Cijenjeni predsjedniče Sabora, poštovani saborski zastupnici. Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja išlo je u izmjene Zakona o subvencioniranju stambenih kredita s jasnim ciljem a to je da mladim ljudima ponovno damo priliku da uz subvencije lakše riješe stambeno pitanje. Ovim zakonom omogućavamo mladim ljudima da stvore svoj dom, dom za svoje obitelji a oni koji u Hrvatskoj stvore dom, u Hrvatskoj će i ostati. Zbog velikog interesa građana a na temelju podataka dobivenih analizom primjene Zakona, nastojalo se kroz izmjene i dopune postojećeg Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, poboljšati ovu mjeru, mjeru stambenog zbrinjavanja. Moram napomenuti da je prošle godine, 2320 mladih ljudi uz pomoć tih subvencija kupilo stan, kupilo kuću ili išlo u izgradnju kuće te da je u tim njihovim domovima do sada rođeno više od 200 djece. Zato mogu sa sigurnošću utvrditi da je ovo dobra i konkretna demografska mjera. Što donose izmjene? Namjera nam je bila da ovo budu jedne srednjoročne mjere odnosno da se svake jeseni do 2020. g., mladi mogu prijaviti za subvencije. Osigurat ćemo 3 natječaja slijedeće 3 g. što će prvenstveno građanima omogućiti da mogu bolje planirati rješavanje svog stambenog pitanja a s druge strane ovo je bitna izmjena kako bi građevinski sektor također mogao planirati svoje aktivnosti u izgradnji stanova u slijedeće 3 g. Produljuje se i rok subvencioniranja s 4 na 5 g., s time da će duže trajati potpora države u otplati kredita. Uvodimo također indeks razvijenosti u ovaj zakon a sve kako bi priliku za rješavanje svojeg stambenih pitanja mogli iskoristiti i oni iz manje razvijenih dijelova Hrvatske. Da podsjetimo, Zakon o subvencioniranju stambenih kredita donesen je u svrhu pomoći u rješavanju stambenih pitanja za mlade kao i u svrhu poticanja demografske obnove. Tim zakonom se uređuje subvencioniranje stambenih kredita koje građani, mladi ljudi do 45 g. starosti uzimaju od kreditnih institucija za kupnju stana ili kuće, odnosno gradnju kuće radi rješavanja svog stambenog pitanja a na način da RH putem Agencije za pravni promet i posredovanje nekretnina, subvencionira pola ukupnog iznosa ili anuiteta u prve 4 g. otplate stambenog kredita. Provedbom zakona je prema zahtjevima zaprimljenim u razdoblju javnog poziva od 4.9. do 13.10.2017., odobreno ukupno 2320 zahtjeva, od toga 1682 zahtjeva odnosilo se na kupnju stana, 462 za kupnju kuće i 176 za izgradnju kuće. Treba podsjetiti i kako je osigurano dodatnih 7 milijuna kuna u proračunu kako bi subvenciju dobili svi oni koji su je tražili a koji su imali valjanu dokumentaciju. Provedba zakona prije ovih izmjena omogućila je subvencioniranje kredita za kupnju stana ili kuće odnosno gradnju kuće na području RH neovisno o indeksu razvijenosti jedinica lokalne samouprave gdje se nalazi predmetni stan ili kuća uz 50% subvencioniranja otplatnih obroka ili anuiteta kroz 4 g. Tako je najrazvijenije u 8. skupini jedinica lokalne samouprave realizirano više od 66% odobrenih zahtjeva, u 7. skupini jedinica lokalne samouprave realizirano je 11,83 odobrenih zahtjeva dok je u 2. skupini jedinica lokalne samouprave realizirano samo 0,95% odobrenih zahtjeva a u 1. skupini tek 0,3% odobrenih zahtjeva. Iz ovih podataka je razvidno da jednaki iznosi subvencija ukupnog iznosa obroka ili anuiteta nisu rezultiralo poticanjem rješavanja stambenog pitanja u području niže razvijenosti odnosno smanjenjem iseljavanja manje ljudi iz tih područja a što je jedan od ciljeva Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Napominjem, ova sredstva koja su dobili ti mladi ljudi su bespovratna a najveća efektivna kamatna stopa je 3,75 a banke su ponudile efektivnu kamatnu stopu u rasponu od 3,04% do 3,75. Zašto smo išli u izmjene zakona? Interes građana za ovom mjerom je izrazito velik te se predloženim Zakonom omogućava kontinuitet subvencioniranja pri rješavanju stambenih pitanja mladih ljudi i obitelji tako da će se svake godine počevši od ove u razdoblju do 2020. na temelju javnog poziva, omogućiti subvencioniranje stambenih kredita za mlade. Na taj način će se doprinijeti demografskoj obnovi društva i smanjenju iseljavanja mladih ljudi. Cilj je da ova mjera stambenog zbrinjavanja bude srednjoročna odnosno da se kroz 3 naredne godine odnosno svake godine do 2020., putem javnih poziva koje objavljuje APN, odobravaju zahtjevi za subvencioniranje stambenih kredita zainteresiranim građanima. Prema predloženim izmjenama zakona uveden je indeks razvijenosti jer je nam je jedan od ciljeva ravnomjeran razvoj svih dijela Hrvatske. Želimo omogućiti svim mladim ljudima da uz pomoć subvencija riješe svoje stambeno pitanje. U više razvijenim jedinicama lokalne samouprave ostvaruje se manji postotak sufinanciranja i to linearno rasponom od prve skupine s 51% do osme skupine sa 30% uz produljeni period sufinanciranja s 4 na 5 godina. Na taj način će se usmjeriti više sredstava za manje razvijene sredine pri čemu se će koristiti indeks razvijenosti utvrđen u odluci o razvrstavanju jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave prema stupnju razvijenosti od 28. prosinca 2017. godine. Tako će primjerice oni koji žele kupiti ili izgraditi kuću u Babinoj Gredi, Gvozdu, Gračacu, Okučanima dobiti subvenciju od 51% mjesečne rate kredita dok će u velikim gradovima poput Zagreba subvencija iznositi 30%. Ovim izmjenama zakona utvrđuje se novi rok do 31. prosinca 2020. godine u kojoj Agencija za pravni promet i posredovanje nekretnina objavljuje javne pozive za svaku kalendarsku godinu. Uz to jasnije se definira stanje stana ili kuće koja je u vlasništvu podnositelja zahtjeva ili njegovog bračnog ili izvanbračnog druga, životnog partnera ili neformalnog životnog partnera, a koja nije pogodna za stanovanje. Također jasnije se definira dokumentacija koja se prilaže zahtjevu za kupnju stana ili kuće odnosno dokumentacija kojoj se prilaže zahtjevu za gradnju kuće. Također uređuje se dodatno subvencioniranje kredita za još jednu godinu, ukupno dvije godine u slučaju da je podnositelj zahtjeva ili član njegovog obiteljskog domaćinstva utvrđen invaliditet veći od 50% tjelesnog oštećenja. Navedenim izmjenama zakona dodatno se naglašava njegova svrha, a to je doprinos poticajem demografske obnove društva te se za svako rođeno ili posvojeno dijete produžuje rok subvencioniranja za još dvije godine. Ovo jest prava i konkretna demografska mjera jer je kao što sam već i rekao u novim domovima mladih ljudi koji su koristili subvencije do sada rođeno više od 200 djece. U Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja u fokusu našeg rada je upravo pomoć mladim ljudima da si osiguraju krov nad glavom i ove subvencije samo su jedne od mjera kojima doprinosimo povijesnim demografskim procesima. Plan nam je u ovom tjednu izglasati ove izmjene zakona, zatim kroz ljeto napraviti natječaj za banke, dobiti banke koje žele kreditirati ispod 3,75% i onda prvi tjedan u rujnu otvoriti natječaj za subvencije za naše mlade ljude za građane koji žele ostati u Hrvatskoj, riješiti svoje stambeno pitanje i osnovati svoju obitelj. Hvala na podršci ovom Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, s Konačnim prijedlogom Zakona. Hvala.
Zahvaljujem potpredsjedniku Vlade. Povreda Poslovnika. Izvolite.
Poštovani predsjedniče SAbora. Tražim stanku deset minuta u ime svih mladih ljudi koji napuštaju Hrvatsku državu. Molim vas da mi omogućite stanku.
Naravno da vam ne mogu dati tu stanku jer stanku može zatražiti klub zastupnika, a ovako kako ste to formulirali to vam nažalost ne mogu dati.
Da, ali ovaj zakon se odnosi upravo na mlade ljude, tako da tražim stanku.
Vi ju tražite, ja vam ne mogu dati jer to Poslovnik ne predviđa. Žao mi je jako. Možete govoriti na press konferenciji, možete se javiti za raspravu pojedinačnu, možete na druge neke načine iskazati svoje mišljenje, ali poslovnik ne predviđa da se dade stanka u ovakvoj situaciju. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,41 SATI]] Idemo sa replikama, prvi je na redu poštovani kolega Lovrinović, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine podpredsjedniče Vlade, vi ovu mjeru od 17 milijuna kuna pomoći prošle godine 40 milijuna ove godine, proglašavate važnom demografskom mjerom. Ja mislim da je riječ o samo mrvicama i da je to naprosto bacanje prašine u oči, to neće smanjiti iseljavanje naših mladih ljudi. Pored toga, kako to da vi kao podpredsjednik Vlade koristite valutnu klauzulu u prijedlogu zakona, znači vi se zalažete da euro uvedemo prije eura? Niste naveli da su potencijalni korisnici kredita i dalje izloženi valutnom riziku i kamatnom riziku, to niste objasnili. I ono što je najvažnije, svake godine ova država, odnosno Vlada plaća oko 5 milijardi kuna kamata bankarskom sustavu nepotrebno, prema tome ako ste imali 2600 zahtjeva za kredite, za stanove recimo 100 kvadrata koji koštaju 750 000 kuna, vi ste mogli za 2 milijarde kuna smanjiti od ovih 5 milijardi ljudima doslovno džabe podijeliti stambene kredite, stanove, naravno nije smisao da se dijeli, ali govori sve skupa da je ovo jedna površna i nikakva mjera.
Hvala. Odgovor izvolite.
Poštovani gospodine saborski zastupniče. Da, prošle godine smo planirali 17 milijuna kuna, ove godine 42 milijuna kuna, iduće godine ćemo planirati 70 ili 80 milijuna kuna i ova mjera će doći godišnje za koju godinu blizu 300 milijuna kuna. Ali mislim da nisu tu bitne toliko kune, mislim da je bitna stvarno ova politika i rezultat te politike. 2320 obitelji riješilo je svoje stambeno pitanje, u tim obiteljima, u tim domovima rađaju se djeca i ja mislim da je to vrlo kvalitetna i prava demografska mjera, jedna u nizu. I slažem se da samo s time ne možemo napraviti pravi bum u kvalitetnim demografskim mjerama, to je jedna, ali ih ima puno. I druga ministarstva daju svoja sredstva i ulažu u demografsku politiku RH.
Hvala. Idemo sada druga replika, poštovana kolegica Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče Vlade. Meni se čini da bi možda učinkovitija demografska mjera bila ministra gospodarstva da recimo jedanput mjesečno je Hrvatska bez struje. Pa bi se nakon godinu dana vidjelo što to znači u smislu demografije. Ali mene zanima nešto drugo. Mi sad imamo odredbu koja kaže da sufinanciramo 50% rate kredita i kažete da ste u prvoj skupini 0,3 imate riješenih predmeta od zahtjeva koji su došli. S povećanjem s 50% na 51% anuiteta, koliko povećanje očekujete u prvoj skupini? Dakle sad imaju 50% za 50% je bio 0,3 zahtjeva. Sad ćemo povećat sa 50 na 51% pa pretpostavljam da ste željeli da bude povećanje u prvoj skupini. Za razliku od toga u osmoj skupini je 66% zahtjeva, od 66% zahtjeva ste smanjili pa pretpostavljam da će biti smanjenje zahtjeva.
Hvala vam. Molim vas da se držimo dopuštenog roka. Ok. Odgovor.
Poštovana saborska zastupnice. 1% se povećava sa 50 na 51, ali se povećava i sa 4 na 5 godina subvencija. Pa je to 12 dodatnih rata, to je cijela godina duže.
Idemo na treću repliku. Poštovani kolega Prelec, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovani podpredsjedniče Vlade, evo bravo za namjeru da subvencionirate kredite za mlade, stvarno bravo. Ali ovaj indeks razvijenosti je apsolutno nepotreban. Mi moramo reći da ovdje se smanjuje subvencija za one iz osme skupine, sedme skupine, šeste skupine. Vi ste rekli u uvodnom izlaganju, oni koji stvore dom u Hrvatskoj u njemu će i ostati. Sad mi recite, jer vama stalno da mladi ljudi ostaju u Hrvatskoj ili samo u nerazvijenim područjima? Jer vi ste u biti za osmu, sedmu, šestu skupinu smanjili subvencije. To se nikako ne mogu složiti. Ne možete povećati u ovoj prvoj skupini sa 0,3% da 100% povećate sa 0,6% jer mi stvarno hoćemo ljude ostavit u Hrvatskoj pa svejedno jer to u Osijeku, Zagrebu ili u nerazvijenim područjima, da ste ostavili tu 50%, a da ste ostalo povećavali prema 60, 70% ja bih rekao bravo, ovo neće dati pozitivan učinak.
Hvala. Odgovor izvolite.
Poštovani gospodine saborski zastupniče, mi ovim izmjenama zakona omogućavamo da građani opet mogu aplicirati na mjeru subvencioniranja kredita, po postojećem zakonu to nije bilo moguće tako da mi ovim zakonom stvaramo nove mogućnosti za novu demografsku mjeru.
Idemo na četvrtu repliku, poštovani kolega Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora. Poštovani potpredsjedniče Vlade imam konkretno evo dva članka, članak 13. koji ste ostavili nepromijenjeni, kojim stimulirate obitelj koja dobije dijete za vrijeme trajanja subvencije, produženjem iste za 2 godine a to bi značilo obitelj s jednim djetetom dobiva 2 godine dodatne subvencije dok npr. obitelj s 5-ero djece rođenih prije nego je uzeo subvenciju a hoće riješiti stambeno pitanje nema ta prava na takvu subvenciju, mislim da to nije u redu i da to treba mijenjati da sve obitelji bi morale onda imati produženje s obzirom koliko djece imaju i drugo izmjenama niste izvršili korekciju članka 18. kojim je predviđeno da se subvencioniranje vrši prema vremenu zaprimanja potpunih zahtjeva odnosno prema narodnoj tko prvi njemu djevojka. Kakva je to socijalna i natalitetna politika kada se prednost daje mužu i ženi bez djece koji podnesu zahtjev recimo prije obitelji koja ima 5-ero djece a isto hoće riješiti svoje stambeno pitanje. Smatram da takve obitelji moraju imati prednost.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Natječaj će biti objavljen i biti će minimum tjedan dana za prijavljivanje. Svi koji će se i javiti i imati adekvatnu dokumentaciju dobiti će subvenciju na ratu kredita. A što se tiče djece za svako novorođeno dijete ili posvojeno dijete tijekom trajanja subvencije produžuje se rok za 2 godine.
Sada je na redu poštovana kolegica Alfirev, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora. Dakle Knin je u zadnjih 5 godina napustilo 4 tisuće 403 osobe. I to u dobi do 40 godina. Na širem području imamo i općine koje spadaju u prvu skupinu indeksa razvijenosti, dakle zaista ne razvijene gdje je prosjek godina 70 stanovnika, 70 godina. Recite mi koliko je molim vas bilo zahtjeva u prošlom natječaju iz područja Knina ili iz područja tih općina, kao što su Civljane, Ervenik biskupija. I očekujete li sada sa ovim izmjenama i dopunama da će doći do promjena, odnosno zadržavanja ljudi u Kninu ili povećanog dakle broja ljudi koji će se htjeti nastaniti recimo u Kninu?
Odgovor izvolite.
Poštovana gospođo saborska zastupnice. Ovim izmjenama zakona omogućiti ćemo da se ponovno ljudi, mladi ljudi jave za subvenciju, pa tako i Kninu i u svim općinama oko Knina i u cijeloj državi.
Poštovani kolega Lalovac, vi ste sljedeći.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ma evo samo kratko tehnički vidim da ste ovdje spominjali da je bilo 100 zahtjeva, pa 2300, pa zapravo ocjenu izvora sredstava, ostavili ste zapravo vjerojatno kao iz prošlog zakona samo 1000 i taj iznos od 42 milijuna kuna budući da ste ovdje sada govorili da će to biti veći iznosi. I druga stvar, mislim da bi trebalo, da ste trebali a u vašem izlaganju ste to, zato sam to i htio pitati već rekli kolika je kamatna stopa, da je to 3,75 koliko sam razumio, bilo bi dobro da se vrlo jasno kaže da li se ta kamatna stopa smije nakon ovoga što istekne taj rok, da li banke smiju povećavati tu kamatnu stopu jer ona mora biti jednaka do kraja isteka trajanja kredita. Hvala lijepa.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine saborski zastupniče. Mi ćemo nakon izglasavanja ovog zakona napraviti javni natječaj za banke i maksimalna će biti 3,75 kamata ali banke prošlu godinu su imale i ponudu od 3,04% tako da mi idemo samo sa gornjim iznosom a ugovor potpisuju građani sa bankom a znate da smo izuzetno dobro regulirali bankarsko tržište zadnjim izmjenama Zakona o financiranju stambenih kredita.
Sada je na redu poštovani kolega Bačić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani ministre, prvo čestitke na ovim izmjenama i dopunama, mislim da je dobra demografska mjera jedna u nizu koju će ostvariti ova Vlada. Ali isto vezano za ovaj indeks razvijenosti, normalno da je intencija da ne ide sve u Zagreb i da se tu ne gradi i ne kupuje najviše ali moramo uzeti primjer konkretno iz Splita gdje je u ovom trenutku nemoguće iznajmiti stan a kamoli ga kupiti. Tako da je tu jedan postotak veći vezano za subvencioniranje definitivno bi trebalo ostati. I oni mali problemi koje su naši kolege imali koji su upravo dizali ove kredite koje APN možda u pregovorima sa bankama bi trebao napomenuti a to je nakon sve ove dokumentacije koja je u ovom zakonu i bolje regulirana bilo je samo malih problema oko odobrenja zahtjeva za kredit pa tu bi banke možda trebale biti pinku fleksibilnije jer nekim kolegama je to stvaralo veće probleme. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Poštovani gospodine saborski zastupniče, Split je stvarno jedan specifičan grad je velika potražnja za stambenim prostorom, cijene nekretnina su izuzetno se digle i tu vidimo rješenje izgradnjom POS-ovih stanova i intenzivno komuniciramo sa gradonačelnikom i gradom Splitom kako bi omogućili mladim ljudima preko POS stanova da riješe svoje stambeno pitanje i osnuju obitelj.
Sada je na redu poštovani kolega Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovani potpredsjedniče Vlade, vi govorite da je sufinanciranje rate kredita, znači da je svrha demografska obnova, tako stoji u obrazloženju. Ja vas pitam koje obitelji u Hrvatskoj imaju priliku na demografsku obnovu kada veliku većinu ugovora o radu na određeno vrijeme upravo imaju mlade osobe. Jest li svjesni da po izvješću za svibanj 2018. godine HZZ-a 51,5% nezaposlenih su mlađi od 45 godina a ti ljudi su upravo, ti mladi ljudi su upravo ciljana skupina ovog zakona ako je vjerovati ovom vašem obrazloženju. Na koji način oni mogu iskoristiti ove mjere i kako onda to može utjecati na demografsku obnovu. To su ključna pitanja na koja niste ponudili odgovor.
Odgovor izvolite.
Poštovani gospodine saborski zastupniče. Ovom mjerom samo prošle godine 2320 mladih obitelji riješilo je svoje stambeno pitanje i osnovalo obitelj, a rodilo se više od 200 djece do sada.
Sada je na redu poštovana kolegica Čikotić. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani ministre. 2320 obitelji, 165 djece tako stoji na vašim web stranicama, službenoj stranici ministarstva u 2017. godini i kaže ovako u javnom savjetovanju odgovor resornog ministarstva na upit građana, jeste li napravili ikakva istraživanja i projekcije prema određivanju postotka subvencije prema indeksu razvijenosti, imate li kakve informacije o tome, koje su glavne zapreke ostvarivanju kupnje stanja na područjima s nižim indeksom razvijenosti. Odgovor kratak, podcjenjujući i ciničan. Istraživanja su pokazala da se ovom mjerom pomaže demografskoj obnovi. Molim vas recite mi koja su to istraživanja? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Da, radili smo istraživanja, radili smo istraživanja i zbog ovog drugog programa, zbog projekta POS izgradnje stanova za deficitarna zanimanja pa smo obuhvatili i izmjenu Zakona o POS-u od prije dva tjedna kojega ste izglasali. I ovaj zakon, garantiramo da je ovo demografska mjera, kvalitetna.
Sada je na redu kolega Batinić. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Uvaženi potpredsjedniče. Spomenuli ste bili kada ste govorili o indeksu razvijenosti jedna kategorija koja je definirana kroz jedno drugo resorno ministarstvo. Naime, da li je možda postojala mogućnost nekih drugih kriterija jer očito je taj indeks razvijenosti i to ste kazali i u izvješću svojemu bili da je najveća stopa dizanja tih kredita, najveća iskorištenost upravo u najrazvijenijim sredinama. Mene zanima da li možda u dogledno vrijeme se razmišlja još neke eventualno kriterije osim indeksa razvijenosti, da li se razmišlja da bi se možda pojačao interes i u slabije razvijenim područjima.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Subvencioniranje stanova, za njega smo iskoristili indeks razvijenosti jel je to službena kategorija, kategorija koju je donijela Vlada RH i to je kategorija koja je objavljena u Narodnim novinama i ona je egzaktna napravljena na činjenicama. A kod drugih mjera razmišlja se i o drugim načinima financiranja i sufinanciranja, recimo izgradnja POS-ovih stanova, zajedno sa načelnicima, gradonačelnicima gdje je ta potreba APN i Ministarstvo graditeljstva, stojim na usluzi i mogu se graditi stanovi.
Kolega Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Prvo jedan savjet, pošto ste radili istraživanje, imam jedan savjet za vas imate jednog mladog demografa gospodina Strmotu pa evo savjet da ga primite u vaše ministarstvo kako bi vam pomogao pri istraživanju demografskim. Drugo pitanje, koje mjere ste poduzeli poticajne stanogradnje za skupinu ljudi koji rade ugovorom na određeno i koji nisu kreditno sposobni s obzirom da istraživanja pokazuju da je to upravo ta skupina ljudi koja najviše odlazi iz Hrvatske, a nisu obuhvaćeni ovim zakonom?
Odgovor, izvolite.
Ovim izmjenama zakona omogućavamo da se opet mladi ljudi mogu javiti na natječaj i riješiti svoje stambeno pitanje i zasnovati obitelj.
Kolega Sinčić sada ste vi na redu. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Ministre Štromar, u vašem prijedlogu zakona propisali ste nekakve osnovne higijensko-tehničke uvjete za život. Pošto je to jedno od ograničenja da bi neko prošao na natječaju možete nam pojasniti o kakvim se higijensko-tehničkim uvjetima radi odnosno čime će biti propisani, odlukom Vlade ili nekim aktom? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Poštovani saborski zastupniče. Na temelju prošlog natječaja utvrdili smo da u zakonu nije definirano što je to adekvatna nekretnina jer dogodi se da ljudi imaju nekretninu, ali nije adekvatna za stanovanje. Ona koja nije adekvatna ne prihvaćamo ju kao takvu da se može tamo živjeti i onaj tko živi u takvoj nekretnini može aplicirati i može kupiti novu nekretninu sa kreditom subvencioniranim kreditom.
Sada je na redu poštovani kolega Stričak. Nije ovdje pa gubi pravo govora. Onda je sada kolega MIkulić Domagoj. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedniče SAbora. Poštovani potpredsjedniče Vlade. Slažem se u većini stvari koju ste izrekli u svojoj raspravi. Bio nam je i više nego potreban jedan kvalitetan višegodišnji financijski poticaj za mlade koji stvaraju svoje obitelji, koji stvaraju svoj dom. No ono što mene zanima je s obzirom na uvođenje indeksa razvijenosti kao kriterija i ovo povećanje subvencija za jednu godinu da li ste radili neke izračune i u kojoj mjeri se to reflektira na ukupan iznos subvencije s obzirom da se rekao bih i s pravom moji Osječani osjećaju i zakinutima s obzirom da im je subvencija sa 50 spala na 33%? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Poštovani gospodine saborski zastupniče. Očekujemo izuzetno veliki odaziv na ovu mjeru i dogovorili smo sa premijerom i ministrom Marićem da bez obzira koliko će se ljudi javiti u prvom tjednu za sve ćemo osigurati sredstva i to prilikom izrade proračuna za iduću godinu.
Dobro. Sada je na redu poštovana kolegica Makar. Izvolite. .
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa uvaženi ministre. Nesporno je da je ovo jedna od demografskih mjera, također je nesporno da se svi ovdje zalažemo protiv smo iseljavanja s ruralnih područja, a ovdje smo sada protiv ove mjere gdje je upravo taj kriterij uvršten i u to. Međutim ono što bih vas molila da mi još jednom pojasnite što očito mnogima od nas ovdje u sabornici nije valjda dovoljno jasno je kreditiranje onih koji su sposobni odnosno način rješavanja stambenog pitanja onih koji nisu kreditno sposobni. Koliko ja shvaćam kredite odobrava banka i ona ima uvjete kreditiranja i to je u pravilu stalno zaposlenje. A ovo je samo dodatna mjera i stimulacija i pomoć tim obiteljima u obliku subvencioniranja kredita, a ne mjera gdje se rješava stambeno pitanje naših mladih.
Hvala. Odgovor izvolite.
Poštovana gospođo saborska zastupnice. Imamo i mogućnost za one koji nisu kreditno sposobni, koji nemaju plaću na neodređeno, rad na neodređeno, ugovor o radu na neodređeno, a to je mjera POS najam i zato opet pozivam sve načelnike, gradonačelnike neka se jave u APN, u ministarstvo kako bi mogli i tim ljudima osigurati krov nad glavom i riješiti stambeno pitanje.
Hvala lijepo. Žele li odbori, izvjestitelji odbora uzeti riječ. Da izvolite, gospođa Topolko predsjednica Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicom, poštovane zastupnice i zastupnici. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora na 21. sjednici održanom 19. lipnja 2018. godine raspravljao je o prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, hitni postupak prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 362 koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH aktom od 14. lipnja 2018. godine. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo na temelju članka broj 93. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao je navedeni akt kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju osnovne odrednice ovog prijedloga zakona predstavnik Vlade RH naglasio je da će se predloženim izmjenama i dopunama zakona omogućiti nastavak subvencioniranja stambenih kredita i kao kontinuirana mjera propisuje se mogućnost objave javnih poziva za dostavu zahtjeva za subvencioniranje stambenih kredita za svaku godinu do 31. prosinca 2020. godine. Prema prijedlogu raspodjela subvencija ovisit će o indeksu razvijenosti grada ili općine u kojoj se nalazi stan ili kuća čime se želi dati dodatni poticaj za kupnju stanova u manje razvijenim područjima. Nadalje, definira se iznos subvencioniranja i za nove kredite, iznosit će između 30% i 51% mjesečnog obroka ili anuiteta, a rok za subvencioniranje stambenih kredita produljuje se sa 4 na 5 godina. Ovim izmjenama produžuje se rok subvencioniranja kredita za svako novorođeno dijete kao demografski usmjerena mjera te kada podnositelj zahtjeva ili član njegovog obiteljskog domaćinstva ima utvrđeni invaliditet veći od 50% tjelesnog oštećenja. Tijekom rasprave podržano je donošenje ovog zakona. Dio članova odbora ocijenio je dvojbenim predloženo rješenje za ravnomjerniju raspodjelu subvencioniranja kredita ovisno o indeksu razvijenosti općine ili grada u kojem se nalazi subvencionirani stan ili kuća. Odbor je većinom glasova, 8 glasova za, 1 glas suzdržan, odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Otvaram raspravu. Prva je na redu gospođa Sonja Čikotić, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite gospođo Čikotić.
Poštovane kolegice i kolege, poštovani kolege iz ministarstva, poštovani ministre. Pred nama je prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita s končanim prijedlogom zakona. Izmjene zakona su napravljene, a kako to ističe predlagatelj, u svrhu poticanja demografske obnove društva, urbane regeneracija naselja te smanjenje iseljenja mladih obitelji i pomoći građanima putem subvencioniranja stambenih kredita. Mislim da je državna intervencija u području stanovanja potrebna, a da može biti dobra, ali kako to kod nas biva, otišlo je u krivom smjeru. Stanove tako mogu kupiti oni koji imaju novac, oni koji su zaposleni sa ugovorom o radu na neodređeno vrijeme, oni kreditno sposobni, dok nas iz ministarstva uvjeravaju kako je svrha demografska obnova. Jeste li svjesni da prema istraživanju Instituta za društvena istraživanja, Agencije za znanost i visoko obrazovanje, a koja je obuhvatila 59 hrvatskih škola, odnosno 13 301 učenika, njih 52% kaže kako će budućnost tražiti izvan granica Hrvatske i posao pronaći u nekim od zemalja EU. Vlada im kao na to nudi točno što? Subvencioniranu ratu kredita. Jesu li to mjere kojima se planira zadržati mladost jer ako odlazi mladost, odlazi znanje, odlazi stručnost, odlazi obrazovanje, odlazi i budućnost. Vaš je plan zadržati kreditima ne kraćima od 15 godina, mlade osobe da osnuju obitelj u RH, u smanjenje postotka sufinancirane rate dok se upravo oni iseljavaju. Kao i dosadašnjim prijedlozima zakona, koji dolaze iz ministarstva, nažalost, javno savjetovanje o kojem je bilo puno kvalitetnih i argumentiranih prijedloga građana i pravnih osoba, nije dobilo kvalitetan odgovor ministarstva. Kao što građanka u javnom savjetovanju ističe, budući da je došlo do izmjene zakona da bi se pomoglo nerazvijenim dijelovima RH i pogođenim najvećim iseljavanjem mladih trebalo bi to riješiti na način koji će uroditi plodom, a smanjivanje postotka subvencije to nije. Uvjeti su ove godine lošiji umjesto da se ide naprijed. I to bi bio sažetak ovih izmjena i dopuna Zakona. Nismo išli naprijed sa izmjenama na način da potičemo da što veći broj riješi stambeno pitanje odnosno svoju stambenu potrebu, nego se išlo u smanjivanje iznosa subvencije prema razvijenosti odnosno neznatnog povećanja prema nerazvijenim područjima uz nedostatna ukupno predviđena sredstva za provedbu Zakona. Tako ću reći ... [[Govornik se ne razumije.]] koje je peta skupina razvijenosti, oni će danas imati 39% rate kredita. Orahovica iz Slavonije imat će 39% rate kredita. Požega je u šestoj skupini. Oni više neće imati 50% rate kredita nego Požega će imati 36% rate kredita. Delnice, Gospić 36%. Osijek 33%. A Slavonija se iseljava, iseljava se Dalmatinska Zagora, iseljavaju se otoci, iseljava se znači Hrvatska. A mi smo se vezali na indeks razvijenosti. Govorim vam znači, Orahovica, Sisak, Požega spadaju u 5. i 6. skupinu gdje će rate kredita biti od 33-39%. I statistički pokazatelji Agencije za ... [[Govornik se ne razumije.]] promet i posredovanje nekretnina vidi se kako je 2328 odobrenih subvencioniranih stambenih kredita njih 821 bilo iz grada Zagreba gdje je interes i potreba građana bila najveća. Uostalom kao i u drugim većim gradovima, u Osijeku je bilo 105, u Splitu 75, u Rijeci 47. uglavnom za kupnju stana koje čine 73% svih zahtjeva. A u manjim mjestima interes je bio veći za kupnju ili izgradnju kuće. Tamo gdje su građani znači najzainteresiraniji, tamo će iznos subvencije se smanjiti čak za 20% mjesečne rate, a za 1% povećat ćemo iznos u nerazvijenim dijelovima RH. Znači napominjem da je u najrazvijenijoj 8. skupini realizirano 66,28% zahtjeva. Da je u 7. skupini realizirano 11,38% zahtjeva. U 6. skupini 10,49% odobrenih zahtjeva, a od 5. do 1. skupine sve zajedno 11,4%. Dok je u 1. skupini 0,3% odobrenih zahtjeva. Iz čega je razvidno da jednak iznos subvencija ukupnog iznosa obroka ... [[Govornik se ne razumije.]] nisu rezultirali poticanjem rješavanja stambenog pitanja u područjima niže razvijenosti odnosno smanjenjem iseljavanja mladih ljudi iz tih područja, a što je jedan od ciljeva Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. I kao odgovor na to da se spriječi iseljavanje mladih iz RH, a posebno iz nerazvijenih dijelova koji su pretežno ruralni, vi ste išli u smanjivanje iznosa subvencija prema razvijenosti odnosno neznatnog povećanja prema nerazvijenosti pojedinih područja uz nedostatna ukupno predviđena sredstva ovim Zakonom. Nadalje, u javnom savjetovanju kao odgovor resornog ministarstva na pitanje građana jeste li napravili ikakva istraživanja ili projekcije pri određivanju postotka subvencije o indeksu razvijenosti, imate kakve informacije koje su glavne zapreke ostvarivanju kupnje kuće, stana na području sa nižim indeksom razvijenosti, vaš odgovor je bio kratak. Istraživanja su pokazala da se ovom mjerom pomaže demografskoj obnovi. Ja sam mislila da je ovo mjera Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja jer evo. Koja to istraživanja Ministarstva pokazala da se ovom mjerom pomaže demografskoj obnovi u nerazvijenim područjima RH, a to bi onda značilo da ostala razvijena područja kojima ste sad smanjili iznos subvencije kredita nemaju demografskih problema. Ovakva rješenja i mjere stambene politike nisu sveoubuhvatne, ne nude cjelovito rješenje ako govorite da je svrha demografska obnova, znači Ministarstvo predlaže demografsku obnovu samo onima koji uzmu kredit na minimalan rok od 15 godina, a po tom bi značilo da moraju imat radno mjesto, da moraju bit kreditno sposobni. Koja obitelj u RH eto imaju priliku na demografsku obnovu kada veliku većinu ugovora o radu na određeno vrijeme upravo imaju mlade osobe? Jeste li svjesni da po izvješću za svibanj 2018. godine HZZ-a 51,5% nezaposlenih su upravo mladi do 45 godina? Imaju li samo priliku, po vašem prijedlogu, za demografsku obnovu one obitelji koje imaju novac, čiji članovi obitelji rade i koji imaju ugovor o radu na neodređeno vrijeme jer to pretpostavlja kreditnu sposobnost. Što ako je neka obitelj ranije kupila auto ili zadužila se za neki drugi kredit jer eto, možda imaju više, višečlane obitelji imaju četvero, petero djece pa im je trebalo to. Oni možda nisu kreditno sposobni pa oni nemaju demografsku mjeru. Jer vi ste je nazvali demografska. Vladin Prijedlog izmjena zakona govori kako će ova mjera pomoći mladima, a istovremeno je uveden porez na prvu nekretninu u iznosu od 4%, a ta porezna olakšica je puno značila mladim obiteljima koji su po prvi put kupovali nekretninu i ovo se ne može stoga gledati kao adekvatna zamjena. A nije adekvatna zamjena ni u administrativnom obuhvatu posla jer ovo sve što vi nudite je ponovno posao birokratima da raspisuju natječaj, da se građani javljaju, da bilježe birokrati jedno po jedno dijete koje se rodi i izdaju beskrajna rješenja o produženju i sve to prati budno oko hrvatske birokracije. Treba osigurati aktivne mjere koje će biti usmjerene na razvoj obiteljske politike. Između ostalog, tu mislimo i na povećanje broja stanova za povlašteni najam, kako bi što više obitelji riješilo svoje stambeno pitanje i ostalo u RH. I naravno, nisu predviđena dovoljna sredstva za provedbu ovakvog Zakona, pa evo, pozivam da kako bi bilo novca u proračunu treba imati volje za reformama. A to je ona reforma javne uprave za koju je osigurano 880 milijuna kuna čija je iskorištenost do sada na razini od 5-6% od tih 880 milijuna kuna, a 6. mjesec je 2018. godine, a ta reforma ima za cilj digitalizaciju, depolitizaciju i optimizaciju broja zaposlenih u javnoj upravi. Kada bi se to napravilo, oslobodilo bi se otprilike oko 20-ak% proračuna, pa bi bilo više novca za mjere za demografsku obnovu. MOST nezavisnih lista na ovaj prijedlog predložit će amandmane na način da se poveća iznos subvencija za nerazvijena područja u iznosu od 85% rate uz zadržavanje subvencije od 50% za ostala područja te da se povećaju ukupno predviđena sredstva za provedbu ovog zakona kao i da se dorade odredbe o produljenju vezano uz rođenje djeteta, invaliditet, dokazivanje osnovnih higijenskih tehničkih uvjeta za život. Hvala.
Hvala i vama. Sad je na redu gospođa Anka Mrak-Taritaš ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi potpredsjedniče Vlade, pomoćnica ministra, kolegice i kolege. Pred nama su izmjene i dopune Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, hitno postupak kao što je ministar rekao. I analizom je pokazano da je na temelju postojećeg Zakona bilo ukupno 2325 zahtjeva. Kada bi ove izmjene i dopune Zakona se odnosila na povećanje sa 4 na 5 g., na produženje uopće projekta subvencija stambenih kredita, mi bi apsolutno rekli ok, ovo je jedna od priča no međutim, tome jednostavno nije tako. U uvodnom obrazloženju je uvaženi potpredsjednik Vlade govorio o urbanoj obnovi, regeneraciji i transformaciji, to dobro zvuči. To dobro zvuči ali urbana obnova je tamo gdje postoji urbanitet. Urbana obnova može biti u gradovima, urbana obnova može biti tamo gdje je ta priča je, prema tome ovo baš i nema veze s tim. Demografska obnova, ja sam u replici koju sam dala potpredsjedniku Vlade rekla, postoj zaista jedna mjera koju ministar gospodarstva može olako reći, narediti HEP-u da jedanput mjesečno je Hrvatska bez struje. Da vidimo šta bi rezultat bi za godinu, za 2, za 3 jer taj rezultat već imamo. Dakle kad vi napravite analizu onda vidite da je broj rođenih djece u Hrvata nakon što je dio Hrvatske bio bez struje, a da je manje broja rođenih djece u Hrvata kad je SP u nogometu, kad je EP u nogometu i to se jasno vidi. Hrvatska se nalazi kad je riječ, reći ću nekoliko riječi vezano uz demografsku obnovu, nalazi se pred jednim izuzetno značajnim zadatkom, pred jednim izuzetno značajnim poslom i ovo je samo jedna od stvari. Ja inače, i mi su u klubu GLAS-a i HSU-a zalažemo i zalagat ćemo se dajte građanima ponudite što više mogućnosti. Ponudite što više varijanti, ponudite varijantu a, b, c ali nemojte reći nešto radimo i odmah stavite nogu u vrata. To jednostavno nije dobro. Mi s jedne strane kažemo otvorit ćemo, ponudit ćemo, što više ljudi će moći biti ali isti čas imamo nogu u vrata, o kojoj nozi u vratima govorim? 8 skupina prema indeksu razvijenosti. Za 8. skupinu oni sad dakle ovih 0,3 odobrenih zahtjeva imaju 50% subvencionirane rate i mi im povećamo sa 50 na 51. Pitanje je kome, kako a za 1. skupinu gdje imamo, odnosno obrnuto, u 1. skupina to je ona najgora 0,3, a 8. je tamo gdje je recimo grad Zagreb, 66% odnosno veliki gradovi 66%, 28 zahtjeva je riješeno, i njima smanjujemo i treba reći da se njima smanjuje na 30%. Dakle vi samo onoj skupini koja je najlošija, dakle koja je najmanjeg stupnja razvijenosti, prvo ćete dati mogućnost povećanje iznosa sa 50 na 51, bit će zanimljivo vidjeti za godinu dana koliko se to ovih 0,3 povećalo. Tamo nema ljudi, tamo ljudi ne mogu dizati kredite i dolazimo do jednog suštinskog problema. Suštinski problem je da Hrvatska nema stambenu politiku. Ona nema ni politiku socijalnog stanovanja a nema ni stambenu politiku. I dolazimo do onog problema decentralizacije Hrvatske, stambena politika radi država, općina i gradovi zajedno jer je jedino tako ih mogu napraviti i stambene politike ne mogu biti svud iste i ne može biti ista stambena politika u jednom prostoru gdje se živi bazično u obiteljskim kućama i u nekom prostoru gdje se bazično živi u više stambenim kućama. I to je napor koji trebamo napraviti. I to je iskorak koji trebamo napraviti i tu se trebamo odlučiti. Da je iskorak odlučen pa je rečeno u 1. skupini povećavamo sa 50 na 90%, onda je to iskorak i onda je to nešto za tu 1. skupinu. Za ovu 1. skupini ovo ne znači ništa, oni zapravo ostaju na istom. Prema tome, ajdemo pošteno reći da je ovo samo onako jedna lagana mjera na temu kamilice, od toga za 1. skupinu neće im biti ni bolje ni gore ali će svim drugima biti gore. Zašto? Pitanje je zašto to radimo? Na ovaj način ćete komplicirati uopće oni koji će podnositi i osim toga tjeramo naše sugrađane u nešto što smo mi valjda majstori. Mi smo majstori da donesemo zakon, da taj zakon čak bude i korektan ali da onda izmišljamo kako da probamo izmigoljiti iz tog sveg zakona. Ove izmjene i dopune uvođenjem ovih 8 skupina prema indeksu razvijenosti jednostavno nije dobro. Da ste se odlučili na 2 ili 3 odredbe i da ste rekli povećamo sa 4 na 5 g. ostavljamo 50% ili za jedan dio povećavamo, ja bih rekla, napor je, ajdemo podržati, sve zajedno je dobro, u lepezi omogućujemo još ljudima da oni koji se odluče za dizati kredit, odlaze vani. Ne trebamo o tome zašto ljudi odlaze vani, imati i vraćanje pa raspravljamo pa bilo šta, pitajmo te ljude koji odlaze van zašto odlaze van. I kad je udruga poslodavaca imala svoj godišnji skup, prije toga je napravila istraživanje. To istraživanje je pokazalo da glavnina onih koji odlaze van su imali ovdje riješeno stambeno pitanje, imali su i plaću, čak veću od prosjeka, otišli su van iz nekih drugih razloga. Dakle, ima razlog zašto ljudi odlaze van i s tim se treba ozbiljno pozabaviti. Naprko je i Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja napravilo u smislu subvencioniranja kredita je samo jedan mali dio, ali se tu otvara sljedeći problem, mi ponovo naše sugrađane tjeramo da dižu kredite. Zašto? Zašto se nismo odlučili razvijati najam stanova? Zašto se nismo odlučili graditi stanove i ponuditi im u najam, iz jednostavnog razloga što onda u velikim gradovima napravite kuće, ljudi su u najmu i ljudi onda u jednom trenutku iz tog odluče živjeti u Osijeku, tamo su u najmu, ponudi im se bolji posao u Splitu, oni odu u Split i znaju da stan nije problem. Na taj način nemate više sivo tržište najma, na taj način imate fleksibilnu i pokretnu radnu snagu i na taj način država kaže ovo je jedna od metoda kojom pomažemo svojim sugrađanima, pa onima koji se odluče u jednom vremenu taj stan otkupit jer im je dobar, jer tu žele živjeti, ponudimo otkup. Ali to je jedna od značajnih iskoraka u stambenoj politici i značajni iskorak u demografskoj mjeri. Ja se dobro sjećam analize koja je bila 2015. u Splitu, u Splitu je bila jedna analiza, jedno tjedan dana je bilo istraživanje 1700 obitelji je reklo da je spremno i da bi željelo imati stan za najam. Pa zašto mi ne slušamo te ljude koji govore? Ljudi koji napuštaju Hrvatsku nam jasno kažu zašto je napuštajmo. Pa ajmo ih slušati i ajmo odgovoriti na to što nam oni govore. Jednako tako kaže ovo će poboljšati građevinski sektor. Pa naš građevinski sektor u ovom trenutku ima posla, ali znate što nema? Nema radne snage. Ima strojeve, ima operativu, te strojeve, rovokopač najjednostavniji stroj, vrlo jednostavno netko prekvalifikacijom i vozač koji ima B kategoriju može doć do toga i može raditi na rovokopaču za recimo za kopanjem rovova za polaganjem infrastrukture, nema tko sjediti za tim strojem i nema ga tko voziti i nema nitko ni želje da se prekvalificira. To je napor koji treba napraviti resorno ministarstvo da vidi što tu napraviti. Kad razgovarate malo sa građevinskim sektorom i kad ih pitate kakvo je stanje uopće, onda kažu imamo posla. Apsolutno nije nikakav problem, možemo dobro ugovorit posao, možemo naplate, nije problem, ali to ne radimo jer se ne usudimo. Jer zidar, dobar zidar, ja mu dajem 1000 eura, da malo baratam eurima, plaću plus sva davanja, sve što je, sve one bonuse, ja nisam siguran da će mi on u ponedjeljak doći na posao, ponudit će mu netko BRUTO plaću u zemljama zapadne Europe od 1700, 1800 i on će otić tamo za BRUTO plaću, neće raditi kod mene na NETO plaći. To je napor koji se treba napraviti. Mi ćemo imati potrebu, ali pitanje je tko će raditi, radit će netko drugi. I dolazimo do nečeg što se zove administracija. Ako hoćeš si zakomplicirat život, onda si zakompliciraj život maksimalno moguće pa si zakompliciraj na način da ovdje ne kažeš i ne podijeliš recimo pa ne kažeš od prve do šeste skupine je subvencija ta, za 7. i 8. je ta, nego si zakompliciraš života pa onda podijeliš u 8 pa će onda još dodatno biti obračunavanja što i kako, ali efekt je manji. Jasno recimo, subvencioniranje je manje nego što je u ovom trenutku. Tu se zakomplicira život, a onda je u obrazloženju rečeno da je bio nedostatan postojeći popis potrebne dokumentacije i to je ono što volimo, nije ni važno. I kad vas netko pita, ja sam jednom prilikom me pitala kolegica i rekla je gle imam nekakav problem kad sam predavala projekt, a ja sam joj rekla ako ti referent traži da se potpišeš zelenom olovkom, potpiši se zelenom olovkom i ne pitaj. Tako i u ovoj dokumentaciji sad uvodimo kategoriju osnovno higijensko tehnički uvjeti. I netko će kod javnog bilježnika davati izjavu o tome kojeg je njegova nekretnina osnovnih higijensko tehničkih uvjeta. Tu ćemo samo otvoriti novu rupu u brani, novu nišu pa će netko dokazivati kakvi su im osnovno higijensko tehnički uvjeti, pa će netko drugi dokazivat da nije tako. Ako je tu bilo problem u zahtjevima gdje postoji partner ili bračni partner imao nekakvu drugu nekretninu pa je bio problem dokazivanja u kakvom je stanju ili nije stanju, onda je to trebalo riješiti drugačije, a ne tako. Zaključno, ovaj zakon nije korak naprijed, ovaj zakon je zapravo kompliciranje. S jedne strane ćemo deklarativno reći evo mi omogućujemo i dajemo, a s druge strane smo stavili nogu u vrata. Da niste podijelili prema skupinama razvijenosti, da niste zakomplicirali, ja bih rekla mjera je dobra, neka ide dalje, ajdemo podržati, svaka mjera koja našim građanima pomaže je dobrodošla. No međutim, ono što bi trebala biti napor, napor bi bio takav da zaista se ovo iz ovog zakona vidi, a ovaj zakon ima te manje subvencionirate, nego što ste danas i to onima koji imaju potrebe, ali vapaj s ove govornice, najam stanova, najam stanova, najam stanova to je nešto što u smislu demografije može biti poboljšanje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu ispred Kluba zastupnika Živoga zida i SNAGA-e, gospodin Ivan Vilibor Sinčić.
Hvala vam predsjedavajući, kolegice i kolege. Evo danas imamo Zakon o subvencioniranju stambenih kredita na raspravi u Hrvatskom saboru. Kao što znamo zakon je zapravo donesen prošle godine, a ovo su izmjene i dopune i sad se postavlja pitanje zašto smo išli u izmjene i dopune? Ministar će reći da je to zato eto što veći je interes bio nego što smo mi inicijalno zamislili tim zakonom, ok, to može biti, to brojke pokazuju. Ali ona druga stvar zašto se ide u takve mjere je da se korigiraju određeni segmenti zakona koji se inicijalno nisu mogli predvidjeti. Znači kada se išao raditi zakon prošle godine evo tako malo paušalno smo nabacali, nešto smo složili da nešto imamo da kažemo evo mi se brinemo za demografiju, brinemo se za mlade ljude da se skuće da mogu imati djecu, razvijati u biti da ostane u RH. Ja sam proučavao ovaj zakon, proučavao sam izmjene i dopune i moj dojam je da je malo tko, a možda čak i nitko zato što je Vlada donijela odnosno Sabor izglasao ovaj zakon, baš zato i zbog toga i samo zbog toga išao sada eto razmišljati o tome da kupi nekretninu. Ne, nego onaj koji je inače išao kupiti, koji bi je i inače kupio jer želi, mora, treba takvu nekretninu koji bi inače kupio taj je iskoristio ovu priliku da si prve četiri godine, sada će to biti pet godina subvencionira tu ratu. To je jedna dosta nestalna mjera, mi u Hrvatskoj imamo niz problema … rekao u strategiji u planiranju dugoročnih politika, mi ne planiramo dugoročno uopće. Kod na politike traju dvije godine, godinu, evo godinu dana je trajao prošli zakon je bio predviđen da godinu dana funkcionira. Sada ga produljujemo do 2020. godina do 31.12.2020. kao kada rješavate stambeno pitanje onda ga rješavate na godinu dana ili na četiri godine, onda ga rješavate u pravilu trajno u RH. Međutim, mi ne razmišljamo trajno, mi razmišljamo kratkoročno. Drugi problem kod planiranja naših politika, govorim sada općenito je nedovoljan preciznost. Znači mi nožem odrežemo stavimo granicu ne znam na tisuću kuna i onaj tko ima 999 kuna e taj ne spada i nema pravo, a onaj koji ima tisuću i jednu e taj ima pravo, a realno kada bi gledali tu su negdje, nema velike razlike između njihovog položaja. Pa smo se tako našli u situaciji da imamo ovih nesretnih 8 kategorija koje su određene odlukom o razvrstavanju jedinica JLS-a i regionalne samouprave prema stupnju razvijenosti od strane Vlade RH. Već je bilo riječi ovdje o tome kako su one postavljene na krivi način, kako su se neke jedinica lokalne samouprave, gradovi i županije koje znamo da nisu razvijene, od kuda ljudi bježe da su se našle u istome rangu sa onima koje su recimo na moru, koje su razvijene i gdje se stanovništvo povećava. Samo to je dovoljan razlog da se prigovori ovome zakonu, on ne stavlja u ravnopravan položaj sve hrvatske građane odnosno to je upravo ta nedovoljna preciznost. Mi da bismo bili maksimalno učinkoviti, mi moramo gledati koliko je to moguće ekonomiku svakog kućanstva odnosno naravno nikada ne možemo baš svako kućanstvo nego formiramo u neke grupe ta kućanstva i onda prema tome bi morali raditi politiku. ne, Hrvatska nema takvu praksu, mi odrežemo nožem, nešto stavimo neke kategorije kriterija i onda nam se javlja niz apsurda. O tim apsurdima svjedoči javno savjetovanje, nažalost bojim se da niti jedan prigovor odnosno komentar naših građana ako i koji nije iskorišten da bi se nadopunio, nadogradio ovaj zakon, što mi je izrazito žao. Građani su unutra naveli s kojim se oni to problemima to susreću i kako bi se mogao malo popraviti taj zakon. Ponavljam opet, nije se gledala ekonomika pojedinog kućanstva. Nije isto biti u Zagrebu imati prosječnu plaću 7 tisuća kuna i biti negdje izvan ne znam u Slavoniji gdje je prosječna plaća 4 tisuće kuna. na kraju krajeva nije bitan samo prihvat kolika je plaća. 5 tisuća kuna je plaća velika ako s njome možete puno kupiti. U Hrvatskoj ne možete živjeti s 5 tisuća kuna, treba dakle gledati kupovnu moć. Što pojedini hrvatski građani, hrvatska obitelj gledajući svoje prihode odnosno plaće i rashode, troškove života, košaricu potrošačku koliko je kupovna moć? Koliko to ostane na mjesec da možete poplaćati neku ratu kredita, da može uložiti u stanovanje ili ako je podstanar da na taj način rješava svoje pitanje. Mi nismo na taj način na tim modelima formirali naše politike. Baš me zanima evo, to sam htio pitati ali nisam mogao imati dvije replike, pitam sada. Po kojim kriterijima su na ovaj način razvrstane rekli gradovi i županije. Čitao sam u Zakonu o regionalnoj razvoju tamo nije baš tako jasno napisano kako se to računa, koja je to jednadžba pa se to baca u neke kriterije, ali ovo jednostavno vodi na krivi trag i treba se čuvati toga. Treba se čuvati ovakvih klasifikacija. U ovom konkretnom prijedlogu bolje je, da, slažem se s kolegama prije, bolje je da nema uopće takvog razvrstavanja nego da je ovako kakvo jest. Druga stvar što se tiče dugoročnosti, da, ako već uzete u jedan dugoročni posao što stambeni kredit sigurno jest, 10, 20, 30 godina obaveza prema nekome ili nečemu kao i svaki investitor koji nešto ulaže gleda kakvo će biti stanje i kakve će biti prilike i kakvi će biti uvjeti za 5 godina, za 10 godina. Tko nama ne garantira da će se za 5 godina ili prije uvesti porez na nekretnine. Na kraju krajeva ova Vlada je već išla u jedan takav projekt pa i ona bivša. EU u svakom svojem izvješću posebno naglašava morate uvesti porez na nekretnine, morate uvesti porez na nekretnine što onaj jednostavan, a što onaj složeniji koji se najavljivao krajem 2020. godine. Dakle onaj tko ide u ovakav jedan ovim jednim putem on nije siguran što će biti za pet godina. Što nam se događa kod ove primjene zakona? događa nam se to da se javiše ljudi javlja za pomoć odnosno da im se pomogne sa plaćanjem kredita upravo tamo gdje je najveća perspektiva za život. To su veći gradovi prije svega Zagreb i jadranska obala. Vidjeli smo za ova naselja u prvoj kategoriji, mahom su to područja pogođena ratom damo je vrlo mali interes za kupnju nekretnine. Prođite tim ruralnim prostorima Korduna, Banovine, Baranje, Dalmatinske zagore, hrvatskih otoka, da ne zaboravim nekoga, Srijema. Kakva je tamo perspektiva? Ljudi tamo uglavnom gledaju kako da odu odande a ne kako da se tamo skuče, da se nastane, da kupe nekretninu i da tamo žive. I da mi podijelimo 5 milijardi kuna opet će se taj novac raspodijeliti a da trebalo bi, trebalo bi govoriti o milijardama jer ovo nisu neki ozbiljni, ozbiljni novci. Bili bi možda da je većina problema riješena, da smo u boljem stanju a nismo. Znači opet bi se taj novac raspodijelio tamo gdje uglavnom ima perspektive, gdje ima posla a to su veliki gradovi, gdje bi opet dominirao Zagreb, što zbog centralizacije i Jadranska obala. Dakle dati ovako jednu mjeru, ovakav jedan zakon u lošim uvjetima koje imamo, slaba kupovna moć, nesposobno pravosuđe koje sam govorio već danas, opća situacija beznađa i sve ono što svaki dan već govorimo a Vlada nikako niti da se trzne da riješi i jednostavno kao sijati žito po kamenu, tu i tamo će nešto izniknuti. Ali ne možemo govoriti da će ovo potaknuti nekoga da evo sad zbog te mjere sada će on na taj način ići rješavati svoje stambeno pitanje, ne. Nego za one koji su već odlučili da će ga riješiti unatoč svim ovim lošim uvjetima uzeti će si. Zašto si ne bi uzeli i ovu subvenciju barem prvih 5 godina. Zašto si ne bi uzeli. Tako da ne ozbiljno je govoriti ovdje da se radi o jednoj demografskoj, jednoj demografskoj mjeri, o njoj možemo govoriti da je to posljedica a ne uzrok demografskoga stanja a morala bi biti uzrok, mi bi morali mjerama potaknuti demografski razvoj ali to Vlada nikako ne čini. Treba također reći jednu bitnu stvar, katastrofalnu stvar, to da je ukinuta jedna koliko toliko dobra mjera a to je da se ne plaća porez na prvu nekretninu. Pa uzmite sada vi situaciju, recimo tamo gdje je najveće smanjenje sa 50% na 30% će sada dobivati 8.-ma kategorija, tu je recimo Zagreb, milijun kuna neki stan za jednu malo veću obitelj, porez za 4% a to je 40 tisuća kuna. I ako pogledate koliko bi država subvencionirala rate tih 30% kroz nekoliko godina dođe ti tu negdje. Znači sve ono što vam država da kroz 5 godina, sada je 5, prije 4, ako imate djece i više, što vam da, svaki mjesec kroz 5 godina to vam odmah sada kada kupite, jer odmah vam dođe rješenje iz porezne uprave, iskeširajte mi 40 tisuća kuna. Teško je dobiti bilo kakvo plaćanje na rate, znam iz svog primjera, sada mi iskeširajte 40 tisuća kuna a onda ćemo mi kroz 5 godina vam isplatiti. I tu je negdje to, to se nekako poništava, to se nekako poništava. Tako da što se tiče 8.-me skupine, puno će biti slučajeva, pogotovo u Zagrebu da ono što zapravo država da preko subvencija će uzeti preko tog poreza na nekretnine. Mnogo se tu apsurda javlja, nejednaki razvoj Hrvatske treba naravno uzeti u obzir ali ne preko ovih indeksa jer je to krivo izračunano. Mi istu plaću dajemo sucu u Osijeku i sucu u Dubrovniku a puno je skuplje živjeti u Dubrovniku. Istu plaću dajemo policajcu na znam u Slatini i policajcu dolje na jugu isto ajmo reći i u Dubrovniku. A znamo da dolje nemaju od čega živjeti od te plaće, da spavaju u autima ili da troše plaću da uzmu nešto u najam jer država nema za njih smještaj tamo. Ne može se isti aršin koristiti na državu koja je, koje su, toliki je jaz u razvoju u plaćama u kupovnoj moći i svemu ostalome. Indeksi su to trebali riješiti a nisu riješili i zato ih se ne treba koristiti u prijedlogu ovoga zakona. Tu se javlja potencijalni niz za zloupotrebu, dakle javno bilježnička izjava da netko nema kuću ili stan. Je li bilo zloupotreba? Evo pitam sada javno, je li bilo zloupotreba da je netko prijavio da ima nešto ili nema pa da je bilo suprotno? Je li netko zloupotrijebio ovu mjeru da napravi recimo apartman na moru, prebacio recimo vlasništvo na nekoga, uzeo mjeru da napravi ili kupi apartman, je li bilo takvih slučajeva? Je li ispitivana imovina bližih članova obitelji, rodbine itd.? Higijensko tehnički uvjeti, već sam pitao ministra Štromara što to znači, je li to čime propisano, iz odgovora sam shvatio da nije ničime propisano nego da će tek kao biti, čime ne znamo. Što će to značiti tehnički, ti higijensko tehnički uvjeti. Naravno ima slučajeva ljudi, dosta slučajeva da su naslijedili nekakvu kućicu, štalicu negdje, da to je nekretnina, da su upisani, da su knjižni vlasnici a onda im je to prepreka da ostvare neka prava. Naravno da tu treba anulirati takvu prepreku međutim nejasno je što su to higijensko tehnički uvjeti. Ako će se to ovako zakomplicirati kao ovi indeksi razvijenosti to će biti velika prepreka za provođenje bilo kakve mjere. Ako pitate javnog bilježnika na koji način hrvatski građani kupuju nekretnine, pogotovo mladi, u pravilu, gotovo u potpunosti je to znači zaduživanje kreditom, malo tko ima sada novaca da donese evo, onaj koji ima taj je uglavnom nešto prodao, pa bilježnik usput i kupoprodajne ugovore za tu nekretninu ovjerava. Da jedan od apsurda je da prva kategorija sa 50% će sada imati 51% subvencije, jedva vrijedno spomena. Što će takva mjera promijeniti? Ništa. Ali ona jasno kaže, evo imamo nekakav okvir unutar kojeg su neki novci pa ih moramo nekako raspodijeliti, pa evo ovo je najviše što možemo nategnuti kroz ovakvu mjeru. Ja bih rekao općenito govoreći za ovakvu mjeru stambenog zbrinjavanja a znamo da se Hrvatska ne može razvijati dok ne damo ljudima, prije svega mladima prvo posla, onda rješavamo stambeno pitanje a najvažnija je zapravo perspektiva, da neko vjeruje u ovu zemlju da se tu isplati ostati, da dugoročno se tu može nešto očekivati jer ako se ne može ništa očekivati, nit će tko kupiti nit će tko računati na ovu mjeru nit će tko zasnivati obitelj a ova Vlada jednostavno ne pokazuje perspektivu, niz je polja na kojima nema ozbiljnih mjera, ovo malo što se nudi je premalo i prekasno. Hvala vam.
Sada je ispred Kluba zastupnika HDZ-a na redu gospodin Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika HDZ-a podržati će Konačni prijedlog Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Na početku bih rekao da ovaj zakon je ipak prioritetna mjera koja dolazi iz Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja prema tome jest okrenuta poticanju stanogradnje a osim pa jasno sukladno tome i graditeljstva u RH, ali nju svakako treba promatrati i u okviru demografskih mjera koje provodi Vlada RH koja je demografsku obnovu Hrvatske prepoznala kao jednu od najvažnijih mjera u radu Vlade RH pa bih odmah u uvodu i podsjetio kada govorim o demografskim mjerama, da je u nepunih godinu dana od 1. srpnja 2017. g. pa do danas Vlada donijela nekoliko važnih pronatalitetnih mjera kojima se nastoj izići u susret u prvom redu mladim hrvatskim obiteljima kroz mjere pronatalitetne politike kojima se iz državnog proračuna dodatno izdvajaju značajna sredstva. Pa bih izdvojio povećanje rodiljnih i roditeljskih naknada za 50% od 1. srpnja 2017. g., od 1. srpnja ove godine a sukladno Zakonu o dječjem doplatku koji će biti nadam se usvojen u ovaj petak, proširuje se obuhvat djece koji će dobivati dječji doplatak za 150 000 pa će na taj način ukupno biti 450 000 korisnika dječjeg doplatka u RH što znači da je za 1/3 povećan broj djece koji će biti u sustavu korištenja dječjeg doplatka. Gradi se u ovom trenutku ili dograđuje preko 300 vrtića u Hrvatskoj, uvodi se dvosmjenski rad u vrtićima. Povećan je odbitak za djecu čime se roditeljima povećavaju plaže, dakle nizom mjera koje imaju značajnu stavku u rashodovnom djelu proračuna se nastoji poboljšati demografska slika u Hrvatskoj. No vratit ću se na ovo što sam početku rekao a to da je ovaj Zakon ipak prioritetno okrenut mjerama poboljšanja stanja u građevinskom sektoru iako trebam reći i želim reći na početku da je obujam radova, građevinskih radova u Hrvatskoj u 2017. g. u odnosu na 2018. g. porastao za negdje oko 6,8%, i to u najvećem djelu onih građevinskih radova koji se odnose na stanogradnju jer upravo to povećanje obujma građevinskih radova odnosi se na radove na zgradama pa one participiraju negdje preko 56% u odnosu na građevinske radove na ostalim građevinama i iz jedne analize koja je napravljena primjećuje se da kad se govori o tim građevinskim radovima na zgradama, da je najveći di se odnosi na novogradnju što znači da je došlo do intenzivnije izgradnje stanova u RH. Kada govorimo o ovom Zakonu, o dosegu ovog Zakona, onda prije nego što o tome nešto kažem, želim reći da RH odnosno Vlada RH ne provodi samo ovu mjeru u smislu poticanja rješavanja stambenih pitanja i pomoći našim građanima, već pored ove mjere postoji još dvije značajne mjere a to je POS i subvencioniranje stambene štednje. Na pozicijama državnog proračuna za ovu godinu za sve te 3 mjere, dakle i POS i subvencioniranje stambene štednje i subvencioniranje stambenih kredita izdvaja se ove godine 230 milijuna kuna, od toga za poticanje stambene štednje 30 milijuna, za POS 155 milijuna kuna te za subvencioniranje stambenih kredita 42 milijuna kuna. Dakle ukupno negdje oko 230 milijuna kuna što onda baca rekao bih, novo svjetlo i na ovu mjeru koja proizlazi iz Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Ja moramo reći da ovo 3. puta raspravljamo u Hrvatskom saboru o ovome Zakonu. Prvi puta sam kao ministar predlagao taj zakon 2011.g., i tada kad je taj zakon bio prvi puta predstavljen u Hrvatskom saboru, kamata na stambene kredite u Hrvatskoj gdje je prosječna kamata iznosila 6,5%. Prema podacima HNB-a, trenutna prosječna kamatna stopa na stambene kredite u Hrvatskoj iznosi 3,5%. dakle samim time, ne, pardon, prošle godine je iznosila 4,8% što se vidi da je kamata na stambene kredite u Hrvatskoj u proteklih nekoliko godina smanjena za 2%. Ono što je važno spomenuti ovdje u ovome Zakonu, tj. da je do sada dakle u 3 g. koliko je ovaj zakon provođen, dakle 2011., 2012. i 2017., ukupno odobreno subvencioniranje kredita u iznosu od 4578. Dakle u 3 godine realizacije ovog kredita 2011., 2012. i 2017. ukupno je subvencionirano 4578 stanova, odnosno 1500 stanova godišnje. To nije mali broj ako usporedimo sa Zakonom o poticajnoj stanogradnji gdje kroz realizaciju tog zakona u proteklih 16 godina, negdje oko 6500 subvencionirano. Ono što bih želio izdvojiti, a što govori o izdašnosti ove mjere koja proizlazi iz ovog zakona, to je da je na kredit od 100 000 eura koji je maksimalno moguće subvencionirati korisnik tog kredita od države kroz 4 godine je do sada dobijao negdje oko 14% vrijednosti tog kredita, dakle 14 000 eura. Ja sam prilikom prve prezentacije tog zakona u Saboru 2011. godine govorio da je taj iznos otprilike potreban da bi mlada obitelj koja po ovom zakonu kupi stan od države, kroz ovakvu subvenciju može u potpunosti taj isti stan i otpremiti. Ne smijemo zaboraviti kada se dođe u poziciju da postanete korisnik ovog stana da je taj stan u pravilu prazan i da ga treba opremiti i da država na ovaj način subvencioniranim kreditima omogućim tom istom mladom, mladoj obitelji u Hrvatskoj kroz ovu subvenciju besplatno, ako tako mogu reći, opremanje tog jednog stana, jer kažem na iznos od 100 000 eura dobije se 14%, a to je 14 000 kroz tada, 4 godine, a sada o tome ću nešto kasnije još reći, sada se taj rok i produžuje. Dakle to je vrlo važno. Kolega Sinčić je prije rekao da ukidanjem oslobađanja poreza na promet nekretnina država s ovim načinom da ono što ti je ukidanjem oslobađanja poreza na promet nekretnina uzela. To nije točno, naime u Hrvatskoj je porez na promet nekretnina iznosi 4%, dakle ako je 4%, s druge strane je subvencija 14%, onda država ipak kroz ovaj zakon omogućuje tim korisnicima 3 puta veća sredstva kroz subvenciju u odnosu na ono što mu je naloženo da plati plaćanjem i podmirivanjem poreza na promet nekretnina. S druge strane bih se osvrnuo i pozdravljam mjeru da se na određeni način vrši gradiranje visine subvencije, od one koja se odnosi na jedinice lokalne samouprave koje su prema indeksu razvijenosti svrstane u 8 kategoriju, u odnosu na one koje su svrstane u 1. kategoriju. Dakle ovdje govorimo taj raspon od 30 do 50%, ali pri tome ne smijemo zaboraviti nekoliko stvari. Prva stvar da u odnosu na prvotni zakon koji je govorio o 4 godine subvencioniranja stambenih kredita, sada govorimo o 5 godina umjesto 4 pa to već značajno povećava visinu subvencije u onim jedinicama lokalne samouprave koje su manje razvijene, ali što je ne manje važno, s obzirom da je ipak ovaj zakon prioritetno namijenjen mladim obiteljima, za vrijeme trajanja subvencioniranja u slučaju da se dobije dijete u toj obitelji onda se još produžuje za dvije godine. Čuli smo maloprije od podpredsjednika Vlade da je od 2000 korisnika ovog kredita, odnosno ovog zakona u prošloj godini preko 200 djece u obiteljima koji su se našli u ovom zakonu da je rođeno preko 200 djece, što je onda znači tim istim mladim obiteljima omogućeno da još dodatno 2 godine sufinanciraju, odnosno dobiju sredstva iz državnog proračuna. Kada govorimo o jednoj prosječnoj jedinici lokalne samouprave o kojem je gospođa Čikotić u ime Kluba zastupnika MOST-a govorila da nije primjerice, i navela je jedinice lokalne samouprave kao što je Orahovica, Sisak, Požega da je njima smanjeno. Nije točno jer sada je Orahovica, Sisak i Požega na razini od 39% subvencije, ali u odnosu na prijašnje zakone na 4 godine. Kada se sada tih 39% pomnoži sa 5 godina, onda stanovnici tih jedinica lokalne samouprave imaju istu visinu subvencije sa ovim izmjenama zakona sa onime što je bilo prioritetno i utvrđeno kada je izvorni, prvi osnovni zakon donesen, dakle za stanovnike i korisnike u tim jedinicama lokalne samouprave u kojima je subvencija u visini od 39%, oni su otprilike na istoj razini danas izmjenom zakona kao što su bili i onda kada je sam zakon donesen. Dakle svakako da treba podržati donošenje ovog zakona, on je, kao što sam rekao prioritetno namijenjen poboljšanju stanja u graditeljstvu u RH jer smo svjesni činjenice da je prije krize u hrvatskom građevinarstvu bilo zaposleno negdje oko 140 000 zaposlenika, nakon krize 2014. i '15. godine kada smo počeli izlaziti iz krize, iz recesije bilo zaposleno svega 90 000 građevinara u tom sektoru, prema tome ovim podacima koje sam naveo maloprije, a to je da je obujam građevinskih radova u Hrvatskoj raste na godišnjoj stopi od 6,8% dovoljno govori o tome da se građevinarstvo u Hrvatskoj obnavlja, da se popravlja stanje u građevinarstvu, a da pri tome svjedočimo nedostatku broja zaposlenika, to je točno. Ali vjerujem da će se sa brojnim mjerama koje Hrvatska Vlada provodi, pa ako hoćete i jedna od tih mjera i ova, svakako doprinijeti poboljšanju stanja u građevinskom sektoru. Dakle, podržavamo mi u Klubu zastupnika Hrvatske demokratske zajednice donošenja ovog zakona, držimo da je ovo jedna od kvalitetnih mjera koje će pomoći prvenstveno mladim ljudima u Hrvatskoj da mogu riješiti svoje stambeno pitanje. Tim više što je vrlo važno, a to je da smo ovaj put, sa ovom izmjenom zakona, utvrdili da će se zakon provoditi ove i još dvije godine, dakle ukupno tri godine što omogućuje i planiranje mladim obiteljima da mogu prići u realizaciju i ishođenje kredita temeljem ovoga zakona jer činjenica je da kada se već sada znajući da će se ovaj zakon donijeti, brojne mlade obitelji u Hrvatskoj i čekaju donošenje zakona kako bi onda mogli u rujnu mjesecu kada će se objaviti javni poziv od strane APN-a mogli javiti na ovaj javni poziv. Ono što bi bilo bolje po meni i to sam primijetio i kada sam sam predlagao zakon, a to znam iz svjedočenja brojnih mladih obitelji bilo bi dobro da zakon stupi na snagu odmah nakon donošenja državnog proračuna kako bi se kontinuirano tijekom godine moglo rješavati pitanje ishođenja kredita, a ne čekati primjerice javni poziv koji se događa u rujnu. Tada već nije moguće i puno je teže rješavati i pronalaziti stan kada ga morate pronaći u točno određeno vrijeme jer prodavatelji stana žele te novce dobiti odmah, a ne čekati da se ovaj zakon realizira da kupac stana ishodi kredit po ovom zakonu pa tek onda izvrši uplatu pojedinom prodavatelju. Dakle bilo bi bolje kada bi taj period realizacije samog zakona trajao nešto duže jer bi olakšao poziciju mladim obiteljima koji sada čekaju upravo ovaj zakon kako bi ušli u realizaciju kupnje stana jer doista govorim 14% sredstava vrijednosti kredita kada vam država subvencionira nije mali iznos i potpuno je logično da mladi ljudi očekuju da onda im uđu u ovaj sustav kako bi mogli jednostavnije riješiti svoje stambeno pitanje. Dakle Klub zastupnika HDZ-a će podržati ovaj zakon.
Hvala. Sada je na redu gospodin Branko Hrg ispred Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani potpredsjedniče ministre sa suradnicom. Naš klub će podržati prijedlog ovih izmjena. Smatramo da svaka izmjena zakona koja je usmjerena osobno prema čovjeku u ovom trenutku i omogućuje ljudima stvaranje nekih boljih uvjeta za stanovanje ili život zaslužuje potporu i treba ga podržati. Naravno da uvijek možemo govoriti o tome da se je to moglo više, da mogu biti veći postoci, da se može ne znam još nešto napraviti to je uvijek tako, uvijek se tako može pričati, ali mislim da su ove izmjene poboljšanje u odnosu na one prethodne iako ni one prethodne nisu bile loše. Ono što posebno želimo naglasit u ime kluba o ovome Prijedlogu izmjena Zakona o subvencioniranju kredita jest dobra odredba da on ima trogodišnji kontinuitet i kao što je maloprije rekao kolega Bačić da se može dugoročnije planirat. Druga stvar koja je vrlo važna i koja se često puta govori u ovoj sabornici jest taj jedan nesrazmjer u razvijenosti Hrvatske u različitim krajevima i dobro je da se gleda indeks razvijenosti i da se postotno on usklađuje i u ovom dijelu subvencija kako bi se stimuliralo i poticalo više i sa većim iznosima krajeve i ljude koji žive u krajevima koji su slabije nastanjeni, koji su izloženi još većim problemima iseljavanja i odlaska ljudi iz tih krajeva. Naglasit ću ovdje i još jedan moment, a to je posebna pogodnost koja se odnosi na osobe s invaliditetom sa oštećenjima preko 50%, mislim da je to isto jedna od odredbi koja je izuzetno važna i bitna i čestitam vam na toj odredbi. Ono što je važno za naglasiti i kao što se već i ovdje govori, kao što je sam predlagač u uvodnom dijelu govorio, ovo je samo jedan od niza od jednog paketa zakona i mjera koje Vlada predlaže Hrvatskom saboru vezano uz poboljšanje standarda života, vezano uz sve one elemente od demografske obnove, smanjenja iseljavanja i svega ostalog dakle jedan mali, mali segment. Ono što mora pratiti i što je nužno za provođenje ovog zakona, za njegovo bolje korištenje i iskorištenje sredstava koja se nude u ovom zakonu o subvencijama jesu plaće, ovaj dio se ne odnosi naravno na ovo ministarstvo izravno, ali u svakom slučaju je izravno vezano jer samo ako će ljudi imati veće plaće, ako će više zarađivati bit će kreditno sposobniji, bit će socijalno sigurniji i sigurno da će više koristiti pogodnosti i mogućnosti ovog zakona. Zato je stvarno vrlo bitno u tom paketu svih tih zakona ići prema zakonima koji će omogućiti ljudima veće plaće. Kada samo raspravljali o Zakonu o poticajnoj stanogradnji, govorio sam tada i ponovit ću danas opet jedno razmišljanje, jednu ideju. Mislim da treba ozbiljno razmotriti mogućnost subvencioniranja gradnje stanova privatnim poduzetnicima za namjenu iznajmljivanja, rentanja. Uz ono što država radi preko poticanje stanogradnje u suradnji sa lokalnim samoupravama, mislim da još dodatno treba stimulirati i poticati poduzetnike da idu graditi stanove koje će barem u jednom većem dijelu izgrađene zgrade koja se izgrdi iznajmljivati i gdje se onda također može uključivati i lokalna samouprava sa određenim subvencijama stanarina u tim stanovima i na taj način poticati građevinsku operativu, poticati investicijski ciklus i sve ono što time slijedi. U ovom zakonu i uz ovaj zakon imajući u vidu ovaj indeks razvijenosti, moramo se prisjetiti Zakona o financiranju lokalne samouprave koji je stupio na snagu 1.1. ove godine i konstatirati da su jedinice lokalne samouprave dobro u tom Zakonu prošle, da su im značajno povećani prihodi i da se i oni mogu uključivati u dodatnu pripomoć rješavanja pitanja stambenog zbrinjavanja posebno mladih ljudi uz ovaj Zakon i ovo što radi država. Ako bi se to sve zajedno posložilo i napravio jedan pravi program, onda bi sigurno se moglo još niz aktivnosti dodati i napravit jedan čitav paket koji bi omogućavao ljudima da rješavaju svoja stambena pitanja, ali ponavljam ovo se radi o kupnji stanova, o kupnji kuća, gradnji kuća. Nikako ne smetnut s uma potrebnu mobilnost radne snage u RH, mogućnost da se mladim ljudima osigura i taj uvjet da ako žele promijeniti mjesto življenja u RH zbog posla, da im se omogući da nemaju kamen oko vrata nego da imaju mogućnost dobivanja u najam povoljnog stana, dobrog stana u nekom drugom mjestu kako bi mogli migrirati i između gradova u RH, a ne samo u gradove izvan RH. Evo, s tih nekoliko razmišljanja i misli podupiremo Prijedlog o izmjeni ovog Zakona, mislimo da ste napravili dobar prijedlog i da je on jedan od onih kamenčića koji stvaraju jedan čitav paket boljih zakona za hrvatske građane i ono što je najvažnije, ponavljam, svaki zakon koji je usmjeren prema čovjeku, prema pomoći čovjeku za nas je prihvatljiv. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sad je na redu gospodi Boris Lalovac ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Danas je pred nama Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita s konačnim prijedlogom Zakona. Ovdje su moji kolege prethodnici zapravo govorili koliko država kroz različita zakonska rješenja pokušava poticati i rješavanje stambenog pitanja. Pa kad se to zapravo malo svede, napravi nekakva analiza, vidi se da su tu brojni zakoni, govoreno je o Zakonu o poticanoj stanogradnji, zatim Zakon o najmu stanova, Zakon o subvencioniranju, ovaj današnji tu Zakon o subvencioniranju stambenih kredita, pa imate Zakon o potrošačkom stambenom kreditima, onda imate poticaje putem stambenih štedionica itd., itd. To je stvarno jedan paket zakona koji se kada se vidi znači, sigurno ih ima 5-6 koji sigurno utječu na stambenu politiku i koji su sigurno utjecali na određena rješavanja stambenih pitanja. Sjećamo se i one konverzije u švicarskom franku gdje je također preko 60 tisuća je bilo stambenih jedinica, skoro 200 tisuća obitelji koje su rješavale njihovo stambeno pitanje koje je bilo pod utjecajem valutnog rizika, pa rješavanje RBA kredita ovih iz zadruga itd., itd. Tako da se vidi da je država kroz različitu zakonsku regulativu pokušavala riješiti određene probleme koji se javljaju u stambenoj politici i tako se danas, budući da se određeni viškovi novaca nalaze u proračunu, tako je vlada odlučila da će nastaviti poticati rješavanje stambenog pitanja iako nekakve analize koje dolaze od svjetske banke ili drugih nekih međunarodnih institucija koje ukazuju da je uz Rumunjsku Hrvatska jedna od rjeđih zemalja u svijetu koja ima preko, hrvatski građani preko 90% hrvatskih građana ima u vlasništvu te nekretnine i da je upravo to jedna od prepreka i mobilnosti što se tiče rada i da to sutra može biti jedan od problema ukoliko se, a vidimo da su zapravo i analize i pritisci EU iz godine u godinu da se uvede određeni porez na nekretnine koji će se morati zamijeniti onaj dio komunalne naknade jer ukoliko ćemo morati ići na rasterećenje rada, a vidimo da se o tome govori da se rastereti porez na dohodak, a možda u budućnosti i nekakvi prirezi ili razno-razni doprinosi ili govorimo ovdje o zdravstvenom, mirovinskom vrlo teško. Međutim, doprinosima za zapošljavanje kao jedan od oblika zamjene prihoda lokalnoj zajednici svakako će u budućnosti ukoliko se dalje bude željelo ići rasterećenje rada da imamo veće plaće, kao neki oblik zamjenskih prihoda za lokalne zajednice biti će sigurno porez na nekretnine i to će se bez obzira koja Vlada bila, ova ili neka slijedeća u budućnosti će se morati pozabaviti tim pitanjem jer ukoliko vidimo koliko nam je opterećen rad, a naš rad je bez obzira kakve analize davala EU u našim dohotcima vidimo da su negdje oko 50-60% je opterećen naš rad i da vi iz naše plaće od nekih desetak tisuća kuna kad uzmemo nekakav prosjek nekakvih inženjera ili nekog srednjeg sloja, da oni daju sigurno 5-6 tisuća kuna mjesečno za njihova za poreze na njihov rad, a kada vidite da se zapravo za stambenu politiku ili daje se negdje 70 ili 80 ili određeni ili do 100 kuna određeno tko živi u kakvoj jedinici, vidimo da je opterećenje poreza na imovinu niže, puno niže i da će i ovakve poticajne mjere koje su sada kroz ovu mjeru da se daje određene poticaje za mlade, da će sigurno u budućnosti doći do toga da će netko morati reći tu istinu da će se ukoliko dalje želimo smanjivati porezno opterećenje rada morati ići većim oporezivanjem ili kapitala ili imovine. Nažalost, to su neke nužnosti koje baš ugodno reći, izreći, biti popularan. Međutim, to je ono što prema svim projekcijama kada vidite državni proračun ili ... [[Govornik se ne razumije.]] na određenim projekcijama za ostvarivanje gospodarskog rasta ili da bi se uklanjanje perspektive potencijalnih stope gospodarskog rasta da će u budućnosti netko o tome morati progovoriti. Kada se govori o ovome Zakonu vidimo da je Vlada, iako je projicirala negdje oko 1000 zahtjeva, da je došlo oko 2300 zahtjeva i da je sam ovdje ministar rekao da je došlo do određenih rebalansa, odnosno povećanja, negdje oko 7 milijuna kuna i da su te određene projekcije nešto više nego što su bile prvobitno planirane. I zato mi je bilo, kažem, i nejasno zašto se ponovo u ovome zakonu, a vidite da je veća bila potražnja ponovo govori o tih nekih 1000 kredita kad sami znate da će se to odnositi na 3 godine i da se sada proširuje sa 4 na 5 godina, zašto se i dalje ostavljaju ti iznosi? A sami znate da to neće biti dovoljni iznosi za poticanje ovoga programa. Također sam ministar je rekao da će ova mjera u nekakvom trogodišnjem, četverogodišnjem razdoblju koštati negdje oko 300 milijuna kuna i zbog toga su, budući da je sama Vlada, odnosno u obrazloženju ovoga zakona navedeno da se ovim postojećim zakonom nije uspjelo potaknuti veću i građevinsku operativu, odnosno i na onim mjestima koji prema indeksu razvijenosti u RH se razvija na nižim razinama, da se nije uspjelo potaknuti i zapravo priznala je sama Vlada da prilikom donošenja tog prvog zakona tolki su bili zahtjevi, odnosno najveći dio zahtjeva i obrađen i odobren zapravo najviše iz Zagreba, oko 66%, odnosno u 7. skupini negdje oko 11%, odnosno kad vidite negdje oko 130 milijuna kuna, negdje 100 milijuna kuna, zapravo najrazvijeniji dijelovi Hrvatske odnosilo se na poticanje rješavanja stambenog pitanja za mlade osobe u razvijenim dijelovima Hrvatske i zato razumijem namjeru Vlade da je kroz ovaj sada model indeksa razvijenosti pokušala taj dio prenamijeniti, odnosno da se prema određenim postotcima subvencioniraju određene rate za ona područja koja smatramo da bi trebala više poticati i da se na tim područjima i očekiva taj i gospodarski, odnosno u ovome djelu i građevinski poticaj za rješavanje stambenih pitanja. Ono što bi bilo dobro vidjeti je, vidjeli smo da u zadnjih godinu dana, zadnje 2 godine, sad dal je potaknuto to ovim zakonom, dolazi do porasta cijena nekretnina u RH, pogotovo u Zagrebu i bilo bi dobro vidjeti da li postoji uzročno-posljedična veza između ovoga zakona i rasta cijena nekretnina u Zagrebu i u drugim dijelovima Hrvatske što znači da u konačnici ponovno kod rasta cijena nekretnina će se to prevaliti na krajnjeg korisnika i da sada se postavlja određeno pitanje tog efekta, ukoliko … [[Govornik se ne razumije.]] snažnog rasta, vidimo do 15% ponovo se probudilo tržište nekretnina, znači dobro je da građevinari rade, međutim ja nisam bio pobornik i znamo što nam se u prošlosti dogodilo kada su tako snažno rasle cijene nekretnina. Znači taj ponovo se balon napuše, ponovo se špekulira i nije dobro da se špekulira kada netko želi rješavati svoje određeno stambeno pitanje, da tržište nije dovoljno duboko, odnosno toliko je plitko da jednim zakonskim mjerama može utjecati na porast cijena nekretnina 120 do 15%, da svakako i Vlada možda nekakvim drugim zakonskim rješenjima bi trebala ograničiti takav visoki rast cijena jer znamo da se u budućnosti, odnosno što nam se dogodilo? Da će to ponovo ili se prevaliti na građane koji će plaćati kroz skuplje kredite, a u konačnici do onemogućnosti otplate tih kredita. Ovdje je bilo zadnji put govoreno da li da se, što se tiče transparentnosti, zato mi je žao što možda ministar je to rekao i to pohvaljujem u svom uvodnom izlaganju, ali možda bi bilo dobro da ostane i zapisano budući da će netko jednog dana i čitati ova obrazloženja svega toga pa moram priznati da uvijek je bio problem sa obrazloženjima kod nekakvih zakona kada se donose, da se zapravo upravo ovo što ste rekli da se zna da je to određena prosječna kamatna stopa maksimalna oko 3,75% da su banke nudile 3% do 3,5%. Zatim da vidimo koliko je tih kredita bilo odobrenih u kunama, s druge strane ono što smo htjeli i raspravljali da se potiče hrvatska kuna kao nacionalna valuta i da se zapravo, kada se država subvencionira, znamo da država dobiva prihode u kunama, da zapravo bi trebala biti i kuna ta kao valutno sredstvo, da s druge strane na određene tečajne razlike ne odlazi jedan dio novca iz proračuna, da on ne odlazi na tečajne razlike i da se zapravo potiče, zato bih volio ako ministar tu informaciju koliko je kredita odobreno u hrvatskim kunama? I onda ako su to kamatne stope oko 3% ajmo reći do 3,5% u hrvatskim kunama, onda možemo reći da se to radi o jednim povoljnijim stambenim kreditima u RH i da je to onda prava mjera izvršena. Mi smo svjedoci sada činjenice da je općeg pada kamatnih stopa u RH, ne samo zbog pada izvora financiranja kod banaka i da ovaj slijed niskih kamatnih stopa, zašto banke ovako nisko i nude kamatne stope? Zato što jednostavno i na tržištu se nalaze kamatne stope negdje oko 3 do 4%, 3,5 do 4% tako da je svakako ova mjera bilo dobro da banke nakon, zato sam i postavio pitanje ministru, da nakon što istakne ova mjera da banka vam subvencionira 4 do 5 godina kamatnu stopu, država subvencionira, da banke nakon toga ne dođu do povećanja kamatnih stopa. Vi ste rekli da to svatko ugovara individualno, međutim ne bi bilo dobro da evo sada država 4, 5 godina subvencionira te kamatne stope, ušli smo u taj program i vidimo da se najave prema HNB-u, da bi niske kamatne stope trebalo to vrijeme završit i onda da se nakon 3, 4 godine dogodi da se ponovo te kamatne stope snažno povećaju na tržište i onda više nemate onaj i valutni rizik ovdje što je govorio gospodin Lovrinović, imate ponovo i kamatni rizik i na taj način da ponovo onda sutra država mora regulirati rješavanje tih stambenih pitanja. Tako da bi bilo dobro kad se već ovakve nekakve mjere i daju poticaj i određeni javni novac, da u tom djelu i poslovne banke, barem onima koji su odobrili ovako povoljnim uvjetima te niske kamatne stope drže zapravo do krajnjeg roka otplate, odnosno da se ne dođe do promjena nakon 3-4 godine jer vidim da su kažem već najave da će se povećavati kamatne stope. Također, one što su novine u ovim izmjenama zakona, to su produženje rokova s 4 na 5 godina, te produžuje se rok za subvencioniranje kredita za svako novorođeno dijete. Ovdje je bilo govora i mislim da bi to bila isto dobra mjera da se zapravo ne uzima samo novo rođena djeca nego svakako imamo i obitelji koje imaju dvoje, troje ili četvero ili više djece i da je ovo također i za njih bi bilo dobro kada bi se računalo kako jedan oblik subvencije za koliko zapravo cjelokupna obitelj ima djece, tako da vidim da ovdje sad niste o tome razmišljali. Međutim, svakako mislim da bi to dalo još puno bolji učinak, a ne samo da gledate novorođenu djecu, budući da su već obitelji sada koje imaju određenih stambenih problema i koje imaju kažem, troje, četvero i više djece da ih samim time ovim im pomognemo i mislim da bi i tada bilo još više zahtjeva i da bi tada ta mjera bila i još učinkovitija i ovdje svakako pozdravljamo za ovaj dio gdje se dodaje također određeni dio subvencije za osobe koje imaju određeni utvrđeni invaliditet kao određeni dio također subvencije. Klub SDP-a načelno podržava rješavanje i poticanje da mladi ostanu u RH i kao određene mjere svakako svaka mjera koja u ovim današnjim uvjetima gdje ljudi masovno odlaze iz RH dobro će doći. Međutim, pitanje je da li više i ove mjere koje Vlada pokušava i koje će koje koštaju kao što smo rekli negdje 300 miliona kuna plus uz ove druge brojne mjere, mislim da se kada bi se iz proračuna uzeli ovo što smo rekli danas i sve ove zakone o poticanoj stanogradnji i subvencijama određenim stambenim štedionicama i kroz ove brojne druge poticaje, mislim da se dođe do nekoliko milijardi kuna i sad je pitanje da li je to više dovoljno za rješavanje ovog gorućeg problema i da li bi se Vlada možda i osim poticanja i dobivanja određenog vlasništva trebala još ozbiljnije baviti najmom stanova jer ono, kao što su pokazale zapravo razvijenije ekonomije zbog mobilnosti radne snage tržište najma stanova je također pokazalo svoje pozitivne efekte u rješavanju određenih gospodarskih problema, odnosno manje utječu kada dođe do pada cjenosti nekretnina, manje utječu kod određenih poreznih politika, ukoliko dođe do poreza na nakretnine. Znači, ti ljudi su manje pogođeni tim određenim i recesijom su manje pogođeni i zbog toga je, negdje sam pročitao da u Švicarskoj zapravo svega negdje oko 30% stanova je u vlasništvu. Tako da za sada podržavamo ovaj dio i ja se nadam da će ove mjere imati ... [[Govornik se ne razumije.]] učinke. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I sad ispred Kluba zastupnika HNS-a najprije će govoriti gospođa Puh.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani potpredsjedniče Vlade sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Eto, danas raspravljamo ponovno o Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita i moram reći da sam kako je ova rasprava zapravo ujutro počinjala, bila sam poprilično šokirana i zgrožena sa određenim činjenicama koje sam čula od naših kolega zastupnika. Ono što bih prvo željela istaknuti i napomenuti, a to je da prošle godine kada je Zakon bio donesen, bio je predviđen samo za prošlu godinu i samo da se jedanput znači, naši mlađi građani imaju priliku prijaviti na te kredite. Ovim izmjenama Zakona koji danas imamo na dnevnom redu, mi omogućujemo još u iduće tri godine svim našim mlađim građanima da se i dalje znaju planirati svoju budućnost, da mogu planirati svoje stambeno zbrinjavanje. Jedna takva mjera možda se nekima ne čini kao da se može riješiti apsolutno cijeli svijet, ali vjerujte mi, mladoj osobi koja želi osnovati obitelj, koja se želi osamostaliti, takva mjera jako puno pomogne i jako puno joj zapravo olakša budućnost i daljnji život. U prošloj godini 2320 osoba je iskoristilo mjere po ovom Zakonu i pokazan je veoma veliki interes. Ono što me posebno veseli je i 200 beba koje rodilo u tim obiteljima. Znači, te obitelji su dobile mogućnost i produžile su si sufinanciranje njihovih kredita za još dodatne dvije godine po bebi, što svakako vjerujem da će im olakšati njihovu budućnost i planiranje obitelji u buduće. Ono što definitivno je danas bilo puno govora o tome, a doticalo se indeksa razvijenosti i mnogi, koliko sam imala prilike čuti su protiv toga da se subvencioniraju krediti prema indeksu razvijenosti. Ja sam definitivno za to da se sufinanciraju prema indeksu razvijenosti. Mi kada gledamo sada po izmjenama ovog zakona, do sada se subvencioniralo 4 godine krediti, sada se to povećava na 5 godina. Dakle, ovi koji će biti u 8. skupini, znači u najrazvijenijoj skupini će zapravo nadoknaditi sve ovo kroz ovu jednu godinu, a pružit će se prilika, recimo u mojoj Krapinsko-zagorskoj županiji. Mi smo županija koja gravitira prema Zagrebu, koja je jako blizu Zagrebu i u kojoj se zapravo kada bi se svima jednako subvencionirale rate kredita, ja vjerujem da bi dobra većina obitelji zapravo odlučila, bilo bi im možda komfornije da kupe stan u Zagrebu i da se presele u Zagreb. Upravo iz tog razloga ja definitivno podržavam postotke prema indeksu razvijenosti jer tada će definitivno obitelj koja recimo živi u Desiniću, koje je na manje od sat vremena od Zagreba, sigurno će se odlučiti da ostane u svojoj općini, odlučiti će se da zasnuje svoju obitelj i gradi budućnost u svojem kraju u kojem živi. Svi mi govorimo o iseljavanju mladih, govorimo o iseljavanju mladih izvan RH. Tko je ikada spomenuo iseljavanje mladih iz ruralnih područja prema urbanim područjima? Da li ćemo mi imati jednu pustu zemlju koja će zapravo imati stanovnike samo oko 5, 6 većih gradova? Da li će Hrvatska biti bazirana na Zagreb, Split, Osijek i Rijeku? Ja mislim da ovakvim mjerama koje jesu mali koraci idemo prema tome da nam ljudi ostanu u ruralnim krajevima, idemo prema tome da nam ljudi odluče zasnivati obitelji u ruralnim krajevima i samim time iza toga živjeti od rada u ruralnim krajevima ili preko OPG-a ili preko nekih drugih mogućnosti koje će im se definitivno otvarati. Pričamo o demografiji, svi pričaju o demografiji, ali priznajmo si istinu. Danas ovo što se dešava, da bi se to spriječilo, o tome smo trebali početi razmišljati prije 10 godina i trebali smo prije 10 godina krenuti sa mjerama da spriječimo da nam mladi odlaze iz Hrvatske. Ušli smo u EU, otvorene su granice, svi su zapravo znali da će postojati jedno tržište i da će mladi tražiti svoje prilike. Ono što mi moramo osigurati je to da se mladi nakon što odu, što iskuse, što dobe novo iskustvo da se natrag vrate u Hrvatsku i da ta svoja iskustva koja su dobili u EU i drugim gradovima zapravo iskoriste za dobrobit i same naše RH. Ovaj zakon je jedan od zakona koji to omogućava. Ono što bi još željela podsjetiti, znači svi pričamo kad god koji zakon ovdje raspravljamo i kad god sam raspravljala o bilo kojem zakonu koji ima demografije u sebi u Hrvatskom saboru, svaki put se govori ma taj zakon ne bude donio ništa novoga, to su samo sitnice, to su kozmetičke promjene. Promijenili smo Zakon o rodiljnim i roditeljskim naknadama, promijenili smo Zakon o dječjem doplatku, imali smo poreznu reformu u kojoj su uvećane olakšice za djecu. Sada imamo zakon kojim omogućavamo mladim ljudima da dođu do stambenog rješavanja svoje budućnosti. Znači mi ne možemo imati jedan zakon koji će apsolutno kao čarobnim štapićem riješiti pitanje demografije i riješiti pitanje mladih u Hrvatskoj, ali možemo imati mozaik različitih zakona na kojima radimo i sa kojima se radi. Ovo su samo neki od zakona koje sam sad navela, a definitivno ovaj Zakon o subvencioniranju kredita je po meni iznimno dobar, a pogotovo to što se gleda prema skupinama razvijenosti jer se ja nadam da će samim time više obitelji odlučiti živjeti u mojem Zagorju i da će više obitelji zaključiti da im je ljepše živjeti na zelenim bregima gdje će odmah imati i veće sufinanciranje rate kredita, nego da odu u Zagreb i žive u jednoj urbanoj džungli. Zahvaljujem.
Sada će nastavit gospodin Batinić u drugom djelu izlaganja.
Hvala podpredsjedniče, poštovani podpredsjedniče Vlade sa suradnicom, kolegice i kolege. Nastavno na ovo što je kolegica Puh govorila, naime zašto sam se javio za raspravu? Prije svega zato što se neki, ne samo da se brkaju pojmovi, nego očito su neki i promašili čitavu temu. Vrlo jasno je uvodno i sam podpredsjednik Vlade ministar graditeljstva kazao da je to jedan u nizu seta zakona koji su u nadležnosti njega kao podpredsjednika Vlade, koji će pomoći demografskoj obnovi. Subvencioniranje kredita, to je jedna od mjera, POS gradnja, svakako da ne može ministarstvo samo po sebi riješiti POS stambena pitanja. Tu je naravno ono što je izuzetno važno i bez čije podrške i potpore ne može se radit, to su jedinice lokalne samouprave. U paketu Vladinih mjera, koliko se sjećam iz izvješća, negdje preko 9 milijardi kuna je težak paket Vladinih mjera vezano za demografsku obnovu, povećanje rodiljnih naknada, nedugo smo imali zakon kojim se proširio broj korisnika dječjeg doplatka. Govorimo o subvencioniranju dvosmjenske nastave. Kad se pogleda i zadnje mjere ruralnog razvoja, manje-više i na zadnjim programima koji su bili verificirani i projekti koji su prošli i trendovi koji jesu, upravo se ide i jeste demografska mjera, znači favorizirat će se gradnja vrtića, pogotovo u onim sredinama gdje ih nema. Pa ja vas pitam kud više? Nisam čuo niti jedan konkretan prijedlog, da li kroz raspravu, da li kod kritiku, što još? Što još? Ja ću postaviti pitanje svima nama, neki mnogi nismo sjedili ovdje u Saboru, a što su radile Vlade, prethodne Vlade u zadnjih 20 i nekoliko godina? Sad odjednom se aktualizirala ta tema. Ja bih vas samo htio podsjetiti, set mjera i svjesni smo činjenice da one neće polučiti rezultate preko noći, to su određeni trendovi, određeni pokazatelji mogu biti, pitanje je uzorka. Imali smo izvješće i na Odboru za regionalni razvoj i ovdje jednako tako refleksija, odnosno rekao bih rezultati Zakon o otocima. Koliko godina se provodi taj zakon, odnosno subvencionirano je život u cijelosti na otocima i mislim da se radi o nekakvih 15ak godina, nakon toga vide se određeni pozitivni trendovi i demografski, znači moramo biti svjesni realnosti, moramo biti svjesni situacije. Postavlja se pitanje, tu je bilo zašto mladi odlaze? Pa vjerojatno kada gledaju i ovaj Sabor, tu se ne smatram na sebe i mnoge kolege koji su više nego korektni, nego na određene kolegice i kolege kakve poruke artikuliraju, kakvu politiku zastupaju ili politike jer je to politikantstvo prije svega, a ne politika, politika je smjer, što hoću, što smatram da treba, a ne skupljanje jeftinih poena. Zašto mladi odlaze iz Hrvatske? Pa vjerojatno iz više razloga, još nisam čuo nijedan suvisao odgovor, ovdje. Odlaze radi bolje plaće, to znamo. Odlaze iz razloga jer ovdje nisu imali adekvatno plaćen posao i to je točno. Odlaze jer smatraju da im negdje drugdje bude bolje. Da li im je bolje? Pa ne znam. Ono što mogu govoriti i o čemu mogu govoriti je da mnoge tvrtke, govorim iz područja sjevera Hrvatske gdje imam podatke, mnoge tvrtke naravno i zaposlenici rade vani na poslovima za bolju plaću. Ali da li žive kao u Hrvatskoj? Ne. Kolegice i kolege, vjerujem da će velika većina, velika većina već sada traži, već sada se želi vratiti, traži način kako da se vrati jer i za manju plaću ovdje je ljepše u Hrvatskoj nego što je, a na nama je i na Vladi i na vladama da stvorimo pretpostavke kada se vrate za trajno, ne povremeno, kada više neće trebati odlaziti van da imaju vrtiće, da mogu riješiti stambeno pitanje, da mogu zasnovat obitelj. Klub HNS-a će podržati ovaj zakon i vjerujem da će isto biti i isto rezultirati pozitivnim trendovima kao što i ovaj prethodni i da će biti više zahtjeva nego što je bilo i prije. Hvala.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Prvi je gospodin Domagoj Mikulić. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče SAbora. Poštovani potpredsjedniče Vlade, poštovane kolegice i kolege. Zakon o subvencioniranju stambenih kredita stupio je na snagu u srpnju prošle godine zasigurno je široko prihvaćen od cjelokupne javnosti, poglavito mladih ljudi njih 2321 koji su zatražili i dobili subvencionirane kredite. Ove godine pred nama je u čitanju zakon s istom namjerom, ali ponešto izmijenjenim uvjetima i odredbama i ovaj zakon kao i onaj usvojen prošle godine potreban je i kvalitetan iz razloga potrebe osiguravanja stambenog prostora mladim osobama. Svakako je dobro da se donose mjere koje potiču mlade na ostanak i izgradnju života ovdje u Hrvatskoj te kojima se na početku izgradnje svoga samostalnog života smanjuju određeni životni troškovi. Svako malo bombardirani smo statistikama kako postotak mladih ljudi do 30 i više godina se povećava s obzirom na broj onih koji žive s roditeljima, a brojni su razlozi tom, možda je najveći taj da jednostavno financijsko stanje im ne omogućava ranije odseljenje i vlastiti životni start. U tome smislu je poželjno i pozitivno da država mladima daje jedan konkretan višegodišnji financijski poticaj, a to se definitivno ogleda u ovome prijedlogu zakona. Ipak htio bih napomenuti da odredbe koje ovaj današnji zakon razlikuju od prošlogodišnjeg na neki način zakidaju određene dijelove Hrvatske odnosno određeni dio njezinih građana. Naime, za podjelu na osam skupina kojima se određuje postotak subvencioniranja korišten je indeks razvijenosti kao kriterij iako njegova inicijalna namjena nije bila takva da se koristi kao kriterij za određivanje subvencioniranih stambenih kredita jer u pojedinim situacijama dovodi do velikih nesrazmjera u odnosu na stvarno stanje na terenu. Iako svjestan sam da nemamo drugog mehanizma na koji možemo vršiti kategorizaciju. Jednim konkretnim primjerom koji imam u Slavoniji odnosno u Osijeku iz kojeg dolazim, razlika u subvenciji između Zagreba je samo 3% što pokazuje taj spomenuti nesrazmjer. Osobnog sam mišljenja kako mladi gdje god se nalaze u Hrvatskoj imaju poteškoće u osiguravanju svog stambenog zbrinjavanja i smatram da ih treba jednako poticati da ostaju u mjestu u kojem oni žele graditi svoj život. Doslovno od vaše najave za izmjene zakona svakodnevno dobivam upite kada će ići, hoće li biti do kraja godine, da li će se ove odredbe vratiti na staro itd., i djelomično se i slažem sa svima koji su mi uputili taj upit jer smatram da razvijenost pojedinih općina i gradova nije garancija da su ti pojedinci koji tamo žive i u konačnici korisnici tih kredita u rangu razvijenosti svojih gradova ili općina. Stoga evo i ovim putem u ime brojnih mladih ljudi koji zaista željno čekaju ovaj novi natječaj da na neki način imam i obvezu prenijeti njihovu želju da se još jednom razmisli o drugačijem modelu obračuna razine subvencije. No kao što sam rekao na početku, mjera odnosno sami zakon pisan je s opravdanom namjerom i svakako da je potrebno podržati svaku mjeru koja će potaknuti mlade na ostanak ovdje u RH. Definitivno podržavamo i što se subvencija podiže za jednu godinu, što se i podnositeljima i članovima kućanstva osoba s tjelesnim oštećenjem iza 50% produžava za jednu godinu. Pohvalio bih i podizanje roka na 2020. godinu, a sama činjenica da smo lani u ovo vrijeme kada se raspravljalo o prvotnom zakonu prognozirali negdje oko tisuću korisnika mjere, na kraju njih 2300 čak i preko steklo uvjete, zatražilo i dobilo ovaj oblik subvencije, što nam govori da je zakon zaista dobar i da ga mladi prepoznaju kao poticaj i mogućnost za izgradnju svoga života ovdje u našoj lijepoj. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Ante BAčić, želi li predsjedati. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,52 SATI]] Prelazimo sada na repliku, gospodin Ante Bačić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Mikulić, evo dosta ste u svojoj raspravi spominjali upravo indeks razvijenosti kao glavni kriterij vezano za visinu same subvencije po ovom zakonu. Definitivno trebamo i naglasiti, normalno da je zakon dobar, da je kao demografska mjera odličan korak. Ali moramo definitivno napomenuti i tu se slažem s vama da što se tiče mladih obitelji da ne možemo gledati kriterij gdje se nalaze, gdje žele ostvariti svoj krov nad glavom, bio to Osijek ili Split ali je dobar pomak od onoga od prošle godine što je bilo, ovim izmjenama za ovu godinu ali moramo upozoriti ministarstvo da razmisli za dogodine hoće li uvesti nekakvi novi kriterij da svima ostane 50% a da eventualno za nekakva ruralna područja i gdje želimo više poticati naseljavanje da povećamo tu stopu subvencioniranja. Ali ponavljam ono što sam i u uvodnom izlaganju u replici napomenuo samo gledamo Split. Nemoguće je iznajmiti, nemoguće je kupiti, moramo o tome voditi brigu. Hvala.
Želite? Izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče. Kolega Bačić, evo ono što mogu reći je da nadam se da će ovo povećanje od jedne godine nadomjestiti tu razliku u pojedinim općinama i gradovima gdje subvencija ovim prijedlogom će biti smanjena. Vi u Splitu imate također jedan drugi problem a to je iznimno visoka cijena stanova a mislim da ćemo danas ili sutra raspravljati o Zakonu o POS stanovima koja će sigurno vama u Splitu biti prihvatljivija opcija. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Ivan Lovrinović je sada, sada ima pojedinačnu raspravu. Nema ga, gubi pravo. Gospodin Vlaho Orepić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovaj zakon je jedan od onih koji se bavi raspodjelom ili ne stvaranjem uvjeta za realizaciju nekakve nove dodane vrijednosti. Znači mi ćemo dijeliti ono što imamo, odnosno što nemamo. Uvjerenja sam upravo zato da trebamo novu politiku koja se zalaže za politiku, da tu politiku dijeljenja zamijenimo sa politikom stvaranja, da politiku ne reda zamijenimo sa politikom reda. Obrazložiti ću vam zašto govorim reda i ne reda. I da politiku, da počnemo upotrjebljavati politiku koja poštuje prirodni proces. Ajmo nešto zaraditi, odnosno prvo raditi pa zaraditi, pa uložiti pa tek onda trošiti. Mi dok se ne vratimo u te odnose nećemo moći ljudi moji živjeti, dužni smo i Bogu i narodu. Sudionici u ovoj subvenciji, tko su? Zadužena država i ljudi u potrebi čija se emocija i potreba zloupotrjebljava. Zašto? Za populizam. Kratko i jasno. Posljedice su potpuno nejasne ovog zakona, i ne znamo kako će se ovaj zakon odraziti na našu stvarnost. Evo nekoliko jednostavnih pitanja gospodine potpredsjedniče Vlade. Koliko ovakvih plasmana očekujete? Kojeg su profila ljudi koji su potencijalni korisnici? Koliko je realno da potencijalni korisnici imaju trajnu sposobnost sudjelovati u tom i takvom odnosu koji se od njih očekuje, ova subvencija? Koliko je država uopće pravedna u ovoj proceduri na ovaj način kako je riješeno? Imamo situaciju da oni koji ne mogu ništa, na ovaj način ne mogu još više ništa. Da li ovih vaših 8 kategorija koje su se oslonile na kako kažete indeks razvijenosti ustvari 8 stvarnih i jedinih i realnih nepravdi? Vidjeti ćete da će praksa pokazati da jest. Imate li apsolutno ikakve molim vas brojeve koji argumentiraju ako ništa bar žurnost, odnosno potrebu žurnosti donošenja ovog zakona? Nemamo pravo donositi po žurnoj proceduri zakone za koje nisu stvoreni uvjeti. Za donošenje zakona po žurnoj proceduri ovoga nisu apsolutno nikakvi uvjeti stvoreni a da su stvoreni uvjeti vi bi to trebali dokazati prethodnom procjenom učinka tog zakona, brojevima a ne ja mislim da će to biti dobro. Molim vas, ovo nemam namjeru nikome docirati nego želim reći napokon ajmo promijeniti praksu u ovom Visokom domu. Ovaj zakon nadalje nije posljedica apsolutno nikakve konkretne stambene politike koja ima kontinuitet. Jedino je sigurno da ovaj zakon zadužuje dalje državu i da nije napravljena nikakva procjena učinka koja bi ukazala na žurnost postupka donošenja, to je jedino sigurno. Znači sadržaj ovog zakona nema argument u konkretnoj procjeni učinka, to je zaključak koji možemo svi skupa donijeti, odnosno niste ga pokazali. Ako nije posljedica jasne stambene politike, ako nema prethodnu, tj. nikakvu konkretnu procjenu učinka, već se samo bavi tehnologijom, realizacije nekakve potrošnje ovaj zakon nema ni formalne uvjete da se donosi po žurnoj proceduri. Molim vas da svi skupa preispitamo uopće proceduru donošenja ovog zakona. Naprotiv, procedura donošenja ovog zakona ukazuje na zloupotrebu ovog Visokog doma koji doslovno služi za verifikaciju neke i nečije vaninstitucionalne politike za koju nije jasno utvrđeno da li je uopće u okvirima javnog interesa. Ukoliko je nekako vaninstitucionalna politika u okvirima javnog interesa, zašto ne? I to je dobro. Ali mi nemamo brojeve, ajmo napokon razgovarati o konkretnim pokazateljima. Isto tako moram napomenuti zaključke Ustavnog suda, postupak donošenja ad hoc postupak donošenja zakona, to je pojava koja zabrinjava, koja je postala skoro pravilo a ne izuzetak. Nadalje, znači Ustavni sud kaže, pazite, da postupak narušava samu bit parlamentarizma, to sam i nedavno rekao u ovom Visokom domu, žurna procedura. Nemamo potrebe za žurnim procedurama. Također, takav princip rada ne uživa povjerenje građana što je bitno a istodobno podriva njihovo povjerenje u demokratske institucije, to je činjenica. Na kraju mnogi doneseni zakoni nisu imali uvjete za donošenje po hitnom postupku pa ni ovaj, to je činjenica. Nepovjerenje građana u državne institucije je jedan od razloga zašto naši ljudi odlaze je li? A ovaj zakon svojom procedurom donošenja hrani sumnju da se nekom pogoduje i to okrilju najburnijih emocija koje proizlaze iz odlaska naših građana, mi se krijemo tom emocijom ljudi koji su u potrebi, koji izlaze iz naše domovine, napuštaju svoj kraj, svoje kuće i pod tim nekakvim ambijentom emocije argumentiramo donošenje zakona po hitnoj proceduri. Nemamo potrebe za tim, nit imamo pravo na to. Gospodine podpredsjedniče Vlade, niti vi, niti bilo tko u ovoj državi nema više pravo niti sekunde biti površan u donošenju odluka i obavljanju svog posla. Nemate pravo neutemeljeno zaduživati državu, nitko to nema pravo više. Nemate pravo neargumentirano davati nadu, bilo kome. Predlažem da ovaj zakon povučete iz ove neutemeljene žurne procedure. Dajemo ga u javnu raspravu, dozvolimo dovoljno dugu javnu raspravu i stručne i zainteresirane javnosti, donesimo skupa zaključke. Objektivno procijenimo te učinke i onda s tim učincima predoči svima onima koji odlučuju o ovom, i o svim drugim budućim zakonima, uopće nije bitan sad u konačnici ni sadržaj ovog zakona, tko odlučuju, trebaju odlučivati temeljem jasnih činjenica i na taj način da donosimo ispravne odluke u odnosu na naš, odgovorne odluke u odnosu na proračun i ispravne u odnosu na naše građane. Znači posebno je degutantan, upotrijebit ću tu riječ, možda je čak malo teška, ali je argument da doprinosi, da je ovo dobra demografska mjera, nemojmo se igrati sa tom emocijom građana. Ne možemo ovaj zakon koji je neprovjeren, koji nismo jednostavno zbrojili brojeve, nismo procijenili učinke i reći da imaju takvu posljedicu. Moramo biti odgovorni. Na kraju sve nas kolegice i kolege, neću dužit, pozivam, prekinimo s praksom neodgovornog donošenja zakona i propisa, ovo je 23. ili 4. zakon samo u ovoj godini koji smo donijeli bez ikakve procjene učinka u ovom visokom Domu, nevjerojatno smo, uopće ne znamo šta radimo ni sebi, ni narodu koji nas je birao. Prekinimo s tom praksom. Vratimo u proceduru ljudima, nek zainteresirana stručna javnost kaže pa na kraju ako kaže da je ovo super zakon, onda je super zakon, ali ćemo u zajedništvu ga izglasat. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imate 4 replike. Prva replika gospodin Škibola.
Hvala poštovani podpredsjedniče Sabora. Gospodine Orepić, rekli ste da za ovaj zakon nije napravljena kvalitetna procjena učinaka i ja smatram također da nije napravljena kvalitetna procjena učinaka u interesu Hrvatskih građana, ali tko će imati dobre učinke i koristi od ovog zakona, to je upravo na onom tragu gdje ste vi govorili da se nekome pogoduje ovdje. Ja smatram da se pogoduje bankama koje su u 99% u stranom vlasništvu, jer će banke temeljem ovog zakona zaraditi određene fiksne iznose iz državnog proračuna i defakto se stvara proračunski deficit u korist inozemnih banaka, a Hrvatski građani i mlade obitelji biti će samo određeni kolaboratori te suradnje. Hvala.
Gospodin Orepić, odgovor.
U pravu ste. Pa mi jednostavno trebamo novu politiku, politiku koja će se zasnivati za početak na poštivanju zakona, pravila igre koje smo sami donijeli. Pa ljudi moji mi ne poštujemo pravila igre koje smo sami donijeli. Nemamo pravo i nitko ga nema pravo, niti vi podpredsjedniče Vlade, možda ćete na silu s rukama provući donošenje ovoga zakona, no nemate pravo ga donijeti hitnom procedurom, pokažite da ste usklađeni sa odgovornošću koja proizlazi iz trenutka u kojoj se naša država nalazi, procijenimo učinke, recimo to su ti takvi učinci, na taj način pomažemo našim građanima i tu vaninstitucionalnu politiku podredimo javnoj politici. Ona nije štetna ukoliko je u pozitivnoj korelaciji sa javnim interesom, sa interesom naroda. Ukoliko ona nadrasta interes naroda, a to se u ovom trenutku događa i mi ovdje u Saboru doslovno služimo da verificiramo što je netko odlučio u nekakvoj kafani ili restoranu. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodine Zekanović.
Poštovani kolega, ovdje donosimo Zakon o subvencioniranju stanova, a zapravo rasprava nam se pretvorila u raspravu o demografskoj politici koju Hrvatska nema. Znači Hrvatska još uvijek nije donijela taj strateški dokument, dokument kojim će se napraviti preduvjeti za demografsku obnovu. Onda idemo stihijski. Imamo neke zakone, evo kolega Škibola je lijepo rekao, je li tu najveći benefit, hoće li najveći benefit tu izvući banke ili upravo mladi ljudi o kojima se govori? A ja bih ovdje usudio se reći da kod nas u državi zapravo nije toliko ni loše. Evo čujemo od premijera kad nas uspoređuje s Afrikom da je kod nas zapravo sjajno, tako da čemu onda uopće raditi stanove, odnosno subvencionirati tako nešto kad u odnosu na Nigeriju ili ne znam koju državu Afrike je u Hrvatskoj jako dobro?
Gospodin Orepić.
Poštovani kolega Zekanoviću. Da, nemamo stabilnu politiku, donosimo zakon koji regulira, odnosno donosi i definira nekakve odnose po pitanju stanova, stambenog zbrinjavanja naših građana, nemamo demografsku politiku, a ovaj isti zakon koji proizlazi iz neimanja politike, bilo kakve o njemu, pravda se demografskom politikom, jel, demografskim nekakvim mjerama. Molim vas, ovo nije nikakva demagogija niti politička romantika, nego jednostavno vratimo se u proceduru koju smo sami sebi propisali. Poštujmo to i biti ćemo sigurno 30% bolji. Onda ćemo valjda početi razmišljati o onome što govorimo i biti ćemo obvezni nešto i pročitati. Na ovaj način je nedopustivo da se ovaj dom ponavljam, zloupotrebljava za verifikaciju van institucionalne politike. Prekinimo s tom praksom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Bačić.
Gospodine potpredsjedniče. Kolega Orepić, bunite se da se ovaj Zakon donosi po hitnoj proceduri, zašto i kako. Mislim da je bilo koji drugi zakon, složio bih se s vama. Ali ovo je vrlo kratak, jasan, operativan Zakon koji, ako koji Zakon treba proć hitnu proceduru, to je ovaj. I vrlo jasno i analiza i učinkovitost i sve mjere koje smo postigli, donijeli smo ga prošle godine. Ovo su sad samo izmjene i dopune koje idu na korist građanima. Učinak znamo, 2235 odobrenih zahtjeva, 200 djece u godinu dana koji su iz tih obitelji koje su osigurale dom na ovaj način, postotak po svim indeksima, postotak gdje se iskoristilo ovo pravo na stambeni kredit, znamo po županija gdje, u kojim gradovima. Znači, sve podatke imamo. A bunimo se da teško donosimo odluke, da je sporost administracije. Upravo ovakvi operativni brzi zakoni nam trebaju ići kroz hitnu proceduru. Ne znam u čemu je problem. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Orepić, odgovor.
Operativni, brzi Zakon. Donošenje operativnog, brzog Zakona nije donošenje po brzoj proceduri. Nije zato što nema osnova. Ljudi moji, vi ne možete u nogometu dat rukom gol. Zapamtite, takva su pravila igre. Ajmo poštivat pravila igre koja smo donijeli sami, nema nikakvih problema. Hvala lijepo.
Poslije Maradone na svjetskom prvenstvu. Gospođa Topolko, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani zastupniče, rekli ste da se ovim Zakonom pogoduje. Pogoduje se mladim obiteljima da s 4 godine ide otplata na 5 godina. Ovo je samo nadopuna odnosno izmjene i dopune matičnog Zakona koji smo usvojili prošle godine, po kojem je 2300 obitelji steklo kroz nad glavom, u kojem su rođena nova djela. Spominjali ste emocije. Ja samo želim ovom priliko zahvaliti Vladi RH, ministru koji je donio taj Zakon i koji je izazvao emociju sreće tih mladih obitelji i mladih rođenih beba. Hvala.
Hvala i vama. Izvolite, odgovor.
Sve pozitivne učinke ovog Zakona odnosno Zakona koji je do sad donesen ja pozdravljam. Ali nedopustivo je, ponavljam da donosimo zakone mimo pravila igre. Mi ne poštujemo vlastite institucije. I upravo to naglašavam, bit svega što sam danas iznio je to. Poštujmo vlastite institucije, neće biti nikakvih problema. Bit ćemo 30% efikasniji i korisniji građanima. Ovako otvaramo prostor van institucionalne politike koje ste sigurno i vi svjesni.
Hvala. Gotovi smo s replikama. Slijedeću pojedinačnu raspravu ima gospodin Marin Škibola. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Uvaženi potpredsjedniče Vlade, državna tajnice. Danas na dnevnom redu imamo izmjene i dopune Zakona o stambenom subvencioniranju kredita. Danas ću ponoviti određene stvari koje sam govorio i u inicijalnom predlaganju ovoga zakona. Može se reći da ovaj novi Zakon, ajmo reći u ispravljenom obliku nudi neke pozitivne pomake. Znači, nije sve loše. Jasnije se definira stanje stanova u vlasništvu podnositelja zahtjeva, bolje se definira dokumentacija koja se treba prilagati, prije je subvencioniranje na rok od 4 godine, sad na rok od 5 godina, ovisno o indeksu razvijenosti. To može biti dobro, a može biti i loše. Npr. u 7. skupini indeksa razvijenosti spada grad Osijek i sad vi u gradu Osijeku imate naselja Tenje i Sravaša, ako se ne varam i zapravo ta naselja nemaju uopće provedenu kanalizaciju. Znači, izrazito su nerazvijena, ali spadaju u grad Osijek i njima će subvencija na ove kredite biti mnogo manje nego što bi trebala biti. Znači, tu vidim deficit u tom pogledu. S druge strane, nakon donošenja ovog zakona vjerojatno će doći i do porasta cijena nekretnina, tako da će samim time se i ta subvencija od 30% i od 35% reducirati za porast cijena nekretnina. Dobra je stvar što se povećava godina subvencije osobama sa invaliditetom itd. Međutim, da se vratimo na suštinu. Koja je suština Zakona? U prijedlogu ovog Zakona Vlada RH navodi da je suština poticanje demografske obnove, urbane regeneracije naselja, te smanjenje iseljavanja mladih obitelji. Ovo su izuzetno bitni problemi kojima se hrvatski građani susreću. Međutim, ja smatram da ovim mjerama ne možemo korjenito promijeniti te probleme i da zapravo samo po površini grebemo, a ti problemi su toliko duboki i to statistike pokazuju. Znači, mi imamo preko 320 tisuća blokiranih građana, imamo preko 25 tisuća poslovnih subjekata koji su blokirana i ovim Zakonom na neki način imam dojam da se samo navlači mlade ljude u nove kreditne odnose a vi kad ste pod kreditom, vi ste zapravo u tom podložnom položaju i vi ste na neki način rob i poruka koja treba dolaziti od Vlade RH nije poruka vazalnog odnosa, znači nije poruka podložnosti spram banaka nego poruka koju Vlada treba slati mladima ljudima je poruka financijske neovisnosti i financijske slobode za mlade ljude, za mlade obitelji kako bi ostali u domovini a ne da ih vi povoljnijim nekim kreditima tjerate u nove kreditne odnose i pitanje je kako će se to razvijati nakon tih 5 g. subvencije pogotovo kada nudite ponovno kredite sa valutnom klauzulom, znači u euru, švicarskom franku i onda zapravo se ne ovisi tu o kuni nego o kretanju o aprecijaciji ili deprecijaciji nekog eura ili švicarskog franka i tu može dolaziti do problema. Što je bitno za reći? Bitno je za reći da nije moguće rješavati dužničke probleme hrvatskih građana samo na način takav da se nikad vjerovnici ne uđu ajmo reći u tu kooperativnu suradnju, znači vjerovnici moraju snositi teret odgovornosti i teret financijske krize. Ovaj zakon na nikoji način zapravo ne zadire vjerovnike nego se pogoduje vjerovnici i pogoduje se inozemnim bankama kao što sam već rekao, koje su u stranom vlasništvu jer će inozemne banke ovim zakonom uprihoditi velike fiksne iznose i toj čeka upitno i za narušavanje načela slobodne tržišne ekonomije jer vi kada državno intervenirate, ali vi ste tu u državi intervenirali ne direktno za građane, što je po meni opravdano, nego ste državno intervenirali da bi privatne banke u nekom stranom vlasništvu ostvarivale fiksne profite. Po meni to nije patriotska, po meni to nije domoljubna politika, ona izvorno domoljubna politika koja bi se trebala brinuti o interesima hrvatskih građana ispred svega a onda o interesima nekih inozemnih banaka koje zapravo, pa te inozemne banke ovdje su došle u načelu čisto da izvlače profit a kada treba snositi neku odgovornost, ona bježe i samo to, npr. kad vi u Parlamentu uredite odnose, kada vi u Parlamentu donesete neki zakoni bi trebalo regulirati poslovanje tih banaka, e onda one se bune i tuže vas na nadnacionalnim sudovima, tuže državu, ponašaju se bahato, prijete, ucjenjuju itd. One ucjenjuju Vladu, oni mogu reći čujte, ako ne izmijenite taj zakon, mi vam nećemo dato nove kredite, nećemo dati nove kredite državi i što se onda dešava, dešava se to da vas oni na neki način ucjenjuju socijalnim nemirima jer ako nema novaca a novac dolazi samo od njihovog kredita, e onda smo mi u podložnom položaju i taj podložan položaj se vidi i u ovom zakonu. Najniže kamate, npr. kamatne stope u Euro zoni su u Francuskoj, 1,66%, u Njemačkoj 1,76%, Luksemburg, Austrija, Slovačka i Belgija imaju prosječne kamatne stope ispod 2% a Hrvatska ima prosjek 4,1 kamatnih stopa. Znači to su jedni pokazatelji da mi u EU-u imamo duboku divergenciju a ne konvergenciju koja se nama cijelo vrijeme propagira kao da se kamatne stope približavaju jer to nije istina, vidite npr. Grčka ima prosječnu kamatnu stopu 5,2%, Latvija ima 5,55%. Znači sa takvim kamatnim stopama te države su u inferiornom položaju i onda se čudimo zašto dolazi do Brexita. Pa vidite, EU bi trebala biti priča neke ravnopravnosti ali ako u Grčkoj imate kamatne stope 5,2% prosječne, a u Francuskoj 1,66%, pa onda je jasno da će građani Grčke biti skeptičniji prema euru, prema Euro zoni i to se pokazuje u stvarnosti i zato imamo rast euroskeptičnih pokreta u EU-u. Znači sve ima određeni uzročno-posljedični slijed. Znači ništa nije bezveze kako se često u javnosti nastoji prikazati. Ono što je bitno reći je da je taj odnos diskriminatoran, znači to su diskriminatorni odnosi, ako su negdje kamatne stope 5% a negdje kamatne stope 1,66%, onda sukladno europskom pravu, netko bi to trebao sankcionirati takvo poslovanje jer ne možeš davati u Francuskoj kamatne stope za 1,66% a hrvatskim građanima se daje kamatne stope za 4,1%, 4,2%. Veliki deficit ovog zakona je također što su nisu utvrđeni niti kriteriji, kome će se davati tih 1000 kredita, znači nego „tko prvi, njegovo“, po meni je to neozbiljno, a s druge strane bilo bi dobro umjesto ovih mjera u kojima se pogoduje stranim bankama, trebali bi osnovati jednu državnu, nacionalnu banku pa da onda ta državna nacionalna banka radi ove stvari a ne da mi pogodujemo inozemnim bankama. To je neki bit politike a ne uvijek da se pogoduje stranim interesima. Eto, hvala.
Imate nekoliko replika. Prvu repliku ima gospodin Zekanović.
Kolega Škibola, rekli ste ključnu stvar a to je da su kamate u zemljama zapadne Europe u koje uvijek gledamo i koje su nam uzor, u ovom slučaju i do 3 puta manje nego u Hrvatskoj. I onda se opet postavlja pitanje tko će imati najveću korist od ovog zakona? imate će poneki pojedinac, ja se slažem, nismo protiv toga ni kolega Škibola ni ja, međutim, da se stvarno želi pomoći mladim hrvatskim obiteljima da se stambeno zbrinu, onda bi Vlada Rh uvjetovala da se snize kamatne na stambene kredite i onda bi tek doprinijeli stambenom zbrinjavanju. Na ovaj način mi direktno u konačnici pogodujemo bankama jer kamate, kolega Škibola je lijepo rekao su 1%, 1,5% u zapadnoj Europi, kod nas su 4, 5%. I to je ta ključna razlika i tu leži problem. Nadalje, ponovit ću od maloprije, gospodarska politika, demografska politika, obrazovanje su ključ demografskog oporavka a sve ostalo su vatrogasne mjere.
Gospodine Škibola, imate riječ, izvolite.
Hvala gospodine Zekanoviću, pa dobro ste to zamijetili. Znači, država bi mogla npr. sa onim stanovima, državnim stanovima koji nisu u upotrebi, koji nisu u funkciji direktno ih povoljnije dati mladim obiteljima a ne uz korespondenciju sa privatnim bankama. S druge strane te kamatne stope koje su različite su pokazatelj da zapravo u EU-u nisu svi tako jednaki prema svim uvjetima. Što se tiče demografije na koju ste se osvrnuli, u Hrvatskoj imamo katastrofu po pitanju demografije i mladi sve više napuštaju ovu državu i onda određeni novinari komentiraju zašto mladi napuštaju ovu državu. Ja sam mlad čovjek i pričam sa mladim ljudima i oni mi kaže da jednostavno u Hrvatskoj nemaju perspektive i da u Hrvatskoj ne mogu stvarati obitelj i svoj život zato što su katastrofalni ekonomski uvjeti. Hvala.
Gospodin Mišić, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] drago mi je da ste vi komentirali ovaj zakon, međutim moramo shvatiti jednu stvar a i vi mladi ljudi da svugdje mora postojati odgovornost. … [[Govornik se ne razumije.]] dižu kredite mora odgovornost da li ja mogu vraćati ili ne mogu. Ali moramo jednu stvar reći da je ovo prvi zakon koliko se ja mogu sjetiti da se mladima ponudilo nešto što je po meni i dobro, naravno uvijek može bolje ukoliko država ima sredstava. Ja mislim da je ovo odličan zakon i dosta povoljan zakon za one mlade ljude koji rade i koji imaju odgovornosti prema sebi i prema državi. Što je još drugo, spominjemo zapad, njihove kamate, mi znamo da najjeftinije nekretnine su trenutno u Hrvatskoj, stan oko 1000 eura, kuća se gradi za 500, 700 eura ili kupi, naravno 4%, 3,70% koliko su kamate, ali kad gledaš na otplatu koliko je zapad od 2, 3, 5000 eura su stanovi na zapadu, naš mladi čovjek itekako ima šansu da dobro prođe u svemu tome. Hvala.
Gospodin Škibola, odgovor.
Hvala. Gospodine Mišić, pa nisam skroz kritizirao cijeli zakon, znači ja sam rekao da ima tu pozitivnih pomaka i ne kažem da neće ovaj zakon pomoći mladim obiteljima. Ono što sam rekao jest da suština cijele te priče je sumnjiva i da u suštini te cijele priče imam osjećaj da se više pogoduje nekako bankama nego mladim obiteljima jer preferiram određena druga rješenja u pogledu pomoći mladim obiteljima. Međutim vi ste tu dobro zamijetili, ne kažem ja da je sve loše u ovom zakonu. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Sokol, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine Škibola, govorili ste o kamatnim stopama. E sad, jel' znate kad su kamatne stope počele padati? Kamatne stope su počele padati nakon što je Hrvatska ušla u EU. Prije 10 g. kamatne stope nisu bile 4, 5% nego 6, 7% na stambene kredite. Što želim reći? Znači kamatne se ne određuju na način da neki birokrat u nekoj državnoj instituciji sjedne i administrativno određuje kolika će biti kamata. To su imali u nekom prijašnjem sustavu. Znači njih određuje niz stvari vezanih uz tržište, vezanih uz rizik zemlje, uz kreditni rejting i zbog toga su kamatne stope više u Hrvatskoj nego u Njemačkoj. Ja pri tome napominjem da je upravo u mandatu ove Vlade poviše kreditni rejting Hrvatske što otvara prostor za eventualno daljnje snižavanje kamatnih stopa tako da te stvari se ne određuju na taj način kako neko misli da neko određuje potpisom i pečatom kolika će biti kamata nego to ovisi o kompletnoj gospodarskoj situaciji neke zemlje. Srećom da Hrvatska ide na bolje pa se nadamo da će kamatne stope biti manje.
Gospodin Škibola, odgovor.
Gospodine Sokol, ne mogu se s vama složiti u potpunosti, na normalne kamatne stope utječu i određeni i drugi parametri međutim u suštini bitno je zamijetiti da npr. u Austriji su puno manje kamatne stope nego u Hrvatskoj a iste su banke. Znači mi imamo u Hrvatskoj mnogo banaka koje su u austrijskom vlasništvu i te banke u Austriji daje kredite po nižim kamatnim stopama a u Hrvatskoj daju kredite po višim kamatnim stopama. Svi su glasni po pitanju diskriminacije, ljudskih prava, po pitanju diskriminacije određenih drugih pojedinosti međutim ovo je također jedna diskriminacija u financijskom smislu koja duboko pogađa naše građane i treba ju zamijetiti, treba o njoj govoriti i treba težiti ka toj konvergenciji koja se toliko spominje u EU-u. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje sa pojedinačnim rasprava, gospodin Saša Đujić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja na početku svoje rasprave želim malo podsjetiti kako je do ovog zakona uopće došlo, kako je on nastao. Dakle, u 12. mjesecu negdje 2016. g. u jeku rasprave o poreznoj reformi ove Vlade koju je Vlada tada predložila, kada je ukazano u ovome Visokome domu na ponovno vraćanje oporezivanja prve nekretnine i uvođenje poreza od 4% odnosno ukidanje poreznog rasterećenja mladim obiteljima za kupnju prvog stana, onda je to diglo veliku prašinu o ovome domu i drugi dan nakon te rasprave tada ministar Kuščević je u medijima prvi puta rekao jednu ideju, država će plaćati pola kredita mladim ljudima koji kupuju stan. Čisto da se sjetite, to je bilo vrijeme kada HNS još uvijek nije bilo u toj Vladi, kada je gospodin Vrdoljak da je to Titanik Vlada i da HNS nikada neće koalirati s HDZ-om i niste bili tada vi ministre ni blizu ove priče, nego je ministar Kuščević izašao s nekakvom polu idejom koja se onda neko vrijeme razrađivala i koja u biti je dobra ideja da mladi plaćaju, da država mladim obiteljima plaća pola kredita, međutim, kako je tako brzo došla – tako je brzo i šlampavo napravljena i ono što sam ja očekivao od ovih prvih izmjena toga Zakona je da će otkloniti one nepravilnosti i one stvari koje su na brzinu bile donesene u ovome Zakonu. Međutim, to se na žalost nije dogodilo. Ovim izmjenama svi problemi iz prvog Zakona ostaju, a sve nove izmjene koje ste napravili uvode neke dodatne nove nepravde i kompliciraju dodatno stvari. Evo, ja ću vam radi ilustracije reći dakle, ako mlada obitelj digne stambeni kredit od 100 tisuća eura na recimo 20 godina, prvu godinu plati 30 tisuća kuna poreza na prvu nekretninu, to vam je već prva godina subvencije od strane države otišla u vjetar. Znači, država sama sebi de facto daje novce. Rata toj obitelji je oko 5 tisuća kuna. Država subvencionira pola, to je 2,5 tisuće kuna. Svi znamo da kada se plaća kredit, da prvo plaćate kamate, nakon toga tek počimate otplaćivati glavnicu, što znači da većina novca odlazi upravo direktno bankama. I to je sve ono što su kolege prije mene i govorili. Druga stvar, napravili ste totalni kaos i totalnu nepravdu uvođenjem ovih indeksa razvijenosti. Dakle, to da je na primjer Gospić nema više subvenciju 50% po ovom Zakonu, nego 36, 37%, to je najbolji primjer nepravde ovoga Zakona. Dakle, po indeksu razvijenosti sredine koje imaju najveću potrebu upravo za stambenim zbrinjavanjem mladih ljudi će dobivati najmanju subvenciju. Najveću subvenciju dajete u onim sredinama u kojima se stanovi neće kupovati ne zato što nitko tamo ne želi živjeti, nego zato što u tim nerazvijenim sredinama mladi ljudi nemaju posla. Što će netko kupiti s 50% subvencije s manjim kreditom, za manje novca i doći živjet u neko mjesto u RH gdje nema šta raditi. ... [[Upadica: ne čuje se.]] Prema tome, potpredsjedniče možete malo samo da mislim, kolega Bulj [[Upadica Radin: Gospodin BUlj, vaš kolega Đujić moli malo tiše. Ima pravo.]] Evo, hvala lijepo. Dakle, ovo nije demografska mjera ni demografska politika jer da je to tako, onda bi Vlada već prilikom predstavljanja programa Vlade u 10. mjesecu 2016. godine navela ovakvu nekakvu mjeru. Međutim, ona je došla kao reakcija na određene stvari koje je ova Vlada između ostalog radila nepravedno prema našim građanima. Dakle, ove izmjene nisu riješile to da ljudi koji nemaju ugovor na neodređeno vrijeme ne mogu ući u ovu mjeru, nisu riješile kriterij po sistemu. Znači, opet idemo po prijavama tko prvi – njegova djevojka. Opet, nije to tako neki veliki problem nažalost, zato što nemamo toliko mladih koji su kreditno sposobni, pa onda uvijek ostane ta kvota nepokrivena do kraja. Znači, ima više prostora za davanje kredita nego interesa, a interes je velik. 2400 ljudi u prošloj godini, to je velika stvar. Međutim, ono što je ključno je da ova Vlada nema pravu stambenu politiku niti demografsku politiku. To je više puta rečeno danas tijekom ove rasprave i sve stvari koje se donose, donose se na brzinu, donose se preko koljena i donose se bez neke strategije i daljnjeg plana. Da je vama uistinu stalo do toga, recimo ovaj veliki problem koji je napravljen sa indeksom razvijenosti, vi ste mogli do sad ostaviti 50% subvencije kao što je i bilo u prvom izvornom Prijedlogu Zakona, pa ste mogli recimo nerazvijenim područjima, tko tamo kupi stan ovo kao što ste povećali sa 4 na 5 godina, mogli ste reći kao što kad neka mlada obitelj dobije dijete pa ima još dvije godine, čujte tko kupi stan u nerazvijenom području, država će mu još dvije godine subvencionirati kamatu, odnosno ratu. E to bi onda bila mjera, a ne na ovaj način vi ste u biti srezali. Ljudi koji kupuju u Zagrebu dolaze u Zagreb zbog posla, koji kupuju u Rijeci, Osijeku, u središtima nekih županija, praktički nitko više neće imati 50% subvencija. A opet, još jednom ponavljam, subvencionirate najviše tamo gdje ljudi ne kupuju stanove zato jer nemaju šta raditi jer nema posla i gdje Hrvatska odumire i nećete tamo, znači baš me zanima za godinu dana koliki broj subvencija će biti sa 50%. Evo, jedva čekam izvještaj taj da vidim. U stanu od 100 tisuća eura, to sam već rekao, 50 tisuća eura odlazi na kamatu. Kamatu koju prvu plaćate, znači de facto najveći dio subvencije odlazi bankama i banke najviše profitiraju opet. Na kraju, bolje i ovo nego ništa. Ja sam to rekao i prilikom donošenja prvog Zakona. Znači, ove stvari ne valjaju. Očekivao sam da će se u ovim izmjenama kada su najavljene puno toga popraviti. Nažalost nije, dosta se zakompliciralo, ali kažem, bolje i ovo nego ništa. I drugo, ministre, volio bih da odgovorite na neka pitanja koja su vam postavljena i koja su vam postavljena prilikom vašeg uvodnog izlaganja, ne samo da odgovarate na način ko robot. Vlada podržava demografsku politiku, Vlada omogućava stambeno zbrinjavanje. I tako sjednete. Znači, dajte malo ove stvari koje vam govorimo ili ove neke prijedloge uvažite pa eventualno do godine na nekakvim novim izmjenama do koji ja vjerujem da će doći, pa da onda uvažite i ove primjedbe, a nemojte mi samo reći Vlada podržava demografsku politiku i Vlada će omogućiti stambeno zbrinjavanje mladim ljudima. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Želja Lackovića. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani potpredsjedniče Vlade. Dakle, ja želim u svom izlaganju se osvrnuti na ono što smatram pozitivnim u ovim zakonskim prijedlogom. Slušajući kolege unatrag par rasprava izgubio sam uopće iz vida fokus što je predmet rasprave dakle riječ je o Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita, dakle mi smo sada u situaciji da je netko digao kredit ili namjera kreditom riješiti svoj stambeni problem i mislim da u tom kontekstu treba sagledavati efekte ovoga zakona. Danas tko ima svoj dom i tko ima svoj kredit teže će otići iz naše zemlje jer imamo situaciju da nam odlaze ljudi van, oni koji imaju recimo dobre plaće, dobar posao, a da ih to ne zadržava, ali kada imate svoj dom i svoj kredit, onda ćete možda i prije ostati. Ono što smatram dobrim, to je da se vodilo računa o socijalnom elementu u djelu osoba s invaliditetom. Također vidim u ovome i jedan dobar gospodarski efekt koji će se dogoditi kroz povećano korištenje i prodaju stanova, a jedan problem koji vidim ovdje je činjenica da u jedan diskriminacijski odnos dolaze oni roditelji koji imaju djecu, koji su podstanari, koji nemaju riješeno stambeno pitanje u odnosu na one koji će tek postati roditelji za vrijeme korištenja ove subvencije, dakle kroz sada 5 godina. Mislim da je o tome trebalo voditi računa, mislim da sada nemamo poslovničke mogućnosti interveniranja, s obzirom da je riječ o postupku donošenja zakona u brzom postupku u jednom čitanju i da bi trebalo voditi računa, jer vi danas imate obitelji sa 3, 4 djece u dobi do 6 godina, oni nemaju stambeno pitanje, ovo je mjera koja treba potaknuti i pomoći njima da dođu do svojega stana, a onda bi to trebalo staviti u korelaciju sa ovom činjenicom da se produljuje za 2 godine rok, vrijeme subvencioniranja za svako novorođeno dijete. Dakle ne vidim razlike u ove dvije situacije i trebalo bi svakako, ako ne sa 2 godine, onda barem sa godinom dana vrednovati, dakle produljenjem roka subvencioniranja za one obitelji koji nemaju stambeno pitanje, ovim kreditom će si ga riješiti, a već su roditelji malodobne djece. Ukoliko će ući slučajno ovaj zakon u drugo čitanje ili ukoliko nema mogućnosti da se ovakve odredbe stave unutra, tada ćemo mi pokrenuti postupak donošenja novih zakonskih izmjena koje bi obuhvatile onda i ove situacije, a moram reći da mi se nekoliko obitelji obratilo koji su mi upravo ukazale na ovaj problem. Inače ovakvo zakonsko rješenje smatram dobrim i u korist mladih obitelji. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Mišića, izvolite.
Hvala podpredsjedniče. Kolega Lackoviću, spomenuli ste u vašem izlaganju demografski razvoj. Naravno ovaj zakon da ima taj utjecaj i gospodarski, to je svakako jer s ovim zakonom se pokreću i određene graditeljske firme koje će graditi te stanove. Također ste spomenuli obitelji sa više djece. Da, tu bi trebalo isto razmisliti i to se slažem sa vama ukoliko bi se moglo ubaciti, tko ima 4, 5, 6 djece da se daju još nekakve povoljnosti i kod rađanja djece to već imaju nekakve u zakonu predviđene stvari. Naravno da ovaj zakon je dobar, da se slučajno napravio takav zakon prije 10 godina, mi danas sigurno bi imali manje iseljavanja mladih ljudi, nadam se da će ovo mladi shvatiti i da će ovu povoljnost iskoristit u budućnosti. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Lackovića.
Pa evo na tom tragu gospodine Mišiću će ići naši prijedlozi izmjena, mislim da je ovdje podpredsjednik Vlade čuo ovaj prijedlog, mislim da ne može biti država koja će isfinancirati ovaj zakon nekom majka, nekom mačeha, dakle ako je netko u proteklih par godina imao dvoje ili troje djece, ne može doći u nepovoljniji položaj nego što će to doći ona obitelj koja će tek u narednom razdoblju. Jasno da postoji ovdje jedan element poticanja na rađanje djece, ali ne možemo zanemariti činjenicu da je ovo primarno zakon koji ima za cilj smanjiti kreditne rate kroz određeno razdoblje, upravo gdje ljudi rješavaju svoje stambeno pitanje, dakle rješavanje stambenog pitanja na prvom mjestu, a priznavanje svih onih olakšica neovisno o tome da li su djeca rođena 3, 4, 5 godina prije kupnje kredita ili za vrijeme korištenja subvencije.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprave je kolege Alena Preleca, ali ga nažalost nema ovdje. Gubi pravo na raspravu. … [[Upadica se ne čuje.]] Sad ga nema, idemo na sljedeću točku, pardon, završno kolega, poštovani podpredsjednik Vlade i ministar graditeljstva i prostornog uređenja, poštovani Predrag Štromar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče, gospođe i gospodo saborski zastupnici. Bilo je dosta pitanja iz oporbe, zamoljen sam i da dam odgovore, ali ovdje nema nikoga od tih ljudi koji su postavili neka pitanja, a čuli smo puno demagogije, čuli smo puno populizma, čuli smo puno o demografskim mjerama, a ovaj zakon je jedan komadić, jedan kamenčić u mozaiku svih demografskih mjera koje provodi Vlada RH. I to je zakon koji je odlično se pokazao, zakon gdje 2320 mladih obitelji riješilo svoje stambeno pitanje, kupilo stan, kupilo kuću ili gradi svoju kuću. Zakon zahvaljujući kojem se rodilo više od 200 djece u obiteljima koji koriste subvencije na kredite za kupnju stana, kupnju kuće ili izgradnju kuće. To je jedan kamenčić u svemu onome što radi Vlada. Vlada je najprije sa 1. siječnja ove godine izmjenom Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave omogućila upravo siromašnijim općinama i gradovima, gradovima i općinama koji su u ruralnom dijelu da imaju veće proračune, da mogu više izdvajati za dječje vrtiće, za škole, za sve što treba našim ljudima u tim krajevima. Oni su načelnici, gradonačelnici su izuzetno zadovoljni tim zakonom bez obzir iz koje stranke bili i oni koriste ta sredstva da bi osigurali svojim građanima bolju komunalnu infrastrukturu, bolju društvenu infrastrukturu i da ti građani ostanu u tim krajevima. Ja sam siguran da je to jedno od jako velikih i kvalitetnih i dobrih demografskih mjera. Izgradnja vrtića, mjerom 7.4.1. više od 50 vrtića se gradi na taj način. Iz Ministarstva demografije uloženo je više od 100 milijuna za izgradnju i dogradnju manjih vrtića, sredstva su osigurana za produženi rad vrtića. Dječji doplatak, ne daje samo povećanje iznosa nego je povećan obuhvat djece koja imaju pravo na dječji doplatak. Povećane su rodiljne naknade, a u obrazovanju izmjenom zakona i reforma je u učionici. Strukovno obrazovanje osigurali smo 1 milijardu kuna za centre kompetentnosti u svim županijama, svi koji se jave dobit će barem jedan centar kompetentnosti što će stvarati bolju radnu snagu, naše radnike koji će naučiti bolje i kvalitetnije raditi i sigurno imati veće plaće. Znanstveni centri izvrsnosti, zaposlen je 101 mladi znanstvenik, što je izuzetno kvalitetno i dobro i to je budućnost Hrvatske. Radi se o puno mjera, a Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja ima izmjenu ovog zakona i da nema izmjene ovog zakona ne bi bilo nikakvih subvencija za kredit, niti 30% ni 33 niti 51%. I zato smo išli u izmjenu zakona, da bi omogućili našim mladim ljudima da u rujnu ove godine mogu kandidirati za subvenciju da mogu kupiti kuću, mogu kupiti stan ili mogu graditi kuću. Ni slučajno nećemo povlačiti kao što je bio prijedlog ovaj zakona zato jer mladi ljudi očekuju ovaj zakon, očekuju subvencije i znaju da bi to moglo biti u rujnu. Ovaj Sabor nakon što izglasa, nakon što vi izglasate ovaj zakon idemo na natječaj za banke. banke koje su prošle godine ponudile kamatu od 3,04 do 3,75 kada je na tržištu kamata bila 4,5 do 5,5% za stambene kredite. I ova demagogija da ovim zakonom ćemo omogućiti stranim bankama da zarađuju, a smanjuju za više od 1%-tni poen svoje kamate, a ove godine očekujemo da će to biti oko 3%, mislim da čista demagogija i čisti populizam. Uopće se nije razmišljalo o tome kakva je stvarno situacija bila na financijskom tržištu prošle godine. Odmah sada da velim i odnos eura i kune 30% kredita je bilo u eurima, a 70% kredita su bili kunski. Onda se veli da kompliciramo ovim izmjenama zakona. ako kompliciramo time da omogućujemo mladim ljudima da dobe subvencije, onda kompliciramo. Ako kompliciramo time da sa četiri godine produžujemo subvenciju na pet godina, onda kompliciramo. Ako želimo ravnomjerni razvoj, regionalni razvoj RH indeksom razvijenosti koji je zato i osmišljen, onda isto kompliciramo. Ali mi ćemo komplicirati, hoćemo omogućiti našim mladim ljudima da stvore svoj dom tako da kupe stan, kupe kuću ili da izgrade kuću. To je jedna od najjačih mjera demografskih. Oni drugo ni ne traže, oni drugo ni ne žele, žele dobar posao i riješiti stambeno pitanje. Ova Vlada izuzetno puno radi na tome. Da je zakon plodan, a bilo je riječi da nije plodan, da se ne zna da li ima učinaka ili nema, da je plodan dokazuje 2320 obitelji koje je iskoristilo subvenciju, kupilo stan, kuću ili izgradilo kuću. Da je zakon plodan dokazuje i više od 200 djece rođenih u obiteljima koje su subvencionirane kredite. I ja želim reći da nećemo odstupiti od ovog zakona, još jedanput, mladi ljudi očekuju taj zakon. Ja vas molim da prihvatite taj zakon, da idemo u drugi krug, da idemo u natječaj za banke i da idemo za natječaj za subvencije početkom rujna. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika SAše Đujića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre, vi ste sada ovdje pričali o dječjem doplatku, vrtićima, strukovnom obrazovanju, ja vam to neću uzeti za zlo jer mi je jasno da ste još niste navikli da niste više župan pa da ne znate da to nisu ovlasti ovog ministra dječji vrtići itd. nego to radi lokalna samouprava. Isto druga stvar, ja ili neki drugi resori, a isto tako ne znam da ste postali glasnogovornik gradonačelnika i načelnika pa da vi znate jesu oni zadovoljni s nečim ili nisu. Jasno mi je da niste odgovorili opet na pitanja vezana uz ovaj zakon budući da je ovaj zakon istinski od ministra Kuščevića, a da ste vi uletili tek ko izmjena s klupe kasnije kada je trebalo i da jednostavno ne znate odgovoriti, a sve ovo što ste vi rekli je hrpa demagogije. Ja ću ovaj zakon podržati, ko što sam rekao ne treba me moliti za to, zato što bolje išta nego ništa što sam i rekao u svojoj raspravi. A jedino o demagogiji ovdje ste govorili vi. A nerazvijena područja ćete razvijati tako da tamo otvorite radna mjesta.
Hvala. Poštovani potpredsjednik Vlade. Izvolite
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine zastupniče. Ja sam ovdje ministar, ja sam član Vlade, ja sam potpredsjednik Vlade i sa te funkcije govorim o svemu onome koja pitanja su bila i sa te funkcije govorim o svemu onome koja pitanja su bila a uglavnom demagoška bez ikakvog konkretnog prijedloga oko demografskih mjera. I ovo je jedna prava i velika demografska mjera. A da načelnici i gradonačelnici grade vrtiće, da je to njihova obaveza da, ali da ne dobe sredstva od ove Vlade onda teško je graditi vrtiće. A ako imate proračune ispod 1000 kuna prosječno po svojem stanovniku.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Sabine Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine Štromar, dotakli ste se u vašoj završnoj riječi obrazovne reforme i rekli ste da je reforma u školama. Ja bih vas ispravila i rekla bi da će obrazovna reforma možda biti od rujna u nekim školama a kako ste škole birali, to znate samo vi. Ja ću samo jedan podatak iznijeti. U 3 županije, Krapinsko-zagorskoj, Međimurskoj i varaždinskoj. Je li baš slučajnost da tamo gdje su vaši načelnici i gradonačelnici baš sve te škole su ušle u pilot projekt. I kako se to zove ako se to ne zove namještanje natječaja i povlađivanje onoj djeci koji žive u općinama gdje ste vi na vlasti a kažnjavanje one djece čiji roditelji ili većinsko stanovništvo je glasalo za neke druge stranke. Tu ste išli toliko daleko da recimo u Kumrovcu, osnovnoj školi Kumrovec niste uspjeli odmah dati pa ste im van natječaja naknadno dali pilot program, sram vas može biti, to se tako ne radi, da se djecu dijeli na one koji žive u općinama, recimo gdje je na vlasti HNS i one druge.
Hvala. Odgovor poštovanog potpredsjednika Vlade Štromara.
Poštovana saborska zastupnice, najprije velite da nema reforme, da reforma ne ulazi u škole a onda tvrdite da ulazi u škole gdje su HNS-ovi načelnici i gradonačelnici. HNS je stranka koja se bori za reformu obrazovanja i sve ćemo učiniti da u svim školama uđe reforma i da ta reforma prođe kao što smo ju zamislili jer ju nitko drugi nije imao hrabrosti provoditi. Reforma se odgađala iz godine u godinu, iz godine u godinu. Sada kada je došao red da HNS odlučuje o tome, HNS je odlučio i reforma je u školama. Hvala.
Hvala lijepa. Kolegice, biti će prilike. Time zaključujem raspravu o ovoj točci a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 362. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista i zastupnik Alen Prelec, molio bi predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. S nama je državni tajnik u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja, Željko Uhlir, izvolite. Prvi amandman to je Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Hvala. Predloženi amandman se ne prihvaća, jer bi onemogućio osiguranje više sredstava, za slabije razvijena područja RH i na taj način poništio pozitivne učinke predložene izmjene zakona.
Kolegice Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče. Dakle, cijeli zakon se bazira na činjenici da će jedna skupina dobiti povećanje u odnosu na sadašnji prijedlog sa 50 na 51% a svi drugi će dobiti smanjenje i to treba jasno i glasno reći. Dakle, ove izmjene i dopune zakona će samo za jednu kategoriju našeg sugrađana omogućiti povećanje sa 50 na 51, a za sve druge, smanjenje, dakle, smanjenje do 30%. Ja apsolutno sam sigurna, čim ste odbili amandmane, znala sam da ćete odbiti, da će ta izmjena i dopuna zakona biti izglasana u ovom Saboru. No međutim, uvijek postoji i dan poslije. Svatko od nas se mora vratiti tamo gdje živi, gdje stanuje, načelnici se moraju vratiti u svoje općine, gradonačelnici u svoje gradove i mene živo zanima, kada ih netko od njihovih sugrađana pita, kako da si ti glasova, ja sam do sada mogao imati subvenciju od 50%, a sada ću imati subvenciju od 38% ili od 30% da je to bolje za mene. Uvijek postoji dan poslije, svi se vraćamo tamo, dakle, ovom izmjenom i dopunom zakona, samo za jedan dio građana je povećanje za 1%, za sve druge je smanjenje i to je reforma i to je iskorak i to se zove poboljšanje. Ja to tako ne zovem i lijepo vas molim glasanje o ovom amandmanu.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio dovoljan broj glasova. Pa idemo na amandman br. 2 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, izvolite.
Zahvaljujem predloženi amandman se ne prihvaća, iz istog razloga, zato što bi poništio pozitivne efekte ovih izmjena zakona.
Očitovanje, kolegica Čikotić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, predlagatelj navodi, da su izmjene zakona demografske mjere i sprječavanje iseljavanja, te iz posebno iz nerazvijenih područja. Ova konačni prijedlog zakona osigurava da se ne dogodi smanjenje za sva područja RH, osim za jednu skupinu, a prema analizi koju je predlagatelj dostavio u sklopu zakona, tamo područja, građana iz tih područja bilo je samo 0,3% zahtjeva. Tako kako je rekla kolegica Mrak Taritaš, će Sinj, Virovitica, Sisak, Delnice, Gospić, Vinkovci i Požega imati 36% subvencije rate. Osijek će imati 33% subvencije rate Zadvar i Orahovica imati će 39%, a prije izmjena zakona, oni su svi imali mogućnost 50% subvencije rada. Znači, vi ste ovim Zakonom smanjili prava naših građana, a Vrgorac, Petrinja, Imotski, Donji Miholjac i Bilje 42%. Pa evo, ako je ovo pomoć nerazvijenim krajevima RH odakle se građani iseljavaju. Molim glasanje.
Glasujmo o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da nije dobio potreban broj glasova. Idemo sada na 3. amandman zastupnika Alena Preleca. Izvolite.
Zahvaljujem. Predloženi amandman se ne prihvaća zato što mijenja bit ovih izmjena i dopuna koje su napravljene u duhu ciljeva koje ovaj Zakon treba postići.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, ova dva amandmana su dana isključivo zbog toga da štitimo interese naših građana. Naime, ja ću sada napomenuti u stvari o čemu se radi. Članak 11. govori o tome da kamatna stopa u 4 godine može biti najviše 3,75 godišnje, a onda se govori da nakon 2 godine ne može biti više od 10% od toga. A ne govorimo ništa što će biti nakon tih 6 godina. Ako nakon 6 godina država misli odnosno do tih 6 godina štiti svoje interese, a nakon toga kamate mogu banke povećati, ja mislim da to nije u interesu hrvatskih građana. Da li mi radimo stvarno u interesu hrvatskih građana da ih zaštitimo da ta kamatna stopa ne bude puno veća od 3,75 cijelo vrijeme kredita, a taj kredit može trajati 10, 15 ili 20 godina, a banke nakon 6 godina mogu povećavati te kredite. Ja ne znam zašto uopće dvoumimo se. Hoćemo štititi interese banaka ili ćemo štititi interese hrvatskih građana? Ja mislim da smo mi ovdje jasno i glasno moramo zaštiti interese građana, kao što štitimo interese države jer kažemo da u 6 godina se ne može povećavati kamatna stopa, a od dalje od tih 6 godina nije važno. Banke će opet imati El-dorado kao što su imali, a znamo kako rješavamo probleme švicaraca godinama nakon toga i dan danas ne možemo riješiti. Ja vas molim da prihvatite ovaj amandman kako bi zaštitili hrvatske građane, mlade ljude koji ulaze u kredite, a da ne bi plaćali kamate veću od 3,75% što nema smisla. Molim glasanje za ovo.
Glasujmo i o ovom amandmanu kojeg Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova. Idemo sada na glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 za, 3 suzdržana i 8 protiv donijet Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o subvencioniranju stambenih kredita.
Sada bih predložio sukladno prijedlogu Odbora za pravosuđe temeljem članka 247. Poslovnika koji je predložio da se o sljedeće tri točke provede objedinjena rasprava. To su: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, drugo čitanje, P.Z. br. 298; - Konačni prijedlog Zakona o područjima i sjedištima sudova, drugo čitanje, P.Z. br. 300; - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakoa o državnom sudbenom vijeću, drugo čitanje, P.Z. br. 301; Da li se slažemo da provedemo objedinjenu raspravu? Ima tko protiv? Nema. Svi su za. Hvala lijepo. Predlagatelj je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172. u svezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Ako se nitko ne protivi prijedlogu Odbora za pravosuđe, mi ćemo provesti onda objedinjenu raspravu a prigodom rasprave o ovim točkama primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku … [[Govornik se ne razumije.]] Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani ministar pravosuđa Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Pred nama je dakle cijeli jedan set zakona iz područja pravosuđa i hvala Odboru za pravosuđe na prijedlogu da spojimo ove prve tri točke, mislim da je to vrlo razumno. Pred nama su dakle izmjene Zakona o sudovima, pred nama su izmjene Zakona o Državnom sudbenom vijeću i Zakona o području i sjedištu sudova. Osnovne intencije koje zapravo i ciljeve koje ovime želimo postići želimo zapravo stvoriti pretpostavke za što bolji rad pravosuđa da ove trendove koji su prilično dobri, to ćete vidjeti zapravo iz izvješća kada dođe na dnevni red izvješća predsjednika Vrhovnog suda za rad u prošloj godini da svake godine više predmeta rješavamo nego što ih primamo. I s te strane te trendove želimo nastaviti ali želimo da oni budu još što je moguće snažniji i to na zadovoljstvo svih naših građana i svih onih koji zapravo traže određene usluge i obraćaju se pravosuđu dakle za zadovoljavanje i rješavanje određenih prava i interesa. Prvi i osnovni cilj, ono što želimo ovom reformom i ovim mjerama želimo znači spojiti općinske sudove i prekršajne sudove u RH jer to smo već detektirali, rekli da u okviru prekršajnih sudova nam suci nisu dovoljno opterećeni brojem predmeta, nemaju dovoljan broj predmeta za rješavanje i stoga kako bismo to otklonili spajanjem općinskih i prekršajnih sudova dobiti ćemo jednu kadrovsku infuziju u sustav i u okviru općinskih, suci prekršajnih sudova koji će nastaviti kao suci općinskih sudova svoj rad moći će raditi i na nekim drugim vrstama predmeta tako da ćemo taj teret broja predmeta moći ravnomjernije podijeliti. Što se tiče nove mreže, na taj način ćemo zapravo mi smanjiti broj sudova jer danas imamo 24 općinska suda i 22 prekršajna što je dakle ukupno 46 a nakon ovog spajanja imati ćemo ukupno 34 suda. Ono što je ovdje jako važno za reći je da želimo jačati institut stalnih službi izvan sjedišta suda jer sudovi imaju svoje stalne službe izvan sjedišta, međutim kako smo vidjeli u praksi ne koriste se na najbolji mogući način pa građani zapravo iz područja tih stalnih službi moraju putovati u centar suda kako bi prisustvovali i bili nazočni raspravama i obavili sve ono drugo što trebaju na sudu. Kako imamo stalne službe mi sada ovim zakonima propisujemo jednu vrlo jasnu odredbu koja kaže da rasprave i sve procesne radnje vezane za predmete koji se odnose na područje stalne službe izvan sjedišta suda imaju se obavljati u stalnoj službi izvan sjedišta suda. Evo, tu želimo zapravo da nema putovanja, nego lakše će biti nama organizirati dakle da onoliko dana u mjesecu koliko je to potrebno, koliko ima ovaj broj rasprava za određenu stalnu službu, da naši suci dođu na to područje i u tu službu i da se to rješava. Velika je promjena također i novi način izbora predsjednika Vrhovnog suda. Svi znamo zapravo kakav je sustav bio prošlih godina. Ne možemo se pohvaliti da je to išlo transparentno i stoga smo ove godine propisali ovim izmjenama jedan proces i postupak gdje se DSV dakle raspisuje javni poziv. Oni koji žele se kandidirati za to mjesto, oni podnose molbu za to, pišu životopis i ono što je važno, daju određeni svoj program, način kako vide rad na tom mjestu. I nakon toga, to se upućuje predsjednici koja upućuje nadležnim odborima i nakon toga predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke o izboru predsjednika Vrhovnog suda. Također, važna izmjena koju predlažemo jest osnivanje Odjela za praćenje prava EU stečevine i prava prakse dakle, presuda koje donosi sud EU i Europski sud za ljudska prava. To predlažemo da bude na svim županijskim sudovima i onim većim općinskim sudovima koji imaju više od 50 sudaca. To je iznimno važno, nismo više usamljena Hrvatska, dio smo EU i dio smo cijelog tog pravosudnog sustava. Odluke Europskog suda za ljudska prava, odluke naravno i Suda EU itekako se reflektiraju i na naše pravosuđe i stoga moramo jačati znanja i moramo jačati zapravo sposobnosti naših sudaca da u pravo vrijeme znaju primijeniti i pravnu stečevinu, ali i ove odluke sudova. Također jačamo i upravljanje u sudovima. Do sad smo imali one dvije institucije, tajnika i ravnatelja i nažalost, ništa od toga nije baš profunkcioniralo. Sada se koncentriramo, imat ćemo samo ravnatelja sudova i to ovaj put doista ćemo tu funkciju koja treba predsjedniku suda olakšati dakle u onom administrativnom i tehničkom dijelu posla, to ćemo omogućiti da predsjednici sudova imaju takvu jednu pomoć jer to će sigurno dovesti do boljeg upravljanja sudovima. Predsjednika ćemo rasteretiti tih nepotrebnih poslova. Što se tiče DSV-a, DSV vidimo i sami zapravo da vrlo često njegove odluke u zadnje vrijeme izazivaju prijepore u javnosti. Nismo zadovoljni niti sa rokovima od dana raspisivanja dakle oglasa za popunjavanje određenih mjesta. Ti postupci traju predugo i stoga ovdje skraćujemo rokove za postupanje DSV-a, želimo da to ide brže i zato smo i propisali rokove u kojima je potrebno donijeti odluku o imenovanju kada se oglasi za suce raspišu, bilo za napredovanje, bilo za imenovanje. Mijenjamo i sastav DSV-a. Uvodimo dakle, malo drugačiji raspored. Tu ćemo imati u buduće 3 suca županijskih sudova koji će se birati na jednom regionalnom principu jer želimo da bude zastupljena cijela Hrvatska u DSV-u. Do sad je to poprilično bilo između Zagreba i Splita su se uvijek vodile, tako da kažem najviše je bilo oko izbora i najviše ljudi iz Zagreba i Splita. Ovdje ovakvim jednim izborom tri suca županijskog suda mislim da ćemo imati predstavnike iz svih dijelova RH. Također važna promjena je, želimo sustav imovinskih kartica promijeniti. Ovaj koji je sada nije baš previše transparentan. Mi ovdje predlažemo dakle, sustav imovinskih kartica kako i za druge državne dužnosnike, da to bude objavljeno, da tu nemamo nikakvih problema jer evo, u praksi sve što smo razgovarali sa sucima, predsjednicima sudova, nitko gdje smo bili na terenu nije imamo nikakvu primjedbu i nitko nema s time problem. Jer suci i danas, da ne bi bilo isto zabune, suci i danas popunjavaju imovinske kartice. Međutim, one nisu toliko dostupne u javnosti kao što će to biti ako pređemo na ovaj sustav kao što je za državne dužnosnike. Također, što se tiče mandata na koji imenujemo predsjednike sudova, to ograničavamo na dva mandata. Dakle, imali smo do sad u sustavu jedan način gdje su ljudi zaista već predugi broj mandata bili. Na neki način čini mi se da je tu potrebno malo nove energije, da je tu potrebno malo ipak svježine i zato ograničavamo broj mandata na dva. To su otprilike neke stvari koje smo i u prvom čitanju rekli, a one ključne razlike koje su proizašle iz rasprava i nakon toga dodatne rasprave sa zainteresiranom javnošću, da smo stavili u Zakon o sudovima i Visoki kazneni sud jer Visoki kazneni sud mora imati svoje mjesto u Zakonu o sudovima, on već postoji u Zakonu o kaznenom postupku i imamo obvezu dakle, do 1.1.2020. godine da osiguramo uvjete i da on počne funkcionirati. Ali on mora u organizacijskom zakonu biti ovdje uvršten i mi ga sad ovim izmjenama Zakona stavljamo kao Visoki kazneni sud koji je nadležan za rješavanje i odlučivanje u žalbama u odnosu na presude županijskih sudova. Dakle, županijski sudovi su nadležni u onim predmetima gdje je kazna zatvora zapriječena dulja od 12 godina i u odnosu na te premete Visoki kazneni sud će biti nadležan što je drugačije nego što je definirano u Zakonu o kaznenom postupku, a razlika je upravo u tome što ne želimo ići, stvarat jedan mega opet sud sa 50, 60 sudaca i na taj način bi zapravo poprilično narušili nekako ravnotežu kadrovsku koju imamo u okviru županijskih sudova. Tako da evo, ovime defakto preuzimamo i odredbu iz Zakona o kaznenom postupku i na taj način ćemo stvorit uvjete za funkcioniranje Kaznenog suda. Također smo promijenili ustroj Općinskog suda u Splitu u odnosu na prvo čitanje jer smo u prvom čitanju rekli da bismo napravili Općinski sud Split 1, Općinski sud Split 2 i sud Makarska gdje bi na sve to spojili Prekršajni sud, međutim evo, u razgovoru sa pravosudnim dužnosnicima sa područja Splita došli smo do toga da kao po uzoru na Zagreb ostavimo i u Splitu specijalizirani Općinski prekršajni sud, a da ovaj ostali dio suda Split ostane ovako kako je, osim što bismo stvorili i napravili novi sud u Makarskoj koji bi pokrivao područje stalne službe Imotskog. Pored ostalih promjena, uveli smo i mogućnost da se razgovori sa kandidatima koji su na DSV-u da se ti razgovori za imenovanje sudaca i napredovanje, kao mogućnost da se snimaju, što je bilo ovdje također u raspravi istaknuto kao jedan prijedlog, mi smo to prihvatili, ali odluku o tome u tehničkom i svakom drugom operativnom smislu donosit će Državno sudbeno vijeće. Također smo postrožili uvjete za napredovanje i imenovanje na visoke sudove, do sad je to bilo 12 godina staža u pravosuđu, sada to dižemo, 10 godina, sad to dižemo na 12, mislimo da će to osigurati, donest veću kvalitetu sudovanja. Sa ovim mjerama, kojima ćemo naravno pridodati implementaciju digitalnih tehnologija i sve ono što sada radimo u tom smislu, smatramo da ćemo stvorit uvjete za bolji rad pravosuđa i da ove dobre trendove koje imamo u pravosuđu da ih zapravo još snažnije naglasimo u sljedećem razdoblju i da zaista u sljedećem razdoblju od nekoliko godina dobijemo puno učinkovitije i kvalitetnije pravosuđe. Evo hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo 3 replike. Prva je poštovanog zastupnika Sladoljeva, izvolite.
Hvala gospodine podpredsjedniče. Poštovani ministre, u nacrtu zakona vidimo da Vlada ukida poziciju tajnika suda. Ovu novinu vidimo kao problem s obzirom da tajnik suda ima važnu ulogu u osiguravanju pravne sigurnosti onih poslova za koje je potrebno stručno pravno znanje. Izmjena ovog nacrta zakona spajaju se funkcije tajnika suda i ravnatelja pravosudne uprave i smatramo ovu izmjenu nelogičnom jer ne može ravnatelj kao npr. ekonomist biti odgovoran i zadužen dovoljno i stručan za pravna pitanja kao što su npr. službenički odnosi ili neki drugi ugovorni odnosi.
Odgovor poštovanog ministra Bošnjakovića.
Uvaženi zastupniče, na to sam već zapravo rekao u svom uvodnom izlaganju. Mi sad imamo institucionalno i ravnatelja i tajnika, a zapravo vrlo često nemamo niti jedno, niti drugo. I s te strane ovdje smo odlučili te dvije funkcije spojiti u funkciju ravnatelja i mislimo da će taj ravnatelj moć odgovorit zadaće da pomaže predsjedniku suda i kod ovih službeničkih poslova i kod ovih drugih. Takav ćemo profil stručne spreme i propisat koja može odgovoriti tome.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Ministre, u prvom čitanju ste kazali da je jedan od ključnih problema ovoga, novih sjedišta ovoga Zakona o novim sjedištima i područjima je bio u biti sustav, glomazni sustav upravljanja, to je Split i Zagreb. Pa ste rekli Split 1, Split 2, malo smiješno bilo jel, pa ste poslušali pa ste sad shvatili pa ste nešto mijenjali. Međutim je činjenica da je pravosuđe kao rak rana Hrvatskog društva, ovim vašim prijedlogom zakona se opet centralizira i vi nikakve promjene uvodite, niti će se šta nova dogoditi za građane, poglavito Dalmatinske zagore, jer u Dalmatinskoj zagori mi uopće nemamo Općinskog suda, vi ste zaboravili na to, vi ste posjetili Sinj, lipo ste se fotografirali i lip je smiješak bio na portalima, vidio sam sa svojim stranačkim kolegama i sa gradonačelnicom. Ali je činjenica da je sramotno da Dalmatinska zagora nema Općinski sud, a splitsko-dalmatinska županija kao najveća županija ima samo Split i Makarsku. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog ministra Bošnjakovića.
U Sinju nema ni sad status Općinskog suda, on je stalna služba izvan sjedišta dakle suda u Splitu. I bio sam u posjeti doista na terenu i razgovarao i sa sucima tog suda, sa voditeljima ispostave i sa predstavnicima lokalne samouprave i upravo ove mjere koje mi predlažemo ovdje idu u tom smjeru zapravo da jačamo stalne službe. Dakle Sinj i svi ostali koji imaju stalne službe neće ništa izgubit, nego te stalne službe će samo ojačat jer u okviru stalne službe mi želimo da građani zadovoljavaju sve one svoje potrebe koje imaju. U odnosu na broj predmeta koje u Sinju imamo, mi nemamo uvjete da imamo tamo sud, ali dobru i kvalitetnu stalnu službu imamo i svi građani tog područja u okviru te stalne službe zadovoljit će sve svoje potrebe, tako da nema potrebe da dižemo to institucionalno to na višu razinu jer za to nemamo dovoljan broj sudaca, nemamo dovoljan broj predmeta i ovo je rješenje u korist građana.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Bačića.
Hvala gospodine podpredsjedniče. Poštovani ministre, upravo u svom izlaganju, evo sad u odgovoru na replici ste spominjali upravo Općinski sud u Splitu i u raspravi u prvom čitanju smo baš to raspravljali, Općinski sud 1, 2, drago mi je da se odabralo ovo osnivanje upravo specijaliziranog Općinsko prekršajnog suda, ali ste se u međuvremenu spustili na teren, vidjeli ste gdje je Općinski sud, da je to na … [[Govornik se ne razumije.]] , da je to dosta izdvojeno od samoga centra Splita, vidjeli ste gdje je Županijski sud, gdje bi trebala biti nova zgrada suda. Zanima me baš u ovome između prva dva čitanja jeste li dole raspravili, tj. ministarstvo i vi što mislite kako ćete infrastrukturno riješit problem Općinskog suda u Splitu? Hvala.
Odgovor poštovanog ministra Bošnjakovića.
Imamo vrlo jasan i precizan plan kako infrastrukturno riješiti doista onu zgradu u Dračevcu da ne izaziva ono što bi se reklo dignitet kada neko dođe na sud i nije to svakako lijepo. Mi imamo jednu zgradu tamo pored Županijskog suda to je zgrada Stande bivša robna kuća, mi smo napravili građevinsku dozvolu i osigurali smo sredstva i tu zgradu ćemo mi urediti i to će biti jedan dio općinskog suda. Drugi dio općinskog suda će također biti na tom trgu, pregovaramo vezano za zgrade sa HEP-om tako da i njih kada dobijemo uredit ćemo i to i to bi bio tada jedan pravi zaista Trg pravde u Splitu gdje bi građani Splita mogli zadovoljiti sve svoje potrebe, tu bi bio i županijski sud i općinski sud i evo Dračevac bi zapravo tada prepustili jer to definitivno ne izgleda lijepo.
Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, hvala. Otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista vrijeme podijeliti očito prvo kolega Marko Sladoljev, a onda kolega Miro Bulj.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministre sa suradnicima. Pred nama je Zakon o sudovima, iako što se tiče vladinih prijedlog izmjena zakona koji su danas u raspravi nije riječ o pravoj reformi pravosuđa. Čuli smo i od premijera i ministra pravosuđa da kada govore o svojim izmjenama zakona to nazivaju mini reformom pravosuđa, ovako važne zakone tretirati tako površno kako su ovim izmjenama tretirali vladajući nije primjereno niti na razini neke ozbiljnije europske zemlje. Nikakva mini reforma neće pomoći da preokrenemo percepciju odnosno stvarnost i da istjeramo iz pravosuđa ono što u pravosuđu nije mjesto. To se može postići ozbiljnim zakonima i promjena, a ne karikaturom kakvu vidimo u ovim zakonima, a tako i o Zakonu o sudovima o kojem ću stvarno izlagati. Zašto koristim ovu ozbiljnu riječ karikatura jer kozmetičke izmjene koje su nam ponuđene ne mijenjaju suštinu, ne diraju problem. ove izmjene zakona koje Vlada predlaže otvaraju puno više problema nego što ih rješavaju. Danas želim istaknuti nekih bitnih pitanja koja su uređena ovim nacrtom Zakona o sudovima. U prvom čitanju dali smo iscrpne komentare na cijeli zakon, danas ćemo se zadržati na nekim izmjenama koje su predložene u drugom čitanju. Za početak želimo istaknuti da smo protiv osnivanja još jednog visokog suda, posebno jer se radi o kontroverznom visokom kaznenom sudu, smatramo da je to rezultat jakih lobija u pravosuđu i da se ne radi o nikakvoj objektivnoj i na dokazima utemeljenoj odluci. Puno se govorilo o uspostavi visokog kaznenog suda, a nikad nije pronađen kvalitetan model, kako osigurati jedinstvenu primjenu prava, ujednačiti sudsku praksu i ubrzati postupke u svim drugostupanjskim predmetima. Ideja o visokom kaznenom sudu dolazi uglavnom iz potrebe ujednačavanja sudske prakse, međutim takav cilj se cilj može postići na druge načine, a ne dodatnim fragmentiranjem drugostupanjskog sudovanja osnivanjem visokog kaznenog suda. Uspostava visokog kaznenog suda nosi sa sobom mnoge izazove, a neke od njih su … ljudskih resursa, uspostavljanja prateće infrastrukture za novo pravosudno tijelo te definiranje organizacijskih aspekta, produktivnost i učinkovitost koji bi rezultirali iz takvog rješenja nisu puno drugačiji od uspostave specijaliziranih jedinica unutar postojeće mreže sudova. Postavlja se pitanje, ako nam je takav prioritet odnosno problem u kaznenoj grani što je sa građanskom. Kada usporedite brojke u vidu trajanja i broja predmeta jasno je da puno veći problem i izazov imamo kod sustava drugostupanjskog sudovanja u građanskim predmetima. Jedino pravo rješenje za ovakav problem i sve ono što se negativno veže za drugi stupanj jesu objedinjavanje svih drugostupanjskih sudova u jedinstvenu mrežu koja onda može odgovoriti na sve izazove i nekativne aspekte koji se rađaju radi loše mreže sudova drugog stupnja. Nadalje, u članku 21. propisuje se da je predsjednik suda dužan posebno skrbiti o poštivanju prava i zaštiti djece u postupcima pred sudovima sukladno međunarodnim standardima. Pitanje koje se postavlja na ovakvu dopunu u drugom čitanju jest, na koji će način predsjednik ispunjavati ovu zakonsku odredbu, jesu li suci dužni obavijestiti predsjednika suda da se vodi postupak u kojem sudjeluje dijete. Takvih postupaka ima na tisuće od parnica, obiteljskih sporova, kaznenih postupaka i slično ili će to pisarnica obaviti u trenutku samog pokretanja postupka, kakve mjere i radnje će predsjednik suda imati pravo obavljati kako bi ispunio ovu odredbu ili je ovo samo populistička mjera koja se zadnji čas unijela u zakon radi medijskog slučaja ovrhe nad djetetom u Splitu. Hoće li predsjednik suda odgovarati ako propusti reagirati kada se o nekom predmetu budu kršila i budu ugrožena prava djeteta. Puno je tu otvorenih pitanja i doista je zanimljiva ova dopuna u drugom čitanju. Radi ozbiljnosti pitanja predlažemo da se bolje uredi ovo pitanje jer u praksi neće biti provedeno s obzirom da nije jasno rečeno na koji će način predsjednik dužan skrbiti o poštivanju prava i zaštiti djece, posebno u kontekstu neovisnosti i samostalnosti sudaca u svom radu kao i zaštite prava djece koja trenutno postoje i to kroz razne uloge dionika Centar za socijalnu skrb, sud, ponekad posebni skrbnik, doktor i psiholog. Svi su oni uključeni u postupak radi zaštita djeteta. Znači li ova izmjena da su svi oni zakazali i da je potrebno propisati još jednu kariku u tom lancu u podjeli odgovornosti koja će opet zakazati? Smatramo da problem nije u tome što predsjednik suda do sada nije bio obvezan skrbiti o pravima djeteta već je problem u lošoj educiranosti dionika i očito lošoj koordinaciji rada postojećih aktera, ali prvenstveno to je pitanje i zloglasnog ovršnog sustava. Kad gledamo snimke ovrhe nad djetetom, gledamo i svoju sramotu. To je ogledalo i našeg pravosudnog sustava. Nitko od nas nije izvan suda, svi smo dužni prihvatiti i pokorit se odlukama sudbene vlasti. Međutim, naša sudbena vlast odlaže provođenje pravde svojom sporošću i tromošću, a znamo da odlaganje pravde je jednako negiranju iste. Postupak ovrhe nad djetetom je negirana pravda i ona se prelomila preko leđa jednog djeteta. Odgovor takvom sustavu ministar vidi u ovakvoj odredbi. Mi ne nalazimo rješenje u populističkim mjerama koje stanu u jedan stavak kao što je ovdje ili koje će riješit na kratke staze mali segment cijelog problema. Blokirani, ovrha nad djetetom, nepostojanje ovrhe nad pokretninama i slično su dijelovi velikog problema koji se krije u našem ovršnom sustavu i drugim procesima odredbi. MOST ne namjerava populističkim mjerama dobivat poene i popularnost koristeći najosjetljivije, najugroženije grupe građane veća za te ozbiljne društvene i socijalne probleme želi naći jedinstvo i sveobuhvatno rješenje. To rješenje leži u temeljitom radu, stručnom pristupu i ozbiljnosti. Naš cilj je biti u mogućnosti izraditi cjelokupnu reformu ovršnog sustava i vidimo da vladajući uz cijelu mašineriju koju imaju na raspolaganju nisu to u stanju napraviti. Međutim, vraćajući se na ovaj nacrt Zakona istakli bi još čl. 32. o izboru predsjednika Vrhovnog suda. Pozdravljamo ovaj novi model s obzirom da je to velikim dijelom preuzeto iz MOST-ovim nacrta. Međutim, imamo i kritiku s obzirom da nije prihvaćeno da DSV sudjeluje u postupku tako da se također daje mišljenje na kandidate. Naš model zahtjeva da DSV ne glumi poštare nego da sudjeluje u cijelom postupku kao relevantan dionik što DSV i jest. Također nije prihvaćen prijedlog da ako se protiv predsjednik Vrhovnog suda bude podignuta optužnica za kazneno djelo za koje se postupak pokreće po službenoj dužnosti, isti će biti razriješen. Vidimo da Ministarstvo pravosuđa takov rješenje predložilo u Zakonu o DORH-u kod razloga za razrješenje dužnosti glavnog državnog odvjetnika, što je pohvalno i predlažemo da se i propiše i za predsjednika Vrhovnog suda. Iako je svatko nevin dok se ne dokaže suprotno, kod funkcije predsjednika Vrhovnog suda situacija nije redovna odnosno pokušajmo zamislit situaciju u kojoj se protiv predsjednika Vrhovnog suda podigne optužnica protiv zlouporabe ovlasti i položaja, suci kojima je predsjednik nadređen, a kao čelnik sudbene vlasti nadređen je svim sucima, bili bi mu ili bi mu trebali suditi. Pokušajte zamisliti u vrijeme pauze za ručak predsjednika Vrhovnog suda se prošeta do županijskog suda gdje je optužen možda za najteža kaznena djela, a potom se vrati vodit sudbenu vlast. Treba uskladiti uvjete kao što je predloženo u Zakonu o DORH-u. U odnosu na odredbe koje su vezane za ocjenjivanje rada sudaca smatramo da je propuštena prilika urediti sustav prema europskim dobrim praksama. Treba ukinuti sudačka vijeća na sudovima i uvesti pravni sustav ocjenjivanja sudaca. Uvođenjem kontinuiranog ocjenjivanja rada sudaca pokrenuti ćemo ključne promjene u sustavu. Ocjenjivanje se onda s lakoćom veže za edukaciju, napredovanje u platnim razredima, napredovanje u sustavu i drugo, a posebno priječi da se događa neželjeni utjecaj na postupak imenovanja sudaca. Stvara se kvaliteta i zdrava konkurencija, jednostavno smatramo kako je Vlada u potpunosti podbacila u ovom segmentu i ne želi iskoristi priliku i učiniti promjenu u sustavu. Pohvalo ne što je ministar Bošnjaković prihvatio neke prijedloge naše u prvom čitanju. Tako je npr. u čl. 55. prihvatio MOST-ov prijedlog da sudac bude obvezatan usavršavati odnosno sudjelovati najmanje jednom godišnje u programima obrazovanja i usavršavanja. Prihvaćeno je također i primjedba o načinu odlučivanja povodom prigovora na odluku o kršenju sudačke etike. Nažalost, u odnosu na sudske savjetnike vidimo da ministar nema hrabrosti uredit sustav sudskih savjetnika iako je u prvom čitanju postala naznaka da će se bolje urediti sistem sudskih savjetnika u ovom nacrtu povučena je ručna kočnica i svi savjetnici su vraćeni u isti koš. Radi se o kvalitetnom kadru, mladim ljudima koji rade za manje od 6 tisuća kuna. Na sudovima se trebaju stvoriti razine složenosti predmeta i prema istima dodjeljivati u rad savjetnicima i sucima ovisno o znanju, iskustvu i rezultatu rada. Smatramo da ovakve odredbe za savjetnicima kakve vidimo u drugom čitanju vraćaju iste još dublje u neizvjesnost u kojoj žive i rade dugo vremena. Treba stvoriti različite kategorije s različitim ... [[Govornik se ne razumije.]] ovisno o razini. U konačnici po uzoru na ono što je predlagao u prvom čitanju MOST cjelovito rješava u svojim zakonima. Evo, kolega Bulj.
Hvala. Nastavlja se Klub zastupnika MOST-a.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvaženi ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. U drugom čitanju imamo dugo očekivanu reformu pravosuđa, rak-ranu hrvatskog društva, jedan od ključnih problema razvoja ekonomskog, gospodarskog je pravosuđe. Ljudi nemaju povjerenje na rang listi povjerenje u institucije jer pravosuđe je jedno od ključnih problema i sigurno treba vratiti vjeru u pravosuđe i pravosuđe mora biti u interesu ljudi i građana. Međutim, činjenica da i ovim zakonima nismo radili u interesu građana nego smo centralizirali opet kao što je sjedište, što je rekao maloprije ministar Bošnjaković u odgovoru na moju repliku, nije točno da ovim Zakonom se ostvaruju oni ciljevi koje ste dali u prvom čitanju, da se rasterete veliki sustavi kao što je Split i Zagreb. Jedino što ste primijenili je ono što je bilo smiješno – Split I, Split II, Dalmatinska Zgora koja ima 150 tisuća stanovnika, znači Drniš, Knin, cijeli taj potez do Vrgorca, Sinj, brojni gradovi ostaju bez općinskog suda i po stotinu kilometara u jednome smjeru ljudi će morati odlaziti na sudove, u parnice u najbliže sudove, što je presedan. Znači vi centralizirate antidemografski zakon donosite, jer sigurno da će ti suci, djelatnici suda morati putovat u Split, da će za 4 sata biti zatvoren sud u Sinju, bilo kakva kazna koja se dogodi, nije samo to sad čak i policijska postaja će bit zatvorena u dalmatinskoj zagori, nego će bit sve centralizirano u Sinju pa će svi morati za 4 sata kad se nešto dogodi ić putovati u Split i suci i policajci, prema tome ovo je anti demografska mjera koja će biti najviše na štetu ljudi jer 20 000 predmeta kojih 20 000 ljudi koji dolaze na sud godišnje u Sinj, većina će odlaziti u Split, većina će odlaziti u Split, htjeli vi to ili ne htjeli priznati, to su troškovi ljudima ogromni, to se događa sada. Središte dalmatinske zagore je Sinj, vi znate da je to ogromno područje, da ne ponavljam, to je područje koje ima 50 000 stanovnika, samo Cetinska krajina, ne uzimajući tu i Muć, ne uzimajući tu … [[Govornik se ne razumije.]] koja će morati ići u Makarsku ili u Metković, znači vi u biti dalmatinsku zagoru ste izbrisali s karte. Zbog čega? Ja ne znam, možda je to ovaj Afrički koncept kojega je spomenio premijer Plenković, jer on sve manje se poziva na Europu, sve više se poziva na Afriku. Možda je Afrički koncept ovog pravosuđa prema dalmatinskoj zagori i ta socijalna komponenta uz to što je pravosuđe rak rana hrvatskoga društva. Drugo, sad postaje ovim zakonom, vi umjesto da decentralizirate i olakšavate građanima na uslugama, vi povećavate troškove građanima, povećavate troškove prijevoza sucima i ostalim djelatnicima u sudu i samim tim jednu instituciju kao što je Sinjski sud 1875. je otvorio car Franjo Josip, 2015. istina ministar, sidi i ovamo u klupi je to napravio, mi smo mislili da će kod povećanja ugasio sud Općinski u Sinju Miljanić, mi smo smatrali da je pravično, imam ja ovdje, svi gradonačelnici, načelnici za Općinski sud u Sinju, čak i župan. Pa kad smo imali dogovoren sastanak oni su ušli sat vremena prije nego što smo se dogovorili, da ne bi slučajno pojavio se ja jel, jer valjda ja imam nekakve nadmoći, nismo se vidjeli, ali činjenica imam i zapisnik i potpise i kolega … [[Govornik se ne razumije.]] je to potpisao da je za Općinski sud u Sinju zbog čega vi to ne želite, to ćemo vidjeti. Hvala lijepa.
Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Marko Šimić. Izvolite.
Zahvaljujem podpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Pred nama se nalazi jedan skup od tri prijedloga, odnosno konačna prijedloga zakona čijom se izmjenom želi napraviti bolju i učinkovitiju mrežu sudova. Sve analize i statistički podaci pa i sama praksa pokazuju kako je potrebna promjena kojom se želi omogućiti racionalnije korištenje sudaca i službeničkih potencijala, kojim se želi omogućiti građanima lakši pristup sudovima. I ne samo to, već se nastoji ostvariti cijeli niz drugih pozitivnih učinaka koje ću kroz ovo svoje izlaganje, ovu svoju raspravu u ime kluba pokušati predstaviti zastupnicima. Zakon o sudovima donesen je 2013. godine, mijenjan je ukupno 3 puta. Tijekom 2015. i 2016. godine, neki od učinaka koje zapravo se žele postići ovom izmjenom zakona je spajanje općinskih i prekršajnih sudova na način da se prekršajni sudovi brišu kao posebna vrsta sudova iz jednog vrlo jednostavnog razloga. Ako pratimo priljev prekršajnih predmeta kroz godine, vidjet ćemo da u 2015. odnosno i 2016. godini, odnosno i 2017. godini imamo smanjen priliv predmeta, što u 2016. godini u odnosu na prethodnu, znači nekakvih 7000, nešto više od 7000 predmeta, dok u odnosu, 2016./2017. je nekakvih 13 000, odnosno 13 300 predmeta. Ako pogledamo i Visoki prekršajni sud priliv predmeta i na njemu smanjen posljednje godine, čini mi se da sam vidio u statističkim pokazateljima nekakvih za 34%. Spajanjem sudova općinskih i prekršajnih dobit ćemo jednu jednačeniju opterećenost sudaca i imat ćemo jednu kadrovsku infuziju koja će zaista biti dobrodošla općinskim sudovima jer smo primijetili iz izvješća predsjednika Vrhovnog suda, koje godišnje izvješće predsjednik Vrhovnog suda podnosi Hrvatskom saboru, vidljivo je da postoji veliko opterećenje sudaca općinskih, posebno u odjelu građanskog sudovanja. Prekršajni sudovi će i dalje biti organizirani unutar općinskih sudova kroz odjele za prekršajno sudovanje. Dalje, ono što se ovim prijedlogom zakona predlaže, to je ustanovljenje Visokog kaznenog suda RH koji će odlučivati u II. stupnju o žalbama protiv odluka Županijskih sudova u kaznenim predmetima. Vrhovni sud RH u 2017. godini je imao u radu 1929 kaznenih predmeta II. stupnja, od čega je tijekom godine zaprimljeno 1429 predmeta. Prema mjerilima za određivanje broja sudaca, broj sudaca županijskih sudova određuje se na način da se na 200 drugostupanjskih kaznenih predmeta određuje 1 sudac. Iz navedenog proizlazi da je za rješavanje predmeta koji će se naći u radu Visokog kaznenog suda potrebno 10 sudaca s opterećenjem po sucu od 193 predmeta. S obzirom na predviđeni broj sudaca sukladno svim mjerilima, predviđa se i potreba zapošljavanja nekakvih 20ak službenika u Visokom kaznenom sudu RH. Osim spajanja sudova i ustanovljavanja Visokog kaznenog suda RH, građanima se želi omogućiti lakši pristup sudovima kroz trajnost stalnih službi sudova koja zapravo kroz ovaj zakon možda malo i neprimjetno prolazi jer su do sada stalne službe bile predviđene kao nekakva prijelazna kategorija. Ovaj zakon u manje mjesto donosi ipak nekakvo, ostavlja dakle sudovanje i u manjim mjestima čime građanima daje jedno povjerenje u sustav i ja to kao mlada osoba zaista promatram kao jednu demografsku mjeru. Jer ako ugasite sve institucije po malim mjestima, ne možete očekivati da će građani imati povjerenje u sustav i u život u takvom mjestu i siguran sam da će se prije odlučiti na odlazak iz takvih mjesta. Zatim predlaže se i ograničenje imenovanja predsjednika Vrhovnog suda na najviše dva mandata uz veći transparentnost provedbe samog postupka imenovanja uz definiranu ulogu Državnog sudbenog vijeća u postupku imenovanja. Zatim, mora se preciznije definirati sadržaj godišnjeg izvješća predsjednika Vrhovnog suda koji se podnosi Hrvatskom saboru. Treba se ubrzati postupak imenovanja sudaca, dati veće ovlasti Državnom sudačkom vijeću u postupku imenovanja sudaca, te niz drugih pozitivnih mjera kojima bi se unaprijedio sustav upravljanja sudovima te obavljanja poslova sudske prakse i pravosudne uprave kao i ispunjenje preporuka Izvješća 4. evaluacijskog kruga skupine zemalja protiv korupcije. Posebno onih vezanih uz izbor predsjednika Vrhovnog suda koji se dakle odnosi upravo na Republiku Hrvatsku. Što se tiče Konačnog prijedloga zakona o područjima i sjedištima sudova, sama racionalizacija mreže sudova započela je 2008. i 2009. godine. Nastavljena je 2010., 2011. i 2015. godine te je tim procesom smanjen broj općinskih sudova sa 108 na 24, broj prekršajnih sa 114 na 22, broj županijskih sa 21 na 15 te broj trgovačkih na 8 sa 13 sudova do tada. Također 2012. godine s radom su započele i 4 upravna suda. Reorganizacijom 2015. uvedena je značajna promjena u mjesnoj nadležnosti županijskih sudova, pa je tako od 1. siječnja 2016. godine svaki županijski sud nadležan za odlučivanje u II. Stupnju o žalbama protiv odluke bilo kojeg općinskog suda u kaznenim i građanskim predmetima osim u radnim, zemljišnoknjižnim i obiteljskim predmetima za koje su nadležni pojedini županijski sudova. Na temelju analize i statističkih pokazatelja, a vodeći računa o efikasnosti sudbene mreže pokazala se i krajnja potreba za njezinu promjenu. Vlada je tu potrebu prepoznala i u ovom paketu mjera kroz ova tri prijedloga zakona zaista se nastoji učiniti ovaj sustav efikasnijim. Konkretni dakle podaci pokazuju probleme u određenim područjima, a najčešće su to područja velikih sudova. Problemi su vidljivi zaista na sudovima u Zagrebu i Splitu. No međutim, za primjer predlagatelj ovih zakona za primjer je uzeo i sud riječkog područja. Stoga predlagatelj dakle predlaže osnivanje novog Općinskog suda u Crikvenici. Sud će biti dostupan većem broju građana, posebno građana s područja Gorskog Kotara. Time bi se rasteretio sud u Rijeci, posebno od područja otoka Krka i Raba te područje Senja i Novog Vinodolskog. Zbog neperspektivnosti daljnjeg zadržavanja posebnog ustroja prekršajnih sudova želi se postići spajanje svih općinskih i prekršajnih sudova u Republici Hrvatskoj na način da se spajaju sudovi sa sjedištem u istom gradu te se uz postojeća 24 općinska suda ustanovljuje 10 novih općinskih sudova i to u Crikvenici, Đakovu, Kutini, Makarskoj, Metkoviću, Pazinu, Sesvetama, Splitu, Vinkovcima i Zagrebu pri čemu bi svaki novo ustanovljeni Općinski sud imao od 10 do najviše 100 sudaca. Što se tiče trgovačkih sudova, predlaže se ustanovljavanje novog Trgovačkog suda u Dubrovniku i to zbog vrlo jednostavnog i opravdanog razloga jer to je dislociranost sadašnje stalne službe u Dubrovniku, Trgovačkog suda u Splitu čija je međusobna komunikacija znatno otežana zbog udaljenosti i potrebe prelaska državne granice. Zatim, Trgovački sud u Bjelovaru umjesto Trgovačkog suda u Varaždinu postaje nadležan za područje Koprivničko-križevačke županije. Razlog tome je ujednačavanje radne opterećenosti ova dva trgovačka suda koja su se do sada postizala delegacijom predmeta Trgovačkog suda u Varaždinu Trgovačkom sudu u Bjelovaru. Dakle, na ovakav način i ovakvom reorganizacijom vjerujemo da će se dodatno osnažiti i poboljšati djelovanje sudstva, da će doći do brojnih pozitivnih promjena, a prvenstveno pozitivnih učinaka u popravljanju dinamike u sudovanju. Osim ujednačavanja radne opterećenosti sudaca ubrzat će se trajanje sudskih postupaka, smanjit će se broj neriješenih predmeta u općinskim sudovima. Jedinstveno i potpuno će se iskoristiti svi ljudski potencijali sudova koji se spajaju te se otvara mogućnost da se dosadašnji suci prekršajnih sudova odrede za rad na drugim vrstama predmeta. Također kroz korekcije postojeće mreže općinskih i trgovačkih sudova građani će imati lakši pristup sudovima. Doći će do smanjenja područja nadležnosti pojedinih općinskih sudova i lakšeg upravljanja sudovima zbog manjeg broja lokacija na kojima djeluju, doći će do smanjenja ukupnog broja upravljačkih funkcija u sudovima. Također će se racionalizirati i putni troškovi. Dakle, iako se možda na prvi pogled ovaj zakon čini kao tehnički zakon odnosno zakon koji uređuje tehnički dakle rad sudova, dakle sjedišta sudova i područja sudovanja, ovo je jedan bitan zakon i od velike je važnosti za pravnu sigurnost naših građana i gospodarstva u Republici Hrvatskoj. I kao treći prijedlog Konačnog zakona je Zakon o Državnom sudbenom vijeću. To je dakle zakon koji je donesen 2010. godine. Od tada je mijenjan 5 puta, a novim izmjenama prvenstveno se želi postići uklanjanje utvrđenih nedostataka koji se negativno odražavaju na učinkovitost rada Državnog sudbenog vijeća, dugotrajnost postupka, imenovanja sudaca i učinkovitost rada samih sudova. Generalno, glavni cilj koji se želi postići izmjenom i dopunom ovoga zakona je povećanje učinkovitosti i povećanje transparentnosti u radu Vijeća, ubrzanje postupaka imenovanja i napredovanje sudaca. Vlada želi otkloniti činjenicu da prednost u izboru članova Vijeća uvijek ostvaruju suci najvećih sudova zbog neravnomjerne teritorijalne zastupljenosti sudaca u Vijeću. Namjera je uvesti veću transparentnost u sustavu imovinskih kartica sudaca te preciziranje propisanih stegovnih djela, kao i propisivanje strožih uvjeta za imenovanje sudaca županijskih i visokih sudova. I na posljetku u cilju jačanja neovisnosti pravosuđa podržat ćemo zapravo i ovaj prijedlog da se izostavi obveza ministra pravosuđa za davanje mišljenja o kandidatima za predsjednika suda kako bi i odluka dakle, Državnog sudbenog vijeća bila što neovisnija te time i sam sustav pravosuđa učinila neovisnijim. U Klubu zastupnika vjerujemo da će ova reforma zaista dodatno osnažiti i poboljšati djelovanje sudstva i pravosuđa u Republici Hrvatskoj stoga ćemo kao Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru podržati ovakav prijedlog ova tri zakona. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepa. Slijedeći Klub zastupnika HSS-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Krešo Beljak.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog Sabora, kolegice i kolege. Dopustite mi da kažem nekoliko rečenica u ime Kluba zastupnika HSS-a koji unaprijed kažem neće podržati ovakav Prijedlog zakona. Vratit ću se malo u hrvatsku povijest, hrvatsku tradiciju, godinu 1848. koja je godina kada je izvršna vlast na lokalnim razinama prešla u ruke tzv. načelnika koji bi danas bili gradonačelnici, a od ranog srednjeg vijeka pa sve do 1848. ta vlast je bila na gradskim sucima. Status grada na bilo koji način ni jedno naselje u Hrvatskoj nije moglo dobiti i imati ako nije imalo sud, odnosno suca koji je ujedno ponavljam od 1848. bio i izvršna vlast u određenom, na području određenog naselja odnosno određenog grada. Kad su 2015. kada je bivša Vlada krenula u reforme to je bilo obrazloženo modernizacijom uštedama i svim onim stvarima koje su se dale kao takve obrazložene prihvatiti, jer živimo doista u 21. stoljeću i doista jest problem održavanja sudova baš u svakim sredinama koje su imale sudove još ponavljam od ranog srednjeg vijeka. Međutim ovo što se sada radi ovim izmjenama, odnosno novim zakonom, jest prava politizacija, dakle, ono iz 2015. je bila reforma o kojoj bi se dalo raspravljati, o kojoj bi se iz povijesnog aspekta dalo raspravljati, o kojoj bi se dalo raspravljati i iz aspekta daljnje centralizacije države, jer naša država iako jest mala, površinom, odnosno svojim prostornim rasporedom nije baš toliko mala da bi se sve moglo smjestiti u nekoliko centara. Dakle, po mom mišljenju, po mišljenju Kluba saborskih zastupnika HSS-a decentralizacija je nužna za bilo kakav napredak. Sudstvo kao takvo, odnosno postojanje općinskog ili kako god ćemo nazvati suda u određenom mjestu, u određenom gradu, znači zadržavanje centralne funkcije tog grada, a izmještanje suda na bilo koji način znači centralizaciju države. Ponovno ću govoriti o tezi ravnomjernog razvoja Hrvatske, odnosno stupnja centralizacije određenog društva u direktnoj koleraciji sa razvijenošću određenog društva. Tako su najrazvijenije države one koje su ujedno i najdecentraliziranije. Hrvatska i ovim zakonom ulazi u jednostavno u sastav najcentraliziranijih a po svim pokazateljima kao što imamo prilike vidjeti i najnerazvijenijih država u Europskoj uniji, a vrlo vjerojatno i šire. Pa kada je već to tako, kad ste se već odlučili povećati odnosno ukinuti na neki način onu reformu koja je bila iz 2015. i dodatno politizirati cjelokupnu situaciju, Klub saborskih zastupnika HSS-a će podnijeti dva amandmana jer ne postoje nikakvi razlozi da vračate Općinski sud u Sesvetama, da to isto ne napravite i za zapadni dio Zagrebačke županije gdje se nalazi više od 100 tisuća stanovnika koji u ovom slučaju ostaju bez Općinskog suda. Dakle, ne postoji ni jedan razlog, ako već mičete odnosno vračate u Sesvetama da isto ne napravite i Samoboru. Ne postoji isto tako nikakav razloga da ako vračate Općinski sud u Požegu što je čista politika, a nema drugo objašnjenja da isto ne napravite sa Općinskim sudom u Novoj Gradišci itd. itd. Opet kad bi tako nastupali ako nije već to stotinjak centara logičkih centara okupljanja prostora ili ti gradova koji u Hrvatskoj postoji, koji su se razvijali stoljećima, onda ih treba biti barem pedeset po vašem ih ima dvostruko manje. Dakle, takvih sredina ima puno, ovo je korak unatrag, korak unatrag one reforme koja je bila 2015., a i opet se nalazimo u nikakvom prostoru, dakle, niti smo nastavili tu reformu iz 2015. niti smo se vratili na neke stvari koje su bile možda pozitivnije do te reforme nego ste napravili jedan čudan, jednu čudnu mješavinu koju vi možda nazivate reformom, a koja nema apsolutno nikakvog smisla osim daljnje centralizacije hrvatskog društva, što dame i gospodo, iz vladajućih stranaka vodi Hrvatsku tamo gdje ju svi vide i gdje vi sami vidite, vodi direktno u propast. Evo pozivamo vas da ako već nećete odustat od tog prijedloga barem prihvatite amandmane koje je podnio Klub saborskih zastupnika HSS-a i barem djelomično ublažite ovo što ste napravili. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Orsat Miljenić.
Hvala lijepa potpredsjedniče, ministre i svi … kolege,… [[govornik nije uključen ne čuje se]] mikrofon. Evo ga, pozdravi nisu snimljeni ali kao da sam ih dao. Dakle, ja ću, do sada smo govorili o zakonu u prvom čitanju, neke stvari su promijenjene neke nisu, pa ću ukazat na nekoliko elemenata za koje zapravo mislim da nisu dobri. Ono što je dobro, a ima dosta dobrih stvari to pohvaljujem. A ići ću sad po redu. Svi ćemo se složiti da jedan od problema našeg pravosuđa je neujednačena sudska praksa. I razgovara se o tome, razmišlja se što i kako napraviti, jedna od ideja je bio Visoki kazneni sud. Međutim, ovo što vi danas nudite, ni na koji način neće doprinijeti ujednačenju sudske prakse, mislim da se nepotrebno uvodi jedan sud, koji neće služiti ničemu, odnosno, potpuno je besmislen. Dakle imamo 1900 predmeta o kojim će raspravljati novi sud 1900 na stotine tisuća predmeta koje imamo, dakle mi se bavimo 1900 predmeta, osnivamo sud, gdje će ljudi nužno imati veće plaće, nego na županijskim sudovima, a zapravo, neće napraviti ništa. Jer i sada, on će odlučivati samo o odlukama, o prvostupanjskim presudama županijskih sudova, o čemu sada odlučuje Vrhovni sud, sasvim uspješno, bez ikakvih zaostataka u kazanom sudovanju, za razliku od građanskog. Dakle, idemo u kazneno sudovanje gdje nema zaostataka, idemo rješavati ono gdje nema neujednačene sudske prakse, jer ih Vrhovni sud ujednačuje, osnivate novi sud, zaposliti ćete nove ljude, bez ikakve potrebe. Da ste išli i ja bih to i mi bismo to odmah podržali, da se išao osnovati Visoki kazneni sud, kako se je i zamišljao, znači da on rješava o svim predmetima o kaznenog sada i prekršajnog, znači prvenstveno općinskim, gdje imamo neujednačenu sudsku praksu i gdje bi nam trebao ujednačiti. Mi sada, zapravo osnivamo sud, da bi se bavio nečim, što nema nikakvog smisla, jer je praksa ujednačena, dakle, samo ćete, rekli ste 10-tak sudaca plus osoblje koje ide, ono će dobiti novu zgradu, nove poslove, bez ikakvog smisla. U građanski se uopće ne diramo, u građanski gdje su zaostaci u desetinama tisuća gdje praksa nije ujednačena, to smo stavili sa strane, idemo u ovu. Dakle, mislim da to nije bilo dovoljno ambiciozno, da ako ste išli već sa visokim kaznenim, sami ste rekli da je u ZKP-u predviđen, da ga je onda trebalo napraviti na način, da se bavi svim predmetima prvenstveno općinske razine. Jer ako slušate građane, pa njima smeta da je netko dobio ovdje 2 g., ovdje 4 za istu stvar. Ovo se neće promijeniti gdje je i dalje nadležno za odlučivanje, upravo o tome ostaje ista. A mi se bavimo na županijskoj razini. Ja znam da su bili pritisci itd. i da ste na neki način bili gurnuti da idete u ovo, ali ponavljam, besmisleno je, plaćati će se iz proračuna više, neće se dobiti ništa. Možda nije kasno, razmislite, da eventualno primijenite to, da mu proširite nadležnost, ako već idete s tim i da se ide u tom smjeru. Što se tiče opsega mreže o tome se govorilo i stvarno nisam i ne vidim opravdanje ako se ide već korak natrag i ako jesmo jedina zemlja u Europi osim Srbije koja povećava broj, nešto što oni zovu osnovni ili kako već, a mi zovemo općinskim sudovima, dakle, jedini su oni to napravili, pa sada radimo i mi. Zašto u Kutini ili Crikvenici, zašto ne u Samoboru kao što je spomenuo kolega Beljak. Pogledajte brojke vrlo su vam slične. Zašto Sesvete, a ne Samobor, isto tako smo mogli, isto se moglo proizvoljno i kada gledate povijesno, ako je povijesno, u Samoboru je bio duži sud nego u Sesvetama, mogli smo ići tako. Mogli smo ih, ne znam, neki dan se žalio gradonačelnik Trogira, da nemaju u Trogiru, zašto Crikvenica a ne Trogir. Mislim zato kada smo govorili o tome, ja sam čisto prijateljski dobronamjerno rekao, kada se ide otvarati, kada se ide korak natrag, onda svako obrazloženje postaje relativno, jer će vam svako reći ovdje ste dali, ovdje niste. Sljedeći put kada bude netko u prilici, opet će povećati broj, zato što će reći, imaju sada Kutina, Crikvenica, Sesvete, pa ajmo sada dati itd. i ići ćemo unatrag. Nije dobro i ne mislim da je dobro povećanje broj općinskih sudova, ali Bože moj, to je politička odluka i isključivo politička, jer ona zapravo stručan nije ni po čemu. Politička je, kao takva će se izglasati od većine, ako se izglasa i to je, ja sam toga svjestan i to je tako. Žao mi je što se niste mislim da je vrijeme počelo sazrijevati za to, ako nije sada, nadam se da o tome razmišljate o broju županijskih sudova. Jer činjenica je da mi imamo preveliku mrežu županijskih sudova i da je to nešto, obzirom i na plaće koje su u tom sustavu, obzirom na vrlo mali broj premeta, pogotovo u kaznenoj sferi. Vi ako gledate, vama više od 5 županijskih sudova, da se bave kaznenim ne treba. Da ste ograničili broj županijskih na 5, vi ste od njih mogli napraviti 5 vijeća visokog kaznenog suda, ujednačavati praksu i zapravo imati jedan sustav, koji bi ujednačio i općinske onda. Mi zadržavamo previše županijskih sudova, koje se bave kaznenim, a imate čitav niz, prošli put smo nabrajali sudova koji imaju 20-tak predmeta godišnje. Ponavljam, 20-tak predmeta godišnje i mi za to držimo 6 sudaca, jer morate imate 6 županijskih sudaca da rade 20 predmeta godišnje. To ni jedna država ne može podnijeti, to ni jedna država ne može platiti. Možda ako nije sada došlo vrijeme za to, ali bar da ste to stavili kao naznaku, jer to je nekakva ideja. Smanjite im broj, napravite odjele, da budu dio visokog kaznenog suda i onda ćete imati ujednačenu praksu. To mi je žao što niste stavili, a mogli ste možda kroz neki rok, pa da to bude, ako nije 2020. da bude 2023. ali da vam se bar vidi vizija da idemo u tom smjeru. To bi bio pravi pomak, onda bi mogli reći, sada ćemo ujednačavati prasku, sada ćemo smanjivati tamo gdje ima viška. Jer, evo, mi na DSV-u i dalje dobivamo, popunjavanje i kaznenih sudaca na sudovima, koji imaju 20 predmeta godišnje. Popunjaju se ljudi, ljudi su imenovani do 70 g. oni će tamo raditi. Dakle, ako se ide na to, ja apeliram, da postavite nekakve rokove i da se smanjuje ta mreža, to je previše. Visoki prekršajni, ako ukidamo prekršajnom, što će vam visoki prekršajni? Po meni trebalo ga je možda integrirati, možda je to ideja da se napravi u dogledno vrijeme, ja pretpostavljam da je, ja samo govorim da se to ne vidi iz zakona. Ako je to ideja, evo, to ćete nam sigurno dati obrazloženje, ako nemamo prekršajnih sudova, ne treba nam ni visoki prekršaj. Ja znam da je problem kadrovski što će biti s ljudima, a što neće, ali možda da nam date ideju u kojem će se smjeru to razvijati zato što ovako smo malo apsurdni. Nemamo prekršajnih, imamo visoki prekršajni. Dakle, to je nešto gdje bi bilo dobro opet postavit smjer možda neke duže rokove, ali da se stvar počne razvijat na taj način. Što se tiče DSV-a, ono i to stvarno mislim da je loše to što se napušta mišljenje ministra pravosuđa za predsjednike sudova. Građani očekuju od Ministarstva, očekuju od Vlade da ima stav o tome kako se radi u nekom sudu. I da ima barem nešto, nekakvo mišljenje o tome kakav je bio predsjednik. Ne kao sudac, jer predsjednici pogotovo velikih sudova i nisu suci. Nego kako je obavljao poslove sudske i pravosudne uprave. To je njegov posao i građani to očekuju. I loše je po meni, pogotovo što Ministarstvo ima inspekciju i dalje, nadzire ih, ima sustav e-spisa, sve vidi što se događa, da se sad Ministarstvo povlači iz toga i da ministar više uopće ne daje mišljenje. DSV ga može ili ne mora uzet u obzir. Ne mora ga uzet po Ustavu, zato što je neovisan kod toga. A ne mora uzet onda ni mišljenje predsjednika Vrhovnog suda. Ali svejedno je to nešto gdje evo, vi ste kolega, mislim iz suprotnih smo stranaka, ali bih svejedno kao građanin želio da vi date mišljenje o svakom predsjedniku suda kao građanin. Zašto? Zato što je to nešto gdje građani žele jednu vrstu poveznice. Ovako se još više sudstvo odmiče od bilo kakve, neću reći demokratske kontrole, ali barem transparentnosti i to je nešto što je loše. Ja ne mogu shvatit zašto mislite da ministar pravosuđa ne treba dat mišljenje o kandidatima za predsjednike sudova. To ni na koji način nije petljanje u neovisnost pravosuđa, to su ljudi koji ne sude. Vi ne utječete ni na što, ali ipak kroz to, ako je dobro, možda nisu bili do sad razrađeno, mi smo to uveli, mi smo razradili do kraja. Možda treba razraditi, ne ukidati. Zato što imate jednu mogućnost da ipak utječete na procese i da kažete nešto je dobro, nešto nije dobro. Nije dobro ako se rokovi ne poštuju na nekom sudu. Za to mora odgovarati predsjednik. Vi trebate moći stat stav o nekom koji je do sad 4 godine radio ili tko hoće raditi. Moj stav. Dakle, to je tako. Što se tiče promjena u DSV-u, dakle ja sad ne govorim naravno u ime DSV-a, ja govorim u ime SDP-a. Nismo zadovoljni i ne sviđa nam se i nećemo podržati izmjenu gdje se zapravo smanjuje participacija sudaca kojih ima najviše. Dakle, ja i dalje ne vidim logiku da vi smanjujete broj općinskih sudaca, povećavate broj županijskih, zbog čega? Ovih ima najviše i vi smanjujete njihov broj u DSV-u, povećavate broj županijskih. Nema nikakve logike. Može se onda reći OK, ajmo stavit samo suce vrhovnog, pa nek oni odlučuju tko će postati. To je moguće rješenje. Dakle, ovo nije, ja ne mislim da je to neustavno ili bilo što. Zakon će propisat kako bude. Dakle, može jedno i drugo. Ali, na ovaj način vi zapravo šaljete poruku sucima općinskih sudova, ma niste sposobni ni sami sebe birat. To nije dobro. Druga stvar, vi sada ograničujete kod izbora da zapravo za jednu kategoriju biraju samo suci te kategorije. Znači, za županijski biraju samo županijske, a biraju sve. Do sad je bilo drugačije i ja mislim da je rješenje do sada bilo bolje. Biraju svi suci sve kandidate za DSV. Zašto? Zato što oni odlučuju o svima. Pa ne odlučuju županijski samo o županijskim. Ili općinski općinskim ili vrhovni vrhovnim. Ovako se taj jedan demokratski proces, a sa radom o radu možemo govoriti puno, ali s ovim se neće unaprijediti. Dugoročno će se zapravo te grupice još više suzit i lakše će se obavljat nekakva lobiranja kod izbora i rezultat neće bit dobar. Bit će upravo suprotno. Dakle, neće se popraviti ono što nam svima smeta, a to je da često ne budu izabrani najbolji kandidati, da oni koji trebaju biti promaknuti ne budu, da budu neki drugi. To se s ovim neće izbjeć. A zatvorit ćemo, stvorit ćemo jedan antagonizam koji po meni nije dobar. Kažem, može se dosljedno reći OK, suci prvostupanjski neće birati nikog. Dobro. Ali ako ostavljate jednog, samo jednog predstavnika za one kojih ima najviše, nije logično. Tako da izabrali ste ovo rješenje, bojim se da u praksi neće dat dobra rješenja, ali to je to. Sve u svemu, zbog ovih stvari koje ne smatramo dobrima mi nećemo podržati ove izmjene. Iako, kao što sam rekao i to treba javno reći, izmjene Zakona donose i neke dobre stvari. I to je nešto što je da smo razgovarali o ovom, da su se neke od ovih stvari, a govorili smo o njima i u prvom čitanju, išle u drugom smjeru mi bi svakako bili ovdje otvoreni za podršku jer svima nam je u interesu da se situacija u pravosuđu da bude što bolja i da zapravo građani budu zadovoljni. I ponovit ću ono što stalno govorim. Hrvatska ima u Europi najviše sudaca po broju stanovnika, po izdvajanju iz proračuna relativno smo u gornjoj trećini. Po zadovoljstvu građana uslugom smo na samom dnu. I to je ono što je bitan problem. Nije bitan problem danas vama, mislim bitan je danas vama, bio je i prije, ali bojim se da će s ovim izmjenama ostat i dalje. I to je ono što mi ne adresiramo. Mi ne adresiramo kako će građanin dobit bolju uslugu za novac koji izdvaja, a izdvaja veliki novac. Jer kažem vam, relativno smo u, pri vrhu, ne pri vrhu ali prema gornjoj trećini u EU. I to je loše. Plaćamo puno, zapošljavamo puno ljudi, a rezultat nemamo. Dakle, zbog ovih stvari o kojima sam govorio, nećemo podržati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Slijedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-a u ime kojeg je trebala govoriti poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Nema je. Gubi pravo na govor. I idemo na pojedinačnu raspravu. Prvi će govoriti zastupnik Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo pred nama je zakon tj. zakoni, reforme pravosuđa, ja mogu samo da kažem da o onome što sam spomenuo u ime kluba da je pravosuđa rak rana hrvatskog društva, da se previše izdvaja, da imamo najviše sudaca po glavi stanovnika, ponovit ću ovo što je rečeno, međutim ljudi su nezadovoljni pravosuđem i nalazimo se u … [[Govornik se ne razumije.]] pravosuđe na dnu dna. Međutim činjenica je da u prvome čitanju kad govorimo o sjedištima, moja pojedinačna rasprava će se tu najviše osvrnuti ali i o ovome drugom djelu, o DSV-u je činjenica da sam u prvome čitanju upozorio na nelogičnosti centralizacije tj. smisla kojega ste naveli u sjedištima, u zakonu, sad je u konačnom prijedlogu ali u prvom čitanju je bilo da je sjedišta i područja sudova, da izmjene zakona tj. povećanja sada na 10 općinskih sudova, u biti je rezultiralo s tim štos e ne može upravljati velikim glomaznim sustavima kao što je splitski sud bio, općinski i zagrebački sud, I onda ste našli jedno rješenje, Split I, Split II u najvećoj županiji uz Makarsku, a u Makarskoj je posebna priča, u makarskoj bi mogli pitati Makarane kakav je bio sud i šta se radilo u tome sudu po pitanju korupcije, po pitanju svega, to će vam građani Makarske ako odete ministre, pa upitajte kako je to funkcioniralo. Ali sad ćemo se uhvatiti ovoga djela o sjedištima. Znači osnovna poruka koja je bila zakonodavca vas kao predlagatelja, prema nama zakonodavcu je bila da će tim zakonom u biti se uravnotežiti i decentralizirati ta uloga u velikim sustavima kao što je Split i Zagreb. Međutim sad još jedno smiješnije, sada je jedan sud, odvojen je kao prekršajni i ovaj, žao mi je što ministar odlazi jer imamo mi postaviti par bitnih pitanja, par bitnih pitanja isključivo ministre, što imam jednu sliku ovdje u Sinju kad je rekao, vidim u priopćenju da piše, sve u interesu naroda, bit će Sinju sud, i tako imam jednu sliku fantastičan smiješak, to je sve šta se dogodilo pa bi volio da mu pročitam sve šta se događalo, jednu promemoriju tih zadnjih nekoliko mjeseci. Odmah po saznanju naravno da sam reagirao i zatražio sam sastanak svih gradonačelnika, načelnika, župana. To sam zatražio isključivo, taj sastanak se čak održao 6. ožujka 2018. prije prvog čitanja. Uglavnom, ministarstvo pravosuđa koje je uputilo ovaj Zakon o područjima sjedišta sudova, u ocjeni stanja na odnosu veličine pojedinih sudova odnosno pravosudnih područja, to je glavni pokazatelj, znači poteškoća i veličina i obim pravosuđa. I zbog toga evo sad imamo 10 novih, ostalo je 10, međutim nemamo više općinski 1, 2 u Splitu, ali ostaje Općinski sud u Makarskoj. Navodim da određena područja moraju imati 50 000 stanovnika što Dalmatinska zagora a cetinski kraj, poglavito što se tiče ispunjava jer imamo samo Cetinska krajina 48 000 stanovnika, ne dodajući tu Muć, cestu koja je privržena Lečevici i ostale općine. Znači mi prelazimo više stanovnika, imamo nego Ličko-senjsku županiju a površinski smo veći nego brojne županije pa i Međimurska županija. Međutim, ako je taj kriterij bio znači mi te kriterije imamo kao i sve druge uvjete, povijesne, geografske, kulturne, ekonomske, infrastruktura za vraćanje tj. uspostavljanje Općinskoga suda u Sinju. Vezano za djelovanje općinskoga suda, mi smo našli ovdje nekakvo rješenje iz 2015. da će to biti nekakva ispostava, ne računajući na to da danas ljudi putuju i do 100 km sa vrličkoga područja, kamenskog, triljskog područja, do 100 km u jednome smjeru i da to predstavlja negdje oko godišnju potrebu za doć na sud treba 20 000 ljudi plus odvjetnici, plus cijela priča, znači kad dođu od Splita 80 km, to je minimalno oko 5, 6 milijuna kuna, naši građani moraju iz tih siromašnih dijelova dati za prijevoz koji je loše organiziran. Moram ovdje napomenuti da se infrastruktura zgrade u Sinju u potpunosti odgovaraju svim standardima, sudska zgrada je izgrađena davne 1885. za vrijeme Austro-ugarske gdje je car došao čak otvoriti, rekao sam ako smatramo Austro-ugarsku tuđom tuđinom da nam je vladao, tada smo imali tu zgradu izgrađenu. 2000. g. uloženo je u nju 10, 12 milijuna kuna, znači ima sve uvjete, ministar je bio dolje pa je vidio o čemu se radi. još kad bi se spojio općinski i prekršajni sud i povratak kaznenog suda, ja mislim da to to bile najbolje usluge na području cetinskog kraja i dalmatinske zagore jer je činjenica da u ovome trenutku ćemo imati veće troškove a to ću sada i objasniti. Kada ljudi putuju, znači ljudi koji putuju, i suci i djelatnici i građani da će biti puno veći troškovi a osnivanjem, vraćanjem toga našeg prava Općinskoga suda u Sinju, u srce Dalmatinske zagore je jedino pravično i ono šta je kontra decentralizacije i šta je demografska mjera. Ovo je antidemografska mjera. U pisanjima kad imamo znači sad danas stalni sud u Sinju, i stalne službe, međutim zasigurno znamo i poznamo da iza 4 sata je zatvoren taj sud, da sve što se događa poslije 4 sata da ide u Split, da ti suci imaju ogromne troškove, kako dolaziti kod nas, kako i obrnuto. Još jednom ću napomenuti i kazati da je 26.3. bio sastanak gradonačelnika, načelnika di su svi bili suglasni, predstavnik župana je bio suglasan, da se vrati općinski sud u Sinju, ministar Bošnjaković je bio, evo ovdje i slika jedna sa portala gdje je rekao da će sve raditi u interesu naroda sa svojim članovima stranke iz HDZ-a u Sinju, poslao poruku imati ćemo općinski sud. Evo, možete vidjeti sliku ako se ne sjeća sa portala možete vidjeti, objavljeno je. Ja sam vjerovao da je to riješeno. Čak je dogovoren i sastanak zajednički gdje ćemo biti mi saborski zastupnici. Ja mogu citirati čak i gospodina Ivana Šipića, saborskog zastupnika koji javno kaže da se zalaže za općinski sud u Sinju i da je to sramotno gašenje institucija a imali smo gašenje čak i rodilišta 2009. pa smo morali organizirati prosvjede. Pa imamo najveću proizvodnju električne energije u Cetinskoj krajini, najviše hidroelektrana. Onda svako malo gubimo mjesta radna u tim hidroelektranama na području Cetinske krajine. Međutim se povećaju u Splitu, u centralama i u Zagrebu za desetak mjesta, tako i u ovome slučaju. Ja mislim da je ovo jedna antidemografska mjera gdje će morati naši građani putovati u druga mjesta, gašenje institucija, povijesnih institucija, Sud u Sinju je povijesna institucija. Evo ni Knin nema, isti dan će biti i Oluja i Sinjska alka pa vas pozivam da veličanstveno i dostojno dođete u taj povijesni grad Sinj poslije Knina. Znači cijela Dalmatinska zagora ostaje bez ijednog općinskog suda. To je činjenica da od Knina, Drniša, Sinjske, Cetinske krajine, Vrgoračkog kraja, Imotskog kraja ostaju bez općinskoga suda i to je činjenica da se nešto pripaja dolje Makarskoj a o makarskom sudu bi mogli pričati priče o korupciji i kriminalu. O tome će ministar pitati dolje kada dođe u Makarsku. I naravno da su Imoćani tu bojkotirani. I očekujem da ove amandmane koji će dati od vas kolege zastupnici, koji ste iz tih područja. Ne možemo mi Dalmatinsku zagoru smatrati, ja sam protiv ovolikog broja županija. A u konačnici ne prihvati li ovo, onda mi nemamo druge nego mi tražiti Dalmatinsku zagoru da bude županija, jer niti je briga župana, niti je briga ministara za Dalmatinskom zagorom osim što će doći na Sinjsku alku. E tu će doći. Tu ćete ih vidjeti u počasnoj loži kako se naslikavaju u povijesnome gradu gdje je 200 godina bio sud, gdje smo imali, gdje nam je znači tuđin sud otvorio međutim u ovome trenutku mi gasimo Općinski sud. Žao mi je tog cijelog kraja Imotskoga, Drniškoga, Sinjskog, Vrličkog, Triljskog, Imotske krajine što se gase sve institucije i što u biti ciljano se ta povijesna vrlo bitno područje, prije svega bili su ljudski potencijali koji su u Zagreb odlazili, sada na kraju gasimo i zadnje institucije i vi ste ministre jedan od zadnjih grobara toga kraja. Ja ne znam tko će ugasiti svijeću ali zasigurno ne treba vam biti na ponos što u Dalmatinskoj zagori više nema niti jednog općinskog suda i što u povijesnim prijestolnicama ukidamo i ove institucije koje su predstavljale i značile nešto ovom narodu. Hvala.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Davora Vlaovića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bulj, slažem se s vama da Sinj treba imati općinski sud kao što treba imati i Samobor i nova gradiška. Jer kada radimo nekakve promjene onda moramo imati jasne kriterije i broj stanovnika koji gravitira tom sudu i broj sudaca, broj predmeta ali još uz to je jednako tako važno da to nije samo sud i sudac nego da su tu i zaposleni i administrativni djelatnici, čuvari, da su tu javni bilježnici, da su tu odvjetnici, ugostitelji i da na taj način čuvamo radna mjesta u tim krajevima. Ovakvim modelom kada nemamo jasne kriterije, kad ukidamo neke općinske sudove koje bi trebali imati općinski sud i koje imaju povijesnu tradiciju činimo još jednu nepravdu hrvatskom narodu i opet ćemo imati iseljavanje iz tih krajeva i opet ćemo ja i vi biti samo ti koji galame a oni će biti ti koji provode reforme. Mislim da reforme treba provoditi tamo gdje ljudi žive. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Slažem se svaka ova institucija ima svoj zamašnjak jer ako općinski sud postoji kao središte, tu će dolaziti i odvjetnici, tu će ugostitelji, tu će cijela priča, biti će više ljudi, a ovako samo imamo troškove tih građana koji po 100km moraju plaćati putne troškove i vraćati se primjera iz Kamenska sa granice Bosanske ili odvamo iz Vrličkog područja, samo imaju ogromne troškove. I tu ste u pravu 100%. Ovo je centralizacija na najmorbidniji, ovo je antidemografski zakon. Ovo je, ja ne znam zbog čega vi to radite u ovim teškim demografskim prilika gdje se svi pozivamo na iseljavanje vi sada od Imotskoga, Vrgorca, Sinja, Cetinskog kraja, Drniša, Knina, vi te krajeve zaboravljate i vi ste napomenuli vaše krajeve. Ja sada govorim za krajeve odakle dolazim, to je 130 tisuća ljudi se nalazi na tome području. I apsolutno nikoga nije briga osim što dođu na vrijeme „Drniškog pršuta“, Sinjske alke, Oluje, dođu se naslikavati ili „Vrgoračkog pršuta“ i ne znam kada dođu u Imotski, to bi kolega Babić mogao bolje kazati u koje vrijeme. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Bačića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, spominjete ukidanje općinskog suda u Sinju i mogu se složiti s vama za povijesni značaj i tog područja i samoga suda ali ostaje stalna služba, znači nema nikakvog ukidanja u smislu i svatko je izjavio da će se boriti za ostavljanje općinskog, bori se za ostavljanje stalne službe. Tako da neće se ništa posebno promijeniti. I vezano za odvjetnike i ugostitelje itd., stalna služba ostaje i Sinj neće biti zapostavljen po tom pitanju. Hvala.
Odgovor poštovanog kolege Bulja.
Sve što ste rekli oko stalne službe ne piše u zakonu, to su dobre riječi, dobre želje koje ne proizlaze iz volje naroda a ni volje čelnika. Između vas sjedi kolega Šipić koji je bio suglasan sa mojim prijedlogom na zajedničkom sastanku gradonačelnika i načelnika i predstavnika županije. Mi nećemo imati izbora nažalost, … [[Govornik se ne razumije.]] protiv županija nego izdvajanje iz Splitsko-dalmatinske županije, Šibensko-kninske, izdvajanje Dalmatinske zagore a … [[Govornik se ne razumije.]] županija ovolikoga broja. Mi nećemo imati, ma mi smo zaboravljeni. Župan je također zastupao stavove da treba općinski sud u Sinju, gdje je sad općinski sud, stalna služba? Šta to piše u stalnoj službi? Je li piše to u zakonu ili je to dobra želja, obmanjivanje? Mi nećemo imati izbora, razumijete, nego tražiti referendum o izdvajanju iz županije jer Dalmatinska zagora je zaboravljena. Podijelite nas u dvije županije i nikoga nije briga za tim krajevima osim za vrijeme Oluje Knin, Alka kad je Sinjska alka, eto ove godine na isti datum, svi ćete doći, ali gasite nam institucije, demografski nas uništavate. To je problem.
Hvala lijepa. Slijedeća rasprava bit će ona poštovanog zastupnika Branimira Bunjca. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, ministre sa suradnicima. Pred nama su tri zakona objedinjena u jednu raspravu, tri zakona koji se pretenciozno nazivaju reformom pravosuđa, mini reformom. Međutim, iz sadržaja onoga što smo mogli pročitati iz ove dvije rasprave u prvom i drugom čitanju jasno je da tu nikakve reforme nema, da će pravosuđe ostati u istom onom jadnom stanju kao što je bilo i do sada. Jer naime, i dalje više od 90% hrvatskih građana misli da pred hrvatskim sudovima postoje privilegirani građani, a isti toliki, gotovo isti taj postotak smatra da je pravosuđe korumpirano. Ja bih doista volio da su toliki građani u zabludi ali nisu jer ako je 90% njih složno u nečemu to znači da o tome postoji konsenzus u hrvatskom narodu bez obzira na to da li su to birači Živog zida ili HDZ-a svi imaju jednako mišljenje. Zanimljivo je da je prije neki dan predsjednik Vlade rekao da je Hrvatska bolja od Srednjoafričkih zemalja po svojemu standardu, međutim, po pitanju pravosuđa mi smo gori od tih zemalja. Manje povjerenja imaju građani i manje efikasnije pravosuđe nego u Keniji, Gani, Čadu i nekim drugim afričkim zemljama. To nije nešto što ja sad ovdje paušalno iznosim nego se koristim službenim statistikama koje su objavljene prije nekoliko dana da je hrvatsko pravosuđe 134 u svijetu od 138 promatranih zemalja. I to samo pokazuje koliko su ove izmjene promašene jer mi se nečemu što predstavlja tešku bolest suprotstavljamo kamilicom i u biti su od sutra građani ove zemlje i dalje će imati pravosuđe kao što su ga imali i do sada, sporo, tromo, neefikasno, korumpirano. Da je Europska unija doista poštivala ona načela o pristupanju novih članica koje su bila javno proklamirana Hrvatska dan danas ne bi mogla biti članica Europske unije. Jer u Europskoj uniji se između ostaloga smatra da svako suđenje koje traje duže od pet godina predstavlja kršenje ljudskih prava. A mi imamo u Hrvatskoj stotine tisuća predmeta koji su stariji od deset godina i desetine tisuća predmeta koji su stariji od 20 godina. Mi u Hrvatskoj imamo takve kilometarske spise koji će valjda ući u Ginisovu knjigu rekorda kao što je ne znam spis protiv Zdravka Mamića na 17 tisuća stranica, protiv varaždinskog gradonačelnika 36 tisuća stranica i protiv Ive Sanadera 40 tisuća stranica. To je toliki broj stranica koje vjerojatno ni sam ministar ne bi pročitao u cijelom svom životu da ga netko na to prisili, a ključno je pri tom primijetiti da su sve to osobe koje su blisko povezane sa vladajućom većinom ili su članovi njihovih stranaka. Netko će reći da Hrvatska nema dovoljno sudaca, da nema dovoljno infrastrukture da će se sad to kao, ali imamo mi smo po broju sudaca na 100 tisuća stanovnika druga država u Europi. Imamo 41, do 45 sudaca za razliku od Danske koja ima 6 sudaca, za razliku od Irske ili Velike Britanije koja ima 3 suca na 100 tisuća stanovnika, a donose prvostupanjske presude u roku nekoliko tjedana dok nama za prvostupanjsku presudu u prosjeku treba više od godinu dana. A ponavljam još jednom na stotine tisuća presuda niti pet godina nije dovoljno. Evo ja dolazim recimo iz Čakovca, tamo imate slučaj da je ubijen mladić prije 7 godina i 7 godina je trebalo prvostupanjsku presudu dakle, za ubojstvo, ubojice su hodale po ulici po gradu. A zašto je to tako? U to ne bih ulazio jer postoji priziv na tužbu, na presudu. Da ovo Ministarstvo pravosuđa nešto vrijedi, onda bi pristupilo rješavanju ozbiljnih hrvatskih problema. Nekoliko ključnih točaka da se riješe sigurno bi se vratilo povjerenje građana u instituciju i što je najbitnije od svega zaustavila bi se iseljavanja. Jer vidjeli smo neki dan prema analizama koje je napravilo Hrvatsko katoličko sveučilište da građani koji odlaze van su zaposleni i da građani koji odlaze van imaju riješeno stambeno pitanje. Nego oni ne odlaze dakle, toliko zbog plaća ili zbog egzistencijalnih razloga nego odlaze prije svega zato što su izgubili povjerenje u institucije u red i poštenje naše države. A upravo tu pravosuđe ima glavnu ulogu. Ministre Bošnjaković, da je bilo poštenja riješili bi ste već odavno slučaj švicarskoga franka, koji 60 tisuća hrvatskih obitelji uništio. Da je bilo poštenja riješili bi ste pitanje nezakonitih kamate o čemu postoji pravomoćna presuda ali se dan danas u Hrvatskoj kamate naplaćuju nezakonito. Da je bilo poštenja, ovdje bi danas raspravljali ne o sjedištima sudova, nego o ovršnome zakonu. Da li znate, da se u svibnju broj blokiranih građana ponovno povećaju u odnosu na travanj. Da li znate da je njihov dug ponovno porastao. Da li znate, da hrvatski građani, koji su blokirani, radi se o ¼ radno sposobnih hrvatskih građana ne mogu normalno živjeti već 10 g. Da li ste svjesni da je upravo to razlog moralnog sloma Hrvatske i da ste vi osobno za to najodgovorniji, jer ste vi potpisali Ovršni zakon i jer ga vi odbijate promijeniti. Što vi predlažete, pa to kada čovjek čita u novinama, ne zna jel bi se smijao ili bi se plakao. Tko je dužan 500 hiljada kn može vraćati dug u ratama. Pa kojim ratama ako nema novaca? Ako se već 10 g. ne uspijeva naplatiti putem FINA-e, u kojim će sada ratama vraćati 500 hiljada navodno na 60 mjeseci. Znači, vraćati će mjesečno 8500 kn. Kako od kuda? Nije mogao vratiti do sada, neće moći vratiti ni u buduće. Kažete, kome se ne može naplatiti dug preko FINA-e, sada će se naplaćivati na neki drugačiji način. Pa kakve onda to veze ima, dug ostaje i dalje, svejedno na kakav način će se naplaćivati. Što rade agencije za naplatu potraživanja? Agencije za naplatu potraživanja, kupe dug za 10%, nakon toga im država da porezno olakšicu bankama, i onda te agencije, ponovno za 100% naplaćuje taj isti dug. Pa kak to može biti? Da li ste vi svjesni, da cijeli taj vaš sustav, ide isključivo na ruku vjerovnicima, 100% na ruku vjerovnicima i 0% na ruku dužnosnika. Je li to ustavno, je li to pravedno? Što čekate? Već govorite 2 g. da ćete riješiti taj problem. Pišete u programu vjerodostojno. Jel to vjerodostojno? Dokle više? Da li vi znate što će se dogoditi kada se otvore granice Slovenije i Austrije za naše radnike. I još će 200-300 tisuća radno sposobno ljudi napustiti zelju. Zbog čega? Zbog vas i vaših 77 ruku u Saboru, jer vi isključivo radite za interesne skupine. Bojite se, bojite se. I ja razumijem da se vi bojite, to je ok, to je ljudski, ali ako se bojite, niste dostojni biti na tome položaju. Samo čovjek koji se ne boji, koji ima hrabrosti, koji dosita provodi reforme, ima se pravo nazvati ministrom pravosuđa i predsjednikom vlade. Pred čim drhtite? Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća rasprava je poštovanog zastupnika, a oprostite, replika, poštovanog zastupnika Tomislava Sokola, nadam se u temi, a ne izvan teme, kao što je kolega Bunjac govorio. Izvolite.
Tema je u svakom slučaju pravosuđe. Dakle, kolega Bunjac, vi ste spomenuli ovaj paket zakona, koji će se naći uskoro u Saboru vezano uz … [[Govornik se ne razumije.]] Ono što bi ja naglasio, da je ovo stvarno prvi pokušaj jedne vlade, a i nastavak politike, koja se vidjela i u promjenama Ovršnog zakona, ograničen je prošle godine, upravo da se olakša položaj blokiranih. Neću sada o tome govoriti u detalje, jer nemam vremena, ali ono što bih naglasio, kažete štite se isključivo vjerovnici. Potrebno je naći rješenje koje štiti i vjerovnike i dužnike. Ali, ono što vi, gdje obmanjujete javnost, pokušavate uvjeriti neke ljude da dugove neće morati vraćati, a to nije rješenje. Znači dugovi se moraju vraćati, ovaj paket zakona ide upravo u olakšavanje tome da se oni dugovi, koji se mogu vratiti vrate, oni koji se ne mogu vratiti, da se dužnicima omogući da krenu iz početka. Ali, nemojte obmanjivati ljude da su mogući nekakvi čarobni štapić, da se neće moći vraćati dugovi, jer to jednosatno nigdje ne može proći, što nikada neće proći. I to vaši glasači moraju znati.
Odgovor poštovanog zastupnika Bunjca.
Hvala lijepo zastupniče Sokol, samo vi živite u uvjerenju da se dugovi mogu vratiti, samo vi lijepo vraćajte dugove, ja vam želim puno uspjeha u tome poslu. Podsjećam vas na službenu statistiku iz FINA-e, da blokirani građani koji su blokirani duži od 3 g. samo 1% njih je uspjelo vratiti svoje dugove, 1% hrvatskih građana. Jel je to taj način kako se vraćaju dugovi, pa o čemu vi pričate. 63 milijarde kuna već 10 g. stoje na FINA-i i samo se eksponencijalno uvećava. Zašto država ne vrati svoje dugove, kada se dugovi mogu vratiti, što čekate? Imate 700 milijardi kuna u gospodarstvu, pa daj vratite. Evo, vi ste za to sposobni, vi znate dugove plaćati, koliko ja vidim, vi se znate samo zaduživati. Lako je otići u Katar vama ili ne znam u neku zemlju pa posuditi milijarde eura, a građani to ne mogu učiniti, u tome je bitna razlika. Kada vi vratite dugove, ja ću vam vjerovati da ih je moguće vratiti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Tomislava Sokola.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, gospodine državni tajniče, gospođo pomoćnice, kolege zastupnici. Planirao sam početi pojedinačnu raspravu na jedan drugi način, ali prije bi se samo referirao na nešto što je kolega Bunjac rekao, što je rečeno u ovoj raspravi, pa i vezano uz nju. Što se tiče zaduživanja, upravo je ova vlada, prva u ovom tisućljeću smanjila javni dug, ali smanjila udjel javnog duga u BDP-u još više. Znači sa onog rekorda koje smo mi imali u vrijeme SDP-a sa 85% BDP-a na 78% BDP-a i uspjela reprogramirati kredite da ćemo nekoliko 100 milijuna kuna godišnje uštedjeti samo na kamatama. Tako da kada nama govorite da se mi zadužujemo, onda mislim da doista treba reći istinu, a to je ako jedna vlada je olakšala teret zaduživanja RH to je ova vlada. Drugo spomenuli ste dugove odnosno, potraživanje koja traju dulja od 3 g. Pa upravo ove izmjene koje ćemo imati sada u Saboru, izmjene zakona, znači ne ovih zakona, nego ove koje su nedavno donesene na Vladi, idu za rješavanjem tih dugova. Znači onemogućuje se da netko bude blokiran dulje od 3 g. ako se u zadnjih 6 mj. nije naplatio i olakšava se stečaj potrošača znači koji za dugove do 20000 koji traju gdje potraživanja traju dulje od tri godine upravo da ih se zaštiti, da ih se – ono što ste vi spomenuli je točno 1%, samo 1% dugova koji su dulji od 3 godine se naplate i baš zbog toga ova Vlada ide na to da se taj problem riješi, da se oni dugovi koji se mogu naplatiti otplate kroz jednostavniju proceduru, a da se oni koji ne mogu da se tim ljudima omogući novi početak. I u tom smislu mi je jako drago da će otprilike neke procjene govore 1/3 ili čak više od 1/3 blokiranih biti deblokirani zahvaljujući ovim Vladinim mjerama. Tako da napadati ovu Vladu koja rješava one probleme koji su nastali u mandatima prijašnjih vlada, u mandatima najdulje recesije u Europi s rekordnim zaduživanjem prošle Vlade SDP-ove Vlade kada je većina ovih problema nastala, da se to nama predbacuje mislim da doista nije u redu. Ali dobro. To je što se ovog dijela tiče samo sam morao tu radi javnosti reći neke stvari. Uglavnom što se tiče ovih zakona veznih uz sudove, ja neću govoriti o područjima i sjedištima sudova o tome je već dosta toga rečeno, ali ću se koncentrirati na neke stvari koje smatram bitnim. Znači prvo, svakako podržavam kao što sam rekao i u prvom čitanju ovo spajanje prekršajnih s općinskim sudovima i oslobađanje dobrog dijela prekršajnih sudaca da popune ona mjesta gdje smo deficitarni posebno u području građanskog prava što je mislim i kolega Miljenić spomenuo da je jedan od problema gdje su najveći zaostaci, također i ovrha. E sada, kao što znam, a to je još jedna stvar koju bi naglasio znam da se priprema novi Ovršni zakon i to treba naglasiti za javnost. Znači, na tome se radi ali to se ne radi preko noći kako bi neki htjeli da se onda kasnije moraju ispravljati greške u koracima, nego upravo zato se radi temeljito uz uključivanje najjačih hrvatskih stručnjaka da bi taj konačni Ovršni zakon bio bolji. Međutim, upozorio bih na jednu drugu stvar. Koliko sam upoznat je jedna od ideja, intencija da se prekršajni suci prebace i na ovršne predmeta i očekuje se s obzirom na vjerojatno smjer u kojem će ići izmjena Ovršnog zakona da će dobar dio, da će ovaj dio koji se tiče vjerodostojnih isprava koje sada rade javni bilježnici da će opet doći zapravo na sud. E, zato bih istaknuo jednu stvar. Znači, u toj raspravi se često spominju presude Suda Europske unije u predmetima Zufik, Karpašić i Pula park. Znači jedno od čestih tumačenja ali netočnih je da je Europski sud zabranio javnobilježničke ovrhe. To jednostavno nije točno. Ono o čemu se radi u tim presudama je pitanje primjene dviju uredbi o priznanju i ovrsi sudskih odluka iz jedne države članice u drugoj državi članici Europske unije. Jedino što je Sud Europske unije tu utvrdio je da javnobilježničke odluke ne spadaju u definiciju sudskih odluka tih ureda. I u tom smislu je bitno. Zašto to naglašavam? Zbog toga što mislim da ne bi bilo dobro da se sada opet kompletni teret svih ovrha prebaci na sudove jer opet ćemo imati uska grla, opet ćemo imati prolongiranje plaćanja itd. što će opet dovesti zapravo i do problema i do zagušenja u onom dijelu gdje tražbine zapravo i nisu sporne. Ja jedan od problema koji imamo u Hrvatskoj, a koji se sa strane Živog zida rijetko spominje je problem nelikvidnosti. I upravo problem je u naplati. Upravo problem je vjerovnika da se naplate od svojih dužnika zbog mnogih neefikasnosti u sustavu i mnogih uskih grla zapravo dovode i do problema nelikvidnosti, tako da jedan vjerovnik koji se ne može naplatiti u jednom postupku, može postati dužnik i blokiran u drugom postupku. I upravo iz tog razloga sustav treba štititi i vjerovnike i dužnike. Znači, nisu stvari gospodine Bunjac tako jednostavne kao što ih vi prikazujete. I trebamo misliti o razmjernom interesu, balansu interesa svih strana. Dakle, ono što bih rekao u tom dijelu znači, pozdravljam ovo spajanje sudova, oslobađanje znači prekršajnih sudaca da rade druge predmete. Međutim, naglašavam, da prilikom reforme Ovršnog zakona i ovršnog sustava u smjeru kojem će se ići da se pazi da se opet ne prebaci sav teret na sudove, nego da se proba naći neki interes kako tu opet ne bi dolazilo do daljnjih prolongiranja postupaka. Također isto mislim da je bitno budući da imamo prekršajnih sudaca koji nikada nisu možda ili jako dugo nisu radili građanske i ovršne predmete ako će se oni prebacivati u tom dijelu da se osigura jedan sustav možda njihovog neću reći dodatnog osposobljavanja ali možda osvježavanja znanja kako bi oni mogli biti spremni na što brži na najkvalitetniji način i preuzeti te druge vrste postupaka kako bi se smanjili svi ovi zaostaci o kojima govorimo. Znači to je jedna stvar. Druga stvar koju bi spomenuo a tiče se članka 57. Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Znači ja sam stavio u prvom čitanju jednu primjedbu, a ticala se ocjenjivanja rada sudaca. Znači, tu je kao jedan od mjerila koji se uzima kod ocjenjivanja kvalitete koji nosi 60 bodova je spomenut omjer broja ukinutih presuda sa brojem uloženih pravnih lijekova. Tom prigodom sam međutim istaknuo da isto tako treba uzeti broj ukinutih presuda, odnosno ukupan broj riješenih odluka. Jer ako gledamo samo broj pravnih lijekova, na neki način stimuliramo one suce kod kojih se ulažu žalbe, a ne stimuliramo one suce koji rješavaju predmete na kvalitetan način da možda uopće nema žalbe. Tako da mi je drago da je taj kriterij dodan znači gdje se gleda i broj ukupnih odluka da na taj način ne kažnjavamo suce na čije odluke nema žalbe. Općenito što se tiče ocjenjivanja sudaca, tu nema nekakvih jednostavnih rješenja ako pokušate stvari što više kvantificirati. Opet postoje načini da se to zaobiđe, primjerice predsjednik suda može nekim budimo otvoreni svojim favoritima davati lakše predmete koji će kraće trajati, koji su manje problematični, gdje je manja šansa ulaganja pravnih lijekova u odnosu na neke druge i tu naravno da nikada nema idealnih rješenja. Ali mislim da ono što ove izmjene zakona donose da se ide u boljem smjeru bolje kontrole i da će se dalje kroz okvirna mjerila koja to trebaju dalje razraditi zapravo ta mjerila poboljšati i da će se prilagoditi što više svakom pojedinačnom slučaju da zbilja oni suci koji najbolje rade budu na adekvatan način ocijenjeni i da mogu napredovati. Nadlje, što se tiče DSV-a, kažem tu smo imali cijelu onu raspravu oko tumačenja odluka Ustavnog suda, automatizma, broja bodova, neautomatizma. Drago mi je da je nađen po mojem mišljenju jedan dobar balans znači gdje nije potpuni automatizam, ali opet su mu zadani neki parametri da se ne može previše odstupati da ne bi opet dolazilo do apsolutne diskrecije da DSV-e zapravo odluke donosi bez ikakve veze s bodovima a znamo da je takvih slučajeva bilo prije. Tako da mislim da ovo rješenje gdje ta autonomija nije potpuna ali je ograničena određenim brojem bodova, mislim da je dobra i mislim da je to rješenje koje treba pozdraviti. Također pozdravljam znači produljenje to je jedna razlika u odnosu na prvo čitanje koje se tiče sudaca visokih sudova. Znači, ako se ne varam produženo je sada znači iskustva sa 10 godina na 12 godina, a do sada smo imali 8. Tako da ako gledamo sadašnje stanje, dižemo za 50%, mislim da je to dobro, mislim da na taj način se stimulira i određuju viši kriteriji nego što su danas u našem sudovanju, što bi trebalo doprinijeti i kvaliteti samih sudskih odluka. Evo, i na kraju ono što bih istaknuo, što ste spomenuli, tiče se odjela za praćenje europskog prava i praćenja i presuda europskih sudova. Mislim da je to jako bitno. Znači, naši sudovi su sada dio jednog pravosudnog sustava EU. Znači, gdje je jedan od najvažnijih postupaka za pravnu zaštitu upravo postupak o prethodnom pitanju gdje nacionalni sudovi šalju svoja pitanja i molbu za tumačenje presude EU. Čini mi se da kod nas svijest o tome još nije dovoljno zaživjela. Mislim, a evo, vi me ispravite ako znate, ali mislim da je svega 9 prethodnih pitanja poslano na sud EU i tako da mislim da ima prostora još tu za poboljšanje i da naši sudovi pojačaju tu suradnju s europskim sudovima, tako da ja ove dodjele za praćenje podržavam, a posebno podržavam to i naglašavam, da nije poanta praćenja samo onih predmeta u kojima je RH stranka nego i predmeta gdje su druge države članice stranke, ali koje imati reperkusije na RH. Evo, znamo da kolega Aleksić to dosta dobro prati za ovaj dio koji se tiče ovrha i kamata i kredita itd., ali mislim da nam kao državi treba jedno sustavno praćenje kompletne prakse europskih sudova, da se znamo kako da se mi postavimo, da sudovi znaju kako prilagoditi sudsku praksu Hrvatskoj, da Vrhovni sud može uskladiti sudsku praksu prema onome što odluči sud EU i Europski sud za ljudska prava, tako da mislim, tako da i ovaj Prijedlog svakako podržavam. Evo, i mislim da su ovi prijedlozi dobri, da će doći do određenog iskoraka u kvaliteti odlučivanja i zato podržavam ove prijedloge Zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo 3 replike. Prva je poštovanog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa zastupniče Sokol. Znači, vi kažete dugovi se plaćaju. Al FINA je, samo FINA je naplatila 45 milijardi kuna od građana u proteklih 8 godina, ali dugovi su se povećali. Znači, nisu se smanjili, oni su se povećali. Pa gledajte, ponavljam statistiku travanj-svibanj. Broj blokiranih se povećao. Kakav je to sustav u kojem vi dopuštate da agencija za naplatu potraživanja da 1000 kuna i poslije toga utjeruje 20 tisuća kuna. Pa gdje to ima? Zašto pod tim istim uvjetima po kojima vjerovnici prodaju dugove agencijama za naplatu potraživanja ne prodate dužnicima? Zašto im ne date pravo prvokupa, da ju on kupi za 1000 kuna svoji dug. Ja vjerujem da bi nekako to uspio pronaći. Znači, to je taj sustav o kojem vam ja govorim, koji isključivo ide na ruku vjerovnika. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Sokola.
Hvala lijepa. Pa i je, to je točno. Ali zbog čega, koji su razlozi za rast dugova? Jedan od glavnih razloga su upravo zatezne kamate. A zatezne kamate rastu iz jednog od razloga, to je to su te dugogodišnje blokade kada se s računa ne može ništa namiriti jer nema sredstava, a dug zbog zateznih kamata raste. I upravo je sa ovim novim prijedlogom Zakona o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima koje je predložila ova Vlada, predviđeno da se to skrati na 3 godine. Znači, nakon 3 godini, znači postupci više neće moći trajati vječno kod FINA-e. Blokade neće moći trajati vječno, nego je maksimum te 3 godine plus još ova odredbe, ove izmjene i dopune Zakona o stečaju potrošača koje će im omogućiti da se, da nakon 3 godine odu pojednostavljeno u postupak stečaja, ako se njih ne može namiriti, da mogu krenuti od kraja, od početka. Tako da upravo ova Vlada staje na tome, staje tome na, znači onemogućava da se takva praksa nastavi i dalje i to je ono što treba pozdraviti, a ne samo kritizirati nekritički sa strane.
Hvala. Slijedeća replika je poštovane zastupnice Sunčane Glavak.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Sokol, referirat ću se samo na ono što ste i vi u uvodu rekli, a to je zaduživanje ili ne. Još jednom ću reći, radi se o reprogramiranju dugova. Dakle, zaduživanju po puno povoljnijim uvjetima, manjim kamatama. Dakle, ako je nekome to nonsens, onda taj doista ne zna o čemu govori. Što smo trebali možda plaćati veće kamate, a imali smo poziciju komotnu da zbog dobrog gospodarenja i dobre financijske politike Vlade RH imamo i povoljnije uvjete na financijskim tržištima. Što se tiče blokiranih, istine radi, koje ste rješenje vi dionici u političkom prostoru drugo ponudili, da nitko ništa ne plaća. Pa zar je to rješenje? Dakle, Vlada je sa tri zakona koja se mijenjaju ponudila rješenje za blokirane građane, njih preko 325 tisuća. Da nije ništa učinila, onda bi vi s ove strane jednostavno vikali da Vlada ništa ne radi da zaštiti naše građane. Prema tome, nedopustivo je govoriti besmislice i neistine, a to je i politički neodgovorno.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Sokola.
Hvala lijepa. Pa da kolegice Glavak. Upravo ono što imamo ovdje je ... [[Govornik se ne razumije.]] Jer oni zaboravljaju posljedice toga. Ako se krediti neće morat vraćati, nitko više neće davat kredite. I što ćemo onda s novim generacijama koje na drugi način ne mogu riješiti svoja egzistencijalna pitanja. Ono što mi trebamo raditi je da se sustav dovede na nekakvu normalnu razinu i da se izbalansiraju interesi svih strana. Kako vjerovnika, tako i dužnika. Što se tiče kamata. Zašto su kamate pale? Znači, kamate su danas niže nego prije 5 godine. Pa upravo ova Vlada, prva Vlada nakon 20 godina, ako ne i više, koja je digla kreditni rejting RH. I upravo zbog tog višeg kreditnog rejtinga koji se u vrijeme SDP-ove vlade srozao u smeće mi sada imamo niže kamate i upravo zato možemo i mi reprogramirati dugove kao država i dužnici danas mogu, znači privatne osobe, fizičke osobe mogu dobivati kredite po povoljnijim uvjetima. I to vam je put kojim trebamo ići. Ali ta odgovornost, a to nije bacanje floskula radi skupljanja jednodnevnih političkih bodova.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Sokol, ja ne znam gdje ste vi sve ove godine proveli, da li ste bili možda na ekspediciji na Marsu ili ste možda bili u Africi, kad govorite o pozitivnim trendovima u RH, da li je pozitivan trend 330 tisuća blokiranih? Da li je pozitivan trend da je 350 tisuća i više ljudi otišlo iz RH radno sposobnih u najboljim godinama i sa najboljim znanjima? Što se tiče sudova, nije bitno više ni gdje su sudovi nego kakve se presude donose. Pa evo i danas sam govorio o presudi koju je donio sudac Hrvoje Visković u Zadru gdje je prebijen novinar i čovjek oslobođen, tako da ja ne vidim tu baš pozitivne trendove. Jest da ljudi, da moraju platiti svoje dugove, ali zbog čega su 330 tisuća ljudi blokiranih? Zbog čega? To trebamo se pitati što se u 27 godina dogodilo da je došlo do tog stanja i do takve situacije. Ja mislim da zatvarate oči pred očitim i pričate ono, uljepšavate na dan svojim nekim temama koje baš nisu, ne stoje.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Sokola.
Hvala lijepa. Pa kolega, ja ništa ne uljepšavam, da situacija nije dobra. Znači mi znamo da postoji 325 tisuća blokiranih. Temeljni uzroci tog stanja međutim nisu danas nego su nastali u doba kada je vaš novi, stari, kako god to hoćete nazvati koalicijski partner bio na vlasti, s kojima sjedite s kojima ste potpisali predizborni dogovor. Tako da ja ne znam tko tu dolazi s Marsa a tko govori istinu i tko je vjerodostojan. No uglavnom ono što bih naglasio, upravo mjerom ove Vlade će do 120 tisuća ljudi biti deblokiranih. Znači ovo je prva Vlada koja radi nešto a oni koji su doveli do problema sada stoje sa strane, kritiziraju i svima nam sole pamet. Ali mislim da će hrvatski građani biti u stanju procijeniti tko je odgovoran, tko radi za javni interes a tko skuplja jeftine poene.
Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Ante Bačića. Imamo prije povredu Poslovnika. U čemu je prvo, kolega Bulj, u čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Pa kolega Sokol i replike koje su slijedile kršile su članak 238. znači govorili su o temi koja nije predmet rasprave. Činjenica je da se govorilo o svemu kolega Sokol o ovršenim, o blokiranim, o uspjesima Vlade a niti jednom riječju nisu spomenuti zakoni o sudovima koji su danas u raspravi a to su sjedišta i područja, to je Državno sudbeno vijeće. Uglavnom bilo je samo govora o velikim uspjesima, o ovršenima, o blokiranima i uspjesima Vlade a niti jedan spomen nije bio o zakonu kako kolega Sokol, tako i kolegica Glavak i nitko nije spomenuo aktualni zakon o kojemu mi raspravljamo. Ali inače ste uobičajeni opomenuti kolegu Bunjca [[Upadica Reiner: Kolega Bulj, hvala, shvatili smo.]] mene, ako iti … spomenemo u ovoj temi. Hvala.
Ovako, upravo vi ste sad premašili debelo vrijeme, nisam vas opomenuo. Međutim to nije, procjenjujem da nije povreda Poslovnika iz jednostavnog razloga što sam ja dana kao što ste i sami svjedočili dopustio prilično široku raspravu. Primjerice kolega Bunjac gotovo ništa nije govorio o niti jednom od tri zakona nego poglavito o blokiranima itd.. Nisam mu to predbacio uopće. Prema tome, dopustio sam jednu širinu rasprave jer evo neki od vas smatraju da je to rasprava općenito o sudstvu i o funkcioniranju sudskog sustava pa možda i nisu u krivu. Prema tome molim vas, nemojmo sada se hvatati za povrede Poslovnika. I apeliram na one koji bi sad krenuli u međusobnu paljbu o povredama Poslovnika, da nije Poslovnik povrijeđen, niti je bio povrijeđen. Ja tako držim, isto tako nisam ni kolegi Bunjcu ništa rekao mada je govorio 10-ak minuta o svim temama osim ova tri zakona. Prema tome molim vas, odustajmo, vi odustajete? OK. Vi ne odustajete? Onda izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, pa evo članak 328. kolega je malo vrijeđao tu i govorio o našim koalicijskim partnerima, budućim, prošlim ili ne znam kojima. Kolega Sokol, od 27 godina ove države, 20 godina državu vodi [[Upadica Reiner: U čemu je povrijeđen Poslovnik?]] državu vodi HDZ [[Upadica Reiner: U čemu je povrijeđen Poslovnik? Dobiti ćete opomenu ako nastavite.]] Znači koalicijski partner koga ste vi spominjali možda je jednu četvrtinu kriv u odnosu na vašu stranku. Hvala.
Izričem vam opomenu.
Hvala lijepo.
Molim lijepo. Sada će riječ dobiti poštovani zastupnik Ante Bačić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo ja ću se pokušati vratiti malo na temu o ova tri zakona koja su pred nama i o kojima raspravljamo i dobro da smo stavili to pod objedinjenu raspravu tako da ću se dotaknuti svakoga zakona po par dijelova koje mislim da je, evo ako može, … … [[Upadica se ne čuje.]] Zahvaljujem, zahvaljujem, mi smo navikli to u Dalmaciji malo da se nadglasavamo. Pokušati ću se dotaknuti sva tri zakona, nekoliko dijelova koje smatram da bi trebalo posebno naglasiti možda eventualno promisliti za ubuduće o nekakvim samim izmjenama. Što se tiče ciljeva Izmjene zakona o sudovima i nekakvim najbitnijim prijedlozima, izdvaja je i dosta smo o ovdje raspravljali upravo o spajanju općinskih i prekršajnih sudova. Naime, između dva čitanja, u prvom čitanju ovoga zakona dosta sam se bazirao isključivo na sjedištima samih sudova koje ću napomenuti na kraju današnjega izlaganja ali i između prva dva čitanja malo sam se i konzultirao i sa kolegama i odvjetnicima i sucima čisto da vidimo njihova nekakva promišljanja pošto su onako ispali dosta i samozatajni, nisu izlazili u medije što normalno i nije njihova funkcija, ali u neformalnom razgovoru da vidimo kakva su njihova promišljanja. Bilo je možda malo zabrinutosti upravo oko spajanja znači općinskih i prekršajnih sudova. Zašto? Iako se u samom obrazloženju ovoga zakona i navodi da će prekršajni sudovi biti brisani kao posebna vrsta sudova jer je značajni pad priljeva prekršajnih predmeta. Ipak se gleda sama intencija i koliko će to utjecati na same prekršajne suce kada se prebace na predmete općinskog suda. Naime, kada pogledamo isključivo statistički ima definitivno logike za ovo povezivanje jer istina je da je smanjen priljev prekršajnih predmeta pa tako da je intencija da sudac za prekršaje se raspodijeli godišnjom rasporedom poslova predsjednika suda bilo na kazneni dio ili na građanski, postavlja se pitanje upravo tog prijelaznog razdoblja. Neke kolege su u svojim raspravama spominjali koliko će to utjecati na kvalitetu poslije odluka suda, koliko će biti težak taj prijelaz jer znamo da pojedini suci godinama, po 10, 20 g. rade isključivo na prekršajnim pregledima isključivo na samo jednome zakonu i hoće li i kakva će biti prilagodba kada sada počnu se baviti jednostavno drugim temama, kao što je naknada štete, bračna stečevina, vlasništvo itd. hoće li biti oko toga problema i hoće li to utjecati na kvalitetu samih odluka suda. U prvom čitanju je već ministar naglasio da će biti potrebno, normalno, edukacije i da ne bi trebalo biti oko toga problema. Druga stvar koja je bila polemika, to je vezano za uspostavljanje i ustanovljavanje Visokog kaznenog suda RH. Naime, isto statistički i nekako kad gledamo samo podatke sudova, već postoje 4 instance u kaznenom postupku, tako da je na taj način i zagarantirano pravično suđenje samim okrivljenicima, pa se postavlja pitanje, koliko će ovo utjecati. Ali, normalno, kao jedna istanca, regulatorna i po samim procjenama ministarstva moglo bi ujedno doprinijeti našim kaznenim sudovima. Što se tiče sudaca, pojedinaca, koje prate odluke Europskog suda, mislim da je i dosada bila dobra praksa, gdje su kolege, koje su zadužene za to područje, obavještavali druge putem maila ili na samim sjednicama odjela. Mislim da je dobro da na neki način još dodatno profesionaliziramo to područje, upravo zato što vidimo sama europska stečevina koliko utječe i na naše sudske odluke i da se to definitivno ujednači. Što se tiče osnivanja novih sudova, njih 10 općinskih, ali i samoga ovoga trgovačkog suda u Dubrovniku, u praksi se pokazalo kao izrazito bitna odluka i to je definitivno dobro što će u Dubrovniku postojati trgovački sud i to definitivno pozdravljaju kolege i odvjetnici i suci, ali što se tiče samih sjedišta i nekakvih tu promjena, koje smo spominjali, nekako u Splitu i u Splitsko dalmatinskoj županiji, uz sve probleme, normalno, koje sudovi imaju sa brojem predmeta i sa samim odlukama i sa samom statistikom oko svega toga, najveća polemika i najveća priča, na području Splitsko dalmatinske županije je upravo vezano za sjedište samog suda. U samoj replici na početku izlaganja ministra sam se osvrnuo na to, evo i kolege su raspravljale o tome, posebice hoće li se ukidati pojedini sudovi, pa tako smo i spominjali i sud u Sinju, što ne vjerujem da će se u budućnosti i dogoditi, da se stalna služba od tamo ukine. Ali, je zanimljivo itekako bitno i u ovome drugom čitanju, napomenuti upravo sjedište općinskog suda u Splitu čisto radi javnosti, da se naglasi još jednom, ovo što je i sam ministar napomenuo u uvodnom izlaganju, znamo gdje je sud u Splitu, općinski na … [[Govornik se ne razumije.]] što je dosta izoliran od samog centra grada, nema baš poveznice ni sa odvjetnicima ni sa pravnim fakultetom, ni sa studentima, ni sa strankama, sa svima kojima je općinski sud definitivno potreban. Ali, volio bi naglasiti još jedanput, ali volio bi naglasiti još jedanput i vjerujem da će ministar na kraju samog izlaganja, to napomenuti, a to je da se definitivno razmišlja, tj. da će ova vlada definitivno ići u smjeru da općinski sud bude na jednom mjestu. To je taj famozni pravosudni trg ili kako će već zvati, gdje ćemo na jednom mjestu imati i općinski sud i specijalizirani općinski prekršajni sud, županijski sud, neposredno u blizini je trgovački. Jer ono što smo i prije napomenuli, posebice u Splitu, postoji uvijek nekako izreka, ide na sud kada se kaže ide na sud, zna se definitivno gdje se ide. Izmicanje općinskog suda na Dračevac ta izreka ide na sud se definitivno izgubila, ali vjerujem da u mandatu ove vlade, ćemo definitivno vratiti pristupačnost općinskog a i svih drugih sudova na području Splitsko dalmatinske županije na području, u nadležnosti Županijskog suda u Splitu, tako da definitivno pozdravljam ove izmjene i dopune i donošenje ovoga paketa zakona. Hvala.
Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Bulja, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega evo ja ću vam pročitati zaključak, svih načelnika, gradonačelnika i predstavnik ispred župana je bio gospodin Opačak u Sinju na sastanku kojega sam sada zvao. Zaključak ima dvije točke, među ostalog bio je i moj kolega Ivan Šipić, a ja vam mogu dati taj zaključak, sudionici sastanka su jednoglasni suglasni o prijekoj potrebi i nužnosti … [[Govornik se ne razumije.]] općinskog suda u Suda kao samostalnog općinskog suda, budući da je to primarni interes građana, jedinice lokalne samouprave i institucija cetinskog kraja i Dalmatinske zagore. U prijedlog zakona o području središnjih sudova, potrebno je uvrstiti ustanovljeni općinski sud u Sinju, to je zaključak održan 6. ožujka u Sinju u gradskoj vijećnici grada Sinja. Prema tome, gradonačelnici i načelnici, moj kolega Šipič, župan, predstavnik njegovog su suglasni osnutka općinskog suda u Sinju u interesu Dalmatinske zagore. Međutim, zbog čega to nije uvršteno to se vi pitanje.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bačića.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, apsolutno se slažem s vama, posebice ako imate crno na bijelo da je takav zaključak donesen na sastanku gradonačelnika i načelnika, ali moramo napomenuti i iz tog zaključka izlazi, da se misli na stalnu službu. Znači neće ništa, nikakva kvaliteta sudovanja ili kvaliteta životnog standarda Cetinskog kraja pasti ako stalna služba u Sinju [[Upadica Reiner: Kolega Bulj.]] neće biti nikakvog problema, tako da kada se i kaže da će ostati općinski sud u Sinju misli se i na stalnu službu. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Orsata Miljenića.
Hvala lijepa. Kolega Bačiću, ja se uvijek zalažem za reduciranje broja sudova. I ovo sam kritizirao sa aspekta povećanja broja općinskih sudova. Međutim vi ste pohvalili pretvaranje stalne službe u Dubrovnik u samostalni Trgovački sud. Ali to vam je onda ista logika koju ste mogli primijeniti na Sinj, koju spominje kolega Bulj, jer isto tako ako idete tu isto nema kriterija, onda se i to moglo pretvoriti u sud kao i nešto treće i četvrto ili itd. Dakle, što hoću reći? Hrvatska je premala zemlja za ovakvu mrežu ona se mora smanjivat, ne povećavat, nemojmo imati iluziju da svatko treba imat sud ispred svog praga, da neće putovat, pa treba putovat do suda pa to nije nikakav problem. Ali kažem ako imate kriterij da to radite na jednom mjestu radite i na drugom ili nemojte raditi nigdje. Dakle, to je ono što je moja osnovna zamjerka ili svugdje ili nigdje. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Bačića.
Hvala kolega na pitanju i komentaru. Isključivo što sam rekao, znači u konzultacijama s kolegama odvjetnicima i sucima, vezano za kriterije, sudska praksa je pokazala veliku potrebu za Trgovačkim sudom u Dubrovniku. Znači, nisam spominjao Bjelovar jer … ali sudska praksa je pokazala kolegama i odvjetnicima i sucima da je potrebno da se tamo osnuje Trgovački sud. Možda to moje mišljenje ili kolega s kojima sam se konzultirao, ali tako mi garantiraju. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Željka Lackovića.
Zahvaljujem potpredsjedniče, pozdrav ministru i državnom tajniku. Dakle, ja se želim osvrnuti prvenstveno na Prijedlog zakona o područjima i sjedištima sudova i Državnih odvjetništava i napraviti jednu kronologiju zakona kojima je uređivano ovo područje. Dakle, tamo osnivanjem županija 94. godine išlo se za tim da svaka županija ima svoj Županijski sud kasnije se vidjelo da to nije zapravo najbolje rješenje pa se onda 2010. godine išlo u jednom povratnom procesu spajati te postojeće županijske sudove, odnosno osnivati pojedine stalne službe. Tako je npr. područje Koprivničko-križevačke županije došlo u jednu situaciju gdje se trenutno nalazi Općinski sud u Koprivnici koji je pod nadležnosti zajedno sa stalnom službom u Đurđevcu koja će biti osnovana 01.09. pod nadležnošću Županijskog suda u Varaždinu, a stalna služba u gradu Križevcima gdje kao stalna služba Općinskog suda u Bjelovaru je pod nadležnošću Bjelovarskog Županijskog suda. Dakle, uz ova sadašnja uređenja imamo situaciju da nam je trgovačka nadležnost suda u Bjelovaru pokriva u cijelosti tri županije, a jedan dio, dakle, Koprivničko-križevačke županije se razlama i teritorijalno u pogledu nadležnosti dakle, nadležnosti županijskih civilnih sudova, dok se na drugu stranu nalazi u cijelosti u nadležnosti istog tog suda što se tiče trgovačkih predmeta. Ja smatram da je rješenje kako je nekada bilo, a riječ je iz vremena okružnih i kotarskih sudova kada je područje i sadašnje Koprivničko-križevačke, Bjelovarsko-bilogorske i Virovitičko-podravske županije predstavljalo jednu prirodnu cjelinu zapravo najbolje rješenje i za općinski sud u Koprivnici koji bi trebao promijeniti svoju nadležnost, odnosno ne biti više pod nadležnošću Općinskog suda u Županijskog suda u Varaždinu nego Županijskog suda u Bjelovaru. Zato ima puno razloga, jedan od svakako bitnih je i činjenica da organizacijski funkcionalno Županijski sud u Bjelovaru ulazi u jedan pilot projekt digitalizacije i na taj način bi i sama služba bila puno efikasnija, a s druge strane sve tri županije bi bile u cijelosti u jednoj cjelini pod jedinstvenom nadležnošću Županijskog i Trgovačkog suda u Bjelovaru. Što se tiče osnivanja stalnih službi smatram da je to dobar potez i da je njih potrebno osnivati cijelo vrijeme i za sva ona područja gdje god imamo neriješene imovinsko-pravne odnose znamo da je cilj urednog vlasništva primarni cilj od uvijek svake gruntovnice, a one su ustanovljavane pred 150 i više godina i dok god nećemo digitalizirati taj segment u cijelosti svaka stalna služba, svaka izdvojena gruntovnica će zapravo imati za cilj, s time da bi zapravo trebalo poticati i Državno-geodetsku upravu, ali i lokalne zajednice da ulaze u postupke katastarskih izmjena digitalizacije planova kako bi u budućnosti se i smanjili troškovi ali i potreba za fizičkim odlaskom u sudove, stalne službe i onda se može raditi taj dodatni korak većeg stupnja centralizacije odnosno objedinjavanja područja i sjedišta sudova. U odnosu na Zakon o Državnom sudbenom vijeću iz rasprave iz prvog čitanja su prihvaćeni neki prijedlozi i to se čini da je sada izbalansirano, možda jedna mogućnost, a to je snimanje audiovizualno za vrijeme provođenja kandidacijskog postupka, odnosno razgovora sa kandidatima bi bila zaista stresna za sve one koji sudjeluju u tom postupku i ovako je riječ o jednoj dosta stresnoj situaciji i ta mogućnost bi zaista trebala biti ostavljena samo kao mogućnost za one kandidate koji bi dobrovoljno željeli biti snimani i kasnije onda izprezentirani čak i na mrežnim stranicama. Što se tiče kandidiranja za članove Državnog sudbenog vijeća ja imam jedan prijedlog koji do sada nije iznošen, a riječ je o činjenici tko sve može biti sudac koji se kandidira za člana Državnog sudbenog vijeća. Sadašnje ograničenje u čl. 12. odnosi se samo na one suce kojemu je u posljednje četiri godine izrečena stegovna mjera, a ja smatram da bi bilo dobro preispitati da li se kao suci koji će biti članovi Državnog sudbenog vijeća mogu imenovati članovi upravnih odbora Hrvatske udruge sudaca. Zašto tu vidim problem? Vidim problem iz razloga jer prije izmjena ranijih zakona bilo je moguće da čak suci i napreduju kada su članovi Državnog sudbenog vijeća, pa se vidjelo da to zapravo nije u redu i u tom dijelu je izvršena korekcija. A sada imamo jednu udrugu koja broji preko tisuću članova i u postupku kandidiranja ima vrlo velike mogućnosti utjecaja na ljude koji će biti izabrani. Znamo da Državno sudbeno vijeće sačinjava 7 sudaca, dva predstavnika iz Sabora i dva dekana pravnih fakulteta, ali činjenica ako neke odluke u Državnom sudbenom vijeću nisu bile ispravne ili nisu ispravno prihvaćene od struke ili od javnosti, a imali smo dosta takvih situacija, tada takve odluke treba jasno sagledati kroz činjenicu da većinu dakle 7 od 11 članova Državnog sudbenog vijeća upravo sačinjavaju suci. I kada bi omogućite nekome tko je čelnik unutar udruge ili vodi udrugu koji dakle ima utjecaj na terenu udruge nemaju nužno svoje ciljeve razvijanja stručnosti i one koji su primarni ciljevi za kvalitetan rad sudaca, tada možete kako to u udrugama biva iznjedriti, izlobirati ljude koji ulaze u Državno sudbeno vijeće i onda su zapravo pod utjecajem tih članova upravnog odbora odnosno povjerenika na terenu. I tu leži po meni iz mog kratkog iskustva rada u Državnom sudbenom vijeću jedan veliki problem, a s druge strane uvijek će se lako nabaciti na politiku, pa reći onda su krivi predstavnici politike ili ne znam tko drugi. Dakle, izbor sudaca, stanje u sudstvu i svi stegovni postupci su zapravo u rukama sudaca, a udruga kao interesna skupina bi po mom mišljenju trebala biti ograničena upravo kroz dopunu članka 12. dakle da za vrijeme kada obnašaju dužnosti u upravnom odboru ne mogu se kandidirati kao članovi Državnog sudbenog vijeća i to je mjera koja bi svakako doprinijela slobodnijem sastavu Državnog sudbenog vijeća iz redova sudaca. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lackoviću. Imamo nekoliko replika. Poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Lacković, obzirom na vaše iskustvo, ova replika se zapravo odnosi na činjenicu da smo svi nezadovoljni radom sudaca, nezadovoljni brojem neriješenih predmeta, a mi zapravo kroz izmjenu zakona i kroz nešto što zovemo mini reformu ne rješavamo suštinu, nego formu. To znači drugačija su sjedišta sudova i sve ostalo, a i dalje ostaje problem koji je. Ja nekako, moje iskustvo govori o tome da kada krene u bilo kakvu reorganizaciju mijenjate plače, mijenjate memorandume, izgubi se dio predmeta, tako da mi se čini da je došlo vrijeme da možda jednim zakonom zabranimo barem jedno 10 godina da to mijenjamo i da probamo raditi u kontekstu koji je, jer izmjena i promjena forme a ne suštine neće riješiti problem u kojem svi sudjelujemo i znamo o čemu je riječ. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Mrak Taritaš. Zahvaljujući zapisničkom stolu ste mogli podnijeti repliku iako po Poslovniku niste imali pravo. Ali dobro, kasno smo saznali. Izvolite gospodine Lackoviću.
Zahvaljujem. Dakle kolegice Mrak Taritaš, situacija je vrlo jasna i jednostavna. 1997. godine ulaskom u Europsku uniju Austrija je u cijelosti digitalizirala svoju komunikaciju unutar pravosudnog sustava. Dakle, mi danas imamo za to mogućnosti, ali nismo jednostavno izradili adekvatne elemente i procese koji bi to omogućili. Evo, tek sada imamo primjer Županijskog suda u Bjelovaru koji će po prvi puta imati digitalnu komunikaciju. Zamislite dakle u kojem koraku natrag radi cijeli pravosudni sustav i jasno je da onda ne može biti efikasan i jasno je da mora to ići korak po korak onoga časa kada cjelokupna komunikacija i poslovanje sudova i sa strankama u svim vrstama predmeta bude digitalizirana onda svakako neće biti potrebe za mijenjanjem ploča. A dok god to tako nije, onda se mora biti prisutan fizički na terenu tamo gdje to zaista je potrebno.
Zahvaljujem gospodinu Lackoviću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Orsat Miljenić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Lackoviću, prvo slažem se s ovim prijedlogom oko sastava Državnog sudbenog vijeća članova Udruge sudaca ako to stavite kao amandman apsolutno ću podržati. Mislim da bi to omogućilo jedan odmak i nepristranije bolje odlučivanje ne želeći bilo koga kritizirati. I zbilja je dobra ideja. Potpuno se slažem. Drugo, kada ste govorili o stalnim službama, naravno da su one potrebne i zato ih trebaju. Međutim, ono što mi nedostaje u zakonu i vi niste također spomenuli, a to su sudbeni dani. Zato što vi imate čitav niz područja gdje nema nikakve potrebe za stalnim prisustvom sudova, ali dolazak suca jednom mjesečno ili jednom tjedno gdje bi se odradili svi predmeti s tog područja s jedne strane bi građanima dao bolji pristup sudu, a s druge strane bi racionalizirao poslovanje i omogućio da za ostatak vremena se radi nešto drugo. Dakle, to je ono što mi nedostaje u prijedlogu, a niste niti vi spomenuli kada ste govorili.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miljeniću. Odgovor kolega Lacković.
Zahvaljujem kolega Miljenić. Dakle, podržavam u cijelosti sve što ste rekli. Dakle i sudbeni dani su jedan od elemenata koje treba koristiti, a i praćenje cjelovitog rada sudova, pojedinih sudaca, svega to je prvenstveno što je veći stupanj digitalizacije i olakšavanja pristupa. Dakle, i ti sudbeni dani su zapravo mjera koja omogućava in favore u korist onoga korisnika suda i takve mjere ja podržavam i smatram da će ih ministar koristiti tamo gdje je to potrebno i gdje je to moguće. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Lackoviću na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. Poštovani kolega Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem. Iz naše bliže povijesti jedna rečenica kada smo već bliže povijesti, jedna rečenica kad smo već o sudovima je ušla u antologiju, a ona je glasila – priznajem samo sud svoje partije ili nešto tako. Meni se čini u jednom dijelu prijedloga dakle, da se i sud može dobiti po partijskog liniji ili da ga se barem može izgubiti po partijskoj liniji to je sada stvar dojma. Ja sam se prijavio za ovu raspravu da bi još jednom skrenuo pozornost na to da će Trogir nakon dugo vremena ostat bez suda i da sam u tom smislu zajedno sa kolegicom Alfirev podnio amandman u kojem bi se uspostavio Općinski sud u Trogiru i to za područje Općina Marina, Okrug, Seget i grad Trogir. Dakle, predstavnička tijela jedinica sve četiri jedinice lokalne samouprave na vlasti su različite stranke ili većine ili nezavisne liste, su službeno od Ministarstva pravosuđa zatražile zadržavanje Trogirskog suda, dok je novom organizacijom da ove jedinice lokalne samouprave pokriva Općinski sud u Splitu. Općinski sud u Splitu inače smješten je u prostoru bivše Vojarne Dračevac koja je prometno iznimno loše povezana sa Splitom i sa okolicom. Prije neki dan to je najbolje demonstrirao i sam gradonačelnik Trogira gospodin Bilić koji je u jednom videu kojega bih ja da je to poslovnički dopušteno, ali kako je Odbor za Ustav rekao da to nije poslovnički dopušteno pa da ne riskiram opomenu i nemam baš tehničke mogućnosti neću moći napraviti, je pokušao predočiti kako je to izgledalo u praski. Dakle, radilo se o jednoj pravoj maloj avanturi na području Dračevac – Trogir – Dračevac kad je ujutro u 6,40 krenuo redovnom linijom br. 37 do Solina, tamo je trebao naić autobus za, 5A za Dračevac ali se zbog prometne gužve, a ljeto je pa je to tamo češće, a bili su neki radovi, to čekanje se produljilo na dva sata, a onda je posao na sudu je obavio za točno 20 minuta i po tome je uslijedio dugotrajni povratak u Trogir. Dakle, za realizirati to na sudu u Splitu trebalo je 6 sati, za 48,4 km, trošak do 45 kuna i još 4.430 koraka pješke ako sam dobro razumio. Naravno kao zastupnik u 6. sazivu Hrvatskog sabora ili 7. dakle, onom od 2008.-2011. već tada je krenula racionalizacija sudova mislim da je gospodin Bošnjaković bio državni tajnik ili ministar pravosuđa. I to je tada bila tema u redovima HDZ-a, primjerice gradonačelnik Vrgorca kao član HDZ-a nije glasao za ukidanje suda u Vrgorcu koji je poslije, čija je jurisdikcija prebačena na sud u Metkoviću pa se tu i županijska granica malo prešla. I nakon toga su uslijedila daljnja tzv. reforme da bi nas svaki put uvjeravalo da će to ustvari sve ostat isto. Evo sad i gospodin Bačić Ante to od prilike rekao, neće biti sud bit će stalna služba pa šta se onda ustvari mijenja. Prema tome, ja pozivam Vladu da još jednom razmotri zadržavanje Općinskog suda u Trogiru za područje bivše općine Trogir i da prihvati naš amandman imajući u vidu ove argumente jer ako se gradonačelnik morao pati 6 sati, a on je onako relativno u dobrim godinama i relativno mlad šta će tek obični građani malo starije životne dobi koji nisu vični ovim novim elektroničkim i drugim komunikacijskim sredstvima kako će tek oni se u tome snaći. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bauku. Prelazimo na slijedeću raspravu poštovani kolega Zdravko Ronko.
Hvala lijepo. Pa evo ja ću se osvrnuti na ovaj dio koji se odnosi na Konačni prijedlog zakona o sjedištima sudova. Mislim da to i ministar pretpostavlja da ću o tome govoriti. Naime, ja se zalažem za ono da se nama u Požegu vrati naš Županijski sud. Mi znamo kako je on otišao, znamo zašto je otišao, znamo tko mu je dao mali prst pa otišla cijela ruka. Mi se nećemo moći pomiriti u Požegi i oni ljudi koji mene podržavaju neće se također moći pomiriti sve dok nama naš sud ne bude vraćen. Zašto? Pa iz povijesnih i tradicijskih razloga, iz prostornih i prirodnih, iz funkcionalnih i iz ekonomskih razloga. Kad kažem povijesno i tradicijski onda bih htio reći da imamo utemeljenje u višestoljetnom djelovanju našega suda i požeško pravosudnog duha koji je preživio sve sultane, koji je preživio tucet careva i kraljeva, preživio je i Firera i poglavnika i maršala i predsjednika Tuđmana i pater familijasa onoga kako smo ga zvali oca Sanadera, ali naš Županijski sud pao je 2010. godine. S tim se pomiriti ne možemo. Kad kažem prostorno i prirodno onda je još u davno doba zaključeno, utvrđeno kako upravo prirodni momenti dakle, i prostorom kojim je okružen gorama, dakle, jedna zatvorena cjelina, van glavnih komunikacijskih tokova, cestovnih, željezničkih, riječnih, van i blizine evo i ove šengenske što je izuzetno bitno da i sud i sve penalne ustanove budu udaljene. Pa sve do funkcionalnih i onih penalnih koje su posebno važne, jer mi u Požegi imamo i maloljetnički zatvor i i ženski i poluotvoreni muški i kaznionicu i odgojni zavod i istražni zavod a tamo gdje su nam uzeli sud i gdje se iselio nemaju apsolutno ništa. Nemaju čak ni kvalitetan prostor za županijski sud. I kada sada prelazimo i na onaj recimo ekonomski dio onda treba reći da su tu izuzetno bili do sada, neću govoriti sad u ovih zadnjih mjesec dana bili izuzetno veliki troškovi jer je sve udaljeno umjesto kilometar koliko mi imamo udaljenosti od zgrade funkcionalnog i kvalitetnog suda mi sada imamo 50-ak kilometara udaljenosti od svih tih penalnih ustanova do sjedišta županijskog suda i tu su bile stalne vožnje na toj relaciji Požega-Slavonski Brod i zna se koliki su bili troškovi, zna se koliki su bili na kraju krajeva i rizici. I mi smatramo da je potrebno da se nama to vrati. Ja pozdravljam i ovo što ste vi ministre sada, mislim da ste uredbom išli jer viših stalnih sudova nema u zakonu, što ste išli na to da se, da suci požeški samo izuzetno sad idu Brod a da rade i obavljaju svoj posao u zgradi Požeškog suda. Ali to vam je znate, to se sutra može promijeniti i uredbom to možete promijeniti i mi bez suda ostajemo. Dakle, tražimo da sud koji ima sve uvjete i koji je imao se vrati tamo gdje je bio a stalna služba može biti i u Brodu i bilo gdje drugdje. Ja znam da ćete možda reći da nema posla ni za jedan ni za drugi, ali vratite nam sjedište tamo gdje nam je to i bilo. I neću duže jer znam da puno koristi neće biti, znam da nećete promijeniti za sada taj stav, ali pozdravljam ovo što ste promijenili i što ste uvidjeli ove velike troškove koji su bili, ne funkcionalnost kada od 13 sudaca županijskog suda sada sa sjedištem u Brodu 11 je Požežana, jedna je sutkinja iz Županje i svega 2 su iz Slavonskog Broda. I logika i ta govori da mi trebamo imati taj sud u Požegi jer ga Brod nikad nije ni imao. No, dobro, šta je tu je. Moje je bilo da i ovaj puta apeliram da taj sud se vrati tamo gdje mu je mjesto. Pozdravljam i ovo, ponavljam još jedanput ove mjere koje ste poduzeli, da se olakša, da nema toliko putovanja jer mi smo imali do jučer, idu nam suci, službenici, pritvorenici i zatvorenici svaki dan u Brod i natrag vozaju se uzduž i poprijeko što je stvarno rasipanje i novca i energije i ljudi. No, bez obzira što sve ovo pozdravljam, ja ću biti suzdržan kod donošenja ovog zakona. Ne mogu, neću biti protiv jer ipak se vidi da ste i vi uvidjeli da ovo nije dobro i da može biti i bolje i da ide ka putu da se možda i vraćamo tamo gdje nam je mjesto ali ću biti suzdržan jer za ne mogu dignuti ruku za dok ne dobijemo svoj sud u Požegi gdje nam je bilo mjesto, gdje smo ga imali još i tog pravosudnog duha od 14. stoljeća. Evo toliko sam htio reći. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ronku. Replika poštovani kolega Orsat Miljenić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Ronko i prije u naše doba Vlade vi ste isto zahtijevali isto, ja sam bio žestoko protiv a i sada sam načelno protiv. Međutim, kada vidim da se vraćaju sudovi u nekakvu Kutinu, Crikvenicu, da se u Dubrovniku uspostavlja trgovački, pa zašto ajmo staviti onda i županijski u Požegi. Dakle ja smatram da Hrvatska treba ići s mjerom manje sudova. Ali ako se odstupi od kriterija tog i ako se sudovi idu vraćati onda sve ovo što ste vi naveli ima potpuno opravdanje da sud bude i u Požegi. Jer realno nema posla ni za županijski sud u Slavonskom Brodu ni za one u Požegi. Ako ga već imamo u Slavonskom Brodu, može biti i u Požegi kao što sad osnivamo neke sudove za koje također nema nikakvog razloga da bi bili. Isto se odnosi i na Sinj. Ne treba po meni, ali ako se osniva tamo, ajmo i Sinju neka bude. Ako mogu Sesvete, može i Sinj. Evo, dakle u tom smislu hvala.
Zahvaljujem kolega Miljenić. Odgovor, kolega Ronko, izvolite.
Pa u tom smislu da kolega kaže da nismo ni za njegovog mandata kada je bio ministar to uspjeli, da, meni je strašno žao, ja sam čak išao i sa ustavnom tužbom, nije upalilo ništa ali evo dobro, evo kolega je sad ipak shvatio da je možda nam trebalo, shvatio je da je ipak možda trebalo. Hvala lijepo.
Dobro. Zahvaljujem kolegi Ronku. Vidjeti ćemo da li je ministar shvatio. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovana kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre i državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Evo danas smo dosta rekli o ova tri prijedloga zakona. Ja bih zaključno rekla da smo ovom mini pravosudnom reformom zaista uveli još neke dodatne racionalizacije i da će vrijeme zasigurno valorizirati učinke i da ćemo nakon proteka određenog vremena zaista i u praksi vidjeti realne učinke od toga. Smatram da smo napravili korak naprijed i da su prijedlozi dobri. Ono o čemu bih ja samo ukratko sada rekla a mislim da smo oko toga se dotakli i u prvom čitanju, to je vezano na okvirna mjerila za rad sudaca. Prema odredbama važećeg Zakona o sudovima okvirna mjerila za rad sudaca donosi ministar na prijedlog opće sjednice Vrhovnog suda RH. Ono što je moje promišljanje, to je da bi okvirna mjerila trebao predlagati ministar i donositi ih uz prethodno mišljenje opće sjednice Vrhovnog suda RH. Takvo mišljenje temeljem i na tome da je praksa do sada pokazala i da postojeći način donošenja mjerila za rad sudaca nije zadovoljavajući, isto tako, vidimo da postoji neodgovarajuće vrednovanje sudačkog razloga. Stoga, iz tih razloga ja ću predložiti 2 amandmana, vezano na članke koji reguliraju okvirna mjerila, pa molim da oko toga razmislite, jer smatram da bi ministar pravosuđa zaista trebao biti ta osoba, koja i predlaže i donosi okvirna mjerila za rad sudaca. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mariji Jelkovac. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, završnu riječ poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, uvaženi ministre, kolegice i kolege, tijekom rasprave smo u ime ovoga kluba rekli pojedinačno, da ćemo amandmane, nadam se da ćete ih ako vi imate hrabrosti i pročitate ih i prihvatiti ih, jer jednostavno, kada promatramo, pa i postavlja se brojna pitanja, kada govorimo o sjedištima sudova, zašto npr. u Crikvenici koja je manja od Vodica, tu je bivša gradonačelnica, zašto Općinski sud u Crikvenici a ne u Vodicama? Crikvenice su manje od grada Vodica, primjera govorim. Znači bez kriterija ste ovo donosili, ovo je bilo izlobirano, bez, dok naravno, opet spomenuti Dalmatinska zagora, drniški kraj, kninski kraj, Cetinski kraj, Imotska krajnja, Vrgorački kraj, nemaju općinskoga suda, a Crikvenica ima, sada koji su to kriteriji, ja ne znam. To je izlobirano, naravno da ste vi to pod pritiskom pisali, meni je žao što ste vi to tako morali, što niste sagledali, cijelu cjelinu, poglavito ja kada govorim o Dalmatinskoj zagori, ja govorim da će brojni ljudi sa Kamionskog morati ići u Split, to je 100 km, iz vrličkog područja do Splita stariji ljudi i nije organiziran javni prijevoz, s tim da povijesno zgrada suda u Sinju općinskog, u centru Dalmatinske zagore, koje ima 50000 stanovnika, koji je veći od brojnih županija, od Međimurske županije, žao mi je šta to niste sagledali u tome aspektu, zgrada je 1875. g. za vrijeme Austrije, car Franjo Josip je otvorio. Imali smo 12 milijuna kn ulaganja 2002. sve uvjete imamo u tome sudu, međutim, činjenica, bili ste u Sinju, slikali ste se, fotografirali sa svojim stranačkim kolegama u Sinju, drago mi je da ste bili u Sinju, volio bi da ste zvonili, pa da porazgovaramo, sve je to bilo kriomice i na brzinu, lipe fotke na portalima. Međutim, činjenica da i nakon sastanka kojega sam organizirao sa svim načelnicima i gradonačelnicima, saborskim zastupnikom kolegom Šipičem, koji je također suglasan mogu pročitati zaključak, kojeg ste vi vidjeli, vi ste dobili tu informaciju. Predstavnik županije je župan je za sud u Sinju kao centru Dalmatinske zagore, nažalost, nismo to dobili i ja ću dati amandman, očekuje, da kolege iz tog područja, zastupnici to podržavaju, jer ne vjerujem da oni koji su bili zagovornici, da je prijeka potreba i nužna potreba ustavljanja suda u Sinju, općinskoga, da će biti sada protiv, prema tome, očekujem i od vas da još jednom razmislite, da je Dalmatinska zagora ogromno područje 36 gradova i općina i da u tome području nemamo ništa. Nažalost, ta Dalmatinska zagora je podijeljena po svim pitanjima, u 2 županije, Šibensko kninska, Splitsko dalmatinsko, to je ogromno područje od Neretve do Krke i jednostavno gašenje insinuacija, kao što je sada općinski sud u Sinju, kao centru, opet ponavljam Dalmatinske zagore, dovodimo jedan antidemografski, jedan centralistički zakon, koji i dalje centralizira moć, a nikako decentralizira, a vi ste u prvom čitanju, spomenuti ću, vi ste kazali kao predlagatelj nama kao zakonodavcima, zakonodavnom tijelu, nama saborskim zastupnicima, da ovaj zakon predlažete zbog toga što su opterećeni veliki sustavi kao što je općinski sud u Zagrebu i u Splitu. Pa ste išli na Split 1, Split 2 pa ste vidjeli da nema ništa iz toga i sada ste se vratili na Split. … [[Govornik se ne razumije.]] šta je bilo. Prema tome, najveća županija Splitsko dalmatinska i Dalmacija, poglavito Dalmatinska zagora su zaboravljena, ta pogranična područja, sa našim dijelom ovamo Hercegovine i Bosne, gdje su i također iza tih granica su Hrvati, koji iseljavaju. Ovo je još jedan zakon, koji šalje ljude da odlaze, jer jednostavno, ti ljudi, koji bi radili suci i djelatnici i odvjetnici, koji bi radili na tom području, trošili bi taj novac tu razvijalo bi se i gospodarski i momenti, ovako troše ljudi i vrijeme i novac i nemaju naravno javni prijevoz, tako da ovaj zakon je antidemografski i zaista evo ove g. je Sinjska alka i u Kninu, na isti dan je Sinjska alka, kada je i dan pobjede dan Oluje, koje ćemo proslaviti u Kninu. Poslije dođite svi na alku u Sinj, ali ne znam kakav ćete imati osjećaj, kada svaku alku nešto gasite u tim povijesnim krajevima, krajevima koji je bio rasadnik ljudskih potencijala, bogat poviješću, ali na ovaj način, ostaje prazan prostor. Očekujem od vas ministre, da ćete ove amandmane pogledati i u interesu naroda iz toga područja, prihvatite ove prijedloge. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju. U ime predlagatelja, završna riječ, poštovani ministar, gospodin Dražen Bošnjaković, izvolite.
Uvažene zastupnice i zastupnici, dozvolite mi samo da nekoliko završnih misli vezano za raspravu koja je ovdje bila i da se očitujem o nekoliko najvažnijih pitanja. Pitanje je bilo evo koje se provlači kroz cijelu raspravu centralizacije ili decentralizacije. Moram reći da mi upravo radimo na jačanju ovih zakonima, jačanju stalnih službi izvan sjedišta. I dakle radi se o decentralizaciji. Opet one bojazni koje su bile iskazane da ćemo vratiti kotač nazad, jer nekad smo živjeli u sustavu gdje smo imali puno malih usitnjenih sudova, bilo ih je tamo 2008. ih je bilo 2009. 108. To su bili sudovi gdje je bilo po 4, 5 sudaca, po 3 suca. Po okviru takvih sudova bilo je nemoguće provesti specijalizaciju. To su bili sudovi koji su bili neučinkoviti i zato zapravo smo ih spajali i radili smo veće jedinice u okviru kojih je bilo moguće provesti specijalizaciju a specijalizacija dovodi do veće stručnosti, do boljeg, bržeg postupanja i do manjih šansi u žalbenom postupku da se odluke miču. Drugi krug je bio, došli smo na 24 općinska suda i 22 prekršajna. Ono što sada radimo, mi i dalje smanjujemo i dalje zapravo idemo na manji broj sudova, spajamo prekršajne, dakle i općinske i dolazimo od 34. Ali kako ćemo dobiti u sustavu i prekršajne suce, to nam je otvorilo mogućnost da na određenim mjestima vratimo sudove koji su bili, ovo što su govorili od Vinkovaca, od Đakova, Kutine, Crkvenice gdje smo imali kriterije koje smo i u obrazloženju naveli, to je i određeno područje, širina područja, prometna povezanost, broj predmeta, broj sudaca. I ovdje je bilo, evo zastupnik Bulj govori o sudu u Sinju. Mi tu nećemo izgubiti sud, mi jačamo stalnu službu kao i svugdje na svim područjima i u Sinju jačamo stalnu službu. Tako da gledamo i vodimo računa da ljudi naprosto ne putuju nego ćemo se mi organizirati pa ćemo suce ove slati. Tamo gdje nemamo predmeta ne možemo zapravo, gdje nemamo predmeta ne možemo osnivati sudove jer naprosto kada nema predmeta nema niti tolike potrebe za njima. Također važno pitanje koje je bilo otvoreno u ovoj raspravi, Visoki kazneni sud. Visoki kazneni sud je nama zapravo zadan Zakonom o kaznenom postupku, međutim ne idemo u ovom koraku na nekakav široki Visoki kazneni sud koji bi odlučivao o žalbama i općinskih i županijskih sudova jer to bi tada bio jedan mega sud od 50, 60 sudaca gdje bismo mi zapravo potpuno kadrovski potencijal županijskih sudova ja bih rekao doveli u pitanje. I mi ovdje idemo samo na onaj Visoki kazneni koji će rješavati o žalbama u odnosu na presude županijskih sudova a to su oni najteži predmeti dakle gdje je zapriječena kazna iznad 12 godina zatvora. I mi sada imamo zapravo trenutno u sustavu jedno rješenje koje po meni nikako nije dobro a to je da nam je Vrhovni sud istovremeno i žalbeni sud i istovremeno sud koji po izvanrednim pravnim lijekovima odlučuje o presudama koje je sam donio. To je po meni neodrživo i to po meni naprosto nije u redu i zato ovaj međukorak Visokog kaznenog suda mislim da će biti dobrodošao i da će poprilično ujednačiti sudsku praksu. Što se tiče Državnog sudbenog vijeća bilo je ovdje govora da smo ovim izmjenama strukture i sastava državnog sudbenog vijeća gdje smo povećali broj sudaca županijskih sudova u odnosu na općinske i što smo odredili da svatko unutar svog kruga bira svoje predstavnike, da smo narušili te demokratske procese. E ovdje hoću samo reći, Državno sudbeno vijeće je tijelo koje brine o imenovanju sudaca o stegovnoj odgovornosti dakle koje donosi one ključne odluke i izbori za Državno sudbeno vijeće nisu kako da kažem izbori za sudačku samoupravu ili tako nešto nego to je evo naš pogled, smatramo da ovakav sastav i ovakva struktura Državnog sudbenog vijeća će dati bolji, bolji odgovor na ove zadaće koje su pred njima. A što se tiče ovog suda u Splitu, to je promjena u odnosu na prvo čitanje, to smo zauzeli stav da ostavljamo znači specijalizirani, prekršajni u Splitu koji je također veliko područje ali Split opet umanjujemo za ono područje Makarske i Imotskog, tako da na taj način ćemo ga relaksirati i ipak će biti ovaj manji nego što je to bilo zamišljeno. Stoga, evo sve amandmane koji dođu mi ćemo naravno izanalizirati, razmotriti i vidjeti da li je to nešto prihvatljivo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom gospodinu ministru na ovoj završnoj riječi. Imamo nekoliko replika. Poštovana kolegica Branka Juričev-Martinčev. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa poštovani ministre Bošnjaković ja ću danas ponovno reći par riječi o onome o čemu sam govorila i kada se govorilo, kada smo u prvom čitanju govorili o Prijedlogu zakona o područjima i sjedištima sudova. Naime, tada ste se i vi složili da treba jačati pozitivnu poduzetničku klimu te približiti ishodovanje dozvola našim gospodarstvenicima. Stalna služba Trgovačkog suda u Šibeniku smatram da je neophodna i to je vapaj poduzetnika iz Šibensko-kninske županije. Brojke pokazuju da je u prošloj godini preko 2 tisuće rješenja ispušteno, preko 2 tisuće spisa, gotovo 300 rješenja o osnivanju novih trgovačkih društava smo imali a u ovoj godini tendencija je još veća. Trenutno pola zaprimljenih predmeta ide u registarsko, ide prema Trgovačkom sudu u Zadru i tu smatramo da su u neravnopravnom položaju oni predmeti koji ostaju u Šibeniku prema onima koji idu u Zadru. Naravno ako se gleda da se ne krše načela jednakosti stranke, odnosno redoslijeda rješavanja onda [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Branki Juričev-Martinčev. Odgovor poštovani ministar Bošnjaković. Izvolite.
Pa upravo ove naše odredbe znači o jačanju stalnih službi da se procesne radnje u onim predmetima koji su znači vezani za područje stalne službe da se imaju obavljati u stalnoj službi govori u prilog ovome što vi govorite da su zahtjevi gospodarstvenika. Dakle sve ono što je sa područja Šibenika će se obavljati u stalnoj službi dakle u Šibeniku. I mislim da ćemo na taj način doprinijeti zapravo i jačanju gospodarstva i da ćemo biti više na usluzi samim gospodarstvenicima. A što se tiče registra, mislim da tu ne bi trebalo biti problema jer smo elektronički povezani, tako da s te strane isto ako nešto u praksi bude problematično, mi ćemo u tim nekakvim primjenama digitalnih tehnologija, mi ćemo to svakako popraviti.
Zahvaljujem poštovanom ministru Bošnjakoviću. Slijedeća replika, poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Ministre, koji kriteriji su da imamo općinski sud u Crikvenici koji je manji od Vodica, a ne u Cetinskoj Krajini ili Dalmatinskoj Zagori. Koji su kriteriji? Zašto nas kažnjavate? Tko je vama dao pravo da vi nas kažnjavate, koji je kriterij da u Crikvenici koja je manja od Vodica, a Dalmatinska Zagora koja je, ima 130 tisuća stanovnika, koja je, ljudi se iseljavaju, da nema suda. Vi govorite, bit će stalni sud. Stalni sud i općinski sud nije isto. Iza 4 sata je zatvoreno. Ljudi dolaze, ljudi moraju putovati po stotine kilometara. Vi nas kažnjavate. Dođite vi na Alku, bili ste nedavno u Sinju. Drago nam je primit vas kao gosta. Ali očekujte da će narod morat progovorit. Mi se moramo boriti. Ja očekujem da ćete vi uvažiti ovaj amandman. Uvažite li ovaj amandman ja ću dignut ruku za ovo. Zašto nas kažnjavate? Objasnite zbog čega Dalmatinsku Zagoru kažnjavate i koji su to kriteriji da Crikvenica koja je manja od Vodica ima općinski sud, a Dalmatinska Zagora nema niti jedan općinski sud. Molim vas kažite zašto nas kažnjavate.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju. Odgovor, ministar Bošnjaković. Izvolite.
Kolega Bulj, nitko nikog ne kažnjava ovdje. Vi i sad imate stalnu službu u Sinju i sad tamo imate ukupno 4 suca. I ta 4 suca imaju broj predmeta. Sud ispod 10 sudaca zaista ne može se specijalizirati, suci ne mogu obavljat suđenje u različitim granama prava i imamo vrlo, vrlo loš sud. Jedan od kriterija je bio i broj sudaca i broj predmeta i područje. Bilo je spomenuto primjerice Sesvete. Pa to je područje preko 200 tisuća ljudi, tako da s te strane evo, doista gdje god ima razloga, mi smo išli na osnivanje novog suda, ali stalne službe izvan sjedišta suda u potpunosti će zadovoljiti građane tog područja.
Zahvaljujem poštovanom ministru Bošnjakoviću na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam predsjedavajući. Ministre Bošnjaković, zašto pravosudna inspekcija u RH ima samo 6 pravosudnih inspektora, to je barem odgovor koji daje vaš sektor za ustrojstvo pravosuđa ili kako li se već zove. Kako možete očekivati da ako imamo druge inspekcije, od sanitarnih do ne znam, građevinskih, koje imaju stotine pa i tisuće ljudi, kako možete očekivati da 6 inspektora kontrolira sve sudove i državne odvjetnike odnosno državna odvjetništva, što je propisano dotičnim zakonima u RH. I kada će se povećati na neku suvislu brojku broj pravosudnih inspektora. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sinčiću. Odgovor, ministar Bošnjaković.
Evo kolega Sinčić, upravo izmjenama ovih zakona stvaramo uvjete da povećamo broj ljudi u pravosudnoj inspekciji. Do sad su bili kriteriji da to mogu biti samo suci, a obzirom na sadržaj i opseg inspekcije mi sada propisujemo da to može biti i širi.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom ministru Bošnjakoviću. Slijedeća replika, poštovana kolegica Ljubica Lukačić, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre, pa evo, ja podržavam sva ova tri zakona i vjerujem kako ćemo donošenjem ovih izmjena i dopuna zakona doista doći do toga da suci imaju kvalitetne uvjete rada. To je ono što je potrebno i da za suce budu birani oni ljudi koji imaju najbolje rezultate. Stoga bih podržali ovo što je rekla kolegica Jelkovac, vjerujem da ćete to razmotriti, a posebno evo podržavam to što ste u Zakonu o državnom sudbenom vijeću donijeli, predvidjeli jednu odredbu kojom se imenovanje sudaca mora dovršiti u roku od 6 mjeseci od objave natječaja za imenovanje sudaca, kako se ne bi događalo više ono što evo i u ovom trenutku imamo, a to da jedan natječaj traje duže od 2,5 godine, kao što je slučaj sa natječajem za suce Visokog prekršajnog suda.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Lukačić. Odgovor, ministar Bošnjaković. Izvolite.
Poštovana kolegice Lukačić, svjesni smo tog problema da ti natječaji jako dugo traju i za to vrijeme zapravo i sud nema suca koji treba suditi. Gomilaju se predmeti. Evo, mi smo sad propisali, sve smo rokove u postupku imenovanja skratili i smatramo da je rok od 6 mjeseci sasvim dovoljan da se sve radnje za imenovanje provedu.
Zahvaljujem na odgovoru ministru Bošnjakoviću. Slijedeća replika, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Ministre, da li mi možda možete na kraju ove rasprave odgovoriti na pitanje, kako to da svi oni koji su se obogatili u pretvorbi i privatizaciji uspiju pobjeći iz RH prije nego presuda postane pravomoćna odnosno donesena. Imamo slučaj gospodina Mamića koji je pobjegao u Bosnu, imali smo prije slučaj gospodina Glavaša, imamo slučaj gospodina Todorića, imamo slučaj gospodina Kutla, gospodina Gucića. Evo, tek jučer je, koliko sam shvatio, se uspjela izručiti gospođa Darinka Krička koja je opustošila čakovečki MTČ. Znači da li vaše Ministarstvo dopušta da odu ili im jednostavno da informacije na vrijeme da oni pokupe stvari. Dakle, kako izbjeći to da oni ljudi koji su optuženi za pronevjere koje se mjere stotinama milijuna kuna ostanu dostupni hrvatskom pravosuđu i onda nakon što bude gotov sudski postupak. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovani kolega Bunjac. Temeljem Poslovnika Hrvatskog sabora morate govoriti o temi o kojoj se govori. Mjera opreza koje ste vi sada spominjali nije u nadležnosti Ministarstva nego u nadležnosti DORH-a, organa progona, tako da molim vas ubuduće držite se teme o kojoj ćete pričati. Evo ministar Bošnjaković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gledajte nisam ni ja sretan ni zadovoljan sa stanjem rješavanja predmeta i sankcioniranje svega onoga što se dogodilo u privatizaciji i pretvorbi. Ali, mi smo mijenjali i Ustav mijenjali smo i zakone i nažalost, stvari se događaju da nije puno toga procesuirano. Ali, određeni broj njih je procesuiran, određeni broj jeste i kazneno sankcioniran. Ali, na ovaj dio, moram ponoviti potpredsjednika, doista nije u mojim ingerencijama da ja mogu nešto odrediti da bude ovako ili onako. Vaše pitanje je šire i zapravo, adresirano na puno organa i na puno i na puno tijela.
Zahvaljujem ministru Bošnjakoviću na odgovoru, sljedeća replika, poštovani kolega Mišić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani ministre Bošnjkoviću, ova racionalizacija sudova, koju ste rekli, da ste imali puno sudova, pa ste malo smanjili, smatram da je to u redu i da idete jednim dobrim putem da postavite čvrste temelje sudovima. Evo, … [[Govornik se ne razumije.]] županiju Vukovarsku srijemsku, gdje je sud za vrijeme SDP-a otišao u Vukovar i vi ste to vratili i zahvaljujem se na tome. Smanjili ste troškove i samih ljudi koji dolaze na sud i samih odvjetnika i sudaca. Mislim da je to dobra stvar, i evo, koliko sam vas slušao, povećali ste broj županijskih sudaca, znači da budu brži djelotvorniji, naravno, netko će biti nezadovoljan u tome, što i to mora biti, svima se ne može napraviti usluga, a ovo što ste napravili u Vukovarsko srijemskoj županiji mislim da je to dobro i da je to trebalo, nije u stvari ni trebalo otići iz Vinkovaca, koje je već … [[Govornik se ne razumije.]] godina tamo, ali evo desilo se i to.
Zahvaljujem poštovani kolega Mišić, odgovor, ministar Bošnjaković, izvolite.
Hvala lijepo. Ponovno smo ustanovljavali sudove na određenim područjima, tamo gdje smo imali uvjete za to, dakle, gdje je dovoljno predmeta, gdje je dovoljan broj sudaca, kada se spoji prekršajni sud, pokriva određeno veće područje i tamo je bilo razloga za vratiti sud. Jedno od tih rješenja jesu Vinkovci, Vinkovci su prilično veliko područje i to je sud koji će imati više od 10 sudaca i gdje ćemo imati i moguću specijalizaciju i zato, kao i na svim ovim ostalim sudovima, koje smo ponovno ustanovljavali, držali smo se upravo tih kriterija. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom ministru na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Zdravko Ronko, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, još jedanput nije problem racionalizacije, podržavam racionalizaciju i uvijek sam za. Ali, ja samo se zalažem za to da se vrati oteto ili da kažem oduzeto, bez ikakvog logičkog razloga. Naprotiv, mislim da je oduzeto suprotno logici pameti. A otprilike, bivši ministar, shvatio je to, ali kasno Marko na Kosovo stiže, pa vas molim da vi ne zakasnite gospodine ministre.
Zahvaljujem poštovani kolega Ronko, odgovor ministar Bošnjaković, izvolite.
Znam za raspoloženje i za status ovog suda u Požegi koji je spojen sa Županijskim sudom u Brodu, ali kada kažem, sada brojku, taj Županijski sud u Brod, koji pokriva i Požegu i Brod, mi imamo na godišnjoj razini 20-tak kaznenih predmeta. E sada to razdvajati na 2 suda, vi ste bili gradonačelnik, vi, ja kada smo radili onu prvu racionalizaciju mreže, pa kada sam dolazio i gradonačelnici su nam rekli, nemojte nam uzimati sud, jer mi gubimo status grada i tako. Ali, ja sam rekao, nećete ni vi graditi vrtić tamo gdje imate ne znam, malo djece pratite tamo gdje ima rezona, ali ovdje je stalna služba, mislim da pokriva potrebe.
Zahvaljujem ministru Bošnjakoviću na odgovoru. S ovime smo iscrpili sve replike, zaključujem raspravu, glasovati ćemo o ovoj točki, o ovoj tri točke kada se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, drugo čitanje, P.Z. br. 298. predlagatelj je Vlada RH a rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, zastupnica Marija Jelkovac, Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista i zastupnik Miro Bulj. Pregled amandmana dostavljen vam je elektronskim putem. Molim ponovno državnog tajnika Kristiana Turkalja da dade stav predlagatelja o podnesenim amandmanima. Idemo prvo dakle na amandman br. 1. Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Dakle u odnosu na amandman Kluba zastupnika Nezavisnih lista vezano za članak 20. Vlada RH ga ne prihvaća. Dakle radi se o tome da Zakon o sudovima predviđa opću dužnost stručnog usavršavanja predsjednika sudova i vezivanje predsjednika sudova da moraju u roku od 6 mjeseci od stupanja na dužnost provesti obuku je ustvari nešto što im vežemo, što nije u njihovoj mogućnosti da oni organiziraju obuku budući da je to nadležnost pravosudne akademije. Tako da mi imamo opću obvezu da oni moraju proći a na pravosudnoj akademiji i pravilnikom ministra će se urediti dinamika i obuka tako da se ista svrha može i na taj način ostvariti. Dakle, amandman se ne prihvaća.
Očitovanje kolega Petrov, izvolite.
Poštovani u prijedlogu zakona kojeg ste vi dali ne stoji obveza nego mogućnost. Naš amandman koji smo dali na vaš prijedlog zakona je da ta edukacija bude obvezna. Znači da predsjednik suda nakon imenovanja i to nakon 6 mjeseci nakon imenovanja je dužan završiti program stručnog usavršavanja za obavljanje poslova sudske uprave jer dok je bio sudac nije morao to znati kada je postao predsjednik suda, treba to znati i s druge strane da je dužan stalno se stručno usavršavati za obavljanje istih tih poslova. Ja vas molim da razmislite još jednom jer ako želimo da naši sudovi kvalitetno obavljaju posao onda isti ti predsjednici sudova trebaju se, imati obvezu, imati obvezu usavršavati se u tim poslovima. Tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu kojeg Vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban broj glasova pa idemo na amandman br. 2. istog kluba zastupnika na članak 22.
Dakle, amandman Vlada ne prihvaća. Ovdje se radi o tome da smo htjeli ojačati nezavisnost, daljnjeg pravosuđa, odnosno sudova. I utvrđeno je da ministar neće imenovati suce ovlaštene za obavljanje poslova sudske uprave osim iznimno kada nastaju novi sudovi, znači sudovi u osnivanju. Mislili smo da je puno za funkcioniranje sudova bolje da se pravila tko preuzima dužnost vršitelja dužnosti unaprijed odrede da budu jasni i da nema nestabilnosti u funkcioniranju sudstva. Dakle Vlada ne prihvaća ovaj prijedlog, amandman.
Kolega Petrov, izvolite.
Nažalost ne mogu se složiti sa predlagateljem. Nažalost se provodi decentralizacija tamo baš gdje ne bi trebala se provoditi. Dakle našim amandmanom mi predlažemo da uloga Ministarstva pravosuđa u situacijama koje se ne bi trebale događati a događaju se a te situacije su da nije izabran predsjednik suda, da netko treba obavljati taj posao. Mi smo predložili da Ministarstvo pravosuđa i dalje bude taj korektiv kao što je bio do danas, da bude korektiv, da bude ona poluga koja će znati stručno odvagati između kandidata i biti ona poluga koja će moći definirati u tom tranzicijskom razdoblju tko je onaj, tko je dobar da u tom trenutku, u tom razdoblju bude privremeni zamjenik odnosno obnašatelj dužnosti. Mijenjati ulogu Ministarstva pravosuđe koji može jedini u tom trenutku to stručno napraviti, stručno odvagnuti, dati kvalitetan prijedlog, mijenjati njega a zapravo ne mijenjati situacije koje mogu dovesti do toga da se dogodi razdoblje bez predsjednika suda, mislim da je pogrešno. Mijenjajte situacije koje možete dovesti do toga da nema predsjednika suda. Ne dirajte ulogu Ministarstva pravosuđa koji vam je u ovim slučajevima jedini stručni korektiv. Tražim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br. 3. istog kluba zastupnika. Izvolite.
Znači amandman na konačni prijedlog zakona članka 32. Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista Vlada RH ne prihvaća jer nije u skladu sa Ustavom RH koji u članku 123. određuje kada prestaje sudačka dužnost koja se odnosi i na prestanak sudačke dužnosti predsjednika Vrhovnog suda. Tu se posebno ističe da navršavanje 70 g. života sukladno navedenoj ustavnoj odluci je za razriješene sudačke dužnosti, a ne za prestanak. Dakle, Vlada ne prihvaća navedeni amandman. Očitovanje kolega Petrov, izvolite.
Očitovanje kolega Petrov, izvolite.
Isto kao i za ovaj amandman i za sljedeći amandman mi tražimo da se napravi sustava po uzoru na Državno odvjetništvo. Dakle, da predsjednik Vrhovnog suda RH, se razrješava kao u sličnim situacijama kao i glavni državni odvjetnik, ne vidimo u čemu je razlika. Ne vidimo zašto bi se glavni državni odvjetnik se razrješavao u trenutku kada protiv njega bude podignuta optužnica, a s druge strane predsjednik Vrhovnog suda se ne treba razriješiti. Sada zamislite situaciju u kojoj predsjednik Vrhovnog suda, protiv kojeg je podignuta optužnica, malo do podne završi u USKOK-u, a malo nakon toga razgovarat sa svojim kolegama sucima i pokušava donijeti pravdu. Za nas to nije prihvatljivo. Dakle, uskladite, ujednačite propise, kao što ste donijeli za glavnog državnog odvjetnika, neka to bude isto tako i za predsjednika Vrhovnog suda, molim glasovanje.
Glasujmo o amandmanu, koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban br. glasova. Idemo sada na amandman br. 4 poštovanog zastupnika Mire Bulja, izvolite.
Poštovani ovaj amandman Vlada Republike ne prihvaća iz istih razloga, zato što nije u skladu sa Ustavom čl. 123. Ustava RH. I iz razloga što predloženo da razlog da bude razriješene, posebno teška povreda kodeksa sudačke etike, ona zakonom nije nigdje definirana, pa bi se time povrijedio zahtjev načela zakonitosti i određenosti. Dakle, Vlada ne prihvaća ovaj prijedlog amandman.
Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. U pravosudnom sustavu i po Ustavu RH, svi građani moraju biti jednaki. Zbog čega Državnom odvjetništvu, kada je podignuta optužnica, prestaje dužnost a Vrhovnom sudu ne. Zašto netko mora biti zaštićen kao lički medvjed? Zar je to jednakost? Pa vi kršite ovim zakonom Ustav, ako ne prihvatite ovaj amandman. Vi štitite pojedince unutar sudbene vlasti, koji je najveći u biti najveći problem u RH gdje građani RH ga smatraju najkorumpiranijim i najlošijim sustavom. Zbog toga mladi odlaze. Zbog čega Državno odvjetništvo i državni odvjetnik u ovome slučaju kada se podigne optužnicu mora dati ostavku, prestaje mu dužnost, a Vrhovnom sudu ne, vrhovnom sucu ne. Koji je razlog? Evo dajte vi obrazloženje našem narodu, javnosti, cjelokupnoj javnosti. Je smiješno, naravno da je to smiješno, da vrhovni sudac, uvaženi predstavniče ministarstva, da vrhovni sudac kada je optužen, dignuta optužnica da mu ne prestaje dužnost, a u drugim tijelima prestaje dužnost. Jednostavno pitanje kolege zastupnici, zbog čega ih, vrhovne suce štitimo, kao ličke medvjede, zašto nisu u istom statusu kao i ostali građani … [[Govornik se ne čuje, šum u slušalicama.]] tražim glasanje, hvala lijepo.
Glasujmo i o ovom amandmanu, koji vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban br. glasova. Idemo na amandman broj 5 Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Dakle, navedeni amandman Vlada RH ne prihvaća iz istog razloga.
Molim očitovanje, izvolite, kolega Petrov.
Ministarstvo pravosuđa je u svom prvom nacrtu bilo prihvatilo ideju da se definira bolji sustav savjetnika u sudu, da se on bolje uredi, da se ta profesija digne na ljestvici relevantnosti. I onda se trebalo jasno razgraničiti, što radi savjetnik, što radi viši savjetnik, što radi savjetnik specijalist. I ne znam, iz ne znam iz kojih razloga, u drugome čitanju Ministarstvo pravosuđa, povlači to, vraća se korak unatrag, nemate apsolutno ništa definirano više oko sudskih savjetnika, a s druge strane, ti ljudi, taj mlađi kadar vam nosi posao, njihova plaća je ispod 6000 kn, umjesto da ulažete u mlađi kadar koji će vam jednog dana nositi kadrove, kojim ćete omogućiti i edukaciju i složenost poslova, moći im pomoći da jednog dana imamo stvarno kvalitetne i suce i predsjednike sudova, vi ste se odlučili za korak unazad. Mislim da to nije dobro za funkcioniranje sudova, za rješavanje predmeta, na svim razinama sudova. Apeliram na vas, razmislite još jednom, ovo nije dobro za budućnost sudova, za pomoć ljudima koji čekaju razrješenje svojih predmeta, a Hrvatska je očito poznata po tome, da možete se tužiti, možete čekati, a završiti će vam najvjerojatnije u zastari, jer nemamo mogućnost. Imamo mogućnost, imamo ljudi, ali očito ne prepoznajete važnih tih istih ljudi koji su vam danas na sudovima, tražim glasovanje.
Glasujmo o ovom amandmanu koji vlada ne prihvaća. Nije dobio potreban br. glasova, pa idemo sada na amandman broj 6 zastupnika Mire Bulja.
Vlada Republike Hrvatske ne prihvaća ni ovaj amandman iz istih razloga.
Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Inače kada se raspravlja o zakonima i zakonitosti onda se treba držati Ustava. Svi građani moraju biti jednaki pred Ustavom. Zbog toga što se ne držite Ustava, al Ministarstvo je pravosuđa od ovoga amandmana odustajem jer kolege zastupnici nemaju namjeru podržati zakonitost i ustavnost svih da budemo isti pred zakonom. Odustajem od glasanja. Hvala.
Hvala vam lijepa. Onda nećemo glasovati. Idemo na amandman br. 7. zastupnice Marije Jelkovac.
Predmetni amandman Vlada RH prihvaća.
Postaje sastavni dio Zakona. Idemo na amandman br. 8. Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Navedeni amandman Vlada RH ne prihvaća iz istih razloga.
Iz istih razloga kao i koji amandman?
Samo malo. Kao i ovaj amandman koji se odnosio na ovaj članak, samo malo, sekundu. Na savjetnike specijaliste, dakle radi se o tome da smo htjeli proširiti mogućnost obavljanja poslova sudskih savjetnika.
Izvolite kolega Petrov, očitovanje. ... [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Ne, razumijem. Nego jednostavno ne mogu ćuti kvalitetno odgovor obrazloženja, ali ću vam ponoviti. Ako iz istih razloga onda iz istih razloga i moj amandman. Imate razinu složenosti predmeta. Imate razinu sudskih savjetnika. Umjesto da omogućite sucima kvalitetnu pomoć, da omogućite građanima da se njihovi predmeti brže rješavaju, a ne da odlaze u zastaru, vi se vraćate korak unazad. U prvome nacrtu Zakona prihvaćate ideju da postoji razina sudskih savjetnika, da postoji mogućnost da se taj kadar obrazuje, da se educira, da se stvori kvalitetan budući kadar za sudove i sad se vraćate unazad. Nema složenosti predmeta, nema mogućnosti da razgraničite sudske savjetnike, da im omogućite da se dalje educiraju. Koja je to poruka građanima? Što građani mogu u tom trenutku očekivati od sudova? Samo vi šaljite žalbe, samo vi podržite sudske procese, što god da vam bude trebalo, čekajte 10., 12., 15. godinu, čekajte zastaru. Može li mi netko ispred vladajuće većine objasniti zašto ste u prvom nacrtu Zakona išli napraviti dobro i nakon toga se povukli. Tko vas je pritisnuo? Kome ne odgovara da sudovi u Hrvatskoj rade kvalitetnije? Samo me to interesira. U prvom nacrtu ste napravili kako treba, u drugom nacrtu ste se vratili nazad. Hrvatski građani zaslužuju kvalitetno zakonodavstvo i pravosuđe. Zaslužuju kvalitetne sudove, zaslužuju da se njihovi predmeti rješavaju. S vašim prijedlogom Zakona mi ćemo opet imati predmete koji [[Upadica Jandroković: Hvala. Kolega Petrov, hvala vam.]] ulaze u zastare. Hvala vam.
Tražite glasovanje? ... [[Upadica: ne čuje se.]] Glasujmo onda o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo na amandman br. 9 istog Kluba zastupnika.
Dakle, vezano za amandman…
Molim vas državni tajniče, samo glasnije govorite i u mikrofon. Slabo se čuje.
Samo malo. Krivo su mi složili, ne. Samo sekundu.
Evo izvolite [[Upadica Bulj: Možemo mi i stanku tražit.]]
Vlada RH ne prihvaća ni ovaj amandman Kluba zastupnika MOST-a budući da se on odnosi na isto pitanje, dakle kao što smo rekli, nismo definirali jasne razgraničenje između ovlasti upravo da bi podignuli efikasnost pravosudnog sustava. Inače bi savjetnici specijalisti bili ograničeni na vrlo uzak krug poslova koje bi mogli obavljati. Hvala.
Očitovanje, izvolite kolega Petrov.
Ja se zahvaljujem državnom tajniku što nam je dao priliku iako ovaj amandman iskreno ne vidim da postoji. Mi smo već obrazložili amandman 5., 6., gospodin Bulj je i treći put govorio, ali hvala vam na nove dvije minute na koje ću vam iskoristiti da bi vas upozorio na isto. Bilo je razgraničeno u prvom nacrtu Zakona što radi savjetnik, što radi viši savjetnik, što radi savjetnik specijalist. U drugom čitanju Ministarstvo pravosuđa to briše, ne definira što rade sudski savjetnici, na čijim leđima leži najveći dio posla i odgovornosti u pravosudnom sustavu. Jedina novost, kako kaže državni tajnik, je uvođenje višeg savjetnika specijalista koji ima, pazite ovo, jednake ovlasti kao i drugi savjetnici. Ali molim vas, definirajte mi što je to viši savjetnik specijalist koji radi iste stvari kao i sudski savjetnik. Mislim, mogli ste sve, ne trebate raditi šminku, šminka nije potrebna. Ako savjetnik specijalist može raditi isto što i sudski savjetnik, onda nam ne treba savjetnik specijalist. Dovoljni su sudski savjetnici, barem meni logika tako govori. Ne treba šminka iz Ministarstva pravosuđa. Pomozite građanima. Pomoći ćete im na način da razgraničite što radi sudski savjetnik, što radi viši savjetnik, što radi savjetnik specijalist. Pomoći ćete im na način da definirate složenost predmeta, da mogu imati mogućnost za edukacijom i da nakon toga građani mogu očekivati da će se njihovi predmeti na sudovima rješavati, da im neće trebati u prosjeku 10 godina. Hrvatska je poznata po tome koliko nam traju sudski sporovi i Hrvatski građani nemaju pravo na pravdu, a trebali bi je imati.
Hvala vam. Glasujmo o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Samo malo. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Kolega Bulj, ja vas molim, ima još dva amandmana, samo da završimo. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, ajde, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Evo pošto vidimo da se državni tajnik pogubio u ovoj pravosudnoj reformi, pošto se ponavlja da se snađe, tražimo 2 minute, jer očito smo vas razotkrili. Ovo nije reforma, reformu je ponudio MOST nezavisnih lista, ovdje se kriju interesi tko zna čiji i tko zna koga se štiti. Da bi se uskladili i dogovor u klubu, da znamo nastaviti kako dalje, uopće raspravljati o nečemu gdje se državni tajnik pogubio i ne zna više o kojem amandmanu priča i o kojem zakonu priča i što govori a to je vidjela i cijela javnost, mi tražimo stanku od 2 minute da se konzultiramo unutar kluba. 10 minuta da se konzultiramo unutar kluba. Hvala lijepo.
Dobro, OK, dobivate stanku, naravno. Nastavljamo u 10,41 minutu. STANKA U 10,31 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,41 SATI]] Kolegice i kolege, ja vas molim da zauzmete svoja mjesta kako bismo mogli nastaviti sa radom. Sada molim državnog tajnika da zauzme mjesto za govornicom. Idemo na amandman broj 10, Odbora za zakonodavstvo.
Poštovani zastupnici, ispričavam ovo malo ranije, navedeni amandman odbora za zakonodavstvo se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Idemo sada na amandman broj 11 zastupnice Marije Jelkovac.
Predmetni amandman zastupnice Marije Jelkovac prihvaća se te postaje sastavni dio zakona.
To ja trebam reći da postaje sastavni dio zakona. Hvala vam lijepo, državni tajniče, ovim smo došli do kraja amandmana. Sada ćemo pristupiti glasovanju. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 76 za, 7 suzdržanih i 18 glasova protiv, donijet zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Inače, za donošenje ovog zakona bila je potrebna većina svih zastupnika, dakle 76.
Prelazimo na sljedeće točke dnevnog reda, Odbor za pravosuđe temeljem članka 247. Poslovnika Hrvatskog sabora, predlaže da se sljedeće tri točke provede objedinjena rasprava, to su: - Konačni prijedlog Zakona o Državnom odvjetništvu, drugo čitanje, P.Z. br. 297 - Konačni prijedlog Zakona o područjima i sjedištima Državnih odvjetništava, drugo čitanje, P.Z. br. 299. - Konačni prijedlog Zakona o Državnoodvjetničkom vijeću, drugo čitanje, P.Z. br. 302 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u svezi sa čl. 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Ima li netko da se protivi objedinjenoj raspravi temeljem prijedloga Odbora za pravosuđe? Nema, zahvaljujem. Utvrđujem da smo objedinili raspravo oko ove tri točke dnevnog reda. Prilikom rasprave o ovim točkama dnevnog reda, primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Amandman se mogu podnositi do kraja rasprave, temeljem članka 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo i nadležni Odbor za pravosuđe. Pozivam poštovanog ministra pravosuđa gospodina Dražena Bošnjakovića da nam da dodatno obrazloženje ovih prijedloga zakona. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo ga, ono što se zapravo većinom moglo reći vezano za ova 3 zakona, na neki način, preslikano je za područje Državnog odvjetništva, možemo zapravo reći, da se takve promijene reflektiraju i na Državno odvjetništvo, tako da nekakvih bitnih razlika u odnosu na ovo sve što smo mijenjali i kod sudova i kod Državnog sudbenog vijeća nema i takve se promijene u principu dešavaju i vezano za Državno odvjetništvo, za Državnoodvjenitičko vijeće. Ono što je važno dosada smo imali u okviru Zakona o Državnom odvjetništvu, imali smo odredbe koje reguliraju i Državnoodvjeničko vijeće, mi zapravo to sada razdvajamo i radimo 2 zakona, dakle, Zakon o Državnom odvjetništvu i Zakon o Državnoodvjetničkom vijeću, gdje želimo dati još na većoj važnosti funkciji zapravo i svim onim ovlastima koje ima Državno odvjetničko vijeće. Također u okviru toga mi bolje reguliramo kao što kod Zakona o sudovima bolje reguliramo način i proceduru izbora predsjednika Vrhovnog suda ovdje bolje reguliramo način zapravo izbora glavnog državnog odvjetnika gdje propisujemo ipak da Državno odvjetničko vijeće raspisuje javni poziv za kandidate koji su zainteresirani za prijaviti se, koji moraju dostaviti program rada na temelju kojega će onda Vlada predložiti Hrvatskom saboru znači kandidata. Pored toga važno je da želimo ovdje također jačati onu komponentu europskog prava da kao što na sudovima osnivamo odjele ovdje ćemo u državnim odvjetništvima imenovati dakle, imenovati ćemo kontakt osobe koje će zapravo pratiti praksu Suda EU, Europskog suda za zaštitu ljudskih prava i koji će pratiti pravo EU i prenositi će to u okviru institucija u kojima su zapravo oni određeni kao te kontakt osobe što je vrlo važno zapravo jer moramo ponovno naglasiti da nismo više zasebna pravna cjelina i zaseban pravni sustav nego djelujemo u okviru pravnog sustava EU. Također što se tiče samog imenovanja državnih odvjetnika, one promjene koje smo ugradili u Zakon o Državnom sudbenom vijeću, također to ugrađujemo i u Zakon o Državnom odvjetničkom vijeću, mislimo da su oni elementi na temelju kojih se provodi ocjenjivanje da su puno jasniji i da su puno bolji nego što je to bilo do sada. Također dajemo strože uvjete za napredovanje u viši razred tako da kažem u državno odvjetničkoj službi, ono što je do sada bio uvid 10 godina staža sada dižemo na 12 godina. Također i imovinske kartice kao što će, za suce voditi se u okviru Državnog sudbenog vijeća, ovdje će se u okviru Državnog odvjetničkog vijeća voditi i status imovinskih kartica i sve stvari biti će jednake kao što je to i za naše dužnosnike. Pored svega uvodimo također u organizaciji nemamo toliko promjena u samim državnim odvjetništvima na terenu, uvodimo samo ova nova tri državna odvjetništva u Pazinu, Metkoviću i Vinkovcima, također po kriteriju i broja predmeta i broja državnih odvjetnika i stoga tu nemamo nekakve tako značajnije izmjene kao što smo to imali kod Zakona o sudovima. Evo, hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom ministru, Draženu Bošnjakoviću. Imamo nekoliko replika. Poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi ministre. U prvom čitanju kada je riječ o Zakonu o područjima i sjedištima državnog odvjetništva je bila primjedba da zašto ta sjedišta se na određeni način ne podudaraju sa sjedištima sudova, vi ste tu primjedbu odbili. Što je razlog? Zašto tome nije tako? Zašto nije to moguće i jer i u prvom čitanju a i sada mi se čini da bi bilo logičnije, da bi možda bilo operativnije i sve ostalo, obrazloženje nije bilo dostatno onom što imamo pa vas lijepo molim što je tu razlog?
Zahvaljujem. Odgovor ministar Bošnjaković, izvolite.
Uvažena zastupnice ovo smo komunicirali zapravo sa samim Državnim odvjetništvom. I tamo gdje imaju kadrovske resurse, gdje imaju dovoljan broj predmeta, tamo smo i išli na osnivanje novih državnih odvjetništava, tamo gdje toga nije bilo naprosto nije bilo potrebe. I ne mora to biti u potpunosti podudarno.
Zahvaljujem na odgovoru ministru Bošnjakoviću. Sljedeća replika poštovani kolega Ivan Vilibor Sinčić, izvolite.
Hvala vam predsjedavajući. Ministre Bošnjaković na moje pitanje zašto ima samo 6 inspektora u pravosuđu, odnosno pravosudnih inspektora vi ste rekli pa eto mijenjamo zakon pošto oni moraju biti suci pa sada više neće morati biti suci, odnosno ako se ne varam moraju imati status županijskog suca. Ja ću vas samo podsjetiti da u članku 27. stavku 3. Zakona o državnom odvjetništvu piše još jedna kategorija. Evo citiram: „Poslove pravosudnog inspektora mogu obavljati osobe koje ispunjavaju uvjete za zamjenika županijskog državnog odvjetnika.“. Prema tome nisu samo oni koji mogu biti županijski suci nego oni koji mogu biti dakle zamjenici županijskog državnog odvjetnika mogu biti inspektori. Unatoč tome mi ih imamo samo 6. Kako 6 ljudi može kontrolirati tolike i tolike stotine tisuća sporova, ustroj i pravosuđe? To je jednostavno nemoguće.
Zahvaljuje kolega Sinčić. Odgovor ministar Bošnjaković, izvolite.
Kao prvo, pravosudna inspekcija uopće ne kontrolira sporove i predmete ali imaju vrlo ograničeni opseg kontrole. Oni mogu kontrolirati isključivo materijalno, financijsko, administrativno poslovanje. Ovo na što vi pretpostavljam mislite, dakle rad u konkretnim predmetima, to zapravo kontroliraju viši sudovi i viša državna odvjetništva u odnosu na ovo. Mi sada širimo kategoriju tih ljudi i dajemo ovlast da mogu biti sutra inspektori i oni koji nemaju status niti sudaca niti državnih odvjetnika i tu želimo dobiti jednu širinu.
Zahvaljujem ministru Bošnjakoviću na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa ministre Bošnjaković. Znači vi kaže da će državni odvjetnici imati jednaki status kao suci, odnosno da će biti objavljivanje njihove imovinske kartice, ako sam razumio, to je pozitivan pomak. Ali ono što mene zanima kako je moguće da odvjetnici u Hrvatskoj zarađuju 100 puta više nego suci. Znači u svim uređenim demokratskih zemljama suci i odvjetnici otprilike zarađuju podjednako, nema bijega sudaca u odvjetničku praksu a kod nas je to dakle čest slučaj, ustvari mnogi bi željeli pobjeći i napustiti to i taj posao sudaca. Znači kako je bilo moguće da predate odvjetnicima u ruke, odvjetničkoj komori odvjetničkih tarifa i da sada imamo slučajeve da su odvjetnici praktički postali najbogatiji ljudi u RH barem ako je suditi prema poreznim karticama odnosno poreznim izvješćima koje čitamo svake godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovani kolega Bunjac. Odgovor, ministar Bošnjaković, izvolite.
Ne mora to tako biti da odvjetnici zarađuju više od sudaca. Velik broj odvjetnika vam je danas blokiran zato što nemaju zapravo za platiti troškove koje imaju. Jedna određen krug zarađuje više ali kod njima kolika je plaća. Kod nas mi znamo koliko koji suci, kojoj kategoriji sudova pripadaju, kolika je plaća, ali ovo ne mora biti tako. Jedan određeni krug možda zarađuje veće iznose, na to moraju platiti poreze, sve to mora biti jasno transparentno, prijavljeno poreznoj upravi ali veliki broj odvjetnika kojih ima oko 5000 u RH, velik broj je čak i blokiran jer zapravo nemaju dovoljno posla i ne ostvaruju prihode koje pokrivaju. A inače tarifu odvjetničku donosi odvjetnička komora ali uz suglasnost ministarstva.
Zahvaljujem poštovanom ministru na odgovoru. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, poštovani kolega Marko Sladoljev, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo pred nama su tri objedinjena zakona, Zakon o Državnom odvjetništvu i Zakon o Državnoodvjetničkom vijeću te Zakon o područjima i sjedištima državnih odvjetništva. Primjedbe na Zakon o Državnom odvjetništvu i Zakon o Državnoodvjetničkom vijeću dali smo iscrpno u prvom čitanju javnoj raspravi, danas se želimo posvetiti nekim najbitnijim pitanjima koja se uređuju ovim zakonima a koja su pitanja od temeljne važnosti za jačanje kvalitete transparentnosti i objektivnosti u Državnom odvjetništvu. MOST je jedina politička opcija u zadnjih 27. g. koja je iz opozicije ponudila cjelovitu reformu nekog sustava. MOST je ponudio cjelovitu reformu pravosuđa i te zakone ćemo također raspravljati u nekoj budućnosti u Hrvatskom saboru. U predloženim izmjenama određuje se da Državnoodvjetničko vijeće utvrđuje kandidate za glavnog državnog odvjetnika koji su podnijeli prijavu na poziv te prijave dostavlja Vladi RH. Prigovarali smo ovakvom uređenju i smatramo da bi Državnoodvjetničko vijeće trebalo također davati mišljenje na kandidate s obzirom funkciju i ulogu koju ima u sustavu. MOST u svojim nacrtima zakona tako propisao da Državnoodvjetničko vijeće utvrđuje kandidate koji su podnijeli prijavu na poziv te prijave s mišljenjem o svakom od kandidata dostavlja Vladi RH. Ova mišljenja trebaju biti utemeljena na provjeri cjelokupne profesionalne karijere kandidata, svih pozitivnih i negativnih strana koje se eventualno vežu za određenog kandidata i na taj način bi javnost dali zadovoljštinu i dokaz da institucije ove države mogu funkcionirati transparentno, da su ljudi na funkcijama spremni preuzeti odgovornost i da svatko sam za sebe treba odlučiti želi li se istaknuti ili npr. kandidirati za čelno mjesto kao što je glavni državni odvjetnik ili predsjednik Vrhovnog suda. Potrebno je ojačati mehanizam izbora glavnog državnog odvjetnika, iz tog procesa smanjiti koncentraciju moći koju ima Vlada odnosno vladajuća većina u Saboru. Smatram kako bi glavni državni odvjetnik ali i predsjednik Vrhovnog suda trebala biti … [[Govornik se ne razumije.]] oko čijeg imenovanja se slaže dvotrećinska većina u Saboru kao šti je to propisano za izbor sudaca Ustavnog suda. Predlažemo da se u duhu objektivnosti izbora najkvalitetnijih kandidata i općenito kvalitete postupka imenovanja glavnog državnog odvjetnika uvede obveza davanja mišljenja kandidata od strane Državnoodvjetničkog vijeća. Takav sustav imamo predložen kod kandidata za predsjednika Vrhovnog suda i smatram da to treba postati analogija u što većoj mjeri. Što se tiče trajanja mandata glavnog državnog odvjetnika, razmišljam i o ideji da mandat traje dulje od 4 g., npr. 5 ili 6 i da se može ograničiti na taj jedan mandat tj. da se mandat glavnog državnog odvjetnika odmakne od ciklusa promjene vlasti. Na ovaj način kako je sada propisano, stvorilo se pravilo da se glavni državni odvjetnik mijenja s promjenom vlasti, to je direktan politički pritisak na rad državnog odvjetnika ali ponajprije pritisak u onim pitanjima u kojima radi rad DORH-a i susreće se s politikom. U kaznenim korupcijskim predmetima nažalost trajanje mandata je propisano Ustavom i za ovakvu izmjenu potrebne su ustavne promjene. No nije ovo jedino potanje gdje bi bile potrebne ustavne primjene. Veliki problem vidim u ulozi politike na rad vijeća i Državnoodvjetničkog vijeća i DSV-a s obzora da su dva člana oba vijeća iz redova saborskih zastupnika. Prestanak i razrješenje dužnosti glavnog državnog odvjetnika, Vlada propisuje razloge za razrješenje glavnog državnog odvjetnika, posebno brinu rješenja koja predlažu da će glavni državni odvjetnik biti razriješen kako ne poduzima mjere iz svojih ovlasti za učinkoviti rad Državnog odvjetništva ako bez opravdanog razloga ne ostvaruje program rada. Ako Državno odvjetništvo ne ostvaruje zadovoljavajuće rezultate rada je možda najnevjerojatniji odabir iz svih 6 zakona koje Vlada predlaže. Vlada koja se sebi daje za pravo da na ovaj način vrši pritisak na glavnog državnog odvjetnika te predlaže da ga može svaki čas razriješiti radi potpuno neodredivih uvjeta je Vlada koja teži na neki način totalitarizmu. Ovo vidimo kao veliki problem i na ovo želimo staviti naglasak i apel da ne idemo u ovom pravcu, ovo je zaista nepromišljen prijedlog i predlažemo da se maknu svu oni uvjeti koji su neodredivi, nemjerljivi i koji mogu služiti kao prijetnja neovisnom djelovanju DORH-a. Također smatramo da izostavljanje ovlasti ministra pravosuđa za davanje mišljenja o kandidatima za državnog odvjetnika u cilju daljnjeg jačanja samostalnosti i neovisnosti državnog odvjetništva loše rješenje. Na ovaj prijedlog imamo istu primjedbu kao i za stavljanje mišljenja ministra na kandidate za predsjednika suda. Smatramo da je mišljenje ministra kontrolni mehanizam koji nije nepoželjan. Naprotiv, treba postojati takve poluge kontrole koje će ipak dati još jednu perspektivu u postupku imenovanja državnih odvjetnika. Način izbora i uvjeti za izbor ostaju isti i s tim mišljenjem ne narušava se niti najmanja neovisnost i samostalnost DORH-a zagarantirana Ustavom. Također ono o čemu bi trebalo obratit malo više pažnje u ovom komentaru jest uređenje pitanja podnošenja izvješća glavnog državnog odvjetnika Hrvatskom saboru kao novost koja bi trebala zaustavit neprihvatljivu praksu da se o radu DORH-a ne raspravlja u Saboru i po tri godine za redom. Predlažemo da se uvede jednostavan stavak koji glasi da će Hrvatski sabor razmatrati izvješće najkasnije do kraja godine u kojoj izvješće zaprimljeno. Naravno, ako se nastavi praksa kršenja zakona kao što smo vidjeli i da je potpuna normalna pojava kod Zakona o pravosuđu, onda ni ova odredba neće puno značiti, ali povećava odgovornost i to je stavka u koju želimo ulagati. To je pitanje za DSV, tako i o Zakonu o ... [[Govornik se ne razumije.]] smatramo da je nužno otvoriti pitanje ustavnih normi i prilagođavanje istih razvoju i potrebama pravosudnog sustava. Za nas je prava reforma koja će ukloniti politiku iz DSV-a i kako bi postigli neophodne izmjene Ustava RH. Postupak izbora članova DOV-a je jednako kompliciran kao kod DSV-a. Smatramo kako su kandidacijski odbori postali neučinkoviti i realno nepotrebni. Kandidacijski odbori ne osiguravaju transparentnost i kvalitetu kod izbora članova s obzirom da djeluju kao nepotreban filter kandidata, prije konačnog izbora članova. Izbor za članove vijeća iz reda državnih odvjetnika provodi Povjerenstvo za izbor članova vijeća i izborni odbori. Uloga koja je dana kandidacijskim odborima je nepotrebna, odugovlači i komplicirani postupak, imenovanje članova DOV-a, imamo isto tako i kod DSV-a. Predlažemo ukinuti kandidacijske odbore. U odnosu na razloge za razrješenje članova DOV-a imamo primjedbu. Naime, propisano je, član vijeća biti će razriješen dužnosti prije isteka vremena na koje je izabran: 1.- na vlastiti zahtjev 2.- ako bude osuđen za kazneno djelo 3.- ako trajno izgubi sposobnost obavljati svoju dužnost 4.- danom pravomoćnosti odluke DOV-a o izricanju stegovne kazne Predlažemo da se mijenja s obzirom da nije prihvatljivo da član vijeća istovremeno bude i okrivljenik u kaznenom postupku, ako će prema ovom prijedlogu državni odvjetnik biti razriješen kad mu se pravomoćno utvrdi stegovna odgovornost, onda je pravomoćna optužnica dovoljan razlog za razrješenje. Iako se u članku 40. određuje da će član vijeća biti udaljen ako se protiv istog pokrene kazneni postupak za kazneno djelo za koje se može izreći kazna zatvora, smatramo da pravomoćna optužnica dovoljno kompromitira članove vijeća i kredibilitet ustanove, te bi ovim mehanizmom koji predlažemo da član bude razriješen ako se potvrdi optužnica ipak osigurali da se ničim ne dovodi u pitanje kvaliteta, zakonitost rada, transparentnost i objektivnost rada državno odvjetničkog vijeća. Smatramo da je ocjenjivanje rada državnih odvjetnika potrebno puno kvalitetnije urediti i povezivati sa sustavom napredovanja kako u hijerarhiji, tako i u materijalnim pravima. Što se tiče ocjenjivanja, imamo isti stav kao i kod sudova tj. MOST zagovara potpunu reformu u smislu uvođenja jedinstvenog i kontinuiranog sustava ocjenjivanja rada sudaca. Što se tiče postupaka imenovanja zamjenika državnih odvjetnika, predlaže se da se ista procedura kod imenovanja sudaca. Tu prigovaramo istim komentarom kao kod zakona o DSV-u jer se ne osigurava objektivnost i transparentnost. Što se tiče Zakona o područjima i sjedištima državnih odvjetništva, u ovom Zakonu vidimo da nas prate izmjene mreže sudova i tu imamo jednake primjedbe kao što smo imali na predloženu mrežu sudova. Naša mreža pravosudnih tijela je fragmentirana, neučinkovita i cijelo vrijeme se bavimo osnivanjem i ukidanjem novih tijela, sudova i državnih odvjetništva. Što više, kao igra i pritisak na lokalnu zajednicu. Problem mreže pravosudnih tijela treba sagledavati kroz organizacijske mehanizme i primijeniti sustav koji će se adresirati, koji će adresirati probleme, a ne koji će ih dodatno poticati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sladoljevu. Prelazimo na slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Ivan Vilibor Sinčić, izvolite.
Hvala vam predsjedavajući. Evo, imamo danas pred sobom ovaj paket Zakona koji reguliraju rad državnog odvjetništva odnosno ... [[Govornik se ne razumije.]] državnog odvjetništva. Rasprava je objedinjena kao i prošli puta kad je bilo prvo čitanje, to je negdje u sitne sate odnosno ne baš u sitne, ali u vrijeme kad je fokus javnosti daleko ispod one razine kakva je ujutro. Pa evo ja sam već govorio nekoliko puta danas o sličnim temama pa neću previše širiti ni dužiti, reći ću samo za početak da je ovo reforma u doslovnom smislu te riječi. Reforma, odnosno promjena forme. Mijenjamo na kojem području možeš to raditi i koliko nas ima, kakvi smo jedni prema drugima, međutim ne očekujem da će ovo značajno promijeniti bilo što u radu državnih odvjetništava u RH. Slika hrvatskih državnih odvjetništava je u pravilu tragična, sjećam se kada evo 3 g. nije glavni državni odvjetnik gospodin Cvitan ovdje donio izvješće, da nas obavijesti, što se to događa u Državnom odvjetništvu, kako se tužiteljstvo naše bori protiv kriminala, dok nije došlo do oporbene inicijative. Konkretno Živi zid je počeo skupljati potpise, ali kolege iz oporbe, mislim da iz gotovo svih oporbenih stranaka je bilo potpore i došao je napokon gospodin Cvitan ovdje iznijeti svoje plavo izvješće od par stotina stranica. I dok je on iznosio to izvješće, pitao sam ga nekoliko zanimljivih pitanja. Među ostalim on je tamo kazati da bi trebalo rekonstruirati USKOK, odnosno, reorganizirati USKOK i da bi moramo imati 10 ozbiljnih premeta na godinu, a ne da se bavi otplaćivanje nekoga policajca tamo ili provalu u nekakav kiosk ili takvim sličnim predmetima, od gdje su mali iznosi, gdje je mali broj počinitelja, to nije organizirani kriminal. Nema boljeg primjera spomenutog kriminala, nego ako netko na cesti da policajcu koji je iskočio iz grma 50 kn da ga pusti, to je školski primjer spontanog kriminala. Međutim, ne vidimo niti u namjerama, niti u politikama ove Vlade, bilo kakve mjere koje bi značajnije pomogle hrvatskom pravosuđu da se bori protiv svog neprijatelja, a to je prije svega, nepravda u svim svojim oblicima. Evo, danas, sam već govorio o tome, o slučaju Fantazilend, radi se o jednom građevinskom projektu tamo kod Samobora, jednom zabavnom parku, koji nikada se nije počeo graditi, vrijedan nekih milijardu i 300 milijuna kuna. Zašto se nije počeo graditi? Zato što je hrvatsko pravosuđe, što sudovi, ali prije svega Državno odvjetništvo i pravosudna inspekcija blokirala i paralizirala cijeli proces i je, zato nam eto milijardi i 300 milijuna kuna, investicija je blokirano. I da je to barem jedini primjer, gdje je pravosuđe paraliziralo gospodarstvo, gdje je pravosuđe zarobilo 100 radnih mjesta ili ne znam koliko godišnje prihoda poreza kroz svaku od tih 10 g. ne to je kod nas vrlo česta pojava. Pa evo, tako 28. svibnja 2010. g. došlo je do kaznene prijave, a 30.5.2018. g. odnosno, punih 8 g. i 2 dana je trebalo da Državno odvjetništvo napravi nešto po tome. 8 g. je sjedila kaznena prijava u ladici, a gospodin Jelenić nas je uvjeravao, davao izjavu za Novu TV, kako to nije točno, da je to mit, da je to nekakav ne znam, populizam, šta li već da se to ne dešava. Crno na bijelo, imam ovdje papir i govorio sam o tome i kada je gospodin Civtan davao ovdje izvješće i naveo sam druge slučajeve, gdje se ista stvar događa. Hrvatska ne može postati normalna zemlja, dok se ne poštuju zakonski rokovi. Ako je zakonski rok 6 mj. plus 12 mj. onda nije 100 mjeseci, onda ne postupa se 100 mjeseci. Vi ste gospodine Bošnjakoviću govorili o tome, kako pravosudna inspekcija ne ide u predmete u suštinu, ok možda ne ide. Međutim, šta je sa nepoštivanje rokova. Da jedno Državno odvjetništvo ne riješi niti jedan predmet, niti jednu kaznenu prijavu, zar to nije posao za pravosudnu inspekciju? U slučaju Fantazi ih imamo 6 pa i više. Osim što imamo nepoštivanje rokova, imamo drugi niz kršenja zakona o kaznenom postupku, kao što je recimo iznošenje spisa iz prostorije suda, odnosno, DORH-a. Nećemo mi čitati ovdje pred ovlaštenom osobom taj spis, u kontroliranim uvjetima, gdje su kamere i sve što mora biti, ne otići ćemo tamo u kafić Pod starim krovovima, pa ćemo iza negdje, malo po tome prčkat, onda ćemo to vratiti, onda će se prema tome dalje raditi. To je neozbiljno, to je kontaminacija procesa, kontaminacija dokaza, izrada svjedoka, mogao je bilo tko šta uzeti ili dodati ili podmetnuti ili napraviti od nekog službenog dokumenta apokrif, to se je dešavalo u slučaju Fantazi i to je prijavljeno inspekciji. Dalje, preplaćivanje vještaka, propisano je pravilnikom, ako se ne varam, koliko koji vještak može dobiti naknadu za svoj rad, ovdje su takve cifre probijene. Zar to nije posao za pravosudnu inspekciju? I da ne idem previše u detalje, ugl. 3000 dopisa u ovih 8 g. je poslano u slučaju Fantazi što požurnica, što pismena različitih, od Državnog sudbenog vijeća, od Državnoodvjetničkog vijeća, od ministra pravosuđa, ovog onog Šprlje, Orsata Miljenića, vas gospodine Bošnjaković, pa i tada ste bili ministar 2010., 2011. kada je ova cijela priča počela, od ne znam, ovog suda, onoga suda. Naravno klasika, predsjednik, premjer, predsjednik Sabora, Odbor za predstavke i pritužbe ovdje, da bi se eto nešto tek pomaknulo 28. svibnja, nakon mojih prozivki ovdje Cvitana. Ne treba meni niti slava niti zasluge, kamo sreće da su svi zastupnici, a svi su dobili dopis od Fantazi land još prije godinu i nešto, svaki dan prizvali institucije da ne poštuju zakone. Ne tražimo puno, kada kažem pritisak na institucije, traži prije svega samo da se poštuju zakoni. Mi donosimo tu nove zakone, ali dal poštujemo stare zakone? Ne poštujemo, sada sam vam naveo cijeli niz primjera. Niti sadašnji niz zakona, nismo bili u stanju provesti, na pravilan način primijeniti. Hoće li ljudi koji su prijavljeni u ovom slučaju i u drugim slučajeva ikada kada dobiti stegovne mjere, hoće li neki državni odvjetnik, zato što nije donio odluku, a istekli su mu svi rokovi ikada, hoće li ikada izvješće pravosudne inspekcije doći do Državnoodvjeničkoga vijeća, hoće li tamo biti donesen kakav zaključak, protiv tih osoba, ja se borim da hoće, jer se u ovoj zemlji mora dovesti red, mora se uspostaviti odgovornost na svim razinama i onaj koji je radio, ili još gore, nije radio, znači propust nemar, nerad, također mora odgovarati za posljedice svojih dijela i nedjela. Evo ja ću i dalje svim sredstvima, od aktivističkih do pravnih se boriti da se i ne samo u slučaju fantazy, nego ima ih jako puno, od slučaja Tiska gdje se isto čeka jedno 10-ak godina da se napokon, da vrh nešto napokon napravi, jednu istražnu radnju napravi u nekom konkretnom spisu pa ovo oko Agrokora tko zna koliko će se vući. Dakle nema života u takvoj zemlji, tko će vjerovati takvu zemlju gdje ne može doći, gdje ne može doći do pravde, gdje su institucije paralizirane. Kad smo kod toga, ministar pravosuđa, to ste vi gospodine Bošnjakoviću propisuje pravosudnoj inspekciji, dakle ako se ne varam na godišnjoj razini opseg posla, ili se plan to zove, kako već. Znači točno se propisuje što bi ta inspekcija trebala raditi. I prema tome, zato što nije došlo do postupanja, recimo konkretno u slučaju fantazy land, ja vidim odgovornost i u vama kao ministru pravosuđa i vama je pisano ovdje i ovom vašem sektoru za ustroj pravosuđa. Pa po nekoj logici je to već moglo doći na red, ako ništa drugo jer je to već 8 godina pa da se malo pogleda već to je u nadležnosti pravosudne inspekcije je li tu bilo nekakvih kršenja. Ne, nema pomaka osim ovoga od prije nekoliko dana. To je prava slika hrvatskog pravosuđa i hrvatski građani to znaju. To vam govori i Europa. Pročitajte izvješće Europske komisije o korupciji. Rumunji su sankcionirali 1500 političara do pravomoćne presude, stoji u izvješću Europske komisije, DNA, direktorat nacional antikoruptiv kako li se već čita Rumunjski, nisam ga nikada studirao. Primjer za cijelu Europu navodi komisija a mi smo negdje na zapećku ozbiljnog pristupa u borbi protiv korupcije. Nema i ova reforma će ostati samo to RE-forma. Suština će nam ostati otprilike gdje je. A zašto je tome tako, ja sam se često pitao? Pa upravo zato što kada bismo išli raditi ono što treba napraviti što je sav normalan svijet napravio ja se bojim da bi brojni pripadnici političke kaste i sa njima povezani ljudi a neki od njih su već poznati poput Sanadera i njegove klike stradali u tom procesu, izgubili bi slobodu, izgubili bi imovinu što je još, što je još puno bolnije za njih, izgubili bi imovinu, ugled njima tako ništa ne znači, to su često ljudi bez skrupula. I ja tu vidim glavnu prepreku zašto nema prave volje za reformama, nego samo za RE-formama. Pa eto da ne duljim previše u duljinu i širinu, bilo bi zanimljivo napraviti jednu analizu koliko je BDP-a pojela korupcija na godišnjoj razini a ja sam rekao prema mojim slobodnim procjenama primam veliki broj ovakvih i drugih manjih, manjih često, nije sve gospodarski kriminal, odnosno ne radi se sve o firmama nego o fizičkim osobama da negdje 1% godišnje bi mogli barem rasti više da nam funkcioniraju, da nam funkcionira i ovaj segment pravosuđa. Evo pa sa tom nadom reći ću da nećemo poduprijeti ove vaše RE-forme jer je to bacanje zapravo pijeska u oči, to je pokušaj pokazivanja da eto nešto se ipak kreće dok prave volje za sječu, ne za grickanje noktiju nego za sječu, pa i nekih glava u figurativnom smislu nema a nije očito niti došlo vrijeme. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sinčiću. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre i državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Evo ja ću ukratko u ime kluba HDZ-a izložiti stav vezano na ova tri zakona od kojih su dva vezana na državno odvjetništvo, jedan na Državno odvjetničko vijeće. Kao što znamo Konačni prijedlog Zakona o državnom odvjetništvu je ustvari temeljni organizacijski propis za rad Državnog odvjetništva kojim se uređuju ustrojstvo i nadležnost državnih odvjetništava, ovlasti, prava i dužnosti državnih odvjetnika i njihovih zamjenika, obavljanje poslova pravosudne i državno odvjetničke uprave i druga važna pitanja za njihov rad. Na 7. sjednici ovog Visokog doma održanoj 16. ožujka ove godine prihvaćen je prijedlog zakona u prvom čitanju uz određene prijedloge i primjedbe koje su upućene predlagatelju, uvažene su određene sadržajne primjedbe Odbora za zakonodavstvo i tekst konačnog prijedloga zakona dorađen je također uvaženim određenim nomotehničkim primjedbama Odbora za zakonodavstvo. U članku 52. propisana je nova ovlast državnog odvjetnika u poslovima državno odvjetničke uprave i to nadzor nad obradom osobnih podataka i to obzirom na obvezu određivanja nadzornog tijela u tim postupcima. Dopunjene su i odredbe članka 63. i 64. vezano uz nadležnost kolegija Državnog odvjetništva RH a u članku 72. dopunjen je sadržaj izvješća glavnog državnog odvjetnika Hrvatskom saboru na način da se u godišnjem izvješću može upozoriti na stanje i djelovanje pravnog sustava, nedostatke u zakonodavstvu i unutarnjem poslovanju državnog odvjetništva te dati prijedloge za unapređenje rada. Ono što želim naglasiti a to je da je ovim zakonom zaista dobro da smo precizirali postupak izbora glavnog državnog odvjetnika. Zatim ono što je također razlika u odnosu na prvo čitanje a to je da je u članku 74. izostavljena dužnost kontinuiranog obavještavanja Vlada o predmetima od posebnog državnog interesa u kojima je državno odvjetništvo ovlašteno i dužno poduzimati pravne radnje radi zaštite imovine RH obzirom da o radnjama u tijeku postupka kontinuirano obavještava ministarstvo i dr. nadležna državna tijela zavisno o postupku i čijom nadležnosti je taj postupak. U članku 106. dodana je odredba kojom se propisuje vrijeme obveznog obnašanja državnoodvjetničke dužnosti prije eventualnog ponovno raspoređivanja državnih odvjetnika i njihovih zamjenika na poslove u Ministarstvu pravosuđa, Pravosudnu akademiju ili Državnoodvjetničko vijeće. Izmijenjena je i odredba članka 123. na način da Državno odvjetništvo s više od 15 zamjenika državnog odvjetnika ima ravnatelja državnoodvjetničke uprave. U članku 124. izmijenjeni su uvjeti za više državnoodvjetničke savjetnik i specijaliste radi usklađivanja s uvjetima za više sudske savjetnike i specijaliste. Za provedbu predloženog zakona osigurana su sredstva u državnom proračunu a s obzirom na predloženu mogućnost zapošljavanja ravnatelja državnoodvjetničke uprave u Državnim odvjetništvima s više od 15 zamjenik i uvođenje viših savjetnika specijalista, naglašava se da će popuna tih radnih mjesta biti postupna i da će se ona provoditi sukladno osiguranim sredstvima. Što se tiče Prijedloga Zakona o područjima i sjedištima Državnih odvjetništava, on je u prvom čitanju prihvaćen bez posebnih primjedbi i prijedloga. Razlike između konačnog prijedloga u odnosu na prijedlog iz prvog čitanja, posljedica su izmjena Konačnog prijedloga Zakon o područjima i sjedištima sudova i to obzirom na izmjene u područjima nadležnosti Općinskog suda u Karlovcu, Općinskog suda u Novom Zagrebu, Općinskog suda u Rijeci, Općinskog suda u Splitu i Općinskog radnog suda u Zagrebu. U plenarnoj raspravi bila je iznesena primjedba da bi sjedišta Državnih odvjetništava trebala biti podudarna sjedištima sudova ali ista nije prihvaćena zbog potrebe uvažavanja posebnosti ustroja i djelovanja Državnog odvjetništva. Za provedbu ovog zakona također su sredstva osigurana u državnom proračunu a za uspostavu nove mreže općinskih Državnih odvjetništava i sredstva za nadogradnju informacijskog sustava, planiraju se ostvariti iz fondova EU-a. Zakon o Državnoodvjetničkom vijeću kao novi zakon definira vijeće kao samostalno i nezavisno tijelo koje osigurava samostalnost i neovisnost Državnog odvjetništva. Zakon propisuje sastav vijeća, djelokrug i ovlasti vijeća, način njegovog rada, propisuje uvjete i postupke imenovanja državnih odvjetnika i njihovih zamjenika, njihovih premještaja, utvrđivanje stegovne odgovornosti, razrješenja, načina podnošenja, vođenja i kontrole imovinskih kartica državnih odvjetnika i još neke sitne detalje vezano uz njihovu nadležnost. Tekst konačnog prijedloga zakona dorađen je u odnosu na prijedlog zakona u prvom čitanju nomotehnički u odnosu na primjedbe Odbora za zakonodavstvo a također je i sadržajno dorađen u skladu sa određenim prijedlozima. Za provođenje ovog zakona također nije potrebno osigurati dodatna sredstva. Klub HDZ-a smatra da su sva tri prijedloga zakona o kojima sam govorila važna za dobro i efikasno funkcioniranje Državnog odvjetništva kao vrlo bitne karike u društvu kada govorimo o institucionalnoj zaštiti društva i svih vrijednosti u društvu te da su dobro pripremljena i stoga će ih podržati. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mariji Jelkovac. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Orsat Miljenić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, prvo načelno kao što sam govorio o područjima i sjedištima sudova, ne vidim potrebu za bilokakvim povećanjem broja državnih odvjetništava, upravo suprotno. Umjesto da idemo naprijed i da slijedimo nekakve trendove gdje se svi ti poslovi koncentriraju na što manje točaka u okviru kojih se ljudi onda mogu specijalizirati, bolje i kvalitetnije raditi svoj posao, ako hoćete i u kojima se izmiču iz lokalnih sredina i mogućeg utjecaja na lokalnoj razini, mi opet idemo natrag i sve vraćamo natrag. Rekao sam za sudove i tvrdim i ovdje, jedina zemlja koja povećava broj temeljnih sudova a to se sad odnosi i na ovo je Srbija. I umjesto da slijedimo primjere zapadnih zemalja, mi slijedimo primjer istočnog susjeda. Ne mogu se s time složiti i to ne možemo podržati. Međutim, ono na što bih želio više reći ne kao kritiku nego možda kao propuštenu priliku, a to su stvari kod imenovanja i razrješenja državnog odvjetnika. Zašto kažem ne kao kritiku jer prvi ja nisam to mijenjao kad sam mogao odnosno predlagao izmjene, ali sada ako hoćete, s naknadnom pameću, tako je, kao što ste vi meni govorili neke stvari s naknadnom pameću. Dakle, mislim da rješenje prema kojem četverogodišnji mandat se može obnavljati nije dobro. I pa možemo razgovarati i o promjeni Ustava jer imamo europskog javnog tužitelja gdje je, koliko, 8 g. je jedan mandat. To je nešto što zbilja omogućuje državnom odvjetniku da bude do kraja samostalan, zato što ne mora nakon 4 g. dolaziti u Sabor, očekivati da li će ga Vlada predložiti ili neće, što će s njim bit itd. Sa takvom promjenom, ja govorim to je nešto što se može u obrazloženju kao nešto prema čemu idemo, dakle govorim o tome što bismo i na čemu bismo mogli i trebali raditi. Vi ste onda dali jednoj osobi povjerenje, možemo onda razgovarati da bude dvotrećinska većina kao što je ovdje netko predlagao, ali onda zbilja ta osoba zna imam jedan mandat, i odradit će ga do kraja, nema kalkulacije da će nakon 4 g. opet morat se izlagati političkom tijelu, tko god bio na vlasti da ponovno predlaže, odlučuje itd. I to je nekakvo rješenje prema kojem opet idu nekakvi suvremeni europski trendovi, i to mi je žao što nismo stavili na stol, otvorili razgovor o tome kao nešto prema čemu trebamo ići. Ako imamo sad ograničenje nećemo ih provesti sada, ali ajmo razmišljati korak dalje. Isto tako mi je žao što nismo, ne znam sad koji je članak postojao to i sada postoji. Ovi uvjeti za razrješenje državnog odvjetnika. Vi sada kad gledate, kažem to niste, to ste samo malo dotjerivali dakle, ovo nije zamjerka, ovo je samo nešto što mislim da se možda trebalo promijeniti i ponavljam, mi nismo. Uvjeti za razrješenje, jedan od uvjeta je što? Zapravo da Vlada nije zadovoljna njegovim radom. To se može tako iščitati. I to do sad nikad nije bilo korišteno u nekakvu negativnu svrhu. Međutim, postoji zakonsko rješenje koje omogućuje Vladi da zapravo kaže nismo zadovoljni, predlažemo tvoju smjenu. Također jedan od mogućnosti političkog pritiska. Ne kažem da se on provodi i da će bit zloupotrebljen, ali u svakom zakonu moramo govoriti što on može dati. Meni je žao što mi to nismo maknuli kad smo mogli, zato govorim sada. Nije nam palo na pamet, nismo nikad to primijenjivali, niste ni vi do sada, ali činjenica je da je to nešto je ugrađeno u našem zakonu gdje Vlada ima vrlo široke mogućnosti reći zapravo diskrecijski jer to nije, što znači ne zadovoljava rad? Kako ćete to opravdat, kako ćete to izmjerit? To nije nezakoniti rad. Zakonitost morate dokazati. Ovo je nešto što ćete reći ne sviđa mi se kako radi. Idemo ga smijeniti. Zapravo ste napravili jednu vrstu pritiska. Dakle, to je nešto što bih sa jednog ajmo reći demokratskog iskoraka bilo bi po meni, kažem, nismo ni mi, tako vam to nije kritika koju vam stavljamo, ovo je samo razmišljanje o nečem što smo možda trebali svi zajedno promijeniti da taj naš državni odvjetnik, glavni državni odvjetnik bude i samostalniji nego što je sada. Nije se do sad zloupotrebljavalo, ali mnoge stvari koje nisu, sutra može bit drugačije. Sutra može bit netko na vlasti, pa će to htjeti napraviti, a mi mu zakonom dajemo tu mogućnost. I to je nešto što mi se ne sviđa. Kažem, ne odnosi se na vas osobno, ne odnosi se, ali gledamo u budućnost. Ovo razdvajanje i donošenje posebnog zakona o državno odvjetničkom vijeću apsolutno. To je nešto što je dobro, zašto ne? Imamo uređeno državno sudbeno vijeće, možemo i ovo. Vratio bih se korak natrag i ovdje jedan od razloga razrješenja je neprovođenje programa. Mislim da onda program i u samom zakonu, on je, ali mora biti još malo određeniji. Jer ako vi možete predložit razrješenje zbog neprovedbe programa, onda mi moramo tom čovjeku, glavnom državnom odvjetniku, odvjetnici sutra zbilja precizirati i puno bolje što mu je program i kad ga mi ovdje izglasamo, ta osoba mora znat gle, nisam proveo to i to što sam rekao, možda mi je razrješenje za tapeti. Ako to ne stavimo da bude preciznije nego što je sada, onda se mi ponovo izlažemo opasnosti diskrecijske procjene koja kažem, ja uopće ne mislim da bi to netko zloupotrijebio, ali može se dogoditi jer smo stavili u Zakonu to tako. Znači, s jedne strane kažete to, ako niste dovoljno, pa znate i sami, pravnik ste, ako nije dovoljno precizirano onda ide u diskreciju. I to može biti problem. Dakle, ovo što govorim nisu kritike na vaša predložena rješenja, one su više žaljenje zbog nečega, rekao sam uvodno, nismo ni mi napravili, ali žao mi je što nije sada napravljen iskorak u tom smjeru. Što se tiče ovog načina, ... [[Govornik se ne razumije.]] odvjetničkom vijeću, uređenju jedne puno bolje procedure za izbor, to je apsolutno nešto što je više nego dobro došlo i što treba prihvatiti i podržati. U raspravi na Odboru se postavilo jedno pitanje. Naime, u raspravi o izvješću glavnog državnog odvjetnika i podatak koji nisam znalo i koji bi vas molio da se adresira, a to su ovi imovinski istražitelji. Dakle, mi smo prije par godina uveli odjele ne znam točno kako se zovu, za imovinske istrage. Znači, ljude koji su eksperti koji bi trebali surađivati s državnim odvjetnicima kod teških istraga gospodarskog kriminala da tako kažem, znači baš vještaci, eksperti za to. Znate koliko ih je imenovano? Ja nisam znao taj podatak do izvješća glavnog državnog odvjetnika. Ni jedan. Ni jedna osoba nije zapravo ne imenovana nego zaposlena, to su državni službenici na te poslove. Zašto? Premale su plaće. To iz našeg vremena, ali ja vas samo molim da obratite pozornost oko toga jer besmisleno je sad u zakonu ostali ti odjeli, a nemamo ni jednu, ali ljudi, ni jednu zaposlenu osobu koja bi se bavila istraživanjem teških imovinskih kaznenih djela. Predvidjeli smo odjele, nismo dignuli koeficijent po uredbi za državne službenike, nitko ne želi za tu plaću raditi, nemamo nikoga. Dakle, šaljemo poruku, lijepo crtamo, ali ne dajemo uvjete i poticaj ljudima da to rade. Ponavljam, ne odnosi se na vas, ide iz vremena dok sam ja bio ministar, ali sad je prilika da se to promijeni. Jer ako hoćemo poslat poruku da hoćemo da se istražuju ta teška kaznena djela, hajmo zaposlit ljude. Moramo im dat koeficijente za to. Ovo je besmisleno. Kažem, imamo odjele u zakonu su i dalje, ili ih maknimo iz zakona. Možemo reći, ne želimo. Ne želimo imovinske istrage, ne trebaju nam istražitelji. Super. Hajmo ih onda maknuti. Ali dok su u Zakonu, hajmo barem da zaposlimo dvoje-troje ljudi na tome. U ovom trenutku kažem, prema stanju od prije mjesec dana nula, nitko nije zaposlen. Šaljemo poruku kriminalcima i dalje kradite, mi uopće nismo zainteresirani da vas istražujemo jer nismo spremni ljudima platiti 500 kuna više ili tisuću. To je poruka koju šaljemo. Dakle, to je nešto što je više apel da se promijeni, nije stvar zakona, to je stvar uredbe, dakle podzakonskog akta, ali može se napraviti relativno jednostavno i pomaknut stvari. Mislim da bi ovlasti ministra trebale i dalje ostati davanje mišljenja, mislim da je to dobra stvar, da to nije politizacija, to je ono što sam govorio i podpredsjednika sudova. To je, ja bih rekao, jedan kontakt pravosuđa s javnošću sa, neću to nazvat kontrolom, ali to je jedan demokratski, ako hoćete reći kontrola gdje građani zapravo imaju ministra, ministarstvo koji će u njihovo ime poslati poruku ako se nešto ne radi dobro i kroz to mišljenje. I to je nešto što bi trebalo ostati. Nije bilo nikakvih ocjena da bi to bilo neustavno da bi to bilo zadiranje u neovisnost, dakle kao i kod sudova zašto ne ostavit ovdje. Dakle evo ovo su neke primjedbe koje su, nisu na samo ovo što mijenjate, jer to je manje-više u redu osim ovog povećanja po meni, ali to je stvar politike što smo rekli ali više nekakve propuštene prilike koje smo mogli ovdje, ako ne možda drugom prilikom ali je to nešto o čemu treba razmišljati. I ako smo rekli da je neovisnost idemo u tom smjeru. Dati ću vam još jedan argument. U mnogo čemu se nastojalo približiti predsjednika Vrhovnog suda i glavnog državnog odvjetnika iako to nije isto ali u mnogočemu. I mi smo propagirali neovisna pravosudna tijela. Onda pogledate uvjete za razrješenje, potpuno se razlikuju. Pogledajte neke druge uvjete, potpuno se razliku. Dakle ovo je ipak nešto gdje šapa izvršne preko zakonodavne vlasti hoće biti. Ja mislim da nije dobra poruka, kažem mi nismo mijenjali ali imali ste priliku zato kažem razmislite kada bude sljedeći prilika da se to možda promijeni, da ih još više pustimo u tom segmentu da budu još samostalniji. Evo, hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Orsatu Miljeniću. U ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a poštovana kolegica Anka Mark-Taritaš.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi ministre, kolegice i kolege. Evo u drugom setu zakona 3+3 imamo Zakon o državnom odvjetništvu, Zakon o područjima i sjedištima državnog odvjetništva i Zakon o DOV-u ili Državno odvjetničkom vijeću. Kada je riječ o pravosuđu i način na koji se mi sami ocjenjujemo ali i na način na koji se mi sami ocjenjujemo ali i na način na koji nas ocjenjuje javnost. Uopće kada je riječ o pravosuđu tada je to jedna od bolnih točaka u Hrvatskoj. Naravno da jako puno medijskog prostora je izazvala već toliko puta i s ove govornice spomenuta sinkopa a da onom psiću Medi koji smije lajati u određeno vrijeme ili ne smije lajati ili mora lajati samo u određenom dijelu dvorišta da i ne govorim. Ministarstvo je nazvalo ovo mini, dakle kaže pravosudna mini reforma, ja bih to nazvala jednom, na jedan način osnovnom higijenom. Dakle sve vezano uz državno odvjetništvo se odlučilo izdefinirati kroz tri zakona, na taj način biti jasan, dosljedan, sve izdefinirati i kao što je i u obrazloženju rečeno sustavno urediti i to vam je tako. No međutim ako hoćete imati reformu onda morate za reformu imati hrabrosti. I reforma mora biti iskorak. I morate dobiti onako slikovito rečeno i po bubrezima iz jednostavnog razloga što ona iskustva koja nas uče, mi koji imamo nešto više godina nam je sljedeće. Nema nikog tko se neće za reformu zalagati. Čim spomenete riječ reforma založiti će se i sve ostalo ali onda dolazi onaj ali, ali ne baš kod mene i ne baš u mom dvorištu i ne baš da se to odnosi na mene. Već je i u raspravi bilo rečeno a ja bih htjela još jedanput naglasiti značaj glavnog državnog odvjetnika. Apsolutno je potrebno u Hrvatskoj odvojiti vezano sve od pravosuđa, od politike i na tragu toga mislim da bi iskorak bio, bez obzira što znamo da se tu trebaju i neki drugi, da i ne kažem temeljni propis promijeniti a to je da glavni državni odvjetnik bude imenovan na 7 godina jedanput. Zašto 7? Jer su kod nas izbori 4+4, da nije vezano uz izbore a zašto i 7 iz jednostavnog razloga što kada malo radite istraživanja onda vam ta istraživanja pokazuju da je najviše učinkovitosti u promjeni posla pa bez obzira što je između 5 i 10 godina, iza 10 godina već krene zasićenje, u prvih 4, 5 godina se da ne kažem tako pripremate a onda vam je to u tom periodu nekako najveći iskorak. Stoga mislim da smo došli i ako zaista želimo napraviti iskorak, ako želimo imati hrabrost a to je da državnog odvjetnika, govorim o glavnom državnom odvjetniku odlučujemo se da on bude … [[Govornik se ne razumije.]] dva puta po 4 godine, da bude ovisan o onima koji se promijenio, da njegova izvješća ne budu gledana u kontekstu zaista što jesu nego u kontekstu onog što oni sadržajno pokazuju, posao koji su napravljeni. Nešto što je izuzetno važno, kada je riječ o zakonima iz ovlasti pravosuđa, bez obzira što o njima evo raspravljamo u ovo kasno vrijeme iako je između dvije utakmice, ova u 16h je već gotova a ova u 20h još ne počinje ali se gledaju reprize je javnost i transparentnost cijelog postupka i ocjenjivanja, dakle i ocjenjivanja ljudi koji se bave pravosuđem, način na koji se biraju jer se to pokazalo čim vi obavijate nešto velom tajne onda ljudi apsolutno razmišljaju na način tu nešto ne valja i tu se nešto skriva. I mislim da jedan iskorak koji bi trebao biti bi trebao biti na način da se možda na mrežnim stranicama, dakle na internetu objavljuju uz imena državnih odvjetnika i broj riješenih predmeta, možda i nekakva učinkovitost, nekakav način kod sudaca, mislim da je došlo vrijeme da tome zaista tako bude, način na koji je bodovanje napravljeno, način na koji je dakle njihov intenzitet koji rade. Ja moram priznati u jednom drugom projektu koji smo vodili mi smo se odlučili da rezultati koje imaju uredi budu javno objavljeni. Puno bolje, koji ured je bolji su znali gradonačelnici, župani nego što smo znali mi u ministarstvu jer su se međusobno takmičili tko će biti bolji. Dakle u trenutku kada imamo mogućnost objavljivanja bilo bi jako dobro, to je riječ i o sucima odnosno možda se na suce nešto više odnosi da ako želimo ocjenjivati suce, ako ih želimo da im damo mogućnost da budu nagrađeni oni koji više rade ali i jednako tako sankcionirani oni koji manje rade ali da uz njihovo ime i prezime bude i broj riješenih predmeta. U riječ je o imovinskim karticama. Dakle ja ne mogu razumjeti i neću razumjeti, imovinske kartice svih dužnosnika se vodi, ima Povjerenstvo za sprječavanje sukob interesa. Kada je riječ o dužnosnicima i ovlasti pravosuđa, onda u ovom slučaju to vodi Državnoodvjetničko vijeće. Ja moram priznati da to meni, izgleda na način, kao da se mi recimo odlučimo, da imovinske kartice saborskih zastupnika se vodi u Saboru? Zašto se imovinske kartice saborskih zastupnika ne bi evidentirale u Saboru. Imate recimo 4-5 odredbi kako se to radi i još uvijek ne razumijem zašto imovinske kartice, kada je riječ o Državnim odvjetnicima, prije kada je riječ o sucima, to moraju voditi o ovom slučaju Državnoodvjetničko vijeće, kada je riječ o sucima Državno sudbeno vijeće, zašto to ne može biti drugačije? I to neću razumjeti i to zasigurno neću, to mi je apsolutno nejasno. Postoje još 2 teme o kojima mislim da trebam progovoriti, jedna tema je zaštita osobnih podataka. Tema zaštitnih osoba podataka, koja je otvorena na razini EU, a koja je iza toga smo mi prenijeli u naše zakonodavstvo i koja se spominje kroz sve ove zakone će nam donijeti jedan novi vid posla. Donijeti će nam jednu novu grupu nekakvih novi stvari i zasigurno, ovaj zakon, u tom dijelu je definirao samo osnove, ali će tokom vremena se morati iz definirati i neke druge stvari. I ono što cijenim da je izuzetno važno, a to je zastupanje pred stranim sudovima. Imamo odredbu čl. 43. Zakona o Državnom odvjetništvu, koji govori o zastupanju interesa RH pred stranim sudovima. Ja moram priznati da čovjek najviše nauči na vlastitom iskustvu. I dopustite mi da u ovoj raspravi, kada svi smo mi već dosta umorni, pa možda da i olakšam raspravu, par rečenica, iskustva koje smo mi imali. U Hrvatsku je došao, na jedan dio naše obale, se je pojavio jedan investitor sa ne dobrim namjerama. I dobio je od ureda dakle, od ureda koji je u nadležnosti županije, jedan papir, na kojem je pisalo, da bi i tu nakon što se naprave izmjene prostornih planova, usklađenje prostornih planova, možda bila moguća turistička zona. Njemu je taj papir bio sasvim dovoljan, da za ogroman iznos, kojeg ja sada, krivo ću reći, nisam ga tamo uspjela u ovom kratkom vremenu naći da je tužio RH. Tužio je RH za naknadu štete, za naknadu dobiti, za naknadu toga što je on tamo mislio napraviti čuda, koja je temeljem našeg zakona nije ni mogao napraviti i cijeli proces se je odvijao pred sudom u Londonu. RH za zaštitu svojih prava, dakle, bio je kolega, koji je bio zamjenik gl. državnog odvjetnika, koji je vodio taj predmet, angažirano je bilo 4-5 ljudi u ministarstvu, koji su radili obradu tog predmeta. Zatim su bili angažirali vještaci, urbanističke struke, da uopće sa stajališta urbanizma to ocjenjuju. Iza toga je bilo, imali smo i angažirali odvjetnike u Londonu, ja ne znam koji je iznos bio plaćen, ali u odnosu na ono što je ministarstvo radilo, dakle, gdje je 4-5 ljudi, to je bilo 2 kubika dokumentacije koje smo primjenjivali. Pri tome napominjem, da kod vas, dakle, važećim prostornim planom, to uopće nije bilo namijenjeno za turističku zonu, nego je bio jedan papir, u kojem je netko napisao hodogram kako bi to moglo postati. A cijeli proces se je vodio jedno 3 g. i na kraju toga je RH dobila. Dakle, RH je dobila sud u Londonu, je presudio u korist RH ne u korist tog investitora. Samo ovih par rečenica, koje sam ja uspjela izreći, da shvatimo dubinu problematike, dubina problematike je da su bili angažirali ljudi iz ministarstva, bili su vještaci, plaćali smo odvjetnike koji su bili vani, a sve to je išlo preko Državnog odvjetništva, jer naravno, Državno odvjetništvo zastupa interese RH, odnosno, u ovim slučaju. Toga će biti sve više i više. Neće se suditi i neće se voditi postupci u Hrvatskoj, voditi će se negdje drugdje. Tamo pred kraj odredbe čl. 43. je jedna ali nejako je kaže da se u određenim poslovima, da će se moći aktivirati i savjetnici. Ja govorim, ovo je bio posao koji je bio iz oblasti prostornog uređenja, odnosno, prostornog planiranja, gdje ste vi morali angažirati nekog koji vas još mora i nekako ocijeniti. No međutim, sjetimo se slučaja vezana uz Agrokor, uz vještačenje, slučaja koji će biti vezan i gdje vi morate angažirati stručnjake određenog kapaciteta i određeno znanje. Što hoću reći? Mi kada govorimo o Zakonu o Državnom odvjetništvu, onda čitamo to kroz ime i prezime gl. državnog odvjetnika, čitamo to kroz način na koji se on imenuje, čitamo to kroz način, na koji će se razriješiti. No, međutim, to treba čitati i uz poslove, koji tamo jesu, uz poslove koji se tamo odvijaju, uz poslove, koji će biti neki novi poslovi, koji do sada nismo imali, dakle, o zaštiti osobnih podataka, do sada još nismo imali nekakva iskustva i iskustva i praske će biti ubuduće. Ovo da je Hrvatska se tuži pred međunarodnim sudovima, odnosno, da se tuži pred sudovima nekih drugih država, su, molim, dobro, to su neke druge stvari. I dolazimo do jednog pitanja, koje ću pitanje postaviti svaki put, tko će to raditi. Dakle, to je pitanje svaki put. Nema niti jednog posla, gdje ja neću postaviti to pitanje tko će to raditi, jer za plaću i tu budimo pošteni i korektni za plaću koja ovdje može biti, za to da vas svatko proziva da ne radite svoj posao, da svako zna kako bi vi trebali svoj posao, teško ćemo dobiti kvalitetne ljude koji će to raditi. I pitanje je zaista svih pitanja kao što sam s ove govornice puno puta govorila o održivom razvoju, o klimatskim promjenama, dakle nešto što je onako moj core biznis da tako vrlo rado govorim, ali sad više nije tema ni decentralizacije, ni tema da ćemo, dakle mi smo tu raspravljali o tome koliko će sudova biti, tko će na tim sudovima raditi jer za plaću koju imaju, za probleme koji jesu, za poslove koje dobivaju. Za to da su to poslovi, nema nikog tko se u to ne razumije pa na način da zna kako bi trebalo ovo ili ono, pitanje je tko će to raditi i na to pitanje treba, dakle to je pitanje svih pitanja i to je nešto što trebamo u ovom trenutku krenuti razmišljati. Za nešto možete imati pojačanu politiku useljavanja u Hrvatsku i reći da ćete nešto zamijeniti sa stranim radnicima. Sudovanje ćete teško zamijeniti i reforma koja treba biti i treba biti u smislu da vidimo kako zaista se vezano uz pravosuđe da bude neovisno od politike ali i na način da probamo i zadržati one najkvalitetnije jer ako tome ne bude tako, onda će onaj psić Medo sa početka moje rasprave biti uobičajena situacija u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Anki Mrak Taritaš. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDSS-a, poštovani kolega Boris Milošević, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani ministre sa državnim tajnikom. Ja bi u svakom slučaju pozdravio ovaj set zakona, ove promjene koje se predlažu u globalu jer mislim da su pozitivne, taj set zakona je nazvan ambiciozno mini pravosudnom reformom. Ja bi ipak istakao neke konstruktivne kritike za koje smatram da je Ministarstvo pravosuđa trebalo možda hrabrije i odlučnije krenuti u tom smjeru a možda i potaknuti zapravo raspravu u Hrvatskom saboru i zatražiti možda suradnju sa opozicijom kako bi te promjene bile sveobuhvatnije a možda čak i promjenu Ustava. O tome sam zapravo govorio i u prvom čitanju jer u samom prijedlogu odnosno u obrazloženjima i ocjenama stanja predloženih zakona piše da se želi cjelovitije uređenje postupanja građansko-upravnih odjela jer građansko-upravni odjel zapravo štiti prava i interese RH. Pa upravo ti građansko-upravni odjeli nisu u fokusu javnosti, nisu u fokusu ni Hrvatskog sabora uglavnom kad raspravljamo o izvješću Državnog odvjetništva, govorimo o kaznenom odjelu, govorimo o USKOK-u, izražavamo zadovoljstvo, nezadovoljstvo tim djelom Državnog odvjetništva a nekako nam uvijek ostane zanemaren dio Državnog odvjetništva koji se bavi građansko-upravnim djelom. Mislim da taj dio je vrlo važan i zapravo da bi taj dio Državnog odvjetništva, građanski dio, trebalo odvojiti od kaznenog djela jer i sam tekst materijala kaže zaštita imovinskih prava interesa RH. O čemu onda pričamo nego zapravo servisu države da građansko-upravni odjel zastupa državu, da daje mišljenja te skrbi o interesima države sa stručnog aspekta. Vlada vodi svoju politiku, donosi političke odluke dok DORH gleda kroz struku i procjenjuje stručno ali mislim da bi hrabrije išli u reformu kad bi ovaj građansko-upravni odjel odmakli od toga kaznenog djela. Zato bi nam trebala promjena ustava ali mislim da bi trebali razmišljati u tom smjeru. Ono što je problematično, što se tiče tog građansko-upravnog djela, ne samo da on nema glamura ni svjetla reflektora javnosti na taj dio DORH-a nego nema po meni ni sredstava DORH, nema ni proračun, a upravo fokus bi trebao biti na tom djelu jer on donosi pozitivu i ne samo državi nego i građanima jer kad građanin želi tužiti državu, on zapravo mora prvo podnijeti prijedlog za sklapanje nagodbe, dakle prijedlog za mirno rješenje spora i država odnosno DORH ako se oglasi negativno ili ako se ne oglasi, nažalost u praksi se vrlo često to događa, onda tek ide parnica protiv države. I tako recimo imamo statistiku prema zahtjevima za mirno rješenje spora iz 2016. negdje oko 16% tih zahtjeva je sklopljena nagodba, dakle riješeno je na miran način. Mislim da je to jedan mali posao, tako i bolji nego prethodnih godina, ali kad bi se uložilo u edukaciju, kad bi se uložila u dodatna sredstva, u ljude u tom građanskom djelu Državnog odvjetništva, mislim da bi broj sklopljenih nagodbi bio puno veći. Mislim da bi trebalo zamjenike u općinskim državnim odvjetništvima pogotovo ohrabriti na sklapanje nagodbi, na održavanje redovitih kolegija, na sklapanje nagodbi i ta statistika bi sigurno bila puno bolja. Ovdje zapravo bi trebalo obvezati građanski dio DORH-a da se mora očitovati pri podnošenju prijedloga za sklapanje nagodbe odnosno za mirno rješenje spora i da mora obrazložiti svoje odbijanje nagodbe dakle ako riječ o odbijanju nagodbe, ako se mirno rješenje spora u ime države ne prihvati. Zakon ovdje predviđa povećane broja lokalnih državnih odvjetništava, dakle 3 nova općinska državna odvjetništva, mislim da nam možda nedostaje prava analiza nakon smanjenja broja, da vidimo zapravo jesmo li postigli onu svrhu koja se htjela postići sa smanjenjem broja općinskih državnih odvjetništva sa smanjenjem broja pravosudnih dužnosnika jer to svakako u malim mjestima otežava komunikaciju sa građanima, pa upravo i na ovu mogućnost sklapanja nagodbe. To govorim iz osobnog iskustva, ne mora značiti da sam u pravu, dakle to je moje viđenje stvari, ali jedna kvalitetna analiza bi pokazala što je na stvari. Druga stvar na koju bih htio ukazati ovdje je izbor glavnog državnog odvjetnika, nešto su moje kolege o tome govorili ranije. Ja sam bio u prvom čitanju naveo da bi po meni trebala uloga državno-odvjetničkog vijeća biti veća. Nažalost, taj dio u Konačnom prijedlogu Zakona je ostao isti, ali definitivno podržavam razmišljanje da razmislimo dakle, definitivno podržavam ovaj prijedlog rješenja da se reizbor ograniči na dva mandata, ali bi definitivno trebalo razmišljati i u smjeru možda da se to ograniči na jedan mandat koji bi bio duži, mislim da bi time samo jačali instituciju glavnog državnog odvjetnika odnosno njegovu neovisnost. Ono što bih još htio reći u svojoj raspravi, što sam isticao i u prvom čitanju kod dakle, imenovanja državnih odvjetnika odnosno njihovog reizbora, DOV obavlja razgovor koji se boduje. Mislim da je to jedna teško mjerljiva kategorija koja je vrlo subjektivna i da bi radi povećanja objektivnosti i transparentnosti izbora državnih odvjetnika trebalo ići na to da se broj, odnosno broj bodova koji se dobiva razgovorom smanji ili čak u potpunosti briše. Isto tako smatram da bi trebalo spomenuti kod procjene odnosno ocjenjivanja obnašanja državno-odvjetničke dužnosti u Zakonu odnosno predloženo je da se to riješi općom uputom. Ja sam bio isticao u prvom čitanju da mislim da je primjerenije da to radi ministar Pravilnikom. I dalje sam tog stava jer smatram da je taj Pravilnik kojeg donosi ministar ipak prolazi određenu proceduru, može proći Vladu. Dakle, on ne mora prolaziti Vladu, ali može proći Vladu i bilo bi dobro da prolazi Vladu. Mogao bi ga ocijeniti odnosno podlijegao bi ocjeni Ustavnog suda od ocjene ustavnosti dakle, tog akta da li je suglasan sa Ustavom i zakonom. Ovdje kod opće upute nisam siguran da će to biti tako jer činjenica je ipak da se tu regulira radno pravni status pravosudnih dužnosnika. Eto, to nije prihvaćeno, ocijenjeno je od strane predlagatelja da je sadašnji prijedlog dobar. Ono što nije dakle dio ovog seta zakona, a što ja često ističem u svojim raspravama upravo su podaci o broju pripadnika nacionalnih manjina u što se tiče i pravosudnih dužnosnika i što se tiče službenika koji su zaposleni, sad govorimo konkretno ne u sudovima nego o državnim odvjetništvima. Tu je zastupljenost u odnosu na državnu službu nešto bolja. Zapravo ne nešto, nego puno bolja. Dakle, u državnoj službi imamo 3,4% pripadnika manjina, a ovdje je, ako gledamo pravosudne dužnosnike u državnom odvjetništvu 4,5% dok je službenika negdje oko 4,3% dakle, skoro 1%-tni bod više. Međutim, i dalje se radi o podzastupljenosti i to velikoj podzastupljenosti. Dakle, zastupljenost nažalost je nezadovoljavajuća pa apeliram dakle, i kod izbora pravosudnih dužnosnika i kod prijema državnih službenika u općinska i županijska državna odvjetništva i državna odvjetništva RH da se vodi računa o poštivanju prava prednosti pripadnika nacionalnih manjina odnosno na poštivanje i provedbu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miloševiću. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege. Građani RH brojni s kojima sam razgovarao, s kojima razgovaram, svi živimo s tim ljudima, smatraju da je pravosuđe ključni problem u RH. Malo prije sam govorio o sjedištima sudova. Također to bih mogao ponoviti za odvjetništva. Međutim, ja ću prije svega ova reforma koja govori o odvjetništvu u biti kad pogledamo državno odvjetništvo i ulogu i učinke državnog odvjetništva i ukupnog pravosuđa, vidimo da smo više nego u lošoj poziciji jer jednostavno niti tko vjeruje u državno odvjetništvo niti tko vjeruje u pravosuđe niti tko vjeruje u sud bez obzira što je RH u iznosima puno izdvaja u odnosu za ove, ali trebala bi više, poglavito za državno odvjetništvo, USKOK. Međutim je činjenica da mi ništa nismo po tom napredovali. Mi dapače, svi oni koji se kroz ratno profiterstvo obogatili dok je državno i kroz tajkunizaciju, stvaranje tajkuna, jednostavno vidimo da ljudi šetaju slobodno pa čak imaju i počasne lože za vrijeme nogometnih utakmica i kvare taj zanos koji je evo sad naša reprezentacija napravila npr. evo vidimo. Nikakav problem nije da bivši premijer bude u počasnoj loži, Ivo Sanader. To je u nekakvim akreditacijama, to je OK u RH. Činjenica da smo se bavili više stvarima državno odvjetništvo, bavili se stvarima dok je se pljačkala INA npr. Bijele noći kasnije dok je Sanader to prepuštao MOL-u, bijele noći je počeo naravno SDP, Slavko Linić. Ili telekomunikacije što je počeo HDZ još odmah poslije rata, a završio SDP i to u vrijeme kad je se najviše uhićivalo i protjerivalo hrvatske branitelje. Tu su bili temeljiti, u lociranju, uključivanju, a dok za ratne zločine, još po strane, oko srpskoga agresora, još mnogo toga nismo riješili. Evo, ja sam i prije neki dan predložio da imamo dan mirotvorstva, po doktoru Ivanu Šreteru, mi dan danas ne znamo, gdje se nalazi doktor Ivan Šreter. Znači moramo mijenjati sve zakone, možemo raditi šta hoćemo ali je činovnica da Državno odvjetništvo, trenutno nije obavilo svoju zadaću, osim političku zadaću. Jer je činjenica u mome gradu, u mojoj Cetinskoj krajnji, to sam bezbroj puta rekao, oni koji nisu imali 5 dinara '90. u džepu danas su bogataši ja ne znam na koji način. Niti su poduzetni, niti su sposobni, a niti su loto dobili koliko znam, trebalo bi provjeriti, jednostavno ako nisu dobili loto. Znači osnova je toga nepovjerenja ljudi u Državno odvjetništvo i pravosuđe i to je jedan od ključnih problema zbog čega se ljudi iseljavaju. Šta treba tu poduzeti ne znam, ali činjenica da ovi zakoni, koji se sada daju, Most je dao set prijedloga i kroz platformu i kroz svoj pokret opstanka, dali smo cjeloviti niz tih reformskih prijedloga što se tiče pravosuđa dati ćemo i niz amandman u ime Kluba kolega Sladoljev je rekao naše stavove, iznosili smo te probleme, ali je činjenica, da ljudi ne vjeruju u pravosuđe. Ono što je kolegica maloprije spomenula, zbog pasa Mede i zbog lajanja je osuđen, dok, oni kriminalci, tajkuni, tako da se stvara dojam, ko da u Hrvatskoj ne vlada Vlada. Ili da rečem to slikovitije. Svi govore, svaka država ima mafiju, nažalost, svaka država, a u nas ispada ko da mafija ima svoju državu. Jer oni koji su stvorili carstva, na ko zna kakav način, jednosatno oni upravljaju Hrvatskom, upravljaju hrvatskim sustavu, tako da sam ja razočaran. Mislim, evo ja sam Državno odvjetništvu podigao kaznenu prijavu protiv onih koji su dozvolili da se Agrokor uzdigne na ovu razinu, oni koji su dozvolili da se bjanko mjenice bez pokriće koriste 10 milijardi kuna Agrokor, koji je ugrozio financijsku stabilnost ima godinu dana, to je HNB to je agencija za, HANFA. Međutim, ja nemam nikakav odgovor, ali je činjenica da su oni dozvolili Todoriću, znače prošle g. u 4 mj. je dignuta kaznena prijava. Također digao sam davno prijavu za nestanak novca za naoružanje u Cetinskom kraju, ni ja dan danas nemam odgovora na ta pitanja Državnog odvjetništva osim jednog odgovor. Imao sam odgovor, to je novac za naoružanje cetinske krajnje, koji je kasnije došao u džepove tajkunu, a imam odgovor da je to zastara. Kao imamo da je prošla zastara. Taj novac koji je u ratu trebao biti za naoružanje, sada je zastara. Prema tome, nepovjerenje svih u državno odvjetništvo i pravosuđe je najveći problem u ovome trenutku. Oni koji su opljačkali državu, šetaju slobodno, bakice koje prodaju luk ili nekakvo svoje domaće proizvode, njih se zatvara, pogoduje se uvoznim lobijima zato Državno odvjetništvo mora znati, to je struktura, dok naši poljoprivrednici prodaju svoje proizvode, a ne mogu prodavati. Znači jednostavno ne funkcionira Državno odvjetništvo, ne funkcionira pravosuđe, ljudi nemaju povjerenja, poglavito poduzetnici, nemaju povjerenja u pravosuđe, kompletno i Državno odvjetništvo i ja mislim da je tu ključni problem i da ova reforma nema ni R od reforma. Ovo je ugl. ušumljavanje u zakon koji imamo u sudovima, da ti ljudi, koji da su sudovi sjedišta. Izbor je ostao isti i bira parlamenti većina politikom državnog odvjetnika. Čak dvotrećinska većina to ne bira, premda bi se lako dogovorili HDZ, SDP kao i Ustavni sud, kada se bira onda govore dvotrećinskom većinom, tako bi bilo vjerojatno i sa Državnim odvjetnikom, tako da neke promijene, koje narod očekuje, po pitanju uređene države, za razvoj gospodarski i ekonomski i za taj poduzetnički duh može biti u zamahu. On će teško biti dokle imamo nepovjerenje i vidljive problem u Državnom odvjetništvu. A sada ćemo krenuti, evo, još jednom, spomenuo sam maloprije ratne zločine. Baš me zanima, koliko je ratnih zločina riješeno sa strane velikosrpskih? Vrlo malo. Pa mi nismo, evo Peruća je minirana, Vlatko Marić je minirao branu Peruću koja je najveći pokušaj zločina poslije 2 sv. rata. Minirao, eksplodirala je brana, imali smo sreću šta nije šta je spriječena i sanirana kada je minirana. Imamo snimku, di Ratko Mladić, srbočetnik govori u Hrvacama, ja sam … [[Govornik se ne razumije.]] tako temeljito i vojnički, a znate kako ja to radim. Znači kada je eksplodirala brana, Cetinski kraj, Omiško, Trilj, Sinj, Trilj, Omiš. sve bi to stradalo i ekocid bi bio i genocid. Naše čak, Državno odvjetništvo to nije poslalo kada je bio u HAG-u tužba da bude prema Ratku Mladiću, jer su se oni bagvili, kako uputiti, kako teretiti naše generale, kako se dodvoriti, kako optužiti Gotovinu, kako ih najprije uhititi, locirati, transferirati, jer kako je već rečeno, da ne bi falio, kako je rekao, gospodin Vladimir Šeks, onda kako on kaže, ispred Mesića i Sanaderove odluke, oni su se bavili s time, nisu se oni bavili ovo što je Ratko Mladić minirao, najveći zloćin pokušao napraviti. Ne pokušao, nego ga je napravio. To je drugo šta je bila sreća, pa nije, brana Peruća otišla u zrak. Državno odvjetništvo se čak ni s tim nije bavilo. Evo, spomenuo sam maloprije tog našeg velikana … [[Govornik se ne razumije.]] zna se evo, ja sam čitao knjigu od Degoricija gdje govori točno da je gospodin naš kolega Milorad Pupovac, tada sudjelovao i trebao razmijeniti doktora Šetera. Da li je itko poduzeo išta? Mene zanima da li je itko upitao pa da znamo gdje je taj čovjek. Evo sada je na vlasti HDZ, pa doktor Šeter je ustao i osnivač HDZ-a, barakaš je šef kriznog stožera. Pa može li netko otići pa pitati, pa gospodine Pupovac, pa znate li možda te ljude vi ste rekli da ćete ga mi razmijeniti ako mi … [[Govornik se ne razumije.]] srpske zarobljenike, to ja čitam u knjizi gospodina Slavka Degoricije. I to cijela javnost zna. Ali zbog koalicijskih odnosa HDZ-a, SDSS-a i HNS-a, baš ovim redoslijedom HDZ, Pupovčev SDSS i HNS, e ne smijemo. Znači utjecaj politike na državno odvjetništvo, na pravosuđe i to je to. Zbog toga dolazi u upitnost cijela ova priča i to narod vidi da kolicija HDZ, SDSS i HNS tako funkcioniraju. Kolega Bačić se malo podsmijao ali to je tako i točno je to tako redoslijedom kako sam rekao, ako sam falio redoslijed, mogu ja drukčije, HNS, HDZ, SDSS ili obrnuto. Evo ja se zahvaljujem, očekujem da će biti učinkovito a ne da ćemo raditi reforme radi reforma jer vi ministre jedino šta ste, znači vi ste izlog kao čovjek koji šeta a vi apsolutno nemate na ovo nikakav utjecaj. Vi morate slušati, kažete nije vam lako ali to je tako. Hvala.
Hvala poštovani kolega Bulj. Sljedeća rasprava poštovana kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Evo ja neću o opće društvenoj klimi kao naš kolega Bulj nego konkretno o Prijedlogu zakona o Državnom odvjetništvu a analogno onome što sam govorila i predložila amandman vezano na Zakon o sudovima također smatram da bi trebalo razmotriti i ovdje da ministar bude taj koji predlaže i donosi opća, okvirna ustvari mjerila za rad zamjenika državnih odvjetnika a uz prethodno mišljenje glavnog državnog odvjetnika a ne kako je to po sadašnjem da prijedlog daje glavni državni odvjetnik. Smatramo da je i praksa pokazala da dosadašnji takav način donošenja okvirnih mjerila nije efikasan, nije promptan pa se predlaže mojim amandmanom da se to izmijeni na način da ministar pravosuđa kao osoba koja odgovora i politički za stanje u pravosuđu bude ne samo taj koji donosi okvirna mjerila nego ih i predlaže a o tome se samo očituje glavni državni odvjetnik kao prvi čovjek državnog odvjetništva. Hvala.
Zahvaljujem kolegice Jelkovac. Imamo jednu repliku poštovani kolega Orsat Miljenić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo ja bih samo propustio sam to kada je bio Zakon o sudovima ali apsolutno podržao ovaj vaš prijedlog i mislim da je on vrlo dobar, vrlo konstruktivan i da zapravo dodatno naglasiti demokratsku kontrolu nad pravosuđem zato što je legitimno da ministar kao predstavnik izvršne vlasti kojeg zapravo bira zastupnički, dakle mi ga biramo kao zakonodavna vlast, propisuje koliko će se i što će se raditi i to je sasvim logično i legitimno jer proračun ipak dolazi od strane naših građana. I nije dobro kada dajete bilo kojoj profesiji da sama sebi određuje što će i koliko raditi. To treba netko sa strane napraviti i po potrebi i kontrolirati. Tako da je prijedlog i u jednom i u drugom slučaju, onda sam propustio ali evo sada ga podržavam i za onda i za sad. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miljeniću. Odgovor? Nema, hvala lijepo. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu po ovim točkama dnevnog reda. Glasovati ćemo o njima kada se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o državnom odvjetništvu, drugo čitanje P.Z. br. 297., predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, amandmane je podnijela zastupnica Marija Jelkovac. Imamo 3 amandmana. Molim očitovanje.
Vlada RH prihvaća sva tri amandmana zastupnice Jelkovac.
Postaju sastavni dio Zakona, Prijedloga Zakona, ispričavam se i jednako kao i za ovaj prošli Zakon i ovdje moramo imati natpolovičnu većinu zastupnika, dakle 76, da bi Zakon bio usvojen. Pa ga dajem na glasovanje. Dakle, Konačni prijedlog Zakona o državnom odvjetništvu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je 76 glasova za, 4 suzdržana i 20 glasova protiv donijet Zakon o državnom odvjetništvu.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog zakona o Izmjeni i dopunama Zakona o nasljeđivanju, prvo čitanje, P.Z. br. 365; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članaka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo, nadležni Odbor za pravosuđe. Pozivam poštovanog ministra pravosuđa gospodina Držena Bošnjakovića da nam da dodatno obrazloženje prijedlog zakona. Izvolite.
Vrlo kratko o ovim kratkim izmjenama Zakona o nasljeđivanju reguliramo samo jednu situaciju koja nije regulirana do sada a to je da postoje mogućnosti i u praksi se to dešava da oni koji su nasljednici ili koji zapravo temeljem rješenja o nasljeđivanju imaju određena prava. U rješenju o nasljeđivanju trebao bi biti naveden njihov OIB. Međutim svi oni nemaju OIB i ovdje mi propisujemo zapravo postupak kada osoba dakle nasljednik ili netko drugi nema OIB pa kažemo da tada treba zatražiti OIB od nadležne porezne uprave, Ministarstva financija. Oni ukoliko mogu odrediti OIB, oni ga određuju i tada zapravo mi u rješenju o nasljeđivanju navodimo i OIB a ukoliko ne mogu primjerice radi se recimo o stranom državljaninu tada navode da ne mogu odrediti onda se rješenje o nasljeđivanju može donijeti i bez OIB-a uz kratki opis zapravo svih onih identifikacijskih razloga. Također jednom odredbom propisujem obvezu dostave pravomoćnog rješenja o nasljeđivanju nadležnom zemljišno knjižnom sudu i reguliramo pitanje izvanrednih pravnih lijekova kod rješenja o nasljeđivanju. Evo tri vrlo kratke gotovo u tehničkom smislu izmjene Zakona o nasljeđivanju. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom ministru gospodinu Bošnjakoviću. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Ante Bačić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovani ministre, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo kao što je i sam ministar kratko u svom uvodnom obrazloženju i pojašnjenju zakona naveo znači kratke tri izmjene Zakona o nasljeđivanju više usklađivanje samo. Znamo da su izmjenama ovoga Zakona iz 2013. na inicijativu samog Ministarstva financija obavezalo se da se uz samo rješenje navodi i OIB, nakon toga normalno da se vidjelo u samoj praksi i propisivanjem prekršajnim odredbi shvatilo da u određenim trenucima i određenim rješenjima ne može sadržavati OPIB ili nasljednika ili bilokoje druge osobe koja ima određeni interes vezano za nasljeđivanje pošto su prekršajne odredbe i prekršajne kazne od 5000 do 100 000 kuna za odgovorne osobe bio na sudu, bilo kod javnih bilježnika a one nisu u stanju dostaviti OIB ostavitelja ili bilokoje druge osobe, bilo je potrebno u ovim izmjenama zakona to nadopuniti. Kao što je sam ministar rekao, postoje posebni slučajevi kad se radi o samim strancima ili dr. osobama kada u tom trenutku ni porezna uprava ne može dostaviti potrebiti OIB a rješenje se mora samo ispuniti. U slučaju da porezna uprava obavijesti sud o nemogućnosti dostave podataka o OIB-u, sud će bez obzira na to po ovim izmjenama donijeti rješenje o nasljeđivanju bez navođenja OIB-a ali uz potrebiti i određene dr. informacije koje su potrebne da bi se samo rješenje donijelo. Uz ove izmjene koje su vezane isključivo za OIB, u članku 227. stavak 2. uređena je dostava samog rješenja o nasljeđivanju, isto jedna mala izmjena koja je vezana za praksu gdje se vidio mali propust, znači radi samih izbjegavanja dvojbi u praksi, predlaže se izrijekom propisati obvezu dostave pravomoćnog rješenja o nasljeđivanju i nadležnom zemljoknjižnom sudu. I na samom kraju, predlaže se izmjena u članku 190. Zakona o nasljeđivanju kojim je propisan zahtjev za zaštitu zakonitosti kao jedini dopušteni izvanredni pravni lijek. Kao što je sam ministar rekao, čiste tehničke naravi tako da klub HDZ-a podržava ovakve izmjene. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bačiću. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Orsat Miljenić, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Ministre, državni tajniče. Ovo je nešto što ćemo podržati, što su zapravo tehničke izmjene, ono što bih vam predložio, imali smo i u raspravi a to je da zapravo propišete d Ministarstvo financija onda mora odrediti OIB zato što sad smo u situaciji ako smo rekli da OIB mora biti, netko ga nema, zašto Ministarstvo financija ne bi u tom slučaju odredilo OIB, taj će OIB kad god ta osoba bude nešto htjela raditi, imat će određeni OIB. I to je to. i mi smo riješili pitanje OIB-a kod neke osobe, bilo stranca ili koji nema iz bilokojeg razloga, za sve slučajeve u buduće. Jer ovako ćete imati upisanog bez OIB-a pa će se ponovno prije ili kasnije taj OIB mora vaditi, a ovako tehnički riješite, dakle sve što ste propisali, nadležno tijelo dobije obavijest, nema OIB-a, odredi OIB po službenoj dužnosti, OIB se vrati, ta osoba je dobila OIB, mislim nema veze i tako ne može birati koji će dobiti OIB, OIB je dobila i s tim OIB-om ćemo mi u svim transakcijama koje se događaju u RH, tu osobu zauvijek evidentirati. Dakle mislim da bi nam to, jer prije ili kasnije ćete morati doć do toga, dakle morat ćete dati OIB a ovako ste ovom izmjenom zakona zapravo riješili jedan korak više i pojednostavili stvar, radi se o tehničkoj stvari, Ministarstvo financija to izdaje bez ikakvog problema a imate OIB cijelo vrijeme u evidenciji onda kad se daje rješenje o nasljeđivanju, kad ide u zemljišnu knjigu prati tu osobu taj OIB, povezana je s njim i to je to. Ako stranac nešto nasljeđuje u Hrvatskoj, molim lijepo, dobit će OIB kao što ćete u bilokojoj drugoj zemlji i on će vam važiti zauvijek. Dakle to je onaj okidač gdje će mu se dati OIB. Dakle tehnička je izmjena ali mislim da bi s ovim zatvorili cijeli sustav i da bi zapravo postigli još bolji učinak. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ali stranac će vam doći u nekoj transakciji opet jer, da, da, ali doći će vam stranac u drugoj transakciji opet i tamo će negdje možda dobivati OIB a ovdje mu niste dali OIB jer ne daje Ministarstvo pravosuđa. Ministarstvo financija će mu ga dat i što god taj stranac bude radio u Hrvatskoj, njega će pratiti taj OIB. Jer je to prvi događaj koji je nama inicirao da ga mi u državi imamo i da mu dajemo OIB. I poslije kad ode u banku, tu će imati OIB jer inače mora vaditi u banci OIB pa opet ići na zemljišnu knjigu da mu upisuju OIB. Ne ovo je nešto, razmislite, ali mislim da bi s ovim transakcije se ubrzale i da bi zapravo bilo bolje rješenje. Evo hvala lijepo, ostalo podržavamo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Orsatu Miljeniću. Ovime su iscrpljene sve rasprave, zaključujem raspravu. Zahvaljujem se poštovanom ministru pravosuđa Draženu Bošnjakoviću i poštovanom državnom tajniku gospodinu Kristijanu Turkalju na obrazloženjima svih prijedloga ovih zakona koje smo imali iz njihovog područja. Glasovat ćemo ovoj točki kad se steknu uvjeti. Poštovane kolegice i kolege, s ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda za današnji dan. Nastavljamo sutra s radom u 9 i 30 sati sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o najmu stanova, drugo čitanje, P.Z. br. 293. Ugodan ostatak dana želim. SJEDNICA PREKINUTA U 18,25 SATI.
Prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o nasljeđivanju, prvo čitanje P.Z. br. 365, predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: 1.- Prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama Zakona o nasljeđivanju i 2.- Sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 85 za, 4 suzdržana i 3 protiv donije zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici, nastavljamo sa radom no prije toga jedna obavijest. Znači sutra u petak 29. lipnja u 9,30h započeti ćemo sa izjašnjavanjem o amandmanima na Konačni prijedlog Zakona o arhivskom gradivu i arhivima, s obzirom na njihov veliki broj ima ih 68, nakon čega bi onda u 12h pristupili glasovanju raspravljenih točaka a nakon glasovanja ćemo nastaviti sa raspravom o predviđenim točkama koje imamo za petak. Isto tako vas obavještavam da ćemo idući tjedan nastaviti s radom u ponedjeljak, 2. srpnja, razlog je velik broj zakonskih prijedloga koje smo dobili od Vlade RH i koje ćemo sutra uvrstiti u dnevni red. Dakle, još jednom ponavljam, počinjemo sutra u 9,30h izjašnjavanjem o amandmanima na Konačni prijedlog Zakona o arhivskom gradivu i arhivima a u 12h je glasovanje. Sada nastavljamo sa radom po dnevnom redu: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o najmu stanova, drugo čitanje, P.Z. br. 293.; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi sa člankom 190.-tim Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, Odbor za pravosuđe i Odbor za ratne veterane. Molio bih sada predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje poštovani potpredsjednik Vlade i ministar graditeljstva i prostornog uređenja Predrag Štromar. Izvolite.