Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. S obzirom da je praktički u hrvatskoj javnosti ostalo nezabilježeno niti praktički hrvatski građani su informirani o porastu vanjskog duga ja molim stanku u ime kluba HDZ-a od 10 minuta.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče prošlo je više od 4 godine i ipsilon nikako da krene. Investicija je teška 370 milijuna eura, sve je spremno, otkupljene su nekretnine, pripremljene građevinske dozvole i netko jednostavno koči. I zato tražim pauzu.
Koja investicija kolega Kajin? … [[Upadica se ne razumije.]] Istarski ipsilon. Tako, naglasite to da cijeli svijet čuje. Nema više zainteresiranih. Dat ćemo stanku, u 9,45 uobičajen nastavak. Hvala lijepa. STANKA U 9,33 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 09,45 SATI]] Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici isteklo je vrijeme na traženje predstavnika klubova u Hrvatskom saboru za stankom. Sad ćemo čuti poštovanog zastupnika Ivana Šukera, stajalište kluba zastupnika vanjski dug.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege u Hrvatskoj neke informacije u protekle 3,5 godine cure da tako kažem na kapaljku a nekada su te iste informacije bile top vijest u informativnim emisijama i na naslovnicama dnevnih listova. Međutim, ono o čemu treba progovoriti je da prema zadnjoj objavi Hrvatske narodne banke vanjski dug Hrvatske države se povećao u odnosu na kraj 2014. za 2,7 milijardi eura ili došao je do 49,3 milijarde. Ako malo prošećete se po portalima da tako kažem pa ćete vidjeti da na nekim portalima piše da u ovom trenutku je vanjski dug Hrvatske negdje oko 54 milijarde eura. Međutim, ono što karakterizira ovu situaciju i zašto sam tražio stanku u ime kluba HDZ-a je koje je generator rasta tog vanjskog duga. Dakle u predkriznoj 2009., tamo negdje 2008.udio države, opće države u vanjskom dugu je bio negdje oko 23, 24%. Sad je udio opće države preko 34% sa 3.mjesecom, sa 6.mjesecom je to sigurno već blizu 40%. I normalna je stvar da si postavljamo pitanje ko generira vanjski dug RH? Ako je prije desetak godina udio države bio ispod 20%, a udio privatnog sektora, banaka i građanstva je činio ostalih 88% onda je to bilo kristalno jasno. Međutim, ako sada privatni sektor i banke praktični ne generiraju rasta vanjskog duga jer banke vjerojatno zbog vrlo slabe ili nikakve kreditne aktivnosti niti nemaju potrebe, privatni sektor se malo ili nimalo zadužuje vani jer nema nikakvog investicijskog ciklusa u RH onda dobijete da su dva glavna generatora rasta vanjskog duga s jedne strane država, s druge strane Hrvatska narodna banka, međutim Hrvatska narodna banka ima tu nekakve repotransakcije itd. i u principu kako njih zbrojite onda dođete tu da je to što bi mi u sportu rekli egal, koliko je ušlo toliko i izašlo. Međutim, vanjski, rast vanjskog duga središnje države ili opće države kako god hoćete je ono što nas treba zbrinut. To razbija sve priče, sve fame o sjajnim makroekonomskim pokazateljima RH. Jer ako smo mi u odnosu na 2014.inozemni dug je porastao 2,7 milijardi eura od toga sektor opće države 1,3 milijarde kuna onda je to rezultat isključivo financiranja deficita ničeg drugog, jer deficit možete financirati samo iz dva izvora jedan je prodaja imovine, druga je zaduživanje. Prema tome, to su činjenice i to su već pomalo alarmantne činjenice. Jer 2006., 2007.je bila inicijativa da se država zadužuje na domaćem tržištu, da se zadužuju praktički u kunskim obveznicama i da bude manje ovisna o vanjskom, financijskom tržištu. Tada je bilo rečeno da država uzima novce gospodarstvu, sada definitivno banke, fondovi u RH imaju novaca ko u priči, međutim država se opet ide zaduživati vani, a privatni sektor ne može dobiti kredite u RH ili ih dobiva po strahovito visokim uvjetima. I ovdje je sad opet trenutka da se kaže onom koeficijentu, faktoru, sigurnosti kako god hoćete, glavnom čimbeniku visine kamata. Oni za RH u ovom trenutku između 2,85 io 3,20 i kad tome dodate Euribor koji je u ovom trenutku na povijesno niskim granama onda vam je jasno zašto su u Hrvatskoj visoke kamate. Ako vidite što se financira iz državnog proračuna razno razni letovi helikopterima i slične stvari onda vam je jasno zašto raste ovako vanjski dug, da nije rashodovna strana proračuna dovedena u red i jasno vam je zašto imao 322 tisuće blokiranih hrvatskih građana. Prije svega onaj tko bi se trebao gospodarski ponašati a to je država se ne ponaša niti po pravilu bilo kakve struke, a kamoli po pravilu dobrog gospodara. Hvala lijepa.
Hvala i vama. U ime kluba Nezavisne liste poštovani zastupnik Damir Kajin problemi Istarskog ipsilona.
Poštovani gospodine predsjedniče i veliki problemi gospodine predsjedniče, veliki. Da krediti su jeftini a logično da se valjda sad država isto zadužuje u inozemstvu i da redefinira dio svojih kredita. Ali pustimo sada to. Ja ću sada ponovno ponoviti da tražimo isti status za Istarski ipsilon kao što taj status uživa Pelješki most ili kako što taj status uživa Zračna luka ovdje u Zagrebu bez obzira kako će se sutra zvati ili zove danas. Tražimo isti status kakav će uživati Zračna luka u Dubrovniku ili u Splitu. Ipsilon se gospodo mora graditi. Postoje dvije solucije. Znači prva je da ta obveza tvori dio javnoga duga. To bi značilo otprilike da bi se javni dug povećao za 1,3% na ovih 90% to je možda prehrabro očekivati od bilo koje odgovorne Vlade ili da se jednostavno krene u gradnju Istarskog ipsilona putem javno-privatnog partnerstva kako bi se izbjegle komplikacije sa EU glede javnoga duga. Time bi se na neki način rizik prebacio na koncesionara i jasno da bi dio rizika snosila i Vlada. Moj prijedlog je isto tako da se tunel Učka gradi na način, inače samo iskop bi koštao negdje 120 milijuna eura, ukupno oko 200 milijuna eura sredstvima europskih fondova. Točnije onim novcem kojeg mi uplaćujemo Briselu na način na koji će se graditi Pelješki most ili zračna luka dolje u Dubrovniku. Da se ova faza 35km Rogovići i Pazin, Cerovlje, Lupoglav, gore Učka, teška 170 milijuna eura financira kroz javno privatno partnerstvo. Time se izbjegava znači javni dug. Mi moramo voditi jasno računa i o koncesionaru. Pustimo što on sada u ovom trenutku gradi i zračnu luku Zagreb, oni nisu zapostavljeni. U projekt su ušli godine '95.. '95. koncesijski ugovor je bio loš, za Hrvatsku tada nitko nije želio raditi ali tijekom vremena prilike su se promijenile pa i kreditne obveze iz tog ugovora. Najprije su imali koncesiju na 37 godina, sada imaju koncesiju na 27 godina, znači 10 godina je kraći rok. Morali su se zadužiti za znatno veće iznose. Ja ne brinem njihovu brigu ali sam svjestan da bez te koncesije ipsilon nikada ne bi krenuo i ne bi išao. Njihov dug je danas negdje oko 578 milijuna eura, 60 milijuna eura godišnje im je trošak za kredite. U ovo vrijeme tamo radi oko 300 ljudi, za održavanje tih 578 milijuna eura rekoh treba im negdje oko 60 milijuna eura. A 100 milijuna eura uložili su u ono što nisu trebali a od njih je traženo. Na primjer 60 milijuna eura za dionicu Stancija Peličeti-Pomer, pa onda tu su oni čvorovi Umag-Plovanija, pa čvor Veprinac itd.. Inače kod ipsilona 0,8% ljudi održava 1km kod Hrvatskih autocesta, to su 2,3 radnika po kilometru. I vidite gdje je nastao i problem kod HAC-a. Pustimo sada to, prelazim, ili bolje rečeno polazim od sljedećeg. 170 milijuna eura za 35km, to bi bio rast bruto-društvenog proizvoda u 3 godine za nekih 0,5%, to bi bila veća opća potrošnja, to bi bio veći utjecaj na turizam, to bi bilo 1000 zaposlenih bilo direktno, bilo indirektno. I konačno, nemojmo smetnuti s uma činjenicu da se do 2019. svi tuneli koji imaju samo jednu cijev moraju pretvoriti u dvostruke tunele. Slažem se isto tako da ne treba sve tražiti samo od Vlade, ali ovdje se naprosto to mora učiniti. Dok je promet u Dalmaciji negdje oko 3000 vozila, u sezoni 6, ovdje je svaki dan promet oko 8, u sezoni do 16 pa i 20 tisuća. I mi jasno inzistiramo na onome što inače se i drugdje u Republici gradi. Bilo bi isto tako dobro da netko razmisli o gradnji ceste Vrgorac-Gomirje i Porizina-Cres.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice i poštovani kolege, vi kao zastupnici Hrvatskoga sabora znate da ovaj praksom instaliran, ovaj institut praksom instaliran u Hrvatskom saboru omogućuje da klubovi zastupnika održe konferenciju za javnost ovdje u Hrvatskom saboru. Ali radi hrvatske javnosti, radi građana hrvatski Poslovnik ne omogućuje da se o tome vodi rasprava i da se čuju drugačija stajališta pa ovakvi nastupi ostaju u domeni konferencije za javnost klubova zastupnika u Hrvatskom saboru. Ne ulazeći u suštinu svatko prema vlastitom političkom interesu izabire i koristi ovaj institut. Hvala lijepa. A sada ćemo prijeći na plenarni rad u skladu sa utvrđenim redom, odnosno na temelju utvrđenog dnevnog reda. A sada ćemo prijeći na plenarni rad u skladu sa utvrđenim redom, odnosno na temelju utvrđenog dnevnog reda. Sada je na redu: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o doplatku za djecu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 871; Predlagateljica ovoga Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog Zakona ste primili. U skladu sa člankom 204. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmane možemo podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 197. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu o prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obitelj, mlade i sport, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Izvješća ovih radnih tijela Hrvatskoga sabora ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovana zamjenica ministrice socijalne politike i mladih Maja Sporiš. Izvolite poštovana zamjenice.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Ovim prijedlogom Zakona predlaže se Izmjena i dopuna Zakona o doplatku za djecu u dijelu u kojem se odnosi na ostvarivanje prava na doplatak za djecu s težim oštećenjima zdravlja. Naime, dana 1. siječnja 2002. godine na snagu je stupio tada novi Zakon o doplatku za djecu kojim je ukinuto pravo na doplatak za djecu sa težim oštećenjem zdravlja osobama starijima od 27 godine života. U prijelaznim i završnim odredbama toga Zakona propisano je da korisnicima koji su pravo na doplatak za djecu sa težim oštećenjem zdravlja ostvarili do 31. prosinca 2001. godine to pravo pripada i nakon navršene 27 godine života djeteta. Svrha ovog prijedloga zakona je osigurati ostvarivanje prava na doplatak za djecu sa težim oštećenjem zdravlja i nakon navršene 27 godine života i to sve dok takvo oštećenje zdravlja postoji. Usvajanjem predloženog zakona omogućit će se ostvarivanje prava na doplatak za djecu s težim oštećenjem zdravlja onim korisnicima koji su ostvarili pravo na doplatak za djecu s težim oštećenjem zdravlja do stupanja na snagu ovog zakona, a to pravo im nije prestalo, s tim da će pravo ostvarivati sve dok taj invaliditet postoji, neovisno o životnoj dobi. Isto tako predloženim se zakonom propisuje da pravo na doplatak za djecu s težim oštećenjem zdravlja ostvaruju i korisnici koji su to pravo izgubili zbog navršenih 27 godina života temeljem važećeg, trenutno važećeg Zakona o doplatku za djecu i to od podnošenja zahtjeva pa sve dok takvo oštećenje zdravlja postoji. Dakle predloženim zakonom osiguralo bi se u jednakom opsegu ostvarivanje prava na doplatak za djecu s težim oštećenjem zdravlja korisnicima koji su to pravo ostvarivali te ga izgubili zbog navršenih 27 godina života, kao i novim korisnicima u odnosu na korisnike koji su pravo stekli 1. siječnja 2002. No svakako smatram potrebnim istaknuti kako je ova Vlada i u normativnom, ali i u materijalnom smislu poboljšala položaj osoba s invaliditetom i širila krug korisnika. Tako je primjerice za osobnu invalidninu za osobe s invaliditetom u 2012. godini bilo utrošeno oko 273 milijuna kuna, a u 2014. u istu svrhu gotovo 355 milijuna kuna. Ukinut je smanjeni iznos invalidnine za djecu s teškoćama u razvoju čiji roditelji su koristili rodiljni ili roditeljski dopust, rad s polovicom punog radnog vremena ili neki drugi od oblika skraćenog radnog vremena, a dijete je boravilo 4 ili više sati dnevno u predškolskoj, školskoj ili zdravstvenoj ustanovi ili domu socijalne skrbi, za što je na godišnjoj razini osigurano 4,5 milijuna kuna. Dakle smanjeni iznos invalidnine za ovu djecu u zakonu je egzistirao od 1997., a 2014. novim Zakonom o socijalnoj skrbi ta nepravda je ukinuta. Nadalje, za pravo na status roditelja njegovatelja u 2012. utrošeno je nešto više od 100 milijuna kuna, a u 2014. u istu svrhu gotovo 137 milijuna kuna. Osim toga, ministarstvo je pokrenulo postupak za donošenje Zakona o kretanju uz pomoć pasa pomagača kojim će se proširiti krug korisnika pružatelja usluga i same vrste usluga, utvrditi pravo korisnika psa pomagača na korištenje prijevoznih sredstava i slobodnog pristupa i boravka na javnim mjestima. Na inicijativu Ministarstva socijalne politike i mladih, a u suradnji s uredom pravobraniteljice za osobe s invaliditetom i organizacijama civilnoga društva u novom Zakonu o registru birača koji je donesen 2012. godine osobama lišenim poslovne sposobnosti omogućen je upis u Registar birača i ostvarivanje biračkog prava. Danas je na dnevnom redu i rasprava o Zakonu o hrvatskom znakovnom jeziku i ostalim sustavima komunikacije gluhih i gluhoslijepih osoba u Republici Hrvatskoj, a ujedno je kroz trogodišnji natječaj osigurano više od 3,5 milijuna kuna godišnje za financiranje ovih usluga. Tijekom 2013. godine započelo se s osiguravanjem usluge vidićeg pratitelja za slijepe osobe. Zaposleno je 16 pratitelja za što je osigurano gotovo milijun i pol kuna godišnje. Za usluge osobne asistencije koje se osiguravaju u suradnji s udrugama osoba s invaliditetom u posljednje 3 godine osigurano je oko 32 milijuna kuna godišnje čime je obuhvaćena 631 osoba s najtežom vrstom i stupnjem invaliditeta, a već vam je sigurno poznato da je usluga asistenta u nastavi za djecu s teškoćama proširena na oko 1500 korisnika, a sve u svrhu uključivanja djece s teškoćama u redovni obrazovni sustav. Također svjesni činjenice da pravo svih osoba s invaliditetom na život u zajednici i pravo djece na život u obitelji nije privilegija odabranih, dar ili rezultat samilosti već je to temeljno ljudsko pravo, intenzivno poduzimamo korake ubrzavanja procesa deinstitucionalizacije. Tako je u programu organiziranog stanovanja uz podršku u Republici Hrvatskoj uključeno ukupno 850 korisnika, od toga od 1997. godine kada je započeo proces deinstitucionalizacije pa do 1. siječnja 2012. u razdoblju dakle od 15 godina uključeno je 38 korisnika, a u mandatu ove Vlade za nešto više od 2,5 godine u isti program organiziranog stanovanja uključeno je 542 korisnika. Do kraja ove godine očekujemo povećanje za još 300 korisnika u programu organiziranog stanovanja. Kako vidite iz svega izloženog, a uvažavajući važnost i značaj ovih predloženih izmjena i dopuna Zakona o doplatku za djecu, smatram također nužnim spomenuti da Vlada Republike Hrvatske niti u najtežim recesijskim godinama nije smanjivala prava osoba s invaliditetom već naprotiv, kontinuirano je osiguravala veća sredstva kako za materijalna prava, tako i za usluge koje su potrebne u zajednici. Stoga vas pozivam da podržite ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovana zamjenice. Imamo dvije replike. Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Poštovana gospođo zamjenice, nije mi jasno zašto ovaj zakon stupa na snagu 1. rujna, a ne 1. kolovoza jer da smo prihvatili prijedlog kolege Novaka onda bi taj zakon stupio na snagu 1. srpnja. Zar je stvarno 900 000 kuna toliki problem na 120 i toliko milijardi rashodovne strane državnog proračuna da zakon ne stupi na snagu 1. kolovoza? Druga stvar, fascinantno je kako Vlada u obrazloženju lakonski govori da će se preraspodijelit između pozicija, pa onda znači da je proračun loše planiran. Jer ako vi sa jedne pozicije može skinut da bi stavili s druge, međutim ako ćemo se držat Zakona o proračunu onda imate za to tekuću proračunsku pričuvu koja kaže da se ona donosi zbog toga da se iz njega podmire neplanirani, nepredviđeni ili kako sve troškovi, a ovo je sigurno to. Prema tome, mogli ste bez problema donijet odluku na Vladi da se to do kraja godine plaća s tekuće pričuve i mogli ste stavit da zakon stupa na snagu 1. kolovoza tako da oni stvarno kojima je potrebna ova pomoć da je dobiju, ali kažem tragedija i ovo je jedna … ja ću reći političko licemjerje da nismo prihvatili potpuno identičan prijedlog zakona od kolege Novaka i onda bi ti ljudi koji imaju pravo na to dobili ove godine 2 mjeseca više. Dakle, radi se o mjesečno o nekakvih 900 tisuća kuna i to je stvarno mislim da nije dobro. I ja vas pozivam gospođo zamjenice da vladinim amandmanom promijenite ovo i da u ocjeni potrebnih sredstava naznačite da će se ta sredstva isplaćivati iz tekuće pričuve a ne nikakvim preraspodjelama. Jer ako je preraspodjela onda to znači da niste dobro planirali proračun.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak ima repliku.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo zamjenice. Kad je ovdje bila pravobraniteljica za osobe sa invaliditetom postavila sam i njoj pitanje, a sada i vama pitanje da li ste ispravili nepravdu i kao osobne asistente i za osobnu asistenciju osigurali djeci koji kreću u vrtić i djeca koja kreću u prvi razred osnovne škole, odnosno kako saznajemo zaboravljena su ta djeca, odnosno da li znate broj djece u osnovnim školama koji trebaju osobnog asistenta, jednako tako i broj djece koja kreću sada u vrtić kojima je potreba osnovnog asistenta.
Odgovor na repliku, poštovana zamjenica ministrice Maja Sporiš.
Ovako Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta nadležno je za uslugu osobne asistencije djeci u odgojno-obrazovnom sustavu i ono s čim se doista možemo pohvaliti je da je ta usluga proširena na oko 1500 korisnika djece u odgojno-obrazovnom sustavu koja ima usluge osobne asistencije čime je povećana za ako se ne varam za šest puta u dvije godine. Hvala.
Hvala i vama. Da li predsjednici radnih tijela odbora Hrvatskog sabora žele iznijeti svoja izvješća? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskokm saboru. Na redu je Klub zastupnika Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite kolega.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, pomoćnice ministrice. Prvo nije mi jasno, ne razumijem zašto o ovom prijedlogu zakona koje je dala Vlada nemamo objedinjenu raspravu i o prijedlogu zakona kolege Novaka koji ga je uputio u drugo čitanje. Uvijek kada smo imali dva predlagatelja na istu temu istog zakona imali smo objedinjeno čitanje i taj prijedlog kolege Novaka koji je dao u drugo čitanje nije uvršten u dnevni red iz meni svemirski nepoznatih razloga. Drugo. Koja je razlika između ovog prijedloga zakona kojega Vlada nudi po hitnom postupku i onoga koji je kolega Novak ponudio u redovnom postupku. Ja razliku našao nisam. Njegov prijedlog zakona nije odbijen u prvom čitanju jer je prilikom glasanja bilo previše suzdržanih. Netko ili nešto. Ja bih rekao netko je parlamentarnu većinu naveo ne krivu odluku. S obzirom da u Saboru prilikom glasanja nije prošao prijedlog odbijanja prijedloga zakona. Zastupnik Novak nije dobio zaključak Hrvatskog sabora, nego obavijest da je njegov prijedlog zakona odbijen, a nije odbijen jer prijedlog o odbijanju, dakle odbijenica nije prošla. I stvorili smo jedan pravni presedan u Hrvatskom saboru koji će se prije ili kasnije onima koji su ga napravili obiti u glavu. I nadam se da će Ustavni sud Republike Hrvatske dati pravorijek, jer ni jedno tijelo Sabora nije se željelo pozabaviti ovim problemom i postupanjem Sabora koji nam ne ide u čast i ugled. Što sada Vlada predlaže? Da podsjetim. Od 1. siječnja 2002. godine na snazi je novi Zakon o dječjem doplatku. U tadašnjoj definiciji osobe s težim oštećenjem zdravlja ili kako i sad zakon definira osobe težim ili teškim invaliditetom imali su pravo na dječji doplatak do navršenih 27 godina života. Nakon navršetka 27 godina života to pravo im prestaje, dakle gube to pravo i država je tom prilikom dala obećanje koje je citiram u tadašnjem članku 38. glasilo: "Korisnicima koji su ostvarili doplatak za djecu s težim oštećenjem zdravlja utvrđenim prema propisima iz socijalne skrbi do dana primjene ovog zakona pripada pravo na doplatak za djecu i nakon navršene 27 godine života do donošenja posebnog propisa o pravima osoba sa invaliditetom." Dakle u tom zakonu je propisana obaveza države da donese poseban propis o pravima osoba sa invaliditetom. Prošlo je punih 13 godina, punih 13 godina i taj propis nije donesen. Čak štoviše u opisu stanja koje je Vlada dala uz ovaj zakon piše i sljedeće: "Uvažavajući činjenicu da u proteklom razdoblju nije donesen poseban propis, te da ista kategorija korisnika ostvaruje različita prava, dakle ista kategorija korisnika različita prava potrebno je spriječiti daljnje različito postupanje prema osobama sa istim vrstama i težim invaliditeta ovisno o tome jesu li to pravo stekli prije 1. siječnja 2002. Dakle, veli da treba ispraviti različita prava. Prvo se priznaje da postoje različita prava i veli da se ovim zakonom to sada sprječava. To naprosto nije istina, jer već tada je utvrđena zakonom neravnopravnost građana pred zakonom. Oni koji su pravo stekli prije stupanja tog zakona na snagu su ga nastavili koristiti, ali novi korisnici to pravo praktički nisu mogli ostvariti odnosno nakon navršetka 27 godine života. Jednima je stečeno pravo ostavljeno, što je dobro, ali drugima je osim prava dato na vrbi sviralo. Tako se zove obećanje da će se nešto regulirati. Trinaest godina izmijenile su se dvije Vlade i ljevice i dvije Vlade desnice, a da taj posebni propis nije usvojen. Pa pitam, hoćete li i nadalje prigodom prigodnih dana invalida različitih kategorija posjećivati njihove štandove, nositi vrpce na reverima, slikati se s njima i dijeliti suosjećanje uz konstataciju da 4 Vlade nisu bile u stanju donijeti poseban propis o pravima osoba s invaliditetom. Dakle, zakona nema, ali ima ljudi, osoba s težim ili teškim invaliditetom. Vlada je dala podatak da ih sada ima 1077, da će ih u idućoj godini biti 1254 pa onda 1456. To su procjene. To nije statistika, ovu brojku pretvaramo i vidimo žive ljude i njihove obitelji. Nema zakona, nema ni ovih prava ali ima obećanja države. Dakle, trinaest godina država nije ispunila zakonom propisanu obavezu. Ta diskriminacija nije nastala pogreškom, ta diskriminacija nije slučajnost nego državna pogreška. Neispunjenje zakonom propisane obaveze Vlade i Parlamenta da usvoji poseban zakon. To se zove zakonska diskriminacija. Mi smo zakonom diskriminirali dio građana. Brisanjem sadašnjeg članka 38. naslućuje se ili prestaje potreba da se takav poseban zakon i usvaja jer ovaj prijedlog zakona predviđa brisanje onog članka 38. kojega sam prije citirao u kojem se kaže da će se to urediti posebnim zakonom. Pošto je 1077 građana 13 godina diskriminirano zakonom klub Hrvatskih laburista smatra da su ispunjeni uvjeti iz članka 90. stavak 5. Ustava i da odredba članka 5. stavka 2. ovog zakona može i mora imati povratno djelovanje. Što znači da svima onima koji su nakon 1.01.2002. zbog zakonske diskriminacije izgubili pravo na dječji doplatak jer su navršili 27 godina života država mora to pravo priznati od onog dana gubitka, a ne od dana podnošenja zahtjeva po ovom zakonu po službenoj dužnosti obračunati i isplatiti dječji doplatak koji im je zakonom zbog diskriminacije bio uskraćen. Tek onda ostaje, ili možemo prihvatiti, ocjenu da se ovim zakonom ispravlja nepravda prema istoj kategoriji građana o stanju invaliditeta težim ili teškim. Tek ako povratnim djelovanjem svim onima koji su to pravo izgubili vratimo to pravo od dana gubitka, a ne tek od dana podnošenja zahtjeva. Ako se to tako ne učini imat ćemo novu diskriminaciju. Dakle, oni koji su prije 1.01.2002. ostvarili to pravo ostavljeno im je praktički doživotno. Oni koji su u međuvremenu to pravo izgubili priznalo bi im se pravo samo od dana podnošenja zahtjeva pa ubuduće, ali ne i za vrijeme 13 godina propusta države da ispuni zakonom predviđeno obavezu i posebnim zakonom regulira njihov status. Oni su imali isti status u smislu invaliditeta prije promjene zakona 2002., ovih 13 godina imaju danas. Samo povratnim djelovanjem članka 5. stavka 2. može se ispraviti nepravda koja je prema tim građanima RH učinjena. I ponavljam, kada jednim zakonom država preuzme obavezu, građanima oduzme određeno pravo uz obećanje da će njihov materijalni status biti reguliran posebnim, drugim zakonom, a to se ne dogodi onda ispravak greške nije naknadno priznavanje tog prava i da se pravimo blesavi da ne znamo što se događalo ovih 13 godina. Ispravak nejednakosti pred zakonom je učinjen tek onda kada vakuumom od 13 godina bude vraćeno to pravo po službenoj dužnosti obračunato i isplaćeno. I naravno da Vlada može napraviti obročnu isplatu retroaktivnog obračunatog prava kako izgovori za preveliko opterećenje u proračunu ne bi bili razlogom odbijanja ovog amandmana. I ne radi se o nikakvom proširenju prava niti ovim zakonom niti našim amandmanom. Hrvatska javnost 2 mjeseca je bila uvjeravana da ovi zakon, prijedlog zakona kolege Novaka, se radi o proširenju prava. Ne radi se o proširenju prava ni ovim zakonom niti našim amandmanom nego priznavanjem prava koje je država tim ljudima dala, propisala, obećala a samo dijelu njih nije izvršila. Ako ovaj amandman ne bude prihvaćen, nakon one diskriminatorne odluke zakona koji je stupio na snagu 1.1.2002. učinit ćemo novi oblik diskriminacije usvajanjem ovog zakona bez povratnog djelovanja. I zato kada je već Vlada problem neznanja, glasanja i donošenja odluka u Saboru odlučila popraviti svojim prijedlogom zakona a doista će mi ostati enigma zašto taj prijedlog zakona tada nije ili pušten u drugo čitanje ili odbijen što je vladajuća većina mogla, sada je Sabor u mogućnosti prihvaćanja Vladinog prijedloga i našeg amandmana ispraviti sve propuste u proceduri i nepravde prema tom djelu građana. A iznosi koje u ime Vlade su ovdje danas pročitani o pravima osoba s invaliditetom, proširenje njihovih prava pa čak je i zamislite biračku pravo osobama kojima je samo djelomično uskraćena poslovna sposobnost i njima davano biračko pravo ovdje bilo svrstano u kategoriju socijalnog prava. Ja sam mislio da je biračko pravo temeljno ljudsko pravo i građansko pravno, ne socijalno pravo ali eto ponekad i biračka prava da bio opravdali svoje rezultate svrstavamo u kategoriju socijalnih prava.
Hvala lijepa. Imamo repliku poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Lesar, morao sam naprosto replicirati jer meni dan danas nije jasno zašto nije usvojen prijedlog od kolege Novaka. I sad kad pogledamo dnevni red kad se vidi da su prijedlozi opozicije u začelju onda se postavlja elementarno pitanje da li smo mi u Hrvatskoj pa čak i u ovakvim situacijama da naprosto ne bi smjelo biti političke obojenosti spremni preći preko vlastitog ega i donesti ono što je naprosto potrebno građanima RH jer ovdje se ne radi o veliki novcima. Vi ste dobro rekli da je ovo vjerojatno nešto što je trebalo davno prije napraviti. Ali kolega Novak je vjerojatno iz razgovora sa ljudima koji to svakodnevno žive i to vrlo teško žive predložio takav prijedlog zakona, nije ga predložio iz bilo kakvih političkih razloga. Međutim, to se nažalost pretvorilo u politiku prilikom glasovanja. I kad pogledate u prijedlogu zakona da za 4 mjeseca kaže se da treba samo 3 milijuna i 600 tisuća kuna to su stvarno zanemarivi novci u hrvatskom proračuna bez obzira u odnosu na neke druge rashode oćemo od nekakvih davanja nekakvim čudnim poduzećima koji su u čudnim vlasništvima sa ministrima po milijun, milijun i po kuna moglo se riješiti bez problema. I ja predlažem, mi ćemo predložiti amandman da ovaj zakon stupi na snagu čim prije a to je 1.kolovoza. Jer da je predloženi zakon kolege Novaka usvojen onda bi zakon stupio na snagu 1.srpnja, 1.6.evo ispričavam se. A zašto Vlada ide s 1.rujna? Isto kao i sa onim zakonom jučer o potraživanju u stečajevima kao da se uskladi sa Stečajnim zakonom. Zašto gurati zakone, reći mi smo nešto napravili a gurati ih praktički s čim manji financijski trošak još dok su na vlasti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Kolega Šuker, rekli ste da vam isto nije jasno zašto prijedlog kolege Novaka nije prihvaćen, ja smatram da je. Naime, Sabor je prilikom glasanja glasao o prijedlogu zaključka da se zakon ne prihvaća i taj zaključak nije usvojen. Dakle prijedlog o kojem je Sabor glasovao je glasio stavljam na glasanje prijedlog radnog tijela da se P.Z. taj i taj ne prihvaća. I taj prijedlog nije dobio dovoljni broj glasova i nije usvojen. Ako nije usvojen prijedlog zaključka da se ne prihvaća, dakle odbijenica. Što je onda Sabor odlučio? Da se prihvaća. Samo je činjenica da nakon tog glasanja predlagatelja nije dobio zaključak Sabora, znate onu kako zaključak izgleda, vi i ja to znate, možda neki ne znaju, predsjednik Sabora predlagatelju dostavlja zaključak na sjednici Sabora dana tog i tog u vezi toga donijet je zaključak, prijedlog zakona ne prihvaća se ili prihvaća se. On je dobio obavijest da njegov prijedlog zakona nije prihvaćen. U Poslovniku Hrvatskog sabora nisam našao odredbu u kojem Sabor kao pravni akt donosio obavijest. Ne znam ako ste vi možda našli ja nisam. Dakle ja smatram da je taj prijedlog zakona bio prihvaćen i da je trebao biti u drugom čitanju. Obavijest kao odluka Sabora nakon glasanja a što je vladajuće zbunilo tog trenutka ni meni danas nije jasno, a da postoji potreba za zakonskim popravkom je ovaj prijedlog Vlade zato sam rekao napravili smo presedan. Nekome će se ovaj presedan odbit o glavu jer će se sutra preksutra netko drugi pozivat da Sabor donosi i obavijesti.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika Nezavisne liste i poštovani zastupnik Damir Kajin. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne ja imam po redu složene prijavnice pa tako čitam, ne čitam sa ekrana, ok. Meni je tak svejedno, što sam dobio to sam pročitao. Dakle, na redu je klub Nezavisnih ljevičara i poštovani zastupnik Mladen Novak. Ja čitam prijavnice kako su mi složene.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena zamjenice sa suradnicom. Pa evo ja ću na početku zahvalit resornom ministarstvu, Ministarstvu socijalne politike i mladih, zahvalit ću Vladi Republike Hrvatske što je preuzela na sebe preuzetu obavezu koju je preuzela na sebe i odradila i što je ovaj zakon danas pred nama i ja se nadam da ćemo ga prilikom slijedećeg glasovanja i usvojiti. Ali isto dajem podršku raspravama i najavljenim amandmanima i kluba HDZ-a odnosno gospodina Šukera a i kluba Hrvatskih laburista i raspravi kolege Lesara. I sada ću malo promijeniti planirani tijek rasprave svoje. Kolega Lesar je postavio pitanje zašto ne raspravljamo, zašto nemamo objedinjenu raspravu o prijedlogu zakona koji sam ja predložio, Prijedlog zakona 801 i ovaj prijedlog zakona koji je sada Vlada predložila. Pa kolega Lesar, evo odgovor smo dobili jučer. Jučer smo ga dobili od predsjednika Sabora kada su 4 kluba tražili stanku, nakon te stanke predsjednik Sabora je izgovorio: "Jedino što mogu na kraju reći u svoje ime da se politički rezultati ne dobivaju retorikom, da se politika ne dobiva i nije smisao voditi je samo retorikom.". Očito je da se politika u ovom Saboru vodi i snagom mišića ili snagom broju ruku pa možemo negirati čak i ono što je propisao Poslovnik, neki zakon, bilo što drugo. Imamo isto tako prije nekoliko dana izjavu jednog uvaženog zastupnika i predsjednika možda i najbitnijeg odbora u ovom Saboru koji je komentirao podatke o iseljenim osobama. Tada je naglasio da ti podaci nisu lažirani kao nečiji diplomski radovi. Ali ja bih dodao na to ili kao zaključci Hrvatskoga sabora koji su objavljeni na stranicama Hrvatskoga sabora. I kolega Lesar, vama za informaciju ovdje piše da je prijedlog zakona odbijen. Iako i vi i ja, to piše na stranicama Hrvatskoga sabora, službeni dokument. I vi i ja i ostalih 149. zastupnika i cjelokupna javnost smo vidjeli da to nije bilo tako. Onda imamo, čisto da ponovimo i tu kronologiju, s obzirom da se ovdje pojavljivalo različitih podataka oko toga koliko su ti građani izgubili, kod prijedloga zakona sam rekao cijeli zakon košta na razini godine dana 11 milijuna kuna. Da se prihvatio u prvom čitanju prijedlog zakona moglo se odraditi i drugo čitanje tijekom svibnja i prijedlog je bio da se, a prijedlog zakona je inače upućen još u veljači. U tom slučaju 3 mjeseca više bi ovi građani dobili u odnosu na ovaj postojeći prijedlog. Vidjeli smo tamo da smo dobili i mišljenje Vlade Republike Hrvatske kojim se odbija moj prijedlog zakona i tada je to obrazlagano da se tim prijedlogom šire prava osoba sa invaliditetom. Čudno ali nedugo zatim ministrica u javnom nastupu govori da je riječ o diskriminaciji. Ako je riječ o diskriminaciji, a svi znamo da je onda je prijedlog Hrvatskih laburista apsolutno na svom mjestu. I onda cijeli ovaj period od 2002. godine ti ljudi ostvaruju pravo na to. Ali istine radi, zašto to govorim, u mom prijedlogu zakona nema spominjanja retroaktivnog perioda. S obzirom da sam čuo da su predstavnici ministarstva koji su branili ovaj prijedlog zakona Vladin, na radnim tijelima izjavili da razlika između ovog prijedloga i mog prijedloga u suštini u tome zato što sam ja tražio retroaktivnu isplatu. To nije istina. Ja ju nisam tražio, u tom prijedlogu zakona ne postoji, ali se slažem sa ovim prijedlogom koji su iznesli, koju je iznio kolega Lesar. Kada se desilo ono odbijanje famozno koje ustvari nije bilo odbijanje jer je bilo 68 suzdržanih i 21 protiv onog zaključka, tada je uvaženi kolega, predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav komentirao da, na državnoj televiziji, da prijedlog nije potpuni i riješiti će se cjelovitim Zakonom o inkluzivnom dodatku i da radna tijela rade na tom prijedlogu. Radno tijelo do tada se nije uopće sastalo. Nakon toga se sastalo po mojim informacijama samo jedanputa. Na kraju mi dobijemo prijedlog, gotovo identičan onome koji je uvjetno rečeno odbijen a nije odbijen. Ni govora o Zakonu o inkluzivnom dodatku koji bi riješio cjelovito ovu problematiku. Kolega Grbin je tada izgovorio i da nisu prihvatili zaključak dvaju odbora i Vlade o odbijanju prijedloga zakona jer je prijedlog zakona na dobrom putu. E sada ovo je stvarno dokaz da je prijedlog zakona na dobrom putu jer su ga na kraju predložila Vlada u gotovo identičnom obliku. Zbog čega mi danas uopće raspravljamo o ovome prijedlogu zakona? Ne zbog osjećaja da treba ispraviti diskriminaciju, ne zbog socijalne osjetljivosti, ne zbog empatije prema tim ljudima, mi ispravljamo samo iz jednog jedinog razloga zato što je jedan nezavisni zastupnik se usudio cijelu priču, kompletnu dokumentaciju predati Ustavnom sudu. I to je jedan jedini razlog zbog čega je Vlada uputila svoj prijedlog zakona samo zato da bi se preduhitrila eventualna odluka Ustavnog suda. To je stvarno žalosno. No međutim, imamo mi i Poslovnik po kojem radimo. I u tom famoznom poslovniku postoje obaveze kako nas zastupnika, tako i predsjednika Sabora pa u članku 33. su taksativno nabrojene sve obaveze predsjednika Sabora pa između ostalog stoji: brine se o postupku donošenja zakona i drugih akata pa imamo priliku vidjet kako se brine, pa onda ima i brine se o zaštiti prava i ispunjavanju dužnosti zastupnika. Sad ja sebi postavljam pitanje a tko vodi računa i tko se brine o tome o ispunjavanju dužnosti predsjednika Sabora. Slijedom Poslovnika, odredbi Poslovnika, obratio sam se Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Predsjednik odbora je uopće odbio uvrstit to u dnevni red sa obrazloženjem da nisam najavio svoje obraćanje Odboru za Ustav jer, odnosno kao prigovor na zaključak. Ja taj zaključak nisam ni do dan danas dobio. Temeljem čega sam se onda mogao najavit svoje obraćanje. Pa me uputio da se obratim Odboru za zakonodavstvo. Evo prije 10 minuta sam dobio odgovor odbora i to mailom, Odbora za zakonodavstvo i zahvaljujem na tome, da, da, dobro, u redu je, ja zahvaljujem i hvala vam lijepo. I on je potvrdio ono što svi znamo, da Odbor za zakonodavstvo nije nadležan za to nego Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, ali se igra vrti u krug. Postavljam pitanje odnosno prigovor predsjedniku Sabora, tražim da mi da obrazloženje zbog čega nisam, upravo ono što je kolega Lesar govorio, nisam po Poslovniku dobio zaključak iako stoji u članku ako se ne varam 187., ako zastupnici ocijene da nije potrebno donijeti zakon, prijedlog zakona odbit će se zaključkom koji mora biti obrazložen i dostavljen predlagatelju. Do dan danas ja taj zaključak nisam dobio. Do dan danas. I onda me predsjednik Hrvatskog sabora uputio, još jednu stvar moram prije toga reći, u raspravi u prvom čitanju sam predložio s ove iste govornice da se primijeni odredba članka 188. stavak 2. U suglasnosti s predlagateljem zakona može se odrediti da konačni prijedlog zakona, odnosno konačni prijedlog zakona iz članka 187. stavak 6. ovog Poslovnika izradi radno tijelo Sabora ili Vlada i tada se oni smatraju predlagateljem zakona, a prijašnji predlagatelj gubi položaj predlagatelja. To sam ja predložio, znači ja sam se složio s tim, ja sam tu inicirao tu ideju, međutim je odbijena. Da li netko ima, mene ustvari ovo sve asociralo i na onu jednu poznatu izjavu jednog političara koji je, neću ga citirat ali otprilike svi ćete znat o čemu je riječ, kad je izgovorio nešto u stilu ja ne lažem, samo ponekad govorim neistine. Da, da, riječ je o gospodinu Hebrangu ali nije bit u tome nego je bit da nama takav način razmišljanja, takav način funkcioniranja postaje nešto što ide iz najvišeg tijela Republike Hrvatske. Pa to je meni neshvatljivo. Neću potencirat članak 187. stavak 4., ali da ne bi ispalo da ne znam za njega ja ću ga samo napomenut. Prijedlog zakona koji je odbijen na sjednici ne može biti ponovno uvršten u dnevni red sjednice prije isteka roka od 3 mjeseca od dana kad ga je odbio Sabor. Znači ne prijedlog tog predlagatelja nego prijedlog tog zakona. Ako bi striktno se držali Poslovnika mi danas ne bi mogli raspravljat o ovom, ali sad ja podržavam odluku da kršimo Poslovnik i da raspravljamo o zakonu o kojem nažalost po odredbama Poslovnika koji je, budimo iskreni, uglavnom većinom ruku vladajućih usvojen. Kod donošenja ovog poslovnika puno primjedbi je bilo od strane oporbe, ali nisu usvojeni. Ima još jedan detalj kako je pisan ovaj prijedlog zakona. Ja nisam pravnik ali pogledajte pravnici pa mi objasnite članak 5., članak 6., članak 7. prijedloga zakona gdje će bit u osnovnom zakonu, u kojem članku, to se ne navodi. Toga uopće nema. To je krajnje diletantski napisano ali moramo ga podržat. Ja sam predložio amandmane na taj dio čisto da se to riješi da ne bude propust po tom pitanju, a šta će bit ne znam. Imamo još jedan slučaj. Zastupničko pitanje nema dugo sam postavio, dobio sam odgovor zastupničkog pitanja od 25. ožujka, odgovor sam dobio 30. travnja u kojem stoji riječ je o pravu na dječji doplatak onoj djeci kojoj je po školskom programu produljeno sa 4 na 5 godina školovanje. Odgovor ministarstva: uvažavajući činjenicu da je u međuvremenu došlo do izmjene trajanja srednjoškolskog obrazovanja za određena zanimanja izvješćujemo kako će Ministarstvo socijalne politike i mladih prilikom sljedeće izmjene Zakona o doplatku za djecu razmotriti mogućnost osiguranja dodatnih financijskih sredstava za isplatu doplatka za djecu za ovu kategoriju. O tome nema ni riječi u ovom, a ovo je sljedeći Prijedlog zakona o doplatku za djecu. Pa zar je bilo problem i to uvrstiti? Ne mogu jednostavno vjerovati da je u pitanju socijalna osjetljivost pogotovo ne od strane osobe koja kaže da u jednom trenutku da se osjeća kao građanin na minimalcu koji pred sobom ima dilemu da li kupiti ulaznicu za kino ili sebi hranu. Ako me netko uvjeri da osobe koje su na minimalcu idu na kino predstave, ma svaka vam čast.
Hvala lijepa.
Hvala vama.
Imamo nekoliko replika. Idemo po redu. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolega Novak. Vi kažete da je povrijeđen Poslovnik. Ako ste smatrali da je povrijeđen Poslovnik tada pri izglasavanju, odnosno odlučivanju o vašem prijedlogu zakona u prvom čitanju onda ste trebali postupiti po odredbi članka 236. Dakle, ako niste bili zadovoljni objašnjenjem mogli ste najaviti Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav i podnijeti zahtjev za mišljenje o povredi Poslovnika koji ste morali onda nakon te prve radnje ovu drugu pisanu radnju, tj. radnju u pisanom obliku učiniti u roku od 24 sata. Tako kaže naš Poslovnik. Što se tiče, dakle ovog upita koji ste i dobili ste sada i pisani odgovor od Odbora za zakonodavstvo nije jasno u biti, ali evo ja ću još jedanput pojasniti što se traži. Dakle, Odbor za Ustav je nadležan, dakle za mišljenje da li je povrijeđen Poslovnik ili ne, ali tada trebaju biti ispoštivani rokovi. Vi kao saborski zastupnik u svako doba možete zahtijevati od Odbora za zakonodavstvo da dade vjerodostojno tumačenje ako smatrate ne u konkretnom slučaju što se dogodilo, nego je li neka norma, je li neka odredba u Poslovniku jasna ili nije. To u svako doba možete. Ali onda također trebate postupiti po odredbi članka 208. i dalje dakle poglavlja trećeg kako se piše vjerodostojno tumačenje zakona i drugih akata, tj. Poslovnika koje donosi Hrvatski sabor.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Uvažena kolegice, po vašem tumačenju ja sam trebao tražiti tumačenje obavijesti jer zaključak nisam dobio. A zaključak u kojem se glasovalo je bilo o neprihvaćanju zakona i taj zaključak nije prošao. Sad o.k. Četiri milijuna i nešto Hrvata je razumilo jedno, vi mene sad uvjeravate da to nije istina. Da ako netko odbije zaključak o neprihvaćanju vjerojatno sam ja subjektivan, ali svi mediji u Hrvatskoj, cjelokupna javnost je došla do zaključka da u tom slučaju zakon prolazi, ide dalje u drugo čitanje. I vi sad mene uvjeravate u nešto u što sami ne vjeruju. Sad tražite nekakve akrobacije izvodite da bi nekoga uvjerili da to nije tako. Ma napravili ste jedan, što je rekao kolega Lesar, presedan koji bi mogao se u budućnosti jako, jako debelo razbijat o glavu ali dobro. Radite što hoćete, bitno je da ovaj zakon prođe zbog tih ljudi i po mogućnosti i ovo šta je predložio kolega Šuker da ide nema potrebe da ide tek s 1.9., nek' ide sa 1.8. ako ste baš toliko socijalno osjetljivi i empatični prema tim ljudima. 831 kunu i 50 lipa je to mjesečno. Za ovaj period 2 i pol tisuće kuna po korisniku. Jedna haljina u kojoj se pojavi ministrica kad obrazlaže vrijedi kao ah mnogo, mnogo tih socijalnih naknada.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega Novak. Nije dobro ste govorili, ali na žalost nije ovo prvi presedan ove Vlade, nije ovo prvi puta da ova Vlada izbjegava, vara ovaj narod. Ovaj Poslovnik kad je donošen dobro se sjećate, imali smo stotine primjedba, a ovdje je samo trebalo pisati tako se varaju mala djeca. Jer zaista po ovom Poslovniku niti se radi, niti ga se poštiva i to ste dobro danas. Na žalost na ovom zakonu i na prijedlogu vašeg zakona obrazložili. Zakon koji valja podržati, ali cijela procedura govori moram reći o bijedi ove Vlade. Zaista, ako nije bilo 11 milijuna kuna po prijedlogu vašeg zakona otkuda sada 11 milijuna kuna kad predlaže Vlada. O čemu se radi? Zar je to omalovažavanje zastupnika svih nas? Ako jedan zastupnik predloži jedan dobar zakon, ne treba ga odmah srezati. Neće on, mi ćemo. Pa o čemu se tu radi? Evo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku. … [[Govornici govore u glas, ne čuje se.]] Pustite molim vas da vodimo sjednicu. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Ma evo, počet ću prvo sa ovim što je dobacivano sa strane. Zašto ga niste donijeli, imali ste osam godina. Ja se s tim mogu složiti. Ali zašto ga niste vi, imali ste tri godine. Ma nije sad stvar u tom prepucavanju, nego o.k. prijedlog postoji. Hajmo ga donijeti, hajmo ga usvojiti. Ali činjenica je da i ovdje postoji problem zbog čega ne tih mjesec dana ranije. I na kraju krajeva samo nomotehničko rješenje je katastrofalno. Ja vjerujem da ćete se i vi složiti s tim. Vas moram ispraviti, rekli ste 11 milijuna kuna. 11 milijuna je na razini godine. S danom stupanja na snagu ako bi bio prihvaćen po mom prijedlogu to bi bilo 5 i pol milijuna kuna, jer to je pola godine u pitanju. A ova politička akrobacija koja se ovdje izvodila, ma ne bi ona bila toliko ni strašna, da nema za posljedicu udar na one koji su najugroženiji. Jer većina tih ljudi spada u siromašne građane. Po nekim podacima čak preko 70% tih ljudi. E sad onda još imamo dodatni primjer kako se država odnosi prema tome. Sad ću spomenuti onaj primjer koji sam spomenuo i prošli put slučaj sveučilišta u Dubrovniku. Ali pazite, ne samo što osoba sa dva fakulteta koja zadovoljava sve uvjete nije primljena, primljena je druga osoba koja prema priloženim dokazima nema sve uvjete, nego čak sad i Inspekcija rada se uključila u to, pa osoba koja vodi taj predmet ode na bolovanje i sad nema više poštivanja onog roka nego 3 mjeseca taj predmet stoji i čeka se i ne zna se što čeka. Tek na intervenciju predmet se šalje u drugi centar, u Metković, da se poduzme nešto po pitanju tog predmeta. To je odnos hrvatske vlasti ali na svim razinama, nažalost, prema osobama koje ne mogu se braniti. Na koji način sami da se obrane od ovakvog provođenja sile?
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Gordana Sobol, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Novak ja ću samo vam replicirati i pozvati da mi ustvari pokušate kazati gdje to stoji i gdje to piše, naime obzirom da ste vi ali i kolega Lesar prije vas je to kazao da je zamislite Vlada u svom mišljenju koje je dala na prijedlog vaših dakle izmjena Zakona o doplatku za djecu, odbila taj zakon i unutra da je navela da time se proširuju prava i da će time biti ovi neki dobiti više odnosno veća prava. Ovako, ja sam iščitala ovo mišljenje Vlade iks puta kolega Novak, možete kimati glavom, a ja vas sad lijepo molim obzirom da ste i u svojoj raspravi rekli i pozvali se na onu jednu izjavu legendarnu bivšeg kolege Hebranga da on ne laže nego samo ponekad ne govori istinu onda molim vas recite sada vi gdje to, htijući vjerojatno naglasiti odnosno staviti naglasak na to da ova Vlada nema socijalne osjetljivosti nego zamislite moj zakon kaže da će određena kategorija dobiti veća prava, recite molim vas, govorili ste da to piše u mišljenju Vlade, recite molim vas gdje to u mišljenju Vlade piše? Vlada to u svom mišljenju, očitovanju na vaš prijedlog zakona nigdje nije napisala niti dala naslutiti već je točno obrazložila zbog čega smatra da ovaj zakon koji ste vi predložili da se ne prihvati i što Vlada sprema u svom Godišnjem planu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Poštovana gospođo Sobol ja vas lijepo molim da slušate ono što netko izgovori, a ne ono što vi želite čuti. Ja nisam rekao da to piše nego je u obrazloženju. A nemojte, pogledajte obrazloženje, imate ga na Youtubeu stavljeno na sjednici Vlade izjava ministrice Opačić zbog … [[Upadica se ne razumije.]] Pa možete vi pričati što god hoćete ali to vam je bilo u glavnoj informativnoj emisiji državne televizije. U Dnevniku večernjem je bio prenesen taj dio, prikazan snimak ili možda želite reći da je netko napravio nekakvu montažu, da vam podmeću sa HRT-a? Pa ja ne znam, možda je počelo i to. Ne bi me iznenadilo da i to bude sad argument dodatni.
Hvala lijepa. Molim poštovani zastupnik Nikola Vuljanić, replika.
Hvala. Rekli ste kolega Novak da akrobacija ne bi bila strašna kad ne bi išla na uštrb onih koji se ne mogu sami braniti. Bila bi strašna i gadna u svakoj situaciji zato što naš Poslovnik jest procedura, a procedura jest demokracija. Procedura nije oznaka demokracije, procedura je demokracija. Demokracija je onda kad se pravila jednako uvijek isto primjenjuju na sve. To naš Poslovnik kaže koliko god on mogao biti loš, dobar, nije važno ali se mora primjenjivati onako kako smo ga usvojili. Nažalost, ovdje često funkcionira argument sile, broja, a argument argumenata se izgubi. Presedani su opasnost zato što mogu postati pravilo. Ova vlast je već, vlast parlamentarna, je već dala ogromna ovlaštenja Vladi i predsjedniku Vlade. Kad smo to na početku u Poslovniku izglasavali ja sam upozorio pazite ljudi, to će se primjenjivati i na onog čovjeka tamo. Nema kolege danas tu, ali primjenjivat će se i on će koristiti taj Poslovnik isto tako. Vratit će vam se to u čelo, ovo je ružan, ružan postupak koji ste napravili.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Kolega Vuljanić možda sam se krivo izjasnio ali pri tome sam mislio da kršenje Poslovnika ili kršenje nekih drugih odredbi nije ni upola toliko strašno kao udar na one koji se ne mogu obraniti. Nažalost, na koji način? Čak ne mogu ni kvalitetan prosvjed, mogu ali jako teško, na Markovom trgu te osobe organizirati. Mogu uz članove svojih obitelji, uz dodatne enormne troškove za njih. Ljudi koji su ne na granici nego ispod granice siromaštva i još im oduzimat odnosno uskraćivati to pravo od 831,50 kune mjesečno.
Poštovani zastupnik Stjepan Milinković, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo slušajući vaše obrazloženje kronologije nastanka ovog zakona moram reći kako god sam dugo ovdje da mi je bilo dosta teško pratiti, te Poslovnik u ovom smislu, te tumačenje stručnjaka za Ustav te svi ti mogući inkluzivni dodatak, uistinu mi je bilo dosta teško. Ali se nisam mogao oteti dojmu da se radi o nekom, kako god možda i riječ neku neću upotrijebiti adekvatnu, i o odugovlačenju, zavlačenju ili kako god bilo vi to tumačili ali je jednostavno činjenica da je ovdje brzina jednostavno nije bila ta, bila vrlina kako ono kažu. I u tom smislu i ovo pretezanje ovoga, ako sad je već došlo do toga da ide 1.9.i to sigurno će dodatno otežati tim ljudima kvalitetu življenja jer znamo koliko je svaki dan bitan i koliko znači. Ali želim glede te brzine spomenuti ponovo još jedan problem glede toga a to je jedinstveno tijelo vještačenja koje jednostavno prvo kasno je krenulo, veliki broj predmeta se nakupio i sigurno i još u međuvremenu dok je već i počelo se raditi još veći broj, a svako to itekako je bitno vještačenje baš za osobe sa invaliditetom i u tom smislu će i to na neki način otežat tim ljudima kvalitetu življenja. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Poštovani kolega, ja sam prije par dana imamo tiskovnu konferenciju gdje sam htio obrazložit, podsjetit na cijelu kronologiju oko ovog zakona. I kao što vidite na dvije stranice su samo taksativno pobrojani podaci kada je nešto upućivano nekome, nekom tijelu i kada su dobivani nekakvi odgovori bez obzira kakvi. Ako želite to vam mogu poslije dati. Ali ovo što ste vi spomenuli oko jedinstvenog tijela vještačenja, podsjetili ste me, to je bilo i za vrijeme rasprave o onom prijedlogu zakona, kolokvijalno mom prijedlogu zakona, tad su bili spomenuti i slučajevi da ljudi čekaju rješenje iz 9.mjeseca ako ne varam 2013.godine. Bilo je ako se dobro sjećam jedno desetak slučajeva taksativno pobrojanih koji su po godinu dana u fazi čekanja. Ali to nisu svi slučajevi i nažalost to je onaj dokaz koliko smo mi dobri i učinkoviti prema tim ljudima. Nažalost nismo.
Hvala lijepa. A ja sad moram reći, a ne polemizirati da meni tata nije kupio Sabor i nije moj sabor, niti politiku vodim po principu ega ili taštine. Drugo, ja znam da sam grešan i da iznad Sabora nije samo Bog nego i Ustavni sud pa su mnogi zakoni bili srušeni u cijelosti ili djelomično po volji Ustavnog suda. Dakle svi oni koji su nezadovoljni mogu se obratiti i trebaju se obratiti Ustavnom sudu i bit ću zadovoljan kad Ustavni sud riješi bilo kako riješi. To je smisao a sve drugo je političko ocjenjivanje. Dakle sada u ime predlagatelja 5 minuta poštovana zamjenica ministrice Maja Sporiš.
Poštovane zastupnice i zastupnici evo imam potrebu baš posebno naglasiti uvažavajući sve ovdje izneseno koje se odnosi na predloženi zakon posebno naglasiti da smo predloženim zakonom u potpunosti ispunili sve zahtjeve koji su izneseni na sastanku građanske inicijative, na sastanku u Vladi, sve ono što je na tom sastanku zatraženo predloženim zakonom je ispunjeno i što se tiče povratnog djelovanja zakona i što se tiče njegova stupanja na snagu. Druga stvar na koju moram reagirati uvaženi zastupnik Novak rekao je da je predloženi zakon identičan njegovom prijedlogu. Zakon nije identičan njegovom prijedlogu. Prijedlog zastupnika Novaka uključivao je retroaktivnost, pogledajte u prijedlogu u vašoj odredbi, vaša odredba sadržava tekst za sve vrijeme trajanja te nesposobnosti, imaju pravo za sve vrijeme trajanja te nesposobnosti koja uključuje retroaktivnost. Također uvažen zastupnik Lesar spomenuo je u jednom trenutku ako ste primijetili terminološku razliku na koji način mi terminološki govorimo o težem oštećenju zdravlja, a na koji način se govori u prijedlogu zastupnika Novaka. E pa vrag je u detalju. Upravo ta razlika u terminologiji. Mi smo zbog te razlike, zbog terminološke razlike morali uskladiti članak 12. ali smo morali uskladiti i članak 22. U vašem prijedlogu zakona nije se spominjao članak 22.prema tome na njega tad ni amandmanski nismo mogli utjecati jer ga u vašem prijedlogu nije bilo. A da je ostala vaša terminologija ta terminologija više ne postoji i od strane Zavoda za vještačenje vrlo vjerojatno bi nastali problemi kod utvrđivanja prava. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovana zamjenice ministrice. Imamo repliku poštovani zastupnik Mladen Novak.
Ja sam čitao Poslovnik i u Poslovniku, pročitao sam ga i citirao sam ga sa govornice. U Poslovniku stoji članak 188.stavak 2.Vlada je mogla i to sam predložio sa govornice preuzeti taj zakon, doradit ga a što se tiče amandmana i u Poslovniku postoji ta mogućnost da amandmanom utječete i na članke koji su sadržajno vezani a nisu u prijedlogu zakona. To stoji u Poslovniku. Znate šta, ja sam se za ovo išao dobro, debelo pripremiti čitajući to a sad mi vi prodajte nekakvu maglu da to nije poslovnički moguće. Ma tu demagogiju, zbog te vaše magle i demagogije se sve skupa i razvuklo toliko dugo.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku? Ne. Nastavljamo raspravu po klubovima. Sada je na redu Klub liste nezavisne i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Vrlo kratko. Znači ovdje u ovom obrazloženju se između ostalog navodi da dana 1.siječnja 2002.na snagu je stupio novi Zakon o doplatku na djecu kojim se ukinulo ovo pravo osobama starijima od 27 godina života. I dalje se nastavlja, da namjera zakonodavca nije bilo ostaviti korisnike produženog prava na doplatak za djecu bez financijske potpore. Spominje se između ostalog da prema postojećim podacima uvjeti za ostvarivanje ovog prava trenutno u RH ispunilo bi 1077 korisnika. Prema projekcijama u 2016.godini pravo bi ostvarilo 1254 korisnika, 2017. 1456 korisnika i onda se navodi u ocjeni sredstava potrebnih za provođenje zakona da bi za provođenje zakona bilo potrebno osigurati sredstva u državnom proračunu u ukupnom iznosu od 3,6 milijuna kuna u 2015., 12,5 milijuna kuna u 2016.i 14,5 milijuna kuna u 2017.godini, a navedena sredstva osigurat će se preraspodjelom unutar razdjela Ministarstva rada i mirovinskog sustava. Drugo što treba reći da za socijalnu zaštitu svojih građana RH izdvaja više od 10milijardi kuna, znači država za te namjere osigurava 3,9 milijardi kuna, jedinice lokalne samouprave oko 1 milijarde i 700 milijuna kuna i tu su još poreske olakšice u iznosu od nekih 4,4 milijarde kuna. U Europi se za socijalnu zaštitu izdvaja oko 2,9% BDP-a dok je u Hrvatskoj to nekako na razini 1,9% BDP-a. Naknada koja će tražiti dubinsku analizu znači doplatak je za djecu, za njega se izdvaja 1,6 milijardi kuna u korelaciji s poreznom olakšicom za djecu, to je negdje oko 2,3 milijarde kuna. znači riječ je između ostalog o dvije pronatalitetne mjere, a istodobno bilježimo jasno pad nataliteta što govori da bi taj novac trebao daleko bolje usmjeravati. Ponavljam, riječ je o 2,3 milijarde kuna. Moguć bi scenarij mogao biti da se doplatak usmjeri samo za nezaposlene roditelje i možda poveća jer 200 kuna ne znači puno nezaposlenom roditelju koji s druge strane ne može ostvariti bilo koju poreznu olakšicu. Jasno sve to treba analizirati, čak je i Europska komisija stava da je zajamčena minimalna naknada najbolje usmjerena, problem je samo njena visina, a ona bi se riješila tako da zajamčena minimalna naknada postane zajamčeni minimalni standard i objedini dodatne naknade koje sada ne ujednačeno pokrivaju građane. Da bi onda jedinstvena naknada bila komplementarna potrebama kućanstva, a istodobno bi se vodilo računa da ne demotivira za ulazak na tržište rada. Naknada koje će jedinice lokalne samouprave zadržati u svojoj nadležnosti vodit će i isplaćivati putem jedinstvenog centra za naknadu, ureda državne uprave za 127 lokacija. U njima će se putem jedne aplikacije voditi sve naknade i mislim da će se u najmanju ruku kroz takvu jednu formu uvesti i znatno reda. Svi smo svjesni i svi su spomenuli da je ova naknada o kojoj mi danas razgovaramo donesena krajem 2001.godine s naznakom da će prava osoba koje gube taj uvećani dječji doplatak, tada je bilo govora da bi se to trebalo regulirati Zakonom o inkluzivnom dodatku. Danas imamo slučaj oko 4.000 tisuće osoba s invaliditetom uvećani dječji doplatak primati cijeli život, a njih oko tisuću da nema ovog zakona primali bi do 27.godine života. Slažemo se da je to nedopustivo i zato je ovaj zakon nužan. Da li je trebalo prihvatiti zakon gospodina Novaka što bi na isti način reguliralo tu materiju? Dobro, vis a vis one retroaktivnosti rekla je malo prije pomoćnica da zakon nije identičan, slažem se, ali mogli smo možda i paralelno raspravljati o jednom i drugom zakonu. Riječ je o trošku od nekih 10 milijuna kuna godišnje, a treba znati i da mnogim obiteljima tih 831 kuna i 50 lipa znači 831 kuna izuzetno puno znači jer su doista i tu se slažem sa gospodinom Novakom, na granici kako bih rekao jedne socijalne izdržljivosti i minimuma tog nekakvog životnog standarda. Drugo, ispravlja se ta nepravda koja trpi 1100 osoba s invaliditetom jer ne primaju prije tu spomenutu naknadu koja istovremeno pod istim uvjetima doživotno kao što rekoh prima 4.000 ljudi. Mislim da je to bilo nešto što je u svakom slučaju trebalo ispraviti jer inače bi se prema tim građanima činila ogromna, ogromna nepravda. I kada smo imali ovdje pred recimo mjesec ili mjesec i pol dana raspravu glede izvješća pravobraniteljice za te osobe onda nam je između ostalog navodila, osobe sa invaliditetom, onda je ona navodila da imamo negdje oko 515 tisuća registriranih osoba sa invaliditetom i posebno apostrofirala ili stavila naglasak na problem kojim se oni zbog nemogućnosti zapošljavanja ili pronalaženja posla u Republici, znači sa problemom sa kojim se suočavaju. Poslodavci su bili obvezni do kraja 2014. dostaviti podatke o broju zaposlenih osoba sa invaliditetom što je pokazalo da je prijavljeno 10 tisuća 203 osoba zaposlenih kod 2533 poslodavca. Drugo što želim reći da doplatak na djecu obuhvatit će još negdje oko 14 tisuća djece odnosno 7500 korisnika. Ukinuti će se dosadašnji uvjeti u 3 godine prijavljenog boravka i prebivališta u Hrvatskoj. Doplatak bi mogli dobiti i stranci sa stalnim boravkom i to bi nas koštalo dodatnih rekoh 3,6 milijuna kuna mjesečno. Normalno i za to treba promijeniti proračun Republike Hrvatske. Sve u svemu vrlo kratko ovo je jedno pravednije rješenje ili pravedno rješenje, ispravlja nelogičnost koja bi mogla nastati da se ne ide u izmjenu Zakona o doplatku na djecu. I mislim da neće biti nikoga u ovoj sabornici koji taj zakon ovako predložen neće i podržati.
Hvala lijepa poštovani kolega. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice i kolegica zastupnica Martina Banić. Izvolite kolegice Banić.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo zamjenice ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Danas raspravljamo o Prijedlogu zakona o Izmjeni i dopuni Zakona o doplatku za djecu sa Konačnim prijedlogom zakona. Ništa tu ne bi bilo neobično da u vrlo sličnim izmjenama i dopunama spomenutog zakona nismo raspravljali samo 2 mjeseca ranije. Biti ću vrlo kratka jer sam i tada govorila o sadržaju tih izmjena pa neću to danas ponavljati ali htjela bih se i ja kratko prisjetiti kronologije. Znači naš kolega Novak predloži izmjene i dopune spomenutog zakona Hrvatskoga sabora, nakon toga smo čuli informaciju da nema sredstava kako bi se ispravila nepravda. Potom je taj prijedlog bio na saborskim odborima gdje otprilike bilo jednakog govora. Nakon toga su nastali problemi kod glasovanja i na kraju svega većina je bila suzdržana kada se glasalo o zaključku da se taj zakon prihvati. Logično pitanje koje se sada nameće što se u međuvremenu dogodilo. Zašto je Vlada promijenila mišljenje kada gotovo da nema razlike između dva prijedloga zakona. Zaključiti možemo da nije razlika u sadržaju nego je razlika u mišljenju. Nadalje, razlika je u tome što su oni koji sada predlažu ove izmjene zakona tada govorili da nema novaca kada bi se ispravila diskriminacija kada je riječ o djeci sa težim oštećenjima zdravlja kojima se ukinulo pravo na dječji doplatak nakon 27 godine života iako su i dalje nesposobni za samostalan život i rad. Razlika je i u tome što je dio zastupnika koji tada nije želio raspravljati o predloženim izmjenama na kraju glasanje je završilo tako da je bio suzdržan, a danas će biti, odnosno u petak će biti vjerojatno za. Očito je razlika i u tome što se nalazimo u zadnjim danima vladanja ove Vlade pa se sve pokušava na brzinu promijeniti što se promijeniti može ili postoji opasnost od reakcije Ustavnog suda. O prijedlogu zakona o kojem raspravljamo teško možemo reći nešto što nismo rekli. U ovoj raspravi mogu ponoviti sve ono što sam i prvi puta kazala jer naše mišljenje u Klubu zastupnika HDZ-a je i dalje da je prema određenoj skupini učinjena nepravda i da trebamo što prije tu nepravdu ispraviti. Predlagatelj tek sada u obrazloženju ovog zakona uviđa i priznaje da je potrebno spriječiti daljnje različito postupanje prema osobama sa istim vrstama i težinom invaliditeta ovisno o tome jesu li pravo stekle prije 1. siječnja 2002. godine. Također, konačno se priznaje kroz obrazloženje ono na što smo ukazivali a to je da je riječ o diskriminaciji. Prema postojećim podacima od 1. siječnja 2002. do 31. prosinca 2013. godine pravo na dječji doplatak zbog navršene 27 godine života izgubilo je 785 osoba. Toj brojci treba se pribrojiti dio osoba koje su to pravo ostvarile u periodu od 1.1.2002. do danas a koji su u 2014. i 2015. izgubili pravo na dječji doplatak zbog navršene 27 godine. Procjena je da ih ima oko 300, što iznosi oko 1100 osoba. Svaka od njih ostvarila bi pravo od 831 kunu i 50 lipa mjesečno, što je na godišnjoj razini oko 11 milijuna kuna ili na mjesečnoj razini oko 900 tisuća kuna i zato je stvarno pitanje da li je doista takav veliki problem bio osigurati 900 tisuća kuna mjesečno za one kojima je to najpotrebnije. Ispraviti nepravdu je dobro i važno. I osobno mislim da je dobro da će do promjene ipak doći. Ali mišljenja sam da ovo uistinu nije način na koji treba donositi zakone. Jedino što je napravljeno od svibnja do danas je to da je oduzeto vrijeme i novac onima kojima je to najpotrebnije. I učinjeno je to da su prekršene sve procedure kako bi trebalo donositi zakone od Poslovnika Hrvatskoga sabora nadalje. A nažalost osobe sa invaliditetom u Hrvatskoj žive na rubu egzistencije. Broj osoba u riziku od siromaštva i socijalne isključenosti u 2012. bio je 32,3% stanovništva, to je jedna od najviših stopa u Europskoj uniji. Upravo ti podaci govore koliko je taj doplatak važan djeci sa težim tjelesnim oštećenjima. Bitno je osvijestiti da su ljudska prava osoba sa invaliditetom od posebne važnosti za državu i za zajednicu čija je odgovornost brinuti se za one kojima je to potrebno. Trenutno u Hrvatskoj živi više od 520 000 osoba s invaliditetom. To čini oko 12% ukupnog stanovništva, od toga je 60% muškaraca i 40% žena. Da dalje ne dužim i da ne ponavljam stalno isto. Želim na kraju kao i zadnji puta podsjetiti da u Ustavu Republike Hrvatske piše da je obitelj pod osobitom zaštitom države. Doplatak za djecu dio je obiteljskih potpora i namijenjen je za uzdržavanje djece. Također, podsjećam i na surovu stvarnost u Republici Hrvatskoj koje bismo trebali biti svjesni, koliko god se ona često puta pokušala prikriti. Koliko god u javnosti bili optimistični pojedini ministri i premijer, stanje u Hrvatskoj je teško. Obitelji teško žive, kao i svi drugi nažalost, stoga doplatak je jako bitan, a pogotovo kad znamo da zbog teškog života se sve manje obitelji odlučuje na obitelj i sve više obitelji odlazi iz Republike Hrvatske. Naša je obaveza ustavna i ljudska pomagati obitelji u Hrvatskoj, a posebno potrebitima. To je naša svakodnevna obaveza, a ne samo nekoliko mjeseci prije izbora svake 4 godine. U ovom konkretnom slučaju se uistinu radi o nečem gdje smo svi trebali biti zajedno, neovisno o tome tko je predlagač bio promjena zakona. Zato se nadam da ćemo svi onda i podržati amandman Kluba zastupnika HDZ-a i da ćemo barem evo za mjesec dana skratiti taj rok i da će zakon stupiti što je rije moguće na snagu. Hvala.
Hvala i vama poštovana kolegice. Imamo repliku poštovanog zastupnika Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, ovaj zakon koji je predložila Vlada zapravo je plagijat zakona, dakle uz nomotehničke pogreške i lošu prepisivačku djelatnost onoga što je gospodin Novak potraživao prije 2-3 mjeseca, još je i pisao ovdje u Hrvatskom saboru. No ono što ne treba pripisati dakle tu pogrešku u oštećivanju osoba s invaliditetom u svezi dječjeg doplatka ili doprinosa uočeni su u obje Vlade i to činom nečinjenja. Dakle i ona prije i ova današnja nakon 3 i pol i više od 3 i pol godine donosi ovaj zakon. Čudno mi je još da po ovom prijedlogu ovaj zakon stupa na snagu 1. rujna. Dobro je da nije napisan da stupa na snagu 1. siječnja 2016. godine jer kako smo krenuli i kako ovi pomalo populistički potezi idu oni su svi odgođeni za kraj godine ili za sljedeću godinu tako da nek se s tim se skupa nosi, dakle nosi sa svim tim obvezama nova Vlada. Tako da je zaista ova prepirka koju evo i vi ste u njoj sudjelovali, zapravo ne vodi ničemu. Mislim da je vrijeme da usvojimo ovaj zakon i da se već jedanput krene, uz naravno pristanak i prihvaćanje i vašem amandmana da to bude 1. kolovoza, primjena od 1. kolovoza ove godine. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Martina Banić.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa kolega ja nisam sudjelovala u nikakvoj prepirci niti se osjećam da sudjelujem u prepirci budući da i prije 2 mjeseca kad smo raspravljali o predloženim izmjenama i dopunama zakona koje je predložio kolega Novak ja sam govorila jednako kao što govorim i danas i tada i danas mislim da je učinjena diskriminacija prema određenoj skupini ljudi. Ne želim govoriti o tome kao što ste vi rekli da ne treba govoriti je li ova ili je ona Vlada, tko je mogao to prije donijeti. Onda kada su bile predložene izmjene zakona klub HDZ-a je bio za i to je i danas i tako će to biti u petak. Prema tome nije riječ o prepirci, mislim da je tu više riječ o nekim principima.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima. Na redu je klub SDP-a i poštovana zastupnica Gordana Sobol.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Pred nama je dakle Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu koji će klub SDP-a podržati jer smatramo da je stvarno nakon 13 godina ovo sada konačno stigao prijedlog zakona kojim ćemo ispraviti odnosno kojim ćemo konačno uredit onaj dio koji je bio reguliran samo privremenim rješenjem iz 2002. godine pa se nažalost to privremeno rješenje otegnulo i na previše godina. Ovaj zakon je između ostalog i u skladu sa dogovorom i razgovor Građanske inicijative zajedno sa Vladom Republike Hrvatske, sastankom koji su održani i gdje je dogovoreno kako i na koji način će ovaj zakon krenuti u proceduru. I ja samo u ime kluba SDP-a mogu pozdraviti činjenicu da bez obzira što je tada na sastanku dogovoreno da će ovaj prijedlog zakona ići u proceduru tijekom jeseni da je krenuo u proceduru sada, odnosno da ga po hitnom postupku donesemo prije kraja zasjedanja sada u ljetnom periodu. Dakle prijedlogom ovih izmjena i dopuna zakona ispravlja se diskriminacija prema osobama starijim od 27 godina kojima se vraća dječji doplatak. Osigurat će se na taj način uvećani doplatak za djecu s težim oštećenjima zdravlja za što je, kako je već i naglašeno, iz proračuna potrebno osigurati otprilike 11 milijuna kuna na godišnjoj razini, odnosno u obrazloženju prijedloga se točno vidi koliko to godišnje iznosi. Dakle sve to je potvrđeno i od strane predsjednika Vlade, na sastanku s predstavnicima Građanske inicijative u svibnju 2015. godine. Naime, izmjenama Zakona o dječjem doplatku iz 2002. pravo na naknadu su izgubile osobe s invaliditetom koje su 1. siječnja te godine napunile 27 godina. Radi se o otprilike 1100 osoba sa invaliditetom koje do sada nisu primale naknadu od 831,50 kuna dok oni koji su doplatak primali prije izmjene zakona to pravo su i dalje ostvarivali bez obzira na životnu dob i njih je otprilike oko 4000. Dakle, omogućuje se da pravo na doplatak za djecu ostvaruju djeca sa težim ili teškim invaliditetom bez obzira na životnu dob i to od dana podnošenja zahtjeva za ostvarivanje prava na doplatak za djecu, pa sve dok taj invaliditet postoji. Kako je i u uvodnom izlaganju predstavnice predlagateljice naglašeno novim zakonom, dakle novi zakon više ne poznaje kategoriju dijete sa težim oštećenjem zdravlja već se koristi kategorija teži ili teški invaliditet. Ono što je planirano da će se preraspodjelom unutar razdjela Ministarstva socijalne politike i mladih za 2015. godinu osigurati sredstva u iznosu od 3,6 milijuna kuna, a za 2016. godinu plan je 12,55 milijuna kuna, te za 2017. godinu 14,55 milijuna kuna. Predloženim zakonom, dakle osigurat će se u jednakom opsegu ostvarivanje prava na doplatak za djecu s težim i teškim invaliditetom korisnicima koji su to pravo ostvarivali, te ga izgubili zbog navršenih 27 godina, te novim korisnicima u odnosu na korisnike koji su to pravo stekli prije 1. siječnja 2002. godine. Ono što također valja naglasiti sastanak sa premijerom koji je održan, odnosno sa predstavnicima Vlade gdje je bila i potpredsjednica Vlade gospođa Opačić, uvaženo je i predloženo da predstavnici građanske inicijative sudjeluju i radom u radnoj supini koja će pripremiti Zakon o inkluzivnom dodatku čije je donošenje predviđeno tijekom 2015. godine. Ono što također treba naglasiti obzirom da je ovdje više puta od strane više zastupnika govoreno da je ovo eto sad u zadnji čas, da je u tijeku predizborna kampanja, izborna godina i da zbog toga se ide na vrat, na nos sa ovim prijedlogom zakona. Ja sada neću ponavljati ili je možda potrebno ponoviti ono što je gospođa zamjenica u svom uvodnom izlaganju rekla što je sve Vlada u protekle tri i pol godine činila na poboljšanju položaja i na ostvarivanju prava kada su u pitanju između ostalih i osobe sa invaliditetom. Dakle, ovo je samo jedan u nizu zakona koji se donosio u protekle tri i pol godine. I ja sam sigurna da to nije jedini zakon. Uostalom evo danas imamo također jedan takav zakon u dnevnom redu i o njemu ćemo danas razgovarati. I također želim isto naglasiti u ime kluba SDP-a da je Vlada Republike Hrvatske svojim reformskim i drugim mjerama između ostalog predvidjela i racionalizaciju sustava državne i javne uprave, te unificiranje jedinstvene procedure za različite vrste prava čime bi se smanjili administrativni troškovi i podigli efikasnost rada, te kvaliteta stručnih znanja. Stoga je na području između ostalog doplataka za djecu i drugih novčanih prava predviđeno osnivanje jedinstvenog novčanog centra u kojem bi korisnici svoja prava ostvarivali na jednom mjestu. To će uostalom onda biti središnje mjesto za administriranje većeg broja različitih naknada koje će se postupno uvoditi u sklopu postojećih mreža državne uprave što osigurava racionalizaciju troškova i kapaciteta. I smatramo da je ovo nešto što sigurni smo će Vlada SDP-a sa svojim koalicijskim partnerima ostvariti u sljedećem mandatu. I konačno u ime kluba SDP-a želim samo reći obzirom također da ovdje danas bilo dosta govora o tome, o procedurama što je poštivano, a što nije poštivano. Želim reći da biste, da bismo bilo tko od nas pojedinačno ili u ime kluba ili nekoga mogli govoriti da su povrijeđene ili prekršene očito prekršene procedure kada je u pitanju naš Poslovnik, da bi i sami mi morali polaziti od toga da moramo poštivati procedure kada su jasne, kada je u pitanju naš Poslovnik i kada tražimo da li je nešto u skladu sa Poslovnikom ili ne.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Željko Jovanović ima repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice Sobol, javio sam se za repliku iz jednostavnog razloga što ste i u svom izlaganju spomenuli da ovo nije samo predizborni potez, nego da ova Vlada zaista skrbi o osobama sa invaliditetom, a želim to potkrijepiti izvješćem koji smo predstavili prošli tjedan na Odboru za zdravstvo i socijalnu politiku. To su zaključne primjedbe o inicijalnom izvješću Hrvatske na provedbi Konvencije o pravima osoba sa invaliditetom. Naime, u Genevi je 30. i 31. ožujka održan konstruktivni dijalog sa Vladom RH gdje smo dobili sve pohvale za čitav niz politika koje se provode u djelo u području ostvarivanja prava osoba sa invaliditetom i pozivam zastupnike da to pročitaju kao i priručnik koji smo dobili, priručnih za saborske zastupnike sa radnim naslovom invaliditet. Hvala lijepo.
Hvala i vama kolega. Poštovana zastupnica Gordana Sobol, odgovor na repliku.
Zahvaljujem kolega Jovanović. Ja ću onda evo u nastavku ovoga što ste vi rekli ipak pojedinačno još jedanput podsjetit sve nas jer izgleda da se dobre stvari jako brzo žele zaboraviti, pa reći da je Vlada i normativnom i materijalnom smislu poboljšavala položaj osoba sa invaliditetom i širila krug korisnika unazad tri i pol godine, te je tako između ostalog za osobnu invalidninu, za osobe sa invaliditetom u 2012. godini bilo utrošeno oko 273 milijuna kuna, a u 2014. u istu svrhu gotovo 355 milijuna kuna. Ono što osobno želim istaknuti, a to je da je za vrijeme, dakle konačno za vrijeme ove Vlade ukinut smanjeni iznos invalidnine za djecu s teškoćama u razvoju čiji roditelji su koristili rodiljni ili roditeljski dopust, rad s polovicom punog radnog vremena ili neki drugi oblik skraćenog radnog vremena i na godišnjoj razini osigurano je 4 milijuna i 500 tisuća kuna, a valja kazati da je taj smanjeni iznos invalidnine za ovu djecu u zakonu egzistirao od 1997. godine, a tek novim Zakonom o socijalnoj skrbi od 2014. godine ta nepravda je ukinuta. Ili između ostalog i pravo na status roditelja njegovatelja, u 2012. godini utrošeno je nešto više od 100 milijuna kuna, a u 2014. u istu svrhu utrošeno je gotovo 137 milijuna kuna. Ovo želim posebno istaći, i niz još drugih mjera i zakonskih rješenja. Zbog toga što bez obzira dakle na to koliko jesmo u krizi, koliko se kuburili ili nedostajalo financijskih sredstava da se ove kategorije naših građana apsolutno nisu zaboravile.
Posljednja replika, poštovani Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvažena kolegice Sobol ne bih sad osobno htio ocjenjivati ovaj zakon kao izborni ili predizborni potez Vlade, ja ću ga podržati kao što sam podržao i prijedlog kolege Novaka. Mada treba podsjetiti javnost da je rasprava kada je kolega Novak dao taj prijedlog bila potpuno drugačija od strane predstavnika Vlade ovdje. Tako da treba biti pošten prema javnosti. Osobno sam protiv da se na sudbinama djece, osoba sa invaliditetom bilo koja politika provodi, bilo vaša, bilo nečija druga. Smatram da treba pronaći sredstva za ovakve slučajeve, da treba pomagati i šire koliko je to u mogućnosti državnoga proračuna, a pred nama jesu izbori i mi ne možemo izbjeći da svaka tema koja se ovdje otvori ima veze sa izborima. No, bilo bi dobro kada bi poslije, kad ova cijela priča oko toga tko će biti većina u Parlamentu prođe, malo drugačije počnemo postupati u svim pitanjima i problemima pa onda ako budemo razmatrali prave istinske reforme naše zemlje kao što je to da li nam treba 551 jedinica lokalne samouprave, koliko se novca troši iz državnog proračuna za potporu onim jedinicama koje nemaju dovoljno sredstava da same opstaju, kako možemo taj novac preusmjeriti na ovakve slučajeve, na stipendije učenicima i studentima, kako možemo spriječiti izvoz našeg znanja da ljudi moraju odlaziti iz Hrvatske neki bez svoje volje, a neki svojom voljom. Puno je toga napravljeno i treba biti pošten da sve ono što je dobro se treba podržavati ali isto tako trebamo mi nekakve ključne reformske odluke donositi na početku mandata našeg a ne na kraju da bi se mi manje ili više svidjeli hrvatskoj javnosti. Prema tome, svaka potpora i ove vaše Vlade će imati naš glas ako ona ide u korist onima kojima je to najpotrebnije, ako ide u pomoć gospodarstvu i za bolji život u RH. A sve ono što je politikantstvo to nikad neće dobiti potporu bez obzira jel' to dolazi od vaše strane ili od neke druge.
Odgovor na repliku, poštovana Gordana Sobol.
Zahvaljujem kolega Salapić. Ja bih ovako rekla, dakle ovo jeste predizborna i izborna godina, ja sam uvijek smatrala da i u toj godini ovaj Sabor mora raditi, Vlada mora raditi i moraju se donositi zakoni ovakvi ili onakvi sviđalo se to nekima ili ne. Kolega Novak ne morate mahati glavom, mislim mogli ste mi dignut repliku pa vam onda mogu i odgovoriti na repliku. Da ste bili tu i slušali onda biste vjerojatno i stigli. A što se tiče reformi u ovoj državi kolega Salapić sve ono što se sad pokazuje kao pozitivni rezultati pa to nije došlo preko noći. To je rezultat drugačijeg ponašanja, drugačijeg rada i reformi koje je ova Vlada započela sa dolaskom na vlast. Dakle, i ovo što danas imamo to je rezultat toga kako ćemo se sutra posložiti, o čemu ćemo sve morati raspravljati i takve odluke donositi. I spominjali ste jedinice lokalne samouprave, ja uvijek razmišljam i o tome da kako si mi svi na razini države možda trebamo preispitivati uvijek kako i na koji način trošimo novce tako mi se čini da bi i dobar dio jedinica lokalne samouprave isto mi se čini trebao preispitati kako i na koji način troši novce, odnosno na koje sve potrebe građana jedinice lokalne samouprave mogu trošiti novce a da to onda bude puno kvalitetnije za život tih građana.
U ime kluba HNS-a govorit će poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice, kolegice i kolege. Uistinu ću biti vrlo kratka, o ovom zakonu je bilo i u ovim klupama puno govora, a bilo je i u javnosti. Naravno HNS podržati će izmjene ovog zakona. Samo par rečenica. Ova nepravda je odavno mogla biti riješena, odnosno promijenjena u ovom zakonu. Naravno, za takvo nešto uvijek je potrebna politička volja. Ma što mi govorili nakon cijelog dugog niza godina konačno je ta politička volja pred nama da se to promijeni, da se ta nepravda riješi. Naravno pozdravljamo i sve one koji su ukazali na ovu nepravdu i podigli na određenu razinu ovu temu kako bi se učinio taj korak. Mislim da tu nekakvog političkog, stranačkog, predizbornog ili ne znam kojeg drugog predznaka u raspravi o tome ne bi smjelo biti iako naravno je vrlo to teško nažalost izbjeći, radi se ovdje o invalidima. Ali ja bih u ime HNS-a rekla da mi u tom prostoru još imamo puno posla. Da nepravde koje su učinjene u prethodnim vremenima i razlike koje su učinjene u prethodnim vremenima između pojedinih grupa invalida građana RH je nešto što sigurno nije primjereno 21. stoljeću a pogotovo danas kad smo mi kao država članica EU. Konačno, mislim da moramo otvoriti sve one probleme koji su vezani uz razlike između invalida po osnovi toga gdje je nastao invaliditet, po osnovi toga koje je porijeklo tog invaliditeta. Naime, mi možemo naravno odlučiti kao zajednica, kao društvo da pojedine grupe invalida budu dodatno nagrađene zato jer su zbog porijekla svog invaliditeta taj invaliditet stekle recimo u Domovinskom ratu. Međutim invaliditet je invaliditet i on kao takav bi trebao biti jednako tretiran prema svim građanima u RH. Znači pred nama je vjerojatno dosta posla i ako takve teme budemo otvorili i vrlo žustro rasprava o tome, ali to je isto tako kao i ova tema, možda još i važnija, odnosno obuhvaća sigurno puno veći broj ljudi u RH. Evo zato naravno zdušno ćemo podržati ovaj hitni postupak i ove izmjene i ovu nepravdu koja konačno će biti ispravljena. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Za pojedinačnu raspravu prijavio se poštovani kolega Goran Marić, ali s obzirom da ga nema gubi pravo na raspravu. Zaključne minute pripadaju zamjenici ministrice socijalne politike i mladih gospođi Maji Sporiš.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici Vlada će pažljivo razmotriti sve podnesene amandmane. Svima vam se zahvaljujem na doprinosu u današnjoj raspravi. Hvala vam lijepa.
Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kad steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doplatku za djecu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 871. Rasprava o Konačnom tekstu zakona je završena ali amandmane su podnijeli zastupnici. Molim zamjenicu ministrice socijalne politike i mladih poštovanu Maju Sporiš da se očituje o amandmanu zastupnika Mladena Novaka.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Amandman se ne prihvaća. Predlagatelj zakona je sadržaj koji je uvaženi zastupnik predložio inkorporirao u članak 5. predloženog zakona a koji članak suštinski predstavlja prijelaznu i završnu odredbu ovoga zakona a člankom 4. propisano je brisanje članka 38. važećeg zakona.
Hvala lijepa. Molim podnositelja amandmana poštovanog zastupnika Mladena Novaka da se očituje.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče Sabora. Pa u suštini sva tri moja amandmana se odnose na istu stvar i volio bih vidjeti gdje ćete vi to onda uvrstiti u tekst zakona. Mislim u samom tekstu prijedloga zakona se ne vidi gdje će te odredbe biti uvrštene u zakonu. Ne znam meni je ovo neshvatljivo ali tražim glasovanje o ovom.
Molim glasujte o amandmanu br. 1. poštovanog zastupnika Mladena Novaka kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Idemo na amandman br. 2. istog zastupnika poštovanog Mladena Novaka.
Amandman se ne prihvaća. Predloženi amandman nije u skladu sa pravilima nomotehnike. Članak 6. predloženog zakona suštinski predstavlja prijelaznu i završnu odredbu ovoga zakona.
Očitovanje podnositelja amandmana poštovanog zastupnika Mladena Novaka.
Isto kao i kod prvog amandmana i molim glasovanje.
Molim glasujte o amandmanu br. 2. podnositelja amandmana Mladena Novaka kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 3. također poštovanog zastupnika Mladena Novaka zamjenice ministrice.
Također se ne prihvaća. Predloženi amandman nije u skladu sa pravilima nomotehnike jer članak 7. predloženog zakona također predstavlja prijelaznu i završnu odredbu.
Hvala lijepo. Očitovanje podnositelja amandmana poštovanog zastupnika Mladena Novaka.
Hvala lijepo. Da sam ja predložio ne znam šta vidim da vi ne bi prihvatili pa to je samo dokaz da sam bio u pravu cijelo vrijeme kod donošenja, predlaganja i donošenja ovoga zakona. Ali činjenica je, vi i dalje možete pričati što god hoćete ali niste predvidjeli u kojem članku zakona će vam to stajati. Nema, nigdje nije predviđeno, izmisliti ćete toplu vodu i opet ćete lažirati. Navesti čete u tekstu zakona nešto ovdje danas neće biti izglasano. Molim glasovanje o ovome.
Molim glasujmo o amandmanu br. 3., podnositelja amandmana Mladena Novaka kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman Kluba zastupnika Laburista, Hrvatskih laburista, poštovana zamjenice ministrice, na članak 5.
Amandman se ne prihvaća. Namjera predlagatelja nije da predmetna odredba djeluje retroaktivno.
U ime podnositelja amandmana, Kluba zastupnika, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Ovakvo obrazloženje odbijanja amandmana u povijesti Sabora još nije zabilježeno. Namjera predlagatelja zakona nije bila da zakon ima povratno djelovanje. Pa to smo pročitali u zakonu, zato sam i dao amandman. Amandman glasi da odredba članka 5. stavka 2. ima povratno djelovanje, a oni mi vele da njihova namjera nije. Naša namjera je. 1077 osoba državljana Republike Hrvatske 13 godina je bilo uskraćeno prava propustom države koja je obećala, a nije donijela poseban propis o pravima osobama s invaliditetom. 2008. godine Ustavni sud upozorava Vladu da još iz 2002. duguje taj zakon. Pod pritiskom javnosti i proceduralnih pogrešaka u Hrvatskom saboru Vlada dolazi s Prijedlogom zakona o dječjem doplatku i vraća to pravo korisnicima kojima je oduzeto zakonom iz 2001., ali tek od dana podnošenja zahtjeva. Ovih 13 godina papala maca, zaboravite što smo vam napravili, ne damo vam naknadu koju smo vam uzeli, obećali, a nikad izvršili. Ako to nije posebno opravdani razlog iz članka 90. Ustava da jedna odredba zakona ima povratno djelovanje kada je propust države prema građanima učinjen. Ja ne znam koji bi to posebno opravdani razlog mogao biti nego više od tisuću građana ove zemlje oštećeno nepostupanjem, nečinjenjem državne vlasti četiriju Vlada. Tražim glasanje o amandmanu.
Hvala lijepa. Molim glasujte o amandmanu Kluba zastupnika Hrvatskih laburista kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman poštovane zastupnice Jadranke Kosor.
Amandman se ne prihvaća. Predlagatelj je osigurao sredstva za priznanje prava propisanih predloženim zakonom od 1. rujna 2015.
Očitovanje podnositeljice amandmana poštovane zastupnice Jadranke Kosor.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ako smo svi složni u tome da ovim zakonom ispravljamo neku nepravdu, a mislim da oko toga postoji konsenzus, onda zaista ne vidim razloga zašto se primjena ovog zakona ne bi, odnosno zašto taj zakon ne bismo primijenili odmah od 1. kolovoza ove godine jer evo sad smo u srpnju, prema tome ta razlika od mjesec dana zaista neće dodatno oštetiti državni proračun pa molim glasovanje. Hvala.
Molim glasujmo o amandmanu poštovane zastupnice Jadranke Kosor koji Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Hvala lijepa. Amandman Kluba zastupnika HDZ-a.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje je isto kao i za prethodni amandman.
Da, isti je i amandman. Poštovani zastupnik Ivan Šuker u ime podnositelja amandmana.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospođo zamjenice, nije istina da je Vlada osigurala sredstava. Dakle vi ste u obrazloženju zakona o ocjeni potrebnih sredstava naveli da će se to napraviti preraspodjelom, prema tome ne možete za nešto osigurat sredstva jer prilikom donošenja proračuna ovaj zakon nije postojao i niste mogli osigurat sredstva. U obrazloženju ste napisali jedno, a sad govorite drugo. Međutim, radi hrvatske javnosti, radi kolega zastupnika ovaj amandman vam teži 900 000 kuna. 900 000 kuna da bi se ispravila 13-godišnja nepravda prema ljudima kojima to pripada. Kolegice i kolege, ajmo za tih 900 000 kuna pokazati svoju savjest i glasat za ovaj amandman. 900 000 kuna. Nekakvi časopisi koji su privatni itd. su financirani sa nekoliko milijuna kuna. Prema tome, ovaj amandman košta 900 000 kuna i kolegice i kolege ja vas pozivam da glasate za njega, a nije istina da je Vlada osigurala sredstva. Vlada će tek svojim odlukama možda osigurat sredstva.
Tražite glasovanje dakle? Molim glasujte o amandmanu Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 112 glasova za, 2 glasa suzdržana i ništa protiv, donesen zakon P.Z. br. 871 u tekstu kako ga je predložila predlagateljica, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na iduću točku dnevnoga reda: - Konačni prijedlog Zakona o Zakladi "Hrvatska za djecu", hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.869. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obitelj, mlade i sport. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnica predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovana zamjenica ministrice socijalne politike i mladih Maja Sporiš. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici izradi prijedloga Zakona o Zakladi "Hrvatska za djecu" s konačnim prijedlogom zakona pristupilo se s ciljem učinkovitije prevencije siromaštva djece i obitelji u riziku te bolje ciljanosti potpora zaklada i njihove učinkovitije raspodjele. Sadašnja opća razina institucionalne potpore obitelji u određenim se slučajevima ne može primijeniti na individualne slučajeve ili manje socijalne skupine, a osobito ako je riječ o djeci i obiteljima koje žive u nepovoljnim životnim uvjetima, uspješnim učenicima i studentima. Sustav potpora potrebno je usmjeriti u pravcu pružanja različitih oblika pomoći kojima se podiže kvaliteta života obitelji u situacijama socijalnih, zdravstvenih, odgojnih i obrazovnih potreba te osiguranju uvjeta za postizanje boljih obrazovnih uspjeha djece. Stvaranjem pravnih, financijskih, institucionalnih i organizacijskih pretpostavki država pridonosi ostvarenju kako navedenih ciljeva tako i stvaranju primjerenijih uvjeta kojima se djeci iz obitelji u potrebi osiguravaju bolji izgledi za stjecanje i usvajanje znanja, socijalnih vještina i kulturnih sadržaja primjerenih njihovim sposobnostima. Predloženim zakonom uređuje se svrha osnivanja zaklade koja se odnosi na promicanje dobrobiti osobnih i imovinskih prava djece te osnaživanja obitelji u situacijama različitih socijalnih, zdravstvenih, odgojnih i obrazovnih potreba, definiraju se tijela zaklade kao i korisnici i vrste potpora zaklade. U odnosu na važeći Zakon o Zakladi "Hrvatska za djecu" ovaj prijedlog zakona je usmjeren na učinkovitiji rad zaklade i poboljšanje samog procesa rada kao i na promicanje dobrobiti osobnih i imovinskih prava djece s ciljem što uspješnijeg ostvarenja svrhe zaklade. Usvajanjem ovog zakona osigurat će se reorganiziranje procesa rada unutar zaklade kako bi aktivirali priljev sredstava od donacija, ali i osigurali aktivno i transparentno praćenje sredstava koja se kroz zakladu dodjeljuju u obliku potpora pravnim osobama za projekte usmjerenje ostvarivanju svrhe zaklade. Naime, tijekom analize operativnog i financijskog poslovanja zaklade kao jedan od nedostataka uočili smo upravo nedostatno praćenje izvršenja projekata koji su financirani kroz potpore pravni osobama. Naime, zaklada je tijekom 2014.godine financirala 38 projekata pravnih osoba usmjerenih na rješavanje konkretnih problema čiji su rezultati usmjereni na dobrobit djece pri čemu je ukupna vrijednost odobrenih sredstava za projekte pravnih osoba iznosila 3 milijuna 897 tisuća 477 kuna. Kroz reorganizaciju rada zaklade omogućit će se adekvatno praćenje utroška ovih sredstava i osigurati transparentnije trošenje proračunskih sredstava ali će se ujedno ostvariti pretpostavke za traženje povrata sredstava za koja se utvrdi da potencijalno nisu utrošena u skladu prijavljenom projektu. Potrebno je napomenuti i da je tijekom prošle godine zaklada dodijelila potpore za 347 obitelji i to u ukupnom iznosu od 1 milijun i 107 tisuća 999 kuna na osnovu teške materijalne situacije, dok je za 49 osoba odnosno obitelji dodijeljena novčana potpora na osnovu višestrukog poroda u ukupnom iznosu od 191 tisuće kuna. Kroz redefiniranje svrhe zaklade i proširenje definicije korisnika potpora koje se osiguraju kroz zakladu pridonijet će se ostvarenju pretpostavki za zaštitu djece od rizika i posljedica siromaštva, pretpostavki za unaprjeđenje položaja djece koja žive u nepovoljnim životnim uvjetima u okviru različitih sustava socijalnih politika, pružanje potpore i podizanje razine učeničkog i studenskog standarda kroz isplatu stipendija za redovito obrazovanje kao i osnaživanje obitelji u potrebi. Nadalje, važećim zakonom propisano je da se zaklada financira prihodima od igara na sreću, prihodima od imovine, darovnicama i drugim prihodima. Unatoč tome najveći dio prihoda zaklade i nadalje ostaju prihodi od igara na sreću. U 2012.godini prihodi od igara na sreću činili su 98,88% prihoda, u 2013. 92,69% prihoda a u 2014.čak 99,69% prihoda zaklade. Cilj nam je to promijeniti. U tom smislu nužno je popularizirati doniranje sredstava zakladi, omogućiti osnivanje donatorskih povjerenstva čiji će se sastav, te način sudjelovanja u radu zakladnih tijela i suradnje sa zakladnim tijelima propisati kasnije statutom zaklade. Dakle predloženim zakonom nastoji se povećati prihode zaklade od donacija pravnih i fizičkih osoba, a čemu bi trebalo pridonijeti osnivanje donatorskih povjerenstava pa bi se tako sukladno primjerima dobre prakse, donatorima zaklade omogućilo stjecanje neposrednog uvida u potrebe korisnika zaklade kroz sudjelovanje u radu zakladnih tijela. I zaključno, donošenjem ovog zakona osigurat će se uspješnije ispunjenje stvarnih potreba djece i obitelji u potrebi, te ispunjavanje svrhe Zaklade "Hrvatska za djecu", te va stoga pozivam da ga podržite. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa poštovana zamjenice ministra, kada ste u svom uvodu govorili o svrsi donošenja zakona mislio sam da ćete nastaviti, onda ste govorili zapravo koja je svrha zaklade i rekli ste da je to za promicanje dobrobiti osobnih imovinskih prava djece, te osnaživanja obitelji u situacijama različitih socijalnih, zdravstvenih, obrazovnih i odgojnih potreba djece. Pretpostavljam da znate, a ako ne znate ja ću vas podsjetiti, da je ova Zaklada "Hrvatska za djecu" proizišla iz nacionalne populacijske politike iz 2006.godine i tada je jedan od ciljeva bio i zapravo i Zaklada "Hrvatska za djecu" koje osnovano odnosno kao zakon prihvaćen 2008.godine s tim da su bile određene izmjene i dopune 2010.godine. Vi niti jednom riječju sada u ovome uvodu niste rekli zbog čega vi donosite novi zakon. Po važećem zakonu sve ono što ste rekli moguće je raditi. ne vidim svrhu donošenja ovoga zakona niti za povećanje prihoda zaklade od donatorskih prihoda niti vezano za određena povjerenstva. To se sve radi i važećim zakonom. Ne znam čemu svrha donošenja novog zakona ove Zaklade "Hrvatska za djecu". Evo volio bih da mi to objasnite. Hvala.
Odgovor na repliku zamjenice Sporiš.
Pa u međuvremenu su se i društvene okolnosti promijenile od zadnji izmjena ovoga zakona, a ponovit ću ovim zakonom predviđa se i osnivanje donatorskih vijeća kako bi oni koji sjede u donatorskim vijećima mogli ući u same potrebe korisnika i na takav način pridonijeti svojim prijedlozima donošenju odluka upravnog vijeća zaklade. Hvala.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Otvaram raspravu. U ime Kluba Hrvatskih laburista-Stranke rada govorit će poštovana zastupnica Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana zamjenice ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle u drugoj polovici 2014.godine započeo je proces izrade ovog novog zakona o zakladi koji imamo danas pred nama kako bi se redefinirale i proširile ciljane skupine zaklade. Stoga ovaj novi zakon o zakladi predstavlja preduvjet za novu sistematizaciju koja predviđa veći opseg posla, aktivnosti i financijskih sredstava od ovoga koji je zaklada do sada obavljala. Zaklada je osnovana 2006.godine, počela sa radom 2008.i točno je ovo da je uvjet bio temeljem nacionalne populacijske politike, da se u tom prvom zakonu o zakladi velika pažnja posvećivala upravo populaciji i obitelji slabijeg imovinskog stanja. 2010.godine napravljena je izmjena zakona gdje se zakladi omogućuje da sufinancira i pravne subjekte. Dakle stavio se 2010.godine nije fokus bio više samo na populacijskoj politici nego je fokus se premjestio i na udruge. Dakle to nije od danas, to je od 2010.godine, napustio se jedan dio te nacionalne populacijske politike. S obzirom da je ravnateljica zaklade imenovana 1.rujna i stupila je na dužnost, obavlja dužnost kao profesionalka, za očekivati je i veću odgovornost, veći obim posla što uključuje svakako iznalaženje dodatnih sredstava za financiranje zaklade kroz osnivanje donatorskih povjerenstava i radnih skupina, ali i mogućnost sudjelovanja zaklade u EU projektima što sada temeljem zakona, a ni zakona ni pravilnika nije bilo moguće. Iz godine u godinu vidljivo je da zaklada ozbiljnije pristupa brizi o djeci i da opravdava svoju svrhu, a to možemo iščitati iz financijskih izvješća koje idu sve ove godine. Dakle u početku je sama ta zaklada bila zamišljena kao zaklada čiji je cilj povećanje nataliteta, promicanja obiteljskih vrijednosti i osnaživanja obitelji s većim broje djece i djece iz tih obitelji. Izmjenama te 2010.godine, korisnici su postali i pravne osobe koje zaklada financira odnosno sufinancira njihove programe i projekte iz područja sustava obiteljskih potpora, skrbi za djecu, zdravstvene zaštite majke i djeteta, odgoja i obrazovanja kao i izvanškolskih aktivnosti učenika. Upravo zbog toga pohvalno je što se ovim zakonom predlaže da u upravno vijeće zaklada ulazi i predstavnik ministarstva nadležnog za zdravlje što do sada nije bio slučaj jer iz izvješća za 2014. godinu iščitavamo da su evo određena financijska sredstva dana upravo udrugama, odnosno pravnim subjektima koja se bave i tom problematikom. Amandmanima se u ovom zakonu neke stvari jednostavno ne mogu popraviti zato što na koji način i kome će se dodjeljivati sredstva odlučuje se prvenstveno pravilnicima. Ali ipak ću predložiti određene stvari kako bi uistinu Zaklada opravdala svoje ime a to je "Hrvatska za djecu". Dakle, htjela bih staviti, odnosno maknuti fokus sa obitelji o potrebi i djece tih obitelji koje evo kroz zakladu financiramo isključivo zbog financijskog stanja njihovih obitelji a ne njih kao djece. Mislim da za financiranje obitelji imamo i druge mogućnosti i da bi ova zaklada prvenstveno trebala biti posvećena djeci a tako se i zove "Hrvatska za djecu". Primjerice, zaklada je financirala neka putovanja djece nadarenih sportaša na takmičenja koje njihovi roditelji nisu mogli financijski pokriti. Osobno mislim da bi svu nadarenu djecu trebali nagraditi za njihov trud i uspjehe koje postižu i time im pokazati da nam kao društvu trebaju i da se njima ponosimo. Djeca koja jesu uspješna i koja jesu da tako kažem primjer svojim kolegama i kolegicama smatram osobno da je ova zaklada jedna od vodećih zaklada koja bi takvu djecu uistinu trebala nagraditi. Zakladi u fokusu po meni mora biti dijete a ne obitelj. Tek tada ćemo dati djeci poruku da nagrađujemo i njihove uspjehe. Druga stvar na koju evo sugeriram jesu učeničke stipendije. Zaklada je do sada davala stipendije od 700 kuna mjesečno, odnosno 7 tisuća kuna godišnje pod uvjetom da tražitelj stipendije nije korisnik neke druge stipendije. Dakle imamo slučaj npr. djeteta čija je obitelj slabijeg imovinskog stanja a dijete želi upisati srednju školu u nekom drugom gradu. Mislimo li uistinu da je tih 700 kuna tom učeniku mjesečno uistinu dovoljno a ograničavamo dakle ovdje da to mora biti jedina stipendija? Potrebno je izračunati po meni mjesečni cenzus troškova jednog učenika koji ide u srednju školu u neki drugi grad van mjesta prebivališta. Najniži prosjek ocjena za udovoljavanje kriterijama, najniži prosjek ocjena na kraju školske godine za koju se dodjeljuje stipendija i skupiti potvrde o dodijeljenoj drugoj stipendiji od strane recimo jedinice lokalne samouprave ili jedinice regionalne samouprave. Ukoliko ti cenzusi pokazuju da je obitelj slabijeg imovinskog stanja, da dijete ima zadovoljavajući prosjek u školi, ne smijemo ga ograničavati isključivo sa tih 700 kuna jer je 700 kuna malo za mjesečni boravak u nekom drugom gradu. I ukoliko želimo nagraditi djecu, omogućiti djeci da se školuju u onim zanimanjima koja su odabrali a njihova ih obitelj u tome ne može pratiti. Onda mislim da nam je dužnost da kroz pravilnike o zakladi uredimo sufinanciranje, odnosno dodjelu učeničkih stipendija tim učenicima na način da druga stipendija neće biti ograničavajući faktor ili na način da ovih 700 kuna takvoj djeci onda povisimo zavisno o cenzusu koji smo odredili. S obzirom, ponavljam da je ovo zaklada koja ima ime "Hrvatska za djecu" ponovno stavljam akcenat na uspješnu djecu. Zašto npr. ne bi nagradili stipendijom i djecu čiji je prosjek ocjena na kraju 8 razreda i svakog razreda dakle u srednjoj školi, jer ovo je zaklada koja dijeli učeničke stipendije najmanje recimo 4,8 ili 4,9% bez obzira na imovinski status njihovih obitelji. Zašto ne nagraditi tu djecu koja su dobra i dodatno ih motivirati kroz stipendije, nagraditi ih za njihov uspjeh, za njihov rad i za njihovo zalaganje. Dakle ne obitelji, ne nagrađujemo sa stipendijama obitelj nego sa stipendijom moramo početi nagrađivati učenike. Učeniku, dobrom učeniku, savjesnom učeniku koji izvršava svoje obaveze i zadatke, koji mora biti primjer svim ostalima u razredu, moramo pokazati da cijenimo njegovo znanje, da cijenimo njegov trud, da cijenimo njegovo zalaganje. I dati mu stipendiju dakle, ne samo zbog toga što živi u obitelji slabijeg imovinskog cenzusa nego zato što učeniku dajemo poruku da nam dobri i savjesni učenici trebaju, da smo ih počeli prepoznavati, da ih vidimo gdje su i da ih na temelju toga nagradimo. To možemo napraviti preko škola, dakle gdje bismo kroz pravilnik obvezali škole da na kraju školske godine, odnosno na kraju 8 razreda oni učenici koji imaju dobre uspjehe, dakle da li će nam to biti 4,8, 4,9 ili 5,00, o tome se da razgovarati ali takvih učenika ima i mislim da o tome trebamo voditi pažnju. Ovim Izmjenama zakona o zakladi osnivamo dakle i ta donatorska povjerenstva čime se teži iznalaženju dodatnog izvora financiranja od donatora za poslovanje zaklade s obzirom da se do sada zaklada financirala kako smo čuli najvećim dijelom od prihoda od igara na sreću pa je sukladno odredbi evo o kriterijima za utvrđivanje korisnika i načinu raspodjele dijela prihoda od igara na sreću za 2014. godinu udio zaklade u ukupnom dijelu prihoda od igara na sreću za organizacije koje se bave socijalnom i humanitarnom djelatnošću iznosio za zakladu 20,11% odnosno 7 milijuna 634 tisuće 741 kunu.
Kolegice Tireli, samo jednu sekundu. Poštovane zastupnice i zastupnici, čast nam je na galeriji Hrvatskog sabora pozdraviti Izaslanstvo skupštine Republike Kosovo koje boravi u radnoj posjeti Republici Hrvatskoj. [[Pljesak.]] Izvolite nastaviti.
Zahvaljujem. Dakle fizičke i pravne osobe mogu donirati do 2% ostvarenog prihoda u protekloj godini, odnosno više uz potpis odnosno odobrenje resornog ministarstva. Predlažem još jedan prijedlog, dakle donator može biti ako osnivamo donatorska povjerenstva, donator može biti i mentor uspješnom učeniku, može financirati njegovo školovanje, poticati njegovu izvrsnost i na taj način osigurati sebi uspješnog produktivnog radnika nakon 4 godine recimo srednjoškolskog obrazovanja u nekom smjeru. To ne bi smjelo. Ukoliko nađemo donatora koji je spreman financirati uspješnog učenika i mjesečno mu davati dakle tu donaciju kao mentor morao u pravilniku razmišljati i o tome i to ne bi smjelo bit vezano isključivo za stipendiju nego bi trebalo dakle bit vezano da tako kažem uz ove dobre poslovne anđele koji u tim učenicima koji su uspješni u prepoznavanju svog budućeg potencijalnog dobrog radnika. Isto tako nužno je uložiti po meni i dodatne napore u jednako obraznoj primjeni poreskih propisa, posebice odredaba o vrsti djelatnosti za koje fizičke i pravne osobe mogu izdvojiti do 2% svojih prihoda jer osobno smatram da ukoliko evo takvu uredbu ne donosimo oni koji bi htjeli bit donatori i ne znaju točno što im je činiti i koje su, dakle da sami iznalaze načina. Mislim da tu radimo jednu konfuziju i da bi upravo zaklade bila, pošto sada ima evo pohvalno i svoje web stranice, da bi upravo obaveza zaklade bila ta da na svoje web stranice za sve potencijalne donatore točno napiše koji su to uvjeti, pod kojim uvjetima oni mogu donirati, koja su im porezna oslobađanja po toj osnovi. I mislim da bi onda jednom zajedničkom sinergijom uistinu mogli napraviti puno više za svu djecu Hrvatske i ponavljam, bez obzira dakle na imovinski status jer ukoliko imamo zakladu ″Hrvatska za djecu″ osobno mislim da svoj djeci trebamo pridat istu pažnju, jer da sva djeca bez obzira na imovinski status njihovih obitelji zavrjeđuju da im se takva pažnja i posvećuje. I evo, ono što je zamjenica ministrice uvodno rekla, pohvaljujem dakle i da se ide u registar i da se ide isto tako i u kontrolu projekata odnosno povrat dodijeljenih sredstava ukoliko projekat odnosno onaj tko je pravni subjekt koji je dobio naknadu od zaklade nije izvršio sve svoje ugovorne obveze na isti način kao što i fizičke osobe vraćaju dodijeljena sredstva ukoliko nisu udovoljili danim kriterijima i mislim da će se na taj način još neka dodatna sredstva koja nisu utrošena vratit u zakladu i onda bolje potrošit. Laburisti će podržat ovaj zakon.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovana kolegica Jadranka Kosor, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Tireli, podsjetili ste na vrijeme kad je donesen i ovaj zakon, kad je osnovana zaklada, kad se zakon počeo provoditi i ja se slažem sa svima onima koji smatraju da nema nikakve potrebe i da i nije bilo potrebe za donošenje novoga zakona, nego je samo trebalo učiniti što je moguće više za popularizaciju i zakona i činjenica da zaklada postoji, učiniti sve da zaklada bude javno poznata i javno priznata jer sad da napravite anketu među Zagrepčanka i Zagrepčanima ili u bilo kojem drugom gradu i da pitate što je točno ″Hrvatska zaklada za djecu″ da bi malo njih to znalo. Dakle to je jedan put, donošenje potpuno novoga zakona mi se čini slično kao i donošenje potpuno novog zakona, Obiteljskog zakona, da se ostavi neki trag što mi je razumljivo. Međutim, prva i glavna svrha i cilj osnivanja zaklade, dakle ja sam ga kao ministrica i predstavljala i evo od 2008. je on na snazi, je bila potpora zaista obiteljima sa više djece, siromašnim obiteljima. Rekli ste dobro, treba biti usmjeren prema djeci ali naravno djeca žive u obiteljima i to je bila prva svrha i prvi cilj donošenja toga zakona i osnivanje zaklade. Predlagatelji kažu da su se u međuvremenu promijenile okolnosti. Ne vidim da su se drastično promijenile okolnosti, osim što naravno od 2008. do danas imamo više djece koja su siromašna, koja trebaju potporu države i na ovaj i na sve druge načine. Dakle uz naravno podržavanje zakona kao takvoga ne vidim pravi smisao u izmjenama i donošenju novoga, nego pravi smisao je u tome da svi zajedno napravimo da zaklada zaista pusti korijenje i da živi punim plućima. Hvala.
Na repliku odgovara zastupnica Nansi Tireli.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolegice Kosor, slažemo se u velikom dijelu. Ja isto sam si postavljala pitanje da li treba novi zakon ili ne, ali sam onda stvari posložila na sljedeće. Dakle 1. rujna 2014. godine mi smo dobili prvu predsjednicu upravnog odbora, dakle prvu upraviteljicu zaklade i do sada su upravitelji bili privremeni što znači da ti upravitelji baš i nisu imali nekakvu veliku odgovornost za određene stvari. Pokušat ću evo to stavit na dobar trag da toj upraviteljici sad ovim zakonom dajemo veće obaveze što se tiče zaklade. Upravo u ovom tragu što ste rekla da veliki broj hrvatskih građana uopće ne zna da ta zaklada postoji i da nisu bili u prilici, dakle uopće se javljati na određene natječaje zato što nisu znali da su natječaji otvoreni. To je prvo. A drugo, prvotno je bilo, u prvom zakonu je bilo isto tako zamišljeno da će im se posebna pažnja posvećivati onoj djeci koji žive u ruralnim sredinama, slabo naseljenim područjima itd. Pa se onda postavlja pitanje kako ti ljudi ukoliko nema dobre koordinacije zaklade sa tijelima lokalne vlasti mogu uopće znati da je neki natječaj, dakle raspisan i da oni mogu aplicirati kao obitelj ili kao pojedinac, dakle na taj zakon. Ja se uistinu nadam da će, pogotovo ovaj dio od donatorskih povjerenstva do pisanja projekata za EU, dakle obaveze zaklade koje sad u ovom zakonu prvi put iščitavamo biti obveza novoj upraviteljici i novom upravnom odboru koji se bude birao da ozbiljno pristupe poslu, da prikupljaju i prikupe čim više sredstava, dakle da ne bude ovaj omjer 99% sredstava od igara na sreću.
Druga replika, poštovani Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Tireli, rekli ste da se između ostalog donosi i ovaj novi zakon zbog toga što nije moguće raditi i aplicirati projekte za EU po važećem zakonu. Ja vjerujem, a vidio sam da iz vašeg izlaganja i čuo da ste vi dobro pogledali ovaj prijedlog zakona. Ne znam jeste li uspoređivali to sa važećim zakonom. Pazite, ali ništa vam se ne mijenja. Jedino što je konfuznost u tome što su zamijenjene određene glave u zakonu, nešto je boldano tako da imate nekakvu konfuziju. Znači, apsolutno se ništa ne mijenja i po važećem zakonu se to moglo napraviti. Kada govorite o stvarima koji su vezani za onu djecu sa potrebama u razvoju, za aktivnosti djece između ostaloga ste spomenuli i za gradove i općine, jedinice lokalne samouprave i oni koji su prometno izolirani i o tome govori zamjenica ministrice onda morate znati da je to isto ministarstvo, odnosno zaklada kada su raspisali natječaj, raspisali su ga za gradove i za županije, a ne za jedinice lokalne samouprave, posebice ne one koji su na brdsko-planinskom području ili u PPDS-u. A što se tiče natalitetne politike morate znati i onoga što, o čemu ste vi govorili, a to je da je samo u prošloj godini, ne govorim to samo zbog zaklade već i zbog samog ministarstva i njihove nevidljive politike, ne proaktivne natalitetne politike rođeno je 39000 djece najmanje u hrvatskoj povijesti a umrlo 52612. Znači, jedan grad veličine Imotskoga, Trogira je pretpostavljam i Benkovca nestao, njega više nema. Toliko o pronatalitetnoj politici, pa ako hoćete i kroz zakladu "Hrvatska za djecu" iz samoga ministarstva što ljudi zapravo niti ne osjećaju i ne vide. Hvala.
Kolegice Tireli, morate se javiti ako mislite odgovarati za repliku. Niste se javili. Treća replika Stjepan Milinković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo imat ćete priliku sad meni kolegice Tireli jer ja ću slično kao i kolega Babić. Naime, vi ste govorili o zakladi, uistinu se tu nema što dodati, ali svakako ste govorili o ciljevima koji bi trebali proisteći iz njezinog dobrog funkcioniranja i naravno ona poboljšanja o kojima vi govorite isto tako je meni prihvatljivo. I u tom dijelu ste svakako govorili o povećanju nataliteta i ovim negativnim demografskim podacima o kojima je govorio kolega Babić i uz onaj momenat o čemu je jučer bilo govora o ovom iseljavanju, pa da li ima li većeg prioriteta od toga. Nema. A istovremeno nas se nastoji uvjeriti kako je sve dobro u svim segmentima, pa i u pitanju zaštite djece. Kao da se zaboravilo da su roditelji djece s teškoćama u razvoju prosvjedovali, da se osjećamo i osobnog asistenta itd. Sve su to stvari, ali pustimo sad taj dio. Mogao bih dosta tih momenata navesti. Mene je potaklo na repliku onaj dio kada ste govorili o poticanju uspješne djece, o stipendiranju. Evo mi u mojoj općini dajemo svima ne samo, svima dajemo po 500 kuna. I sad oni sukladno ovome ne mogu biti. Gdje je ona razlika za 200 kuna, a govori se o onom cenzusu. Pa moji su u ruralnim područjima svi su ispod cenzusa, svi su ispod cenzusa. Jednostavno i znamo što se dogodilo selu, što se dogodilo poljoprivredi i kako oni žive. I u tom dijelu se nema što reći. I opet se dovodim na ono da moram na žalost reći da smo mi u ruralnim područjima na neki način diskriminirani na ovakav ili onakav način i to je neprihvatljivo i za u buduće. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, uvažena Nansi Tireli.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Dakle, ja osobno smatram da što se tiče pronatalitetne politike za ovih 3000 i nešto kuna koliko zaklada "Hrvatska za djecu" daje za novo dijete neće se baš nitko odlučiti imati dijete zbog tih nekih 3700 kuna. S druge strane, ono što imamo općine u Republici Hrvatskoj koji i prije lokalnih izbora donose odluku da će se za svako novo rođeno dijete u toj općini dati potpora i do 20 000 kuna, pa zbog toga nemamo baš nekakvu pronatalitetnu politiku ili nemamo puno više novorođene djece u tim općinama. Dakle, nemojmo se zavaravati da će jednokratne naknade za novorođeno dijete bit poticaj roditelju da ima još jedno dodatno dijete ukoliko ne riješimo ovaj drugi dio priče jer to dijete odrasta, treba ići u vrtić, treba ići u školu, treba ići na fakultet. I ukoliko roditelji nemaju mogućnosti to dijete, dakle financirati onako kako bi dijete trebalo bit financirano a da ima sve ono što djetetu jednom treba usprkos bilo kakvoj politici što se tiče jednokratnih davanja mislim da nećemo puno postići osim evo reći roditelju hvala što poboljšavaš natalitetnu politiku. Što se tiče, dakle ponavljam moramo voditi računa o svoj djeci, sva djeca zaslužuju da se o njima vodi računa, pogotovo o ovima koja su dobra trebamo ih nagraditi. I ovo što ste vi spomenuli 500 kuna stipendije u vašoj općini da dajete svima, to je u redu. Upravo sam ukazala na to da tih 500 kuna vaših u općini ukoliko vaše dijete iz vaše općine ide na školovanje u drugi grad ne smije biti ograničavajući faktor da ne dobije i 700 kuna od zaklade.
U ime kluba SDP-a govorit će uvažena zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Zakon o Zakladi "Hrvatska za djecu" je kao što znamo donesen 2008. godine, imao je nadopune 2010. godine sa ciljem podupiranja i poboljšavanja kvalitete života višečlanih obitelji, davanje stipendije učenicima, financiranje raznoraznih projekata. Zaklada je dosada financirala stotine obitelji, preko par tisuća studenata i raznoraznih projekata pravnih osoba. Kad pogledamo na stranicama misija zaklade je zapravo povećanje nataliteta o kojemu smo danas govorili. Moramo biti svjesni toga da ne možemo očekivati samo od ove zaklade povećanje nataliteta nego imamo i raznorazne druge populacijske, cijeli niz mjera populacijske politike. Zatim je također misija osnaživanja obitelji, pomoć naravno djeci iz tih obitelji, djeci izloženim raznoraznim zdravstvenim rizicima, rizicima odgojno-obrazovne, socijalne i kulturne isključenosti te djeci bez roditelja i djeci bez roditeljske skrbi. Navedena svrha se ostvaruje kroz raznorazne potpore u novcu, a isto tako i kroz korištenja kulturnih, obrazovnih, sportskih, rekreacijskih i sličnih sadržaja kao i drugih oblika potpore. Ovaj zakon je usmjeren na učinkovitiji rad Zaklade "Hrvatska za djecu" i kao što smo već čuli poboljšanje samog procesa rada naime kod analize se vidjelo da postoji nedostatak u samom procesu rada i upravo zbog toga smo i donijeli kroz ovaj zakon mogućnost za poboljšanje tog procesa rada. Prvi put je imenovan i upravitelj, odnosno upraviteljica na puno radno vrijeme gdje je nakon toga zapravo i Upravni odbor zaklade pokrenuo jedan novi smjer djelovanja zaklade i otvorio prostor za promjene i nužne potrebe poboljšanja rada i rezultata. I na takav način će zapravo i sve ove primjedbe koje su dobre danas iznesene mislim da će se moći unijeti. Zakonom o zakladi je zapravo uređeno i pitanje svrhe osnivanja Zaklade "Hrvatska za djecu", definiraju se tijela zaklade, zatim osnovna imovina te način i izvori financiranja. Važećim zakonom je zapravo već propisano da zaklada se financira prihodima od igara na sreću, prilozima od imovine, darovnicama i drugim prihodima ali analizom se vidjelo zapravo da je od 98 do 99 zapravo se financira ipak od igara na sreću. I to je zapravo bilo potrebno promijeniti i to se ovim zakonom mijenja. Predloženi zakon je potrebno donijeti po hitnom postupku, obzirom na izražene stvarne potrebe djece kao uvažavajući nužnost pomoći obiteljima u situacijama i socijalnih, odgojnih, zdravstvenih, obrazovnih potreba itd. Danas je bilo govora o tome da li je uopće bio potreban novi zakon. Sad ću ja usporediti neke stvari iz starog i novog zakona. Zakon iz 2008. godine kaže da je svrha zaklade povećanje nataliteta, promicanje obiteljskih vrijednosti i osnaživanje obitelji s većim brojem djece, 5 i više, obitelji u rijetko naseljenim udaljenim mjestima, samohranih roditelja i djece iz tih obitelji, obitelji trudnica, rodilja, majki itd. Novi zakon iz 2015. godine kaže promicanje dobrobiti osobnih i imovinskih prava djece te osnaživanje obitelji u situacijama različitih socijalnih, zdravstvenih, odgojnih i obrazovnih potreba.Dakle, naglasak je prije bio na korisnicima koji su bile obitelji s najmanje 5 djece, sada korisnici mogu biti i obitelji s manje djece. Prije toga u prošlom zakonu upravitelj zaklade i njegov status nisu precizno određeni i podliježu Zakonu o zakladama i fundacijama po kojem upravitelju ovo nije radno mjesto nego dobrovoljni rad. Sada ovim zakonom zbog strateškog pristupa i novog zaokreta u radu zaklade upravitelj se bira na mandat na 4 godine i postaje zaposlenik zaklade. Ukida se institucija privremenog upravitelja. U prijašnjem zakonu korisnici sredstava mogu biti i pravne osobe a sada izjednačena važnost dodjele sredstava fizičkim i pravnim osobama kao i jasno definirane su vrste potpora. To su novčane naknade, sufinanciranje programa pravnih osoba, stipendije učenicima odnosno studentima. Prije toga korisnik potpora može biti pisalo je u zakonu korisnik potpora može biti i pravna osoba koja ponudi zakladi na financiranje programe iz različitih područja namijenjenih određenoj kategoriji djece, obiteljima s više djece, djeci iz samohranih obitelji, obitelji koje obitavaju u ruralnim područjima itd. Novi zakon kaže mogućnost dodjele sredstava pravnim osobama koje rješavaju određene probleme ne navodeći posebne kategorije i bez obzira koliko obitelj ima djece jer su ciljana skupina djeca. Na taj način se ispunjava svrha i cilj zaklade, a to je podupiranje kvalitetnih programa koji služe dobrobiti djece. Dalje, u prijašnjem zakonu sredstva za rad stručne službe stalnih i povremenih povjerenstava osiguravaju se iz prihoda zaklade i ne mogu iznositi više od 7% ukupnih prihoda. Ovim zakonom novim ukida se postotak jer obzirom na novu sistematizaciju, nove aktivnosti i način rada 7% sredstava za hladni pogon je nedostatno te limitirajući što dovodi u pitanje provedbu projekata i aktivnosti zaklade. I na kraju jedna velika razlika, to je financiranje zaklade iz prijašnjeg zakona, ide iz prihoda igara na sreću i prihod od imovine i darovnice i drugih prihoda. Ovim zakonom navodimo otvoren prostor za dodatno financiranje putem mogućnosti osnivanja donatorskog vijeća i prijave na fondove EU kako bi se mogao financirati što veći krug potreba s ciljem ispunjavanja svrha zaklade, a to je promicanje osobnih imovinskih prava djece i osnaživanje obitelji u situacijama socijalnih, zdravstvenih, odgojnih i obrazovanih potreba djece. Kad pogledamo slijed od 2011.godine do 2014.i usporedimo što se zapravo financiralo iz ovih sredstava Hrvatske za djecu tada se vidjelo da je 2011.godine da su se financirale samo stipendije i novčane potpore fizičkim osobama, isto tako je išla i 2012., 2013., tek negdje u 2014. godini imali smo nove, imali smo zapravo 37 pravnih osoba, odnosno novčanih potreba. Prema tome vidjelo se da moramo pronalaziti i nove financijska sredstva da se zadovolje sve potrebe koje dolaze s terena. Prema tome, glavna misao i vodilja za budućnost zaklade, a što se i ovim zakonom zapravo može ostvariti jeste da zaklada od institucije koje je trenutno skoro nepoznata, a to smo vidjeli iz par diskusija koje su kolege prethodno govorili, nepoznata u javnosti, gotovo da postoji samo na papiru. Da zapravo ista postane zaklada sa svrhom istinske pomoći i podrške za potrebe djece svih kategorija, djece sa teškoćama u razvoju, nadarenima što su danas isto tako spominjani, siromašnima, bolesnoj djeci, djeci iz udomiteljskih obitelji, domova, djeci bez odgovarajuće roditeljske skrbi. Vizija jest, što se naravno ovim zakonom i može postići da za najviše 5 godina od danas da se ova zaklada postane jedan referentni centar za svekolike potrebe djece u Hrvatskoj a one su velike, što se zapravo i vidjelo po prijedlozima koji su bili prije. Upravo zbog toga ja vas pozivam zapravo u ime kluba SDP-a, mi podržavamo ovaj novi zakon, Zaklada "Hrvatska za djecu" jer treba strateški budući rad zaklade i okrenuti se više projektnom poslovanju i svrsishodnijem trošenju novca odnosno podići svijest o postojanju zaklade. Tek na taj način zapravo možemo pomoći svima potrebitima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo potpredsjednik doma Željko Reiner. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa uvažena kolegice Šimac-Bonačić, vi ste spomenuli da je bio potreban novi zakon i to po hitnom postupku, ja neću diskutirati o tome da li je bio ili nije bio potreban ali obrazloženje da je to toliko hitno da se morao u jednom čitanju riješiti mi nekako čini se da nije uvjerljivi kao i u mnogim drugim zakonima jer naravno u dva čitanja sve se da napraviti u mjesec, dva. Prema tome, nije sretno da se i ovaj zakon kao i većina ostalih donosi po hitnom postupku. Zašto to nije sretno? Zato jer se vjerojatno mogli su prodiskutirati neke stvari u njemu, primjerice ja nisam sretan sa time što je u preambuli dakle u objašnjenju toga izostavljana ona pronatalitetna komponenta. Dobro je vjerojatno da to nije ograničeno isključivo na obitelji s petero djece itd. međutim izbacivanje kompletno pronatalitetne komponente u cijeloj stvari sigurno nije dobro, pogotovo ne u Hrvatskoj u ovom času koja upravo ima ogromni problem demografski i o tom evo pričamo mjesecima pa to sigurno nije sretno. Ono što isto mi se ne čini sretnim da je u članku 4. stavak 2.piše "Svrha zaklade ostvaruje se kroz potpore u novcu, stvarima te kroz podupiranje kulturnih, obrazovnih, sportskih, rekreacijskih, vjerskih sadržaja kao i drugih oblika sporta." Međutim, onda u članku 15.stavak 2.je izostavljena koncepcija vjerski sadržaja pa samo stoji sličnih djelatnosti što bi moglo onda imati implikacije da zapravo predlagač želi izostaviti financiranje potpora vjerskih sadržaja u obliku sufinanciranja projekata i programa što ne bi bilo dobro jer bi opet sužavalo stvar a ne širilo zašto se i vi zalažete, a ja mislim da je upravo ta komponenta dobra i možda može objasniti zašto ide novi zakon. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku poštovana Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo. Pa kolega Reiner, što se tiče mislim da se svi slažemo da postoji demografska problematika u Hrvatskoj, odnosno populacijska politika da se treba provoditi, međutim ne možemo očekivati što sam naglasila i u svom izlaganju da ćemo kroz ovaj zakon mi zapravo odraditi, odnosno riješiti problem, demografski problem Hrvatske odnosno riješiti populacijsku politiku. Što se tiče hitnosti postupka mislim da sam bila jasna, obzirom na izražene stvarne potrebe djece, odnosno prateći rad zaklade tada se vidi koliko su potrebe sa terena velike i upravo zbog toga treba što hitnije donijeti ovaj zakon, jer ovaj zakon omogućava dodatno financiranje zaklade a vjerujte potrebe su velike i zato treba dovoljno novaca. Hvala lijepo.
Druga replika uvaženi Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora. Kolegice Šimac-Bonačić, ja vjerujem da ste vi željeli napraviti dobru usporedbu sa važećim zakonom i sa ovim prijedlogom zakona i pokušali ste reći u prvoj rečenici zbog čega se donosi ovaj zakon, a reći ću vam u važećem zakonu ta je definicija još više proširena i kaže, i govori o sustavu potpora u obitelji, o skrbi, o djeci, o zdravstvenoj zaštiti majke i djeteta, smanjiti smrtnost novorođenčadi i dojenčadi i djeci, poboljšati povezanost obitelji i stručnjaka, stručnih službi i tome slično. Ja vam ponovno govorim da nije bilo nikakve potrebe za donošenje novog zakona. Ovo što ste vi govorili da bi se donijela određena poboljšanja … to se sve moglo donijeti pravilnikom i kod određivanja stipendija i kod potpora. Kada ste pokušavali objasniti zbog čega bi upraviteljica trebala biti zaposlena na određeno vrijeme, onda ste rekli zbog niza stvari i priprema projekata i slično. Ono što zaklada radi, a to je vidljivo i može se vidjeti to je dodjela stipendija, oni su prošle godine dodijelili negdje oko 500 stipendija i 38 projekata je financirano. Ne vidim razloga da se svaki put, svaka sljedeća osoba zapošljava na neodređeno vrijeme. Ako je to svrha ovoga zakona onda uredu, onda je to novo uhljebljivanje, ali po meni to nema nikakve svrhe jer je ovo jedan vid manipulacije. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovana Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepa. Pa kolega Babić meni je jako žao što vi niste vidjeli kroz ovaj zakon na koji način se promišlja budućnost te zaklade. Iz diskusija kolega koji su raspravljali o ovome zakonu odnosno o djelatnosti zaklade tada se vidjelo kolike su potrebe na terenu. Prema tome, ovim zakonom se omogućava da zaklada od jedne institucije koja je trenutačno nepoznata skoro u javnosti da se pretvori u jednu veću instituciju odnosno u veće mogućnosti pružanja pomoći djece. E sada mi recite, da li vi mislite da zato ne treba stalni zaposlenik odnosno upravitelj ili mislite da se to može riješiti privremenim upraviteljem? Ne, ako hoćete raditi kako treba,ako hoćete raditi …, ako hoćete ako vidite budućnost ovakve zaklade, a postoji velika mogućnost, postoje veliki potencijali potrebe su velike s terena, prema tome ostajem pri tome ovaj zakon je itekako potreban. Hvala lijepo.
Treća i posljednja replika, cijenjena Jadranka Kosor.
Hvala lijepa. Kolegice Šimac-Bonačić ima nešto malo i nelogičnosti u ovome što se sada predlaže, a što predlagatelj vidi kao dodatno unapređenje u radu zaklade. Ja ne mislim tako. Naime, rekli ste sami da će se upravitelj ili upraviteljica financirati iz sredstava zaklade. Dakle od onoga što se prikupi, a što se prikupi i donacijama i na razne druge načine naravno i od igara za sreću sada će se djelomično davati za plaću osobe,kaže se da će se to naknadno regulirati, dakle to ne znamo u ovom trenutku koliko to može biti. Time se jednim dijelom osporava ono što je ta prvobitna ideja u osnivanju zaklade i bila. A s druge strane donacijama se mogla financirati zaklada odnosno djelovanje zaklade i do sada. i mislim da bismo mi puno napravili za zakladu kada bismo primjerice organizirali sami neku donatorsku akciju, kada bismo organizirali neku aukciju ili nešto slično s čime bismo s jedne strane popularizirali zakladu i njezino postojanje, a s druge strane i financijski pomogli. Dakle slažem se to je završno, i postojeći zakon je apsolutno otvarao mogućnosti financiranja i kroz projekte EU, budući da smo članica EU, po mom mišljenju nijedne pravne zapreke za to po postojećem zakonu nema. Hvala.
Odgovor na repliku poštovana Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo. Gospođo Kosor, ja ću vam samo reći primjer kada ste govorili da li je potrebno zapošljavanje stalnog, … a govorili ste da bi se ta sredstva mogla negdje drugdje usmjeriti itd. Ja ću vam samo sada ovdje reći primjer od 2011.godine kada smo imali samo dva zaposlenika nije bilo stalnoga ravnatelja, tada se na redovno poslovanje bile su 622.343 kune, to je bilo redovno zaposlenje, dva zaposlenika. Samo su se radile stipendije i novčane potpore fizičkim osobama. 2014.godine redovno poslovanje ide 688.603 kune, to su četiri zaposlenika, ali sada su uvedene i 37 pravnih osoba i veći obim posla. Prema tome mislim da vam je samo ovaj primjer dovoljan. Hvala lijepo.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDZ-a govorit će uvaženi Ante Babić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege zastupnici. Vlada RH predložila je, a saborska većina je prihvatila da se Zakon o Zakladi "Hrvatska za djecu" donese po hitnom postupku. Potreba da se ovaj zakon donese po hitnom postupku obrazlaže se stvarnim potrebama djece, nužnosti pomoći obiteljima u situacijama socijalnih, zdravstvenih, odgojnih i obrazovanih potreba, omogućavanje potpore i podizanje standarda posebice kroz isplatu novčanih potpora fizičkim osobama i stipendija za redovito obrazovanje, te sufinanciranjem projekta i programa pravnih osoba usmjerenih na rješavanje konkretnih problema čiji su rezultati usmjereni na dobrobit djece, te kako bi se u što kraćem roku započelo, a naglašavam započelo, s ispunjavanjem zakladne svrhe. Dalje se navodi da se ovim zakonom predviđa osnivanje donatorskih povjerenstava, čiji bi članovi sudjelovali u radu zakladnih tijela čime bi se ostvarile pretpostavke za povećavanje imovine zaklade iz izvora donacija. Na taj će se način navodi se dalje, povećati ukupni iznos sredstava kojim se ostvaruje zakladna svrha, odnosno povećat će se ukupna masa sredstava koja se dodjeljuje korisnicima zakladnih potpora, djeci i obiteljima u teškim materijalnim uvjetima, obiteljima u slučajevima višestrukih poroda, te stipendija studentima i učenicima. Kaže se također da je zakon potrebno donijeti po hitnom postupku kako bi se osiguralo adekvatno praćenje utroška sredstava koja se kroz zakladu dodjeljuju pravnim osobama za projekte koji su usmjereni za dobrobit djece te da će se donošenjem zakona osigurati učinkovitija prevencija siromaštva djece i obitelji u riziku te bolja ciljanost potpora i njihova učinkovitija i transparentnija raspodjela. Ovo sve što je navedeno u razlozima za donošenje zakona po hitnom postupku zaista zavrjeđuje hitnost kada ne bismo znali da već postoji Zakon o zakladi "Hrvatska za djecu" koji je donijet 2008. godine a izmjene i dopune 2010. godine i na temelju kojeg je osnovana i djeluje Zaklada "Hrvatska za djecu". Usporedbom važećeg Zakona o Zakladi "Hrvatska za djecu" i ovog prijedloga zakona nije teško uočiti da se predloženi zakon gotovo po ničem ne razlikuje od važećeg zakona i da svrhe koje se namjeravaju postići donošenjem ovoga zakona a kojima su obrazloženi razlozi za donošenjem zakona po hitnom postupku mogu se ostvariti i po postojećem zakonu. Međutim, stvarni razlozi za donošenje zakona po hitnom postupku kriju se vjerojatno u odredbi stavka 6., članka 10. ovoga prijedloga zakona kojim se utvrđuje da osoba imenovana za upravitelja zaklade sklapa sa upravnim odborom zaklade ugovor o radu na neodređeno vrijeme o čemu je govorio akademik Reiner. Pa ne vjerujete da će ona zato što je zaposlena na određeno vrijeme bolje raditi u zakladi. To je bitna novina koja je pak nespojiva sa prethodnim stavcima članka 10. kojim je utvrđeno da upravni odbor zaklade imenuje upravitelja zaklade na temelju javnog natječaja te da mandat upravitelja zaklade traje 4 godine sa pravom ponovnog izbora. Još jedna pod navodnike "bitna" razlika između predloženog i važećeg zakona sastoji se u tome da su prema važećem zakonu ograničena sredstva za rad stručne službe stalnih i povremenih povjerenstava na iznos najviše od 7% ukupnih prihoda zaklade u proračunskoj godini o čemu ste vi govorili poštovana kolegice Šimac-Bonačić, i to se naravno ukida, ne vidim zbog čega. Takvo ograničenje u predloženom zakonu nema. Predloženim zakonom u odnosu na postojeći puno je općenitije definirana svrha zaklade te su u odnosu na važeći zakon nešto drugačije posložene glave u ovome tekstu zakona čime se pokušalo onima koji namjeravaju uspoređivati postojeći i tekst važećeg zakona malo otežati posao kao da se vidi da je nešto novo napravljeno. No, da bismo mogli razgovarati o ciljevima koji se žele postići donošenjem ovoga zakona dobro je podsjetiti kako je zapravo došlo do osnivanja Zaklade "Hrvatska za djecu". Hrvatski sabor je koncem 2006. godine donio zapravo nacionalnu populacijsku politiku kojom je utvrdio skup mjera i akcija kojim će se usmjeravati razvoj stanovništva, njegovo brojčano stanje, prostorni razmještaj, mjere pronatalitetne politike kojim će se usmjeravati promjene u socioekonomskom i obrazovnim strukturama stanovništva te strukturama obitelji kućanstva, naselja, područja kao i odnosa napučenosti ruralnih i urbanih prostora. U poglavlju nacionalne populacijske politike koja govori o skrbi o djeci postavljeni su sljedeći ciljevi. Stvoriti prostore, kadrovske i druge pretpostavke. Za primjenu skrb o djeci podići kvalitetu institucionalne i izvaninstitucionalne skrbi za djecu, osigurati ravnomjernu dostupnost usluga djeci na području Republike Hrvatske te osnaživanje brige o djeci i poboljšanje kvalitete djece iz brojnih obitelji. Jedna od mjera kojom su se nastojali postići utvrđeni ciljevi bila je i osnivanje neprofitne Zaklade "Hrvatska za djecu". Nakon toga, kao što je već rečeno donijet je 2008. godine Zakon o Zakladi "Hrvatska za djecu". Prema tome zakonu, već prema navedenome, zakon već postoji, zaklada je osnovana, no postavlja se samo pitanje u kojoj mjeri zaklada ostvaruje ciljeve zbog kojih je ona osnovana. Držim da postojeći zakon ne predstavlja apsolutno nikakvu prepreku, dapače da zaklada promiče dobrobit osobnih, imovinskih prava djece, te osnažuje obitelji u situacijama različitih i socijalnih i zdravstvenih, obrazovnih i odgojnih potreba djece. Isto tako ne postoji nikakva zapreka da se daju potpore u novcu, stvarima, te da se podupire kulturne, obrazovne, sportske i druge aktivnosti koje služe dobrobiti djece. Pripremajući se za ovu raspravu, pregledavao sam web stranici Zaklade "Hrvatska za djecu" ali nažalost na isto nisam našao potrebite podatke i informacije o radu Zaklade "Hrvatska za djecu". Mislio sam da se to od nekoga taji. Zanimale su me informacije o aktivnosti zaklade, o potporama koje se dodjeljuju bilo pojedincu ili institucijama i načinu utroška financijskih sredstava zaklade. Međutim, to na stranicama zaklade nisam mogao pronaći. Tako npr. na stranicama zaklade nema informacijama o dodijeljenim stipendijama učenica srednjih škola iz sredstava zaklade nego se ta informacijama nalazi na web stranici Ministarstva socijalne politike i mladih. Isto tako nije moguće uopće pronaći izvješće o radu zaklade za 2014., nego se isto može pronaći na pretraživaču web stranice Vlade Republike Hrvatske. Tako je moguće vidjeti da je zaklada za školsku godinu 2014. i '15. dodijelila 500 stipendija učenicima srednjih škola u iznosu od 7 stotina kuna. Iz izvješća za 2014. godinu vidljivo je da je zaklada sufinancirala ukupno 38 projekata. Zaklada je u 2014. godini raspolagala sa ukupno 9 milijuna 270 tisuća 448 kuna dok su rashodi zaklade u 2014. godini bili 7 milijuna 620 tisuća 646 kuna te je zaklada u 2014. godini ostvarila višak prihoda u iznosu od milijun 649 tisuća 801 kuna. Kada se tome pribroji višak prihoda iz 2013. godine u iznosu od 412 tisuća 680 kuna ukupni višak prihoda raspoloživ u 2015. godini iznosi 2 milijuna 62 tisuće 481 kunu. Kada se tome pribroji iznos koji je državnim proračunom planiran za rad zaklade u iznosu od 7 milijuna 497 tisuća 471 kunu proizlazi da zaklada u ovoj godini raspolaže sa iznosom od 9,5 milijuna kuna. Hvalevrijedne su aktivnosti zaklade oko dodjele stipendija učenicima srednjih škola, kao i sufinanciranje određenih projekata, pojedinih udruga kojima se podupiru različite aktivnosti od unapređenja odgojno-obrazovnih projekata s teškoćama u razvoju što svakako pozdravljamo, zdravstvenih potreba djece, kulturnih i sportsko-rekreacijskih aktivnosti djece. Svakako pohvalno. Međutim, ono što zaklada nažalost nije prepoznala jest činjenica da je ekonomska kriza značajno utjecala na osiromašivanje stanovništva Republike Hrvatske, isto tako da se to siromaštvo značajno reflektira na djecu koja žive u uvjetima siromaštva i izložena su riziku socijalne isključenosti i ovise o javnim i državnim potporama. Svi se vjerujem ovdje nazočni sjećamo medijskih informacija o djeci u hrvatskim osnovnim školama koja nisu bila uključena u sustav školske prehrane za čiju prehranu u školama su nastavnici prikupljali novac kako djeca jednostavno ne bi bila gladna. Prema podacima koji su u siječnju ove godine dostavile osnovne škole i Ministarstvo obrazovanja, više od 10 000 učenika u Hrvatskoj gladuje jer njihovi roditelji nisu u mogućnosti podmiriti iznos školskog obroka koji stoji od 5 do 9 kuna. Ta brojka je sama djelovala zaprepašćujuće, a država bi koristeći između ostalog i sredstva zaklade, a imala ih je, vidjeli smo da je ostalo neutrošeno preko 2 milijuna kuna, na koncu 2014. godine mogla platiti školski obrok svakom djetetu i to bi bilo učinkovitije od davanja novca za financiranje preventivnih programa različitih nevladinih udruga, zasigurno. Jer kao što reče ravnateljica jedne zagrebačke osnovne škole, sito dijete najbolji je preventivni program. Isto tako, mnoga djeca u našim školama nisu u mogućnosti ići na zajedničke školske izlete zbog toga što roditelji nisu u mogućnosti iste platiti. Prema tome, nama nije potreban novi Zakon o zakladi Hrvatska za djecu nego nam je potrebna značajnija i puno bolja, prepoznatljivija i vidljivija aktivnost zaklade o čemu smo danas i govorili u Hrvatskom saboru pojedine kolege, gdje uopće ne nazirete, ne vidite tu pronatalitetnu politiku u Republici Hrvatskoj, znajući za činjenicu da je samo u prošloj godini rođeno 39 000 djece, a 52 612 je umrlo. Grad veličine Trogira. Zašto se o tome ne oglašava ministarstvo, ova zaklada, zašto se ne radi na jednoj proaktivnoj, pronatalitetnoj politici? Vjerujem da u ovoj teškoj gospodarskoj, socijalnoj situaciji da ćemo i svojim programima potpora ciljano djelovati ili da bi ministarstvo trebalo djelovati prema onima koji su zaista potrebni pomoći od strane zaklade i čime bi zaklada u puno većoj mjeri nego do sada ispunila svrhu svog osnivanja. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani potpredsjednik doma Željko Reiner.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega Babić, mnogo toga što ste vi rekli je uistinu bilo argumentirano. Ono što posebno mi se čini dvojbeno u ovo vrijeme jest to da iako je u prethodnom, postojećem zakonu o zakladi iz 2008. godine bilo normirano da upravitelj ima pravo na plaću i druga materijalna prava iz radnog odnosa, to se nije realiziralo, nije se isplaćivala plaća ni bilo kakva druga primanja. Tu je funkciju vršio ravnatelj uprave, a zatim državni tajnik bez ikakvih plaća i naknade. I evo sada u vremenu kad se tvrdi da trebamo smanjiti razne administracije, da trebamo smanjiti broj činovnika, da trebamo smanjiti troškove za administraciju itd., sad imamo jedan zakon koji izmišlja jedno mjesto sa ugovorom o radu za neodređeno vrijeme i to pod argumentacijom da će se time zapravo postići veća vidljivost zaklade. Vidljivost zaklade se neće postići time da jedna osoba dobiva plaću i ima zajamčeno radno mjesto barem 4 godine nego li se veća vidljivost postiže većom aktivnošću upravitelja, upravnog odbora, svih onih koji u tome sudjeluju itd. Prema tome, argumentacija ta baš ne stoji. A posebice je čudnovato da sada se uklanja ono ograničenje da zapravo sredstva za rad stručne službe itd. ne mogu iznositi više od 7% ukupnih prihoda zaklade nego se može preko tog limita trošiti novac, a ne za onu svrhu zašto je zaklada namijenjena. I sad dakle imamo s jedne strane za administraciju možemo trošiti više novca nego ranije, dapače imat ćemo profesionalca koji će dobivati plaću, a kukamo kako zapravo treba novac upotrijebiti za djecu, za što je na kraju zaklada i zamišljena. To je jedna kontradikcija i zbog toga uistinu se postavlja pitanje da li je trebao taj zakon ili ne, ili se moglo ostat pri starome. Hvala lijepo.
Na repliku odgovara poštovani Ante Babić.
Poštovani kolega Reiner, ni ja ne vidim iz predloženog teksta zakona kako će se poboljšati procesi rada zaklade. To zapravo nitko ne vidi u odnosu na važeći zakon. Ono što ste rekli zapravo, a i problematizirali smo to da je zapravo ukinuta ta odredba od 7% ukupnih prihoda zaklade u proračunskoj godini za rad stručne službe stalnih i povremenih povjerenstava. Ako ste pratili pozorno govorio sam da će prihodi zaklade u ovoj godini biti 9,5 milijuna kuna. Tih 7,5% zapravo su nekih 720 000 kuna ukoliko se ne varam zapravo time osigurani za rad stručnih službi. Izbacivanjem ove odluke zapravo se povećava taj iznos što svakako nije dobro jer zaklada i jest stvorena zbog toga, formirana zbog toga za pomoć zapravo djeci u višečlanim obiteljima, odnosno za stipendije i za rane vidove projekata vezane za potrebe djece. I to definitivno nije dobro i upućuje na to da je ovaj zapravo prijedlog zakona upravo donesen između ostalog i s tom namjerom. Hvala.
Druga replika, uvaženi Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Babić, pažljivo sam iščitao prijedlog zakona i ne mogu se ne upitati zašto se ovaj zakon donosi i to još po žurnom postupku. Jer u obrazloženju zakona naveden je samo jedan razlog zašto se on donosi, iako sam prepoznao dva razloga, ali jedan je naveden. Kaže populariziranje donatorskih aktivnosti. To je jedini službeni razlog donošenja ovoga zakona. Kao da zakon zabranjuje donatorske aktivnosti i kao da zakoni populariziraju išta. Pa zakoni niti smiju, niti trebaju popularizirati, a službeno se piše da služi za popularizaciju donatorskih aktivnosti. Pa donacije treba popularizirati na drugi način i u okviru postojećeg zakona je to moguće. Ali drugi važan razlog, a koji nije naveden je da ovo nije, da ovaj prijedlog zakona nije briga za djecu, nego briga za jednoga čovjeka i to briga za upravitelja zaklade. Ako se predviđa da za njega ima neograničen broj mandata što je nedopustivo u demokratskom svijetu da ima netko neograničen broj mandata i da treba ograničiti na dva, a posebice što se ubacuje da mu se taj radni odnos na neodređeno vrijeme, to znači ako mu i slučajno kad ga netko razriješi ili mu istekne mandat onda on postaje zaposlenik zaklade što je zastrašujuće. Pa što ćemo dobiti sa zatvorenim sustavima? Pa blagajnik u banci mora otići na godišnji odmor radi rekapitulacije sustava da bi se provjetrilo sustav u kojem on radi. A mi možemo ovako imati 25 godina zatvoreni sustav, možete misliti kakav je vjetar tamo onda u takvom sustavu. Zato mandati i služe ograničeni broj mandata radi provjetravanja da ne bi imali zagađen zrak u takvim sustavima, a u pravilu imamo gdje god ima neograničen broj mandata. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani Ante Babić.
Da, kolega Mariću. Znate kraj mandata se bliži, a ministrica se mora i nekim stvarima pohvaliti, a znate da je neslavno završio Obiteljski zakon, vjerojatno i ovaj prijedlog zakona će isto tako završiti. I onda se išlo sa prijedlogom zakona s kojim uopće nije trebalo ići što ste i vi i velika većina ovdje primijetili ma koliko se god vladajući trudili to obrazlagati i davati određena suvisla opravdanja po njima. Člankom 10. stavak 4. kaže se: "Mandat upravitelja zaklade traje 4 godine s pravom ponovnog izbora to što ste vi primijetili. A u stavku 6. članka 10. kaže se: "Osoba imenovana za upravitelja zaklade sklapa sa Upravnim odborom zaklade ugovor o radu na neodređeno vrijeme." Pretpostavljam odmah, da ne bi čekali kraj mandata. I odlično ste primijetili da to donošenje ovog novog zakona nije briga za djecu jer i važeći se o tome brine, već je briga za jednog čovjeka što su zapravo pokušali proturiti ovim prijedlogom zakona, pokušali ponovno manipulirati, a zapravo se služe neistinama. Hvala.
Treća replika, uvaženi Jasen Mesić.
Uvaženi kolega Babić, dobro ste u svom govoru analizirali praktičku nepotrebnost donošenja ovoga zakona. Ono što je stvarno možda najviše upalo u oči, a to je vaše obrazloženje gdje ste rekli da postoje jednostavno viškovi sredstava kojima zaklada raspolaže. Gotovo je nemoguće vjerovati da u Hrvatskoj gdje imamo toliko problema da bi djeci osigurali standard, da bi se osigurao adekvatan topli obrok. Znamo da mnoga djeca ne mogu poći na ekskurziju, da zapravo zaklada ima višak sredstava kako ste vi to objasnili koji su se mogli adekvatno utrošiti. Također je vrlo zabrinjavajuće to što ste rekli o web stranici zaklade. Na neki način ide se sad u prijedlog novog, prijedlog zakona koji je trebao poboljšati vidljivost zaklade a na web stranici se ne može naći ni izvještaj o radu, nego se mora ići evo istraživati kao što ste to vi učinili. Naravno da i ono što ste naglasili vezano uz doniranje, da donacije mogu biti recimo u hrani, u potrepštinama, u svemu, stvarima se također moglo na određeni način puno aktivnije i putem te web stranice pozvati i signalizirati, napraviti linkove na druge stranice koje se bave i takvim stvarima i tako stvarati mrežu kojima bi se ta donatorska aktivnost potaknula. I ja sam siguran da bi se u mnogo akcija u hrvatskom društvu, u hrvatskom narodu našla takva volja i takva mogućnost. Evo prisjetimo se niza humanitarnim akcijama kada se Hrvatska uključuje bilo telefonskim pozivima, bilo na ovaj ili na onaj način kad se prikupljaju sredstva za neko bolesno dijete ili za neku specijaliziranu potrebu, da se to ipak uspije naći.
Na repliku odgovara poštovani Ante Babić.
Da, gospodine Mesiću, dobro ste rekli. Krenut ću od ovog zadnjeg vezano za web stranicu same zaklade "Hrvatska za djecu" kada vidite ciljevi misije i vizije. Onda dolazite do određenih dokumenata. Jedini dokument je ovaj dokument plan javne nabave sa 6 točaka. Ne želim sad govoriti kako je napisan pismeno ili nepismeno, ali u svakom slučaju evo to vam je jedini dokument na tim stranicama. Ali mogu se pronaći podaci na stranicama ministarstva, odnosno na stranicama Vlade RH. Mogu vjerovati ili ne da se oni kriju od javnosti, ali ne želim kažem pozdravljamo sve ono dobro što dolazi od zaklade "Hrvatska za djecu". Kada ste govorili o višku sredstava ja sam upozorio na one medijske nastupe kada se govorilo o gladnoj djeci u RH. I sad zamislite tih 2 milijuna kuna da se dalo djeci koja nisu mogla platiti obroke u osnovnim školama mislim da bi to bilo korisno i za ministarstvo i za Vladu RH a ne da se ta sredstva vraćaju u državni proračun iz razloga recimo što podaci UNICEF-a za 2014. godinu za RH kažu da 65% djece dolazi iz siromašnih obitelji i živi na selu, da 68% obitelji korisnika socijalne pomoći s djecom predškolske dobi nedostaje novca za hranu, 62% djece predškolske dobi iz siromašnih obitelji na selu i 39% u gradu ne ide u vrtić jer im ga roditelji ne mogu priuštiti, 47% djece iz siromašnih obitelji na selu nema vlastiti krevet itd., itd. Hvala.
Posljednja replika, uvažena Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepa. Pa kolega Babiću meni je jako žao što ste i vi potvrdili što gledate to jedno radno mjesto u zakladi kao nešto loše, a ne kao dobrobit za djecu. Jer tim stalnim zaposlenjem zaklada iz jedne inertnosti prelazi u zakladu koja je otvorena, koja će biti jednog dana i referentni centar za pomoć djeci, a pomoć je potrebna. Osim toga financiranje, na takav način širi se i financiranje, rekli smo i donatorska vijeća, a isto tako i europski fondovi. Spomenuli ste da nema izvješća na stranicama, pa izvješće je tek sad ja mislim u četvrtak usvojeno od Vlade prema tome možemo ga očekivati. Spomenuli ste da nema stipendiranja odnosno popisa. Pa ne može se spominjati imena djece jer postoji zaštita osobnih podataka. Isto tako ste spomenuli školu, gladna djeca itd. Ja ću vam sad reći jedan podatak, ne mogu se sjetiti koja je škola ali znam podatak da čim je ravnatelj odnosno čim se izišlo u javnost sa tom gladnom djecom tada je ravnateljica krenula prema toj školi, nazvala je, međutim nije dobila povratnu informaciju. Evo, prema tome mislim da se ne treba obrušavati na to radno mjesto, da je to čisto politikantstvo nego da se to treba gledati zapravo svrha toga svega, a to je pomoć djeci. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani Ante Babić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice Šimac-Bonačić problematizirate rad ravnateljice na neodređeno vrijeme i mislite da ja imam nešto protiv toga. Protiv nitijednog radnog mjesta ne bih imao ništa protiv ali ako ste pratili ona se imenuje na 4 godine i nema nikakvog razloga da se takvoj osobi daje ugovor na neodređeno vrijeme. Kažete da su dosada bili inertni. Mislim da nisu, zbog onoga što su radili u zakladi da su to korektno odradili za posao koji su imali predviđen za 2014. godinu. Zar vi mislite da će se samo zato što je ova ravnateljica koja je sada imenovana, samo zato što je primljena na neodređeno vrijeme ova zaklada bolje raditi? Ja ne vjerujem da hoće. I ako je to motiv onda nam ta ravnateljica ne treba. Što se tiče podataka na web stranici ja vjerujem da to nije namjerno izostavljeno ali kad govorite da nije moguće bilo dobiti izvješće za ovu godinu ja ću vas podsjetiti da nema izvješća ni za 2013., nemate izvješće niti za 2012. godinu na istim web stranicama. To je vidljivo, uguglajte pa ćete vidjeti. Jedino što imate od dokumenata je što sam i maloprije rekao to je Plan javne nabave. A ovo smo doznali preko stranica Vlade RH. Ja vam i dalje ponavljam da zbog svega navedenog i onog što ste vi navodili nije bilo nužno potrebno donositi novi prijedlog zakona koji se u ničemu ne razlikuje, dapače sve ono o čemu je govorila i zamjenica ministra, a i vi danas, sve se može napraviti po važećem zakonu. Jedini razlog je bio kraj mandata, nepopularnost samoga ministarstva i djelatnici ministarstva da bi ostali zapamćeni donose jedan novi prijedlog zakona koji je bio potpuno nepotreban. A i oni to sami znaju. Hvala.
Završno 5 minuta u ime kluba HDSSB-a Boro Grubišić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice ministra. Evo odlučio sam se javiti za ovih 5 minuta za završnu riječ. Naime, kada malo pratimo kronologiju događanja onda vidimo da su postojale razne izjave. Kada se govorilo o gladnoj djeci u školama, a ima ih oko 10 tisuća, kada su dopirali apeli, pozivi da kažem za pomoć gladnoj djeci u Baranji u nekim općinama i selima Slavonije i Baranje onda su pljuštale izjave da ne moraju djeca jesti bijeli kruh, može i crni kruh, on je jeftiniji a usput je i kvalitetniji i hranjiviji. Ima puno više pšeničnih ostataka itd. Pamtimo i izjavu gospođe ministrice, vaše ministrice, da se radi samo o, kada se govori o školskoj djeci, o nekoj djeci romske nacionalnosti. I takvu smo izjavu čuli. I danas raspravljamo o Hrvatskoj zakladi za djecu. I to po hitnom postupku kao da je kraj svijeta, a znamo da je prema određenim informacijama dio novaca u toj zakladi i ostao. Pa se pitam uopće kakva je to zaklada kad dio novca i ostane, kada nije utrošen a imamo prema informacijama i službenim informacijama oko 10 tisuća djece koja u školi ne mogu platiti, roditelji ne mogu platiti obrok. Kao što 0,05% školske djece obrok u školi im je jedini obrok. Dakle, oni koji objeduju u školi to im je jedino što taj dan uopće objeduju u svojoj obitelji i u svom životu. Dakle, kada imamo podatak da je dio novca zaklade ostao, a kada imamo informacije da postoji pojava evidentirana i evidentna, vidljiva, opipljiva pojava gladi među školskom djecom onda mi nije jasno kada je bila, kada smo mi klub HDSSB-a zatraživao amandmanom na proračun RH az 2015. godinu samo milijun i pol kuna kako bismo ublažili tu glad u školama, smanjili broj gladne školske djece i odbijeni smo uz obrazloženje da će to riješiti Ministarstvo socijalne skrbi ili kako se već naziva. E pa sad, ako i ova zaklada spada pod to ministarstvo onda mi nije jasno, a znalo se da ima da kažem viška novaca zašto ti novci upotrjebljeni i u te svrhe. Drugo, ovaj zakon po hitnom postupku je zapravo podvala i to podvala ne za djecu nego za malu djecu, zato da se učvrste pozicije prije izbora nekih ljudi u određenim zakladama, možda i agencijama itd. Time da se propisuju u člancima ovoga zakona dakle tajna da kažem zaposlenost i time da nema ograničenja na mjestu rukovoditelja ove zaklade, Hrvatske zaklade za djecu ili Zaklada "Hrvatska za djecu.". Dakle, neograničen mandat, neograničen broj godina zaposlenosti, dakle posao krasan, super nekog velikog posla i nema, kad dio novca i ostane, dakle nema se puno oko čega brinuti, a posao idealan i to se sada sve skupa betonira, betonira se ovim zakonom. Zbog čega po hitnom postupku kad je funkcionirala, zaklada funkcionirala i po starom zakonu? Samo zbog ovoga, dakle samo zbog personalnih ili osobnih kako god hoćete razloga u toj zakladi i ništa više. Pa to je prava podvala nama zastupnicima a zato se i zove valjda "Hrvatska za djecu", za nas kao malu djecu nas pokušavate preveslati žedne preko vode i staviti u hitni, žurni postupak i po hitnom postupku ovakav jedan zakon umjesto da raspravljamo, imamo naravno da su nam djeca vrlo bitna ali ima na dnevnom redu kojega smo vam trpali na prošlo, u petak dopunili, gdje ima daleko puno važnih tema, evo mi danas po hitnom postupku raspravljamo o ovome samo zbog jedne osobe zapravo i ništa drugo. Sve drugo ostaje isto i novčani iznosi, i funkcija Zaklade za djecu i sve drugo. Teško je reći uopće kako glasovati ali to će klub HDSSB-a odlučiti naknadno. Hvala lijepa.
Replika Marijan Škvarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa ovim raspravama jedno od tragičnih stvari koje samo ističemo a govorimo o gladnoj djeci u školama i govorimo o tome da nam je krivo ili ministarstvo, ili zaklada ili bilo što drugo. Pa prije svega zadatak je nama gradonačelnicima i županima i ravnateljima da tu problematiku koju vidimo, koja je među nama odmah nađemo rješenje. Mene zaista čudi kao gradonačelnik jednog grada gdje apsolutno dugi niz godina preko petnaestak godina nema ni jednog gladnog djeteta, ili jednog djeteta koje se ne hrani u školskoj kuhinji jer smo našli rješenje, našli smo mogućnost da imaju prije svega školske vrtove i svi oni koji ne mogu osiguramo im sredstava preko gradskog proračuna ili drugih razina u tom djelu. U Varaždinskoj županiji također smo našli rješenja i svim tim školama smo omogućili da se djeca hrane u školama. Čudi me zašto toga u Hrvatskoj nema. Gdje su tu ravnatelji, gdje su tu gradonačelnici, načelnici, gdje su tu župani? Pa ne možemo svi očekivati da netko iz Zagreba nama riješi osnovni problem u onim najosnovnijim razinama. Gladne djece ne smije biti naročito ne u školama. To je naš zadatak.
Odgovor Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Škvarić, pa naravno ovu vašu zadnju rečenicu i potvrđujem i poštujem i tako bi to trebalo biti. Da vam ilustriram malo situaciju, nakon odbijanja amandmana u Hrvatskom saboru na proračun za 2015.od milijun i po kuna koje smo tražili upravo u ove svrhe mi smo isti amandman uložili na proračun županije Brodsko-posavske tražeći 200 tisuća kuna za škole na području Brodsko-posavske županije u kojima postoji dakle ta kuhinja i to da bi mogla sva djeca imati nekakav obrok. Tamo je na vlasti HDZ-ova koalicija, mislim moram to reći, tamo smo također odbijeni. Dakle ovdje na državnom nivou nas odbija Kukuriku koalicija a na regionalnom odbija HDZ-ova koalicija koja je tada bila za naš amandman, ovdje u Saboru su bili za naš amandman. Tako da je to malo žalost, a žalosno da uopće o tome u Hrvatskoj ovakvoj zemlji koju nam je Bog samo dao da ima uopće gladne djece i da mi o tome raspravljamo. A stoje činjenice da je bilo riječi o tome da je jedna osoba da kažem poznata rekla neka jedu crni kruh, ne moraju jest bijeli. To je jedna. A druga je rekla pa to je samo među Romskom populacijom ima gladne djece i to ministrica je rekla. Prema tome, činjenice stoje, ja ništa ne lažem, to vi znate i sami.
Zaključno zamjenica ministrice socijalne politike i mladih poštovana Maja Sporiš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici hvala vam najljepše na trenutak što ste iskoračili iz teme Zakona o zakladu u onom užem smislu i što smo otvorili na neki način i raspravi o borbi protiv siromaštva odnosno o djeci čiji roditelji nisu u mogućnosti pokriti troškove prehrane, školske prehrane. Upravo zbog toga, time ste mi dali podsjetnik da spomenem nešto što je očito ovdje nepoznato. Ministarstvo socijalne politike i mladih izdvojilo je 24 milijuna, 24 milijuna kuna na borbu protiv siromaštva od kojih je na taj projekt od kojih je pokriće prehrane djece u školama iznosi dominantni dio. To nisu djeca koja su ispunjavala uvjete za dobivanje socijalne naknade, ne mi smo proširili krug korisnika. Ta djeca su na školsku prehranu imala i prije. No međutim, mi smo proširili krug korisnika i proširili i na onu djecu čiji roditelji zbog kredita ne ispunjavaju inače uvjete za socijalnu naknadu ali zbog kredita zbog teške materijalne situacije nisu bili u mogućnosti i nije im bilo lako plaćati tu školsku prehranu. To smo preuzeli na sebe. Neću sada govoriti koja smo ružna i neugodna iskustva imali s jedinicama lokalne samouprave koje su onog trenutka kada se natječaj pokrenuo krenuli iz svojih proračuna micati prehranu djece u osnovnim školama jer to sada pokriva država pa nema više potrebe da to rade oni iako je to u njihovoj obvezi. A inače imam sada i potrebu javno izgovoriti situaciju i ispričati situaciju za koju isto tako mi se čini da je nedovoljno poznata, priča o nazvat ćemo gladnoj djeci, krenula je iz Belog Manastira ako se ne varam od jednog ravnatelja osnovne škole koji je detektirao jedno gladno dijete u svojoj školi. I kada smo ga pitali zbog čega se iste sekunde nije obrati centru za socijalnu skrb, on je rekao da nije reagirao kao ravnatelj već kao vijećnik gradski. Prema Zakonu o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama on je bio dužan iste sekunde kada vidi dijete koje je u ugrozi po bilo kom pitanju reagirati prema nadležnim institucijama, a reći ću vam da identitet tog djeteta mi nismo doznali ni danas. Još jedanput evo ponovit ću, 24 milijuna je ministarstvo upravo izdvojilo i održalo svoje obećanje kada ste uložili taj amandman da će ministarstvo riješiti stvar. Da, rješavamo ga sa 24 milijuna. Dopustite mi da kažem još na koncu da ćemo amandman HDZ-a razmotriti, a da je amandman koji je predložen od Odbora zakonodavstva verificiran danas na sjednici Vlade, da je dana suglasnost. Hvala vam lijepo.
Prelazimo na replike. Prva poštovani Jakša Baloević.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođo zamjenice ministra. Složio bih se sa svima onima danas koji su detektirali odnosno uputili kritiku vezano za zapošljavanje jedne osobe kao ravnatelj ili ravnateljice Zaklade "Hrvatska za djecu". Osobno sam se uvjerio pošto sam osobno mnoge donirao udruge, institucije, pojedince koji se bave problematikom djece bilo da su teško oboljeli, bilo da se bave sportom, bilo da za neke druge djelatnosti i zaista sam se uvjerio kako to pojedine udruge koriste i zaposle jednog određenog djelatnika, a nisam vidio da baš neka velika korist od toga. Stoga smatram da nije možda najsretnije rješenje za ovako nešto, pa evo bilo bi dobro da se u tom smislu i razmisli da li da se zaposli nekoga ili ne. Hvala lijepo.
Ante Babić, replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Sabora. Poštovana zamjenice ministrice, vi govorite da ne znamo da ste 24 milijuna kuna utrošili za sredstva kako bi djeca imala obrok u osnovnim školama. Ja iskreno ne znam za taj podatak i drago mi je što ste to napravili jer se osjetila potreba. Da se potreba nije osjetila vi to ne biste napravili, znači reagirali ste ako kažete vjerojatno u pravom trenutku. Ono što nije dobro, to je da pokazujete izvjesnu drskost, izvjesnu aroganciju kada kažete da su pojedini načelnici i gradonačelnici iz svojih proračuna izbacivali sredstva za prehranu te iste djece, ako znate morate ih prijaviti. Vi znate da oni to bez rebalansa ne mogu napraviti. Tko su ti ljudi pa dajte ih kada određene stvari objavljujete u ovoj državi i stavljate ih na stup srama, bez obzira kakve podatke, onda možete i takve podatke objaviti pa da vidimo koji su to načelnici i gradonačelnici. To jednostavno nije dobro i nije korektno s vaše strane. Naravno da vi morate paziti o takvim stvarima. Koja je uloga Ministarstva socijalne politike i mladih? Što vi mislite što trebate raditi u RH? osim takvih stvari vi morate reagirati na pojave, imali ste ovu nacionalnu populacijsku politiku pa to bi vam trebao biti temelj svega onoga što radite shvaćajući u kakvoj se demografskoj i lošoj natalitetnoj situaciji nalazimo u RH. Zar za vas nisu alarmantni podaci iseljavanja iz RH? Pa toga se trebamo svi sramiti, očito nešto nije uredu. A prvenstveno je to vezano za vašu Vladu odnosno za vaše ministarstvo i vi to jako dobro znadete. Svaki vaš pomak pozdravljam, ali ono što ne radite treba iznimno jako kritizirati pogotovo u ovoj situaciji kažem kada vam mladi silno idu, postalo je gotovo masovna pojava, nažalost.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Gospođo zamjenice, vi sami sebe demantirate. Rekli ste da je ministarstvo izdvojilo i to bez rebalansa, ne znam na koji način je moglo nešto što nije bilo u proračunu izdvojiti 24 milijuna kuna. Dakle na koji način ako nema rebalansa proračuna za jedno dijete koje ste naveli i još kojemu ne znate čak ni ime. Šta ste vi za jedno dijete koje je bilo gladno i koje je prijavio vijećnik i ravnatelj škole u Belom Manastiru izdvojili 24 milijuna kuna, tako ste rekli, da zapravo i nema gladnih i to nema blage veze sa istinom. A od medija i svih nas i ne samo zastupnika nego cjelokupnog građanstva i pučanstva zna da postoji da u Hrvatskoj ima aproksimativno oko 10 tisuća gladne djece. I dobro je da ste to mogli odvojiti tih 24 milijuna kuna. Ali ja znam, reći ću vam sada, da je jedina akcija na području Brodsko-posavske županije bila ta da je ministar školstva tražio od škola, od ravnatelja škola da im dostavi spiskove učenika koji nemaju novaca koristiti školsku kuhinju i nemaju školskog obroka. Prema tome, nije točno da je samo jedan taj učenik, pa očito je to kada ste vi izdvojili 24 milijuna kuna da ne kažem opća pojava ali da je puno veći broj učenika i u školama gladno i to je činjenica, ne možemo mi pobjeći od toga. Na kraju krajeva da nije gladno što kaže Babić, ne bi se toliki ljudi selili u inozemstvo i to zauvijek ne kao gasterbiteri nego cjelokupne obitelji skupa sa djecom. Pogledajte koliko je manje upisanih u školama ove godine nego lani, jer su odselili i djeca i roditelji i svi. Nema više, čak oni koji su bili upisani lani recimo u 6. razred upisuju 7., 10 do 15% ih manje upisuje, a prošli su godinu. Znači oni su odselili [[Upadica: Vrijeme je.]] Vrijeme je, da.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Gospođo zamjenice ministra možda nije dobro što ste ovo na ovakav način rekli na kraju kao što ste rekli. Prvo iz razloga što ste očigledno ili predvidjeli ili niste informirani da Izmjenom zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave je udio poreza na dohodak za financiranje socijalne skrbi jedinicama lokalne samouprave je smanjena. I s tog osnova su ostali bez novaca. Druga stvar, nije dobro da ste rekli da ste vi iskoristili dio novaca koji nije bio predviđen proračunom itd. i da ste dali novce i pomoć djeci kojima to ne pripada, to naprosto nije dobro iz razloga što ako ste odlučili za potez da proširite kategoriju onih kojima će se pomoći, onda Ministarstvo socijalne skrbi mora donijeti određene kriterije po kojima to ide. Jer sve drugo je nažalost ispada kao da je netko dao nekome nešto što mu ne pripada. Zna se koji je posao koga i čiji. I ja razumijem da vas možda smeta što je rasprava otišla izvan konteksta zaklade, ali čisto na kraju mislim da nije ni dobro, pa nemojte se ljutiti ni pametno ovo što ste rekli jer naprosto ispada da ste protuzakonito davali novce. A druga stvar, ja bih vas podsjetio da je davno donesen Zakon o osobnom identifikacijskom broju. Između inih razloga je bio jedan da se konačno u Hrvatskoj uspostavi vertikala u socijalnim davanjima naprosto da se zna što tko dobije, po kojim kriterijima i kako. I ja se iskreno nadam da je u toj vertikali socijale da su informatički povezani i ministarstvo i centri socijalne skrbi na terenu i da se konačno da koja pomoć se dobiva preko jedinica lokalne samouprave a koja iz državnog proračuna i to je naprosto zakonom propisano. Možda ste vi htjeli to reći, ali nažalost ono kako ste rekli baš nije pametno bih rekao.
Odgovor na repliku Maja Sporiš.
Ovako, istina je, dugujem vam pojašnjenje, iz viška dijela prihoda od igara na sreću su nam došla ova 24 milijuna. Naprosto građani su 2014. više igrali igre na sreću, veliki je višak bio i dodijeljen je nama koji smo ga upotrijebili za ove svrhe, znači nismo ništa napravili protuzakonito, nismo trebali rebalansirati proračun, raspisali smo natječaj, sredstva su dodijeljena organizacijama civilnoga društva koje će provesti projekt borbe protiv siromaštva.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasati ćemo u petak.
Konačni prijedlog zakona o Zakladi "Hrvatska za djecu", hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 869. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika HDZ-a i poštovani zastupnik Goran Marić. Molim poštovanu zamjenicu ministrice socijalne politike i mladih Maju Sporiš da se očituje o amandmanu Odbora za zakonodavstvo.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandmani Kluba zastupnika HDZ-a. Amandman broj 1.
Ne prihvaća se. Nakon provedene analize poslovanja zaklade utvrđeno je da poslovi koje obavlja upravitelj, a koje su do prije nekoliko mjeseci obavljali privremeni upravitelji, zahtijeva angažman na puno radno vrijeme odnosno da je predmetne poslove nemoguće obavljati uz neko drugo zaposlenje.
Hvala lijepa. U ime podnositelja amandmana kluba HDZ-a poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa mi smo ovim amandmanom predložili brisanje stavka 6. u članku 10. kojim se propisuje da osoba imenovana za upravitelja zaklade sklapa s upravnim odborom ugovor na neodređeno vrijeme. Smatrali smo da je puno prihvatljivije da to bude na mandat od četiri godine, a ne da se na ovaj način sa eventualnom mogućnošću produženja za još četiri, a ne da se na ovaj način zapravo stvara jedno fiksno radno mjesto koje može trajati praktički čitav radni vijek, čitavu karijeru. Kako bi se upravo dinamizirao rad zaklade Hrvatska za djecu čijim radom smo mogli i u raspravi ovdje čuti postoji niz primjedbi i niz sugestija kako bi se on mogao poboljšati. Prema tome, tražimo da se ovaj amandman prihvati, pa sukladno tome molim glasovanje.
Molim glasujte o amandmanu broj jedan Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada nije prihvatila. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj dva istog kluba zastupnika poštovana zamjenice ministra.
Ne prihvaća se. Predlagatelj smatra da bi ovako formulirana odredba bila neprovediva obzirom da ukupni prihodi zaklade nisu unaprijed poznati.
U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Dakle moram reći da već neke kolege su rekli u Hrvatskom saboru da smo čuli svakakva objašnjenja. U ovo spada jedno isto tako u vrlo nerazumljivo. Ako se kaže da se troškovi administracije ne mogu iznositi više od 7% od ukupnih prihoda u proračunskoj godini kako onda to nije moguće provesti? Ako u proračunskoj godini ste ostvarili u zakladi toliki i toliki prihod, znači maksimalno 7% možete potrošiti na plaće, na administrativno osoblje, na materijalne i osnovne troškove reprezentaciju itd. U čemu je problem? Svi prigovaramo, da recimo kad kolokvijalno razgovaramo govorimo o birokraciji u Europskoj komisiji, u europskim institucijama. Tamo je maksimalni trošak koji ta administracija troši negdje oko 6%. Ovdje nam je premalo 7% sredstava koji pritječu u zakladu "Hrvatska za djecu". Dakle, radije ćemo ih potrošiti na materijalne troškove, na eventualno povećanje broja zaposlenih i tko zna što još nego na to da ta sredstva plasiramo za potrebe djece. Da je stvar dodatno interesantnija pogledajte financijski plan do kojeg se može doći uz svu netransparentnost poslovanja ove zaklade, pogledajte financijski plan. Do ti jedna stavka je planirana na kraju sa tri nule, a da ne govorim da su samo sredstva za reprezentaciju iznose više desetaka tisuća kuna. To je više nego što potroše pojedina ministarstva ako baš hoćete. Prema tome, tražimo glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala lijepa. Molim glasujte o amandmanu broj dva kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Prelazimo na amandman poštovanog zastupnika Gorana Marića.
Amandman se ne prihvaća.
Obrazloženje.
Predlagatelj smatra da predloženo ograničenje ne bi bilo u skladu sa namjerom da se djelotvornije osigura ostvarivanje svrhe zaklade.
Očitovanje podnositelja amandmana poštovanog zastupnika Gorana Marić.
Ovakvo obrazloženje odbijanja amandmana povlačim amandman, jer ovo nema smisla komentirati ovakvo obrazloženje. Hvala.
Hvala lijepa. Amandman je povučen. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 82 glasa za, 33 glasa suzdržana i 2 glasa protiv donesen zakon P.Z. br. 869. u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na: - Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskom znakovnom jeziku i ostalim sustavima komunikacije gluhih i gluhoslijepih osoba u Republici Hrvatskoj, drugo čitanje, P.Z. br. 772; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta ste primili. Kod donošenja zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Njihova ste izvješća primili. Uvodno će obrazložiti prijedlog zakona zamjenica ministrice socijalne politike i mladih gospođa Maja Sporiš.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Nakon što je široka radna skupina sastavljena od predstavnika organizacije civilnoga društva, stručnjaka sa Edukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta te predstavnika resornih ministarstava završila sa radom na Nacrtu prijedloga ovoga Zakona, nakon što je nacrt raspravljen na dva okrugla stola, te nakon što je raspravljen u prvom čitanju na plenarnoj sjednici Hrvatskoga sabora pred vama se nalazi Konačni prijedlog Zakona o hrvatskom znakovnom jeziku i ostalim sustavima komunikacije gluhih i gluhoslijepih osoba u Republici Hrvatskoj. Potreba za donošenjem ovoga zakona kontinuirano je iskazivana na stručnim i znanstvenim skupovima vezanim uz fenomenologiju oštećenja sluha ali proizlazi i iz obveze Republike Hrvatske sukladno brojnim međunarodnim dokumentima. Sukladno Konvenciji UN-a o pravima osoba sa invaliditetom, osobe sa invaliditetom imaju pravo na ravnopravnoj osnovi sa drugima na priznavanje i potporu svojim specifičnom kulturnom i jezičnom identitetu uključujući znakovni jezik i kulturu gluhih. Člankom 24. Konvencije države se obvezuju olakšati učenje znakovnog jezika i promicati jezični identitet zajednice gluhih. Briselskom deklaracijom o znakovnim jezicima Europske unije Europska unija gluhih poziva svoje članice na službeno priznanje nacionalnih znakovnih jezika kao jednakih govorenim jezicima u zemljama članicama. Akcijski plan Vijeća Europe za promicanje prava i potpunog sudjelovanja u društvu osoba sa invaliditetom naglašava da je pristup informacijama i komunikaciji ključan vid sudjelovanja osoba s invaliditetom u društvu te da im je s ciljem aktivnog uživanja prava sudjelovanja i donošenje odluka o svojem životu nužan pristup informacijama putem odgovarajućeg komunikacijskog sustava. Također, Europska strategija o invaliditetu za razdoblje od 2010. do 2020. naglašava da je pristupačnost preduvjet za sudjelovanje u društvu. Povelja o temeljnim pravima Europske unije u članku 26. naglašava da Europska unija priznaje i poštuje prava osoba s invaliditetom na mjere koje imaju za cilj osiguravanje njihove neovisnosti, društvene i profesionalne uključenosti i sudjelovanja u životu zajednice. Osim kroz spomenute međunarodne dokumente potreba osiguravanja pristupa informacijama i komunikaciji svim osobama s invaliditetom prepoznata je i u Nacionalnoj strategiji izjednačavanja mogućnosti za osobe s invaliditetom od 2007. do 2015. u obliku obveze da se osiguraju različiti oblici pomoći na području komunikacije osobama s invaliditetom kako bi se olakšao pristup javnim objektima i prostorima koji su otvoreni za javnost. Svjetski savez gluhih također snažno potiče zemlje na potvrđivanje svojih nacionalnih znakovnih jezika i na zakonsko uređenje jezičnih prava gluhih osoba kao i na razvijanje zakonodavstva koje će jamčiti pomoć i pristup edukaciji, prevođenje, informiranje i zapošljavanje gluhih, gluhoslijepih i nagluhih građana, kao i na promoviranje znakovnog jezika i kulture gluhih. Također, Svjetski savez gluhih smatra da se pojam gluhih osoba mora odnositi na kulturološku skupinu ljudi koji upotrebljavaju znakovni jezik kao svoj primarni jezik. Stoga potiče zakonodavce na definiranje znakovnog jezika kao jezika izbora za one koji su se odredili kao korisnici znakovnog jezika, uključujući gluhe, nagluhe i gluhoslijepe građane. Da bismo dobili dojam o brojnosti izravnih adresata ovog zakona treba napomenuti da je u Registru osoba s invaliditetom zabilježeno 13 343 osobe s oštećenjem sluha u određenom stupnju. Od navedenog broja za njih 2764 zabilježeno je da imaju razmjer gubitka sluha u rangu gluhoće. Nadalje, u registru je zabilježeno 1398 osoba s određenim razmjerom gluhosljepoće i to 16 osoba s Asherovim sindromom, 11 potpuno slijepih i potpuno gluhih osoba, a 1371 osoba ima kombinaciju oštećenja vida i sluha. Upravo radi osiguranja ostvarivanja prava ovih osoba, odnosno uklanjanja prepreka za izjednačavanje mogućnosti za njihovo ostvarenje predloženim zakonom propisat će se pravo gluhih i gluhoslijepih osoba te drugih osoba s komunikacijskim teškoćama kod kojih je zbog funkcionalnih oštećenja komunikacija govorom otežana ili ne postoji na korištenje hrvatskog znakovnog jezika i ostalih sustava komunikacije koji odgovaraju njihovim individualnim potrebama, a u svrhu izjednačavanja mogućnosti pristupa socijalnom, ekonomskom i kulturnom okruženju te omogućavanju ravnopravnog ostvarivanja svih ljudskih prava i temeljnih sloboda. Predloženim zakonom definiraju se hrvatski znakovni jezik kao izvorni jezik zajednice gluhih i gluhoslijepih osoba te drugi oblici komunikacije gluhih i gluhoslijepih osoba, znači simultano znakovno govorna komunikacija, ručna abeceda, titlovanje i daktilografija, očitovanje govora s lica i usana, pisanje po dlanu i tehnička pomagala. Korisnici prema ovom zakonu imat će pravo koristiti sve oblike sustava komunikacije gluhih i gluhoslijepih osoba odnosno sve oblike podrške u vidu komunikacijskog posrednika u svim životnim situacijama i pred tijelima državne uprave, tijelima jedinica lokalne i područne odnosno regionalne samouprave te pravnim osobama s javnim ovlastima u svim situacijama kada bi gluhoća i sljepoća bile prepreke za izjednačavanje mogućnosti djelovanja i ostvarivanja prava. Ovaj će zakon osigurati pravo na korištenje odgovarajućeg oblika podrške gluhim i gluhoslijepim osobama te drugim osobama s komunikacijskim teškoćama te će se oblik podrške u komunikaciji uskladiti s individualnim potrebama korisnika. Na taj način omogućit će se korisnicima obrazovanje, pristup informacijama i komunikaciji u svrhu ravnopravnog ostvarivanja svih ljudskih prava i temeljnih sloboda koje konzumiraju i osobe bez oštećenja sluha i vida. Važno je naglasiti da smisao ovog zakona nije standardizacija hrvatskog znakovnog jezika, već omogućavanje korištenja znakovnog jezika u svim životnim situacijama, odnosno ostvarivanja prava na korištenje, informiranje i obrazovanje na hrvatskom znakovnom jeziku i ostalim sustavima komunikacije koji odgovaraju individualnim potrebama korisnika. Dakle ovim se zakonom osigurava pravo svake gluhe i gluhoslijepe osobe da koristi sredstva komunikacije koja su joj potrebna te se pritom na jasan način definiraju oblici i vrste sredstava komunikacije. Posebnim propisima, internim aktima, uputama i smjernicama unutar svakog pojedinog tijela koje je dužno primijeniti ovaj zakon, bit će dodatno nužno razraditi načine na koje će se ova prava koristiti, uvažavajući specifičnosti svakog pojedinog tijela koje je dužno ovaj zakon primjenjivati. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu obzirom da se ovim zakonom ne osigurava financiranje usluge nego se jamči pravo na korištenje sustava komunikacije gluhih i gluhoslijepih osoba u našoj zemlji. Naime, Ministarstvo socijalne politike i mladih kroz projekte u suradnji sa udrugama gluhih i gluhoslijepih osoba osigurava usluge tumača prevoditelja znakovnog jezika. Od 2012. godine intenzivno je povećan broj osiguranih pružatelja ove usluge, a od 2013. ova se usluga osigurava kroz trogodišnje programe. Zapošljavanjem 52 tumača prevoditelja u suradnji sa 27 organizacija civilnog društva na području cijele Republike Hrvatske za što su osigurana sredstva iz dijela prihoda od igara na sreću u iznosu nešto većem od 3 i pol milijuna kuna godišnje. Do sada na ustavnoj razini evo informacije radi znakovni jezik je priznat u 6 zemalja EU, dok je kroz ostale zakonodavne akte priznat u 12 država članica, a u 5 članica se priprema priznavanje. Usvajanjem ovog zakona Republika Hrvatska može biti ponosna da ulazi u krug zemalja koje priznaju znakovni jezik govorenom jeziku. Evo danas je sa nama i kolegica prevoditeljica znakovnog jezika. I evo konačno ne manje bitno dopustite mi da vas informiram da smo između dva čitanja ovog zakona održali još jedan sastanak sa predstavnicima udruga koje skrbe o pravima gluhih i gluho slijepih osoba. Kažem još jedan jer su bili stalni članovi radne skupine koja je radila na ovom zakonu, a s ciljem da zajednički prođemo sve vaše prijedloge iz rasprave u prvom čitanju. Zajednički smo utvrdili tekst predloženog zakona koji je pred vama i upravo od njih smo dobili konačnu podršku za predloženi zakon. Hvala vam lijepo.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovana pomoćnice ministrice, zamjenice oprostite ministrice. Što sam htjela danas reći? Danas ste rekli da je sa nama gospođa prevoditeljica ili stručna za znakovni jezik. Ali ono što se nije desilo opet ponovo danas kao ni prošli put jest to da je Hrvatski sabor nema stručnog prevoditelja uopće za znakovni jezik. Znači, ljudima govorite da bi trebalo sa ovim zakonom, a o tome ću govoriti u svom osigurati javno okruženje, komunikaciju i sve ostalo. Zar mislite da ljude koji su gluhi ili su gluho slijepi ne zanima ni politika, ni kultura, ni zdravstvo, ni ništa što se dešava. Danas smo prije ovog zakona tri zakona, od tri zakona raspravljali koji se direktno odnose na osobe sa invaliditetom, pa tako i na gluhe ili gluhoslijepe osobe. Prije toga smo govorili o drugim zakonima koji se jednako tako direktno odnose na njih. Pa zbog čega država onda ne osigura svojim autoritetom, pošto tu u zakonu ne govori o sredstvima, institucijama i što će se desiti ako se netko ne pridržava svih ovih deklarativnih odredbi, zašto država ne osigura da osobe gluhoslijepe, gluhe osobe nemaju pristup informaciji, nemaju pristup javnim informacijama. To vas ponovo sada pitam. I prošli puta, danas ljudi ovdje sjede ujutro od pola devet do sada, čekaju raspravu. Eto desila se sada, ne znam da li će se napraviti pauza. I jednostavno televizijski prijenos nema prevoditeljice ili prevoditelja znakovnog jezika. Država mora biti ta koja će osigurati.
Ja gledam prijenos na HTV-u i postoji, postoji. Ja upravo ovdje gledam. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. Raspravu ćemo nastaviti u 15,00 sati. Prvi na redu je kolega Nikola Vuljanić. STANKA U 13,32 SATI.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege, nastavljamo sa raspravom. Počinjemo sa raspravom po klubovima. U ime kluba Nezavisnih ljevičara Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođo zamjenice ministra, kolege ovo je jedan od seta zakona socijalnog miljea o kojima danas čitav dan razgovaramo. U ovom slučaju Zakon o hrvatskom znakovnom jeziku i nastajanje da se ljudima sa posebnim komunikacijskim potrebama pomogne zakonskim uobličavanjem njihovih prava i potvrda. Zakon ovakav kakvog smo ga dobili danas pred sebe je deskriptivan i kondicionalna. Deskriptivan po tome što opisuje što se sve radi u komunikaciji kod ljudi koji imaju otežanu komunikaciju zbog gluhoće, sljepoće i drugih poteškoća. Zakon to radi dosta stručno, to je lijepo sve posloženo, opisano što se sve radi, što se sve može raditi i na koji način se to radi. Drugi aspekt zakona je kondicionalni. Zakon opisuje sve što se može. Pa mogu ljudi dobiti ova prava, mogu biti ona prava, mogu dobiti prava pred organima lokalne samouprave, pred državnim organima ja pretpostavljam i pred sudskim organima makar to explicite ne pište unutra i svugdje drugdje. Ono čega nema unutra a radi se o temeljnom ljudskom pravo, dakle o pravu na komuniciranje, o pravu na zapravo funkcioniranje u društvu jeste odgovor na dva pitanja tko bi to trebao raditi, dakle tko bi trebao ostvarivati ta prava i još bitnije pitanje tko će to platiti. To si mi inače vrlo rijetko postavljamo pitanje kod donosimo zakon, tko će sad to platiti. U obrazloženju zakona piše ovim zakonom neće bit potrebno osigurati nikakva druga sredstva iz proračuna što prostim riječima znači država će obavezu provođenja zakonske regule koja se odnosi na temeljeno ljudsko pravo prebaciti na udruge i sad udruga negdje ima, negdje nema, pa možda napamet govorim, stvarno ne znam dali li ima, možda u Vrgorcu nema te udruge i sad će se osoba sa tim problemima pojaviti na sudu u Vrgorcu i šta će napraviti? Pa vjerojatno će platiti tumača sama. Ja ne znam šta bi drugo mogla napraviti. Mislim da država, državna vlast nema pravo ono što u ovom Saboru donesemo kao zakonsku obvezu tretirati kao nešto što je eto tako dobrovoljno i što će netko sa dobrim namjerama u zagradi piše udruge civilnog društva provesti. Ono što mi ovdje donesemo kao zakonsku obavezu, obaveza je države i to bi država trebala provoditi. Nemoguće je reći zato eto nema predviđenih para u proračunu. To je temeljno kriva rečenica jer ako se država ne brine za one kojima je pomoć potrebna, a za koga se onda brine? Za nas ovdje? Pa to nije ni potrebno svako od nas će se znat ajde snaći tako da preživimo u životu, to smo pokazali i činjenicom da smo ovdje. Država se treba brinuti za one kojima pomoć treba i to je glavni i temeljni posao i to ne mogu i ne smiju raditi udruge. Kaže zakon da će se sustavi, ovi sustavi komunikacije koristiti u tijelima državne uprave, lokalne samouprave, pravnih osoba s javnim ovlastima ne spominje sudstvo, a čini mi se da je to ključno mjesto gdje se prava ostvaruju, ne spominje medije koji su isto ključni aspekt informiranja i involviranja ljudi sa problemom u komunikacijama ono što se u društvu oko njih po njima i za njih događa. Zakon isto tako ne piše tko jamči ostvarenje svih tih prava. Za pretpostaviti je da jamči ova Vlada i ovaj Sabor koji je izglasao te propise, pa čak ni to nije eksplicite navedeno. Zakon kaže da postoji nadzor provođenja zakona i da taj nadzori provodi središnje tijelo državne uprave, međutim fali mu nešto što opet često fali prijedlozima koje dobivamo od Vlade, ovaj dio o pravima možemo tretirati kao mrkvu, ali fali mu onaj dio batine. Što ako ne, što se događa ako neko tijelo lokalne samouprave ili neki drugi organ od onih koje sam nabrojao malo prije jednostavno ne postupi tako? Gdje su kaznene odredbe, gdje su prekršajne odredbe? Ne postoje u ovom zakonu. Za pretpostaviti je da će ljudi imati dovoljno svijesti, savjesti i empatije i da to neće raditi, ali kada bi zakoni tako funkcionirali pa onda ih ne bi trebali ni pisati. Običajno pravo je to koje zapravo zagovara pošten pristup, suosjećanje solidarnosti i tome slično ali ipak pišemo zakone. I u zakone koji govore, ne znam o kreditiranju potrošača, stavljamo vrlo jasne odredbe što se događa ako čovjek ne napravi to što od njega treba napraviti. To isto stavljamo u Zakon o obveznim odnosima u hiljade drugih zakona gdje se pojedinac nalazi u situaciji da može prekršiti, e onda je tu država sa svojom batinom i sa svojim sankcijama i uopće ne oklijeva da nastupi kao provoditelj volje zakonodavca, a ovdje toga nema. Par primjedbi a koje smo i u prvom čitanju spominjali, međutim nisu se unutra našle, ništa se nije promijenilo od prvog čitanja. U članku 3.recimo govori se o kategorijama osoba koje mogu koristiti prava iz ovog zakona i spominju se drugi. Možda bi bilo pametno navesti koji su to drugi, da se prepoznaju ljudi, jednostavno da znaju da se tu radi i o njima. U članku 5.govori se o znakovnom jeziku i govori se da je jezik neovisan o jeziku onih koji nemaju taj problem i spominje se samo gluhi, drugi se ne spominju. Čini mi se da bi i to bilo dobro pojasniti. U članku 12.govori se da postoje tehnička pomagala koja mogu pomoći tim osobama, tim građanima. Ta tehnička pomagala uključuju brojne sprave od računala koje prepoznaje govor, do tableta i sličnih stvari, međutim ne piše unutra niti primjerom koje su to sprave. Naravno popis takvih sprava se iz dana u dan mijenja kako tehnologija ide dalje, ali ne bi bilo loše unutra navesti o čemu se tu zapravo radi. I još jedna važna stvar, te sprave su u najmanju ruku na razini ortopedskih pomagala za druge vrste invaliditeta. Mislim da bi zakon trebao eksplicite postaviti upravo tu kategoriju kako se ne bi događalo da se za takve sprave humanitarnim akcijama skupljaju, a i sam sam sudjelovao u takvim akcijama, šta ćeš kada se takvo nešto radi čovjek sudjeluje, dakle da se tretiraju kao ortopedske sprave i da se na sličan ili isti način mogu dobiti na trošak HZZO-a. Sve u svemu čini mi se da je zakon napisan stručno dobro u smislu da je nabrojao sve što je trebalo i da je ostao na razini trebologije. A da nije zapravo zakonski akt koji propisuje bilo kome kako i na koji način da se ponaša i što se događa ako se tako ne ponaša. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Marijan Škvarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega u ovoj vašoj raspravi ste istaknuli jednu činjenicu, a to je pitanje obveza tko je dužan da neke sadržaje, neke stvari koje su definirane zakonom je dužan provesti i odmah ste napomenuli da bi tu trebalo staviti jednu kaznenu odrednicu da ako to netko ne definira, a ne osigura da treba biti kažnjeni i spomenuli ste odmah i jedinice lokalne i regionalne samouprave koje bi jedan od temelja koje moraju te određene stvari provoditi. Mislim da vjerujem nemate iskustva u vođenje jedinice lokalne i regionalne samouprave da niste imali priliku to, ja kao gradonačelnik ipak moram reći u ime svojih kolega, ne smije se unaprijed prejudicirati a naročito govoriti to da je nama svejedno, da mi jedva čekamo da ne želimo to raditi i da zato što smo takvi treba nas samo kazniti da se neke stvari naprave. To nije istina. Itekako je naš zadatak da u svim tim stvarima, segmentima nalazimo rješenja. E nalaziti rješenja nije baš jednostavno. Evo primjerice u jedinicama lokalne i regionalne samouprave da osiguramo ovakvu razinu komunikacije moramo donijeti odluku da li ćemo zaposliti jednu stalnu osobu u gradu ili općini. Možda tamo gdje ima 10, 20, 30, 40 ili veliki gradovi to mogu a gdje imate samo 3 zaposlena pa baš ne znam da će vam samo jedna osoba samo to raditi. Da li ćete one već postojeće koje su zaposleni educirati, naučiti za znakovni jezik ili određene stvari koje trebaju. Pa to je opet upitno jer onda ste vezani uz to da imam zaposlenika koji ima na neki način u svom djelokrugu rada ono aktivnosti koje treba. To za to on nema, nije plaćeni i pitanje je da li je baš dobra volja ili nije, da li ćete sklopiti ugovor sa nekim udrugama civilnog društva ili sa nekim pojedincem da on u tom danom trenutku mora doći ili treba doći da uspostavite kontakt i odradite određenu stvar. Imate još tisuću i jedno pitanje tko, kako i zašto i vjerujte u svakom tom trenutku se trudimo i nalazimo rješenja u tom dijelu. Znači ne bih htio dopustiti prejudiciranje da smo sve krivi gradonačelnici i načelnici, ne želimo rješavati takve stvari.
Hvala. Odgovor kolega Vuljanić, izvolite.
Kolega rekli ste upravo ono što sam ja tvrdio. Ni vi ne znate kako će se zakon provoditi. Vi ćete se truditi, ja vjerujem da ćete se truditi i svaka jedinica lokalne samouprave će se truditi. Ali tu se ne radi o zbrinjavanju društva za zaštitu ptica pjevica, ovdje se radi o temeljnim ljudskim pravima. Zakon bi to trebao propisati na koji način ćete vi to napraviti. Hoćete li sklopiti ugovor sa udrugom ako ima ili ugovor o djelu sa nekim tko vam to može obaviti ali zakon vas mora pritisnuti, pritegnuti da to morate napraviti, da ne možete reći nama je teško pa mi to ne možemo napraviti. A bojim se da će se ako u zakonu stvari nisu jasno definirane upravo to dogoditi. Nama je za Boga milog teško, mi nemamo nikoga tko bi nam u tom pomogao pa kod nas to neće vrijediti. Onda to nije zakon ako ne vrijedi jednako u najmanjoj općini i u centru Zagreba.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena zamjenice ministrice, poštovane stručne komunikacijske posrednice, odnosno naše prevoditeljice. Oprostite još uvijek se bunim u vašem novom nazivu. Pred nama je drugo čitanje i konačni prijedlog ovog zakona. Mi smo i u prvom čitanju ispred kluba HDZ-a jasno rekli da ćemo podržati, naravno podržati zakon ali dozvolite da i sada kažemo ono što smatramo da je trebalo biti u ovom zakonu. Dakle život nas uči, zakoni bi trebali biti takvi da su lako provodljivi i da u njima kada nam nešto nije jasno da otvorimo i da nam je jasno kako ćemo mi provesti u svoj život ono što nam se zakonom omogućava. Ovim se zakonom ne može reći deklarativno omogućava zaista velika stvar, korištenje hrvatskog znakovnog jezika. Po tome smo se svrstali među napredne zemlje Europe koje takav način komunikacije imaju i kojim je on omogućen korisnicima koji će se koristiti različitim sustavima komunikacije gluhih i gluhoslijepih osoba koji će se informirati putem sustava komunikacije gluhih i gluhoslijepih osoba, obrazovati se uz upotrebu sustava komunikacije. No uvažene kolegice i kolege, ja sam danas rekla, život za i osobe sa invaliditetom ali i za gluhe i gluhoslijepe osobe nimalo nije lak. Ovaj čas govorimo o ljudima koji ne čuju, koji slabo čuju, o ljudima koji ne vide ali čuju ili i ne vide i ne čuju. Ali to su ljudi i starije dobi i mladi ljudi i djeca. Netko bi rekao pa nema ih jako puno, sve ukupno nekih 14, 15 tisuća, puno je to. 15 tisuća naših građana ne može svakodnevno pratiti, ja ću sada krenuti od nas političara, ne može svakodnevno pratiti niti jednu političku emisiju. 15 tisuća tih građana ne može svakodnevno pratiti naprosto niti naše sjednice Hrvatskog sabora. A sve one zakone koje mi donosimo, odnosno koje predlaže Vlada u Hrvatskom saboru utječu i na njihove živote. Sada, ovaj čas mi imamo prevoditeljicu hrvatskog znakovnog jezika ispred sebe i danas kada se gleda sada i ovaj čas vidi se komunikacija znakovnim jezikom. Međutim, od ujutro kako smo počeli govoriti od 4. pa sada je ovo već 6., 7. točka, odnosno oprostite 12. točka, nije bilo toga i neće ovoga biti jer država to nije osigurala. Država nije osigurala da uključimo ono što misli se da se ovim zakonom čini, nije se učinilo. Jer nigdje u ovom zakonu nije provedba, nigdje, ja sada budem ponavljala sada vjerojatno sa svim i drugim našim zastupnicima koji će o tome govoriti. Zakon je odredio pravo na informiranje, obrazovanje na hrvatskom znakovnom jeziku. Ali taj isti zakon nije odredio koje institucije i ustanove su dužne osigurati to pravo, na čiji teret se angažira prevoditelj. Tko je odgovoran ako se komunikacija, komunikacijska prava gluhih i gluhoslijepih osoba, to neće biti moguće činiti? Da li su potrebne kaznene ili neke prekršajne odredbe ukoliko neka institucija ili netko to ne osigura. Čuli smo uvodno izlaganje zamjenice ministrice i rečeno je da Ministarstvo socijalne politike i mladih trenutno putem sredstava dobivenih od igara na sreću osigurava 3,5 milijuna kuna na godinu za 52 tumača u suradnji sa 27 udruga, ali to ni izdaleka nije dovoljno da pokrije potrebe za više od tih 14 000 korisnika. Najave su da će ministarstvo pokušati na to, podcrtajte pokušati aplicirati preko fondova EU sredstva kako bi se osigurao veći broj prevoditelja. To nijednom ovom korisniku ne jamči sustavnu brigu da će svaka gluha ili gluhoslijepa osoba imati pravo na stručno komunikacijskog posrednika koji će joj biti na raspolaganju u svim životnim situacijama, a to je u stvarnosti trebao biti cilj ovog zakona. To je cilj ovog zakona trebao biti i kroz taj zakon se jasno i razvidno u svakom članku, u svakom stavku trebalo to očitovati. Dakle ostaje model koji ovisi isključivo o sposobnosti neke udruge da namakne sredstva za prevoditelje, a i dalje nije planirana posebna stavka za to bila u državnom proračunu. Može se dogoditi da gluhe i gluhoslijepe osobe ostanu i bez ovo malo prevoditelja koje imaju slično kao što se desilo ove školske godine pomagačima u nastavi kada dio udruga nije prošao na natječaju pa je dio učenika ostao bez svog osobnog asistenta. Nije također jasno kako će se ovom svemu prilagoditi sustav. Tko će gluhe i gluhoslijepe osobe i kako će one imati pravo na izbor svojeg načina komunikacije i kako će ga moći ostvariti. Dakle ponovit ću to i ponavljat ću sto puta u svakodnevnom životu jer taj zakon ponavljam ne propisuje obvezu nijedne institucije da se prilagodi gluhim i gluhoslijepim osobama. Istina, načelo je navedeno da svi gluhi i gluhoslijepi i osobe sa drugim komunikacijskim poteškoćama imaju pravo na korištenje svih oblika komunikacija u svim životnim situacijama te pred državnim i lokalnim tijelima i tijelima s javnim ovlastima, ali bez ikakve obveze tih institucija da to i provedu. Ne postoje ni minimalni standardi koji moraju ispuniti vrtići, škole, fakulteti, bolnice, zavodi za zapošljavanja i druge službe da budu na usluzi gluhim i gluhoslijepim osobama, odredbe o obvezama institucija da pruže pomoć i podršku jednostavno kolege nema. I dalje tako sve ostaje na snalažljivosti gluhih i gluhoslijepih osoba, na snalažljivosti udruga da se snađu za prevoditelja kada mi je potreban u nekoj životnoj situaciji. To bi vam jednako bilo kolegice i kolege i jednako je tome da ja npr. imam pravo voziti Jaguar, imam, da, ali da li ja imam za taj Jaguar novac da si ga kupim, da si ga priuštim i da ga vozim. Nemam. I naravno da meni država nije, ovo je jedan onako možda usporedba nije dobra ali je moram vam reći banalizirana iz jednostavnog razloga. Bez obzira što ćemo podržati ovu ja bih rekla deklaraciju i treba i nek bude ona podloga i vodit ćemo brigu mi u klubu HDZ-a da ovo bude podloga za donošenje svih ostalih zakonske regulative i pravilnika i osiguranje, doduše osiguravati sredstva u proračunu vjerojatno neće ova Vlada nego će neka druga Vlada to osigurati, ali ta druga Vlada će morati osigurati i sve ono što ne piše u ovom zakonu. Moja želja je zaista da ovakvi prijedlozi zakona budu, kad budu dolazili od ove Vlade, puno napisani sa puno provodljivosti, dakle sa jasnim odredbama, sa jasnim tko, što, kako, kada, a zbog čega o tome govori ovaj prijedlog zakona. Mi ćemo naravno u klubu HDZ-a to podržati. Ja sam u prošlom mislim prije prošle rasprave pitala i ravnatelja Hrvatske radiotelevizije na koji način misle riješiti situaciju sa prevoditeljima na HRT-u, da li se sve svodi samo na pojedine emisije koje su rađene za osobe s invaliditetom ili će i djeca koja su gluha moći gledati crtane filmove, da li će moći pogledati Disneyeve filmove, da li će odrasli moći pratiti političke emisije, kulturne emisije, zdravstvene emisije, konačno da li će moći živjeti i da li će moći komunicirati sa svojim hrvatskim znakovnim jezikom o svim temama u ovom društvu u kojem oni žive i o svakoj onoj pori koja kao i sve ostale sve njih dotiče. Dobila sam jedan općenit moram reći odgovor da se dosta toga napravilo, da se planira nastaviti raditi, da će se nešto još dodati. Nabrojene su mi neke emisije za koje sam ja već i znala da postoje i konkretnog odgovora što i kako nema. Ostajemo i dalje na tumačima hrvatskog znakovnog jezika koji su bili i do sada. Oni doduše nemaju verificirano zvanje, dakle to nije upisano u radnu knjižicu. Jedino na edukacijsko-rehabilitacijskom fakultetu postoji kolegij za znakovni jezik, a sve ostalo se ponovo svodi na udruge gdje se provode tečajevi. I onda ozbiljnost, a vidite kako je to u stvarnosti i težak posao treba pratiti i ono što mi govorimo ili netko drugi govori, treba to prevesti na hrvatski znakovni jezik. Dakle, nije to mali posao. I ja osobno mislim, smatram i sigurna sam da je ovaj Hrvatski sabor mogao zaposliti barem 4 prevoditeljice hrvatskog znakovnog jezika i da svaki put kad je zasjedanje Hrvatskog sabora da su svi mogli pratiti izlaganje svih nas i traženje stanke i upozoravanje na sve nepravilnosti u ovom društvu u kojem živimo i na sve teškoće kojima se susrećemo i to Hrvatski sabor ne bi osjetio, hrvatska Vlada ne bi osjetila. Možda bi se ova hrvatska Vlada trebala odreći nekih svojih savjetnika koje plaća preko 6 milijuna u ništa, a učinila bi jednu dobru stvar i pokazala bi da misli ozbiljno. Ali ja sam sigurna jednako tako da će nova Vlada to u Hrvatskom saboru osigurati i hvala vam lijepo i mi ćemo ovakav prijedlog zakona zato što je cilj jasan, ali na žalost provedba nije. Ali svejedno ćemo ga podržati jer želimo da postoji hrvatski znakovni jezik. Hvala vam.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HNS-a Marijan Škvarić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovana zamjenice ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Kada govorimo o ovom konačnom prijedlogu Zakona o hrvatskom znakovnom jeziku i ostalim sustavima komunikacije gluhih i gluhoslijepih osoba u Republici Hrvatskoj. Mislim da možemo konstatirati da već u prvom čitanju, naročito sad u drugom čitanju puno toga je rečeno. Da, ali baš i to možemo istaknuti kao posebnu kvalitetu pristupa i ministarstvu i ovog zakona i naravno kao posebnu težinu na način da želimo posebno istaknuti ovu problematiku koju ovim zakonom i rješavamo. Kvalitetu tog zakona možemo istaknuti po tome što nije bilo nikakvih izmjena u odnosu prvog i drugog čitanja, a također i kvalitetu tog zakona možemo definirati da je veoma kvalitetno pripremljena od strane radnih skupina koje su sudjelovale u izradi nacrta samoga prijedloga. Tu prije svega mogu istaknuti resorno ministarstvo socijalne politike i mladih. Naravno tu su i organizacije civilnog društva, ali posebno bih istaknuo i struku koja konačno ima šta o tome reći, a to je edukacijsko-rehabilitacijski fakultet Sveučilišta u Zagrebu. I kad baš govorimo o struci i ovdje smo istaknuli u mnogim stvarima da bi trebali uvijek je struka najbitnija, treba nešto znati o onim stručnim realnim osnovama da možda i u okviru Edukacijsko-rehabilitacijskog fakulteta je možda i premali upisna kvota. Samo jedno njih četrdesetak studenata koji se mogu upisati na tri odjeljenja, a to je prije svega za logopediju koja i je osnovni resor ima i uči se za hrvatski znakovni jezik. Dok rehabilitatori i socijalni pedagozi mogu također izbornim dijelom uzeti a vjerujte većinom to i rade za znanje i educiranje o hrvatskom znakovnom jeziku. I to bi i do ovog dijela osnova tih temelja trebalo ono što je rečeno postati i verifikacija da može biti kao struka na realnim temeljnim stručnim osnovama raditi sa takovim ljudima. Naravno ono što bi htjeli istaknuti posebno ovim zakonom, a to je u konačnici poboljšanje kvaliteta života osoba sa invaliditetom. A u tom dijelu EU naročito prizna i poštuje prava osoba sa invaliditetom na mjere koje imaju prije svega cilj osiguravanje njihove neovisnosti, društvene i profesionalne uključenosti i sudjelovanje u životu zajednice. I kada govorimo o tome ciljevi i razlozi koji se doprinašaju, a prije svega i usaglašavanje sa tekovinama EU, a to je sukladno obvezama Republike Hrvatske kao države stranke Konvencije Ujedinjenih nacija o pravima osoba sa invaliditetom također temeljem akcijskog plana Vijeća Europe za promicanje prava i potpunog sudjelovanja u društvu osoba sa invaliditetom. Također Europskom strategijom o … [[Govornik se ne razumije.]] gdje se naglašava da je pristupačnost preduvjet za sudjelovanje u društvu. I naravno posebna potreba pristupa informacijama i komunikacijama svim osobama sa invaliditetom prepoznata je i u Nacionalnoj strategiji iznačavanja mogućnosti za osobe sa invaliditetom. I ovdje je bitna stvar jedna istaknuta, ono što je potrebno ljudima naročito gluhih i gluhoslijepih osoba, a to je potrebu prije svega za informacijom i potreba za komunikacijom. Ta potreba danas naročito se može postići velikom uključenosti svih nas. I raspravljali smo o tome od svih razina, a te razine su od strane prije svega obitelji u kojima su te osobe bilo kao roditelji, bilo kao djeca. Druga istanca mogu biti organizacije civilnog društva naravno i dalje mogu biti u tijelima državne uprave, odnosno pravne osobe sa javnim osobama. O tim stvarima je potrebna želja za informacijom i potreba za komunikacijom. I naravno u svim ovim raspravama smo htjeli da damo jedan ključni odgovor o tome, a to je da se jednima daje pravo na neki sadržaj, neke aktivnosti. I to pravo ne smije biti samo načelno. S druge strane netko mora i preuzeti obvezu da ta prava koja su definirana što sad ovim prijedlogom, što konačnim prijedlogom zakona da oni mogu biti u funkciji. I sada mogu uvijek reći da postoji ona velika razlika između teorije koju mi definiramo jedne konkretne prakse. I zaista vjerujte nema nitko naročito mogu govoriti kao gradonačelnik ili saborski zastupnik, naravno i kao javna osoba ili privatna osoba, da svi mi želimo da na temelju liberalnih i socijalnih stavova želimo da svi ljudi budu jednaki i da svi ljudi imaju jednake mogućnosti. E pa sad što su to primjeri dobre prakse? Ono što bih posebno htio istaknuti da takvi primjeri itekako postoje. I ne, ne treba baš sve što sam u nekim raspravama i u prvom i u drugom čitanju primijetio da se sve vodi računa i polaže da ministarstvo sve treba, mora itd. Ne, ima puno drugih svijetlih primjera. Evo samo da navedem jedan naslov: "Povukli novac iz Europe i u nastavu uveli znakovni jezik". Meni je drago i zadovoljan sam da taj naslov se tiče moje županije, Varaždinske županije, gdje se iznašlo da Gospodarska škola u Varaždinu je nabavila i opremu za učenike koji imaju oštećen sluh i vid. Cilj je integracija svih učenika u nastavi da jednako mogu pratiti nastavu kao i svi učenici. Uz njih su u programu sudjelovali nastavnici i učenici Varaždinske medicinske škole i Srednje škole "Martina Antuna Reljkovića" iz Slavonskog Broda. 15 je nastavnika naučilo osnove znakovnog jezika te od svih njih također preko 40-ak mladih ljudi su naučili također uz njih i hrvatski znakovni jezik. Za taj dio je novac osiguran iz fondova EU. Iznos je 180 tisuća eura. A natječaj je provela Agencija strukovnog obrazovanja i obrazovanja odraslih. Znači, itekako dobrih primjera ima, samo ovisi da li ćemo mi svi zajedno uz pomoć naravno resornog ministarstva i adekvatno na neki način i uključiti. A što smo dobili? Dobili smo već u nekoliko generacija 100-njak mladih ljudi koji ne samo da znaju hrvatski znakovni jezik … [[Govornik se ne razumije.]] suradnji sa takvim osobama prenašaju iskustva, znanja i obrazovanja. Dogodilo se da su i ti učenici recimo za takve osobe danas to više u ovoj sferi tehnologije nije problem uzeti DVD, uzeti film preko streaminga, naći prijevod na internetu i može se svi filmovi svi edukacijski materijali preko toga definirati. A vjerujem da će se u skoroj budućnosti poznavajući te mlade ljude naći sigurno novi lijepi programi i projekti koje će možda na pametnim telefonima moći itekako pomoći takvim osobama u njihovom životu i prilagođavanju svim situacijama. Znači mogućnosti jesu, ciljevi postoje, vjerujte mi imamo i mogućnosti i imamo i znanja. Da, treba to malo više vremena ali ako mi svi zajedno u tome doprinosimo u ovom zajedničkom cilju vjerujem da će i ti ciljevi biti postignuti. Zato ja bih rekao ne trebamo previše govoriti o tome, ovaj zakon od 17 članaka izgleda mali ali ima ogromnu težinu i ogromni značaj. Želimo da s tim zakonom ostvarimo bolje temelje za izjednačavanje prilika osoba gluhih i gluhoslijepih u svim područjima života, od obrazovanja i zapošljavanja do njihove potpune integracije u našem društvu. I s time mogu reći s ponosom da će klub HNS-a podržati konačni prijedlog zakona sa željom da ga što prije integriramo. Ako treba mijenjat ćemo ga svakih nekoliko mjeseci ako vidimo da postoji potreba i imamo rješenje za takve osobe. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega govorili ste da je potreba za informacijom i potreba za komunikacijom. Da, i ovaj zakon je zaista poučan i naveo je puno informacija o potrebama i mogućnostima u komunikaciji gluhih i gluhoslijepih osoba. Ali ono što je jako važno jest to da nema definirane odredbe kojima bi se odredile, ponovit ću ponovno kao i iz svoje rasprave, obveze i odgovornosti onih koji trebaju omogućiti njihovu primjenu. Imamo mi u svakom gradu i možda županiji, nekom malom mjestu dobrih primjera. Mi npr. u Skupštini Grada Zagreba imamo gospođu zastupnicu koja je gluha osoba, ima prevoditeljicu svoju i sasvim normalno sudjeluje u političkom životu. Ja sam sigurna da bi se i ovaj Hrvatski sabor najvjerojatnije pokazala i mogućnost osobe koja bi željela sjediti u klupama Hrvatskog sabora ali Hrvatski sabor i ova Vlada sada koja je momentalno tu trebala bi osigurati dakle prevoditeljicu ili prevoditelja hrvatskog znakovnog jezika. I gluha ili gluhoslijepa osoba bi se odvažila ukoraknuti u politički život. I tada bismo svi mi ovdje koji nemamo takav problem puno bismo mogli jasnije razaznati što njima znači ovaj zakon. Sigurno im znači puno. Ja sam naglasila mi ćemo u klubu HDZ-a to podržati. Žao nam je što ova Vlada nije imala hrabrosti napraviti pravi, snažan Zakon o hrvatskom znakovnom jeziku, jedino to.
Hvala. Odgovor, kolega Škvarić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice slažemo se u tome osim u tome što sam rekao ne treba kažnjavati i osuđivati nekoga za ono što se realno neke stvari ne mogu sada napraviti jer primjerice nemamo uvjeta. Mi nemamo dovoljan broj ljudi koji bi na stručni način mogao provoditi hrvatski znakovni jezik, nemamo ih. I onda sam rekao možda postoji rješenje odmah na početku. Da u okviru Edukacijskog fakulteta da svi i logopedi i rehabilitatori i također socijalni pedagozi imaju obvezu u tom dijelu. Jer to je ipak najvećim dijelom njihov baš stručni resor da moraju naučiti hrvatski znakovni jezik. Uz svo one znanje koje na tom fakultetu nauče kao rehabilitatori, socijalni pedagozi i logopedi itekako će na stručnu, najbolje kvalitete razinu moći to prevoditi. To će biti godišnje nekih 150 mladih stručnih, sposobnih ljudi koji će moći taj dio obveza izvršiti. Evo jedan konkretan primjer, ajmo s time možda pokušati napraviti, tu ne treba puno sredstava jer u tom djelu preko samo tih aktivnost i u okviru fakultete se to može financirati. Drugi dio smo rekli također da ti ljudi se mogu preko mnogih seminara, to mi imamo evo i u Zagrebu i u Varaždinu između ostalog i to je besplatne se mogu mladi ljudi upisati, ali naravno treba ih educirati, treba ih privući na neki način, učiniti ih zainteresirano i vidjeti što će iz toga dobiti da možemo onda … [[Govornik se ne razumije.]] te potencijale. Primjerice ono što sam rekao ovi srednjoškolci u Varaždinu iz dvije srednje škole koji su se naučili i nastavnici oni su srednjoškolci iz cijelog područja Varaždinske županije. Ima ih i iz mojega grada. Kada trebamo imati određeni kontakt s takvim osobama onda ćemo biti s njima u kontaktu i taj dan će se najaviti, doći će u Grad Lepoglavu ili bilo koju drugu instituciju ili ustanovu i moći će evo preko komunikacije ostvariti određene svoje želje, ciljeve i potrebe koje treba. Znači pred nama su izazovi, ali na nama je da ih na te izazove odgovorimo i nalazimo rješenja. A vjerujem itekako smo senzibilizirani da za ovakav način ćemo uložiti sav trud da što prije nađemo rješenje.
Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika SDP-a Melita Mulić. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana zamjenice ministrice, kolegice i kolege kao što je rekao moj prethodni govornik ovo je mali zakon, u vidu broja članaka, ali ovo je jako važan zakon i stoga i u klubu SDP-a smo odlučili govoriti o tome prije svega kroz prizmu pristupa temeljnim ljudskim prava i slobodama. S obzirom na to da su neki ovdje prije mene spominjali da se kao nije iznašlo prostora, snage i ostaloga da se napravi adekvatan zakon, ja ću ponoviti ono što je vrlo opširno rekla predstavnica Vlade u svojoj uvodnoj raspravi a to je dakle da je bila široka rasprava, da je bila stručna rasprava, da je bilo brojnih dionika koji su uzeli učešće u raspravi u prijedlog izrade ovog zakona, te da se zakon od prvog do drugog čitanja nije mijenjao, dakle nije ga bilo potrebe mijenjati. Jednako tako kako su neki u nekoliko navrata koristili riječ prevoditeljica zakon uvodi dakle termin komunikacijske posrednice i ja sam nekako pokušavajući razumjeti duh ovog zakona htjela reći da mi u klubu SDP-a shvaćamo temeljnu intenciju zakona a to je baš kako je rekla predlagateljica da to nije standardizacija hrvatskog znakovnog jezika već ostvarivanje prava na korištenje. I ja stoga bi željela ponoviti ono što sam dobila i od udruga a to je da znakovni jezik nije univerzalan, da znakovni jezik nije prevođeni jezik već je lingvistički i gramatički samostalan jezik što onda i pretpostavlja da pisani nacionalni jezik nije u potpunosti razumljiv gluhoj i gluhoslijepoj osobi koja koristi znakovni jezik kao svoj prvi jezik. Jedan od ciljeva ovog zakona je bilo i usklađivanje sa brojnim nacionalnim ali i međunarodnim obvezama i tu imamo čitavu plejadu međunarodnih konvencija ali kako sam ja osobno članica Hrvatskog sabora pri Vijeću Europe ja ću se pa i kontekstu razumijevanja duha ovog zakona pozvati na jednu preporuku iz 2003.godine koja kaže, to je preporuka Parlamentarne skupštine Vijeća Europe o zaštiti znakovnih jezika u zemljama članicama Vijeća Europe kojih je naravno, to je najstarija paneuropska organizacija u kojoj se ističe stav da znakovni jezici na našem kontinentu, da su oni izraz europskoga kulturnoga bogatstva i da bi članice Vijeća Europe trebale priznati svoje znakovne jezike kao jezike manjina. Preporuka također poziva na obrazovanje tumača i učitelja znakovnog jezika, na edukaciju gluhih na tom jeziku, na obrazovanje učitelja gluhih za komunikaciju i podučavanje na znakovnom jeziku. U preporuci se nadalje zagovaraju TV programi na znakovnom jeziku i titlovanje TV emisija na govornome jeziku da bi ih mogli pratiti i gluhi. Posebno se ističe uvođenje znakovnog jezika kao izbornog predmeta u srednje škole kao i stranih jezika te publiciranje literature za učenje znakovnog jezika. Neki bi rekli da je hrvatski znakovni jezik nekima materinji, ali u svakom slučaju on je nekima izvorni i autentičan odnosno on im je jedini odgovarajući i mislim da to ovaj zakon i sa uvođenjem nekih termina, nekih novih sintagmi u najboljem, na najbolji mogući način i reflektira. Dakle njegov osnovni cilj jeste olakšavanje komunikacije i kako sam rekla ostvarivanje temeljenih ljudskih prava i sloboda i to u gospodarskom, socijalnom i kulturnom okruženju. Neki su kolege već govorili i ja zaista ću to još jedan put ponoviti dakle on u svakom slučaju osigurava pristup edukaciji posebno onih koji su recimo u osnovnoj školi, zatim informiranju i komunikaciji. Naime, svima nama koji govorimo i standardni hrvatski jezik ili barem ga se trudimo govoriti jezik je jedna od temeljnih odrednica i nacionalnog identiteta i stoga mislimo da treba svima omogućiti korištenje i izražavanje misli i osjećaja na onom jeziku koji im je najbliži. I stoga će klub SDP-a podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Replika Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Uvažena kolegice razumjela sam da ste i meni uputili malu kritiku i ja ju prihvaćam da. Ja sam u svom izlaganju nekoliko puta rekla prevoditeljica umjesto stručna komunikacijska posrednica i ovaj termin naravno da ćemo usvojiti. Da i ove preporuke, ja ih imam ovdje napisane, pokušala sam ih u svom izlaganju na neki način objasniti kako, sad pitam ja vas, recite vi meni kako će se to pravo ostvariti i na koji način? Da li će se moći, a nekako će biti logično ostvariti samo pravo na stručnog komunikacijskog posrednika u edukaciji, komunikaciji i ne znam kulturi, zdravstvu i svim ovim preporukama. Ukoliko obitelj ima novaca dovoljno da plati stručno-komunikacijskog posrednika ili smatrate i vi da bi trebalo u proračunu osigurati sredstva, da bi možda ministarstvo trebalo povući neka sredstva iz EU upravo u svrhu obrazovanja, u svrhu verifikacije statusa stručnih komunikacijskih posrednika, da bi trebalo osigurati i u edukaciju, obrazovanju i komunikaciji i svim ostalim sustavima u ovom državi besplatnu uslugu jer nemaju svi novac da plate stručnog komunikacijskog posrednika ili posrednicu. A za mlade ljude je neophodno da budu uključeni u sve i svako bi od njih uz sebe u nekim idealnim uvjetima, ajmo reći, trebao imati stručnog komunikacijskog posrednika ako želimo postići ono o čemu ste vi govorili sada, a to bi željeli i mi isto, da se uključe u život, da se uključe s punim svojim srcem i saznanjem i svim onim što ih dalje čeka u životu da zakoraknu i kažu ja to mogu. Ali nažalost nema sredstava, to je problem.
Hvala kolegice Sumrak shvatili smo. Odgovor na repliku Melita Mulić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Pa kolegice Sumrak, da dobro ste shvatili, ja sam zapravo i na vas aludirala u raspravi i hvala vam na uvažavanju i korištenju i dobro je da se raširi u upotrebi termin koji se uvodi. Vezano zapravo za osiguravanje sredstava i kolega Škvarić je nešto govorio o tome, dakle mislim da trebamo apsolutno da Vlada, Ministarstvo socijalne politike i mladih za neka da mora osigurati sredstva ali da moramo općeniti težiti i diversifikaciji izvora tih sredstava i da postoje različiti programi EU i kako se oni mogu dobiti. Ja ne kažem da zakon obuhvaća sve. Evo mi smo i tijekom ove rasprave dobili jedan upit kada su u pitanju pomagala za one koji imaju oštećenja vida odnosno konkretno pigmentnu distrofiju retine, dakle koji ovaj zakon ni na jedan način ne obuhvaća. Ali mislim kroz različita zakonska rješenja, uredbe da se i o svim skupinama treba voditi računa i ja ne sumnjam da će Vlada o tome voditi računa kako ova tako i svaka sljedeća. Hvala.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačnu ili u ime kluba HSU-a. Pojedinačno ste se prijavili? Hvala. Izvolite.
Pojedinačno. Poštovani potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministrice sa suradnicom. U prvom čitanju zakona Klub zastupnika HSU-a izrazio je zadovoljstvo izradom prijedloga Zakona o hrvatskom znakovnom jeziku i ostalim sustavima komunikacije gluhih i gluhoslijepih osoba u RH. Prihvaćanjem ovog zakona postat ćemo 24.zemlja članica EU koja je priznala znakovni jezik. Time RH ne samo da ispunjava preuzete obveze iz međunarodnih i nacionalnih dokumenata, već i na konkretan način pokazuje svoju osjetljivost bi brigu za gluhe i gluhoslijepe osobe, te druge osobe s komunikacijskim teškoćama. Na konačni prijedlog zakona klub će podnijeti amandman na članak 13.kojim predlažemo da se termin komunikacijski posrednih zamijeni terminom prevoditelj znakovnog jezika. Prevoditelji znakovnog jezika su osobe koje su prošle dugogodišnju edukaciju, profesionalno se ponašaju u skladu sa etičkim kodeksom svoje struke, profesionalno se usavršavaju i predstavljaju stručnjake na području znakovnog jezika. Predloženom odredbom članka 13.komunikacijski posrednik je osoba koja ima odgovarajuće vještine, znanja i sposobnosti u korištenju hrvatskog znakovnog jezika, no sam taj termin ne označava stručnost. To znači da komunikacijski posrednik može biti član obitelji, prijatelj ili bilo koja osoba sa znanjem znakovnog jezika bez ikakvog certifikata ili dokaza svoje stručnosti. Termin prevoditelj znakovnog jezika jasno određuje da se radi o stručnoj osobi koja osigurava profesionalnu podršku u komunikaciji što nije slučaj s terminom komunikacijski posrednik. Hvala.
Hvala i vama. I završno obraćanje zamjenica ministrice Maja Sporiš. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Ponovila bih uz naravno zahvalu na ovako sadržajnoj raspravi, ponovila bih samo iz svog uvodnog izlaganja da smo ovaj prijedlog zakona raspravili između dva čitanja sa predstavnicima radne skupine, predstavnicima udruga koje skrbe o osobama koje imaju teškoće gluhoće i gluhosljepoće i da su nam upravo one dale podršku da zakon ide u ovom obliku u kojem ide. Mislim da upravo oni znaju najbolje koji je oblik najprimjereniji u normativnom smislu da pokrije potrebe osoba s tim teškoćama. Amandman koji je uputio vaš klub zastupnika pažljivo ćemo razmotriti. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno. Zahvaljujem zamjenici sa suradnicom.
Konačni prijedlog zakona o hrvatskom znakovnom jeziku i ostalim sustavima komunikacije gluhih i gluho slijepih osoba u Republici Hrvatskoj, drugo čitanje, P.Z. br. 772. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandman je podnio Klub zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika. Molim zamjenicu ministrice socijalne politike i mladih poštovanu Maju Sporiš da se očituje o amandmanu.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Predloženi amandman nije u skladu sa intencijom predlagatelja obzirom da je pojam komunikacijski posrednik širi pojam od pojma prevoditelj znakovnog jezika. Pojam prevoditelj znakovnog jezika ne obuhvaća posrednike u korištenju ostalih sustava komunikacije koji su definirani ovim zakonom. Uvođenje termina stručni komunikacijski posrednik u zakon bit će moguće nakon što organizacije civilnog društva razrade kvalifikacijski okvir što bi trebalo biti dovršeno u roku od 90 dana koji će nama biti podloga za definiranje pojma stručnog komunikacijskog posrednika u budućim izmjenama i dopunama ovog zakona.
U ime kluba podnositelja amandmana poštovana zastupnica Ljiljana Cvjetović.
Poštovana zamjenice, većina klubova zastupnika u Hrvatskom saboru smatra da se ovo pitanje treba riješiti. Ali obzirom da ste upravo preuzeli obvezu da ćete to riješiti u sljedećih 90 dana zajedno sa udrugama stojim pri takvom stajalištu i povlačim amandman.
Amandman je povučen. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona i molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 117 glasova za, ništa suzdržanih i ništa protiv donesen zakon P.Z. br. 772. u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Nastavljamo sa: - Prijedlog odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u združenoj humanitarnoj operaciji Europske unije "Triton" u Sredozemlju. Predlagateljica Odluke je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja odluke primjenjuju se odredbe Poslovnika za drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Izvješća ste primili. S nama je zamjenica ministra obrane gospođa Višnja Tafra. Zamjenice uvodno izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene gospođe zastupnice i zastupnici. Pred vama je danas u ovom Visokom domu Prijedlog odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u združenoj humanitarnoj Operaciji Europske unije "Triton" u Sredozemlju. Počevši od 2011. godine područje Sredozemlja je pod stalnim pritiskom uvjetovanim priljevom ilegalnih imigranata primarno iz Tunisa i Libije. Nakon prvog velikog vala ilegalnih imigranata generiranog Arapskim proljećem 2011. godine, njihov broj se smanjuje u drugoj polovici 2011. te tijekom 2012. godine. Međutim, novo drastično povećanje broja ilegalnih imigranata tijekom 2013. godine dovelo je do pokretanja operacije "Mare Nostrum" od strane Talijanske Republike, humanitarna operacija "Mare Nostrum" je pokrenuta kao odgovor na veliku humanitarnu katastrofu koja se dogodila u listopadu 2013. nedaleko od talijanskog otoka Lampedusa koji je više od 360 imigranata izgubilo život nakon potonuća broda. Tijekom 2014. područje Sredozemlja postala je glavna migracijska ruta za tisuće ilegalnih imigranata koji su iz Libije, Egipta, Turske, Grčke i Alžira pokušali ući u Europsku uniju. Kraj 2014. godine tijekom koje je broj ilegalnih imigranta dosegao kritičnu točku u usporedbi sa prijašnjim godinama označio je ujedno i kraj humanitarne operacije "Mare Nostrum". Prazninu nastalu završetkom operacije "Mare Nostrum" popunila je nova operacija Europske unije "Triton" koji je 1. studenog 2014. godine pokrenula Europska agencija za kontrolu granica Frontex. Operacija "Triton" se nadovezuje na rezultate operacije "Mare Nostrum" i njezin je temeljni cilj implementacija koordiniranih operativnih aktivnosti na vanjskim pomorskim granicama regije središnjeg mediterana kako bi se kontrolirali ilegalni migracijski tokovi prema Europskoj uniji te suzbile pogranične kriminalne aktivnosti. Zbog nestabilne sigurnosne situacije na sjeveru Afrike i uzorno je očekivati smanjenje broja ilegalnih imigranata na Sredozemlju u skorije vrijeme. Republika Hrvatska stoga mora doprinijeti ublažavanju potencijalne humanitarne katastrofe na Sredozemlju kroz mehanizme za minimizaciju, stradavanja imigranata u pomorskim nesrećama koje će biti dostupne u okviru operacije "Triton". Operacija Europske unije će se usklađivanjem različitih vrsta operativnih aktivnosti kao što su nadzor granica i prikupljanje obavještajnih podataka usredotočiti upravo na ovaj problem sa konačnim ciljem unapređenja granične sigurnosti, operativne suradnje, razmjene informacija te identifikacija mogućih prijetnji rizika. U operaciji Europske unije "Triton" sudjeluje 14 država članica Europske unije zajedno sa trima državama partnerima koje nisu članice Europske unije. U okviru operacije sve države sudionice će pružati potporu talijanskim vlastima u provedbi aktivnosti nadzora pomorskih granica, sudjelovati u operacijama potrage i spašavanja osoba u nevolji na moru, razmjenjivati iskustva po pitanju ilegalnih imigracija sa ciljem razvoja učinkovitih mjera odgovora na ovaj fenomen, prikupljati i analizirati informacije s ciljem otkrivanja kriminalnih skupina povezanih sa krijumčarenjem ljudi te poduzimati druge mjere kako bi se ublažile štetne posljedice migracijskih pritisaka na Europu. U tom kontekstu ako bi se ostvarila mogućnost doprinosa Republike Hrvatske samoj operaciji koja će u istoj participirati s brodom Hrvatske ratne mornarice Andrija Mohorovičić koji je spreman za prihvat od 250 do 300 izbjeglica predlaže se donošenje Odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u združenoj humanitarnoj operaciji Europske unije u Sredozemlju na rok do 3 mjeseca. Uz članove posade broda Hrvatske ratne mornarice Andrija Mohorovičić i medicinski tim Oružanih snaga na brodu će biti i 6 policijskih službenika Ministarstva unutarnjih poslova. Sudjelovanjem pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u ovoj operaciji Republika Hrvatska će se dodatno profilirati kao odgovorna i proaktivna članica Europske unije koja preuzima svoj dio tereta u odgovoru na migracijske pritiske na Europsku uniju. Sudjelovanje u ovoj operaciji komplementarnoj i sa ambicijom Republike Hrvatske u izgradnji i održavanju vlastite međunarodne vjerodostojnosti i odgovornosti te bitno doprinosi daljnjoj izgradnji političkog kredibiliteta Republike Hrvatske unutar Europske unije. O provedbi ove operacije Vlada Republike Hrvatske će izvijestiti Hrvatski sabor do kraja ove godine a na prijedlog odluke prethodnu suglasnost dala je i predsjednica Republike Hrvatske. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika nezavisnih Grubišić, Kajin. Dami Kajin, nema ga, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana gospođo zamjenice ministra obrane, poštovane kolegice i kolege. Odmah u startu da kažem da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati Prijedlog odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u združenoj humanitarnoj operaciji Europske unije "Triton" u Sredozemlju. Kao što smo čuli iz uvodnog obrazloženja zamjenice ministra ovu operaciju Europske unije pokrenuo je Frontex, Europska agencija za kontrolu granica radi očuvanja mediteranske pomorske granice Europske unije. U ovoj operaciji već sada sudjeluje 14 zemalja članica Europske unije i 3 zemlje koje nisu članice Europske unije, a primarni fokus ove operacije je nadzor granice ali će kao i u svim drugim pomorskim operacijama Frontexa spašavanje života biti apsolutni prioritet. Stoga naravno, ali i zbog svega ostalog, apsolutno dajemo potporu sudjelovanju Republike Hrvatske odnosno njezinih Oružanih snaga u ovoj operaciji. Ono što treba jasno i glasno reći da migranti koji budu spašeni na moru bit će prevezeni u talijanske luke, a talijanske vlasti će biti zadužene za njihovu registraciju i reguliranje zahtjeva za azil, a zaplijenjeni brodovi bit će uništeni. Čuli smo da u ovoj operaciji Republika Hrvatska bi trebala sudjelovati sa jednim brodom Hrvatske ratne mornarice, da bi na brodu trebalo biti do 50 pripadnika Oružanih snaga, 6 pripadnika MUP-a i medicinska ekipa i da bi na brodu moglo biti smješteno od 250 do 300 izbjeglica. Slažemo se i s tim da će na ovaj način Republika Hrvatska potvrditi svoju vjerodostojnost i kao članica NATO saveza i kao članica Europske unije. Ali ono što što želimo posebno istaknuti je činjenica da se u ovom prijedlogu nigdje ne navode financijski troškovi i ovdje u prijedlogu odluke stoji da u državnom proračunu za sudjelovanje u ovoj operaciji nije potrebno osigurati dodatna sredstva što jednostavno nije točno. Svaka operacija košta, pa tako i ova operacija i bilo bi dobro da kod svake operacije poput ove, bez obzira jesu li u državnom proračunu osigurana sredstva ili nisu, se iskaže koliki će biti troškovi te operacije. Za ovu operaciju u državnom proračunu nisu osigurana sredstva nego je koliko čujemo i danas Vlada na sjednici donijela odluku da se iz pričuve za sudjelovanje u ovoj operaciji osigura 11,2 milijuna kuna. Dakle ne mala sredstva, ali kažem i bez obzira na ovo mi podržavamo ovu odluku ali molimo dakle da ubuduće kod ovakvih i sličnih operacija se uvijek iskažu troškovi operacije i zbog nas koji ovdje sjedimo u ovom visokom domu, ali i zbog hrvatske javnosti. Nema razloga da te podatke tajimo, skrivamo, pogotovo što vjerujem da će i ova odluka u Hrvatskom saboru biti donesena jednoglasno. Dakle da ne duljim dalje, klub HDZ-a će podržati sudjelovanje Hrvatske vojske odnosno pripadnika Oružanih snaga u ovoj operaciji. Hvala lijepa.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika SDP-a Tanja Vrbat Grgić.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici, poštovana zamjenice ministra obrane. Glede ove točke dnevnog reda odnosno Prijedloga odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u združenoj humanitarnoj operaciji Europske unije Triton u Sredozemlju koju je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada aktom 2. srpnja, a on već u sebi ima prethodnu suglasnost i predsjednice Republike Hrvatske kao vrhovne zapovjednice, želim odmah na početku reći da će klub SDP-a u Hrvatskom saboru podržati ovaj prijedlog. Čuli smo od predlagateljice akta da se radi o humanitarnoj akciji Europske unije te da bi Republika Hrvatska sudjelovala sa jednim brodom Hrvatske ratne mornarice, brodom Andrija Mohorovičić te do 50 pripadnika Oružanih snaga i 6 pripadnika Hrvatske policije u čijim bi se redovima nalazilo i medicinsko osoblje. Ova operacija ima prije svega karakter osiguravanja europske granice, ali i humanitarni karakter. Radi se o akciji vremenskim limitiranoj na 3 mjeseca i počela bi u kolovozu ove godine. Vjerujem da ćemo svi kako smo čuli od kolege Ivića u ovoj sabornici podržati prijedlog svjesni drame koja se posljednjih godina, posebno posljednjih mjeseci odvija u Sredozemlju. Sredozemlje je postalo groblje stotina i tisuća izbjeglica u potrazi za boljim životom unutar Europske unije. Mi kao zemlja koja ima još svježa sjećanja na ratna stradanja i na humanitarne katastrofe izbjeglica sa naših okupiranih i ratom pogođenih krajeva, svakako moramo danas pokazati solidarnost i sa razumijevanjem pomoći drugima u nevolji. Nitko ne bi napustio svoj dom, svoje rodno mjesto ili čak svoju obitelj iz puke obijesti nego jedino radi iznimno teških i ljudski neizdrživih i nesigurnih uvjeta za život. Stoga pokretanje operacije Triton početkom studenog prošle godine označuje završetak operacija same kontrole i spašavanja koje je provodila sama Talijanska Republika u međunarodnim vodama Sredozemnog mora. Ova operacija je omogućila Vladi Talijanske Republike da završi vojnu operaciju mare nostrum koja je započeta samostalno u listopadu 2013. godine nakon što je 366 migranata izgubilo živote u brodolomu u blizini otoka Lampeduze. Italija je završila dakle svoju operaciju mare nostrum, ali i dalje ispunjava svoje obaveze glede spašavanja na moru i nadziranja vanjske granice Europske unije i Mediterana Ova operacija se više ne provodi u međunarodnim vodama za razliku od prijašnjih operacija što smanjuje njezin opseg djelovanja i stoga možda i nije to najsretnije rješenje u ovom trenutku. Dok se ne nađe neko malo bolje i šire rješenje Triton će ostati za sada u talijanskim teritorijalnim vodama. Operacija Triton koju financira Frontex, Europska agencija za kontrolu granica, imala je u prvo vrijeme tek 5 patrolnih brodova i tri aviona od koji su dva aviona bila u vlasništvu Talijanske Republike. Svakako to se pokazalo nedovoljnim obzirom na rastući broj potonuća i pogibije afričkim emigranata. Slijedom toga se ova akcija širi i zato se uključuje i Hrvatska, obzirom da su sve veći razmjeri humanitarne katastrofe koja se odvija na Sredozemlju. Radi se o akciji koje su države članice Europske unije, ali i neke nečlanice Unije kako smo čuli u obrazloženju priključuju na dobrovoljnoj bazi. Ipak vjerujemo da će hrvatski napori o očuvanju europske granice i u ovom slučaju pokazati se i biti prepoznati kao spremnost da se i sami priključimo schengenskom prostoru. Migranti koji će biti spašeni u moru prevozit će se i dalje i u talijanske luke, a talijanske vlasti bit će zadužene i dalje da ih registriraju i odgovore na zahtjeve za azil. Međunarodna organizacija za emigracije priopćila je nedavno da je broj emigranata koji su ove godine izgubili život u Mediteranu tijekom prelaska s afričkog na europsko tlo doseglo najvišu razinu od početka 21 stoljeća. Sredozemlje postaje ogromna grobnica gdje umiru posljednje nade mnogih bespomoćnih ljudi prije svega iz Sirije i Eritreje, ali i drugih afričkih zemalja. Ovom prilikom također u ime Kluba zastupnika SDP-a u Hrvatskom saboru želim zahvaliti svim pripadnicima i pripadnicima Hrvatskih oružanih snaga koji u mnogim međunarodnim operacijama svojim iskustvom i znanjem doprinose spašavanju ljudskih života i očuvanju mira, te time daju nemjerljiv doprinos ugledu Republike Hrvatske u svijetu. Želim reći da se ponosimo vama. Još jednom na kraju klub SDP-a u Hrvatskom saboru podržati će ovaj prijedlog u nadi da ćemo tako doprinijeti tomu da Sredozemlje ne postane i grobnica humanosti i solidarnosti, vrijednostima na kojima danas prije svega treba počivati slobodna Europa. Hvala lijepa.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra. I klub HDSSB-a će podržati ovaj prijedlog odluke o sudjelovanju naših Oružanih snaga i broda Andrija Mohorovičić u vodama sredozemlja, a u svezi aktualne problematike i migranata i izbjeglica koji pokušavaju se domoći europskog kontinenta, odnosno EU u bijegu od raznih nedaća, prije svega ratnih nedaća i na azijskom, ali i na afričkom kontinentu. No, treba biti srazmjerno i promišljen, a i kritičan kada govorimo o ovom problemu. Naime, nije EU jedina destinacija kamo imigranti, izbjeglice u svijetu odlaze. Znamo dobro da veliki broj imigranata odlazi i prema drugim zemljama, naročito prema Australiji iz zemalja jugoistočne Azije Bangladeša, Afganistana, Pakistana, Indonezije i još nekih drugih zemalja. Kada je kod nas bio u tijeku Domovinski rat i kada je bio moj grad Slavonski Brod bombardiran bio zračnim snagama bivše države, bilo topničkom vatrom u trajanju od 6, 7 mjeseci intenzivne, dakle kako se to negdje veli artiljerijske i zračne paljbe. U gradu je poginulo 28 djece da i to kažem, dakle jedan razred djece je poginuo i preko 200 civila je poginulo u Slavonskom Brodu. Tada su naša djeca koja su bila u to vrijeme na ljetnom raspustu, ferju, bila dobrim dijelom dakle primljena u zemlje također Europske unije, ali djeca, samo djeca i to u Belgiju, u Austriju, u Španjolsku. Evo moj sin je bio u Brižu dva i pol, tri mjeseca da bi izbjegli tu ratnu opasnost. Naravno da smo mi odrasli ostali u gradu i pomagali na drugi način u Domovinskom ratu kako tko. No, ovdje odlaze iz Afrike prije svega iz zemalja sjeverne Afrike odakle polaze brodovi sa kapetanima i posadom koja uzima masnu lovu za ili novac pardon na izrazu za prelazak na europsko tlo. Pa se čovjek onda priupita upravo onako kako sam ja rekao suvislo, ako netko može dati 5000 eura, 10 000 eura po osobi za odlazak iz svoje domovine, iz svoga doma na put u neizvjesnost brodom preko ili čamcima ili gumenjacima ili ne znam ni ja čime sve ne, preko Sredozemnog mora je li baš sve isključivo, dakle gospodarska migracija ili se radi o nečem drugom. Postoje li i drugi načini kako se osim slanja Oružanih snaga, dakle mornarice prije svega ali i zrakoplovstva u obliku aviona, zrakoplova i helikoptera kako se može zapriječiti ovaj problem. Recimo i upitajmo se je li i bez rata bilo migracija u Europsku uniju? Je, sa ratovima je ona povećana. Mislim da se radi i o posljedicama pogrešne politike i Europske unije ali i SAD-a prema ovim dijelovima svijeta. Slušao sam raspravu u Europskom parlamentu kada sam bio promatrač kako je EU pomogla muslimansko bratstvo u Egiptu za tzv. za egipatsko proljeće sa 5 milijardi eura, 5 milijardi eura je dato. A danas se tom istom vođi toga proljeća sudi u Egiptu jel', gospodinu Mursi, dakle vođi muslimanskog bratstva. Zašto ja to govorim? Zato što mislim da se može i trebalo pomoći na drugi način, na samom mjestu događanja ili mjestu polaska te migracije. Što mi našim brodom, naša posada i naše Oružane snage rade, što je zadatak našega broda u operaciji "Triton"? Usput da spomenem da je Triton po grčkoj mitologiji Boga Posejdona i po legendi ima one osti u rukama, zapravo je eto mali Posejdon, dakle Bog mora po grčkoj mitologiji. Dakle, što mi radimo, što je naš zadatak? Naš zadatak je prihvat našeg broda i posade koja je opremljena i policijskim snagama i medicinskom ekipom, dakle prihvat i prijevoz imigranata. Je li to zadaća Oružanih snaga bilo koje države, ne samo naše? Prihvat i prijevoz imigranata? Pružanje medicinske pomoći i dovoz u talijansku luku, bilo u Lampedusa ili pak na Maltu ili neku drugu luku na Siciliji u Messinu ili ne znam ni ja gdje? Tko se pita u Hrvatskom saboru ili u EU kako djeluju i kako funkcioniraju oni koji su organizirani da prevoze imigrante, koliko novaca uzimaju i kako nema nikakve ni kazne ni nikakvih mjera represije prema njima? Da ne govorimo o pomoći ekonomskoj kako bi građani sjeverne Afrike i onih zahvaćenih ratom bili manje gospodarski ugroženi. Nego je ovo jedna mjera koja zapravo priznaje nemoć EU pred imigracijom i nemoć EU pred ljudima koji imaju kriminalne uglavnom dosjee i prevoze ljude. Zašto sam spomenuo u početku svoje rasprave Australiju? I Australija ima slične brige i ona je postavila odnosno uspostavila akciju koja se zove ne "Triton" nego suverena granica, a cilj je te akcije odvratiti posadu i da kažem kapetane brodova koji su organizatori i uzimaju veliki novac od toga da prevoze imigrante u Australiju. A ako pak i uspiju da prođu onda ih smještaju u kampove za imigrante na Papui, Novoj Gvineji ili još na nekom otoku u Tihom oceanu gdje imaju ili nekakvu prilagodbu itd. I još su sklopile sporazum sa Kambodžom ili … [[Govornik se ne razumije.]] za prihvat izbjeglica u … [[Govornik se ne razumije.]] Naravno da to Australiju stoji također novaca. Ja nisam za to da se nehumano postupa ili da se ne vodi briga o ljudskim sudbinama koje su strašne ali ne želim da gledamo površno na taj problem. Ne samo da Hrvatska daje brod ratne mornarice "Andrija Mohorovičić" u te svrhe i posadu i medicinsku ekipu i policijsku ekipu negoli evo ovih smo dana i svjedoci da EU distribuira da kažem na neki način ovaj broj imigranata u Europu na sve države EU. Pa je tako i Hrvatsku zapalo po tom nekom cenzusu 1200 imigranata primiti u RH. Kada uzmete Zakon o azilu RH i pravo na spajanje obitelji do trećeg koljena to otprilike znači da ćemo od 1200 imati 12 000 ljudi u Hrvatskoj, temeljem toga zakona. To je jedna Nova Gradiška. Istovremeno, znamo što se događa sa migracijom, odnosno emigracijom iz RH prije svega gospodarskom a prema zemljama EU, Irskoj, Engleskoj, Švedskoj, Njemačkoj itd. Dakle, problem je vrlo složen. Ali sjetimo se samo tih mlakih reakcija Europe i glavnih vodećih zemalja EU prilikom nastanka i početka Domovinskog rata u Hrvatskoj. Pa sjetimo se na kraju krajeva i nefunkcioniranja te Unije kod genocida u Srebrenici gdje su bili nizozemski "plavci" na licu mjesta su bili i oni su mi rekli on the face of the place. I što se dogodilo? Pokolj, genocid. Dakle, ta neučinkovitost i nesnalaženje čini mi se u vanjskoj politici i neodređenost politike EU dovodi do ovoga. Istovremeno čitamo komentare u medijima, doduše u medijima, pa i neki vojni stručnjaci kažu da bi Amerika u roku od 3 dana mogla skršiti svaku silu tzv. Islamske države ISIL-a bez izravnog kontakta. Dakle, kao što je to bio napad na Srbiju prije 15 godina tako se može izvršiti i napad na one koji proizvode rat u regiji Sirije, Somalije, Eritreje i drugdje po Bliskom istoku i sjevernoj Africi, rogu Afrike kako se voli reći za Somaliju. No, evo. Zbog toga govorim, naravno da moja prethodnica, kolegica je to lijepo rekla i izrazila, naravno i ja izražavam žaljenje za svakim čovjekom koji nađe svoje mjesto u valovima mediterana ili uglavnom ga se ne može ni pronaći niti ima traga više od njega, ali EU mislim da, a Hrvatska je naravno dio toga, mislim da vodi premlaku politiku i politiku kojoj se ne vidi zapravo kraj, ne vidi se, ne sagledavaju se posljedice i ne vide se ciljevi te politike. To je trenutna i primarna, evo mi smo ovdje, imamo na tri mjeseca, je akcija našeg broda Andrije Mohorovičić. A što dalje? Što dalje Europa misli s emigrantima? Do kad će oni stizati u Europu? Koliko će ih stići, kakve će to imati posljedice na europsko gospodarstvo, na standard ljudi u Europi, na mnogobrojne probleme koji se javljaju prilikom toga? Na kraju krajeva, nije li moguće da putem imigranata uđu i borci ISIL-a? Oni su u civilu na brodovima gumenjacima itd. Hoćemo li dobiti mi rat i u Europi na taj način? Hoće li se rat proširit? Znate li vi da je Hrvatska prema odluci Velikog kalifa unutar granica kalifata? Možemo se mi smijati, ali neke stvari se već jasno vide. Imate terorističke napade u bliskim zemljama. Dakle sve to skupa je vrlo složena stvar i onda mislim da evo ovakva mjera koja potpomaže tim uglavnom ljudima koji su u nevolji i koji traže spas u Europi, naravno da ćemo zbog toga i zbog te humane kako kaže kolegica i zbog humanosti i solidarnosti biti za to da im se pomogne samo sve skupa mislim da je potrebno da se u Europi, pa nek bude i Hrvatska kad je već članica 28 i posljednja, jedan inicijator razmišljanja kamo to sve vodi? Jedne dalekosežne politike prema ovim zemljama koje su u nevolji i iz kojih stižu imigranti. Rekao sam da ćemo prihvatiti ovaj prijedlog, ali. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Karolina Leaković, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Evo iskoristila bih ovu priliku nekoliko minuta u okviru rasprave o prijedlogu odluke o sudjelovanju Oružanih snaga RH u združenoj humanitarnoj operaciji EU "TRITON" na Sredozemlju. Ovako bi zapravo progovorila o kontekstu u kojemu se odvija ova operacija i o tome smo naravno već imali prilike čuti i iz ranijih izlaganja. Ali željela bi zapravo upozoriti na odgovore koje EU na političkoj razini daje ili bi trebala i mogla davati u odnosu na humanitarnu tragediju na Mediteranu jer su upravo tim riječima dakle tragedijom i čelnici vlada odnosno država članica EU na svojim izvanrednom samitu u travnju 2015.godine označili strahote koje se svakodnevno događaju na Sredozemlju. Međunarodna organizacija za migracije precijenila je naime da bi nastavili se priljev migranata i ljudi koji bježe od ratnih strahota, od nevolja, koji su zapravo prisiljeni napustiti svoje domove i otisnuti se na put u nepoznato, dakle posebice iz zemalja Sjeverne Afrike svjesni da će na tom putu možda izgubiti živote. Dakle nastavili se ta dinamika njihovoga priljeva u EU pogotovo u južne države, dakle do kraja godine broj onih koji će izgubiti živote dosegnuti nevjerojatnih 30 tisuća ljudi. Dakle 30 tisuća nesretnih muškaraca, žena i djece koji su zbog ratnih strahota, neimaštine i progona osuđeni na izbjeglištvo odnosno prvo na posvemašnju neizvjesnost. EU dakako mora reagirati na ove strahote i mora reagirati i na više različitih načina. Kao što smo već čuli i od mojih prethodnika dakle u okviru raspoloživih instrumenata i mehanizama od kojih je naravno ova združena humanitarna operacija "TRITON" tek jedna. I RH u tom kontekstu doista je pokazala i mora pokazati i pokazuje solidarnost i osjetljivost s najranjivijima i s najnezaštićenijima ako ni zbog čega, a onda doista zbog onoga o čemu smo već i razgovarali danas, odnosno zbog svoje recentne povijesti i iskustva rata i ratnih stradanja i mnogih naših sugrađanki i sugrađana koji su također morali napustiti svoje domove. Dakle šefovi država i vlada koji su se na travanjskom izvanrednom samitu sastali u Bruxellesu odlučili su kako mediteran ne smije biti grobnicom i akcije koje u tom kontekstu države članice i institucije i agencije EU poduzimaju moraju u prvom redu biti usmjerene ka prevenciji daljnjih stradavanja i ka spašavanju ljudskih života. U tom su kontekstu utrostručena sredstva za spašavanje emigranata i za učinkovit nadzor granice, odnosno za misije Frontexa i to na ukupno 120 milijuna eura. Smatram važnim napomenuti kako je posve jasno da ni "TRITON" niti bilo koja druga humanitarna operacija na Sredozemlju, kako niti sredstava uložena u nadzor granice EU ne mogu biti i nisu dostatna za jedno dugoročno rješavanje problema migranata, a posebice za rješavanje problema o kojemu smo maloprije čuli a to je krijumčarenje ljudi, to su ilegalne migracije i to su ilegalni prelasci granica i zapravo kriminalne aktivnosti koje su s tim povezane. I zato smatram da politika EU moraju na srednji i na dulji rok inzistirati na održivosti i na onome što nam je isto tako prioritet, znači na ulaganjima u postizanje i održavanje političke i ekonomske stabilnosti zemalja pogođenih ratnim stradanjima ili u postratnom periodu. I ključne su riječi pri tome i ono što smo i danas već čuli a to su međunarodna solidarnost i odgovornost i to ne samo odgovornost za ono što se događa unutar granica EU, smatram da granice EU ne smiju postati apsolutno nepropusne za ljude koji bježe od smrti. Dakle Europa ne smije postati utvrda u kojoj najranjiviji i ljudi bez nade i oni koji apsolutno zapravo više nemaju što izgubiti osim vlastita života nemaju pristupa i to bi bila politika kakvu ne bih mogla podržati. I zato se zalažem, a na tom tragu je i politika EU to je pristup koji uključuje multidisciplinarnost znači onaj u kojemu važnu ulogu igra razvojna pomoć EU koja adresira uzroke konflikata, ne stabilnosti i prevenira ih koliko je to moguće. I za to se na sreću zalažu i najodgovorniji politički predstavnici na razini EU. Smatram također važnim podcrtati potrebu solidarnog pristupa među državama članicama EU i dodjeljivanje naravno više sredstava onim članicama koje su prve na udaru migranata onima koji ih prve prihvaćaju. Potrebno je tako razmotriti mehanizme koji će tim državama omogućiti da djeluju u skladu s prioritetima i politikama Unije kako bi se spasili ljudski životi i naravno zamjetno više sredstava namijeniti očuvanju stabilnosti i sigurnosti na južnim granicama EU. Taj je napor potreban, on mora imati svoju pravu mjeru i smatram da se u tom smislu borba protiv sigurnosnih rizika na odgovarajući način mora uskladiti s naporima za rješavanjem humanitarne krize jer smo doista svjesni medijskih napisa i tenzija koje su prisutne, a odnose se na prisutnost pripadnika terorističkih skupina među migrantima na brodovima koji su danas na Sredozemlju. Takvi su rizici mogući ali su oni sasvim sigurno predvidivi i mogu se suzbiti ranom intervencijom. Smatram da ne smijemo dopustiti da si zbog takvih mogućih problema žrtvuju ljudski životi i oni koji u EU kao prostoru stabilnosti traže spas od užasa rata. Naravno pozdravljam i podržavam odluku da RH brodom Hrvatske ratne mornarice Andrija Mohorovičić sudjeluje u združenoj humanitarnoj operaciji i smatram da spasimo li ovim angažmanom ma jedan ljudi život, napravili smo jako mnogo. Zahvaljujem.
Hvala i vama. I završno zamjenica ministra obrane. Izvolite zamjenice.
Prije svega želim vam zahvaliti na potpori koju ste nam pružili u Prijedlogu odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u združenoj humanitarnoj operaciji i jednako tako želim samo odgovoriti na neka od pitanja koja su se u vašim raspravama pojavila. U trenutku upućivanja prijedloga odluke u Hrvatski sabor u prijedlogu je napisano da neće biti potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu RH što je točno. A u trenutku kada smo upućivali ovaj prijedlog bilo je ja ću tako reći neozbiljno tražiti da najprije Vlada odobri iz proračunskih sredstava novac, a nismo znali da li će ovaj hrvatski Dom usvojiti naš prijedlog odluke. To je jedini razlog zbog kojeg se nismo upuštali u špekulaciju o tome nego smo sve podredili tome da upravo na današnji dan Vlada RH je donijela odluku o pokriću troškova, dijela troškova za operaciju u iznosu od 11,2 milijuna kuna kako je predsjednik saborskog Odbora za obranu i rekao iz proračunske zalihe za 2015.godinu. Znači imali smo opciju da li će Vlada unaprijed da daje novac za nešto što još uvijek u Hrvatskom saboru nije bilo na raspravi, nije se o tome ništa čulo. Prema tome pribjegli smo samo ovoj mogućnosti. Ni u kom trenutku ne želimo uopće sakriti iznos novca koji će biti potreban samim tim što smo se obvezali ovom Hrvatskom saboru podnijeti izvješće do kraja godine koliko će novca biti utrošeno. Procjena naša je iznos koji sam vam rekla, on može biti veći i manji, ali ono što vam želim napomenuti, a to je da će EU dio novca refundirati RH i to prvenstveno pokrića dijela troškova koji se odnose za dnevnice naših ljudi i za materijalne troškove koje ćemo imati na samom brodu. Tako da prema podacima koje su nam rekli naši ljudi koji su jučer bili na pripremnom sastanku u Rimu može se očekivati pokriće negdje oko 1,5 možda čak i više milijuna eura za dio ovisno o tome koliko će nam biti troškovi na samom licu mjesta u vremenu do tri mjeseca u trenutku kada će Hrvatska odlučiti da li će naši pripadnici ostati puna tri mjeseca ili nešto manje. Što se vašeg pitanja tiče, da li su baš pripadnici oružanih snaga ti koji idu u humanitarne operacije, odgovor je da. Idu u humanitarne operacije u našem primjeru riječ je o tome da su pripadnici Oružanih snaga Hrvatske ratne mornarice, u ovom slučaju je ovdje riječ o brodu Andrija Mohorovičić koji je ujedno i u sastavu Obalne straže RH. znači obalna straža je sastavni dio Hrvatske ratne mornarice i to je samo razlog što smo naglasili ono što je primarno u odnosu na ono što je sekundarno znači to je rješenje koje RH ima da je obalna straža sastavni dio Hrvatske mornarice, a to je osnovni zadatak obalne straže. Špekulacije o tome koliko je netko platio ili nije platio za to da se ukrca na taj brod i sa neizvjesnošću gdje će završiti, da li je on bogat ili manje bogat, mislim da unjih uopće ne trebamo ulaziti. Znači primarna stvar je u tom da smo se mi opredijelili kao što je kolegica rekla za ono što je solidarnost, a to je u ovom trenutku stvarno solidarnost jer mislim da nema potrebe svima ovdje naglašavati da je i RH, a neki od saborskih zastupnika su to rekli bila u poziciji da traži pomoć drugih i bez obzira što su plavci bili, kako ste vi rekli, pozitivni ili negativni. Ne smijemo zaboraviti da su pripadnici UN-a i na teritoriju RH izgubili svoje život razgraničavajući liniju između neprijatelja u našem teritoriju, prema tome mislim da je i međunarodna zajednica bez obzira na to i na primjeru Hrvatske definitivno pokazala solidarnost i sada je vrijeme da Hrvatska nikada nije okrenula leđa kada je to trebalo učiniti pa mislim da je to razlog zašto se jednako tako sada uključujemo u ovu humanitarnu operaciju. Evo hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Gospodo zamjenice, svaki zakon, svaka odluka, je li tako, koja dolazi u Hrvatski sabor mora imati ocjenu izvor sredstava potrebnih za njezino provođenje pa tako i ovaj prijedlog odluke koje danas je li tako pred nama saborskim zastupnicima. I ne može biti obrazloženje da Vlada nije htjela prije nego što Sabor donese Odluku odobriti sredstva. Ionako ih je odobrila prije nego što smo mi donijeli odluku. Odluka nije ni danas donesena da ćemo odobriti slanje pripadnika Oružanih snaga u ovu operaciju nego će ona biti donesena tek u petak. Dakle ovo je samo jedna dobronamjerna primjedba da ubuduće kada nam dolaze ovakvi i slični zahtjevi i zakonski prijedlozi mora biti točna procjena koliko će to koštati državni proračun. A ovdje vidimo da će biti značajnih sredstava je li tako za državni proračun i dobro je da je to iz proračunske rezerve da nije na trošak i onako limitiranih sredstava Ministarstva obrane jer bi negdje morali kresati nekom nešto oduzeti da bi osigurali sredstva za provođenje ove operacije.
Hvala. Hoćete odgovoriti na repliku? A nećete. Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo o prijedlogu odluke naknadno.
Prijedlog odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u združenoj humanitarnoj operaciji Europske unije Triton u Sredozemlju. Rasprava o prijedlogu odluke je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke i napominjem za donošenje odluke potrebna je većina glasova svih zastupnika u skladu sa člankom 7. stavak 6. Ustava Republike Hrvatske, tj. najmanje 76 glasova. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 119 glasova za, ništa suzdržanih, ništa protiv donesena odluka kako je predložio predlagatelj.
Nastavljamo objedinjenu raspravu po tri točke dnevnog reda 13., 14. i 15. - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta održivih Hrvatskih željeznica u Europi za društvo HŽ Cargo d.o.o., hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 861; - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta održivih Hrvatskih željeznica u Europi za društvo HŽ Putnički prijevoz d.o.o., hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 863; - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta održivih Hrvatskih željeznica u Europi za društvo HŽ Infrastruktura d.o.o., hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 862; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. A amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je u ime predlagateljice Zdenko Antešić zamjenik ministra pomorstva i infrastrukture sa suradnicom. Uvodno izvolite zamjeniče.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. 31. siječnja 2013. godine Europska komisija predstavila je 4. željeznički paket čiji su glavni ciljevi uspostava jedinstvenog europskog željezničkog prostora za dovršetak unutarnjeg tržišta željezničkog prometa i pojednostavljenje europskog zakonodavnog okvira za pružanje usluga željezničkog prijevoza. Poboljšanjem kvalitete i učinkovitosti putnika željeznicom te otklanjanjem preostalih zakonskih, administrativnih i tehničkih prepreka u konačnici bi se rezultiralo i jačanjem konkurentnosti željezničkog prometa u odnosu na ostale vidove prometa. Pa sukladno, dakle sukladno tome i na temelju smjernica za implementaciju direktive 4. željezničkog paketa Vlada je na svojoj sjednici održanoj u ožujku 2015. godine donijela Odluku o pokretanju postupka za sklapanje Ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta održivosti Hrvatskih željeznica u Europi te dala suglasnost društvu HŽ Cargo za sklapanje ugovora o zajmu sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj. Tim odlukama osigurava se provedba projekta a sredstva iz zajma HŽ Cargo će koristiti i kroz komponentu 3 projekta koji će se provoditi kroz 4 godine. Iznos zajma povezan je sa financiranjem projekta održivih Hrvatskih željeznica u Europi za društvo HŽ Cargo iznosi 41,5 milijuna eura. Zajam je odobren na 20 godina uključujući 5 godina počeka. Cilj ove komponente je poduprijeti HŽ Cargo u povećanju operativne učinkovitosti i financijskog stanja kako bi pružao bolje usluge na financijski održiv način. To bi uključivalo aktivnosti u području strukture troškova radna snaga, stanje voznog parka i njegove organizacije tj. poboljšanje informacijske tehnologije. Navedeno bi uključivalo i sljedeće podkomponente a to je smanjivanje broja radnika, radna snaga bi se racionalizirala putem retroaktivnog financiranja otpremnina koji ispunjavaju kriterije danih nakon 10. svibnja 2014. godine i financiranje provedbe HŽ Cargovog plana smanjenja broja radnika za razdoblje 2015./2017. godine. U okviru ovog projekta također bi se mogle financirati službe potpore za pretkvalifikaciju i povećanje mogućnosti za nalaženje drugog posla uključujući i profesionalnu orijentaciju i savjetodavnu potporu. Zatim doprinos provedbi plana restrukturiranja koji bi uključivao tri glavne kategorije ulaganja i to periodično održavanje željezničkih vozila, stanje raspoloživosti i učinkovitosti voznog parka poboljšalo bi se periodičnim održavanjem i rehabilitacijom voznog parka. I zatim modernizacija i integracija informacijske tehnologije, operativno i financijsko upravljanje HŽ Cargom poboljšalo bi se putem investicija u informatičku tehnologiju pokrivajući cijelo društvo uključujući i sustav upravljanja voznim parkom, sustav i komercijalnog upravljanja. Što se tiče dakle HŽ Putničkog prijevoza Vlada je u ožujku 2015. donijela odluku o pokretanju postupka također za sklapanje jamstva između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta održivih Hrvatskih željeznica u Europi te dala suglasnost HŽ Putnički prijevoz za sklapanje ugovora o zajmu s Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj. Tom odlukom osigurava se provedba projekta, a sredstva iz zajma HŽ Putnički prijevoz koristit će kroz komponentu 2 projekta koji će provoditi kroz 4 godine. Iznos zajma povezan s projektom održivih Hrvatskih željeznica u Europi za društvo HŽ Putnički prijevoz iznosi 43 milijuna eura, a zajam je odobren na 18 godina uključujući 3 godine počeka. Cilj ove komponente je potpora restrukturiranju HŽ Putnički prijevoz u poboljšanju učinkovitosti poslovanja kako bi pružao bolje usluge na financijski održiv način što bi uključivalo aktivnosti u području strukture troškova radi snage stanja voznog parka i njegove organizacije. Navedeno bi također uključivalo podkomponentu, sljedeće podkomponente a to je smanjivanje broja radnika putem retroaktivnog financiranja otpremnine koji ispunjavaju kriterije dane nakon 10. svibnja 2014. godine i financiranja provedbe HŽ-ovog plana smanjenje broja radnika za razdoblje 2015.-2018. godine. U okviru ovog projekta također bi se financirale službe potpore za pre kvalifikaciju i povećanje mogućnosti za nalaženje drugog posla, uključujući profesionalnu orijentaciju i savjetodavnu potporu. Doprinos provedbi plana restrukturiranja koji uključuju tri glavne kategorije ulaganja su remont željezničkih vozila kako bi se povećala učinkovitost voznog parka, stanje i raspoloživost voznog parka HŽ Putnički prijevoz. Poboljšalo bi se rehabilitacijom i održavanjem. Zatim modernizacija, integracija i informacijske tehnologije, operativno i financijsko upravljanje HŽ Putničkim prijevozom poboljšalo bi se putem investicijama u informatičku tehnologiju pokrivajući cijelo društvo, uključujući i sustave upravljanja voznim parkom, prodaju karata, sustav komercijalnog upravljanja i slično. I studije i provedba preporučenih mjera za prilagođavanje poslovnih procesa reorganiziranom poslovanju i poboljšanje energetske učinkovitosti te za izgradnju kapaciteta upravljanja i restrukturiranja. Što se tiče HŽ Infrastrukture Vlada je također u ožujku 2015. godine donijela odluku o pokretanju postupka za sklapanje ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta održivog razvoja hrvatskog željezničkog sektora te dala suglasnost društvu HŽ Infrastruktura za sklapanje ugovora o zajmu s Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj. Tim odlukama osigurava se provedba projekta održivih Hrvatskih željeznica u Europi, a sredstva iz zajma HŽ Infrastruktura koristit će planiranje i razvoj daljnjih investicija u mobilne kapacitete, infrastrukturu, odljev zaposlenika i retroaktivno financiranje. Zakonom se potvrđuje Ugovor o jamstvu kako bi njegove odredbe sukladno odredbama Ustava postale dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Sredstva zajma bit će na raspolaganju nakon što ugovor o jamstvu stupi na snagu. Ukupni troškovi povezani s financiranjem projekta održivih Hrvatskih željeznica u Europi za društvo HŽ Infrastruktura iznose 79 milijuna eura. Prema uvjetima ponuđenima od strane EBRD-a HŽ Infrastrukturi zajam je odobren na 10 godina, uključujući 3 godine počeka. Hvala lijepa.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Imamo nekoliko replika. Mirela Holy izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa evo zamjenik ministra je u svom uvodnom izlaganju govorio o učinkovitosti poslovanja. Ja smatram da se prema onome što smo mogli vidjeti i čuti ovdje ne radi ustvari o učinkovitosti poslovanja nego se ovdje radi o otpuštanju radnika i to da se ustvari ovim kreditom dobiva novac za otpremnine što je prilično tužno jer mi ovdje govorimo u samom nazivu ovog zakona govorimo o projektu održivih Hrvatskih željeznica. Ja tu ne vidim nikakvu održivost iskreno govoreći. Dakle unatoč kredita uprava HŽ Carga najavila je ukidanje cijelog niza usluga prijevoza pojedinačnih vagonskih pošiljaka reduciranje radnih vlakova te najavila otpuštanje 500 radnika. Naravno, osim gašenja 500 radnih mjesta dovodi se u pitanje opstojnost pojedinih lokalnih i regionalnih pruga, a naročito za male i srednje poduzetništvo poskupljuje trošak transporta odnosno povećava se udio troškova prijevoza u cijeni proizvoda te će se dodatno na taj način smanjiti konkurentnost gospodarstva. Ljudi sa željeznice upozoravaju da Austrija i Mađarska subvencioniraju prijevoz pojedinih vagonskih pošiljaka upravo kako bi njihovo gospodarstvo bilo konkurentnije, a mi se nažalost zadužujemo kako bismo mogli ugasiti radna mjesta, a kad radna mjesta ugasimo pitanje je tko će vraćati te kredite. Podsjećam ovdje da nažalost pružne građevine se zbog ne mudre politike Vlade Republike Hrvatske neće moći javiti za izvođenje radova na pruzi Dugo Selo-Križevci, ali javit ću se kasnije pa ću o tome više jer vidim da mi je vrijeme isteklo.
Hvala. Hoćete odgovoriti? Izvolite zamjeniče.
Točno je da jedan dio sredstava se koristi za otpremnine i zbrinjavanje viška radnika jer programom restrukturiranja nažalost se i smanjuje određen broj radnika u društvima HŽ Infrastruktura, HŽ Cargo i HŽ Putnički prijevoz. Međutim, evo ja bih samo možda nisam u uvodu bio dovoljno, zapravo nisam iznio točne podatke u smislu evo konkretno za HŽ Infrastrukturu. U ovoj cifri od 79 milijuna eura koliko je odobren kredit za otpremnine je predviđeno 13,7 milijuna, zatim za osiguranje željezničkih i cestovnih prijelaza to nam znate da godinama nam stradavaju već se dešavaju nesreće na nezaštićenim cestovnim prijelazima. I iz ovog kredita bi se osiguralo 10,7 milijuna. Zatim za obnovu i sanaciju tzv. kritičnih točaka na pruzi Rijeka – Zagreb 6,8 milijuna. Zatim obnova dionice Ogulin – Moravice 7,3 milijuna, signalizacijska tehnika na dionici Moravice – Rijeka 5,9. Zatim obnova dionice Varaždin – Čakovec 3,2, zatim izmjena skretnica električnih sustava podrške za sigurnost i signalizaciju na međunarodnim i domaćim koridorima 14,1. Zatim izgradnja i poboljšanje željezničkih kolodvora i stajališta 4,6. Zatim za projekt koji provodi Ministarstvo prometa i infrastrukture u sve tri komponente HŽ jedan i ostala tehnička pomoć i potpora u visini 1,6 milijuna. Dakle namjena zašto ovo iznosim. Namjena ovih sredstava je u potpunosti provedba direktiva, odnosno smjernica za Direktivu četvrtu željezničkog paketa, pa je i dio toga potrebno utrošiti i na zbrinjavanje viška zaposlenih, a dio za ove ostale stvari koje sam naveo u ovom obrazloženju.
Hvala. Ivan Šuker, replika. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra. Da bi se došlo do ovog tehničkog materijala ministarstvo i HŽ su morali napraviti niz obećanja. O tome ću ja nešto više govoriti u svojoj raspravi u ime kluba. Međutim, jedno ključno pitanje na koje niste odgovorili u svom uvodnom dijelu, a mislim da ste trebali, a to je kolika je cijena ovog kapitala. Ovdje piše varijabilna kamatna marža, koliko ona u ovom trenutku iznosi?
Hvala. Odgovor, izvolite zamjeniče.
Ovog trenutka je to 1% uz 6 mjesečnih euribora.
Hvala. Slavko Linić, replika. Izvolite.
Ušli u zadnje polugodište četverogodišnjeg mandata i donosimo odluku da se za restrukturiranje željeznica i obično održavanje željeznica sveukupno zadužujemo 163,5 milijuna eura od čega jako dobro znamo da sva tri kredita će pasti na teret državnog proračuna i da neće bit vraćen iz uspješnog poslovanja željeznice već će biti vraćen iz poreznih prihoda na teret građana i privrednika. Ja sam danas ipak očekivao kad netko predlaže u zadnjem polugodištu mandata da se reče a kakvo je stanje na željeznici. Koji je razlog da u zadnjem mandatu ulazimo u restrukturiranje, a ne u prvom mjesecu početka mandata. Da to su najveći problemi. Mi nismo čuli ni jednu uvodnu riječ predlagatelja o stanju u željeznici i koji je razlog ovakvog stanja. I onda se nemojmo čuditi da imamo negativne stope rasta. Cestogradnju smo napustili u ranijim periodima, željeznica je trebala biti jedna od infrastrukturnih ulaganja ministarstava nadležnih za promet koji je trebao itekako zaposliti građevinski sektor, itekako zaposliti i elektroindustriju, motornu industriju, da ne govorim i onu za proizvodnju teških vozila. To je naš najveći problem, željeznice nisu odigrali ulogu razvoja, nego ulogu rušenja i stvaranja deficita u proračunu.
Hvala. Da li izvjestitelji Odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika nezavisnih ljevičara Mladen Novak. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče ili potpredsjednice, onda poštovani oboje, uvaženi zamjeniče ministra. Ovo što je kolega Linić sad rekao u svojoj replici to je u suštini ono o čemu sam ja htio govoriti i o čemu ću govoriti. Dižemo, ne dižemo mi, mi smo, država je jamac tri firme u državnom vlasništvu dižu kredite mada moram priznati da prvo što mi je zapelo za oko je sam naslov u kojem stoji: "Za financiranje projekta održivih Hrvatskih željeznica." Hrvatske željeznice kao takve više ne postoje i to ako se ne varam negdje od sredine 2012. godine kada smo ukinuli holding. To je po mom mišljenju, a i tad sam upozoravao na to bila od najvećih mogućih grešaka koju smo napravili. Upozoravao sam čak i na sjednicama odbora ministra da je to katastrofalan potez, da puno jače željezničke uprave u puno jačim državama ne idu za tim rješenjem, jer na kraju krajeva to rješenje nije pod moraš direktivom nego je kao alternativa ostavljeno. No međutim mi smo, čak štoviše ministar je to branio da će ne znam čime i kako moći prisiliti i Njemačku državu da ona svoje željeznice podijeli na tri dijela. Ne znam na koji način mi nekoga možemo prisiliti jer smo stvarno ono sila. A s druge strane ako njemački ministar prometa kaže da nema te sile koja će ga natjerati da podijeli tu jednu firmu u tri firme i da je to sulud potez onda ne vidim zbog čega smo mi srljali u to? Isto tako zamjenik je u uvodnom dijelu spomenuo ovaj famozni četvrti paket. Ali baš je bilo zgodno čitati izvješće koje smo dobili kao članovi odbora u kojem stoji da je recimo predstavnik Slovenije se pobunio i rekao da taj četvrti paket definitivno znači uništavanje malih željeznica, željeznica malih država a da mi pri tome o tome šutimo. Oni kao Slovenci su se pobunili i tražili da se nađe nekakvo drugo rješenje, da je ovo rješenje koje pogoduje isključivo jakima i velikima. Postavio sam pitanje ministru, našem ministru, koji je stav Hrvatske vlade po tom pitanju da li ćemo mi odšutjeti taj dio, odnosno već smo ga odšutjeli, ali zbog čega? Da li smo mi u svojim očima velika željeznička uprava ili smo od strane Vlade i ministarstva već otpisani kao željeznička uprava odnosno ova tri segmenta koja imamo? S obzirom na način na koji se postavlja resorni ministar i na njegovu upućenost u problematiku ja sam više nego siguran da smo mi donijeli odluku o tome da nama barem jedan segment apsolutno više ne treba. E sad, taj jedan segment je HŽ Cargo. I slušam i čitam kredit za HŽ Cargo 20 godina. Zamjeniče ministra vjerujete li vi da će HŽ Cargo postojati za 20 godina? Lijepo, lijepo. Ja sam mislio da čovjek u tim godinama ne vjeruje u bajke ali izgleda da ima nas još koji nismo odrasli. Neće od HŽ Carga nažalost na ovaj način biti ništa ni do kraja mandata, a kamoli za 20 godina. Imamo u sva tri kredita stoji da ćemo za zbrinjavanje kadra. Budimo iskreni to je čisto uništavanje tih firmi. Tjeranje sveg onog kadra što postoji i da još nešto ako ga još ima, ima još nešto, koje ima znanje, koje ima kvalitetu, koje zna što bi trebalo napraviti u HŽ-u kompletnom se sustavno vrši negativna selekcija. Sustavno se vrši negativna selekcija, šikaniraju se i progone ljudi koji nešto znaju i vrijede, koji imaju nekakva iskustva, protežiraju se ljudi koji su došli jučer iz nekakvih čudnih firmi i pri tome ih se proglašava jako uspješnima. A neki od njih su došli iz firmi koje su radile u dvije firme. Obje su financijski uspješne. I ko za vraga i jednoj i drugoj piše da su likvidirane, financijski doživjele kolaps. To su uspješni kadrovi koji su dovedeni u HŽ da spase HŽ. Pa dođe čovjeku da zavapi nemojte me spašavati! Ali idemo malo i u analizu utroška ovih sredstava za konkurentnost. Pa recimo pretpostavljam da svi znaju da normalno HŽ lokomotive HŽ Carga ne mogu napustiti prostor RH. Nemaju homologaciju, ne mogu ni na jednu prugu. Imamo stare lokomotive, 40 godina u prosjeku, jednostavno van mreže Hrvatskih željeznica ne mogu. S druge strane sve zemlje u okruženju, pri tome mislim na ovo što nam je sjeverno i zapadno, imaju suvremene lokomotive koje mogu itekako ulaziti na naše pruge i pri tome imaju performanse koje su vjerovali ili ne ali gotovo dvostruko bolje od naših. Pa recimo početkom ožujka 2012. godine, tadašnja još uprava holdinga, donijela je potpuno suludu odluku o odustajanju od već dogovorenog i sa Ministarstvom financija, ja mislim da ste vi bili ministar financija nekako u to vrijeme, usuglašenog kredita u iznosu od 80 milijuna eura pri čemu je 10 milijuna eura trebalo biti za otpremnine, a 70 milijuna za kupnju 15 višesustavnih električnih lokomotiva snage pazite barem 6,5 megavata. A inače najjača naša je nešto preko 3,5. Znači dvostruko jače lokomotive koje sigurno imaju, kupovina takvih lokomotiva sigurno ima logičko obrazloženje. Ali što mi sad radimo s ovim kreditom? Mi ćemo izvršiti na dvije električne lokomotive srednji popravak, na sedam električnih lokomotiva veliki popravak, na tri manevarske lokomotive veliki popravak, srednji popravak na pet dizel električnih lokomotiva. Nije to, ali je slično. E sad, 40 godina stare lokomotive idu na nekakav popravak koji bi ih trebao osposobiti da budu konkurentne. Gdje i kome? S druge strane ne znam tko je, čini mi se čak da je kolegica Holy spomenula ukidanje prijevoza pojedinačnih vagonskih pošiljaka. Ako je točan moja informacija uprava je izdala da ne kažem dekret o tome da se napuštaju pojedinačne pošiljke. Znači mi ćemo samo vozit tzv. mašutne vlakove, monolitne vlakove koji su složeni svi od istih vagona, evo kolega je radio na željeznici pa znam da zna o čemu pričam, ali je problem u nečem drugom. Ako će se to vozit u tranzitu a uglavnom preko 50% je tranzita onda mi tu nismo konkurentni i nemao šta tražit u sučeljavanju sa drugim operaterima. Ako će se to voziti unutarnji prijevoz kao što je recimo prijevoz od Kutine do Vukovara, govorim o nizinskoj pruzi, pruzi koja je na ravnici, e onda ćemo to oduzet HŽ CARGO-u i to ćemo dodijelit nekakvom privatnom operateru jer tu zarada ipak postoji. A ukoliko je prijevoz iz Kutine za Šibenik i riječ je o brdskoj pruzi gdje je omjer 1:7, znači između elektro i dizel vuče, e onda ćemo to dodijelit CARGO-u. Pa ako nekome od nas netko stavi vreću cementa na leđa, ma nema šanse da tržimo uopće, a kamoli još ako nam stavi konkurenciju nekog mladog atletičara kao što nama ulijeću ovi sa strane. A onda imamo još jedan biser, pa smo kod podjele lokomotiva podijelili ih tako da ajmo reć budem kontra podijeljeni, pa je HŽ putnički prijevoz ugovorom jednom privatniku dao na raspolaganje svoje lokomotive koje po svojim performansama više odgovaraju za prijevoz teretnih vlakova i te, to je bio uvjet da taj operater se uopće može registrirati. Pazite, čovjek dođe operater koji nema svoje vagone, koji nema svoje lokomotive, koji nema svoje zaposlenike ali ima ono što mu treba, ima ono što mu treba registrira se na konto toga, dobije licencu i preuzme prijevoz tereta od CARGO-a. Ali koji prijevoz? Samo onaj koji je njemu interesantan i normalno ima insajdere u CARGO-u i možemo vozit po jednu lipu po toni jeftinije i već se to osjeti. Ali da se ja ne bi vezao samo na HŽ CARGO, imamo mi, koliko projekata ima HŽ infrastrukture od kojih se odustalo? Koliko ih ima koji su namjerno poništeni? Koliko ih ima koji su, čiji su rokovi prošli? Što je sa, išli smo sa rekonstrukcijom nekakvih kolodvora, što je s tim? Pa recimo jedan od kolodvora je kolodvor iz kojeg putujem ja Sisak. Koliko godina već stoji raskopan, ne radi se ništa? Zbog čega, zašto? Što je sa prometnom povezanošću i omogućavanjem korištenja vlaka kao prijevoznog sredstava iz područja koji su recimo od Siska južnije? Imate zgodno rješenje ujutro možete otići odozdo, ali se nemate s čime vratiti. Ko će vam kupiti mjesečnu kartu i putovat na takav način da mora ujutro se dovest do Siska od ne znam Kostajnice ili od Dubice i iako mu vozi vlak jer popodne nema s čim nazad? Pa to je tjeranje ljudi, to je jednostavno, imam dojam da se sustavno radi na tome ajmo što više putnika i tereta otjerat sa naših pruga, ali to nije moj dojam, to su zvanični podaci pa ja vjerujem koji su i vama dostupni podaci o broju, o drastičnom smanjenju broja prevezenih putnika, ali i prevezenih tona. Možda nije s goreg podsjetit i jedan od većih projekata našeg ministra a to je Gredelj. To je stvarno njemu na diku i ponos. Ako se ne varam to je bilo u onom trenutku poslije one famozne večere, ručka šta je već bilo za 10 tisuća kuna kad je komentirao da će bez imalo grižnje savjesti podijeliti otkaze odnosno otjerat u stečaj firmu sa 3,5 tisuće zaposlenih. Što je sa informatičkom opremom koja postoji već godinama? Sad vidimo ovdje silni novci idu za informatičku opremu. Što je signalno sigurnosnim uređajima koji postoje i vjerojatno više nisu upotrebljivi, ako se ne varam u Kninu su bili uskladišteni? Što je sa uređajima za prodaju karata po koje se ako ne varam čak u Kanadu išlo? Uređaji, mobilni uređaji za kontrolu i prodaju karata, ti uređaji su kupljeni, postoje ali nikad nisu stavljeni u funkciju? Što je sa, ali to nije pitanje vama, što je sa prijavom državnom odvjetništvu koja otprilike sad negdje slavi godinu dana a koja isto ima financijsku težinu pa pitanje je dal bi ovoliki iznosi morali biti u ovim kreditima? Hvala vam lijepa.
Mirela Holy replika.
Poštovani kolega, pa ja ću se nadovezati na ono što ste rekli o vagonskim pošiljkama. Dakle ukidanje prijevoza pojedinih vagonskih pošiljaka posljedica je odluke HŽ-a Infrastrukture da za 25% digne cijenu određeni trasa što je analogno cestarini. Pored toga država ne potiče pojedinačnih vagonskih pošiljki, a kao što sam u već u prethodnoj replici rekla za razliku od Austrije i Mađarske pa je jasno da je državna politika uzrok gubitka roba na željeznici i to u korist cestovnog prijevoza što ste i vi u svojoj raspravi naglasili. To je ekološki i energetski štetno, a kumulativno ekonomski jer se na taj način podiže cijena transporta. Za HŽ Cargo takva politika je dvostruko štetna, zaoštravanjem konkurencije na prijevozu profitabilnih maršrutnih vlakova HŽ Cargo će izgubiti dio tereta što će uzeti mali privatni prijevoznici što ste post također naglasili i koji se ne bave logistički zahtjevnim prijevozom pojedinačnih vagonskih pošiljki pa mogu biti i daleko jeftiniji. Podizanjem cijene trase uz izostanak subvencije za pojedinačne vagonske pošiljke taj segment će se na željeznici sasvim ugasiti i posve prijeći na ceste. Pa se može steći dojam da je to ustvari i namjera hrvatske Vlade. No kada bi država subvencionirala prijevoz pojedinih vagonskih pošiljki HŽ Cargo ne bi samo zadržao sadašnji udio već bi se još mnogo više robe vratilo s ceste na vlak i kada bi se na pola robe vratilo s ceste na vlak ne bi se trebalo dizati ovakve kredite za zbrinjavanje radnika HŽ Carga, prijevoz robe za korisnike bi bio jeftiniji te ekološki i energetski mnogo prihvatljiviji, a sličan učinak imala bi i naravno obnova pruga. Osim zapošljavanja pružnih građevina, cjelokupne građevinske operative prijevoz putnika robe bio bi brži i jeftiniji što bi povećalo broj putnika i količinu prevezene robe, a time bismo mogli i spasiti HŽ odnosno ove tri kompanije koje danas jesu HŽ.
Mladen Novak odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Započet ću od onoga s čim ste i vi počeli. Nije to samo uništavanje HŽ CArga odustajanje od malih pošiljki, nažalost to je uništavanje i privrede jer nemaju svi privredni subjekti potrebu za 30 ili 40 vagona otpremu sa jednim vlakom. Ako su osuđeni na onaj skuplji vid prijevoza onda to njima opterećuje i poslovanje. No međutim ima i onih niskotarifnih roba koje je neisplativo voziti kamionima tipa rasutih … koji opet nemaju nije uvijek potreba za 10, 15 vagona. Ponekad je potreba prevesti jedan ili dva vagona. Ali to je uništavanje u tom slučaju i privrede. Ono zbog čega dijelom čak i vjerujem u bajku o opstanku HŽ Carga je jednostavno tehnološki proces rada. A to je da manipulativne radnje na kolodvorima mora netko izvršiti. To su radnje od kojih ne možete opstati, od njih ne možete živjeti, ali i one su neisplative operaterima. Ali ćemo ih mi morati zadržati i ostvarivati na njima gubitke zato što su oni jednostavno potrebni kao servis, to je naša obaveza na kraju krajeva kao servis tim operaterima koji će uzimati samo ono što je isplativo. I onda normalno da nijedna firma ne može poslovati uspješno ako joj uzmete ono što je isplativo, a prisilite da obavlja ono na čemu stvara čisti gubitak. I zahvaljujem na podsjetniku za pružne građevine, to je jedan od većih bisera jel imamo za primjer Sloveniju i slovenske željeznice gdje su riješili sasvim drugačije i 230 milijuna eura koliko je težak taj projekt bi u tom slučaju radila građevinska firma koja je iz Hrvatske. Hvala.
Boro Grubišić, replika.
Kolega Novak slušam ja vas već tko za koliko puta, a i vi mene i hvata nas obojicu, ja mislim i ovdje sve u Saboru koji su dobronamjerni hvata nas očaj jer kome mi zapravo ovdje govorimo? Što taj ministar uopće čuje? Jeli njega od Boga strah kada sve ovo suvislo i jasno ukazuje na uništenje i propast Hrvatskih željeznica? U našem lokalnom tjedniku u Slavonskom Brodu izišla je velika slika na naslovnici kako će ona lokomotiva koja stoji kao spomen na proizvodnju lokomotiva u Đuri Đakoviću poslužiti za novo snimanje filma o Winnetou u Hrvatskoj kao posebno dostignuće Đure Đakovića. Drugo. Sada mi se javlja čovjek iz Kapele dečko koji je prije tri godine završio školu za strojovođe ovdje u Zagrebu. Pet generacija strojovođa završenih nije dobilo priliku da izvrši autorizaciju svoje škole od otprilike šest mjeseci da bi se mogli zaposliti kao strojovođe. To je preko 100 mladih ljudi, a kaže zapošljavamo mlade. Zapošljavate vraga. 100 ljudi koji su završili za strojovođe stoji i sjedi kod kuće ili će ići u Njemačku raditi Deutsche Bahn druge nema, zato što Hrvatska država im ne može omogućiti ni autorizaciju. Istovremeno oni koji su dobili otpremninu i restrukturiranje i dobili po 200 tisuća kuna rade za ove operatere male u Cargu, dobili su otpremninu, otišli u mirovinu i sada ih angažiraju ove male firme što kaže Mirela Holy za … jer ovi mladi ne mogu dobiti nisu autorizirali svoju školu koju su završili. Treće. Što su ovi krediti odnosno jamstva? Pa jamstva za konačno uništenje Hrvatskih željeznica jer Cargo ima poček od pet godina, a za to vrijeme će Cargo i nestati pa tek onda počinje otplata kredita. To je taj poček od pet godina. I onda kaže ovako, kredit se otplaćuje na 20 godina uključujući i period počeka. To znači zapravo 15 godina ne 20.
Mladen Novak odgovor na repliku.
Da li se naš ministar boji Boga? Ne znam, to ćete njega pitati. Ali nebitno je da li je on ateista ili nije ateista ateista ali činjenica je da je ovo po mom mišljenju zločin prema sustavu Hrvatskih željeznica ali i prema vlastitom narodu. Taj čovjek čega se primi to sve vrlo efikasno uništi. I moram mu priznati da je temeljit u tome. Pričate o ljudima, pa ja koliko znam ako su podaci s kojima ja raspolažem točni u ovom periodu i do konca ove godine uključivo do konca ove godine 8 tisuća ljudi je otišlo iz sustava ili će otići. Spomenuli ste DB Deutche bank, danas mi se javio, evo slučajno sreli smo se na hodniku kolega Šuker i ja u trenutku tog razgovora. Javio mi se prometnik vlakova koji daje otkaz na Hrvatskim željeznicama i ide raditi u Njemačku, biti će na DHL-u raznosač pošiljki. I to je bolja perspektiva nego ova ovdje. Prijem kadrova u HŽ infrastrukturu ja ne znam kada je zadnji puta primljen neki prometnik vlakova, ja stvarno za taj slučaj nisam čuo, ne znam za to, ali s druge strane znam da ima problema sa radom pa se onda, izmišljaju se tople vode, ukida se noćni rad pa onda ukidanje noćnog rada samim time proizlazi da mora se ukidati vlakovi jer nema tko raditi u tom periodu. Pa to jedno s drugim veže. Ali to je sustav spojenih posuda koji je, koji kreće u krivom pravcu. Umjesto da jedan drugog veže i povlači u pozitivnom, oni jedan drugog vežu i povlače u negativnom. Ovo što sam rekao na početku da je ukinut holding, mi smo napravili tri bratoubilačke firme, to se ne zna tko kome više podmeće i tko protiv koga više radi. Umjesto da imamo jednu jedinstvenu firmu koja ima holding koji je čvrst holding. Hvala.
Tomislav Klarić, replika.
Kolega Novak, meni je a vjerujem i vama i svima nama koji smo govorili o HŽ-u u ovome Saboru već pomalo smiješno govoriti jedno te iste stvari. HŽ u posljednje 3 godine a i ovo ministarstvo na čelu sa Hajdaš Dončićem se postavilo na to da HŽ predstavlja jedan bezdan u kojem se slijeva rijeka novca kojom jednostavno pokušavaju na neki način poravnati taj bezdan međutim on se nikako ne može … [[Govornik se ne razumije.]] Postavili ste čitav niz pitanja što. A i ovo na kraju što niste uspjeli reći, postavili ste i pitanje i što je sa ovom prijavom od smijenjenih članova uprave HŽ-a infrastrukture Darkom Peričićem, Nikolom Ljubanom, Markom Carom, Rene Valčićem koji su optužili direktno ministra Dončića za štetne odluke od preko 100, a ja sam siguran da je tih štetnih odluka na stotine milijuna eura. Što sa prugom, sa željezničkom prugom Zagreb-Rijeka koja je od ključnog, vitalnog interesa za razvoj riječke luke u kojoj su utučeni isto tako milijuni eura, dolara, ne znam više čega sve ne samo za kontejnerski terminal gdje HŽ ne može prevući niti jednu trećinu onoga što se prevozilo i za vrijeme rata, samo kolodvor Škrljevo je dnevno slagao po 20 … [[Govornik se ne razumije.]] vlakova iz kolodvora Bakar, Šojići, … [[Govornik se ne razumije.]] i iz dijela industrijske zone. U ovom trenutku imamo stihijske investicije koje od nečega pokušavaju napraviti nešto. Jedino što je napravljeno izrealizirani su projekti ove Vlade oni koji su bili pripremani nekoliko godina prije, ove vučne stanice EVP Plase, promijenjen željeznički most u Fužinama, napravljen sustav vuče od Rijeke do Moravica koje se hvala Bogu radio već 20 godina. I novac se dalje uzima i opet se uzima kredit. Govorio je ministar Dončić koliko se ja sjećam prije 2, 3 godine, pompozno je najavljivao željezničku prugu i to trasom još one koja je bila planirana za vrijeme Austro-ugarske od Delnica do Fužina i tunel od Fužina do budućeg nekakvog kolodvora Zlobin. Od toga ništa, gdje su projekti? Što se radilo, što se pripremalo, što se odrađivalo da bi se uopće krenulo u realizaciju te ravničarske pruge? Ništa, a 4 godine mandata ove Vlade je prošlo.
Vrijeme je, još jedanput vas upozoravam. A morate se javiti za repliku ali odgovorite. Mladen Novak.
Hvala lijepo. Ja mislim da sam se javio odmah ali ako nisam hvala vam [[Upadica Zgrebec: Niste se javili ali odgovorite.]] Kolega Rekli ste da je pomalo smiješno da svako malo kada je na redu željeznica da raspravljamo i uvijek konstatiramo jedno te isto, ne bih se ja složio da je smiješno nego je žalosno. Ovo je stvarno Bogu za plakati. Spomenuli ste slučaj prijave DORH-u. Ja znam da iz ovog ministarstva nitko ne može niti smije odgovarati o tome ali interesantno je da, imali smo ne tako davno raspravu ovdje o izvješću državnog odvjetnika, glavnog državnog odvjetnika i tada smo konstatirali da li se nama svaki puta mora desiti da netko postane politički mrtvac pa da ga onda DORH stvarno aktualizira kao nekakvog aktera u priči. I da li svaki puta i kada imamo sumnje se ne reagira kada imaš stvarne naznake nego se mora čekati da se stvarno događaj odvrti do kraja, da bude nešto uništeno, upropašteno pa tek onda eventualno se netko sjeti reagirati. Spomenuli ste vi i prometne pravce. Što je sa remontom pruge Dugo Selo-Novska? Što je sa remontom pruge Greda-Sunja-Novska? Što je sa projektom izgradnje nove pruge Svet Ivan Žabno-Gradec, natječaj treći puta je li tako? Dobro onda, onda netko nekom kroz medije laže. Šta je sa izgradnja drugog kolosijeka Dugo Selo-Križevci? Što je sa svim tim prometnim pravcima? Što je sa svom ovom problematikom? Ja ne očekujem odgovor od vas da budemo na čisto niti vas prozivam osobno ali je ponašanje našeg ministra, sjetite se na sjednici Odbora, ja mislim da ste vi bili prisutni koje je to ponašanje. On nema, ne nalazi za shodno da odgovori na jedno jedino pitanje. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Nakon što vladajuća većina izglasa ove tri odluke hrvatski vanjski dug će se povećati za 163,5 milijuna eura. Isto tako, možemo reći da definitivno sa tom odlukom i deficit se povećava, dakle glavnica plus kamate negdje po prilici za milijardu i 700 milijuna kuna. E sad, kolegice i kolege, ne znam koliko je tko pogledao ove materijale, međutim Saboru je serviran materijal koji je od 95% teksta identičan u sve tri odluke. Identičan! Dakle, Vlada Republike Hrvatske se nije potrudila čak niti da obrazloži onaj dio reformi koji je obećala Svjetskoj banci. Jer da se razumijemo, ovakvi krediti nisu krediti koji financiraju reforme, nego su krediti za premošćenje likvidnosti, a zauzvrat morate provesti određene reforme. To su krediti koji se dobivaju od Svjetske banke. I prema tome, ministarstvo je nešto napisalo Svjetskoj banci da će napraviti. Međutim, vrlo je interesantno da Svjetska banka, a to vam je po prilici na dvadesetoj stranici ovih svih materijala u tzv. prilogu jedan u sva tri materijala piše identično isti tekst, potpuno isti. Nisu čak ni zarez promijenili. Ali onda imate na 22. stranici, tzv. prilog dva izvršenje projekta gdje se definira što bi tko trebao napraviti. I dakle, temeljem takvog materijala Vlada očekuje podršku za povećanje vanjskog duga za 163,5 milijuna. Međutim, da li je to sve ne računajući prethodne godine što ove godine Vlada je dala HŽ-u i koji rezultati su kao što reče kolega Novak skoro 10000 ljudi manje zaposlenih u Hrvatskim željeznicama. Međutim, u HBOR-u još uvijek visi kredit od 820 milijuna kuna za nabavku onih famoznih lokomotiva koje je predsjednik Vlade tako pompozno najavio prije nekoliko mjeseci. Međutim, taj kredit još uvijek nije odobren u HBOR-u jer za taj kredit Vlada ne može dati jamstvo, a željeznice ne mogu dati dovoljno kvalitetan kolateral za 820 milijuna HBOR-u da bi se taj kredit mogao realizirati. Nemojmo zaboraviti kolegice i kolege da prije po prilici tri godine vladajuća većina je u ovom Saboru donijela odluku da se Hrvatskim autocestama uzme 20 lipa od 60 lipa od cijene goriva koju plaćamo svaki put kad točimo gorivo. To je na godišnjoj razini negdje oko 450 milijuna i kao to ide HŽ Infrastrukturi za izgradnju i poboljšanje željezničke infrastrukture. Koje su se to investicije dogodile u protekle tri godine, ali se zato dug Hrvatskih autocesta s osnova smanjenja ovih 20 lipa povećao umjesto da se smanjio za 140 milijardi kuna. Dakle, bilo je za očekivati da ćemo dobiti konkretno obrazloženje isto kao što je ja mislim kolega Linić rekao, logično bi bilo da se ova tzv. reformska sredstva traže na početku mandata. Međutim, tražiti potporu za ovakvo zaduženje Hrvatskih željeznica, a samim tim Hrvatska država, Hrvatske željeznice neće moći vratiti niti prijevoz, niti Cargo, niti Infrastruktura ovaj kredit na kraju mandata je u najmanju ruku neozbiljno. Međutim, ono što se trebalo dogoditi u Hrvatskoj je da kao što su Hrvatske autoceste bile generator gospodarskog rasta prije 11, 12 godina tako je logična stvar bila u razvoju prometne infrastrukture da Hrvatske željeznice budu onaj inicijalni generator gospodarskog rasta u Republici Hrvatskoj koji je trebao početi prije 3 godine i to iz sredstava koja nisu naša. Za razliku od Hrvatskih autocesta gdje će dug trebati vratiti Hrvatske autoceste i građani Republike Hrvatske, ovaj bum u Hrvatskim željeznicama se trebao dogoditi sa nepovratnim sredstvima iz europskih fondova. Međutim, da li je Vlada pripremila projekt u stvari da li ga je realizirala. Jer ako se ne varam Ministarstvo pomorstva, prometa i razvitka tako se zvalo nekad to ministarstvo 2011. je napravilo praktički kompletne materijale temeljem kojeg se mogao napraviti kompletan program i zahtjev za povlačenje sredstava iz EU fondova, kako tada tako i danas. Nakon 4 godine praktički ni milimetra se Hrvatske željeznice u tom segmentu nisu pomaknule. Dakle, da se dogodila ta veza između Hrvatskih željeznica i EU fondova pitanje je da li bi trebali povlačiti ova sredstva od Svjetske banke za ovo što se sad povlači. Da se dogodila ova veza sigurno bi određeni gospodarski subjekti, a prije svega tu mislim na Gredelj itekako u ovom trenutku radili i gradili kao što bi i stotine a možda i tisuće malih i srednjih poduzetnika radilo za te željeznice i sigurno bi generiralo gospodarski rast. Pa sigurno bi generiralo i robu i teret koji bi te željeznice prevozile. To je naprosto gospodarski jedan zatvoreni krug. Ali da bi se taj gospodarski zatvoreni krug dogodio moraju se stvoriti određeni preduvjeti i to ova Vlada nije napravila. Jer da je to ova Vlada napravila i nemojmo zaboraviti da smo mi 2011. praktički završili na nuli. Niti smo imali gospodarski rast, niti smo imali gospodarski pad. Gospodarski pad se dogodio u 2012. od 2,2%. To su činjenice, to je istina od koje se ne može pobjeći. I sad krivit nekog drugog zato što nisi bio u stanju donest odluku da li će prema Rijeci ići nizinska pruga ili neka druga pruga, pa nije bitno. To je stvar političke odluke i stručne ocjene i procjene šta je bolje. Možda je netko i smatrao da to treba biti nizinska pruga, netko drugi smatra ne treba bit nizinska, treba bit nekakva drugačija ali trebalo je napraviti tu drugačiju prugu. Ni ona se nije dogodila. Bez te nizinske pruge ili obnovljene ili nove pruge prema Rijeci nema niti rasta prometa u luci Rijeka, nema niti rasta gospodarstva u Rijeci koje servisira luku Rijeka. Dakle stalno vidite da se stvara nekakva međuovisnost, ali neko će vjerojatno danas reći da je za to kriv netko drugi, možda prije tri godine u ovo vrijeme je i mogao to reći, ali danas u ovo vrijeme se to ne može reći, danas je činjenica da je u Hrvatskoj vanjski dug porastao koliko je porastao, kao što je činjenica da Hrvatska ima najviši rast, najbrži rasta udjela javnog duga u BDP-u. To su sve činjenice, a to se sve događa zbog toga što ono što je trebalo biti generator gospodarskog rasta i naprosto su za to postojali svi preduvjeti Vlada nije iskoristila. Dakle sjetimo se priče sa privatizacijom HŽ CARGO-a, sjetimo se priče oko Gredelja, pa obećanja za ova 44 vlaka Končaru. Jer gledajte što će se dogoditi sa Končarom ako su se oni već pripremili za proizvodnju tih 44 lokomotive, a HŽ CARGO ili tko već drugi ne može dobiti kredit da kupi te lokomotive. Dakle opet imate problem, ali sad opet u jednoj drugo državnoj tvrtki jer u Končaru je država vlasnik preko 50%. Dakle vidite koliki problemi a mi danas sa jednim lakonskim materijalom kažem koji je za sva tri slučaja u 95% potpuno identičan treba li bi donijeti jednu tehničku odluku kao što se je donosilo prethodnih godina o povećanju vanjskog duga za 163,5 milijana. Kolegice i kolege, ja i vama i sebi postavljam jedno pitanje koliko ovako uzalud ububanih novaca u brodogradnju, u HŽ, u poljoprivredu u proteklih 25 godina od osnutka Hrvatske države a nažalost i vidimo gdje nam je brodogradnja danas, vidimo na kojoj nam razini Hrvatske željeznice, sada kad kažem popratnim firmama tu mislim na Đuru Đakovića, tu mislim na Gredelj, pa i Končar i niz drugih malih i srednjih poduzetnika u RH koji su itekako radili za ove velike tvrtke ili poljoprivreda, gdje nam je danas? A možemo govoriti kad govorimo o javnom dugu RH i kad govorimo o vanjskom dugu RH onda bi vidjeli da samo ova tri segmenta pa sigurno čine preko 40% javnog duga jer na ovaj ili onaj način su se dali novci iz proračuna nažalost bez rezultata. Zašto to govorim, pa zato što nažalost po potpuno identičnoj praksi se donosi odluka za ovih 163,5 milijuna bez ikakvih obaveza i garancije da će se nešto u Hrvatskim željeznicama dogoditi i promijeniti. Jer kad pogledate ove materijale ili kad samo poslušate jedan dio što je zamjenik ministra govorio što će se realizirati iz ovoga kredita od 79 milijuna za HŽ infrastrukturu onda vam je to potpuno jasno da to revolucionarno neće ništa promijeniti. I za kraj, Pružne građevine vrlo interesantno da netko u ovoj Vladi kontinuirano priča da temeljem ovih ili onih zakonskih odredbi Pružne građevine se ne mogu natjecati zato što su poduzeća kćer Hrvatskih željeznica. Pa zar ne bi bilo logičnije ako imaš jedno poduzeće koje je uspješno, koje imat tehničku opremljenost, koje ima stručne ljude, koje može izuzetno kvalitetno raditi pa kao što si HŽ holding podijelio na onih 18 firmi, pa zar nije logično da recimo te Pružne građevine su postale firma u vlasništvu Vlade Republike Hrvatske neovisno o HŽ-u, jer mogli su postati firma Jadrolinije, nebitno je čija, pa umjesto da nasipa more, radit će pruga ali neće imati tu zakonsku prepreku da je tvrtka u vlasništvu Hrvatskih željeznica da se ne može javiti na natječaj. Dakle, samo promijeniti vlasnički odnos a promjena vlasničkog odnosa je samo jedna tehnička odluka Hrvatske vlade. I ta tvrtka se bez problema javlja na natječaj i dobiva posao i vrlo teško će to tvrtki u Hrvatskoj netko drugi konkurirati, vrlo teško. Ali ne, mi ćemo taj posao dati nekome drugome da ga radi u Hrvatskoj, mi ćemo podići kredit, mi ćemo taj kredit vraćati a i konzultantske usluge i izvođenje radova ćemo povjeriti nekome izvana. Jer za ovu priču i za ovaj problem sa Pružnim građevinama nam nitko nije kriv, nitko nam nije kriv. Recite mi koji je razlog i koja prepreka je da te Pružne građevine nisu postale samostalno poduzeće ili poduzeće u vlasništvu nije bitno koga? To je totalno nebitno, samo da nisu u vlasništvu Hrvatskih željeznica i da im to ne bude krunska smetnja za javljanje na natječaj. Ili je razlog daleko dublji a to je netko drugi mora dobiti posao, netko drugi mora raditi, netko drugi mora okrenuti stotine i stotine milijuna novaca koji će vraćati hrvatski porezni obveznici. I to je ustvari pravi razlog. Jer kad to ne bi bio pravi razlog, onda bi se dogodila promjena vlasničke strukture. Dakle, kolegice i kolege, završit ću s onim s čim sa počeo današnji dan. Javni dug RH je rekordno visok. Vanjski dug RH je došao na najveće razine u povijesti što se tiče učešća države. Najveći generator porasta vanjskog duga RH je država, a vladajuća većina će sigurno donest odluku da taj vanjski dug poveća za 163,5 milijuna eura. I naše ne ovakvim odlukama nije ne Hrvatskim željeznicama, nego je ne ovakvom materijalu. Ne mogu tri potpuno identična materijala biti za tri potpuno različite firme, naprosto ne mogu. I HŽ infrastruktura, i HŽ prijevoz i HŽ CARGO se po nečem razlikuju. Pa na kraju krajeva ako se čak i radi o opuštanju radnika postoji razlog zašto HŽ infrastruktura ih otpušta, zašto ih HŽ prijevoz otpušta, zašto ih HŽ CARGO otpušta. Ako je to, ali ne mogu biti potpuno identični materijali. Pogledajte si neovisno o ovom tehničkom dijelu koji je rađen sa Svjetskom bankom pogledajte uvodni dio koji je napisala Vlada Republike Hrvatske, osim tri rečenice na četiri stranice teksta potpuno identičan materijal. I to je razlog zbog takve neozbiljnosti, a ne zbog Hrvatskih željeznica i neodgovornosti Vlade klub HDZ-a ne može podržati prijedlog za ove tri točke dnevnog reda.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Šuker ovih dana svi smo u nekakvim brojkama i svi govore različito. Nedavno su izašli sa podatkom iz Vlade da su dobiti javnih poduzeća u 2014. 47 javnih poduzeća 2 milijarde i 720 milijuna kuna. Svi pozdravljamo što se to desilo. Od te 2 milijarde i 720 milijuna kuna samo HEP 2 milijarde i 470. Pitamo što rade? Vidjeli ste nijedna hidroelektrana, nema termoelektrane, nema gradnje, nema ničega, podigli smo cijenu struje i građani plaćaju, gospodarstvo plaća dobit se gomila. HŽ infrastruktura imamo rast prihoda po njihovom financijskom izvješću 63%, pazite 63%. O čemu se radi? Iskazuju dobit i to najavljuje potpredsjednik Vlade Grčić 19,8 milijardi. Uđemo na stranicu HŽ infrastrukture dobit 157 tisuća kuna. Svatko kaže svoj podatak. Minus je u 2013. bio 838 milijuna kuna. HŽ putnički prijevoz minimalna dobit, minus je bio u 2013. 362 milijuna kuna. HŽ Cargo gubitak 117 milijuna kuna. Imamo milijardu i 200 milijuna kuna gubitka i najedanput u godinu dana uz pad prometa putnika i pad prometa tereta imamo milijardu i 200 milijuna kuna praktički pozitivnog rezultata. I odemo malo dublje, što se to dešavalo? Znamo da smo promijenili trošarine, od 2014. su ušle u sustav 440 milijuna kuna. Gdje se to uspjelo sve ostalo namiriti? Gdje, što to radi tamo? Imamo zaduženje koje u 2013. na 2014. povećano sa milijardu i 122 na 2 milijarde i 111 milijuna kuna. Što radi Vlada na kraju godine? Preuzima gotovo milijardu kuna i povećava temeljni kapital firme. Pa mislim da li možemo ući u ovu godinu zaista na način da pričamo bajke a znamo da nam je situacija na terenu praktički katastrofa. I što se dešava sa takvim načinom u našem državnom proračunu i zbog čega nam onda raste javni dug jer kažu da je ovo super način, ove su potpore na ovaj način dozvoljene.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Boriću ako vam tu u Saboru serviraju priču da je deficit države 13,5 milijardi ili 12,8 a svi i Državna revizija i MMF i Svjetska banka i Europska zajednica kažu da je to 18,7 milijardi kuna nitko ne zna koliki su minusi u zdravstvu i onda je logična stvar da se događa ovo sa bilancom HŽ-a. Jer nemoguće je da netko tko je kronični gubitaš u jednoj godini ima praktički i postane dobitaš i da naprosto nestane 830 milijuna gubitka. Jer se postavlja pitanje što je sa gubicima iz prethodnih godina? Jer država može preuzeti kredit i kreditnu obvezu međutim kredit niti je prihod niti rashod, kamate su jedino rashod, prema tome država nije preuzela gubitak. Dakle, to je bilančno igranje. A najbolja je priča sa HEP-om. Dignete građanima cijenu 25%, imate dvije sjajne hidro godine i onda se hvalite kako je HEP ostvario dobit. A tu dobit nije ostvario HEP nego tu dobit i to su napunili hrvatski građani. I to nije ništa drugo nego parafiskalni namet. Jer ako vi meni naplaćujete struju 25% više, a za to nije postojala nikakva potreba vi ste meni praktički uveli dodatni porez. Ali to ste mi napravili i sa plinom i sa strujom. I prema tome ne možemo pričati o tome da smanjimo parafiskalne namete građanima, zapravo poduzećima, a istovremeno ih stavljamo građanima. Ili se promjeni stopa poreza na dohodak pa dobijete 20, 30, 50 kuna više a istovremeno mjesečno platiti 100 kuna više struju. Dakle, rekao sam nevjerodostojni dokumenti koji su za sva tri poduzeća koji su itekako različiti u 95% teksta identični naprosto više ne bi smjeli prolaziti u ovom Visokom domu. Ali nažalost vladajuća Kukuriku koalicija će donijeti odluku da hrvatskim građanima se povećava vanjski dug za 163,5 milijuna eura, a to znači da će to ujedno i biti povećan i deficit.
Tomislav Klarić, replika.
Gospodine Šuker postavili ste interesantnu tezu, dakle pitanje ste postavili zbog čega posao nisu mogle dobiti pružne građevine koje su sposobne i taj dio posla odraditi, a onda ste kao odgovor dali razlog je neki drugi, da netko drugi može dobiti posao. Na samom uvodu svojeg izlaganja rekli ste koje su se to investicije dogodile, odnosno da se nisu dogodile. Jesu dogodile su se investicije, dakle elektrificirane odnosno na isti sustav vuče je stavljena riječka pruga, uveo se APB na dijelovima te pruge, izgrađeni su dalekovodi, elektrovučne … i to su sve projekti koje je započela prethodna Vlada. Međutim, poznavajući smijenjenog predsjednika uprave, a dobro ga znam i svojevremeno smo i zajedno radili, sumnjam da bi on uopće pokrenuo na ovakav način optužbu, bivši predsjednik uprave, gospodin Perišić, i optužio ministra za odluke kojima je samo u tom dijelu nanesena šteta za 100 milijuna eura. Pa kad bi se sva ova gradilišta koja su odrađivana ovih godina, mi koji smo negdje u tom dijelu poslova radili, bilo bi interesantno pogledati malo te građevinske dnevnike, te knjige, napraviti jednu stručnu ekspertizu svih tih radova koji su odrađivani i način na koji su odrađivani ja se bojim da bi se moglo tu dogoditi puno jača stvar nego što je ono bojanje tunela nekoliko puta ili ne znam nekakva slična ta afera. Ako govorimo o onom što se radi i nekakvim novim projektima, a vezanim naročito opet se vraćam na tu riječku prugu jer je ona ključ bez obzira koliko bude koštala za daljnji razvoj tog vitalnog po meni hrvatskog interesa i gospodarskog pravca razvoja riječke luke je ravničarska pruga. U kojoj fazi su projekti, što je po tim projektima odrađeno? Četiri godine mandata praktički ove Vlade su prošla, osim ovakvih kreditnih zaduženja, osim parcijalnih rješavanja problema i sprečavanja odnosno osiguravanja likvidnosti kreditnim zaduženjima ja napretka u tom polju ne vidim.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Klarić, pa zar nije logično ako ste preuzeli tolika jamstva da onda te firme naprosto preuzmete firmu kćer koja dobro funkcionira zbog nekakvih zakonskih prepreka, direktiva Europske unije, ne može se javit na natječaj i ako treba organizacijske postavite u sasvim neko novo trgovačko društvo u vlasništvu države ili čak date nekom na upravljanje, privatizirate, napravite što god hoćete ali bitno da ta tvrtka koja je sposobna dobiva poslove u Hrvatskoj, da ih ne dobiva netko drugi. Ali kažem, ovo je simptomatično. Ako netko naprosto ne želi napravit ništa od toga nego samo uporno tvrdi pružne građevine ne mogu dobit posao zato što su poduzeće kćer onda jasno zašto se to događa. Druga stvar, govoriti o otpuštanju radnika, otpremnina, o smanjenju broja radnika, ako nemate jasno posloženu situaciju što će se događat nakon toga kako i u kojem obimu će tvrtka raditi da bi onaj preostali dio zaposlenih imao šta radit, mogao ostvarivati određenu zaradu, a ne stvarati gubitke su bačeni novci. Jer vama naprosto ako niste stvorili firmu, ako imate jednog mastodonta koji guta tolike i tolike novce u hladnom pogonu otpuštanjem samo nekoliko tisuća ljudi niste riješili ništa. Dakle vi morate definirati što želite od Hrvatskih željeznica, koje pruge su vam interesantne, koje nisu interesantne, onda to treba već jedanput netko presjeći, a ne raditi ovako kao što se radi, stvaraju se silni gubici, stvaraju se problemi za proračun. Najveći problem je što nama propada prateća industrija, dakle propada industrija koja je itekako bila vezana uz željeznice. To je Gredelj, to je Đuro Đaković, to je Končar i to su stotine ili tisuće obrtnika i malih i srednjih poduzetnika koji još iz vremena bivše države su radili za te velike tvrtke, radili za HŽ i ništa drugo nisu radili i proizvodili. Svi su oni sada u problemima samo zbog toga što netko nije imao snage i znanja restrukturirat HŽ, a možda su i neki viši interesi u pitanju.
Tomislav Žagar, replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Šuker, rekli ste da se ovakvi zajmovi ne rade na kraju mandata. Ta je izjava ili netočna ili djelomično točno. Naime, vi sigurno dobro znate da za pripremu svog zajma pa tako ovako velikog zajma je potrebno određeno vrijeme da se takva dokumentacija pripremi. U pozadini te pripreme je bio projekt održivog razvoja hrvatskog željezničkog sektora. U rujnu 2013. se krenulo s izradom takvog dokumenta i tijekom 2014. se na njemu radilo i 2015. u veljači kad je Svjetska banka došla izvršit pregled toga, kad je projekt bio završen Svjetska je banka rekla to je u redu, govorite o tri dokumenta koja su identična. Pa naravno postoji u pozadini ovog projekta i taj se projekt može vidjet, on je dostupan, vidi se detaljni prikaz svih troškova koji su za Svjetsku banku bili prihvatljivi. I kad vi kažete da se javni dug povećao za 163,5 milijuna eura, ali ne smijemo prešutit da se dio tih sredstava, 40% sredstava se koristi za refinanciranje dosadašnjih obaveza od komercijalnih banaka koje imaju visoku kamatnu stopu pa će se na taj način uštede koje će bit ostvarene, HŽ Infrastruktura i Putnički prijevoz 68 milijuna kuna, to je procjena, a HŽ Cargo 74 milijuna kuna. Ta će se sredstva ponovo moći koristit za razvoj. Dakle ne možemo stvari gledat samo jednostrano. Još jedanput da zaključim, za pozadinu ovakvih projekata je potreban tim stručnih ljudi koji su radili eto vidimo skoro dvije godine i napravili su dobar posao i na tom im treba zahvaliti.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Kolega Žagar, ja sam rekao na početku onaj tko zna kako funkcioniraju međunarodne financijske institucije, dakle Svjetska banka ili Međunarodna banka za obnovu i razvoj ne daje kredit … za taj i taj projekat. Ona praktički vama daje sredstva da financirate tekuću likvidnost, a za to morate provesti određene reforme. Dakle hrvatska strana je ponudila što će financirati sa tim kreditom. Da li je bilo bitnije refinancirat nekakve obveze ili financirat nešto što je daleko bitnije da bi HŽ u ovakvom organizacijskom obliku kao što je sad postavljen mogao funkcionirati to je stvar onih koji su to radili. Iz ovih materijala se to ne vidi, ali ako ćete vi 70% ovih sredstava iskoristit kao što ste vi rekli za reprogram nekakvih kredita koji imaju nešto višu kamatnu stopu vi u principu niste ništa napravili. Jer restrukturirat firmu, samo otpustite jedan broj zaposlenih, a ne znate, niste definirali što ćete sutra raditi, niste stvorili sredstva za rad toga. Rekao sam vam, što će bit sa one 44 lokomotive koje premijer Milanović tako pompozno najavio prije 3-4 mjeseca da će se radit u Končaru. HBOR nije dao kredit za to, to nitko živ neće financirat, ali bez tih lokomotiva jedna od ovih tvrtki ne može funkcionirati jer kolega Novak je rekao da sa postojećim lokomotivama izvan granica Republike Hrvatske ne mogu otići, dakle vi morate stvoriti određene preduvjete da bi se ovo moglo provesti. O tome vam ja govorim. Dakle Svjetska banka neće vama reći evo vama 10 milijuna eura za ovo, 10 milijuna eura za ono. Vi ste se globalno dogovorili koje ćete reforme provesti i na ime tih dogovorenih reformi vi ste predložili što ćete raditi i zašto vam trebaju novci. Dakle oni vas ne obvezuju da vi, vi sami odlučujete zašto ćete ih potrošit. Ali da bi dobili te novce i da bi dobili nekakve sljedeće novce morate pokazat vjerodostojnost da ste proveli reforme, međutim ovo što se dogodilo sa Gredeljom je naprosto nemoguće nadoknaditi.
Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Kolega Šuker, čisto da vas ispravim u jednom detalju, nije 44 lokomotive nego je 44 elektromotorna i dizelmotorna vlaka, ako se varam 32:12 je omjer, jel tako, ali nema veze. To su elektromotorni, dizelmotorni vlakovi koji će služit isključivo za unutarnji prijevoz što gradsko prigradskih, što linijski da, ali nisam zbog toga reagirao. Vi ste u svom izlaganju predložili model za pružne građevine, rješenja problema pružnih građevina. Iako znam da je dobra namjera, ali nije to dobar model koji ste vi predložili jer bi nas doveo u neke druge probleme koji će možda i opet proizać' iz ovoga. A riječ je o tome da mi imamo obavezu održavanja infrastrukture. Novom organizacijom koja je uvedena za vrijeme ovog ministra smo kompletno održavanje prebacili u pružne građevine. I sada se pružne građevine one su praktički predodređene kao firma koje trebaju vršiti redovito održavanje i servisiranje infrastrukture. Ako to neće oni raditi onda ćemo morati to dati nekom drugom. E sada je upitno da li se pružne građevine svjesno uništavaju da im se smanji vrijednost pa da ih se jeftino proda ili će se svjesno uništiti da bi se otvorio prostor nekom drugom tko će uletiti u tu priču. A spomenuti su i stručni timovi za projekte. Sjetite se one tiskovne konferencije, ministar ako se ne varam sa 12 žena okružen, 12 voditeljica europskih projekata. Neke od tih osoba poznajem i ja još iz vremena dok sam radio tamo i dapače, te koje poznam cijenim. Gdje su sada? Da li je moguće da smo osobu koja je vrhunski stručnjak, a to i ja tvrdim za nju, koja je bila imenovana šeficom jednog od tih projekata, smijenili i stavili malte ne na mjesto referenta i ponizili do maksimuma.
Ivan Šuker odgovor na repliku.
Kolega Novak, hvala na ispravci ali bitno je da znamo o čemu se radi. Međutim ja kada sam govorio za pružne građevine ja nisam predlagao to kao gotovo rješenje, nego sam rekao ako nešto predstavlja problem postoji niz zakonskih modela da se to riješi. Isto tako kao što postoji i odluke koje će riješiti da pružne građevine budu održavaju tu infrastrukturu. Prema tome sve se to da složiti samo treba postojati želja da nešto što je praktički u ovom trenutku najvitalnije u tom željezničkom da kažem opusu održite ili je pitanje da želite to svesti na nekakav minimum pa da to neko jeftino kupi i da onda poslije toga masno naplaćuje sve te poslove. to je ključno pitanje. A kada ste spomenuli onih 12 Gracija koje su stajale iza ministra, ja sam rekao da jedan od ključnih problema Hrvatskih željeznica što određeni projekti koji su tu i koji mislim da se svi slažemo nisu krenuli i ne financiraju se iz EU fondova. A da bi to napravili trebate imati stručne ljude koji će to pripremiti. I da smo krenuli odmah da je to bio primarni zadatak da si je to ova Vlada uzela kada je krenula onda budite sigurni da uporno na valovima toga uspjeha bi se dogodile mnoge pozitivne stvari za Hrvatske željeznice. I došli bi do toga da pojedine linije nemaju ekonomsku opravdanost. Pa ljudima je svejedno jel se voze sa autobusom, sa mini busom ili sa vlakom njima je bitno da sigurno i na vrijeme stignu na odredište. Pa nitko neće plakati za vlakom zbog toga što je vlak, ako se sigurnije vozi i ako je on ne isplatio ako se sigurnije i brže neko doveze netko sa ovim autobusom ili nečim drugim onda je to vjerojatno rješenje koje je prihvatljivo. Pa ne možete financirati i stvarati gubitke samo zbog toga što je tako tradicija. Ali nažalost ako ne napravite ništa dobro ne napravite nijedan kvalitetan pomak onda je normalna stvar da imate otpore i za nekakve tradicionalne prijevoze i netko će reći ukinuo si meni zug nemaš pravo na to, netko će reći ukinuo si meni feratu ili kako to već ide ne, uglavnom svak će nać svoj razlog.
Kolega Šuker molim vas žene koje pošteno rade svoj posao zvati Gracijama. Molim vas nemojte to. može se i drukčije to shvatiti. Jakša BAloević replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Gospodine Šuker, jedan moj dobar prijatelj i poduzetnik koji se bavi vađenjem i obradom kamena i taj obrađeni kamen izvozi diljem svijeta u Kinu, Ameriku, Koreju, Njemačku, Italiju, Austriju itd. i to nije problem jer to ide brodom i to dođe vrlo jeftino. Prilikom obrade tog kamena dolazi do škarta, taj škart se također može izvoziti, recimo u Njemačku, međutim on kaže problem je. ja govorim u čemu je problem, ako prijevoz obavi sa šleperom stavka je 50% od ukupnih troškova i njemu se to ne isplati. I onda ga ja pitam zašto se ne može Cargom, on kaže Cargo ne ovo što je gospodin Novak upozorio, ne može preko granice. Stoga smatram, a vi ste dobro rekli da ovo zaduživanje kreditiranju vezano za HŽ Cargo da je to direktno podizanje deficita što je točno, 163 milijuna eura, ali mislim da se je za nadat da ovaj kredit koji će HŽ Cargo iskoristiti da će to biti na podizanje tehnološkog nivoa kako bi bilo u službi našeg gospodarstva.
Ivan Šuker odgovor na repliku.
Kao prvo ispričavam se nisam imao nikakvu lošu namjeru kada sam rekao Gracija onda ću reći 12 stručnih gospođa tako da ne bi ispala bilo kakva uvreda. A što se tiče vaše replike, kolega BAloević dakle pa logična je stvar da HŽ mora vidjeti gdje može šta raditi što može prevoziti te na takav način tražiti posao. Zna se da je HŽ najjeftiniji prijevoz. Pa mi smo imali potpisan ugovor sa Turskom za one tzv. roro vlakove najprije do Ljubljane, na kraju su ti vlakovi potpisan je ugovor bio za roro vlakove do Beča. Uopće ne znam u kojoj je to fazi danas. Također sa turskom vladom se pregovaralo za roro vlakove koji bi praktički kamione koji bi dolazili sa velikim trajektima u Riječku luku od Rijeke vozio dalje i onda ćemo doći na trag onoga o čemu je govorila kolegica Holy oko zaštite okoliša i štetnosti, a isto tako i ekonomičnosti prijevoza. Dakle, sve to postoji samo naprosto HŽ trebaju vidjeti gdje imaju prostora i gdje imaju mjesta. Ali isto tako nelogično forsirati nešto kao što su nagibni vlakovi za Split koji nikako ne funkcioniraju, a istovremeno ste napravili autocestu i upucali u nju silne novce. Dakle razvijate dva konkurentska paralelna infrastrukturna projekta i još uz to imate i avion, pa to je onda logična stvar da će svi imati problema i da nitko neće imati dovoljno putnika. Ali ako splitska pruga bude primarno za, recimo za teret, onda se točno zna u kojem ono smjeru treba ići. A isto tako i za putnički prijevoz treba služiti. Da li će netko voziti ovo ili ono, pa na HŽ Cargo-u je da ponudi kvalitetan i jeftin prijevoz i da na takav način nađe kupce. To je jedini način. Ali na ovakav način da se samo … [[Govornik se ne razumije.]] sa novcima iz proračuna bez restrukturiranja to je naprosto bačeni novac u vjetar.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Ivo Jelušić.
Poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom. Danas ovdje razgovaramo o tri slična projekta, o tri slična zakona, o tri slična ugovora. To je kolega Šuker govorio da je i sličan tekst, pa i logično je da je sličan tekst jer se radi o sličnoj tematici, dakle o sredstvima Međunarodne banke za obnovu i razvoj za tri HŽ-ova segmenta u ukupnom iznosu od 163,5 milijuna. Kada bi danas bilo kojoj tvrtki, bilo kojem poduzeću netko ponudio za njegove projekte koje je trebao učiniti kredit od par milijuna eura ili onoliko koliko mu treba uz kamatu od 1% i na rok otplate od, dugoročno dakle od 10, 15, 20 godina, bio bi presretan da tako nešto ima i da može realizirati. Pa i država isto tako kada ima u prilici dobiti takav izvor financiranja za projekte koji su joj prijeko potrebni, mislim da treba biti zadovoljna i da svaka Vlada koja je odgovorna bi krenula u takve projekte. A ova Vlada je odgovorna i krenula je u takve projekte. Dakle ići će se u financiranje projekata vrijednosti ukupne 163,5 milijuna eura uz vrlo povoljnu kamatu, dakle oko 1% i na, uz poček od 3, do 5 godina, kako za koji od ovih ugovora. I uz otplatu na jedno dugoročno razdoblje dakle od 10, 15 i 20 godina. Vrlo potrebni uvjeti. A da je potrebno ulagati to zasigurno nije sporno. Govori se ovdje kako je naš HŽ u problemima. Točno, ali ti problemi nisu od jučer i oni su dugo, godinama, pa i desetljećima prisutni na ovim prostorima. Sjećam se još kao student kada sam putovao vlakom pa nije bilo čudno, čak su vlakovi znali kasniti po 500, 300 minuta i to je bilo normalno, pogotovo ovi koji su dolazili sa juga, gotovo da se nismo orijentirali po voznom redu nego dođeš na kolodvor, pa znaš da će neki vlak naići. Ja sam iz Broda išao prema Zagrebu. I tada smo si pričali kao anegdotu kako u Švicarskoj vlakovi su točni, dolaze u minutu kako po njima možeš sat namještati, što je točno. Međutim, zašto to govorim. Pa da znamo odakle smo krenuli i gdje smo bili a nažalost ni kroz ovih 20-ak ili više godina otkada imamo samostalnu Republiku Hrvatsku i HŽ koji je hrvatski, nije se puno ulagalo, nije se puno promijenilo. Imali smo rat, mnoge pruge su bile onesposobljene, mnoge su ostale izvan funkcije, ostao nam je HŽ sa svojim problemima. ž Koji su problemi? Višak zaposlenih. Dakle niti jedan čovjek nije dobio otkaz bez obzira što vlakovi nisu vozili, pruge nisu radile nego je to sve bilo na trošak proračuna. Radili ne radili dobivali su plaću, kakve su takve, ali su dobivali. Imali smo i imamo loše pruge, imamo loše vlakove. Sve je to nešto što je naše nasljeđe, sve je to što je prisutno kod nas godinama. I sada pogotovo oni koji na tome nisu puno radili da se to promijeni, sada govore kako je to problem. Pa kao da to nije problem bio i prije 5 ili prije 8 godina. I ova Vlada sada kada pokušava nešto raditi, pa evo i na ovom konkretnom slučaju sada postavlja se kao problem zašto se to radi, je li to trebalo i je li to novo zaduženje. I je novo zaduženje od 163 milijuna kuna. I nije pitanje da li se zadužiti nego za što se zadužiti. Naravno da bi problem bio kada bi se zadužili za potrošnju pa te novce potrošili ali ako zadužiš se i uložiš u infrastrukturu u koju je potrebno uložiti, u nove vlakove ili u nove pruge e onda je to opravdano. I svaka bi zemlja bila sretna da može dobiti tako povoljne uvjete, da ulažu u svoju infrastrukturu. Da se sjetimo samo u druge infrastrukturne projekte, nedavno još prije par godina za vrijeme bivše Vlade se zaduživala za izgradnju autoceste i uz kamatnu stopu od 6 do 7%. Uz takve se kredite naravno ne mogu raditi infrastrukturni projekti ali uz ovakve uz 1% se može. Ali vidim da je to opet problem. Prema tome nije problem hoćemo li se zadužiti nego za što ćemo se zadužiti i po koju cijenu ćemo se zadužiti a ovdje se zadužujemo za projekt koji je dobar i uz vrlo povoljnu cijenu. Da li je nešto ova Vlada napravila na rješavanju ova 3 problema koja sam rekao, dakle višak zaposlenih, loše pruge, loši vlakovi? Je, ja bih rekao dosta toga što se moglo napraviti u 3 godine. Broj zaposlenih ukupno u HŽ-u 2011. kada je ova Vlada dakle stupila na dužnost bio je 17 tisuća 356. Sada je negdje oko 13 tisuća. Dakle preko 4 tisuće, skoro 4,5 tisuće zaposlenih manje. Taj problem, dakle višak zapravo se rješava i već je dobrim dijelom riješen. Što se tiče loše infrastrukture. Pa samo ove godine, 2014. godine uloženo je oko milijardu, nešto manje od milijardu kuna u infrastrukturu, dakle u prugu i pružne građevine dakle u infrastrukturu Hrvatskih željeznica. Da je tako rađeno svih godina otkada postoji Hrvatska danas bi imali pruge na razini najrazvijenijih zemalja Europske unije. Ali opet su najglasniji oni koji to nisu radili pa prigovaraju nama za ono što oni nisu radili. Bilo je ovdje riječi i o vlakovima. Dakle, da, točno je da imamo loše vlakove, lošije nego što su u zemljama razvijenije zapadne Europe ali krenuli smo i s time, 44 vlaka su u planu da dođu na naše pruge od kojih su 22 ugovorena i samo je pitanje dinamike kada će koji doći na pruge. Dva su već isporučena. Izgledaju lijepo, oni koji su vidjeli, mogli su vidjeti. Prema tome, mene raduje da smo krenuli dakle i u rješavanje i tog … [[Govornik se ne razumije.]] dakle. I voznog parka, dakle i vlakova i infrastrukture a bogme rješavamo i zaposlene. Naravno ovdje je bilo i pitanje da li se ova sredstva trebaju upotrijebiti za zbrinjavanje u onom jednom dijelu, manjem dijelu i za zbrinjavanje zaposlenih. Pravo pitanje je da li treba ići na zbrinjavanje zaposlenih ako ih ima viška, a ako treba onda naravno da zato treba osigurati novce. Koje novce? Pa one koji su najpovoljniji i najjeftiniji. Ako se država da bi pokrila svoj deficit za duže po puno većoj kamati nego što je ovo onda je logičnije da ćeš upotrijebit te novce koje si dobio uz 1% nego neke koje si dobio uz 3, 5 ili ne daj Bog više posto. Prema tome, naravno da je opravdano. Ako nećemo iz ovih novaca onda ćemo to iz proračuna, a proračun se zadužuje nažalost skuplje nego što se ovdje zadužujemo. Prema tome problema naravno ima, problemi se rješavaju i zaista je dobro da evo sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj smo krenuli u ovaj projekt, inače Međunarodna banka za obnovu i razvoj dakle i do sada je sudjelovala u niz dosta dobrih projekata u Hrvatskoj do sada je mislim uloženo negdje oko u Hrvatskoj od '93. otkada smo prisutni u Ugovoru sa Međunarodnom bankom, negdje mislim oko 3 milijarde eura i to su povoljna sredstva. Naravno, ta se sredstva i ne mogu trošiti onako kako bi to nekome palo na pamet, s kontrolom su dakle u uvjetima koje banka diktira. Onaj tko da sredstva u ovom slučaju dakle ima pravo ući u svaku fakturu, u svaki ugovor, sve pregledati, ima pravo inspekcije i revizije, prema tome odvijat će se po nekakvim ajde da kažem maksimalno transparentnim i najvišim standardima koji su prisutni danas u međunarodnim financijskim institucijama. Prema tome, mi imamo pred sobom dakle jedan program koji je sigurno dobar, koji je kvalitetan, koji će pridonijeti rješavanju sva tri ova problema o kojima sam govorio, s kojim se susreće odnosno s kojima živi HŽ već desetljećima, dakle i sa brojem viška zaposlenih i sa lošim vlakovima i sa lošim prugama, uz vrlo povoljne uvjete financiranja, dapače vrlo ja bih rekao u ovom času povoljnije teško je i osigurati i uz dobar rok otplate. Prema tome, mislim da se radi o dobrom izvoru sredstava i dobrom programu i naravno da će oni doprinijeti rješavanju problema koje ponavljam ova Vlada nije stvorila, ali ih je naslijedila i valjda nije njen grijeh što pokušava rješavati probleme i upozoravati na probleme, grijeh je valjda onih koji te probleme do sada nisu rješavali. Hvala.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Jelušić, ja ću vama govorit brojke, a vi meni recite da li je to sve baš i onako kako vi pričate pa da se uskladimo. Broj putnika pao je od 2012. sa 27 milijuna 668 na 21 milijun 926, znači 6 milijuna putnika manje u 3 godine mandata vaše Vlade. Prijevoz robe sa 11 milijuna i 400 tisuća tona na 10 milijuna 668 znači 730 tisuća tona manje robe. Dnevno znači za 2014., čitam iz izvješća HŽ Infrastrukture, znači 25 tisuća putničkih vlakova na razini godine manje. Teretnih 7 tisuća, znači to vam je dnevno 100 vlakova manje putničkih i teretnih. Prosječna brzina putničkog vlaka sa 44,35 km na 46 km/h povećana, a teretnog vlaka je pala sa 21,17 na 20,67 km. Prosječno kašnjenje teretnog vlaka na 100 km je bilo 111 minuta u 2013., a u 2014. 115 minuta na 100 km. Znači na 100 km on zakasni 2 sata skoro i raste vrijeme kašnjenja. Pa sad vi meni objasnite ako sve to radimo, ako ulažemo u infrastrukturu, ako se modernizira, ako kupujemo vlakove, pada nam broj putnika, pada broj prevezenog tereta. Neću vam pisat što su o industriji oni napisali kao HŽ Infrastruktura i zašto oni vide razlog pada broja tereta ovdje. Pa tko koga ovdje laže? Pa ovo su brojke koje je napisao na službenoj stranici u izvješću u poslovnoj godini 2014. HŽ Infrastruktura, a gdje su priče o ovom menadžiranju ovih gubitaka. Pa to je čisto financijsko prebacivanje, amortizacija raznoraznih, prebacivanje firmi iz jedne u drugu. Pa tu nema nikakvog kvalitetnog rada i ne vidimo povećanje ničega, samo smanjenje. Pa kako može netko sa toliko smanjenim prometom putnika, tereta, bolje financijski stajati. Ja ne znam, ne vidim u ničemu osim onih 400 milijuna trošarina koje su im ušle temeljem 20 lipa, ništa drugo. Pa evo sad mi vi objasnite kako je moguće da ove brojke padaju, sve do jednom, a sve smo napravili.
Ivo Jelušić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Kolega Borić, te brojke koje ste iznijeli vjerojatno su točne i ja ih nemam sad tu kod sebe da provjeravam i vjerujem. Ali upravo zato što su to brojke takve što imamo dakle smanjenje broja putnika, što imamo smanjenje brzine vlakova, što imamo sve lošije vlakove, sve lošije pruge i sve manje putnika, ova Vlada je krenula u projekt da se to zaustavi. Pa nije ova Vlada stvorila te probleme, pa ne pada broj putnika od jučer nego pada već 20 i nešto godina. Vlakovi nisu ovako loši od jučer nego su lošiji i lošiji svake godine, iz godine u godinu, a ova je Vlada tek smogla prva ozbiljne snage da nešto proba mijenjati. Prema tome, to je točno da su te brojke takve i upravo zato što su loše idemo pokušati nešto promijeniti. Prema tome, ako imamo loše vlakove što treba napraviti Vlada, probati osigurati povoljna sredstva što je uspjela naći i ići u nabavku novih vlakova na šta se krenulo. Zašto to nije krenula prije 6 godina, pa zato što nije bila na vlasti nego ste vi bili na vlasti. Ja se isto slažem da je Vlada to trebala prije 6 godina, ali nažalost to nije bila naša Vlada nego vaša. Zašto nije se krenulo u ozbiljnije investicije u infrastrukturi, zašto se svake godine nije ulagalo po milijardu kuna kao što se ove 2014., odnosno prošle 2014. išlo. Da se ulagalo svake godine toliko za vaših 20 godina vladavine bilo bi uloženo 20 milijardi u infrastrukturu i danas bi naše pruge sasvim bolje izgledale. Prema tome, točno da problemi su tu, nismo ih stvorili, ti se problemi slažu godinama i desetljećima, pokušavamo rješavati i ako nam nećete pomoći što ne morate, ali nemojte nas ni ometati da realiziramo nešto što je dobro.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom. Danas je veliki dan za hrvatsko gospodarstvo, strašno veliki. Dakle zadužujemo se za novih milijardu i 300 milijuna kuna što ide u povećanje vanjskog duga i polako onaj javni dug raste do 100% ukupnog BDP-a. Drugo, danas smo donijeli i vrlo važne odluke o zakladi za djedu Hrvatske, gdje smo učvrstili položaj ravnateljice. Vrlo veliki korak koji je zaslužio jutarnju žestoku raspravu. I treće, danas je Vlada donijela odluku o sudjelovanju u dokapitalizaciji društva Podravka d.d. Koprivnica. Vrlo uspješne firme kojoj je potrebna dokapitalizacija. Kako ju vodi kadar SDP tako imamo i sada na kraju mandata i dokapitalizaciju. Ali to nije sve! 9. lipnja 2015. godine sklopljen je ugovor o kreditu, klupskom kreditu između Podravke, Erste banke i PBZ-a o kreditu od 58 milijuna eura također za dokapitalizaciju Podravke. O tome se malo zna ili nitko i ne zna, tako da je ukupna suma skoro 500 milijuna kuna za dokapitalizaciju Podravke. E, vratit ćemo se mi na milijardu i 300 milijuna kuna za Hrvatske željeznice. Za putnički prijevoz sporazum za jamstvo Međunarodne banke za obnovu i razvoj IBRD 43 milijuna eura, za HŽ Cargo 41 i pol milijun eura, za HŽ Infrastrukturu 79 milijuna eura. Počeci su tri do pet godina, negdje pet negdje tri, rokovi vraćanja 15 do 20 godina i 10 godina s time da je ovdje čak uključeno za 79 milijuna eura koji je najveći kredit za HŽ Infrastrukturu poček od tri godine je uključen u tih 10 godina. Znači, mora se u 7 godina vratiti kredit. To što je 3 godine poček to je druga stvar. A što zapravo imamo od Hrvatskih željeznica i kako je u ove tri i pol godine nastavljen, da ne bi netko krivo shvatio, nastavljena erozija Hrvatskih željeznica možemo najbolje vidjeti po tome da danas ona pjesma o Jankecu i cugu ne postoji, jer iz Kumrovca više nema veze željezničke za Zagreb, dakle iz Hrvatskog zagorja. Pa nema, pa može bit iz Jastrebarskog. Dakle, pruga Sisak – Petrinja – Glina – Topusko – Karlovac je dignuta. Ne da je ukinuta linija, nego nema više pruge, niti ima pragova, niti ima šljunka, kamena na pruzi zato što je udruga a naslonjena na SDP zvana Kopa beach. Možete misliti kakav naziv domaći Kopa beach dobila pravo da iskoristi materijal sa nerentabilne pruge uz pomoć gradonačelnice Siska također iz SDP-a. Na tom materijalu prvo se govorilo da su zaradili oko 10 milijuna kuna. Najnovije informacije da su na tom otpadnom materijalu, dakle željezo, drvo, kamen, kamen, mramor i željezo zaradili 42 milijuna kuna ili skoro 6 milijuna eura. Istovremeno Hrvatska država se zadužuje uredno sa jamstvima za Hrvatsku željeznicu. Pruga Pleternica – Našice i dalje ne postoji. Možda će Kopa beach dobiti pravo i da tamo digne prugu i pragove i sve ostalo što građevine koje idu uz prugu da bi iskoristila za sekundarne sirovine za rasprodaju materijala sa pruge. Nadalje, lokomotive. Jedna firma željeznička putnički prijevoz daje konkurentskoj privatnoj tvrtki HŽ, konkurentska HŽ Cargu lokomotive i vagone za prijevoz tereta, dakle ono čime se bavi HŽ Cargo da bi napakostio valjda HŽ Cargu. Sama željeznica propisuje pojedinačne vagonske pošiljke da se više neće moći prevoziti HŽ Cargo, ove kako reče kolega Novak marš rutne vlakove će dakle moći formirati kako bi išle, a o samoj željeznici ovise, netko reče ovdje Gredelj kojega više zapravo ima, nema, teško je reći. Đuro Đaković, također. I on vrši restrukturiranje. Gle! Što znači restrukturiranje? Ovdje ovim kreditom mi financiramo otpuštanje radnika i to je uglavnom to. Gospodine Antešić, recite mi zašto se odustalo od pravca Zagreb – Beograd, dakle RH1 kako vi to zovete ovdje ili desetog koridora i zašto se odustalo od modernizacije pruge Okučani – Vinkovci, a naručili ste elaborat kod Mate Gavrana u firmi MIG i platili je 15 milijuna kuna. I taj elaborat o modernizaciji pruge Okučani – Vinkovci stoji, jer kaže nema novaca, a dižemo evo jamstava, ali nema niti jednoga podatka da se i jedan kilometar ili metar te pruge Okučani – Vinkovci modernizira, a na glavnom je pravcu prema Sloveniji, Srbija – Slovenija. Ne, nema niti jednog, niti jednog podatka. Čitao sam pozorno sve ove materijale. Okučani – Vinkovci niti jedan metar pruge nije rekonstruiran, niti predviđen za modernizaciju. Ovaj ministar koji je izvršio željeznicocid do kraja, zakajlao i zabio posljednji čavao u Hrvatske željeznice je zaslužio odavna ostavku. Ja više neću, ne mogu više odavde tražiti koliko sam puta već tražio da podnese ostavku. I ne samo zbog željeznica, negoli i zbog kopanja tunela ispod Neuma kao da je podzemlje Neuma hrvatsko. Pa Neum je i dalje, ne ono je i dalje dokle god ima do središta zemlje i jezgre ono iz BiH. Pa ne možete vi kopati tunel ispod Neuma ako je to bosansko-hercegovački teritorij. Koliko je uporno i pljuvao po Pelješkom mostu u početku ministar prometa, pljuje po Pelješkom mostu, po jedinstvu, dakle teritorijalnom jedinstvu Hrvatske i EU, ne samo Hrvatske. O cestovnoj svezi NATO pakta od Albanije preko Crne Gore do Slovenije, Hrvatske itd. Ne možete prijeći ako nema mosta Pelješkoga. Takve strateške stvari koje čovjek ne razumije, ali razumije stratešku stvar kada treba do zadnjega trenutka i zatvaranja Gruioa pregovarati o prodaji HŽ Cargoa. Zašto su tako uporni bili pregovori sa gospodinom Gruiaom, ako se može reći da je gospodin, kojega je Rumunjska zatvorila noći u 1 sat, a ja dobio informaciju u 3 na rumunjskom jeziku da je Gruio zatvoren. A dva dana prije toga je gospodin Dončić rekao da će potpisati za 7 dana ugovor sa Gruiom o prodaji HŽ Cargoa. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma što mi ovdje pričamo uopće? Strašno! Strašne stvari. … [[Upadica se ne razumije.]] Nisam mu poslao poruku da, a onda je ujutro doznao ovdje kad sam tražio prekid Sabora, da. O željeznici, kakve mi kadrove postavljamo u rukovodstvo Hrvatskih željeznica? Odakle su došli ti ljudi? Pa imate ljude koji ne znaju što je vagon, a postao je ravnatelj ili direktor Hrvatskih željeznica infrastrukture. Takvi ljudi iz likvidiranih firmi koji nisu znali voditi ni kućni savjet postaju direktori Hrvatskih željeznica ili direktorice. Ima i toga. Nisu se nikad ni vozili vlakom, to je strašno. Takva poslušnička selekcija, partijska selekcija koja dovodi ljude i njih u nedoumicu i u nezgodu da vode jedan sistem kao što je željeznica ili sustav kako god hoćete, a da nikad se s tim nije bavio. To je strašno! Ajmo mi o izravnim podacima. Dakle, Ivan Žagrić iz Batrine meni piše da je 100 i više ljudi izašlo iz škole željezničke za strojovođe ovdje u Zagrebu, a da nitko nije dobio pravo na staž, oni to kažu autorizacija koja je minimalno 6 mjeseci. Ponavljam to ponovno. I da ta djeca koja imaju 20 do 25, ima ih po 5 godina čekaju, nikada neće se moći zaposliti nigdje. A mi zapošljavamo mlade, dajemo im 2400 kuna da bi kako se ono zove taj 2400, bilo je 1600 jel'. Ne, ne može. I naravno onda dadnemo po planu restrukturiranja nek idu u mirovinu, a 800 ih je riješeno ove godine 2014. jel, onda oni koji odu u mirovinu dobiju otpremninu 200 tisuća kuna pa ga operater konkurent HŽ Cargoa angažira da vozi lokomotivu i sa 60 godina i 65 i što ja znam koliko. A mladi čovjek ne može dobiti posao, koji je završio školu ovdje u Zagrebu za strojovođu ne može voziti lokomotivu, ne da mu, ne da mu autorizaciju. Tko ne da? Ministarstvo prometa. Što imam drugo govoriti? Svi ste zaslužili ostavke, svi! I vi gospodine Antešić, vi prvi! Jer ovdje slušate nas sto puta, jeste vi prenijeli ovo što mi govorimo ministru? … [[Upadica se ne razumije.]] Ovo je zaduživanje Hrvatske države i hrvatskih građana za gašenje radnih mjesta na željeznici. Da je promet onaj koji je bio, koji je govorio Borić, da je na tom nivou onda bi sasvim svi ljudi sigurno imali posla ako se smanji broj vlakova pa se smanji brzina, pa se smanji prijevoz broja putnika, pa se smanji prijevoz tona tereta pa onda Petrokemije, Luka Rijeka petrokemija nemaju sigurnoga prijevoznika. Dakle, ne može ni Luka Rijeka napredovati, ne može Petrokemija napredovati. Osim Đure Đakovića i Gredelja silna je industrija i kooperanti o kojima je govorio Šuker koji su bili vezani uz te firme ovisni i o poslovanju Hrvatskih željeznica koje nikako, ama baš nikako ni radom ove Vlade ili neradom ove Vlade zapravo ne mogu stati na svoje noge. O tome da se podijelila u tri firme, u tri oura kako bi se nekada reklo jel', putnički prijevoz, cargo i infrastruktura, potpuno bespotrebno. Mirela Holy je samo da kažem točan datum, imam njezino pitanje, od 2. travnja 2015. godine postavila pitanje ministarstvu i Hrvatskoj vladi "Kako se mogu Pružne građevine d.o.o. uključiti u europske projekte kako bi i one povukle sredstva za izgradnju pruga?" Vlada je odgovorila uglavnom nikako. Tako, ima tu obrazloženje, čitao sam pozorno i pomalo mi nije čak ni jasno. Kaže HŽ infrastruktura ne može sa svojom pokćerkom sklopiti ugovor. Gle molim te čuda, a Slovenija sasvim drugačije je napravila uvjete pa onda mogu raditi svoje pruge. A Pružne građevine moraju propasti ili moraju ići u stečaj ili ne znam ni ja u što, u likvidaciju najvjerojatnije. Jer stečaj može završiti likvidacijom, a ne mora ali najčešće tako završava. E, dakle čitam ja ovdje u odgovoru Vlade na pitanje gospođe Holy i oni napominju onu prugu koju je govorio Novak Gradec kako li se zove treći put ide natječaj jel' tako? Ali i dalje u tom dopisu kojim Vlada odgovara gospođi Holy, gospodični Holy, nema nitijednoga metra pruge Novska-Okučani-Vinkovci. Pruge kojom je nekada prometovao vlak koji se zvao Sava ekspres koji je vozio Ljubljana-Beograd 4 sata. Stajao je samo u Zagrebu i Slavonskom Brodu i Srijemskoj Mitrovici po jednu minutu, ništa više. 4, 4,5 sata Ljubljana, a zamislite vlak da ne govorimo o unskoj pruzi o kojoj nema pojma nitko. Ona vozi do Volinje dakle Kostajnica-Volinja i dalje ne vozi, tamo ima most i preko vode do slobode. Dakle nema dalje prijevoza unskom prugom. Vozi dizelka Dobriljin-Bihać. A to bismo mogli upravo kao prekograničnu ili međunarodnu suradnju Hrvatske i BiH ponovno rekonstruirati. Nažalost, nema ideje o tome. možda Dončić nikada nije ni bio u dolini Une ni u kanjonu Une pa ni ne zna da postoji ta pruga, to je vrlo čudno. E idemo još malo.
E ne idemo. Vrijeme isteklo kolega.
Sada ću ja u replikama još. Ali zaista više ja neću više govoriti o željeznici do kraja mandata. Evo neću više ili neka da Dončić ostavku ili ja više neću govoriti.
Vaše izlaganje zabavljalo je dio zastupnika pa ćete sada čuti šta je to zabavno u replikama. Kolega Ivan Šuker.
Dakle kolega Grubišić meni je ovo što ste govorili o dokapitalizaciji nije nimalo zabavno, dapače jako mi je čudno. Čudan mi je iznos, čudan mi je tajming jednog procesa koji se u značajnijoj promjeni vlasničke strukture dogodio prije nekoliko mjeseci, zašto tada Vlada nije reagirala. A još čudnije mi je da u određenim dokapitalizacijama koje se također događale u državnim kapitalcima, Vlada nije reagirala nego je pustila da dođe do promjene vlasničkih odnosa. Međutim vrlo je interesantno da nema reagiranja ni zbog potreba dokapitalizacije Hrvatske poštanske banke, dakle vrlo čudno. A isto tako mene čudi, ne želim prozivati kolege iz Stranke umirovljenika jer nisu oni reagirali na ovu današnju dokapitalizaciju na sjednici Vlade jer ako ste primijetili jedan dio dokapitalizacije ide iz proračuna, samo ne znam iz kojih sredstava jer nije bilo takve pozicije u proračunu bar koliko sam ja pogledao proračun, a drugi dio dokapitalizacije nekakvih 60 i još nešto milijuna ide iz HZMO i Capital fonda. E pa sada mi isto tako nije jasno ako HZMO ostvari gubitak koliko je ostvaren to je negdje oko 17 milijardi kuna može dokapitalizirati Podravku, a druga stvar isto tako vrlo je interesantna situacija što se uopće događa sa tim Capital fondom, nekada najjači fond u RH. Unutra su vam bile dionice najjače hrvatskih tvrtki koje su došle u HZMO u ime toga što nekad te velike tvrtke nisu plaćale mirovinski doprinos i s osnova duga su taj Capital fond je postao vlasnik dionica. Ali vrlo je interesantno da se on sada vadi iz naftalina kao jedan od onih koji će dokapitalizirati Podravku pa će biti vrlo interesantno pratiti razvoj situacije na terenu.
Boro Grubišić odgovor na repliku.
Zgodne su te stvari pred izbore. Naime, valjda se hvata zadnji vlak s obzirom da znamo. … [[Upadica se ne razumije.]] Mislili ste vjerojatno na ono što sam izvijestio vas sve skupa o velikom danu hrvatskog gospodarstva o ekspanziji Podravke koja eto mora i klupski ugovor između Erste banke, Privredne banke i Podravke sklopiti. Evo primjerak toga klupskog, pazite klupskog ugovora. Ja ne znam znam razne kredite velike i male, ali za klupski ugovor. Ne znam kakav je to klupski ugovor. Valjda kao Mamić i Modrić itd. A što se tiče odluke Vlade, evo imam odluku Vlade kaže ovako "Nalaže se Centru za restrukturiranje i prodaju … centar da u ime i za račun RH izvrši upis i uplatu najviše 141 tisuću dionica" itd. po 300 kuna. A mi znamo i vi znate dobro da je Centar za restrukturiranje dobio jamstvo od 600 milijuna kuna opet od hrvatske Vlade. Stalno prelijevamo iz šupljeg u prazno i tako se devera što bi rekli i pokušava nešto ali osvanut će to sve jedanput ili kod Cvitana ili kod koga bilo drugoga, samo doće vrijeme i za to. Nije još vrijeme.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Grubišić HŽ uvijek su trebale pomoć države i to nije sporno. Međutim od 2006.do 2011.prosječan iznos koji se izdvajao direktno iz proračuna bio oko milijardu, milijardu i 100 milijuna kuna od godine do godine. Dolazi nova vlast, ona kaže idemo u restrukturiranje i smanjujemo tako da taj prihod iz državnog proračuna u 2013.iznosi 515 milijuna kuna. onda se pitamo zašto ovaj minus od 838 u tadašnjem rezultatu. Onda u 2014.najedanput prihod sasvim dovoljan, čak imamo i dobiti i ja cijeli dan pokušavam saznati istinu i ona je ovdje. Poslušajmo, prihod od prodaje željezničkih usluga u 2014.godini iznosio je cijelih 155 milijuna kuna HŽ Infrastrukture i to minimalni pristupni paket 124 i manevriranje 27 milijuna kuna. to je ono što radi HŽ Infrastruktura, 10% ukupnih prihoda. Od nekretnina 22 milijuna, iz proračuna 952 milijuna, uvode 20 lipa i podiže se onih 500 na 952 milijuna kuna i onda ostali prihodi vrlo važno 133 milijuna kuna. čak su ti ostali prihodi veći od onih usluga koje oni rade 133 milijuna kuna od čega ukidanje rezervacije za otpremnine 58 milijuna kuna. Imamo financijske prihode 129 milijuna kuna, uzeli su dobit od pružnih građevina, prikopčali ih sebi i mi imamo pozitivan financijski rezultat sa 10% prihoda od svojih usluga koje slušamo na milijardu i 400. Shvaćamo li s čime se mi bavimo? Pa mi se čudimo onda što nam pada promet, što nam pada broj prevezenih putnika, broj prevezenih tona tereta. I kažemo da mi sa svim tim, danas uvjeravamo hrvatsku javnost, možemo bolje funkcionirati. Evo kako, jednostavno financijskim nekakvim potezima koji nemaju veze uopće sa djelatnošću ni time što se na HŽ-u radi. To su menadžeri i oni shvaćaju evo što trebaju raditi, čak će ih prihod nekretnina, to će se prodavati će im u jednom trenutku nadomiriti sve ono što gube iz svojih željezničkih usluga. Pa mislim, nas uvjeravati da je to super.
Boro Grubišić odgovor na repliku.
Kolega Borić, naravno da je prihod takav kakav je kada netko je ovdje govorio o redu vožnje da možete doći iz Siska iz Hrvatske Kostajnice i Hrvatske Dubice ali nemate nazad vlak, dakle ne možete se vratiti, ne možete kupiti ni povratnu kartu. Kolodvor Sisak u rekonstrukciji stoji već da ne kažem godinama. Kolodvor u Slavonskom Brodu obnovljen, ali kiša pada kroz krov koji je obnovljen, na peronima. Dakle ako imalo puše vjetar ukoso kada kiša pada, jednako ravno pada ne pada kiša na peron. Ako pada imalo ukoso pokisnete ako nemate kišobrana na kolodvoru u Slavonskom Brodu. Pruga, dakle projekt, pazite projekt je naručen i plaćen a pruga Okučani-Vinkovci stoji. Sa više od 50 pružnih prijelaza, uređenjem kolodvora itd.. A to je na glavnom, dva su glavna prometna pravca željeznička, 5B i ovaj bivši 10.-ti koridor željeznički. I što, stalno govorimo o nizinskoj pruzi, o pruzi Rijeka-Zagreb koja je žila kucavica Hrvatske, nažalost kao da oni to neće da naprave, kao da se trude da se upropasti Hrvatska. Eto to se meni tako čini kao i svim drugim i ostalim segmentima.
Ante Babić replika.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Pa u svome izlaganju i … [[Govornik se ne razumije]] kolege gospodina Novaka i Šukera pa i vas gospodine Grubišiću, vi ste se zapravo na kraju malo našalili i ironizirali ste cijelu tu situaciju ali zapravo duboko svjesni teške situacije u Hrvatskim željeznicama. I onda ste govorili kakav je to ministar koji se bori protiv izgradnje Pelješkog mosta, mosta, resorni ministar se bori protiv izgradnje samoga mosta. Nadovezali ste se i na ovu liniju RH 1 kroz Hrvatsku do same granice sa Republikom Srbijom i niti riječi o takvim stvarima i zapravo nedostatku strategije, kako željeznice, tako u cestovnom prometu. Vidjeli smo neki dan i u istraživanju u Jadranu, jutros smo imali prigode slušati o natalitetnoj politici, odnosno ne imanju i nečinjenju i ne imanju te politike, demografskoj politici. I zapravo ne čini li vam se da ova Vlada sve ove godine, ovih 3,5 godine bez nekakvih korjenitosti, analiza, temeljitosti, procjene financijskih učinaka donosi određene zakone za koje ni sama ne zna kakve će učinke imati, odnosno donosi određene zakone pa ih povlači i o tome se naravno javno govori. I zapravo imate osjećaj kao da eksperimentira na hrvatskih građanima u svemu onome što se zapravo njih dotiče a evo sada i u ovom slučaju vidimo sa Hrvatskim željeznicama kada govorite zapravo o davanju jamstava Vlade Republike Hrvatske za podizanje ovoga kredita. Mislim da se zapravo o tome radi.
Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Sjećate li se kolega Babić, prije nekih, 9 mjeseci je bila u medijima jedna vijest koja je, jedno 4, 5 dana se gurala kako će biti zapravo zbog nerentabilnosti ukinuta pruga Osijek-Zagreb? Pa je li moguće da se 4. grad po veličini u Hrvatskoj odsiječe željezničkim prometom od glavnog grada Hrvatske? Pa to je nevjerojatno. Ja znam da od našeg protesta iz Slavonije ne vrijedi ništa, oni to ništa ne poštuju, to ruka se suši polako. Ali zar je moguće da ikome padne ideja na pamet da željeznički odsječe Osijek od Hrvatske? Ili da idu valjda iz Osijeka preko Vrpolja, na Vrpolje, Đakovo-Vrpolje, pruga koja je zastarjela, starija od Marije Terezije, pa da ide a da nema podravske željezničke veze. To je strašno. Pa ako treba, recite nam gospodine Antešić, da ostanu samo dvije pruge u Hrvatskoj, mađarska granica – Rijeka, preko Zagreba i Dobova – Tovarnik i gotovo. Da mi znamo onda da ukinemo sve ostale i da mi to riješimo i bez kredita i bez ičega, dajte Kopa Beachuneka digne sve ostale pruge i da proda taj materijal, zaradi lovu i riješena stvar. Šta će nam onda, idemo osnovati samo autobusna poduzeća i dati privatnicima da voze autobuse i gotovo. Iako, opet ponavljam, po ne znam koji put da je Bismarck je odavno rekao, država je jaka onoliko koliko je jaka njena željeznica. Svako selo u Njemačkoj ima vlak trećeg reda pa se spaja na onog drugog reda od Wormsa do Mainza, od Mainza do Mannheima i onda se spaja na glavnu vezu za München, Frankfurt itd.. A kod nas opći nered i to ovaj ministar ne zna niti će ikada znati urediti i zato i zaslužuje to što sam rekao za govornicom.
Nova replika Mladen Marelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Grubišić bilo bi dobro da jednom prošetate i pogledate radilište Pelješkog mosta. Rekli ste u svojoj diskusiji da je ministar više puta pljuvao po tom projektu, da je više puta … [[Govornik se ne razumije.]] po tom projektu, gospodin Grubišić misli da je odgovoran ministar kada je procijenio kada se dobilo da će osigurati sredstva za radilište, nastavi graditi, onda je počeo pričati o mostu, kada se realno ostvaruju svi preduvjeti da može početi raditi. A ne radilište u kojem su se tri puta otvarali radovi, u kojem su se građevinski radovi platili 70 milijuna. 8 godina se radilo, pogledajte što se napravilo tamo u ta tri puta otvaranja i 8 godina radova. Sramota je to za onog koji je počeo a nije ga završio. A kada su ga započeli trebala su se osigurati sredstva za završetak tih radova. Mislim da je ozbiljan ministar, ozbiljna Vlada sada osigurala sredstva, sigurno do 75% i da ćemo početi graditi taj most i da će ta fama prestati o njoj. A mi koji ćemo ga sigurno koristiti dosta više jer sigurno jedan do dva puta tjedno prolazimo, preko njega ćemo prolaziti a sada ga zaobilazimo. I nije nam baš ugodno čuti priče koje se pričaju, mi ovo, mi ono. Nisu ništa radili, niste ga napravili a ministar je osigurao sada sredstva, Vlada i most će se raditi.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Poštovana Mirela Holy, a oprostite, odgovor. Boro Grubišić, izvolite.
Vi gospodine kako rekoše prezime, ispričavam se,… … [[Upadica se ne razumije.]] Da, vi kao da ne živite u Hrvatskoj. Gdje ste vi bili kada je gospodin ministar izračunao da mu je jeftinije kroz Neum napraviti cestu i da odustaje od Pelješkog samo zato što je to počeo Ivo Sanader radit i HDZ, ni zbog čega više. To je kapric bez pokrića i bez potrebe. Sve ove pristupne ceste što su napravljeni i bentovi do obale bit će iskorištene za Pelješki most. Što se pet puta pojeo janjac, pa dobro pojest ćete i vi nekoliko puta kad bude prvi stup pa kad bude srednji stup pa kad stavite dakle onaj nadzid. Uvijek ćete pojest po jednog janjca dole, hvala Bogu da ih ima ili škampe u Stonu, one oštrige, kako li se zovu. Ali to da je vaš ministar uporan bio zajedno sa premijerom da treba kroz Neum, da Hrvatska gradi kroz drugu državu pa je li to ima pameti igdje, da kroz drugu državu Hrvatska gradi cestu, da gradi ispod Neuma cestu kao da je ispod Neuma hrvatsko, da gradi tunel, a tektonski poremećaji znamo kako rade e to je stvarno smiješno. Pa su onda još našli i dogovorili sa BiH da zafrkava za neka dva škojića tamo. Kako sad nema škojića kad Europa, nije ministar dao pare nit će dat, nit je dao zeleno svjetlo nego Europska unija koja je malo pametnija od minitra. … [[Upadica se ne razumije.]]
Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu pa pozivam poštovanu Mirelu Holy da uzme riječ.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Prilikom rasprave ova tri prijedloga zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, a u cilju održivih Hrvatskih željeznica treba naglasiti da je usprkos ovom kreditu kojim se navodno provodi restrukturiranje u cilju podizanja učinkovitosti poslovanja Uprava HŽ Carga je najavila ukidanje usluge prijevoza, pojedinačnih vagonskih pošiljaka, reduciranje radnih vlakova te najavila otpuštanje novih 500 radnika. Kod nas se restrukturiranje nažalost uvijek poistovjećuje sa otpuštanjem radnika, ukidanjem pojedinih proizvoda ili usluga, dakle rezanjem, a ne ulaganjem u razvoj i stvarno podizanje učinkovitosti poslovanja. Ponavljam, ukidanjem prijevoza pojedinačnih vagonskih pošiljaka osim gašenja 500 radnih mjesta dovodi se u pitanje i opstojnost pojedinih lokalnih i regionalnih pruga, a naročito se za malo i srednje poduzetništvo poskupljuje trošak transporta odnosno povećava udio troškova prijevoza u cijeni proizvoda te se dodatno smanjuje konkurentnost gospodarstva. Upravo radi toga Austrija i Mađarska subvencioniraju prijevoz pojedinačnih vagonskih pošiljaka, a mi se umjesto toga zadužujemo da bismo mogli ugasiti radna mjesta, a kad radna mjesta ugasimo pitanje je tko će uopće moći vraćati kredite. Slično je sa Pružnim građevinama. Iako trenutno nema viška radnika otpušta se novih 400 radnika, a već smo otpustili 500 radnika i to zbrinjavanjem putem ovog kredita. Ideja je da se umjesto postojećih angažiraju mlađi ali sezonski radnici i istovremeno HŽ Infrastruktura po treći put objavila je natječaj za gradnju drugog kolosijeka pruge Dugo Selo-Križevci pri čemu je svoje društvo Pružne građevine isključila iz nadmetanja radi sukoba interesa. Sindikati Hrvatskih željeznica su početkom mandata dakle daleke 2012. godine ponudili rješenje da se izbjegne ovaj sukob interesa. Dovoljno bi bilo da se Služba za EU projekte izmjesti iz HŽ Infrastrukture u državnu agenciju čime bi nestala vlasnička veza korisnika EU sredstava i Pružnih građevina. Vlada umjesto da Pružnim građevinama omogući da rade na ovim projektima diže kredit za zatvaranje radnih mjesta i to je jedan tipičan primjer kako krupni kapital osvaja tržište i kolonizira zemlje u razvoju. Podsjećam na nezadovoljavajući odgovor Vlade Republike Hrvatske na moje zastupničko pitanje koje je tijekom ove rasprave već spomenutom u vezi sa statusom tvrtke Pružne građevine u provedbi projekata izgradnje i održavanja željezničke infrastrukture s posebnim naglaskom na projekte koji se sufinanciraju iz EU fondova. Naime, odlukom skupštine Pružnih građevina ova je tvrtka onemogućena u sudjelovanju u natječaju za izvođenje radova obnove i modernizacije pruge Dugo Selo-Križevci vrijedne 198 milijuna eura, od čega je najveći dio trebao biti financiran sredstvima EU fondova. Sindikati su, ponavljam još jednom, još u travnju 2012. godine resornom ministru i Vladi ponudili moguće rješenje prema kojem HŽ Infrastruktura više ne bi bila korisnik sredstva Europske unije već bi to bila posebna državna agencija ili ured odnosno predložili su da se Služba za EU projekte izdvoji iz HŽ Infrastrukture u državnu agenciju čime bi bila eliminirana mogućnost budućeg tumačenja postojanja sukoba interesa. Takav model primijenili su naši susjedi Slovenci. Nažalost, u cijelom ovom razdoblju Vlada Republike Hrvatske nije učinila ništa kako bi omogućila sudjelovanje jedine hrvatske tvrtke koja je specijalizirana za gradnju i održavanje objekata željezničke infrastrukture u projektima koje sufinancira Europska unija, a to sudeći po sadržaju Vladinog odgovora na moje pitanje ne planira učiniti niti u budućnosti. Posljedica ovog potpunog nerazumljivog i nerazumnog stava resornog ministra Siniše Hajdaša Dončića i premijera Zorana Milanovića bit će da će se projekti koje sufinancira Europska unija i Republika Hrvatska dodijeliti strancima, dok će hrvatskim tvrtkama eventualno pripasti tek najjednostavniji podizvođački radovi iskopa na kojima naravno nema značajne zarade. Sindikati su osim toga zatražili pravno mišljenje Odvjetničkog društva Župić i partneri, specijaliziranog za EU trgovačko pravo prema kojem osim kriterija sukoba interesa unutar Europske unije postoje druga pravna pravila temeljem kojih se odlučuje o mogućnosti sudjelovanja poslovnih subjekata u projektima koje financira Europska unija. Radi se o kriterijima povrede slobodnog tržišnog natjecanja, nedopuštenog ograničenja pristupa tržištu i diskriminacije tržišnih subjekata, odnosno o povredi načela razmjernosti zabrane. Prilikom donošenja odluke Europski sud vodi računa o svim navedenim kriterijima, a ne samo o jednom. Slijedom prethodno rečenog proizlazi zaključak da je odluka skupštine pružnih građevina o samoisključenju društva iz natjecanja za projekt izgradnje drugog kolosijeka i obnove postojećeg kolosijeka na pruzi Dugo Selo – Križevci za društvo bila štetna. Umjesto toga valjalo je sudjelovati u nadmetanju, te konačni pravorijek prepustiti tijelima EU ili u konačnici Europskom sudu. Postavljam pitanje zašto Vlada postupa na ovakav način i voljela bih da mi zamjenik ministra odgovori na ovo vrlo jasno pitanje. Zar vam je namjera da uništite pružne građevine i HŽ u cjelini. Neshvatljivo je i ukidanje prijevoza pojedinačnih vagonskih pošiljaka kao posljedice odluke HŽ Infrastrukture da za 25% digne cijenu određenih trasa. Paralelno država ne potiče prijevoz pojedinačnih vagonskih pošiljki, pa je jasno da je državna politika uzrok gubitka roba na željeznici i to u korist cestovnog prijevoza. To je ekološki i energetski štetno, a kumulativno i ekonomski jer se na taj način podiže cijena transporta. Za HŽ Cargo takva politika je dvostruko štetna. Zaoštravanjem konkurencije na prijevozu profitabilnih maš rutnih vlakova HŽ Cargo će izgubiti dio tereta što će uzeti mali privatni prijevoznici koji se ne bave logistički zahtjevnim prijevozom pojedinačnih vagonskih pošiljaka pa mogu naravno biti i daleko jeftiniji. Podizanjem cijene trase uz izostanak subvencije za pojedinačne vagonske pošiljke taj segment će se na željeznici sasvim ugasiti i posve priječi na ceste. No, kad bi država subvencionirala prijevoz pojedinačnih vagonskih pošiljki HŽ Cargo ne bi samo zadržao sadašnji udio već bi se još mnogo više robe vratilo sa ceste na vlak. Kada bi se pola robe vratilo sa ceste na vlak ne bi trebalo više dizati kredite za zbrinjavanje radnika HŽ Carga, prijevoz robe bi za korisnike bio jeftiniji, te ekološki i energetski mnogo prihvatljiviji. Sličan učinak imala bi i obnova pruga. Osim zapošljavanja pružnih građevina i cjelokupne građevinske operative prijevoz putnika i robe bio bi brži i jeftiniji što bi povećalo naravno i broj putnika i količinu prevezene robe. Znači uz smanjenje troškova prijevoznika imali bismo i povećanje prihoda. Opet ne bi trebalo dizati kredite za zbrinjavanje radnika. Da zaključim, nije točno da ne postoji rješenje i da ne postoji alternativa. Rješenje i alternativa postoje. Razumno je logično i u javnom interesu zašto Vlada ne koristi ta rješenja. Jednog će dana možda umjesto nas tu u Saboru prilikom saborskih rasprava raspravljati pravosudna tijela.
Imamo prijavljenu jednu repliku, poštovani Tomislav Klarić.
Uvažena gospođo Holy, kad ste govorili o otpremninama, odnosno zbrinjavanju radnicima, o svemu ovome o čemu čitavo vrijeme govorimo i upozoravamo mi izgleda, a pogotovo kad se to odnosi na Hrvatske željeznice onda se naša Domovina, naše ministarstvo, naša Vlada ponaša ko pijani milijarderi. Na stotine i na tisuće zaposlenika HŽ-a su s tim otpremninama od par sto tisuća kuna koji su velikim dijelom bili ionako kroz nekoliko godina zreli za mirovinu potpuno po meni bespotrebno otjerani u mirovinu iz jednog sustava koji je savršeno funkcionirao ne posljednjih 5, 10, ni 15 nego čak stotinu godinu. Usporedbe radi Slovenija i Hrvatska, usporedbe radi luka Rijeka, luka Kopar, model i način kad se nešto radi planirano i sustavno je upravo usporedba Slovenije i nas koji se doista ponašamo ko pijani milijarderi, zadužujemo se kreditima na ovakav način. I lako je to tako raditi. U Sloveniji još imate pruge gdje su još uvijek likovni signali koji su se upotrebljavali za vrijeme Austro-ugarske i pruga funkcionira i prevozi daleko veći teret po lošijoj pruzi nego što je ova naša riječka. Mi otplaćujemo, tjeramo ljude sa željeznica. Mi željeznicu razbijamo na nekoliko firmi, pa tim firmama koje smo makli sa željeznice ne damo posao na željeznici, nego dovlačimo sa strane i sve to košta. Ja vam govorim i uvjeren sam u to, da je ogroman iznos sredstava otišao van da niti jedna dosadašnja afera ne bi mogla parirati ovakvom nečem trošenju što se događa na Hrvatskim željeznicama. Načinu na koji se stihijski ulazi od projekta do projekta bez prave strategije kao uostalom na žalost sve kod nas. Niti imamo strategiju gospodarskog razvoja, niti imamo prostornog, niti imamo razvoja Hrvatskih željeznica. Na ovaj način ne da posao svojoj firmi uzima druge firme, uzimat kredite da bi pokrio likvidnost, a ne radi se o iznosima od par milijuna kuna, nego o stotinama milijuna kuna i eura koliko će nas to koštati. Potpuno nerazumljivo. Dakle, imaš novac [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] dobivaš novac na ovaj način da se digne većina ruku ovdje i da se kreditno zaduži država još više.
Na repliku odgovara poštovana Mirela Holy.
Poštovani kolega Klarić, ja smatram da je jako loše kada se zadužujemo kako bismo mogli otpuštati radnike. Mislim da to nije dobro ni u smislu kreditnog zaduženja države u velikom broju u narednih godina, ali mislim da nije dobro i zbog jedne još važnije stvari. Naime, ljudski resursi su najveće bogatstvo i države i općenito kompanija. Kada jednom izgubite ljudske resurse, kada izgubite kvalificiranu radnu snagu onda potkopavate bilo kakvu mogućnost daljnjeg oporavka kompanije. Meni je žao što se to ne razumije u Hrvatskoj. To su najrazvijene države svijeta shvatile i zbog toga jako veliku pozornost upravo posvećuju razvoju i očuvanju onih vrijednih ljudskih resursa sa kojima posjeduju. Ljudi koji rade na željeznicama, koji rade u Cargu, koji rade u pružnim građevinama, koji rade u Infrastrukturi su školovani ljudi koji imaju iskustvo, koji imaju stručne potencijale i kapacitet. Jednom kada ih izgubimo, kada oni otiđu izvan tog sustava mi ćemo izgubiti supstancu koja nam uopće može omogućiti da dalje stvaramo bilo kakav razvoj ovih poduzeća. Zbog toga smatram da se ovdje ne radi o restrukturiranju, da se ovdje ne radi o održivom razvoju iako je naziv samog ugovora odnosno ovog zakona takav, ovdje se radi nažalost o daljnjem uništavanju ove izuzetno važne kompanije odnosno grupe kompanija s obzirom na to da se više ne radi o jednoj kompaniji.
Zaključna riječ zamjenika ministra pomorstva, prometa i infrastrukture Zdenka Antešića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Evo moram izraziti jedno osobno žaljenje kao bivši željezničar na riječi koje sam čuo danas u ovoj sabornici, nažalost sa mnogim izrečenim činjenicama bi se mogao složiti. Naravno sa mnogima ne. Ali, da pustimo moje emotivno raspoloženje itd., ja ću iznijeti nekoliko brojki kojima mislim ilustrirati trenutno stanje u Hrvatskim željeznicama, pogotovo u HŽ infrastrukturi koje će naravno dati možda jedno malo ljepše svjetlo nego ono s kojim smo mi pokušali danas osvijetliti željeznicu. Ali prije toga samo da kažem da od ovog zajma od 163 milijuna eura koji je temeljem smjernica za provođenje četvrtog željezničkog paketa, dakle od toga 55 milijuna eura ide za restrukturiranje odnosno za povrat loših kredita koji su u prethodnim razdobljima uzimani. Dakle, to su činjenice, to su točne brojke. Tako da i ovo drugo je puno, dakle i ovaj ostatak je previše da se razumijemo, međutim to je to. Dakle, od toga 55 milijuna eura se vraća, odnosno vraćaju krediti koji su bili uzimani po kamatama 5 i više posto. Što se tiče HŽ infrastrukture ali možda prije nego kažem te konkretne brojke, ja stječem dojam kao da mnogi koji, evo i kolega je tu vidim su radili svojevremeno na željeznici i mnogi diskutiraju na način kao da su se jučer probudili. Pa svi znamo dakle da su naše željeznice prošle kalvariju najprije rata pa onda iza toga država se opredijelila na gradnju autocesta. I željeznice i cijeli željeznički sustav on ne da je zapušten, on je erodiran u tehničkom, tehnološkom, kadrovskom i svakom drugom obliku. I evo ja moram posvjedočiti, to je kolega Borić spomenuo jednu cifru koja nije u potpunosti točna, dakle godinama se ne kritički upumpavalo u željeznicu novac koji nije davao nikakve rezultate. A željeznica je konstantno, dakle sustav je samo propadao i dešavale su se vjerojatno, ja nemam o tome podatka, stvari o kojima je zastupnik Klarić govorio. Vjerojatno vi imate više podataka pa bi možda bilo zgodno i to spomenuti na mjestu gdje to spada. Ali, što se tiče HŽ infrastrukture u 2014. godini ostvareni su investicijski zahvati u iznosu od 998,5 milijuna kuna od čega 71,6% su na međunarodnim pravcima. Dakle, mediteranski koridor i ovaj koridor X. Dakle, to su na tim pravcima. Pa evo ja ću samo taksativno nabrojiti, a znamo konkretne podatke. Prvo, dakle rekonstrukcija postojeće i izgradnja drugog kolosijeka na dionici Dugo Selo-Križevci, pruga Dugo Selo-Botovo, dakle državna granica. Tu znate i sami da je dva puta poništen natječaj. 3.07. ove godine je objavljen poziv, dakle po treći put otvoren postupak nabave koji traje 45 dana. Procijenjena vrijednost je oko milijardu i pol milijuna kuna. I mi očekujemo da će se tokom ove godine pokrenuti ta investicija jer su sve druge pretpostavke, dakle sve druge pretpostavke ishođenja i građenja dozvola i ostalo su ispunjene. U tijeku je postupak nabave za prugu Gradec-sv. Ivan Žabno. Žalba je na Državnoj komisiji za kontrolu javne nabave. Vrijednost ukupna je 241,5 milijun kuna. Trenutno je dakle na dionici o tome je bilo spomena taj bivši koridor X odnosno to sad također potpada pod mediteranski koridor obnova dionice Okučani-Novska od 19,5 km, ali to je još u sklopu pretpristupnog fonda i tamo su izvedeni građevinski radovi i radovi na obnovi kontaktne mreže. U tijeku su završni radovi na modernizaciji signalno sigurnosnih uređaja i telekomunikacijskih uređaja. Završetak kompletnog projekta je predviđen u toku ove godine. Zatim, obnova dionice Koprivnica-Botovo, državna granica. Radovi su izvršeni oko 80% i također se očekuje završetak u ovoj godini. Ukupna vrijednost je oko 150 milijuna kuna. Obnova dionice Ogulin-MOravice od 29km na pruzi Rijeka-Zagreb izvršeno je oko 60% dakle to je veliki remont i završetak se računa u 2016.godini da bi bio završen. Tu radove izvode Pružne građevine i kompletno je u okviru HŽ sustava. Zatim obnova dionica Moravice-Skrad također na pruzi Rijeka-Zagreb 16km,radovi su u završnoj fazi, vrijednost oko 160 milijuna kuna. Zatim dogradnja osposobljavanja automatskog pružnog bloka uređen na dionica MOravice-Sušak-Pećine, radovi su također u završnoj fazi oko 68 milijuna kuna. I zatim ono što smo govorili i u obrazloženju ovih zakona, završeno je 20, a za 29 željezničko-cestovnih prijelaza 29 su radovi u tijeku, a 50 se planira se još planira pripreme za željezničko-cestovne prijelaze. I naravno u fazi je priprema odnosno projektiranje i ishođenje potrebne dokumentacije za rekonstrukciju Brajdice u Rijeci. I možda još jedan podatak, za postojeće lučke kapacitete pruga, dakle završetkom pretvorbe sustava i ovih radova ova pruga Rijeka-Zagreb ona ne predstavlja usko grlo količini prometa. Ona ima kapacitet oko 12, već danas ima oko 12 milijuna tona što daleko, daleko nadilazi kapacitete Luke Rijeka. Tako da u smislu izvoza teretnog prometa željeznica trenutno nije usko grlo. Ona može postati usko grlo ako se ne bude obnova i rekonstrukcija radila predviđenom dinamikom i završetkom zagrebačke obale odnosno luke zagrebačke u Rijeci i onda može doći u pitanje kapacitet pruge. Ovdje je bilo još spomena vezano za prometno povezivanje sjevera i juga odnosno Pelješkog mosta. Ja sam se u ove 3,5 godine u ministarstvu nagledao raznih ugovora o građenju, pa između ostalog i ugovora o građenju Pelješkog mosta, za koji to vi jako dobro znate, nije bilo osigurane niti elementarne pretpostavke da se može izgraditi. I to je ovu državu da bi izašli iz toga, to je ovu državu koštalo lijepih novaca. Isto tako vidio sam ugovor o gradnji, dakle znate šta znači ugovor ovi koji se bave tehnikom znaju što znači ugovor o gradnji autoceste Dubrovnik-Doli. Ne da nema ničega, nema ama baš ničega i bio je potpisan ugovor o gradnji, dakle Doli-Dubrovnik autocesta. Ne da nema građevne dozvole nego nema ni prostornog plana, nema ničega. Mi smo zahvaljujući prvenstveno činjenici što smo članica EU prišli realizaciji projekta na jedan drugačiji normalan način, izradom svih potrebnih pretpostavi za realizaciju projekata, a to je izrade kvalitetne tehničke dokumentacije svih potrebnih studija i nakon toga se pristupa raspisivanju natječaja odnosno odabiru izvoditelja i onda tek ugovaranju. Nema ugovaranja više projekata odnosno radova po babu i stričevima i ovo što je ovdje spominjano recimo u predizborne svrhe itd. Uvijek su izbori i uvijek je predizborno vrijeme, ali toga više nema, to vrijeme je iza nas definitivno bez obzira koliko vi o tome govorili i koliko vi sada u ovo predizborno vrijeme pumpali atmosferu da je to ovo i ono. Evo ja zahvaljujem svim učesnicima u raspravi na vrlo dragocjenim i korisnim sugestijama koji će možda u jednom drugom postupku, a to je kada budemo razgovarali o nastavu restrukturiranja željezničkog sektora svakako biti dragocjeni i od koristi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvo Tomislav Klarić.
Poštovani gospodine Antešiću, spomenuli ste svoju povezanost željeznicom i emotivno vezano za nju i to je činjenica. Jednom tko se uhvatio odnosno radio u tom sustavu uvijek će to imati u sebi, pogotovo iz onog vremena kada je to bila praktički jedna vojna hijerarhija unutar svega toga. E pa kada sve to govorimo, a prava agonija HŽ-a je nastala od 2001. pa na ovamo svih ovih 14 godina, od osnivanja novih firmi od razbijanja i osnivanja onog RVR-a, od ukidanja radnih mjesta na željeznici, što vas srce ne boli kada pogledate naše kolodvore u kakvom su stanju. Pogledajte Riječki kolodvor, pogledajte i sjetite se koju imovinu ima i dan danas ima još daleko smanjenju HŽ. Što je sa Domom željezničara u Rijeci Fabijančić? Za koliko je prodano, kako je prodano i u kakvom stanju? Što je sa željezničkim kolodvorom u Rijeci u kakvom je stanju? Tko će se voziti tko će uopće u njega doći? Sramota je pogledati onu čekaonu samo tamo. A ovo što smo govorili i što ja čitavo vrijeme tvrdim, riječka pruga ovakva kakva je i ne remontirana i bez ovog APB-a pa čak i u onom nesretnom sistemu 2, dvije vuče mogla je privući sav teret iz Riječke luke i dan danas to može. I tu se slažem sa vama. Ali tko će to odraditi, ljudi više nema, nema više ni skretničara, nema više pružnih radnika, sve će to odrađivati valjda nekakve druge tvrtke. Bez prave, smislene strategije se krenulo srljati u to, uloženi su silni novci a mi ih poznajemo, i vi i ja te ljude kojima su godinu, dvije pred mirovinu isplaćivano po 200, 300 tisuća kuna da bi se maknuli sa željeznice, da bi taj broj došao na neki koji je netko propisao nekako. Željeznica ima ogromno bogatstvo u nekretninama koje propadaju, urušavaju se i zarasle su u korov. Da ne govorim o ovim glupostima o prodaji šlipera, pragovima u Sisku, Karlovcu preko nekakvih udruga o čišćenju pruga i svih tih nekakvih događanja koje su se vezale za sve to. I situacija ova današnja u željeznici da silnim ovim kreditima, sa ovakvim … [[Govornik se ne razumije.]] bez prave strategije i organizacije prometa jednostavno ne drži vodu i samo će i dalje gomilati dugove a kreditima će se to vračati godinama i godinama.
Druga replika, poštovani Josip Borić.
Uvaženi zamjeniče, mi nismo protiv ulaganja u Hrvatske željeznice. Rekli ste jednu rečenicu da se godinama nešto u nju upumpavalo i da su rezultati nikakvi. Međutim, došla je nova vlast, došli su novi stratezi, nove uprave i krenulo se da ta željeznica bude bolja. Nakon uloženih sredstava mi utvrđujemo da ona nije bolja, ona je gora. Rezultati iste su katastrofalni. Pa vi ste u 3 godine izgubili, znači dok vi vodite tu firmu 6,5, 6 milijuna putnika. Kako se može izgubiti 6 milijuna putnika? Kako se može izgubiti 730 tisuća tona samo u prijevozu? Kako možemo pričati da mi ulažemo milijardu kuna godišnje u razvoj infrastrukture, u bolju infrastrukturu a pada nam brzina prijevoza tereta iz godine u godinu? Kako to može izgledati jedno s drugim. Pa to nema logike, nema logike, nema. I zato sam išao na onu priču o dobiti. Ministar Grčić kaže dobit je 19,8 milijuna, službeno izvješće HŽ-a tu na njihovoj stranici infrastrukture 157 tisuća kuna. Ma koga mi ovdje trebamo farbati, građane? Pa sve piše lijepo u financijskom izvješću, vidi se svaki tijek što god se dešavalo na tom dijelu. Iako nam je 10% svega ono što mi radimo, usluge, a sve ostalo su financijske operacije menadžmenta da iskažemo dobit. Pa mi varamo sami sebe. Pa mi ne možemo reći da smo bolji ako smo gori. I pokazuju rezultati da smo gori. Ako bi Jadrolinija koja vozi 12 milijuna putnika godišnje izgubila 3 milijuna ona bi bila u silnom problemu, onda nema stabilnosti. Ovdje gubimo 6 milijuna putnika u 3 godine i mi kažemo mi smo odlični, idemo mi dalje. Koliko ih još moramo izgubiti da bi shvatili da idemo u krivom smjeru? Pa valjda nešto bi sva ta silna ulaganja i poboljšanja trebala uroditi. Osim ovih financijskih operacija menadžmenta da iskažemo dobit. Mislim nemojmo se uvjeravati u nešto što ne stoji. I što ste učinili da nisu rezultati ovakvi? I kada ćemo više stati sa tim padom da nešto bude barem jednako u odnosu na prošlu godinu? Evo, objasnite mi.
Odgovor na repliku zamjenik Antešić.
Pa ja ću vam odgovoriti gospodine Boriću sa jednom rečenicom, zapravo ovo stanje je očekivano, obzirom da ministar koji je nekritički potpisivao subvencije za željeznicu ne razlikuje lokomotivu od elektromotornog vlaka. Što drugo možete očekivati kakvo će biti stanje na željezničkom sustavu?
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasati ćemo kada se steknu za to uvijeti. Večeras ćemo raspraviti objedinjeno još dvije točke dnevnoga reda. Zahvaljujem zamjeniku ministra Antešiću sa suradnicom, zahvaljujem svima koji su sudjelovali u ovoj raspravi.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o jamstvu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje projekta održivih hrvatskih željeznica u Europi za društvo HŽ Cargo d.o.o., hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 861. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog i molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za, 20 glasova suzdržanih, 13 glasova protiv donesen zakon P.Z. br. 861 u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Znači do kraja današnjeg radnog dana raspraviti ćemo objedinjeno još dvije točke. To su: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja uz Konvenciju o biološkoj raznolikosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 864; - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Islanda, s druge strane, o sudjelovanju Islanda u zajedničkom ispunjavanju obveza europske unije, njezinih država članica i Islanda u drugom obvezujućem razdoblju Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 870; Predlagateljica oba dva zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedloge akata ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu o oba dva zakonska prijedloga proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici. Nemamo ovlaštenog predstavnika predlagateljice koji bi dodatno obrazložili prijedlog pa pitam želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a za riječ se javila poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, predlagatelja, kolegice i kolege. Pa evo na samom početku i Prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Islanda, s druge strane, o sudjelovanju Islanda u zajedničkom ispunjavanju obveza Europske unije, njezinih država članica i Islanda u drugom obvezujućem razdoblju kao i prijedlog Zakona o potvrđivanju Protokola o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja uz Konvenciju o biološkoj raznolikosti će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati. Prvi Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Islanda, s druge strane, treba podsjetiti da su izmjene ovog Protokola iz 2012. godine odredile drugo obvezujuće razdoblje koje je počelo 1. siječnja 2013. i završava 31. prosinca 2020. godine. Iz toga je neophodno na konferenciji Ujedinjenih naroda o klimi u Parizu koji će biti u prosincu ove godine kada će trebati donijeti pravno obvezujući instrument za razdoblje nakon 2020. godine, da se do toga vremena usvoje izmjene odnosno stupe na snagu prije navedene konferencije i stoga je žurno ratificiranje ovog sporazuma. Znamo da se Europska unija kroz svoje strateške dokumente opredijelila za stvaranje energetske unije s naprednom klimatskom politikom i u tom smislu Europska komisija je s koncem veljače ove godine prezentirala komunikaciju pod nazivom Pariški protokol. Plan za rješavanje globalnih klimatskih promjena koja uz akcijski plan za klimatsku diplomaciju predstavlja ključni dokument u provedbi prioritetne politike u izgradnji energetske unije i klimatske politike. Naime, cilj je Europske unije i njezinih država članica da se usvoji pravno obvezujući sporazum po mogućnosti u obliku novog protokola koji je primjenjiv na sve i ima za cilj osigurati da povećanje globalne temperature ostaje ispod 2 stupnja celzijusa u odnosu na razine koje su postojale prije industrijalizacije. U tom smislu Europska unija je tajništvu konferencije dostavila prijedlog planiranih nacionalni određenih doprinosa s ambicioznim ciljem smanjenja emisije do 2030. godine za najmanje 40% u odnosu na razinu iz 1990. U tom smislu i za Republiku Hrvatsku to je izazov, to usklađenje svog gospodarskog razvoja s klimatskim i energetskim ciljevima Europske unije za 2030. godinu i u tom kontekstu potrebno je izraditi Strategiju niskougljičnog razvoja za Republiku Hrvatsku za razdoblje do 2030. s pogledom do 2050. te prateći akcijski plan. Stoga evo pozivamo Vladu da sukladno najavama do kraja ove godine izradi taj strateški dokument jer je on ključan za aktivno planiranje politike i mjere za smanjivanje emisija stakleničkih plinova. Podsjećamo da je na tragu ove intencije još 2011. godine usvajanjem strateških odrednica za razvoj zelenog gospodarstva Vlada Republike Hrvatske postavila početne odrednice za razvoj niskougljičnog gospodarstva. Po pitanju drugog Prijedloga zakona o potvrđivanju Protokola o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihovog korištenja treba reći da je ovaj protokol koji su usvojile stranke konvencije u listopadu 2010. godine u suštini nastao u svrhu zaustavljanja trenda zlouporabe tradicionalnih znanja povezanih sa genetskim resursima te bogatih genetskih resursa država u razvoju od strane kompanija razvijenih država. Naime, u praksi se pokazalo da su znanja zavičajnih i lokalnih zajednica, osobito država u razvoju iz Azije, regije Pacifika, Afrike, latinske Amerike često korištena bez znanja tih zajednica i to za istraživanje i razvoj odnosno za stvaranje novih proizvoda od strane kompanija razvijenih država bez odgovarajuće raspodjele dobiti sa članovima tih zajednica. I Republika Hrvatska je u Zakonu o zaštiti prirode u 2013. ugradila odredbe u svezi pristupa i korištenja genetskog materijala te je propisala da je za pristup i korištenje genetskog materijala zavičajnih i divljih vrsti u prirodi pravna i fizička osoba dužna ishodovati dopuštenje ministarstva. Držimo da će donošenje ovog zakona omogućiti primjedbu odredbi protokola i doprinijeti očuvanju genetskih resursa Republike Hrvatske te postizanje veće pravne sigurnosti prilikom korištenja genetskog materijala divljih vrsta, kao i za znanstvena istraživanja i nekomercijalnu namjenu, kao i za komercijalnu. Međutim, kako bi pravovremeno zaštitila svoje nacionalne interese nužno je da Vlada Republike Hrvatske u što kraćem roku donese uredbu kojom će detaljnije razraditi nacionalne odredbe u svezi pristupa genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj dobiti te da ujedno nadležna tijela provedu cjelovitu genotipizaciju vrsta, podvrsta i endema. Ujedno i tu ističemo važnost donošenja nove Strategije zaštite prirode Republike Hrvatske kako bi se njome odredili dugoročni ciljevi i smjernice očuvanja bioraznolikosti i georaznolikosti te način njezina provođenja. Naime, navedeni prijedlog strategije je trebao prema Zakonu o zaštiti prirode Vlada je trebala donijeti do 31. prosinca 2014. Kako to još uvijek nije učinjeno bilo bi dobro i onda promijeniti tu odredbu zakona i definirati novi rok donošenja. Podsjećamo da su Strategijom bioraznolikosti Europske unije do 2020. postavljeni ciljevi zaustavljanja gubitka bioraznolikosti i eko sustava uz očuvanje i obnovu eko sustava i njihovih usluga strategija uključuje i obnovu najmanje 15% degradiranih ekosustava do 2020. Najnovije izvješće Europske agencije za okoliš o stanju okoliša pokazuje da je ekološka mreža Natura 2000 ima značajnu ulogu u zaustavljanju degradacije staništa i populacija vrste tamo gdje su mjere očuvanja učinkovito primjenjive. Ekološka mreža Natura 2000 u morskom dijelu trenutno obuhvaća 16,39% teritorijalnog mora i unutarnjih morskih voda i taj je dio ekološke mreže proglašen temeljem postojećih znanstvenih podataka. Znamo da provedba dodatnih znanstvenih istraživanja određenih vrsta i stanišnih tipova radi sagledavanja dodatnih područja značajnih za očuvanje tih vrsta, odnosno stanišnih tipova iziskuje značajna financijska sredstva pa evo i tu pozivamo Vladu na značajan angažman u pravcu povlačenja sredstava za ovu namjenu iz kohezijskih fondova kako bi u što kraćem roku u cijelosti utvrdio morski dio Nature 2000 koja je ključna za očuvanje biološke raznolikosti Jadranskog mora i obalnog područja. Ovo posebice ima li se u vidu da je završena strateška procjena utjecaja na okoliš za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika na Jadranu i prihvaćena strateška studija utjecaja na okoliš u uvjetima kada RH nema dovršen morski dio mreže dvije tisuće. Još jedanput i Prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma i Prijedlog zakona o potvrđivanju protokola klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati.
Zahvaljujem. U pojedinačnoj raspravi javila se poštovana Mirela Holy.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Pa na samom početku rasprave o ova dva prijedloga zakona želim reći da ću podržati i jedan i drugi zakon, iako o njima raspravljamo objedinjeno, znači u objedinjenoj raspravi. Radi se u stvari o prilično dva različita područja odnosno dvije različite materije koje ti zakoni pokrivaju. Kod Konačnog prijedloga zakona o potvrđivanju Protokola iz Nagoye o pristupu genskim resursima radi se o materiji koja se vezuje uz Konvenciju o biološkoj raznolikosti i u stvari problematici genetskih manipulacija, odnosno problematici genetski modificiranih organizama. Dok se kod drugog prijedloga zakona radi o potvrđivanju sporazuma koji se vezuje uz znači drugu fazu Kyotskoga protokola koji se vezuje uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime. Kada govorimo o našem ministarstvu ta dva zakona pokrivaju dvije različite uprave. Ovaj Nagoya protokol pokriva Uprava za zaštitu prirode, dok ovaj drugi protokol pokriva Uprava za zaštitu okoliša. Ono što smatram da je izrazito važno reći kod ovog protokola iz Nagoye mislim da se radi o dobroj simboličnoj gesti. Moja je bojazan da ona neće imati prevelike učinke u samoj primjeni i to sam naglasila kada smo imali raspravu na matičnom odboru za zaštitu okoliša. Naime, činjenica jest da SAD koje imaju najveći broj kompanija koje se bave genetskim manipulacijama nije potpisnica niti konvencije, a niti naravno ovog protokola koji proizlazi iz te konvencije. I u tom smislu moja je bojazan da će još uvijek u svijetu dominirati prava intelektualnog vlasništva u odnosu na ova prava država vezana na genske resurse. Tu bih podsjetila da je još 1997. godine poznata indijska aktivistkinja u stvari eko feministkinja objavila knjigu koja se zove biopiratstvo, The plunder of nature and knowledge u kojoj se posebno osvrnula na ovu problematiku i vjerujem da je upravo aktivizam Vandane Shive koja je jedno vrijeme bila i vrlo aktivna u organizaciji UN-a i utjecao u stvari na to da se ova problematika regulira sa protokolom. Naime, u tom dokumentu, u toj knjizi Biopiratstvo Vandana Shiva poziva na bojkot i nepoštivanje propisa o patentima i pravima intelektualnog vlasništva tzv. intelectual property rights zbog toga što ona smatra da se ovdje radi o jednom kolonijalizmu, novoj vrsti, posljednjoj vrsti kolonijalizma domorodačkih naroda od strane zapada, odnosno zapadnih kompanija. Pa u tom smislu ona evo ga govori nešto što ja smatram da je izrazito važno za ovu problematiku. Dakle, otpor biopiratstvu je otpor posljednjoj kolonizaciji života samog, budućnosti evolucije kao i budućnosti nezapadne tradicije povezanosti i poznavanja prirode. To je borba za zaštitu evolucijske slobode različitih vrsta, to je borba za zaštitu evolucijske slobode različitih kultura, to je borba za očuvanje kulturne i biološke raznolikosti. Dakle, Vandana Shiva ovdje povezuje izrazito važno područje biološke raznolikosti. Kao što svi znamo područje bioraznolikosti je najveće bogatstvo svijeta u kojem živimo sa problematikom kulturne raznolikosti koja je najveće u stvari bogatstvo ljudske civilizacije i u tom smislu ja se nadam da će ovo ipak biti jedan korak u pravcu toga da suzbijemo prava intelektualnog vlasništva jer je činjenica da patentiranje genetskih resursa, odnosno genetskog materijala doista predstavlja patentiranje života samog. Kada govorimo o ovom potvrđivanju sporazuma između EU i njenih država članica i Islanda o sudjelovanju Islanda u zajedničkom ispunjavanju obveza EU, njezinih država članica u drugom obvezujućem razdoblju Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju UN-a o promjeni klime. Naravno da ću ja podržati ovo, mada moram reći da mi nije u stvari jasno zbog čega sami Island se odlučio na to da ide, da se obveže na obaveze koje je prihvatila EU. Kada govorimo o drugoj fazi Kyotskog protokola to je znači 20 postotno smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020. godine, odnosno 40% do 2030. godine, te je po mojem mišljenju ono što je u stvari neobično sama činjenica da Island je sam sebi zadao daleko ambicioznije ciljeve za koje ja pretpostavljam da će ih i ispuniti s obzirom da je to država koja ima izrazito velike potencijale za razvoj obnovljivih izvora energije. Oni raspolažu sa doista jako velikom količinom geotermalnih izvora i ja vjerujem da će oni ispuniti svoju opredijeljenost za sto postotno korištenje obnovljivih izvora energije do daleko ranijeg roka od 2050. godine što su si zadali kao jedan okvirni cilj. Lijepo je da raspravljamo o ovakvim stvarima u Hrvatskom saboru. Meni je žao što raspravljamo tako kasno kada nema više niti medija, kada nema više niti saborskih zastupnika i zastupnica zato što mislim da je izrazito važno da mi kao saborski zastupnici radimo na edukaciji javnosti o ovim temama o kojima se nažalost u društvu premalo govori. Jer nećemo imati nikakvu mogućnost niti gospodarskog razvoja ukoliko potkopamo ove resurse na kojima počiva cijelo naše društvo. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti. I sad ćemo prekinuti rad za danas. Nastavit ćemo sutra u 9,30 prema predviđenom dnevnom redu objedinjenom raspravom o tri točke, zakonski prijedlog, prijedlog zaključka i još jedan zakon. Zahvaljujem vam, laku noć. SJEDNICA PREKINUTA U 19,32 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane i Islanda, s druge strane o sudjelovanju Islanda u zajedničkom ispunjavanju obveza EU, njezinih država članica i Islanda u drugom obvezujućem razdoblju Kyotskog protokola uz okvirnu Konvenciju UN-a o promjeni klime, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 870. Rasprava o prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 114 glasova za, ništa suzdržanih i ništa protiv donesen zakon P.Z. br. 870 u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Znači do kraja današnjeg radnog dana raspraviti ćemo objedinjeno još dvije točke. To su: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja uz Konvenciju o biološkoj raznolikosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 864; - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Islanda, s druge strane, o sudjelovanju Islanda u zajedničkom ispunjavanju obveza europske unije, njezinih država članica i Islanda u drugom obvezujućem razdoblju Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 870; Predlagateljica oba dva zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedloge akata ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu o oba dva zakonska prijedloga proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Izvješća ste primili na sjednici. Nemamo ovlaštenog predstavnika predlagateljice koji bi dodatno obrazložili prijedlog pa pitam želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a za riječ se javila poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, predlagatelja, kolegice i kolege. Pa evo na samom početku i Prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Islanda, s druge strane, o sudjelovanju Islanda u zajedničkom ispunjavanju obveza Europske unije, njezinih država članica i Islanda u drugom obvezujućem razdoblju kao i prijedlog Zakona o potvrđivanju Protokola o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja uz Konvenciju o biološkoj raznolikosti će Klub Hrvatske demokratske zajednice podržati. Prvi Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Islanda, s druge strane, treba podsjetiti da su izmjene ovog Protokola iz 2012. godine odredile drugo obvezujuće razdoblje koje je počelo 1. siječnja 2013. i završava 31. prosinca 2020. godine. Iz toga je neophodno na konferenciji Ujedinjenih naroda o klimi u Parizu koji će biti u prosincu ove godine kada će trebati donijeti pravno obvezujući instrument za razdoblje nakon 2020. godine, da se do toga vremena usvoje izmjene odnosno stupe na snagu prije navedene konferencije i stoga je žurno ratificiranje ovog sporazuma. Znamo da se Europska unija kroz svoje strateške dokumente opredijelila za stvaranje energetske unije s naprednom klimatskom politikom i u tom smislu Europska komisija je s koncem veljače ove godine prezentirala komunikaciju pod nazivom Pariški protokol. Plan za rješavanje globalnih klimatskih promjena koja uz akcijski plan za klimatsku diplomaciju predstavlja ključni dokument u provedbi prioritetne politike u izgradnji energetske unije i klimatske politike. Naime, cilj je Europske unije i njezinih država članica da se usvoji pravno obvezujući sporazum po mogućnosti u obliku novog protokola koji je primjenjiv na sve i ima za cilj osigurati da povećanje globalne temperature ostaje ispod 2 stupnja celzijusa u odnosu na razine koje su postojale prije industrijalizacije. U tom smislu Europska unija je tajništvu konferencije dostavila prijedlog planiranih nacionalni određenih doprinosa s ambicioznim ciljem smanjenja emisije do 2030. godine za najmanje 40% u odnosu na razinu iz 1990. U tom smislu i za Republiku Hrvatsku to je izazov, to usklađenje svog gospodarskog razvoja s klimatskim i energetskim ciljevima Europske unije za 2030. godinu i u tom kontekstu potrebno je izraditi Strategiju niskougljičnog razvoja za Republiku Hrvatsku za razdoblje do 2030. s pogledom do 2050. te prateći akcijski plan. Stoga evo pozivamo Vladu da sukladno najavama do kraja ove godine izradi taj strateški dokument jer je on ključan za aktivno planiranje politike i mjere za smanjivanje emisija stakleničkih plinova. Podsjećamo da je na tragu ove intencije još 2011. godine usvajanjem strateških odrednica za razvoj zelenog gospodarstva Vlada Republike Hrvatske postavila početne odrednice za razvoj niskougljičnog gospodarstva. Po pitanju drugog Prijedloga zakona o potvrđivanju Protokola o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihovog korištenja treba reći da je ovaj protokol koji su usvojile stranke konvencije u listopadu 2010. godine u suštini nastao u svrhu zaustavljanja trenda zlouporabe tradicionalnih znanja povezanih sa genetskim resursima te bogatih genetskih resursa država u razvoju od strane kompanija razvijenih država. Naime, u praksi se pokazalo da su znanja zavičajnih i lokalnih zajednica, osobito država u razvoju iz Azije, regije Pacifika, Afrike, latinske Amerike često korištena bez znanja tih zajednica i to za istraživanje i razvoj odnosno za stvaranje novih proizvoda od strane kompanija razvijenih država bez odgovarajuće raspodjele dobiti sa članovima tih zajednica. I Republika Hrvatska je u Zakonu o zaštiti prirode u 2013. ugradila odredbe u svezi pristupa i korištenja genetskog materijala te je propisala da je za pristup i korištenje genetskog materijala zavičajnih i divljih vrsti u prirodi pravna i fizička osoba dužna ishodovati dopuštenje ministarstva. Držimo da će donošenje ovog zakona omogućiti primjedbu odredbi protokola i doprinijeti očuvanju genetskih resursa Republike Hrvatske te postizanje veće pravne sigurnosti prilikom korištenja genetskog materijala divljih vrsta, kao i za znanstvena istraživanja i nekomercijalnu namjenu, kao i za komercijalnu. Međutim, kako bi pravovremeno zaštitila svoje nacionalne interese nužno je da Vlada Republike Hrvatske u što kraćem roku donese uredbu kojom će detaljnije razraditi nacionalne odredbe u svezi pristupa genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj dobiti te da ujedno nadležna tijela provedu cjelovitu genotipizaciju vrsta, podvrsta i endema. Ujedno i tu ističemo važnost donošenja nove Strategije zaštite prirode Republike Hrvatske kako bi se njome odredili dugoročni ciljevi i smjernice očuvanja bioraznolikosti i georaznolikosti te način njezina provođenja. Naime, navedeni prijedlog strategije je trebao prema Zakonu o zaštiti prirode Vlada je trebala donijeti do 31. prosinca 2014. Kako to još uvijek nije učinjeno bilo bi dobro i onda promijeniti tu odredbu zakona i definirati novi rok donošenja. Podsjećamo da su Strategijom bioraznolikosti Europske unije do 2020. postavljeni ciljevi zaustavljanja gubitka bioraznolikosti i eko sustava uz očuvanje i obnovu eko sustava i njihovih usluga strategija uključuje i obnovu najmanje 15% degradiranih ekosustava do 2020. Najnovije izvješće Europske agencije za okoliš o stanju okoliša pokazuje da je ekološka mreža Natura 2000 ima značajnu ulogu u zaustavljanju degradacije staništa i populacija vrste tamo gdje su mjere očuvanja učinkovito primjenjive. Ekološka mreža Natura 2000 u morskom dijelu trenutno obuhvaća 16,39% teritorijalnog mora i unutarnjih morskih voda i taj je dio ekološke mreže proglašen temeljem postojećih znanstvenih podataka. Znamo da provedba dodatnih znanstvenih istraživanja određenih vrsta i stanišnih tipova radi sagledavanja dodatnih područja značajnih za očuvanje tih vrsta, odnosno stanišnih tipova iziskuje značajna financijska sredstva pa evo i tu pozivamo Vladu na značajan angažman u pravcu povlačenja sredstava za ovu namjenu iz kohezijskih fondova kako bi u što kraćem roku u cijelosti utvrdio morski dio Nature 2000 koja je ključna za očuvanje biološke raznolikosti Jadranskog mora i obalnog područja. Ovo posebice ima li se u vidu da je završena strateška procjena utjecaja na okoliš za istraživanje i eksploataciju ugljikovodika na Jadranu i prihvaćena strateška studija utjecaja na okoliš u uvjetima kada RH nema dovršen morski dio mreže dvije tisuće. Još jedanput i Prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma i Prijedlog zakona o potvrđivanju protokola klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati.
Zahvaljujem. U pojedinačnoj raspravi javila se poštovana Mirela Holy.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Pa na samom početku rasprave o ova dva prijedloga zakona želim reći da ću podržati i jedan i drugi zakon, iako o njima raspravljamo objedinjeno, znači u objedinjenoj raspravi. Radi se u stvari o prilično dva različita područja odnosno dvije različite materije koje ti zakoni pokrivaju. Kod Konačnog prijedloga zakona o potvrđivanju Protokola iz Nagoye o pristupu genskim resursima radi se o materiji koja se vezuje uz Konvenciju o biološkoj raznolikosti i u stvari problematici genetskih manipulacija, odnosno problematici genetski modificiranih organizama. Dok se kod drugog prijedloga zakona radi o potvrđivanju sporazuma koji se vezuje uz znači drugu fazu Kyotskoga protokola koji se vezuje uz Okvirnu konvenciju Ujedinjenih naroda o promjeni klime. Kada govorimo o našem ministarstvu ta dva zakona pokrivaju dvije različite uprave. Ovaj Nagoya protokol pokriva Uprava za zaštitu prirode, dok ovaj drugi protokol pokriva Uprava za zaštitu okoliša. Ono što smatram da je izrazito važno reći kod ovog protokola iz Nagoye mislim da se radi o dobroj simboličnoj gesti. Moja je bojazan da ona neće imati prevelike učinke u samoj primjeni i to sam naglasila kada smo imali raspravu na matičnom odboru za zaštitu okoliša. Naime, činjenica jest da SAD koje imaju najveći broj kompanija koje se bave genetskim manipulacijama nije potpisnica niti konvencije, a niti naravno ovog protokola koji proizlazi iz te konvencije. I u tom smislu moja je bojazan da će još uvijek u svijetu dominirati prava intelektualnog vlasništva u odnosu na ova prava država vezana na genske resurse. Tu bih podsjetila da je još 1997. godine poznata indijska aktivistkinja u stvari eko feministkinja objavila knjigu koja se zove biopiratstvo, The plunder of nature and knowledge u kojoj se posebno osvrnula na ovu problematiku i vjerujem da je upravo aktivizam Vandane Shive koja je jedno vrijeme bila i vrlo aktivna u organizaciji UN-a i utjecao u stvari na to da se ova problematika regulira sa protokolom. Naime, u tom dokumentu, u toj knjizi Biopiratstvo Vandana Shiva poziva na bojkot i nepoštivanje propisa o patentima i pravima intelektualnog vlasništva tzv. intelectual property rights zbog toga što ona smatra da se ovdje radi o jednom kolonijalizmu, novoj vrsti, posljednjoj vrsti kolonijalizma domorodačkih naroda od strane zapada, odnosno zapadnih kompanija. Pa u tom smislu ona evo ga govori nešto što ja smatram da je izrazito važno za ovu problematiku. Dakle, otpor biopiratstvu je otpor posljednjoj kolonizaciji života samog, budućnosti evolucije kao i budućnosti nezapadne tradicije povezanosti i poznavanja prirode. To je borba za zaštitu evolucijske slobode različitih vrsta, to je borba za zaštitu evolucijske slobode različitih kultura, to je borba za očuvanje kulturne i biološke raznolikosti. Dakle, Vandana Shiva ovdje povezuje izrazito važno područje biološke raznolikosti. Kao što svi znamo područje bioraznolikosti je najveće bogatstvo svijeta u kojem živimo sa problematikom kulturne raznolikosti koja je najveće u stvari bogatstvo ljudske civilizacije i u tom smislu ja se nadam da će ovo ipak biti jedan korak u pravcu toga da suzbijemo prava intelektualnog vlasništva jer je činjenica da patentiranje genetskih resursa, odnosno genetskog materijala doista predstavlja patentiranje života samog. Kada govorimo o ovom potvrđivanju sporazuma između EU i njenih država članica i Islanda o sudjelovanju Islanda u zajedničkom ispunjavanju obveza EU, njezinih država članica u drugom obvezujućem razdoblju Kyotskog protokola uz Okvirnu konvenciju UN-a o promjeni klime. Naravno da ću ja podržati ovo, mada moram reći da mi nije u stvari jasno zbog čega sami Island se odlučio na to da ide, da se obveže na obaveze koje je prihvatila EU. Kada govorimo o drugoj fazi Kyotskog protokola to je znači 20 postotno smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2020. godine, odnosno 40% do 2030. godine, te je po mojem mišljenju ono što je u stvari neobično sama činjenica da Island je sam sebi zadao daleko ambicioznije ciljeve za koje ja pretpostavljam da će ih i ispuniti s obzirom da je to država koja ima izrazito velike potencijale za razvoj obnovljivih izvora energije. Oni raspolažu sa doista jako velikom količinom geotermalnih izvora i ja vjerujem da će oni ispuniti svoju opredijeljenost za sto postotno korištenje obnovljivih izvora energije do daleko ranijeg roka od 2050. godine što su si zadali kao jedan okvirni cilj. Lijepo je da raspravljamo o ovakvim stvarima u Hrvatskom saboru. Meni je žao što raspravljamo tako kasno kada nema više niti medija, kada nema više niti saborskih zastupnika i zastupnica zato što mislim da je izrazito važno da mi kao saborski zastupnici radimo na edukaciji javnosti o ovim temama o kojima se nažalost u društvu premalo govori. Jer nećemo imati nikakvu mogućnost niti gospodarskog razvoja ukoliko potkopamo ove resurse na kojima počiva cijelo naše društvo. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kad se steknu uvjeti. I sad ćemo prekinuti rad za danas. Nastavit ćemo sutra u 9,30 prema predviđenom dnevnom redu objedinjenom raspravom o tri točke, zakonski prijedlog, prijedlog zaključka i još jedan zakon. Zahvaljujem vam, laku noć. SJEDNICA PREKINUTA U 19,32 SATI.
Kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Pred nama je: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt poduzetničkog kapitala za inovacije i poduzetništvo, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.874. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili. Na sjednici s nama je ministar Gordan Maras sa suradnicima. Ministre uvodno izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Drago mi je što evo sam ovdje danas sa vama da vam obrazložim u biti potrebu i ono što je Vlada predložila i radi se o zajmu međunarodnom RH 20 milijuna eura koji će omogućiti pokretanje jednog fonda za male tvrtke kako bi prošli bezbolnije kroz određene probleme kapitalizacije koje sigurno hrvatske tvrtke a pogotovo male u ovom trenutku imaju. Na početku da vam evo kako bi shvatili potrebu za kapitalizacijom koja se u ovom trenutku u Hrvatskoj malim tvrtkama, koja se pred male tvrtke postavlja pročitat ću vam jednu analizu vezanu za cjelokupni sektor inovativnih malih tvrtki u RH. Znači prošlogodišnji spektakularan financijski rezultat koji su ostvarila mala hrvatska poduzeća gotovo je prošao nezamijećen od javnosti. Njih gotovo 100 tisuća koji zapošljavaju oko 432 tisuće ljudi ostvarila su rast prihoda od prodaje za 9,4% i broja zaposlenih za oko 16 tisuća. Prihod od izvoza rastao im je brže od ukupnog prihoda. Mali gubitaši smanjili su ukupan gubitak za gotovo milijardu kuna a dobitaši su povećali dobit za gotovo 3 milijarde. Brojke zvuče gotovo nevjerojatno međutim možda se iza njih kriju neke propuštene prigode. Male tvrtke imaju malo kapitala što može ograničiti njihov rast a time i rast nacionalnog gospodarstva. Vječito se postavlja pitanje kako malim poduzećima osigurati kapital za rast? Kada mala tvrtka izmisli dobar proizvod ili uslugu ili uoči dobru prigodu na novom tržištu ta šansa je čimbenik potencijala koliko i rizika. Poslovni iskorak traži ulaganja, ulaganja su dugoročna a tvrtke u pravilu nemaju dovoljno vlastiti sredstava i dobiti za financiranje velikih iskoraka. Zbog toga postoji opasnost da male tvrtke propuste velike prigode. Banke im ne mogu biti glavni oslonac u rješavanju tog problema, banke za dugoročne kredite traže dobra osiguranja jer najvećim djelom ne riskiraju svoj novac nego novac štediša, banke traži da dužnik ima kapital ili onaj u firmi kod kojega kod malih u pravilu nema dovoljno, ili neki kapital u vidu privatne imovine vlasnika. Zato je čest slučaj da vlasnik male tvrtke ponudi privatnu nekretninu kako zalog za bankarski kredit vlastitom poduzeću, ali to nije dobro rješenje. Riskirajući osobnu imovinu vlasnik će imati manju sklonost riziku i vjerojatno propustiti neke poslovne prilike. Rizik će biti manji, ali će i rast biti sporiji nego što bi bio da postoji neko drugo rješenje. Kakvo bi to rješenje moglo biti? U Hrvatskoj posluju alternativni fondovi rizičnog kapitala i prikaz njihovog poslovanja pokazuje da su tri najveća fonda realizirala 22 ulaganja ukupne vrijednosti gotovo 900 milijuna kuna protekle godine ili proteklih godina uz vrijednost prosječnog ulaganja od 41 milijun kuna. Riječ je o značajnoj kapitalnoj injekciji za srednja poduzeća koja dobiva na težini ako znao da je kapital ušao u pothvate u kojima se očekuje brz rast i zapošljavanje. Međutim, na fondove rizičnog kapitala treba gledati kao na lovce na leptire koji već hvataju odrasle, najljepše primjerke. Lovu odnosno novac prethodnih priprema analiza, dugi pregovori, dubinsko ispitivanje poslovanja, angažman eksperata i odvjetnika. Ta je aktivnost preskupa i predugo traje da bi uhvatila male firme dok su u početnoj fazi rasta ispod radara fondova rizičnog kapitala. Govorimo dakle o tvrtkama čije su potrebe za dodatnim kapitalom znatno manje od 20 do 30 milijuna kuna koliko iznosi prag interesa fondova rizičnog kapitala. Ako se fondovima rizičnog kapitala ne isplati gledati potencijalna kapitalna ulaganja pojedinačnih iznosa manjih od 20 milijuna kuna, te ako tvrtka samostalno ili uz pomoć kruga suradnika, prijatelja i tzv. poslovnih anđela ne mogu prekoračiti prag od 3, 4 milijuna kuna kapitala tko će onda pokrivati prostor koji sam malo prije naveo? I sada dolazimo da ne čitam dalje analizu, ovo nije analiza mog ministarstva, ova analiza o izvrsnim rezultatima malih tvrtki prošle godine u RH i GOP-u odnosno razmaku u financiranju u kapital tih tvrtki je napravila od nezavisnog analitičara gospodina Šonja i drago mi je da ljudi na nezavisnoj sceni vide kako su pozitivni trendovi u malom gospodarstvu i da on na neki način uočava upravo problem koji mi sa ovim fondom želimo riješiti. A to je upravo da taj razmak između nekoliko milijuna kuna do 20 milijuna kuna pokušamo riješiti sa jednim fondom koji će biti namijenjen inovativnim malim poduzećima jer kao što smo rekli mi imamo u Hrvatskoj fondove rizičnog kapitala ali koji u prosjeku gledaju isključivo veće projekte koji su preko 20, 30 milijuna kuna. I sada zbog čega upravo treba podrška inovativnim malim i srednjim poduzećima u kapitalizaciji? Zbog toga što imaju mala i srednja inovativna poduzeća ključnu ulogu u izvlačenju Hrvatske iz recesije, malo prije sam rekao rast prihoda preko 9% zaposlenih 16.000 i rast izvoza 24%, to su podaci koji pomalo nestvarno djeluju u Hrvatskoj koja tek izlazi iz recesije i treba im dati još i veću podršku. Prvo će osigurati sredstva za uzastopne stadije životnog ciklusa i za eksperimentalnu fazu znači imat ćemo u okviru ovog zajma i 3,5 milijuna kuna koji će biti za tzv. sid za one koji imaju tek ideju koji razvijaju određen projekte, ali i za fazu rane komercijalizacije odnosno … koji će biti preostali iznos novca iz fonda. U Hrvatskoj trenutno nije registriran niti jedan aktivan fond poduzetničkog kapitala, znači ove prirode za ovu fazu komercijalizacije, isključivo za ovu fazu života tvrtke ili za sid fazu ili za početnu fazu komercijalizacije. Kada govorimo o fondovima gospodarske suradnje tu se radi o fondovima koji traže već zrele tvrtke ili dokapitaliziraju ukoliko su ušle u probleme. Znači ovakvog fonda u Hrvatskoj još uvijek nema. I postoji znatna potražnja za financiranjem u ranoj fazi u RH, što vidimo iz mnogih primjera, a ti primjeri su i svakodnevni, vi vidite svaki dan neku tvrtku koja traži ulagača ili odlazi u Englesku, u SAD-u u silicon valley gdje se dokapitalizira gdje onda na taj način raste i stvara dodane vrijednosti negdje drugdje. Čak su i neke stranke u RH to prepoznale pa su najave svojih gospodarskih programa u biti upravo ovo što Vlada RH radi i najavila je da je potreban takav fond, tako da očekujem da ćemo u Saboru imati jednoglasnu odluku što se tiče ovog projekta. Privatni sektor u ovom trenutku nije dovoljno jak, pogotovo kada se radi o privatnim poslovnim anđelima za financiranje ovakvih poduzeća i hrvatska Vlada je procijenila da treba ovakav fond u Hrvatskoj za jačanje start up scene. Privatne investicije u Hrvatskoj star up također treba gledati i treba ih promatrati kako su se one razvijale godinama. 2011.gotovo pa nije bilo uopće takvih ulaganja u RH, govorim o start up-ovima pogotovo o stranim ulaganjima. 2013.godina je završila sa direktnim stranim ulaganjima 2 milijuna i 180 tisuća eura, a 2014.sa čak 21,2 milijuna eura, znači upravo veličinom fonda koje hrvatska Vlada Hrvatskom saboru predlaže da se posudi odnosno da se na taj način osnuje. Inače proteklih godina smo također dosta ulagali u inovativna poduzeća, kada bi evo gledao kroz BICRO i HAMAG to je gotovo 305 milijuna kuna u zadnjih 8 godina i te neke tvrtke koje su nastale u tom periodu također će biti potrebno da im se pomogne sa dodatnom kapitalizacijom. Zašto smo se odlučili za suradnju sa IBRD-om? Zbog toga što je pomoć svjetske banke pri kreiranju instrumenata i uvid u najbolju svjetsku praksu pri formiranju … kapitala neprocjenjiv, znači oni imaju dosta iskustva, radili su takve fondove po cijelom svijetu i to iskustvo također mislim da možemo primijeniti u RH. S druge strane, vremenska perspektiva za koju očekujemo da će biti potrebna priprema za fazu kada će se ovi projekti financirati iz EU fondova, znači neki od ovih projekata koje bi možda se mogli financirati iz europskih fondova su sada spremni, a mi ćemo za povlačenje takvih sredstava za direktnu dokapitalizaciju ili kapitalizaciju određenih projekata trebati još godinu, godinu i pol dana. Sa te strane to je dugi period da bi mi čekali da možemo povući ta sredstva, a povući ćemo ih i ovako i onako pa ćemo možda imati još koji fond više u Hrvatskoj, a naša procjena je da će projekta biti dovoljno da zadovoljimo i potrebu za više fondova. I treće, uvjeti kreditiranja. Povoljna je kamatna stopa, znači kamatna stopa je 0,33 fiksno plus Euribor što govori o ukupnoj kamatnoj stopi u ovom trenutku od 0,6% što je zbilja priznat ćete i sami vrlo, vrlo povoljno. Ne govorim tu čak niti o kamatama po kojima se Hrvatska zadužuje na međunarodnom tržištu za svoje vrijednosne papire koja se kreće između 4, 5 , 5,5%, ovo je znači 0,6% što je gotovo sa vrlo, vrlo malim troškovima. Moram priznati da smo bili dosta efikasni i brzi u postupku pregovaranja, on je počeo krajem 2014.godine, tehnički pregovori su trajali i odluke Vlade o otvaranju pregovara i imenovanju povjerenstva sve se to odradilo u 6. mjesecu ove godine, znači završni tehnički pregovori a naravno priprema je trajala do tog perioda. Pa i mojim posjetom Sjedinjenim Američkim državama gdje sam gostovao u Svjetskoj banci i dogovarao detalje kako bi se ovo sve skupa moglo u pola godine realizirati. Odluka je donesena na Vladi i potpisivanje ugovora o zajmu je bilo 8.7.2015. znači prije nekoliko dana. I Vlada je, pardon, 9.7. i Vlada je na sjednici 9.7. odmah i ratificirala ugovor i poslala ga u Hrvatski sabor. Komponente zajma su ulaganje ulaganje u fond rizičnog kapitala, znači projekt za … [[Govornik se ne razumije.]] kapital, rekao sam, pardon 2,5 milijuna eura je namijenjeno tim koji će moći razvijati ideju, tehnička pomoć i jedan dio naknade za upravljanje odabranoj tvrtci koja će se birati na međunarodnom natječaju, znači ukupno 20 milijuna eura. Fond će biti poduzetničkog kapitala, zatvoreni u Republici Hrvatskoj u skladu sa Zakonom o alternativnim investicijskim fondovima i pod nadzorom HANFA-e, 10.-godišnji, to je također bitno napomenuti i tu je razlika isto od fondova gospodarske suradnje jer se tu radi o fondovima koji traju 5+2 godine, ovo će biti 10.-godišnji fond sa mogućnošću produženja za 2 godine zbog toga što se radi o tvrtkama koje su u vrlo ranoj fazi komercijalizacije. Također biti će i privatno financiranje u okviru fonda najmanje 40%. Upravitelj će biti privatno društvo odabrano putem međunarodnog natječaja. I ulaganja će znači biti direktno raspoloživa 20 milijuna eura. Oni koji će biti prihvatljivi primatelji ulaganja su male i srednje tvrtke koje su kategorizirane kao takve, uključene su u inovacijske aktivnosti u cilju stvaranja novih proizvoda, procesa ili poslovnih modela, nalaze se u ranoj fazi širenja u okviru svojeg poslovnog razvoja. Znači tvrtke do 5 godina poslovanja i da su registrirane u Republici Hrvatskoj i svoje aktivnosti obavljaju u Republici Hrvatskoj, znači poslovanje vrše iz Republike Hrvatske. Naravno da tvrtke nisu u poteškoćama. Ulaganja su u obliku vlasničkih instrumenta inovativne, mala i srednja poduzeća. Najveći iznos ulaganja je do 10% vrijednosti fonda. Znači ako je 20 milijuna tu se radi o 2 milijuna eura ili iznimno 15% uz odobrenje savjetodavnog odbora. Početna ulaganja u društvo biti će izvršena u prvih 5 godina fonda, daljnja ulaganja u 6., 7. godini i naravno onda imamo ovaj dio izlaza koji sam malo prije govorio. Zašto je, visi i koja je razlika u odnosu na FGS-ove. Prvo sam rekao već u ovom uvodnom, uvodnoj analizi, znači kada govorimo o FGS-ovima oni se koncentriraju na tvrtke koje su već u zreloj fazi, kojima treba veći iznos kapitala. Oni ulažu, znači FGS-ovi kao fondovi rizičnog kapitala sa privatnom ponudom ulažu tijekom kraćih razdoblja, ne, znači 10 godina. Namjeravaju izaći iz svojih ulaganja 3 do 5 godina, znači to je nešto što ove tvrtke ne mogu zadovoljiti i sa te strane vjerojatno nitko od FGS-ova u takve tvrtke niti nema interesa ulagati. I veća je sigurnost tih ulaganja kroz FGS-ove u odnosu na ovo što ćemo imati kroz ovaj … [[Govornik se ne razumije.]] Treće, namjera im je provoditi ulaganja koja su prevelika, znači to sam rekao, iznosi su preko 30 milijuna kuna i novoosnovana poduzeća temeljena na tehnologiji predstavljaju tipično rizično ulaganje jer nesigurnost inovacijskih aktivnosti u pogledu tehnologije tržišta povratna ulaganja čini vrlo nesigurnim te nastaju znatni problemi za standardne metode prilagodbe rizika. Znači da skratim svoje uvodno izlaganje da ne bude baš svih 30 minuta u igri, postoji potreba na tržištu za ovim, ovo su jeftina sredstva znači 0,60% kamate, moramo dati još dodatnu podršku malim i srednjim tvrtkama u Republici Hrvatskoj da postižu još bolje rezultate nego što je to bilo u 2014. godini. Još jednom ću reći da su ti rezultati zbilja fascinantni za situaciju u kojoj se Hrvatska nalazi. Znači rast prihoda skoro 10%, 25% je izvoza i 16 tisuća više zaposlenih u sektoru koji radi. Sigurno kada se situacija i sa BDP-om popravi vjerojatno će ti rezultati biti još i bolji i ono što mogu reći da su oni sigurno i nositelji gospodarskog oporavka Republike Hrvatske. Znači naša velika poduzeća još uvijek bilježe slabije rezultate nego šta je to bilo godinu dana prije, padaju im prihodi, a upravo sektor malih i srednjih tvrtki grabi naprijed i vuče hrvatsko gospodarstvo naprijed. Naravno velikim dijelom je to i zasluga ulaska Hrvatske u Europsku uniju i lakšim poslovanjem i vezanjem na neke druge jače ekonomije nego što je naša ali naravno trebamo im dati podršku da tako nastave i dalje. Evo ga, to je ukratko to, ja vas molim da date podršku ovom zajmu koje je verificirala i ratificirala hrvatska Vlada kako bi što prije mogli krenuti sa ovim projektom i kako bi ta sredstva bila na raspolaganju već do kraja 9. mjeseca i kako bi prva ulaganja već imali ove godine. Pogotovo zato što kažem takvog fonda u Hrvatskoj nema, barem nije registriran u Hrvatskoj. Ako netko posluje iz vana posluje ali u Hrvatskoj nemamo niti jedan takav fond. Moram napomenuti da imamo još jedan fond koji ćemo usporedno sa ovim pokrenuti, radi se o fondu koji se financira sa Europskom investicijskom bankom ali on je namijenjen regiji, znači zemljama na ovom dijelu jugoistočne Europe gdje će vjerojatno isto jedan veliki dio sredstava završiti u Hrvatskoj tako da ćemo imati dva fonda koja posluju. Ali ovaj fond za koji se mi zadužujemo kao Republika Hrvatska uz vrlo nisku kamatu od 0,6% u ovom trenutku će biti namijenjen isključivo za tvrtke u Republici Hrvatskoj. Tako da, hvala vam lijepo na vremenu i nadam se da ćete kroz raspravu podržati osnivanje ovog fonda i ovo zaduženje koje je Republika Hrvatska odnosno Vlada Republike Hrvatske predložila. Hvala.
Hvala i vama ministre. Imamo jednu repliku, Mirela Holy izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Bez ikakve sumnje izuzetno je važno za gospodarstvo bilo koje države da ulaže u inovacije i zbog toga u tom smislu i pozdravljam ovaj konačni prijedlog zakona kojim se potvrđuje ugovor o zajmu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Međutim, ono što smatram da nije dobro a to je činjenica da Hrvatska još uvijek nema zakon o inovatorstvu. Bez obzira na samu činjenicu da je strategija, inovacijska strategija usvojena u Hrvatskom saboru, do današnjeg dana zakon o inovatorstvu nije ušao u proceduru. Ja znam da to nije u vašoj nadležnosti, da je u nadležnosti Ministarstva znanosti i obrazovanja, ali pomalo je neozbiljno da idemo u ovakav ugovor, da imamo inovacijsku strategiju, a ne da imamo zakon o inovatorstvu. Tu bih htjela naglasiti da smo relativno nedavno grupa kolega i ja bili u Tajvanu i ono što nas je doista fasciniralo da ta država ulaže 5% svog BDP-a upravo u inovacije i razvoj i zbog toga su i tako uspješni. Njihov vanjski dug iznosi 0 bilo koje valute, dakle vidi se da postoji jasna korelacija između ulaganja u inovacije i uspješnost gospodarstva. Tu bih htjela napomenuti da Hrvatska ulaže svega 0,7% svog BDP-a u inovacije i razvoj novih tehnologija i sve dok će biti tako, pogotovo kad još imamo na umu da se radi o jako malenom volumenu ustvari novca nećemo biti uspješni niti u gospodarskom smislu. Dakle ovo je pohvalno, ali ja mislim da je to samo jedna od mjera koje treba poduzeti kako bi inovacije u pravom smislu zaživjele u Hrvatskoj, dakle čeka nas još jako puno posla u tom smislu.
Hvala i vama. Odgovor, izvolite ministre.
Hvala lijepo. Činjenica je da nemamo zakon, samo bih vas malo korigirao, znači predlagač će bit Ministarstvo gospodarstva, znači tog zakona. Mi smo strategiju donijeli, ali ono što imamo je potreba, znači taj kapital koji ćemo mi nadam se ovdje svi podržati će sigurno bit iskorišten i tvrtke naše trebaju kapital da ne idu u London, da ne idu u Silicon Valley, u San Francisco i druge destinacije i da ne odlaze iz Hrvatske. Znači dosta tvrtki nažalost je u potrazi za dodatnim kapitalom otišlo i uspjelo vani. Ovo je potreba, znači ovo možda nije zakon, ja se slažem sa vama da je zakon potreban i treba ga donesti što prije, ali ovim rješavamo onu temeljnu potrebu tvrtki za kapitalizaciju. I kolega Liović me ovdje korigirao, znači kamata nije 0,60 nego čak 0,38 u ovom trenutku što je gotovo pa besplatno, ne znam kako bi rekao. Ništa nije besplatno u životu, ali ovo se čini zbilja povoljno. Tako da sa te strane novac dobivamo po niskoj kamatnoj stopi, dobivamo no hau, educirat ćemo našu agenciju da radi takve stvari. U budućnosti kada budemo imali dostupne novce iz europskih fondova upravljat će, tim fondom će upravljati Hrvatska agencija za malo gospodarstvo. Znači dobivamo i no hau i novce i to trebamo iskoristiti kako bi omogućili ljudima da u Hrvatskoj mogu raditi. Tako da ja se slažem sa većinom što ste rekli, ali mislim da zbog toga ne trebamo ove stvari štopati nego im treba dati čak i vjetar u leđa.
Hvala. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Đuro Popijač, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ministre sa suradnicima. Ovdje je pred nama dakle zakon koji eksplicitno govori da se Hrvatska zadužuje za 20 milijuna eura, to je činjenica, taj kredit da će se vraćati od 2019. godine i sljedećih 10-ak godina. Naravno da nam je potpuno jasno da postoji velika razlika o svrsi i razlogu zaduživanja i naravno svako normalan i dobronamjeran ovakav tip zaduživanja smatra opravdanim i držim potrebnim i korisnim ukoliko se on i u svojoj funkciji, ukoliko on u konačnosti i potvrdi razloge i temeljnu namjeru zaduživanja, odnosno da multiplikator efekata bude daleko veći od samog troška koji ovo zaduživanje i nosi poreznim obveznicima Republike Hrvatske. I stoga evo je i vrijedno onda da i malo prokomentiramo i da vidimo što ovaj zakon i što ovaj zajam u svojoj suštini znači i kakvu on namjeru i koje ciljeve i na koji način će i postizati, ima li šanse da postigne sve ono što je ministar i govorio. Slažem se sa svim što je citirano, što je ministar citirao iz teksta gospodina …, dakle nema nikakve dileme da i srednje i malo poduzetništvo je inače u svakoj ekonomiji, a naročito u hrvatskoj nasušno potrebno. To što se dogodilo dakle da taj dio hrvatskog poduzetništva ima na neki način i najočitije i najvidljivije rezultate, to samo potvrđuje da i u dubokoj krizi upravo i srednje i malo poduzetništvo je najžilavije, ono se najbrže regenerira i pronalazi nove načine i nove prilike. I dobro je, točno je sasvim što je ministar spomenuo, dakle da je upravo srednje i malo poduzetništvo na najkvalitetniji način iskoristilo činjenicu da smo ušli kao punopravna članica u Europsku uniju i to je prvenstveno isključivo upravo zasluga tih ljudi koji su ušli u poduzetničke poduhvate i koji svojom sposobnošću, svojom inovativnošću i svojim čarobnjaštvom bih rekao u ovim teškim i vrlo nepovoljnim uvjetima poslovanja u Hrvatskoj postižu ovakve rezultate. Postotci sami po sebi mogu biti fascinantni zato što je pitanje sa kojih temelja i sa čim se uspoređuju. Ali dobro je, dakle poduzetnici mali i srednji nisu izgubili nadu, oni još uvijek žive i nadam se da će sve ono što će uslijediti u budućnosti pa evo i ova mjera samo poboljšati njihove motive da ustraju, da nastave i da traže šansu u Hrvatskoj. Ovo je dakle zaduženje od 20 milijuna eura. Kako je ministar rekao ono će se provesti kroz program koji pretpostavlja financiranje tri komponente. Ja bih htio samo malo komentirati što i eventualno postaviti nekakva pitanja što znače te tri komponente. Prva od njih je dakle Fond za poticanje ulaganja u kapital, gdje se zakonom kaže da će njim upravljati HAMAG BICRO putem uvjetnog zajma, a da će se zajam vraćati putem isplate dobiti i putem vlastitog udjela ulagača s tim da će se to nešto ili zajam ili povećanje kapitala raditi samo za one subjekte koji već imaju osiguranog ulagača. To je možda jasno evo onima koji su kreirali ovakav tekst zakona. Možda bi bilo dobro da mi razumijemo kome će se to eksplicitno biti u stanju dati tih 300 000 eura ili manje, kako će to HAMAG BICRO upravljati tim fondom i kako će on izvršavati ulaganja. Dakle, da li će davati zajam, da li će HAMAG ulaziti u kapital tih poduzeća. Jer kaže se da će se vraćati zajam iz dobiti i prodajom, dakle ne putem anuiteta nego će se vraćati. Znači da bi HAMAG trebao ući u vlasništvo, štoli. Dobro, evo ja pretpostavljam da ćete ako budete osjetili potrebu i odgovoriti. Dakle, da li HAMAG sad ima uopće pravni status da upravlja fondom kako je to ovdje zakonom rečeno? Ja samo postavljam pitanje jesmo li ispravno, jeste li ispravno postavili ovaj model upravljanja. Dakle, to je dva i pol milijuna eura od 20. Sljedeće je što će se osnovati to je fond poduzetničkog kapitala koji raspolaže od 20 milijuna eura sa 15,6 milijuna s tim što će 3,6 milijuna eura od tih 15,6 ići na troškove upravljanja. Tako to ovdje piše. Znači, ostaje od tih 15,6 12 milijuna eura koji će se putem fonda i drugih privatnih ulagača ulagati u određena društva koji će vjerojatno onda po nekim kriterijima zadovoljavati te uvjete da dobiju i da budu dio ovakvog načina financiranja. Ovdje je isto dosta nejasno sam mehanizam opisan. Mene isto u ovom momentu zanima, dakle ako je onaj dio koji će se iz zajma ulagati u fond 12 milijuna, ovdje se piše da će privatni ulagatelj biti obvezan uložiti najmanje 4 milijuna. Jel' tako? Sad evo možda ja to nisam bio dovoljno koncentriran da shvatim čitav taj mehanizam, ali pitanje je u biti na koliko u suštini, s koliko kapitala će se raspolagati u ovom fondu. I treća komponenta dalje je ta tehnička pomoć i sve ono što ovdje piše. E sad da nam bude jasno. Dakle, Hrvatska uzima zajam od 20 milijuna eura, kamata je 0,6 kako ste rekli posto. To je ono što će Hrvatska vraćati. No međutim, od tih 20 milijuna eura 12 milijuna eura ide direktno u fond plus 2,6 milijuna onaj prvi fond a ostalo su troškovi raznog tipa. Dakle, već sam spomenuo trošak upravljanja od 3,6 milijuna eura. Od ovih 12, dakle pretpostavlja se da će iz ovog zajma se u potpunosti financirati trošak onog fonda koji će upravljati tim fondom. Znači, onaj privatni ulagač neće snositi trošak upravljanja. Ne znam. Dakle, meni se čini da je na 12 milijuna eura ulaganja 3,6 milijuna eura troškovi, operativni troškovi upravljanja … [[Govornik se ne razumije.]] solidarni iznos. To je 35%, 35% manje sredstava za ulaganje u fond, jer 3 milijuna i 600 će potrošiti taj koji će upravljati ovim investicijskim fondom. Konzultantske usluge, obuka i operativni troškovi milijun i 500 tisuća eura. Mislim nisu to nekakvi, to jesu ozbiljni novci, ali to je samo u konačnosti 12 + 2,6 milijuna eura. Pa mislim kakvi konzultantski troškovi i obuka? Da li je to samo onda za ovaj posao ili generalno još za ne znam koje sljedeća ulaganja, sljedeće investicije. Od 12 milijuna eura mi trošimo milijun i pol za konzultantske usluge za nešto. Ovdje ste naveli za što. I još onda ima 400 tisuća. Dakle, da rekapituliram. Od 20 milijuna eura 14,6 ide u fond koji će služiti za dokapitalizaciju, kapitalizaciju ili što god. Ostalo je trošak na koji god način to gledamo ove operacije. E sad da vidimo i da procijenimo je li to zapravo tako veliki i povoljan projekt, ne bih rekao zajam. Zajam je jer je samo 0,6 ili 1% koliko može biti. Ali ukupan trošak svega toga čini mi se od 20 milijuna 5 i nešto potrošiti na razno razna upravljanja, konzultantske usluge, ovo, ono je ozbiljna cifra. To ste ispregovarali, to ste već i potpisali. E sad vjerojatno će se to onda na kraju i usvojiti, ali evo to su neka pitanja na koja možda vi možete dati argumentirane odgovore, pa da onda se eventualno svaka dilema otkloni oko same cijene troška upravljanja, konzultantskih usluga. Na kraju krajeva sve je to posao i konzultanti će dobiti nekakve novce pa i to je nekakav posao, ajde. Ali je jednostavno nužno možda da malo razjasnim. Dakle, neće biti 20 milijuna eura potrošen sav taj novac u ovaj projekt u smislu dokapitalizacije ili kapitalizacije nego će od toga nešto pojesti i određeni konzultanti, ja se duboko nadam domaći. Što se tiče samih fondova za gospodarsku suradnju ministre, da, oni možda sada tako funkcioniraju ali nigdje nije rečeno da postoji, barem u startu tada kada smo to radili nismo to zamišljali da bi to bila ekskluziva za nekakve velike projekte i nekakve stvari koje su ne znam nekog ranga iznad 20, 30 milijuna. Možda se to dogodilo u praksi i vjerojatno to tako funkcionira, no međutim FGS-ovi su otvoreni investicijski fondovi rizičnog kapitala s privatnom ponudom koji su osnovani i posluju u skladu sa zakonom, a imali su barem temeljni cilj im je bio da potiču i da ulažu u tvrtke koje imaju određeni potencijal u proizvodnji i uslugama s visokim potencijalom rasta itd. naravno u onom dijelu i u onoj mjeri gdje te tvrtke ne mogu doći do novca iz klasičnih izvora odnosno kada banke nisu zainteresirane. A ni dan danas nije situacija puno bolja, i danas vidimo da i start-upovi a i ne samo start-upovi zapravo nailaze na zatvorena vrata bankarskog sustava i da se tu ništa bitno ne mijenja. I da svi novi mehanizmi koji se moraju otvarati moraju biti usmjereni da se pruže i drugi i drugačiji instrumenti financiranja svih onih koji imaju dobre poduzetničke ideje i koji naravno svoj poslovni uspjeh gledaju prema izlaznim tržištima i na svaki način takve poslovne subjekte treba i poticati, treba im omogućavati drugačije izvore financiranja. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Za riječ se javio ministar Gordan Maras. Izvolite ministre.
Javio sam se zato što su bila konkretna pitanja, možda da se kasnije rasprava ne usmjeri krivo da odmah odgovorim 2, 3 stvari. Što se tiče prvo evo da se zahvalim klubu HDZ-a na neočekivanoj pohvali. Kažete da svaku riječ potpisujete od gospodina Šonja, a on je rekao da su spektakularni rezultati u sektoru malog i srednjeg poduzeća i zbilja evo ugodno sam iznenađen da klub HDZ-a podržavamo ovo što radimo u malim i srednjim poduzećima i da su zadovoljni sa rezultatima koje postižemo. Tako da hvala vam lijepo na tome, zapamtit ću. Moram reći da me to malo odobrovoljilo da sam evo osokoljen takvom podrškom. Dalje, što se tiče konkretnih pitanja. Što se tiče ove komponente SID odnosno ovog dijela što će HAMAG Bicro upravljati radi se o uvjetnim zajmovima od 2,5 milijuna eura, znači maksimalni će biti iznos do 300 tisuća eura, a tvrtke će morati doći sa privatnim već ulagačem koji je taj isti iznos namijenio odnosno odlučio sam investirati. To će biti uvjetni zajam i on će se vraćati HAMAG Bicro-u nakon što tvrtka naravno izvrši dodatnu dokapitalizaciju i ostvari određenu zaradu. Znači, ovih 2,5 milijuna eura će u biti biti 5 milijuna eura ulaganja u male tvrtke. Tako da vidimo to kao jedan model koji će i razviti malo tržište u RH, poslovne anđele motivirati da ulažu i fizičke osobe da ulažu više svog kapitala u male tvrtke, a ne da drže novce u banci. Na taj način će to funkcionirati. Što se tiče samog fonda on je 20 milijuna jer se radi o 12 milijuna koji idu iz ovog zajma i 8 milijuna privatnog ulaganja privatnih investitora koje će također znači morati osigurati ono društvo koje će upravljati sa tim fondom. To znači da će biti ukupno 20 milijuna eura uloženo kroz sami fond, odnosno kada gledamo i ovaj dio koji će ići kroz HAMAG 25 milijuna eura će biti uloženo u male i srednje tvrtke odnosno većinom u male tvrtke. A što se tiče treće komponente odnosno tehničke pomoći, ona je takva definiran iznos koji je, znači negdje milijun i pol eura gdje ulažemo prvo naravno u razvoj tržišta, u edukaciju HAMAG-a odnosno naše agencije koja će sutra moći upravljati sa takvim fondovima kada ih budemo imali na raspolaganju iz sredstava EU. I naravno edukacija za poslovne anđele, za razvijanje cjelokupnog eko sistema. Znači, moramo nešto uložiti kako bi se to u Hrvatskoj u budućnosti možda odvijalo i bez ulaganja države odnosno ovakvih zajmova kao što je sada ovaj pred nama. Što se tiče naknade koju kažete da je 3,6 milijuna velika, ona je definirana uspjehom i povratom sredstava. Znači, to je maksimalni iznos naknade. I mi kažemo dao Bog da bude takva jer to znači da su zarade iz ovih tvrtki u koje će se ulagati značajne i velike i da se to može na taj način isplatiti. Tako da RH sa povratom sredstava može ja bih rekao na kraju biti i u plusu i trebala bi biti u plusu ukoliko ta ulaganja budu uspješna kao što očekujemo da će biti. Tako da sve je vezano po nekim standardima i tu smo vrlo detaljno pregovarali sa Svjetskom bankom. Znači ovo se ništa ne radi što nije uobičajeno za slična tržišta kao i u RH. Kažem ono što je najbitnije 25 milijuna eura će završiti u našim malim tvrtkama kako bi rezultati bili i bolji nego što su bili u 2014., a koji ste vi evo ocijenili spektakularnim. Hvala vam lijepo.
Ja se ispričavam kolegi Boriću, kolega Borić je dao repliku na izlaganje kolege Popijača pa ćemo tim redom sada. Onda ćete vi kolega Popijač, ja ću replicirati ministru na njegovo izlaganje, može? Kolega Borić izvolite.
Hvala lijepo. Već smo navikli potpredsjedniče da se događaju greške ali nema problema, evo drago mi je da je ministar istupio. Jer evo kad bi me neko danas pitao po čemu ćemo pamtiti ministra Marasa i njegov rad u ministarstvu ja imam nekoliko dobrih stvari zbog čega bi ga trebalo zapamtiti. Prva je svakako da su mi izmislili ministarstvo da bi on mogao biti ministar. Drugo, da je radio u tom ministarstvu i da je izvršenje proračuna za 2014.pokazalo da je uspio u cijeloj 2014.od raspoloživih 640 milijuna kuna potrošiti 320. Znači da je postao ministar sa najmanjim ostvarenjem u povijesti RH, znači 50% dozvoljenih sredstva. Treće po čemu ću ga pamtiti da je i on dao očito i sa ovim prijedlogom zakonom i ovim zajmom svoj udio ili prilog tome da postanemo još zaduženija država što ide u prilog ove tvrdnje danas koja se pojavila u medijima da zaista svjedočimo jednoj od najnesposobnijih Vlada u povijesti RH. I četvrto, što me svakako veseli jest poznata činjenica u javnosti da je ministar objašnjavajući svoja putovanja u Ameriku jedanput izrekao ili obznanio da je velika njegova zasluga što će se u RH snimati dvije sezone Igri prijestolja jedne poznate serije. Znači da je on sudjelovalo u tome da se ugovori i za 2016.i za 2017. Ja se samo nadam da nije tada došao u napast da redateljima i scenaristima te serije ne predloži snimanje te serije na Iblerovom trgu, s obzirom da oni snimaju i na drugim lokacijama u RH da im nije došao u napast da se to snima na Iblerovom trgu kad SDP siđe s vlasti 2016.godine jer u koju će on obitelj tada pokušati glumit, da li u obitelji Stark ili Lannister to će biti vrlo interesantno gledati tada. Inače kažem ovo ostvarenje je zaista najkatastrofalnije što smo mogli svjedočiti za 2014.
Kolega Boriću vi ste digli repliku na izlaganje kolege Popijača a govorite o nečem drugom. Kolega Popijač vi ste izrekli repliku na izlaganje ministra Marasa, jer pločicu na odgovor na repliku kolege Borića niste digli, ali za ministar jeste. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre čuli ste ono što ste naravno htjeli čuti i rekli samo dio konstatacije koju sam izrekao ovdje za govornicom. Ja se slažem da je gospodin Šonje rekao da su spektakularni rezultati malih i srednjih poduzetnika ali unatoč tome u kakvim okolnostima rade, i unatoč atmosferi, unatoč klimi i poduzetničkoj okolini u kojoj funkcioniraju. Dakle unatoč tome su uspjeli učiniti prvo da prežive, drugo da uopće imaju želju i volju ostati u ovakvim okolnostima u kojima funkcioniraju i rade i da zaista pokazuju da su bili na neki način barem djelomično, jedan dio njih spremniji od drugih da iskoriste trenutak i činjenicu da smo dio EU. To sam na kraju krajeva ne neki način rekao i za govornicom a vi to možete sebi pripisivati kako hoćete, ali naravno da ne možemo govoriti da vi osobno, vaše ministarstvo i čitava Vlada imaju ikakve veze sa tim tim više što vam je danas Svjetski gospodarski forum rekao da ste najlošija, jedna, dakle šesta najlošija Vlada od 144 ukupno promatranih vlada u svijetu. I sad vi kažete da je Šonje pisao o vašoj sposobnosti ili je pisao o sposobnosti tih gospodarstvenika koji su unatoč tome uspjeli postići nekakav rezultat. Evo pa sada ako vam trebam još tri puta ponoviti što sam rekao ja ću to rado učiniti. Dakle, netko tko promatra 144 zemlje je rekao da ste 6 najnesposobnija, da vam ne govorim tko je sve bolji u tome, ima puno zemalja koje nisu i u Europi koje nisu članice EU i koje su bolje, koje imaju bolje vlade nego što je … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Hvala. Za odgovor na repliku ministar Maras. Izvolite ministre.
Hvala lijepa. Evo ja ću vam samo citirati šta ste vi rekli da je istina "pažnji naše javnosti promaknuo je spektakularan financijski rezultat koji su prošloj godini ostvarila mala hrvatska poduzeća" i to ste … [[Upadica se ne čuje.]] nije nikakvo unatoč, nema nigdje u tekstu unatoč, a ja znam da je vam žao i da bi voljeli možda da je situacija lošija pa da kažete da je to rezultat rada ove Vlade, ali ja vam govorim da je upravo suprotno, da ti rezultati su i zbog toga što je ova Vlada osnovala Ministarstvo poduzetništva i obrta koje je već postojalo u mandatu 2000.do 2003.i šta mnoge Vlade u Europi razmišljaju napraviti i mnoge će i napraviti a neke već i jesu. Znači postoji nešto što se zovu rezultati a ja kao, pošto vidim da vi pratite gospodarske trendove i pokušate se još dodatno afirmirati ovdje u Saboru kao dobar poznavatelj, samo ću vas podsjetiti evo da mali su poduzetnici u protekloj godini napravili 9% više prihoda, 24,9% više izvoza nego godinu prije toga, 16 tisuća više zaposlenih i imate čitav niz pozitivnih pokazatelja koji vam mogu poslužiti u vašim raspravama jer ćete onda biti uvjerljivi kad se dignete i govorite točne podatke i kažete da su spektakularni rezultati onda ćete biti uvjerljivi. I zato evo da vam pomognem ću vam ostaviti ovo nakon rasprave kako bi to mogli u budućnosti koristiti. A neki od zastupnika iz kluba HDZ-a će ostati po tom zapamćeni što im prezime znači mali bor. To je jedino što će, po čem će njih hrvatski birači zapamtiti, mali bor to je jedino po čemu su zastupnici neki u klubu HDZ-a ostali zapamćeni.
Ministre molim vas ovakve kvalifikacije ipak nisu primjerene za Sabor. Ako kolega Borić ako vas je na neki način uvrijedio ili nešto slično to ja ne bih htio, ali mislim da nije bilo povrede Poslovnika pa bi isto tako Poslovnik odnosi i na vas, molio bi da takve kvalifikacije izbjegavamo jer mislim da i sama tema zaslužuje daleko više pažnje nego ovakva prepucavanja. Izvolite kolega Borić.
Poštovani potpredsjedniče. Povrijeđen je članak 238. Poslovnika dio u kojem se govori o omalovažavanju i vrijeđanju predsjedatelja i drugih zastupnika ili koji svojim ponašanjem odstupaju od općih pravila ponašanja u Saboru. Ministar koji dođe u ovaj Dom je izabran u ovom Domu i njegovo ponašanje ne može izgledati na način na koji se ponaša gospodin Maras, bez obzira što čuo s ove strane. Ja znam da njega neke od mojih primjedbi moguće diraju i moguće su djelovale negativno na njega, ali to ne znači da se može izrugivati sa saborskim zastupnicima, a pogotovo ne na osobnoj razini omalovažavajući ih na način da izmišljaju po čemu će netko biti upamćen. Svako ima svoje prezime i ono je časno i nosi ga sa svojom čašću. Tko je on da nekome govori kako bi se ili po čemu bi trebao biti zapamćen? … [[Upadica se ne razumije.]] Jeste li mu vi nešto rekli u tom smislu osim nemojte se tako ponašati. Hoćemo li se početi vrijeđati ovdje u ovom Saboru?
Kolega vrijeme je isteklo.
A vi kršite Poslovnik vječito i pogotovo na meni, baš kada se ja javim i onda to opravdate na način na koji ste sada napravili.
Kolega Boriću vrijeme vam je isteklo. Ja sam rekao da se ispričavam što sam propustio vam odmah dati repliku. To ćete morati sa ministrom riješiti, ja sam ministra opomenuo i mislim da sam bio vrlo jasan oko toga. A vi ako smatrate da je napravljena povreda Poslovnika postupite po Poslovniku. U ime Kluba zastupnika SDP-a Ivo Jelušić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. Evo danas raspravljamo ponovno o zakonu kojim definiramo ugovaranje zajma. Kažem ponovno jer smo i prošli tjedan raspravljali o tri slična zakona kojima smo također potvrđivali ozakonjivali uzimanje zajma i to u većem iznosu od 163milijuna, a to je bilo riječ o infrastrukturnim projektima uglavnom u željeznici. Zato kažem ponovno raspravljamo o sličnom zakonu jer sva 4 zakona i ona 3 od prošlog tjedna i ovaj danas su slični po tome što je isti kreditor Međunarodna banka za obnovu i razvoj i što su ti krediti izuzetno povoljni odnosno što su ti zajmovi izuzetno povoljni. Danas dobiti sredstva za kamatu manju od 1% je nešto što je izuzetno povoljno i ja mislim da danas nema niti jedne ozbiljne tvrtke pa i manje ozbiljne koja ne bi prihvatila takav financijsku injekciju uz kamatnu stopu od 0,6, 07, ili 1% koja je omogućila nove programe i novi razvoj. Prema tome, ovo je sigurno povoljan izvor i treba ga iskoristiti. Inače ovaj zakon je došao po hitnoj proceduri. Često puta se ovdje u Saboru bunimo zašto po hitnoj proceduri, ako ijedan zakon ima opravdanje da ide po hitnoj proceduri onda je to ovaj ima jer da ne ide po hitnoj proceduri onda bismo cijelu ovu priču prolongirali za jesen za 3, 4 mjeseca, a ja mislim da trebamo što prije, odmah, danas, sutra osigurati 20 milijuna zajma da bi krenuli sa poticanjem poduzetništva sa kapitalom koji će biti uložen izravno u poduzetništvo. I to ne samo tih 20 milijuna zajma nego i ono što će uložiti privatni investitor jel onda to povećava masu. Prema tome, dobro je da to idemo raspraviti odmah i dobro je da takvu stvar ne odgađamo jer kada treba uložiti povoljni kapital u nove projekte, inovacije, u novu poduzetništvo onda to ne treba odgađati. Danas je rečeno, a inače to znamo i često se to ponavlja da je malo i srednje poduzetništvo, dakle malo gospodarstvo ono koje je najfleksibilnije koje je najotpornije koje se brzo prilagođava i koje pokazuje daleko bolje stope rasta i fizičkih pokazatelja i prihoda i zaposlenosti nego veliko gospodarstvo i zato njemu treba pomagati. A ono je to koje teže dolazi do novaca, teže dolazi do kapitala jer banke uglavnom gledaju krvnu sliku poduzeća koliko ima nekretnina, koliko je obrt i kako će vratiti te novce kao da poduzeće ne ulaže u novi posao. Banke nažalost često puta ne gledaju da će se taj njihov kredit vratiti iz novog posla nego iz onoga što tvrtka već ima, imovine koju već ima, a to mala i srednja poduzeća u pravilu nemaju jel imaju u malim količinama i teže se izbore na tržištu kapitala da se njih financira. Dakle imaju u pravilu dobre ideje, dobre programe ali nemaju dovoljno novaca ili ako ga imaju nemaju ga povoljnog. I zato je dobro da se ide i u ovaj projekt. Mnoge danas uspješne svjetske tvrtke su nekada bile male i krenule kako se to kaže iz garaža, pa ja se nadam da će neke od ovih tvrtki koje će dobiti ovu financijsku injekciju možda postati, možda ne tako velike da budu svjetski poznate, ali sigurno za naše uvjete poznate. I ja se nadam kada zadnja rata dođe na naplatu od ovog zajma 2029.godine da će neke tvrtke koje su sada započele ili počinju da će već tada biti tvrtke koje će se afirmirati i koje će zapošljavati par stotina a dao Bog i par tisuća ljudi. Ovdje je bilo riječi da je to novo zaduženje. Mislim da je kolega Popijač počeo tako da je, to i je novo zaduženje, ali dao Bog ovakvih novih zaduženja još. Jer ovo je zaduženje uz kamatu od manje 1%, koja će se izravno ulagati u poduzetništvo i to u onaj dio poduzetništva koji je najpropulzivniji. Ja se bojim zaduženja kada se uzimaju uz kamatu od 6,7% kao što je to rađeno prije za neke infrastrukturne projekte pa se i to nije dobro trošilo da ne spominjem sada tri puta bojanje, kada tri puta bojite tunel a trebali ste ga jednom i uz kamatu od 7%. E to je problem kada se tako država zadužuje. A kada se država zadužuje na ovakav način onda to zaista nije problem. Međunarodna banka za obnovu i razvoj i do sada je surađivala u mnogim projektima i mislim da i dosadašnje iskustvo govori da je dobar partner za razvoj a to joj je i zadaća na koncu konca da omogućava razvoj onim manje, manje razvijenim, dakle da potiče ili ujednačava gospodarski razvoj u svijetu i da smanjuje razliku u razvoju i siromaštvu i mislim da ako ima takvu misiju a ima takvu misiju da će ovdje to dati svojih rezultata. Ministar je govorio o sve tri komponente zajma, ja neću puno o njima govoriti ali ako spomenemo dakle ovo, kada govorimo o ovom prvom fondu za poticanje ulaganja u kapital u ranoj fazi financiranja koja će ići preko HAMAG BICRO-a, dakle 2,5 milijuna kuna koja će izravno ući u krvotok malih i srednjih poduzetnika plus još 2,5 milijuna koja će osigurati privatni investitor, dakle to je 5 milijuna eura koji sigurno će dati svoje efekte koje nećemo vjerojatno vidjeti ove godine ali ćemo ih vidjeti i gledati sljedećih godina. Također kada gledamo i ovaj fond poduzetničkog kapitala da će on generirati uz 12 milijuna dakle iz ovog zajma i 8 milijuna privatnom investitoru, dakle 20 milijuna. Prema tome to su ozbiljna sredstva koja će sigurno pripomoći razvoju našeg gospodarstva. A i ti rezultati, evo ja ću reći, bez obzira što nam mnogi govore kako govorimo kako su nam dobri rezultati zadnjih mjeseci što je naprosto činjenica se neće vidjeti u ovoj godini, neće se vidjeti prije izbora ali će se vidjeti, vidjeti će se sljedećih godina. I ovo je pokaz ili dokaz da se ne rade stvari zbog izbora nego da se rade zbog dugoročnih potreba interesa hrvatskog gospodarstva i upravo tako treba i gledati. Naravno ako su rezultati dobri, ne treba ih sakrivati, dapače treba ih reći pa makar to bilo u izbornoj godini zašto ih ne reći. Ova Vlada je do sada napravila niz poteza kojima je upravo išlo u susret poduzetnicima i gospodarstvu kako bi potaknula razvoj, potaknulo investicije, potaknulo zapošljavanje. Spomenuti ću od neoporezivanja dobiti koja se reinvestira za razliku od prethodnih godina ili razdoblja prethodnih Vlada kao da su jednako, po istoj stopi, jednako oporezivali i onaj novac koji poduzetnik naime dobit izvlači i stavlja sebi u džep, kao i onaj koji se investira, što smo promijenili. I mislim da je to dobar poticaj gospodarstvenika da novac ulažu a ne da ga izvlače i stavljaju u svoj džep. Za male i srednje poduzetnike o kojima danas isto puno govorimo smo konačno uveli ili ispravili nepravdu koja funkcionira otpočetka uvođenja sustava PDV-a a to je da plaćaju PDV kada naplate a ne kada fakturiraju. Prema tome to je veliki korak i veliki vjetar u leđa malom i srednjem poduzetništvu. Uveli smo reda u državu, u porezni sustav, porez sada plaćaju svi a ne prije oni neki koji su morali a koji nisu morali nisu ga očito ni plaćali. Uveli smo reda općenito u plaćanja, dakle nelikvidnost je smanjena. Prema tome niz mjera koje su do sada napravljene daju rezultate. Na koncu konca ove godine evo iz ministarstva gospodina Marasa očekujemo negdje da će biti oko milijardu kuna poticaja za gospodarstvo. Prema tome, to je sve što daje, dati će i daje određene rezultate. I mi vidimo već sada da imamo dakle i konačno nakon 6 mršavih godina, 6 gladnih godina i rast BDP-a, imamo rast industrijske proizvodnje nakon 6 godina, imamo rast, smanjenje broja nezaposlenih, imamo rast izvoza, dakle sve pozitivne gospodarske pokazatelje i to je dobro. Nije to rezultat samo, to je rezultat rada cijele Vlade, ne samo jednog ministarstva ali sigurno da je i ovo ministarstvo koje prati malo i srednje poduzetništvo silno dalo tu svoj obol. I nije ovo ministarstvo kao što reče kolega Borić, ako se ne varam napravljeno zato da bi ministar Maras mogao biti ministar. Ja ću podsjetiti kolegu Borića i sve koji misle tako da je ovo ministarstvo postojalo i prije u jednoj Vladi od 2000. do 2003. godine, u Vladi Ivice Račana kada ministar nije bio Maras, prema tome da je zbog njega ne bi bilo onda, bilo bi … [[Govornik se ne razumije.]] Ovo je ministarstvo rezultat politike SDP-a a ona se svodi na to da treba na svaki način pokazati i pomagati malo i srednje poduzetništvo jer ono je najpropulzivnije, najfleksibilnije i najbolje, ono koje daje najbolje rezultate, koje gura naprijed. I to je naša politika. Prema tome mi se ne sramimo reći da jesmo za poticanje malog i srednjeg poduzetništva pa ako treba i kroz stvaranje ministarstva jer mi se ne sramimo reći da smo za malo i srednje poduzetništvo za razliku izgleda od nekih koji su očito protiv njega ali su vjerojatno za krupni kapital ili zaštitu krupnog kapitala. Pa to neka je njima na njihov obraz. I na kraju samo da kažem, ovdje je bilo riječi također oko toga kako analitičari ocjenjuju ovo što radimo. Analitičari ocjenjuju ovo dobro što radimo i nama je dobro, dobroj je da analitičari ocjenjuju i dobro je da to dobro ocjenjuju. Bolje je nego kada rad nečiji ili neke Vlade ocjenjuju pravosuđe i DORH i to loše, ovo je ipak puno bolje. Hvala lijepo.
Hvala prelazimo na replike, Franjo Lucić.
Hvala lijepo. Evo kolega Ivo, pozorno sam vas slušao no istovremeno kada je HDZ dizao ovakve kredite sa povoljnim kamatama onda ste se naravno posprdno smijali. To isto vi danas radite. A kada govorimo o uspješnosti ove Vlade upravo današnji podatak na portalu da je ova Kukuriku Vlada najneučinkovitija Vlada na svijetu, dakle nalazite se na 6. mjestu, a na 7. je Ruanda. Pa utoliko kolega samo da kažemo koliko je to ova Vlada učinkovita, najbolje to pokazuju upravo ovi svjetski ekonomski forumi, dakle švicarska neprofitna organizacija koja se s tim bavi. Pa ako je to pokazatelj uspješnosti onda doista nemamo o čemu šta govoriti. Doista europski fondovi su na pragu i ono što sam uvijek govorio, da nisu bili dobro ispregovarani Hrvatska ih danas ne bi ni konzumirala. Stoga berete plodove upravo pregovora hrvatske Vlade i HDZ-a jer da nije toga bilo sigurno danas ne bi imali strukturne fondove i ova sredstva koja imate su upravo plod europskih sredstava. To nije plod ove Vlade, vi ih niste stvorili, vi niste učinkoviti. Ovo su sredstva koja dobivamo, ona sredstva koja smo i planirali. Prema tome, ništa vi čudo niste napravili u ekonomiji, ništa niste poduzeli da bi podigli proizvodnju. Proizvodnja se diže sama od sebe i izvoz upravo raste na temelju ljudi koji se bave ekonomijom, a ne vas koji se bave politikom jer vi doista tu niste napravili ama baš ništa.
Hvala. Odgovor, kolega Jelušić izvolite.
Kolega Lucić, ja nisam protiv bio zaduživanja kao što ste vi rekli kad ste se vi zaduživali nego protiv lošeg zaduživanja. Dakle nije zaduživanje samo po sebi loše nego loše zaduživanje. Ovo zaduživanje je dobro jer je uz kamatu od 0,7%, manje od 1% a vi ste se zaduživali uz kamatu od 6-7%, ulagali u projekte koji nisu dobri projekti. Ja sam rekao triput ste bojali tunele pa ste time tu kamatu triput povećavali. Prema tome, vaši projekti su bili skupi zato što ste se i skupo zaduživali i izvlačili novce na ovaj ili onaj način. Uostalom i pravosuđe je reklo o vašim poslovima što je imalo reći. Što se tiče učinkovitosti Vlade, dakle ne ocjenjuje se i ne gledaju agencije bilo … ocjenjuju učinkovitost Vlade nego stanje države, a stanje države je takvo da je sada bolje nego prije 3 godine, da imamo rast svih pokazatelja za koje je potreban rast i BDP-a i zaposlenosti, industrijske proizvodnje, izvoza i to je ono što je stanje ove države, a ono je takvo jer je ova Vlada povukla određene poteze za razliku od vaše koja je povlačila takve poteze kao što je povlačila. Dakle nisu rezultati sjajni, ali nakon 8 godina HDZ-ove vladavine teško je da mogu i biti bolji. Da bi se nešto sagradilo treba puno vremena, a da bi se srušilo treba sasvim malo vremena. Mi smo u situaciji da gradimo ono što ste vi rušili 8 godina pa dajte nam 8 godina pa ćete vidjeti kakva će situacija biti za 8 godina. Prema tome, čudo u ekonomiji ste napravili vi ali nažalost u negativnom smislu.
Hvala. Kolega Lucić, nitko vas nije prekidao kad ste govorili. Budite korektni. Josip Krnić, izvolite.
Cijenjeni potpredsjedniče, cijenjeni ministre. Poštovani kolega Jelušić, u mnogim konstatacijama bi se složio s vama. Prije svega daj Bože da smo se zadužili i onda kad je HDZ bio po ovoj kamatnoj stopi, kad su se farbali tuneli, kad su se radile kojekakve anomalije, bilo bi puno bolje danas i malom i srednjem poduzetništvu. Ono što me smeta, a što smeta i sav narod koji sluša ovaj Hrvatski sabor, da ovdje pojedinci, pogotovo sa one strane se ponašaju kao jedan naš dobar poznati svjetski začin, ko vegeta. Ljudi se razumiju u nuklearni otpad, u poduzetništvo, u gospodarstvo, u sve one anomalije društva koje su oni u 8 godina napravili. Za 8 godina od -3% BDP-a, od -3% pa sad doći do 0,5 pa to samo čarobnim štapićem se može. Uza to što je bila svjetska i europska kriza. To ste poštovani kolege vi uspjeli u 8 godina napravit od države Hrvatske. To narod ovdje kad nas gleda, mi koji sjedimo ovdje u Saboru znaju dobro da smo plaćeni. Bilo bi bolje da argumentiramo, raspravljamo i da podržimo ovakve projekte. I kamo sreće da je 50 milijuna. Ja osobno svjedočim i znam šta gospodin ministar Maras obilazi teren i razgovara sa malim poduzetnicima, znam šta gospodin Liović i ne biraju po stranačkim bojama sigurno čiji su poduzetnici. Nekada davnih dana i sam sam bio poduzetnik. Kad se radilo nešto sa državom pa mnogi su zaboravili, da bi naplatili od države morali ste u torbama donijet 5%, 10%. To su moje kolege poduzetnici pričali i to je istina. To znaju svi. Znate šta je bilo prije '99., 2000.? Isto kaos u gospodarstvu. Sad opet. Mislim trebamo bit tolerantni, trebamo razumjeti da su nas ovdje ljudi birali i ovdje smo svi zajedno da rješavamo njihove probleme, bili sa lijeva ili desna.
Hvala. Nema odgovora. Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Jelušić, kažete da je ovo opravdani kredit u odnosu na kredite koje su dizale ranije Vlade, pogotovo HDZ-ove Vlade. Pa ću vas ja podsjetit da je u 3,5 godine ove Vlade se Republika Hrvatska zadužila 100 milijardi kuna, a sve Vlade u proteklih 25 godina Hrvatske države 212 milijardi kuna, uključujući kolega Jelušić i dug naslijeđen od bivše države. A kad već govorite o HDZ-ovim kreditima i zaduženjima, onda su u pravilu i to jako dobro znate, ta kreditna zaduženja završavali u objektima, u projektima, brojnim projektima cestovne izgradnje, u autocestama, u objektima društvene i komunalne infrastrukture. Vi znate što je sve s tim novcima napravljeno, a sa ovim kreditima od 100 milijardi kuna ja ne vidim što se dogodilo. Nisu napravljeni, zaustavljene su investicije, a nisu apsolutno pokrenute niti jedna reforma u hrvatskom društvu. Pa toliko o tome koji je dug i u kojoj mjeri opravdan. Inače, kad govorimo o novom kreditu, onda bih vas ja podsjetio da će nas ovaj kredit koštati 700 tisuća eura dok ga vratimo, a da za ovu istu mjeru i namjenu zbog koje se diže kredit postoji pri Europskom strukturnom fondu 250 milijuna eura koje mogu države koristiti. No, s obzirom na našu nesposobnost da na taj fond apliciramo mi posežemo za mjerom novog zaduženja u Hrvatskoj, umjesto da smo se prilagodili i uspostavili mogućnost uzimanja novaca iz fonda koji postoji, strukturnog fonda u EU mi uzimamo novi kredit kako bismo se zadužili za ono što smo mogli u stvari dignuti iz tih sredstava. Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Jelušić, izvolite.
Kolega Bačić, kad vas čovjek sluša sa strane tko vas ne zna pitao bi se pa odakle je ovaj čovjek došao kad takve podatke iznosi, a ja bih im odgovorio pa došao je iz Vlade HDZ-a koja je napravila puno gore nego što on priča da je sada. U zadnje tri godine vaše vladavine 2009., deseta, jedanaesta po metodologiji Europske komisije imali ste deficit od 63 zarez nešto milijardi kuna. Deficit samo proračuna državnog proračuna, dakle za tri godine. Jel' to poboljšalo naše stanje vanjskog duga? Ne, nego ga je jako pogoršalo. Ukupno dakle u te tri godine plus sa deficitom, plus sa negativnom platnom bilancom preko 100 milijardi samo u te tri godine vaše vladavine ste ostavili u naslijeđe nama a i svim građanima Republike Hrvatske. Prema tome, ja dozvoljavam i ovdje je govornica da se, da govori svatko. Bilo bi, da imate malo više političkog obraza barem vi koji ste sjedili u tim vladama koje su to napravile ne bi trebali to drugima prigovarati ali dobro. To je stvar vašeg političkog obraza. Naravno da ste ulagali i sami ste spominjali HAC, Hrvatske autoceste itd. Ja bih vam preporučio da ne govorite da ste ulagali u Hrvatske autoceste. Pa ne ide vam to na korist. Ne, vama to ne ide na korist jer je ono, jer vi ste gradili autoceste puno skuplje nego što je to radila prethodna Vlada ona Račanova. Dakle, po punoj većoj cijeni. Već famozno spominjanje triput istih radova, naplaćivanje triput istih radova za istu stvar itd. Prema tome, nemojte koristiti one argumente ja vam toplo preporučam koji vam ne idu na korist. Hvala.
Hvala. Molio bih kolegice i kolege da budemo strpljivi. Boro Grubišić, replika. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Jelušić rugala se vrana vrani. Dakle, farbanje tunela po tri puta kako vi kažete, pa onda torbari, pa 50000 eura Fondu za privatizaciju jednom čovjeku to je za kavu kako reče onaj koji je davao tih 50000 u kuverti eura. Pa onda silni odvoz pijeska, šljunka itd. u visini od 100 milijuna eura je oštećena Hrvatska država i to da ne govorimo o situacijama, možete pročitati knjigu koja se zove "Kako je Sanader ukrao Hrvatsku" pa ćete vidjeti sve to skupa. Ali mislim uglavnom vi to i znate. Međutim, u 2013. godini ova Vlada je potrošila sto milijuna kuna za konzultantske usluge. Pa da podsjetim malo za koje sve konzultantske usluge je davala hrvatska Vlada i kome. To mi recite. Dajte malo, promislite malo. Koliko je 2014. potrošila? Više od 100 milijuna kuna. Dakle, idemo mi zbrajati to sve skupa i vidjet ćemo se da je pravo čudo da ova Hrvatska država stoji i opstoji još pored svih takvih farbanja tunela i vaših konzultantskih usluga koje su daleko premašile dopuštene brojke koje i Državna revizija kao neovisna institucija navodi u svom izvješću. Prema tome, nemojte previše vući tunele, ima i drugih stvari počevši od master plana, propalog plana hrvatskih bolnica, od privatizacije Croatia osiguranja i niz drugih stvari gdje će biti napisana i druga knjiga kada vi odete s vlasti. Ali vidjet ćemo kako će zvati onda.
Hvala. Odgovor kolega Jelušić, izvolite.
Kolega Grubišić, hoćete reći rugala se vrana vrani, dakle da smo za vas iz HDSSB-a i SDP i HDZ isti. Pa da shvaćam. Jesmo u jednom dijelu smo vam isti jer ste oporba i njima i nama i bili i jeste i jer se borite, dakle protiv i jednih i drugih za svoje političko nebo. Ja to razumijem. Međutim, vi na žalost vašu, a na sreću Hrvatske niste imali priliku vladati Hrvatskom, pa onda vama ne možemo to prigovoriti. Ali imate na vašu sreću, na žalost Hrvatske priliku vladati u Slavoniji, pa vidimo da niste u Slavoniju baš uspjeli napraviti neku prosperitetnu regiju. Niste baš napravili. Prema tome, pogledajte se i vi u svoje zrcalo šta ste vi tamo napravili. Prema tome, ja ne bih pogotovo ne govorio sad o ovima stvarima koje su polukriminalne i kriminalne s čim ste vi započeli, jer bi se tu moglo pročešljati kod vas nešto ako se ne varam, čitao sam da nešto se i kod vas češlja tamo ili češljalo se [[Upadica: Sitno.]] Sitno, sitno. Je sitno, je sitno zato što nemate puno. Da imate puno, da imate puno bilo bi puno više. Da, a što se tiče Croatia osiguranja naravno da u Hrvatskoj postoji problem ili uteg ili ja bih rekao taj istočni grijeh loše pretvorbe i privatizacije. Croatia osiguranje će sigurno biti jedan od najboljih primjera toga. Na međunarodnom natječaju, dakle na međunarodnom natječaju prihvaćena je ponuda koja je davala najviše. Na sreću je to hrvatska firma, a ne Poljska uz dužno poštovanje i nečija strana nego naša. Koliko vidimo ta firma i dalje radi, povećava svoj tržišni udio. Nije isporučila zaposlene na Burzu nego i dalje zapošljava. Dapače, restrukturirala je firmu gdje sada dvije trećine radi direktno u prodaji, a ne u uredima. Prema tome, napravljen je jedan dobar posao za razliku od prethodnih privatizacija kada su firme koje su preuzimale firme u Hrvatskoj i ljude nam slale na Burzu ova je … [[Govornik se ne razumije.]] i radi.
Hvala. Đuro Popijač, replika.
Hvala lijepa. Kolega Jelušić, rekli ste da će ovo biti jedan od najpovoljnijih zajmova. To naravno na prvi pogled izgleda točno, dakle kamata koju će se obračunati iznosit će ukupno negdje 700, 800 tisuća eura no međutim da ponovim ove brojke koje ovdje pišu, da ne kažete da izmišljam. Dakle, ulaganja u PPK će biti 12 milijuna, a za upravljanje tim PPK-om će biti isplaćeno 3 milijuna i 600 tisuća eura. To je 30 i nešto posto. Pretpostavljamo da će biti 20-ak milijuna pa opet ako će biti 3 milijuna i 600 koliko je to posto? Dakle, vraćat će se 20 milijuna, koristiti će se 12 jer će netko potrošiti 3 milijuna i 600 na upravljanje. Plus milijun i 400, odnosno milijun i 500 na konzultantske usluge za što? Dakle, mi kažemo da ćemo biti kadri povući 10 milijardi eura iz strukturnih fondova. A ovdje nismo bez konzultantskih usluga i nekakve obuke ako to ne znamo danas napraviti bez milijun i 500 mislim što radimo? Ne govorimo da ovakve stvari ne trebaju. A što kaže kolega Borić, ne trebaju. Jer nam je 250 milijuna na raspolaganju fondova upravo za tu namjenu, bespovratno. A kaže ministar u jednom odgovoru da će to eventualno biti moguće koristiti nakon 2017. godine. Pa što nam treba ovih 20 milijuna? Da zaposlimo konzultante za milijun i pol? Ili da platimo 3 milijuna i 600 fondu koji će upravljati sa 12 milijuna ukupno? I kažete da je to povoljan zajam. Je, ako hoćemo mazati oči hrvatskoj javnosti. A druga stvar FGS-ovi su spominjani, prvo ulaganje koje ste vi učinili iz FGS-ova je bilo 50 milijuna u Centar banku koja je nakon tjedan dana otišla u stečaj. To se zaboravlja pomalo, a možda i ne, vidjet ćemo na kraju.
Hvala. Odgovor, kolega Jelušić. Izvolite.
Kolega Popijač što rekoh, ne porekoh. I dalje tvrdim da je ovo povoljan zajam i da danas ponovit ću bilo tko kada mu se ponudi ovakav zajam, dakle uz kamatu manju od 1% uz poček od 4 godine da krene u bilo kakav projekt sigurno ne bi se premišljao niti dana. Uz ovih 20 milijuna zajma generira se još dakle 80,5 milijuna privatnog kapitala. Prema tome to je još dodatno generiranog 9,5 milijuna privatnog kapitala koji će se zajedno s ovim udružiti dakle u ove projekte o kojima govorimo. Govorite o konzultantima itd., pazite, vi ste isto bili u poduzetništvu znam, a i ja sam bio, vi danas uzmite bilo koju firmu početnika on nije u stanju krenuti nigdje dalje ako nema određenu podršku konzultantske firme ili nekoga jer naprosto čovjek ne može, on nije u stanju doći od šaltera banke dalje u bilo kojem poslu. Prema tome, danas naprosto neke stvari ne mogu mali poduzetnici raditi bez pomoći sa strane. To mogu eventualno velike tvrtke koje imaju na desetine ljudi svih profila, pravnika, ekonomista itd. Ali mali poduzetnici oni nemaju, obično nemaju ni pravnog puno ni ekonomskog znanja i njima je potrebna pomoć i suradnja sa drugima. A i to mora netko platiti. Znate, nemojmo samo svoditi stvari, nemojmo dakle onaj posao koji je ako mogu tako reći intelektualne naravi da je to manje vrijedan posao. Pa i taj posao ako se radi i to je pošten posao i treba i njega pošteno platiti. Prema tome, kamo sreće da mi napravimo takvo restrukturiranje našeg gospodarstva da što više radimo upravo takve poslove i na domaćem i na inozemnom tržištu, a sad možemo u EU ravnopravno konkurirati i pružati usluge u tom smislu, pa da naplaćujemo taj posao koji je višestruko plaćen jer je bolje kvalificiran od onih manje kvalificiranih.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre sa suradnikom. Ja bih pročitao zapravo ključne riječi ovog zakonskog prijedloga. A to je na str. 4 piše: "Fond poduzetničkog kapitala kojim će upravljati privatno društvo za upravljanje investicijskim fondovima i za kojega će se izdvojiti 3,6 milijuna kuna za njegov rad." Pardon, 3,6 milijuna eura. I kad zbrojimo ovih pod točkom 3. milijun i pol eura to je 5,1 milijun eura ili 25% ukupnog kredita. Pa kada onda govorimo o kamati od 0,38% onda treba u neku ruku pribrojiti i ovih 25% što je pojela maca zapravo. Ili kako kažu u narodu kuma dala, kuma pojela. Tako i Investicijska banka, dakle ne ona nego ova privatna tvrtka ili kako hoćete opet pod krinkom konzultacija itd. netko će u tome umočiti dobro prste i zaraditi eto 5 milijuna eura a putem kredita koji je vrlo jeftin i kojega će vratiti hrvatski narod, svi skupa mi. Eto to je kredit. Iako kažu da postoje rješenja i alternative u europskim fondovima u kojima je predviđeno za SMS kako kažu dakle small and middle enterprises, dakle mala i srednja poduzeća i postoji takav fond, koji je predvidio pomoć EU za milijun takvih poduzeća u EU kako bi se barem kažu tako u onom tekstu barem svako od tih poduzeća proizvelo jedno novo radno mjesto kako bi se zaposlilo milijun novih ljudi u EU što je velika brojka, milijun novih ljudi zaposliti u jednoj EU koja ima 500 milijuna stanovnika to je kao kada bi u Hrvatskoj zaposlili 42 tisuće ljudi. Što još reći o ovom kreditu? Kažu da je jeftin kredit. Nema jeftinog kredita, nema te banke koja je sračunala da će dati jeftino kredit, to je varka, optička ili neoptička ili putem ovakvih stavki koje su napisane pod ovim brojem 2 na stranici 4 koje sam pročitao. Dakle na neki način nema jeftinog kredita. Sjećam se jednog bivšeg ministra financija koji je otišao u Ameriku po jamstva ne znam za čega, Hrvatske vode ili tako nešto i rekao da je dobio jamstvo od milijardu i po dolara ali to nije kredit nit je dug. Tako je rekao, nije to kredit i prošli tjedan IBRD investicijska banka za obnovu i razvoj također je dala jamstva u visini milijardu i tristo milijuna eura za Hrvatske željeznice. To nije dug, samo što je javni dug Hrvatske dosegnu sa 55, 56% kad je došla ova Vlada, 58% kad je došla ova Vlada na čelo ovo države došla je eto gotovo do 100% bruto društvenog proizvoda. Nećemo mi sad govoriti u čemu se to sastoji i kako šta je javno, uglavnom javni dug je gotovo 100% BDP-a, 95% tako negdje, ajd sad to, ali svako dan evo sad, ali svaki dan evo sad od prošlog tjedna i još ovih malih 20 milijuna kuna, prošli tjedan milijarda i tristo deset milijuna eura i ovih 20 milijuna eura i možde će biti još nešto do kraja mandata. Uglavnom javni dug se povećava. Bile kamate male 0,38%, bile nešto veće kako god okrenete ali to je javni dug. O onome što je bilo započeto u raspravi žestoko mogli bi mi cijelu noć i dan pričati o potezima jedne, i druge, i treće Vlade, ili zapravo ove dvije su vladale koalicije a što se tiče HDSSB-a gospodine Jelušić pa valjalo bi da nam narod i da priliku pa da vide kako ćemo se mi ponašati u tome. Ne možete unaprijed govoriti da ćemo biti nekakvi loši, i kriminalci, korumpirani ili pak davati novce za konzultantske usluge šakom i kapom kako to vi radite, a znamo i kome, i danas je bila ovdje i stanka u Saboru zbog nekih stvari, a ti to znate dobro, gospodin Mesić je o tome govorio iz HDZ-a. Prema tome, nemojte unaprijed govoriti kakvi ćemo mi biti. Pa vidjet ćete u ostalom, živi bili pa vidjeli. Niti ima mjesta vrijeđanju ikoga i kome zbog prezimena ili aluzije na nekakvo prezime. Pa ja bi bio veliki bor, a ovaj ima mali itd. mislim smiješno ali to je potpuno bespotrebno. Kaže gospodin ministar da je malo i srednje poduzetništvo ostvarilo novih 16 tisuća radnih mjesta, 24% je povećalo izvoz i 9% je veći prihod nego što je bilo ranije. Ne znam sada na koje godine se točno odnosi, jel to na 2014.u odnosu na 2013.pa potpuno je, ne može to kao što kaže gospodin Lucić samo od sebe, nije to samo od sebe. Naravno da su ukinute carinske barijere unutar EU i da naši gospodarstvenici mogu bez carina izvoziti svoju robu, poglavito oni koji imaju kvalitetnu robu, koji imaju kvalitetnu proizvodnju i kvalitetne proizvode. Dakle, samim time nam se otvorilo tržište i svi oni koji imaju kvalitetne proizvode mogu izvoziti bez carine u sve zemlje EU i to je dobro i to ne treba naravno to špotati ili kritizirati nego treba to pohvaliti, ali to je donekle pridonijelo, a jasno i programi koje evo i ministarstvo, neću ni vas gospodine Maras zaobići sa nekim vašim potezima koje ste napravili, sve skupa doprinijelo je tome da je donekle oživjelo i prodisalo malo i srednje poduzetništvo. Kako i kome će krediti biti udijeljeni ako kako kaže kolegica Holy nemamo zakona o inovatorstvu, pa onda ne možemo i definirati potpuno što je to inovatorstvo, hoće li biti, neću unaprijed sumnjati kao što gospodin Jelušić sumnja u HDSSB i u njegove vrijednosti, hoće li biti da kažem manipulacija prilikom dodjele ovih kreditni sredstava i to ne znamo, ali zapravo Zakona o inovatorstvu nemao, to je činjenica. Ulaganje u inovacije i u inovatorstvo u proizvodnju u tom smislu u Hrvatskoj je trajno stoji, trajno da kažem stoji na nekih 0,7%, tu i tamo koja decimala više ili manje. Azijske zemlje ili azijski tigrovi koji su nekad tako se zvali i važili poput onog Tajvana kojega je spomenula kolegica imaju daleko veća ulaganja u inovacije i do 55 u odnosu na BDP. Da ne budem potpuno kritičan naravno da će i klub HDSSB-a podržati ovaj zakon da se ne bi, evo da ne bismo pali u nekakve neprilike ili ne znam nepotrebne ne smo kritike, nego li i to da se odbija ovakav. Pa kad smo već toliko dužni i tih 20 milijuna eura koje ćemo zadužiti putem Investicijske banke za obnovu i razvoj koje će ići nadajmo se u inovacije i u malo i srednje poduzetništvo. Dakle, evo nećemo imati neke velike primjedbe ali nas malo boli kada vidimo da evo od tih 20 milijuna eura 3,6 milijuna eura ide za upravljačku naknadu koja se plaća društvu, dakle za upravljanje i troškove osnivanja fonda i još milijun i pol kuna za konzultantske usluge. Osim toga ja vas molim da ne znam kako to jeli to uobičajeno kada pišete da je rok vraćanja kredita 10 godina, a onda još kažete uključujući i 4 godine počeka, pa to za 6 godina moramo vratiti kredit kada ga počnemo vraćati onda ga moramo vratiti za 6 godina, jel tako? Je. a taj grace period 4 godine eto to je tako, ali zapravo moramo vratiti u roku od 6 godina kada se počne vraćati. Pa onda ovakva definicija kaže rok otplate 10 godina uključujući poček od 4 godine, pa za 6 godina ga moramo vratiti kada počnemo vraćati jel. Prema tome nije baš sve tako bajno kako piše, ali s obzirom da želimo da kažem napredak malog i srednjeg poduzetništva želimo napredak inovacija pa bar ovih 20 milijuna eura da se uloži u to inovatorstvo iako bez pravoga zakona o inovatorstvu. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Domagoj Hajduković, replika.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Grubišić dobro je čuti da podržavate prijedlog ovog zakona, mislim da to daje na ozbiljnosti i stranici koju predstavljate jer očito je i mislim da se tu možemo složiti, da se radi o potpori koju naši inovatori i naši poduzetnici trebaju. Dakle to mi je drago čuti. Ono što bi htio reći i što je potrebno po mom mišljenju i isto mislim da se tu slažemo, da je potrebno dati institucijsku potporu ali i pokušati uvući što više privatnog kapitala u naše inovatorstvo i u poticanje malog i srednjeg poduzetništva, upravo zbog toga što je većina hrvatskog gospodarstva upravo jesu i čine mali i srednji poduzetnici. Podsjetit ću vas na to da je ovo ministarstvo upravo i donijelo prvi puta u povijesti Hrvatske moderne države Strategiju razvoja poduzetništva i da je inovatorstvo i poticanje istoga upravo i dio te strategije kako dalje razvijati i strateški promišljati u razvoju i investicijama javnog novca u pomoć poduzetnicima. Hvala.
Hvala. Odgovor kolega Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Hajduković, znamo redoslijed da ne kažem plodored kako mi u Slavoniji kažemo jeli kako ide ideja, pa onda strategija, pa provedbe. Međutim kažete da imamo strategiju, da strategija, kako provesti tu strategiju to je taj problem. ako ćemo provoditi dižući kredite da bismo potpomogli inovatorstvo to baš nije uredu, a znamo i da postoji kako sam već rekao u EU fond u svezi takvih projekata koji ima dovoljno novaca. Netko kaže da to možemo tek od 2017.netko kaže da možemo i ranije, ja mislim da su to fondovi koji su na raspolaganju trenutno Hrvatskoj i dok to apliciramo sada tko zna kada će doći na red za konačnu isplatu iz tih fondova. Međutim, evo gospodin Lalovac je potpisnik ovog ugovora, a evo mi ga moramo kako kažu ovdje izglasati u Hrvatskom saboru. Tako da HDSSB je za ovaj zakon samo zato što želimo poticati inovatorstvo, pa čak vi znate da je u Slavonskom Brodu krenulo se sa ispitivanjem automobila na vodu, međutim to je na naftaški lobi i ostalo zabašureno i nema nekakvih daljih glasova oko toga, iako je čovjek na tragu upravo proizvodnje takvog automobila koje bi imalo pogonsko gorivo vodu. Ali zna gospodin Šima Đurđević … Hvala lijepo.
Hvala. Ada Damjanac, replika. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Grubišiću s obzirom da ste posebno istaknuli, a vi inače volite istaknuti ono sve što je negativno u vašim raspravama da je ova Vlada jedna od najneučinkovitijih odnosno da spada u 6 onih, ali evo pa da nasuprot tome kažemo da po najnovijim istraživanjima Eurostat-a Hrvatska je zabilježila najveći rast industrijske proizvodnje među zemljama EU koje imaju trend pada, a Hrvatska je ovaj put zabilježila rast od 4,4%. Pa evo malo u prilog suprotnoj strani, a ne negativnostima. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor kolega Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice, pitajte vi narod jel mu porasla industrijska proizvodnja i kako on živi, pa oni će vam reći, oni to dobro osjećaju kako je porasla industrijska proizvodnja. I idemo sa zastavama na ulice i vičemo naprijed industrijska proizvodnja. Super. Nije ništa poraslo. Ja nisam rekao da je ova Vlada najneučinkovitija, to ste vi izmislili, to je netko rekao iz kluba HDZ-a, a ne ja. Evo kaže Matušić svjetski forum rekao pa sada vi se žalite svjetskom forumu dajte mu repliku, a ne meni. Hvala lijepo.
Hvala. I završno u ime predlagateljice, ministar Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Hvala na konstruktivnim raspravama. Evo ja ću dati mali prilog za buduće rasprave gospodina Grubišića znači nije ni 100 ni 95 nego 87% javnog duga je u BDP-u tako da, to je od 95 do 87 jedno 25 milijardi kuna, malo sitno ne, kak velite. Tako da znate. Ali još jedna stvar koja je vrlo bitna za raspravu, a to je da je u kamatama to povećanje što ste rekli 100 milijardi u zadnje 4 godine, a nije ni toliko nego nešto manje je preko 50 su kamate koje su moraju plaćati. Hrvatska je vrlo blizu primarnom suficitu tako da sve te stvari treba uzimati u obzir i treba uzimati u obzir da nismo tu kritični ni EU, da ima zemalja koje su puno gore od nas. Tako da evo to je taj mali uvod vezano uz vašu raspravu ali hvala vam što ćete podržati u ime Kluba zastupnika HDSSB-a, dobro je da i ljudi koji nisu formalno u koaliciji prepoznaju kvalitetu projekta i žele poduprijeti. Mada argumentacija možemo još tih 20 milijuna eura nije to tako strašno ne bi trebala biti, trebalo bi biti više usmjereno da ćemo to iskoristiti na jedan kvalitetan način, podupirati inovativne male poduzetnike da budu još bolji. Drago mi je da ste primijetili da ništa u životu ne ide slučajno pa niti rast prihoda malih i srednjih poduzetnika proteklih godina, da ima zasluga i ova Vlada. I to je tako, znači ništa se ne dešava samo po sebi jer da se tako dešava onda bi vjerojatno rasli i u proteklim mandatima, proteklih Vlada a ne bi izgubili 11% BDP-a od 2007. do 2011. godine. Znači jedan veliki napor je uložen pa i osnivanjem ovog ministarstva i u ovakvim projektima da mali i srednji poduzetnici krenu naprijed. I podupiremo ih na način, ne na onaj način na koji ste vi isto spomenuli a to je da se daje za kavu i da se netransparentno radi, doduše kao što ste rekli sitno se tako radi i u Osječko-baranjskoj županiji, tamo je bilo isto određenih curik varijanti, poticaj dobiješ pa onda moraš malo i vratiti, tako bar kažu ovi istražitelji za župana i za pročelnika za gospodarstvo. Tako da tako se ne radi, u hrvatskoj Vladi se radi transparentno. Poticaji iako nisu svi isplaćeni oni su namijenjeni strogo namjenski i tim više svaka kuna hrvatskih građana je dana hrvatskim poduzetnicima i rezultati se vide. Ono što je bitno, bitno je reći da ove tri komponente ćemo iskoristiti i da se pripremimo za fond o kojem je govorio gospodin Bačić 2017. godine. Mi ćemo imati fond iz Europske unije koji će biti možda nešto i veći od ovoga, nekih 40 milijuna eura ali jednostavno nemamo vremena čekati godinu i pol dana jer mnoge naše tvrtke u ovom trenutku trebaju kapital. I ja evo iskreno se nadam a u raspravi gospodina Popijača sam i prepoznao da će Klub zastupnika HDZ-a podržati također ovaj zakon zbog toga što su kolege iz HDZ-a i najavili potrebu za takvim fondom barem u ovim konzultacijama koje su imali sa njemačkim IFO institutom. Znači mi radimo u biti ono u čemu HDZ, odnosno IFO institut mašta i predlaže, znači s te strane radimo nešto što je korisno i tu očekujemo podršku. Ovo je u biti ono šta Hrvatskoj treba po mišljenjima svih. I vladajuće stranke, vladajuće koalicije i po mišljenju opozicije i nema razloga da ne dobijemo podršku. I po još jednom razlogu a to je da je zaduženje vrlo, vrlo povoljno. Evo rekao sam prvo u uvodnom pa sam se kasnije korigirao, znači 0,39% je u ovom trenutku kamata ovisno kako će se EURIBOR kretati, ona će biti nešto viša ili nešto niža, vjerojatno ovo je povijesno najniža kamata i stanje EURIBORA pa vjerojatno neće biti niža ali opet će biti jako, jako povoljno i taj novac možemo kvalitetno iskoristiti. I ako danas, odnosno sutra to izglasamo u Hrvatskom saboru ja sam uvjeren da ćemo imati fond i provedeno javno nadmetanje već do kraja 9., 10. mjesecu, da će prva ulaganja biti do kraja godine. I to je ono što treba i nama i našim poduzetnicima. Zato evo, hvala vam na raspravi i nadam se da ćete sutra na glasanju svi podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Imamo dvije replike, Boro Grubišić, izvolite.
Gospodine ministre rekli ste a aludirajući na HDSSB da nismo formalno u koaliciji pa bi se dalo naslutiti da smo neformalno u koaliciji, međutim nemojte se nadati tome, niti smo formalno niti smo neformalno niti ćemo ikada biti ni formalno ni neformalno u koaliciji sa kukuriku koalicijom dok ima nekih u toj kukuriku koaliciji koji rade zapravo protiv Hrvatske. Tako da znate. A šta se tiče BDP-a, javnog duga koji se odnosi a prema BDP-u on je 95% koliko god vi nama ovdje o tome da kažem, neću reći lagali ili izbjegavali istinu. On je 95% BDP-a. Pa vi to pretvarajte kako god hoćete u milijune ili milijarde eura. A što se tiče gospodina našeg župana, kako vi kao ministar se usuđujete prejudicirati odluke sudskih organa, to mi nije jasno. Pa vi valjda bolje poznajete zakon od nas. A vi već sada izjavljujete o nekakvom muljanju, itd., tvrdeći da je netko lopov a da pri tome to nije ni utvrđeno. Je li to kao blagajnik SDP-a vi to unaprijed znate kako se to radilo? Ja ne znam kako se to radilo. Prema tome, koliko ste novaca bacili u vjetar plaćanjem konzultacija za monetizaciju Hrvatskih autocesta, 51 milijun kuna? Koliko je tzv. FIMI MEDIA od strane SDP-a, npr. u Đuri Đakoviću koja je Biznis klinika uzimala 31 tisuća kuna od Đure Đakovića dok je Kovačević bio iz HNS-a direktor Đure Đakovića. Koliko puta ga voze svaki dan tamo i nazad iz Đure Đakovića i plaća se goriva, vozača, automobil i sve ostalo. Doći će sve to na red, samo ima vremena, polako, radi Cvitan svoj posao.
Odgovor. Hoćete odgovoriti ministre, izvolite.
Pa evo samo kratko, nemojte se Boro uzrujavati, sve bu dobro. Ja sam samo rekao pošto ste vi suflirali sitno, sitno kada je rekao pa sam mislio da vi mislite na te stvari. A što se tiče koalicije nisam spominjao koaliciju, evo HDSSB je, meni je drago da ste vi podržali iako niste dio vladajuće koalicije. Tako, to sam rekao.
Hvala. Zaključujem raspravu, glasovati ćemo naknadno. Zahvaljujem ministru Marasu sa suradnicima.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt poduzetničkog kapitala, za inovacije i poduzetništvo, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 874. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona i molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 81 glas za, 2 glasa suzdržanih i 27 glasova protiv, donesen zakon P.Z. br. 874 u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.