Šesta rasprava, Klub zastupnika SDP-a, poštovana kolegica Ivana Posavec Krivec, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. U medijskom prostoru, svaki dan iznova imamo priliku vidjeti kako bujaju nove afere vezane uz spolno uznemiravanje i podsjećam ponovno, Vlada A. Plenkovića Saboru je predložila da ne prihvati prijedlog SDP-a o spolnom uznemiravanju koje bi se trebalo goniti po službenoj dužnosti. Dogodilo se to prije svega nekoliko dana, dogodilo se to u petak, prošli petak uoči Dana žena. Podsjećam, prije svega nekoliko dana, predložili smo brisanje stavka 3. čl. 156. KZ-a, dakle svako kazneno djelo spolnog uznemiravanja progonilo bi se i nakon proteka roka od 3 mj. odnosno po službenoj dužnosti. Ovakve izmjene KZ-a Vlada je odbila ili odgodila i zapravo snažniju kazneno-pravnu zaštitu žrtava kaznenog djela spolnog uznemiravanja, odgodila unedogled. Možda za 3, možda za 6 mjeseci. Počiniteljima je istovremeno poslala javnu i jasnu poruku da su i dalje zaštićeni od progona, zapravo, svi smo ovdje svjedočili da je u petak Vlada RH žrtvama okrenula leđa. Ovo govorim zato što se spolno uznemiravanje u RH događa, događa se kontinuirano, događa se i sada. Jedan od primjera je bjelovarski Dom za odrasle osobe. Upravo taj bjelovarski Dom za odrasle osobe ovih se dana našao pod istragom policije i DORH-a zbog više anonimnih prijava u kojima se navodi i spolno uznemiravanje djelatnica od strane ravnatelja Zlatka Kraljića. Dom za odrasle osobe u Bjelovaru osnovan je 1969.g. u vlasništvu je RH i pod direktnom nadležnošću Ministarstva rada, mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike. Za njegovo poslovanje odgovaran je ministar Josip Aladrović, ministar u Vladi Andreja Plenkovića. Ova je tema posebno osjetljiva jer je riječ o ustanovi koja pruža socijalne usluge odraslim osobama s mentalnim oštećenjem i 70-ak djelatnika i djelatnica imaju izuzetno odgovoran i zahtjevan posao. Zato je bitno reći koje su to posljedice kod žrtava seksualnog uznemiravanja. One se manifestiraju na pojedincu i pojedinki navodeći niz psihičkih posljedica od akutnih reakcija na stres do razvoja PTSP-a, osjećaja nesigurnosti, straha. Kada je riječ o spolnom uznemiravanju na radnom mjestu može doći do razvoja osjećaja nepovjerenja u okolinu i ljude s kojima se boravi odnosno socijalne anksioznosti što utječe na produktivnost, koncentraciju, u ovome slučaju na preciznost. Dakle, sustav tjera žrtvu da i dalje traži sudsku zaštitu putem privatne tužbe, putem tužbe žrtve, protiv poslodavca koji nije otklonio protupravno i diskriminatorno ponašanje. I sada doznajemo iz medija da je ministarstvo potvrdilo kako su u tijeku posljednjeg izvanrednog inspekcijskog nadzora nad domom provedenog 5. listopada utvrđivali navode iz pritužbi na način da su provedeni razgovori s osobama za zaštitu dostojanstva djelatnika u domu. Slijedom navedenog viša inspektorica je 6. listopada 2020., 6.listopada 2020. donijela rješenje kojim je naređeno upravnom vijeću da ispita odgovornost ravnatelja. Također naloženo je stručnom vijeću da ispita problematiku pritužbi i predstavki vezanih za rad doma, o sumnji na moguće postojanje seksualnog uznemiravanja radnica obaviještena je i Policijska postaja Bjelovara 6. listopada 2020. kao i dopunom obavijesti od 23. listopada. Prozvani ravnatelj doma za odrasle Zlatko Kraljić optužbe na svoj račun odlučno odbija, prebacuje krivnju na žrtvu. Kaže riječ je o jednoj kolegici koja je općenito nezadovoljna poslom i koja je anonimno slala prijave i prije nego što sam ja došao u dom. Kad takve prijave nisu polučile uspjeh očito se kolegica odlučila na lažnu prijavu za seksualno uznemiravanja, bez srama kaže ravnatelj. I sada na samom kraju, danas je prošlo više od 6 mjeseci od naloga upravnom vijeću da ispita odgovornost ravnatelja, kao i obavijesti policiji. Pitam ministra Aladrovića što je konkretno učinio da u tom vremenu zaštiti žrtve, pitam ministra Malenicu kada ćemo vidjeti prijedlog izmjena Kaznenog zakona i pitam premijer Plenkovića ima li ipak u Hrvatskoj nedodirljivih? Hvala.
Idemo na drugu raspravu, to je Klub zastupnika Hrvatskih suverenista i poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Evo ja se jutros pitam gdje je nestao M. Pupovac? Nema ga u hrvatskim medijima, negdje se sakrio a po kuloarima se šuška da je otišao na istok, da je Srbiji i da u Srbiji lobira kod svog mentora A. Vučića u dogovoru naravno, sa svojim partnerom Andrejom Plenkovićem da nam taj vožd sa istoka, jedan lider veliki, novi lider koji dolazi sa brdovitog Balkana pomogne u borbi protiv korona krize. Šuška se da će nam Vučić zahvaljujući lobiranju Milorada Pupovca donirati, pokloniti spasonosno cjepivo kao što je nedavno napravio u Sarajevu, kao što je napravio u BiH. Za one koji ne znaju Srbija je već cijepila milijun i 650 tisuća ljudi dok je Hrvatska cijepila samo 250.000 ljudi odnosno doza je potrošila, dakle Srbija je tu među prvima. Je li to razlog zašto Milorada Pupovca nema na televiziji, nema u medijima ili je možda razlog taj što ga mijenja svakodnevno upravo Aleksandar Vučić kojeg svaki dan imamo u hrvatskim medijima ekskluzivne reportaže? Mi znamo što se događa u Kragujevcu, što se događa u Beogradu ili Novom SAdu, a ne znamo što se događa u Šibeniku, Zadru ili Osijeku. Ma naravno da ovo nije razlog i ovo je bila šala, neće nama Aleksandar Vučić pomoći kao što nikad nećemo vidjeti niti cent novca kojeg je obećao za pomoć potresom pogođenih područja. Međutim, Milorad Pupovac se stvarno sakrio, sakrio se iz razloga što dolaze lokalni izbori i Andreju Plenkoviću i vladajućoj garnituri nije mudro, nije pametno da se Milorad Pupovac eksponira jer ipak ono tradicionalno glasačko tijelo HDZ-a ipak ne voli Milorada Pupovca, a HDZ-u treba Milorad Pupovac odnosno njegova ruka, a Miloradu treba vlast jer mu treba novac za SNV i ostale njegove projekte. Međutim, ovdje moramo ipak reći da ova kriza korona kriza odnosno ova globalna pandemija s kojom smo suočeni da je razotkrila mnoge igrače odnosno mnoge činjenice vezane uz EU. Na početku ću reći da smo mi Hrvatski suverenisti protiv obveznog cijepljenja, protiv prisilnog cijepljenja, a naravno i protiv diskriminacije svih onih koji sutra ne budu cijepljeni, ali smo i za to da se svima onima koji se žele cijepiti omogući cijepljenje. Dakle, onima koji ne žele da se ne cijepe, a onima koji se žele cijepiti nek se cijepe. Međutim, EU je danas pokazala svu svoju nesposobnost, pa prijeti onima koji se ne žele cijepiti, a s druge strane onima koji se žele cijepiti nije omogućila da se cijepe. EU je pokazala da se radi o jednoj običnoj skupini nesposobnih birokrata koji se na jedan izrazito smiješan način zapravo snalaze u ovoj novonastaloj situaciji. Prva ozbiljnija kriza s kojom se suočila EU, EU je kapitulirala, raspala se, pukla po šavovima, ne postoji više. Orban nabavlja samostalno cjepivo, Češka također, Slovačka također, Poljska, da ne mislite da samo mi sa istoka kritiziramo, isto radi i Danska, isto radi i Austrija. Međutim, Hrvatska i dalje šuti i gleda, mudro kutri. Gleda što će napraviti veliki europski igrači, što će napraviti Francuska, što će napraviti Njemačka. A pošto oni ne rade ništa niti Hrvatska ne radi ništa. Zašto? Jer to ne odgovara trenutnoj vladajućoj garnituri u Hrvatskoj. Dakle, jedino jadnije od trenutne politike EU i njezine sposobnosti je trenutna situacija u Hrvatskoj, trenutna politička situacija odnosno trenutna vladajuća garnitura u Hrvatskoj. Ponovit ću, nismo za prisilno cijepljenje, nismo za diskriminaciju, ali onima koji se žele cijepiti pa neka vlast to omogući.
8. rasprava, Klub zastupnika Domovinskog pokreta i poštovana kolegica Ružica Vukovac, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani, ponukana izjavama vladajućih na sjednici održanoj prošlog tjedna povodom donošenja Zakona o poljoprivredi kako, citiram kolegu iz vladajuće opcije, nitko nije kriv našim seljacima jer nisu u stanju popuniti jedan papir i prijaviti se na natječaj, čime je spomenuti kolega pokušao opravdati investicije teške nekoliko milijardi kuna našeg Ministarstva poljoprivrede u velike tvrtke, dok je 70 tisuća OPG-ova u Hrvatskoj koja ne primaju niti jedne lipe iz proračuna RH. Želim hrvatskoj javnosti približiti promišljanja s razine EU, o postojanju i neupitnoj potpori obiteljskim gospodarstvima. Najveća hrvatska slabost u odnosu na Europu nije vezana uz ugovorne odnose naših obveza spram EU, nego upravo počiva u nespremnosti da se prepozna do koje je mjere osnovni vrijednosni izbor hrvatske poljoprivredne politike zapravo industrijalizacija sela u raskoraku s onim europskim. Kao dio indoktrinacije javnosti posljednjih nekoliko godina, javnost je bombardirana informacijama kako mala poljoprivredna gospodarstva neće opstati na zahtjevnom i konkurentnom tržištu EU. Čak i ako ne poznajete tematiku poljoprivredne politike EU, dovoljno vam je provozati se, primjerice, Slovenijom i Austrijom, zemljama s kojima imamo toliko toga zajedničkog, i puno toga će vam biti jasnije. Nema nigdje nekih velikih aglomeracija, uglavnom nema niti velikih stada, a ni parcele nisu baš velike. Ali, divit ćete se uređenom krajobrazu, divnoj prirodi, sjest ćete u obližnji kafić na osvježenje, a možda sasvim blizu ugledate i staju sa desetak, najviše 10-tak krava uz koju se proizvodi i nudi, recimo, jogurt, mlijeko, domaći sir i sl., a koje su ključ malog, ali materijalno stabilnog gospodarstva. U EU se malim gospodarstvima smatraju ona koja proizvode hranu za vlastite potrebe i u vrlo malom postotku sudjeluju na tržištu. Namjerno se izbjeglo postavljanje bilo kakvih minimuma i prepustilo se zemljama članicama da same donose kriterije za opstojnost njihovih OPG-a. Kod samo dva proširenja EU, dakle govorim o 2004. i 2007. g. u EU unijelo se milijune OPG-ova, njihova konkurentnost i tržišna integracija vrlo su niske. Ta se mala gospodarstva najčešće nalaze u zapostavljenim regijama gdje, prije svega služe kao potpora lokalnim zajednicama i važnim društvenim i kulturnim uslugama te održavanju okoliša, pa bi njihov nestanak imao veliki utjecaj na ruralna područja unutar EU. Mala gospodarstva čine, između trećine i gotovo polovice ukupnog broja poljoprivrednih gospodarstava u raznim zemljama, a u zemljama kao što su Estonija, Slovačka, Češka, broj OPG-a konstantno se povećava. Uloga i opstanak malih gospodarstava ne ovise, u prvom redu o ekonomskom razvoju, već uglavnom o poljoprivrednoj politici, naslijeđenoj zemljišnoj strukturi, politici gospodarenja zemljištem i kulturu pojedinog naroda. Podsjećam kako je jedan od ciljeva ruralnog razvoja poboljšanje atraktivnosti seoskog prostora i tako povećanje mogućnosti zapošljavanja i opstanka ljudi u ruralnom prostoru. Poštovani vladajući, seljaci koje vas nije ni malo sram ponižavati, su vam bili dobri kada je trebalo uzeti puške u ruke u Domovinskom ratu i braniti hrvatski teritorij. Danas si pripisujete njihove zasluge i hvalite se da ste upravo vi ti koji su stvorili državu. Hrvatska javnost nije zaboravila da vaši ministri, koji su plaćeni da bi prepoznali i nagradili trud i muku koju naši poljoprivrednici svakodnevno ulažu da bi preživjeli, zapravo se bave pisanjem pravilnika temeljem kojih se osobno prijavljuju na novo, sa svojim novoosnovanim OPG-ovima na natječaje i povlače milijunske iznose. Razmislite o svojim potezima i osudama na račun naših seljaka jer dobro kaže ona stara narodna, nemoj suditi drugome da i tebi jednog dana ne bude suđeno. Hvala.
I 9. rasprava, poštovana kolegica Dalija Orešković u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Dobar dan poštovane kolege i kolegice. Govorit ću o postupku izbora predsjednika ili predsjednice Vrhovnog suda. Nitko ne dvoji da na tu dužnost, na tu pravosudnu i javnu funkciju treba doći osoba visokog profesionalnog i osobnog autoriteta, osoba sa značajnim ugledom u struci, osoba s vizijom i s hrabrošću, ukratko, osoba koja ima sve one kvalitete koje ovog trena krase Zlatu Đurđević. Osobno, bila bih izrazito ponosna i sretna da u Hrvatskom saboru mogu glasati za izbor Zlate Đurđević na funkciju predsjednice Vrhovnog suda. No ovog trena to nije moguće. I zato sve vas kolege zastupnici i zastupnice, pozivam na odgovornost, pozivam vas na to da Zlati Đurđević ne oduzmemo sjaj kojeg trenutno ima, pozivam vas na to da je ne uvučemo u prizemne političke obračune kako ne bi postala pijun i kolateralna žrtva naših možda s dobrim namjerama ali u svakom slučaju, krivih nastojanja. I stoga ću ne ulazeći u ustavne ovlasti Predsjednika države, govoriti o ustavnim obavezama nas zastupnika u Hrvatskom saboru koje izravno proizlaze iz Ustava. Čl. 81. alineja 10 kaže, da Hrvatski sabor obavlja izbore, imenovanja i razrješenja u skladu s Ustavom i zakonima. Tekst prisege koju smo svi u ovom Hrvatskom saboru položili, kaže, prisežem svojom čašću da ću dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru obnašati savjesno i odgovorno i da ću se u svom radu držati Ustava i zakona. Kolege zastupnici i zastupnice, Zakon o sudovima je još na snazi i propisuje određeni postupak i određenu proceduru koju mi ovog trena ne možemo ignorirati. Ta procedura propisuje javni poziv koji uključuje obavezu podnošenja životopisa i plana rada. Te odredbe Zakona o sudovima mijenjali smo na preporuku GRECO-a kako bismo postupak imenovanja predsjednika Vrhovnog suda učinili transparentnijim i manje podložim političkim preferencijama. I to je bio tek mali i nedostatan pokušaj jačanja neovisnosti pravosuđa. Vjerujem da je potez Z. Milanovića potaknut dobrim namjerama, ali će nas u suštini vratiti nekoliko koraka unatrag, stoga je ovakav način nametanja izbora problematičan i štetan i nepotrebno dovodi do ustavne, političke i pravne krize. A slažem se sa ocjenama Z. Milanovića da postoji problem u funkcioniranju Ustavnog suda kao i problem u funkcioniranju brojnih drugih institucija, no tko je to učinio? Tko je na kraju krajeva te institucije danas poprilično trule, ostavio takvim? Nepoštivanjem Zakona o sudovima zapravo ćemo stanje učiniti samo još gorim. Između ostalog, u samom ustavu piše da Hrvatski sabor imenovanje ne provodi samo na prijedlog izravne ovlasti Predsjednika države već i uz prethodno mišljenje opće sjednice Vrhovnog suda i nadležnog odbora Hrvatskog sabora. I u kakvu situaciju dovodimo tu opću sjednicu Vrhovnog suda? Da izrazi pozitivno mišljenje o kandidatkinji koja nije sudjelovala u javnom pozivu? To je nemoguće. U kakvoj se situaciji nalazi Odbor za pravosuđe, neovisno o tome što sada tamo većinu imaju zastupnici iz redova parlamentarne većine? Na koji način mogu dati pozitivna mišljenje o osobi koja nije sudjelovala u proceduri propisanoj Zakonom o sudovima, koju je usvojio ovaj parlament? I na kraju krajeva, sve kada bismo i ignorirali našu ustavnu obavezu i dužnost, našu prisegu koju smo ovdje položili, kada bismo na ovakav način imenovalo Zlatu Đurđević predsjednicom Vrhovnog suda, zapravo bismo ju uvalili u zamku, u klopku. Njezina zadaća nije reforma pravosuđa, to je zadaća ovog tijela, Hrvatskog sabora. Njezina je zadaća da poduzme sve što je u njezinoj moći u smislu ujednačavanja sudske prakse, u uspostavi jednakosti, pravednosti. Na koji način će ona moći održat svoj ugled i autoritet prilikom sazivanja i predsjedavanja opće sjednice Vrhovnog suda ukoliko je stavimo u poziciju da je i sama došla na tu funkciju kršenjem načela jednakosti pred zakonom? Kada bi se to dogodilo, to ne bi bila pobjeda Z. Milanovića nad HDZ-om, to ne bi bila niti pobjeda hrvatskih građana da napokon na vrh pravosuđa dođe osoba koja je dostojna te funkcije? Ne. To bi bila ponovno još jedna u nizu pobjeda politika koja pokazuje da su ljudi koje ona bira i postavlja u samom startu jednakijih od drugih i nadam se da Zlata Đurđević [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] zbog svog profesionalnog ugleda i sjaja kojeg sada ima [[Upadica predsjednik: Hvala vam, kolegice Orešković.]] u tu zamku neće pasti. Hvala.
Idemo na desetu raspravu, Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Damir Habijan, izvolite.
Hvala lijepa, poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Evo zadnjih dana u fokusu javnosti je izbor predsjednika ili predsjednice Vrhovnog suda. Rekao bi da je to zapravo normalno i uobičajeno obzirom da je riječ o izboru najvišeg pravosudnog dužnosnika u našem pravosudnom sustavu, znamo da je Vrhovni sud najviši sud u RH. Nažalost, izbor predsjednika Vrhovnog suda nije u fokusu javnosti bez njegove važnosti već rekao bi, zbog čudnovatog, neproceduralnog i bojim se na neki način, protuzakonitog postupka koji je započet predlaganjem kandidata odnosno kandidatkinje od strane Predsjednika države. Kao što je poznato, odredbom čl. 44 a Zakona o sudovima a koja odredba je stupila na snagu njegovom izmjenom 2018., propisano je kako postupak izbora predsjednika Vrhovnog suda RH, pokreće Državno sudbeno vijeće objavom javnog poziva i to najkasnije 6 mj. prije isteka mandata odnosno najkasnije 30 dana nakon prestanka dužnosti predsjednika Vrhovnog suda RH zbog drugih zakonom određenih razloga. Tako zaprimljene prijave, Državno sudbeno vijeće dostavlja Uredu Predsjednika RH koji će o kandidatima zatražiti mišljenje od opće sjednice Vrhovnog suda i nadležnog odbora Hrvatskog sabora. Prema tome, sukladno Ustavu, sukladno i Zakonu o sudovima, postupak izbora predsjednika Vrhovnog suda započeo je objavom javnog poziva kojeg je objavilo Državno sudbeno vijeće. Na navedeni javni poziv, kao što znamo javila su se 3 kandidata međutim Predsjednik nije odabrao niti jednog od njih i koliko je poznato, tome nije formalno obavijestio niti Državno sudbeno vijeće. Međutim, Predsjednik je predložio Hrvatskom saboru kandidatkinju koja se nije javila na javni poziv a koji je sukladno Zakonu o sudovima raspisalo Državno sudbeno vijeće. Razvidno je i nedvosmisleno kako je Predsjednik RH na taj način postupio protivno odredbama Zakona o sudovima te je na opisani način takav postupak predlaganja kandidata za predsjednika Vrhovnog suda, možemo reći protuzakoniti. Ono što posebno čudi je za takav postupak predsjednika RH podupire SDP. Upravo SDP koji je tijekom izmjena i dopuna Zakona o sudovima kada se predmetnim zakonom vrlo jasno i nedvosmisleno propisala procedura izbora predsjednika, pohvalio je i podupro navedene izmjene, primjerice tadašnji saborski zastupnik, bivši ministar pravosuđa, a sada predstojnik Ureda predsjednika izjavio je tijekom rasprave o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima kako je svakako jedna od najboljih stvari koje donosi zakon uređenje izbora predsjednika Vrhovnog suda. Tu smo bili deficitarni do sada i to je odličan pomak. Sada se postavlja pitanje koji je pravi SDP-e, onaj iz 2018.koji se zalagao za ovu proceduru izbora predsjednika Vrhovnog suda ili ovaj SDP koji se zalaže za protuzakoniti izbor predsjednika Vrhovnog suda? Postavlja se isto tako pitanje koji je pravi predsjednik SDP-a odnosno kolega Grbin onaj iz 2018. koji je u ovom Saboru novi postupak izbora predsjednika Vrhovnog suda RH nazvao dobrim rješenjem ili g. Grbin koji sada podupire stav predsjednika RH da mimo zakonom propisane procedure predlaže kandidata za predsjednika Vrhovnog suda? I nije prvi put da SDP podupire nezakonita rješenja i stavove predsjednika RH. Sjetimo se samo njihovih stavova oko Zakona o kaznenom postupku i o tome tko sve može biti informiran o izvidima i o predistražnim radnjama. Zaključno, Klub zastupnika HDZ-a kao i uvijek zalagat će se i zalaže se za jasnu i nedvosmislenu provedbu zakona, zakona koji je donio uostalom ovaj Visoki dom. Drugim riječima, nezakonit postupak predlaganja kandidata neće i ne može podržati, a kolegama iz SDP-a predlažem da još jednom pročitaju zakonsko rješenje Zakona o sudovima koje su 2018.g. nazvali dobrim i kvalitetnim rješenjem. Hvala lijepo.
Ovima smo došli do kraja iznošenja stajališta. Sada ćemo čuti treće iznošenje stajališta, bit će to poštovana kolegica Marija SElak RAspudić u ime Kluba zastupnika Mosta. Izvolite.
Kolegice i kolege. Danas ću govoriti o nečemu što je do sad nepravedno mimoišlo ovu govornicu, o nečemu što se događa u dalekom Chicagu, ali što nas itekako tiče i tiče nas se mnogo više od naizgled puno bližih tema na koje često tratimo vrijeme. Nema Hrvata koji je posjetio Chicago, a da nije osjetio ponos gledajući veličanstvene spomenike Indijancima djelo hrvatskog kiparskog genija Ivana Meštrovića, jedno od umjetničkih dragulja u gradu sjajne arhitekture i spomeničke baštine. Već skoro stoljeće Meštrovićevi Indijanci čine jedan od najprepoznatljivijih markera tog velikog američkog grada. Chicago je barem donedavno bio nezamisliv bez svojih Indijanaca, a onda je došlo čudno vrijeme u kojem ideološki ostrašćeni popravljači prošlosti nastoje prekrojiti gradove i njihovu spomeničku baštinu po svojoj uskoj mjeri. Iz Chicago Monuments Project za Spomenik Indijancima Ivana Meštrovića su napisali kako je riječ o reduciranom prikazu Indijanaca na temelju čega razmišljaju o njegovoj daljnjoj sudbini odnosno Meštrovićev je rad kako su naveli na stranicama, među onim spomenicima od njih 40-ak u Chicago-u o kojima je potrebna rasprava. Sumnjiče dakle to remek djelo kiparstva da je politički nekorektno, nepoćudno pa stoga ako uspiju u svojim nakanama osuđeno na uklanjanje kao nešto sramotno. Ako se to i ne dogodi kip će zauvijek nositi mrlju politički nekorektnoga što već i sada nije mala šteta za koju kompenzacije nema. Budući da je Karl Marx oštro osuđivao Hrvate zbog njihove uloge u gušenju Revolucije u Mađarskoj 1848.g. za očekivati je da će njegovi post moderni ideološki sljedbenici, ako se val iz Amerike nastavi širiti dalje prema istoku uskoro sumnjičavim okom početi gledati i Spomenik banu Jelačiću, o klerikalnom Grguru Ninskom, rodno stereotipnoj povijesti Hrvata ili Kralju Tomislavu koji reproducira patrijarhalni obrazac bijelog muškarca na poziciji moći da i ne govorimo. Politička reakcija u Hrvatskoj na takvu barbarsku ugrozu remekdjela najvećeg hrvatskog kipara bile su uobičajeno mlitave. Ministarstvo kulture je zgroženo pa će im napisati pismo da nas opet zavole naivno ponavljajući da je riječ o nesporazumu. Na pitanje može li mjerodavno ministarstvo ikako zaštititi taj spomenik ili je riječ samo o pokušaju objašnjavanja, Obuljen Koržinek je odgovorila da se spomenici u drugoj državi ne mogu štititi odavde, a Ivan Meštrović je bio i američki državljanin. To nije dovoljno. Ovo je političko pitanje i zahtjeva politički odgovor, a on može biti samo sljedeći, ako vam veličanstvene skulpture umjetnika iz Otavice, rođenog u kraju čije stanovnike Alberto Fortis u Putu po Dalmaciji opisivao kao neku vrstu Indijanaca Europe. Ako vam, dakle, Meštrovićevi „Indijanci“ predstavljaju nešto sramotno, neprihvatljivo, u krajnjoj liniji nepoželjno, dajte ih nama. U Europi koju su razdirali totalitarizmi 20. st., komunizam, fašizam i nacizam, Amerika je nekada s pravom bila viđena kao nositelj slobode i nade. Tko je mogao pomisliti da ćemo u najnaprednijim američkim gradovima u 21. st. svjedočiti totalitarnim tendencijama usporedivim sa staljinističkim popravljanjem partijske prošlosti. Jedan je od plastičnijih primjera na tom tragu one Staljinove vlasti koja je izbrisala s fotografije sa svih dokumenata šefa sovjetske tajne policije ... [[Govornik se ne razumije.]] , nakon što je pao u nemilost. Ako ćete već popravljati vlastitu prošlost uklanjajući ono što ćete vi prosuditi da je nepočudno, dajte da i mi popravimo našu. Da nas je povijest više mazila i da je bilo više sreće, hrvatski geni Meštrović bi život proveo u domovini i njegovi djela poput „Indijanaca“ bila bi tu. Ponovit ću, ako s sramite Meštrovićevih „Indijanaca“, dajte ih nama. Neka se vrate gdje su i nastala. U ljudskoj i umjetničkoj univerzalnosti koju popravljači prošlosti negiraju, lako ćemo ih prihvatiti. Uostalom, ne bi to bilo prvo Meštrovićevo djelo vraćeno Hrvatskoj. U Drnišu se nalazi remek-djelo „Vrelo života“ koju je sam Meštrović otkupio. Je li naša Vlada spremna učiti isto? Meštrovićevi „Indijanci“ u kojima ... [[Govornik se ne razumije.]] sitničavo i ideološko oko vidi samo politiku, pametna kulturna politika bi prije svega, trebala vidjeti umjetničko remek-djelo, koje nadilazi prostor i vrijeme u kojem je nastalo. Ako su danas u Chicagu balast, nama će biti ponos. Dajte nam ih. To ne treba biti samo umjetnički ili domoljubni vapaj nego i nedvosmislena politička poruka za koju očekujemo da je prvo čuje naša Vlada, a onda prenese i američkoj administraciji. Što bi, da su je naši interesi, ne samo teoretski nego prateći cilj, odavno i sama učinila. Nek cijeli svijet zna da nepoželjnog Meštrovića Hrvatska čeka raširenih ruku.
Hvala vam lijepa. Idemo sada na 4. raspravu u ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovana kolegica Anja Šimpraga. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Uvažene kolege i kolegice. Još jedno područje Hrvatske s jedinstvenim prirodnim ljepotama čeka u redu za proglašenje određenog stupnja zaštite. Jedna jedina jedinstvena, kako joj tepaju, rijeka Una izvire u Zadarskoj županiji, u Donjoj Suvaji kod Srba. O važnosti Une za Ličane, čuje se jedino iz Donjeg Lapca i Dvora koji su još 2013. g. pokrenuli ovo pitanje, ali do danas, jedino ono što znaju jeste da nije u strateškom razvoju, planu razvoja RH. Odnedavno, čemu smo i ovdje svjedočili, parkom prirode proglašena je Dinara. S pravom se Ličani pitaju što je s njihovom inicijativom o proglašavanju Une parkom prirode. Najveća dubina do koje su ronioca zaronili bilo je 2016. do dubine od 248 metara, što je ujedno i novi svjetski rekord. Na taj način vrelo Une postalo je najdublji istraženi krški izvor u području Dinarida i 5. po dubili izvor u svijetu. Jedna rijeka, dvije obale, a velike su razlike. Jedna je obala ona u BiH, dio nacionalnog parka, ona druga u Hrvatskoj, izložena je devastaciji, zapuštenosti i zaboravu. Čudesni slapovi Une u gornjem toku, 2008. u BiH stekli su status nacionalnog parka. Budući da se u susjednoj državi njene prirode vrijednosti zaštićene, Una tamo postaje okosnica privrednog razvoja zapadnog dijela Bosne koje godišnje posjeti i do 150 hiljada turista. Šire područje kanjona zaštićeno je i kao područje ekološke mreže. Područje odakle ta jedinstvena rijeka kreće, još je '68. proglašeno hidrološkim spomenikom prirode. Najljepši vodopad Une je Štrbački buk, koji kao turistička destinacija nije registriran niti se nalazi na turističkoj karti. Činjenica da jeste Nacionalni park Una proglašen u BiH na osnovu sedrenih naslaga, Una je zajednička. Zajedničke su sedrene stijene. Zašto je onda Una u BiH nacionalni park, a na ovoj našoj strani nije ništa? U blizini Štrbačkog buka nema parkirališta, do samog slapa nije uređena ni staza. Ovaj dio Hrvatske hermetički je zatvoren prema susjednoj Bosni, od graničnog prijelaza Užljebić kod Bihaća pa do Strmice kod Knina, u daljini od 130 km nemamo otvoreno graničnog prijelaza. Otvaranjem Martin Broda otvorile bi se i turističke rute iz Nacionalnog parka Una u Bosnu, prema izvoru Une u Suvaji i Štrbačkom buku s hrvatske strane. Bilo bi to fantastične pretpostavke za jedan ozbiljan razvoj turizma. Od Martin Broda u nacionalnom parku, selu s najvećim kompleksom splavova na Uni, ukupno 124, izvor Une udaljen je samo 15 km, ali kako je granični prijelaz Martin Brod zatvoren, turiste od nacionalnog parka do samog izvora Une, moraju preći čak 115 km jer moraju ići okolo, naokolo preko Bosanskog Petrovca, Bihaća, Užljebića, Donjeg Lapca, da bi stigli do Suvaje kod Srba. Pogled onih malobrojnih stanovnika ovoga kraja uprti su u budućnost, u proglašenje parka prirode, samim tim i većom mogućnošću plasmana njihovih ekoloških proizvoda, ali i razvoja turizma. Inicijativu su podržali iz Nacionalnog parka Una iz Bosne jer postoji realna mogućnost i opasnost da dođe do izgradnje nekog industrijskog pogona, pa da budu ugrožene zaštićene vrijednosti ovog nacionalnog parka na desnoj strani. Sve je to jedna rijeka, isti svijet. Svoje izlaganje završit ću riječima mog poznanika, zaljubljenika u Unu. „Davno smo izgubili korak s vremenom, samo Una ide naprijed. Una je dosad nadživjela sve, nadživjet će ona i sve naše ratove i mržnje i kada nas ne bude, ona će i dalje potpuno spokojno teći.“ Hvala.
Idemo dalje, sada je na redu poštovani kolega Silvano Hrelja u ime Kluba zastupnika HSS-a i HSU-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče. Cijenjene kolegice i kolege. Poštovane umirovljenice, a naročito one umirovljene prije 1. siječnja 2019.g. ovo o čemu ću govoriti je doprinos ravnopravnosti žena u prigodi Međunarodnog dana žena. Podijeli pa vladaj, starog Rima više nema, ali taj princip, ta strategija živjet će vječno. Kod nas prosvjeda nema i neće biti jer su sve skupine razlomljene, baš onako kako cezari vole. Ni umirovljenicima nije pomogla mudrost koja dolazi sa sijedima, dali su se podijeliti i sad dio vremena viču jedni na druge umjesto da zajedno viču na one koji su gore. Hrvatskom mirovinskom sustavu nalazi se mnogo mana, a jedna i za to ima puno primjera i dokaza je da je za iznos mirovine važniji datum odlaska u mirovinu nego staž ili uplate. Karikirano, možda, ali previše je iznimaka i podjela među umirovljenicima, 18 kategorija. Stari do 1999., novi do 2016., novi dvostupni od 2016., od 2014. starosna mirovina bez penalizacije 60/41, ali oni prije su penalizirani, dakle to je slika našeg mirovinskog sustava. Jedna od novijih podjela uspostavljena je uvođenjem roditeljskog, majčinskog staža pri čemu se ukupnom navršenom mirovinskom stažu dodaje šest mjeseci po djetetu jer to pravo nisu ostvarile sve majke. Nedopustivo je to. Svaka izmjena i dopuna zakona povlači neku vremensku razdjelnicu pa se tako i ovo pravo odnosi na majke umirovljene do 1. siječnja 2019.g. Majke koje su se umirovile prije tog datuma jesu oštećene te se pitaju zašto njihov odgoj vrijedi manje. Takva izmjena slijedi neke europske trendove mirovinskog sustava, mirovinskog osiguranja, dio je pronatalitetne politike borbe protiv siromaštva, svakako je dobrodošla i dobronamjerna. Često se uspoređujemo sa stažom osiguranja sa zemljama koje uključuju majčinstvo, studiranje, vojni rok i mi koji to ne uključujemo stalno govorimo da imamo malo staža osiguranja. No, idemo dalje, u želji da se smanji jaz, da se smanje razlike između muške i ženske mirovine stvorio se dodatni jaz, dodatne razlike između žena umirovljenica, da bi se one, odnosno da se uopće ne bi svađale među sobom, ja ću se ovdje za ovom govornicom svađati za njih. Danas ću uputiti prijedlog zakona u kojem tražim, u saborsku proceduru, naravno, u kojem tražim da se ta, ponavljam, dobra mjera, odnosi na sve majke umirovljenice. To iziskuje nešto novaca u proračunu, no to je mnogo manje od duševnih boli koje paraju srca majki zbog nepravde koja im je, zamislite, zakonom učinjena. Nedopustivo. Zato, umirovljenici, umirovljenici i umirovljenice, podignite svoj glas, sada uoči izbora, da se ova nepravda ispravi. Podržite ovaj zakon jer prava koja on donosi za žene majke, one će koristiti dok su žive, a to je puno, puno, puno, neuporedivo više od jednokratnih pomoći koje se nude u zadnje vrijeme na lokalnom i nacionalnom nivou. Hvala lijepa.
Idemo na petu raspravu, Klub zastupnika IDS-a, poštovani kolega Marin Lerotić, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Još od početka ove pandemije, apeliramo na Vladu i na nacionalni stožer da se u Hrvatskoj uvede regionalni pristup i prepuste veće ovlasti županijskim stožerima civilne zaštite koji su svojim radom i kvalitetnim procjenama i reakcijama, dokazali da znaju kvalitetno i efikasno upravljati ovom krizom na svojem području. Međutim od tih apela uglavnom nije bilo ništa. Država uporno gura centralistički model upravljanja iako se taj model već bezbroj puta pokazao potrošenim i promašenim a pogotovo nije prikladan za rješavanje ove nezapamćene zdravstvene krize i omogućavanje turističkim regijama da se pripreme za nadolazeću turističku sezonu. Srećom, u Europi postoje države koje promišljaju i rade sustavno i temeljito a ne od situacije do situacije, pa smo prošli tjedan imali prilike vidjeti da je Njemačka proglasila Istru i još nekoliko hrvatskim županijama, sigurnim zonama za putovanje. Nevjerojatno je da neke susjedne odnosno zemlje članice EU-a donose povoljnije odluke za naše građane nego mi sami. Možda će to potaknuti i odgovorne u Hrvatskoj da napokon preispitaju način na koji se nose sa ovom pandemijom i ugledaju na pozitivne europske primjere. Ono što posebno zabrinjava je da Hrvatska u ovom trenutku ima rekordan odnosno povijesni pad BDP-a i ekonomske aktivnosti koje ukazuju da će ova kriza očigledno biti puno duža nego što smo to svi skupa očekivali. I umjesto da se napravi hitan plan aktivnosti i kako pripremiti i spasiti nadolazeću turističku sezonu, vidimo da se odluke donose presporo i onda kad se nešto odluči, to najčešće bude tek polovično rješenje problema. Očekuje se da će turistička sezona biti bolja od prošle a ništa ne činimo da to i ostvarimo. Država se ponaša kao da će naši konkurenti na Mediteranu spavati zimski ili ljetni san i samo prepustiti da svi koji žele putovati ove godine, dođu kod nas na ljetovanje. Više nego ikad očekuje nas borba za dolazak svakog gosta i to treba osvijestiti na svim razinama i na vrijeme donositi odluke kako bismo se kvalitetno pripremili. Također, pretjerana su očekivanja da će nam novčana pomoć iz EU-a riješit sve probleme. Neće. Ako mi sami kroz svoje odluke i mjere ne potaknemo gospodarski rast, tada nam neće pomoći ni europski novci. Javni dug je već sad prevelik i nastavlja ubrzano rasti i ukoliko se nešto drastično ne promijeni, Hrvatska će se u narednom periodu suočiti sa dužničkom krizom povijesnih razmjera. Sve ovo govorim ne zato jer želim širiti pesimizam, nego upravo suprotno, da se na vrijeme probudimo i shvatimo da ova ekonomska kriza neće riješiti sama od sebe, kad dođu topliji i ljepši dani. I kako novac iz EU također to neće promijeniti. Na nama je da ozbiljno zasukamo rukave kako bismo napokon krenuli naprijed. Zato nam je potrebna dobra atmosfera i entuzijazam ali ne da se to temelji na lažnim obećanjima vladajućih koji zbog lokalnih izbora kod građana stvaraju nerealna očekivanja da će se svi problemi riješiti sami od sebe. Takav neodgovoran pristup u konačnici će dovesti do velikog razočaranja građana u politiku ali i daljnjeg urušavanja povjerenja u institucije. Problemi hrvatskog gospodarstva mogu se riješiti samo na temelju jasnog i provedivog plana i provođenjem neophodnih promjena prije svega vlastitim sredstvima i vlastitim sposobnostima a tek nakon toga, putem europskih sredstva. Stoga je krajnje vrijeme da svi skupa odnosno Vlada počne donositi odluke koje su za dobrobit naših građana.
Hvala vam. Dobro jutro, poštovane kolegice i kolege. Početak našeg plenarnog zasjedanja kao i svaki puta u srijedu, počinjemo sa iznošenjem stajališta klubova zastupnika i neovisnih zastupnika i zastupnica. Prvi je na redu danas Klub zastupnika HSLS-a i Reformista i poštovani kolega Darko Klasić, izvolite.
Hvala lijepo, dobro jutro svima. Poštovani predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Osvrnuo bih se na zakonsku promjenu za letenje dronovima na području EU-a koja je stupila na snagu 1. 1. 2021. g., vezano je uz korištenje i letenje dronovima na otvorenom koji se primjenjuje na gotovo sve dronove koji se trenutno na tržištu odnosno kojima operateri i piloti lete na prostoru EU-a. Naravno, Hrvatska je dio te priče, pogotovo zbog naših okolnosti u turističkoj djelatnosti. Pravila su trebala biti jednaka za sve na razini EU-a, što je i bila temeljna pretpostavka Europske agencije za sigurnost zračnog prometa, kod nas u praksi nažalost nije tako. Mi smo dodatno zakomplicirali proceduru jer nam se zakoni često preklapaju, Krenimo od početka. U RH postoje 3 institucije koje su vezane za letenje dronovima, Hrvatska agencija za civilno zrakoplovstvo, Hrvatska kontrola zračne plovidbe i Državna geodetska uprava. U Hrvatskoj morate minimalno položiti ispit pilota drona kvalifikacija A1 i A3 kako biste legalno mogli letjeti sa njim a pored toga, dron mora imati važeću policu osiguranja. Iako se prema nekim drugim europskim propisima ta polica zahtijeva za dronove teže od 20 kg, kod nas je malo drukčije, kod nas čak i mali dronovi od 250 g koji često spadaju u kategoriju igračaka, moraju biti osigurani sa policama osiguranja. Cijena osiguranja malih dronovima je skoro u klasi osiguranja motocikla ili kakvog radnog stroja. Ako želite letjeti dronom, obavezni ste se i prijaviti kontroli leta. Preko aplikacije AMC portala se jednostavno registrirate i ako imate položen ispit za pilota drona, možete vrlo brzo dobiti dozvolu za let na visinu do 120 metara. Dozvoljeno letenje blizu ljudi je minimalno, na horizontalnoj udaljenosti od 50 m i to je jako dobro što se tiče sigurnosti regulirano i to je za svaku pohvalu, i sama dozvola za letenje ukoliko ispunjavate ove uvjete i nije problem i zaštita sigurnosti zračnog prostora i građana je dobro regulirano zaštitnim mehanizmima. Ono gdje nastaje problem u Hrvatskoj je apsurd naših zakonskih pravila leži u trećem djelu regulative koja je svojstvena nama a to je dozvola za snimanje od geodetske uprave tj. provođenje uredbe o snimanju iz zraka. Ovaj dio zakon očito je ostatak iz nekih prošlih vremena gdje je sve bilo pod nadzorom i strogo ograničeno ili je relikt ostao čak iz Jugoslavije. Mislim da je u današnje vrijeme neprimjereno imati takav dio zakona. U samom zakonu dolazi do diskriminacije koja dozvoljava snimke iz zraka samo pravnim osobama a fizičkima zabranjuje iz nepoznatog ili nelogičnog razloga. ... [[Govornik se ne razumije.]] prema Zakonu o obrani u uredbi o snimanju iz zraka ne mogu dobiti dozvolu, i snimati bez odobrenja osim ako ne rade za neku medijsku kuću ili imaju registriranu tvrtku za snimanje iz zraka, onda možete zatražiti dozvolu, inače ne. U vremenu kada naša ekonomija i prosperitet ovise o našoj turističkoj industriji, mi onemogućavamo besplatnu i nadasve učinkovitu reklamu naših prirodnih ljepota i zemlja zbog ovakvih apsurdnih zakona. Poznato nam je da jedna slika govori često više od 1000riječi, pogledajmo samo kao primjer pregled videa I. Kostelića na Youtubeu i reklamu koju je napravila njegova snimka video drona otoka Mljeta. A sad za primjer, ako turist npr. dođe na izlet u Zagreb, Split ili nacionalni park bilokoji naš, od Plitvičkih jezera do Krke, i želi snimiti te uspomene iz zraka, i pritom se pridržava zakonskih okvira i dozvola letenja, on kao fizička osoba to ne smije napraviti već samo uz prethodno dobivanje odobrenja od Državne geodetske uprave kao pravna osoba, tj. da ima registriranu tvrtku koja objavljuje ova snimanja i da od njih dobije dozvolu tih istih snimaka. Apsurd ove uredbe ne može biti veća ako znamo da danas Google i drugi redovito snimaju cijelu planetu do detalja kao i brojni putnici koji iz aviona snimaju Hrvatsku, te bi i oni po ovoj logici morali tražiti odobrenje i platiti snimanje od Državne geodetske uprave. Ukoliko ste npr. turist iz Slovenije i gdje npr. za dron Magic mini, težina je 240 g, što je malo teže od nekakve igračke, ne morate polagati ispit i ne trebate osigurati vaš dron. Ako ćete doći u Hrvatsku i letiti dronom kao doma, vi zapravo letite i snimate kod nas nelegalno, bez obzira što pravila Europske agencije za sigurnost zračnog prometa ... [[Govornik se ne razumije.]] lakšeg letenja unutar granice EU-a. Ukratko, poruka ovih uredbi je da onaj koji se profesionalno ne bavi snimanjem u Hrvatskoj iz zraka, ne treba ni nabavljati dron iako i Europksa komisija predviđa da će do 2035. g. Europski sektor bespilotnih letjelica izravno zapošljavati više od 100 000 ljudi i imati gospodarski učinak veći od 10 milijardi eura godišnje. Hvala.
Hvala vam lijepa. pa prelazimo na dnevni red. Prva točka: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biogorivima za prijevoz, prvo čitanje, P.Z.E. br. 118 Predlagatelj je Vlada na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika HS-a. Prilikom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Molio bih predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje navedenog prijedloga zakona, ovdje je poštovani državni tajnik Ivo MIlatić. Izvolite.
Hvala g. predsjedniče HS-a. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Pred vama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biogorivima za prijevoz i navedene izmjene i dopune ovog zakona predlažu se kako bi se zakonodavstvo RH uskladilo sa zajedničkom europskom politikom u dijelu koje se odnosi na korištenje obnovljivih izvora energije u prijevozu. Ulaskom u novo desetljeće pred državama članicama su postavljeni novi ciljevi vezani uz energetsku učinkovitost i obnovljive izvore energije, među kojima je i posebni cilj vezan uz korištenje obnovljive energije u prijevozu. Sam Zakon o biogorivima za prijevoz kao o novom održivom energentu do sada je doživio više izmjena u cilju kontinuiranog usklađivanja sa europskim zakonodavstvom. Do 2020.g. je tako obveza RH bila koristiti 10% energije iz obnovljivih izvora u prijevozu. Dodatno zakon je usklađivan kada su uvođeni stroži uvjeti održivosti za biogoriva koja se stavljaju na tržište. Tako se njihova proizvodnja danas ne smije natjecati s proizvodnjom hrane niti smije negativno utjecati na korištenje određenih vrsta zemljišta. Naglasili bi da se u posljednje tri godine RH približila zacrtanom cilju, a posebice je tome doprinijela i obveza korištenja obnovljive električne energije u javnom prijevozu. Ove izmjene i dopune zakona predstavljaju kontinuitet koji treba osigurati dosezanje novog cilja od 14% obnovljive energije u prometu do 2030.g. U europski zakonodavni prostor taj cilj je uveden prije i nakon direktive 2009/28 Europskog parlamenta i Vijeća odnosno Direktivom 2018/2001 od 11. prosinca 2018.g. radi se o direktivi o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora kao u dijelu energetskog paketa za novo desetljeće. Temelj za izradu izmjena i dopuna zakona nalazi se u Uredbi 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018.g. o upravljanju energetskom Unijom i djelovanjem u području klime kojom se propisuje izrada nacionalnih akcijskih planova odnosno integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova kojega skraćeno zovemo NECP. Kako Je NECP postao osnovni dokument planiranja u energetici u tom smislu je usklađen i ovaj zakonski prijedlog, tako je sukladno direktivi iz 2018.g. propisano da države članice prikažu okvirnu putanju povećanja obnovljivih izvora u prometu do 2030.g. te da odrede obvezu za distributere i opskrbljivače benzinskim i dizelskim gorivima u skladu s tom okvirnom putanjom, a kako bi se moglo pratiti godišnje ostvarivanje ciljeva tijekom narednih 10 godina. Izračun okvirne putanje temelji se na zadanoj metodologiji koja se odnosi na kvalitetu i količine stavljanja pojedinih vrsta biogoriva, načina i održivosti proizvodnje biogoriva, uvjete proizvodnje sirovina za biogoriva, te obveze smanjene emisija stakleničkih plinova u cijelom ciklusu od proizvodnje i prerade pojedinih sirovina do krajnje primjene. Također se propisuju kriteriji i način bilanciranja i dokazivanja ostalih oblika obnovljivih izvora odnosno energije u prometu poput vodika i električne energije. Bitno je istaknuti da osim distributera odnosno opskrbljivača benzinskim i dizelskim gorivima, obveznici sustava korištenja obnovljive energije su svi sudionici u javnom prijevozu gdje je obvezno koristiti isključivo obnovljivu električnu energiju te gradovi i jedinice regionalne samouprave koji su također odgovorni za povećavanje obnovljive energije u prijevozu uključivo razvoj alternativne infrastrukture. Ovim izmjenama zakona dodatno je uz javni cestovni i željeznički prijevoz uključen i brodski prijevoz gdje se u budućnosti očekuje i veće korištenje zelenog vodika. Glavne izmjene i dopune ovog zakona i ciljeve koje se njime žele postići možemo sažeti u sljedeće, stvaranje preduvjeta za ispunjenje postavljenog cilja od 14% obnovljive energije u prijevozu do 2030. g. i okvirne putanje kombinacijom dviju aktivnosti, a to su, propisivanje obveze strankama obveznicama odnosno distributerima dizelskih i benzinskih goriva, da na tržište stave obnovljivu energiju u vidu biogoriva, naprednih biogoriva, obnovljive elektrone energije ili vodika, odnosno obnovljive energije na tržište, u iznosu od 11,14 u 2013. g. sukladno NESP-u i propisivanje obveze korisnicima goriva u javnom prijevozu i javnom sektoru od 2,86% u 2030. g. sukladno putanji iz NESP-a. Propisana obveza se tijekom godina postupno povećava te će u 2030., kao što sam rekao, prije biti 11,14 obveza morati ispuniti opskrbljivači dok će 2,86 obveze planira ispuniti kroz sektor javnog prijevoza. Sljedeći cilj je uključivanje mjera za poticanje energetske učinkovitosti u prometu i mjera za izgradnju javne infrastrukture za alternativna goriva, u planove županija i gradova prilikom oblikovanja mjera javnih politika te izrada projekcija korištenja obnovljivih izvora u prijevozu u javnim službama, o čemu treba obavještavati ministarstvo. Propisuje se obveza planiranja i izvještavanja o obnovljivim izvorima u prijevozu u skladu s Uredbom EU 2018/1999 i evidentiranja biogoriva i ostale obnovljive energije sukladno zahtjevima održivosti i smanjenja stakleničkih plinova za najmanje 6%. Usklađujemo se s odrednicama Direktive 2018/2001 koje se odnose na količine, kakvoću i način plasmana pojedinih biogoriva, naprednih goriva odnosno ostalih obnovljivih izvora energije za prijevoz te se ista Direktiva odnosi na sirovine za proizvodnju biogoriva, naprednih biogoriva i goriva, odnosno ostalih obnovljivih izvora energije za prijevoz u smislu njihovog porijekla i održivosti prerade odnosno proizvodnje. Važan dio izvješćivanja na europskoj razini odnositi će se tako na podatke kojima će se moći dokazati slijedivost sirovina i održivost proizvodnje biogoriva. Nadalje, zakonom je određena obveza plaćanja posebne naknade za okoliš zbog nestavljanja biogoriva na tržište i zbog nesmanjivanja emisije stakleničkih plinova. Ista obveza ovim izmjenama i dopunama zakona proširuje se na obvezu korištenja elektronične energije i vodika iz obnovljivih izvora energije u sektoru prometa. Očekujemo da će predložene zakonske izmjene pozitivno utjecati na povećanje elektromobilnosti obzirom da će distributeri benzinskih i dizelskih goriva svoje obveze moći pravdati isporukom obnovljive električne energije ili vodika na vlastitim punionicama. Ovom mjerom će se ubrzati izgradnja alternativne infrastrukture i povećati broj punionica električnih vozila upravo u segmentu maloprodaje klasičnih goriva. Posljedično, potaknuti će se investicija u proizvodnje zelene energije na samom mjestu benzinskih postaja. Mjere ovih politika značajno će doprinijeti ukupnom povećanju udjela obnovljivih izvora u RH, koji je projiciran za 2030. g. na 36,6% obzirom da prijevoz sudjeluje s visokih 30% u krajnjoj, odnosno neposrednoj potrošnji energije u RH. Hvala na pažnji.
Idemo s replikama. Prvi je na redu kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Konstantno prepisivanje uredbi i direktiva koje imaju plemenite ciljeve EU, o zelenoj energiji, politikama tj. povećanju obnovljivih izvora, pa tako u ovome slučaju kod biogoriva za prijevoz, smatram jednom farsom ove Vlade jer je činjenica dok mi govorimo o biogorivima u isto vrijeme vi na kršu u 8 županija u Dinaridima hrvatskim istraživate naftu. Evo, nekoliko pitanja za vas. Koliko je u Hrvatskoj osigurano površina za proizvodnju, do sada, koliko se radi, u RH površina po pitanju proizvodnje biogoriva, a ujedno ću reći jedan primjer koji je vrlo eklatantan. Danas, u Hrvatskoj učenike prevozite s autobusima starijim od 50 godina koji se gore svaki dan. Koji koriste naftu, koji koriste, ne da idete naprid, nego vi niste, ne za biogorivo i obnovljive izvore i zaštitu stakleničkih plinova, nego vi ste [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] za uništavanje ekologije.
Izvolite odgovor.
Hvala na vašem pitanju. Što se tiče biogoriva u Hrvatskoj, mi smo sada što se tiče zadovoljenja naših ciljeva na skoro 7%, znači jedan izvjestan napredak se dogodio proteklih 3, 4 godine, što je rezultat aktivnosti ove Vlade i na primjeni ovog zakona. Što se tiče površina koje su sposobne biti korištene za uzgajanje sirovina za biogoriva, ovdje u ovom cijenjenom Domu je već prije godinu i nešto dana donešen zakon koji to omogućuje, znači radi se isključivo o tlima koji bi bili za takvu vrstu uzgoja, a ne za uzgoj hrane. Što se toga tiče, to je sve što vam imam reći.
Kolega Bulj, digli ste ruku, pretpostavljam zahtjev za stankom.
Da, u ime Kluba Mosta tražim stanku po ovom vrlo bitnom pitanju znači, prijevoza, tj. korištenja biogoriva u prijevoz. Još jednom moram kazati da pozivati se na zelene politike, na korištenje alternativnih goriva da bi se smanjili staklenički plinovi, da bi se manje koristili fosilna goriva dok u istom vremenu vi dajete stranim investitorima mogućnost bušenja, istraživanja, kako našeg Jadrana, tako i ovog dijela Dinarida. Fosilnih goriva, govorimo, mi govorimo o smanjenju fosilnih goriva, ovo su uredbe koje mi učinkovito prepisivamo, a ništa ne poduzimamo. Pozivate se na promet, infrastrukturu prometnu kako bi se koristila alternativna goriva ili iz obnovljivih izvora. Pa pogledajte u kojoj smo situaciji, još jednom ponavljam. Koliko ne brine se ministar ugroze okoliša Ćorić i gospodarstva vaš ministar govori činjenica da iz Vrgorca, otpad iz komunalno smeće, otpad koji bi trebao biti novac prevozite 120 km u Sinj, uz rijeku Cetinu sa starim kamionima tj. komunalkama iz kojih curi gorivo, koje se raspadaju, benzin ne benzin nego nafta. Znači mi da bi stvorili infrastrukturu za ovo onda vi morate meni kazati na koji način Hrvatska će proizvoditi bio gorio, na koji način će koristi sunčevu energiju, na koje načine i modela. Znači što vi nama predlažete osim prepisivanja uredbi i direktiva. Nama ne triba prepisivanje to moremo vrlo jednostavno riješiti, naći jednoga prevoditelja i to će sve biti ok. Evo, kolega vidim vamo iz HDZ-a vrti glavom. Otiđite u Obrovac, otiđite u Knin pogledajte lagune, pogledajte na koji način se ponašaju oko okoliša i prirode. Da, zaštit prirodu [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] da alternativnim gorivima, ali ova Vlada ništa ne poduzima.
Hvala lijepa. Odobravam stanku do 10 sati i 45 minuta. STANKA U 10,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,48 SATI]] Poštovane kolegice i kolege nastavljamo sa radom, sada će replicirati poštovana kolegica Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče pred nekoliko godina zatvorene su 3 tvornice za proizvodnju biogoriva u Hrvatskoj, Biodizel Vukovar, Modibit i Vitrex. Oni su godišnje proizvodili 90.000 tona biogoriva što je i tada bilo nedostatno, a zatvoreni su zbog nelojalne konkurencije koja je pod povoljnijim uvjetima kupovala sirovinu zbog visokih opterećenja. Zanima me kako sada Hrvatska stoji sa planovima za vlastitu proizvodnju bio goriva? Koliko tona uvozimo? I koliko ima tvrtki koje se bave sakupljanjem, zbrinjavanjem i prijevozom otpada odnosno sirovina iz kojih se mogu proizvesti biogoriva? Hvala.
Hvala. Točno je da smo mi u Hrvatskoj imali te dvije tvornice. I one su zatvorene iz jednostavnog razloga što je tadašnji ministar financija gospodin Slavko Linić jednostavno naprasno ukinuo poticaje koje su tim tvornicama bile izvorno obećane i one su jednostavno zatvorene i kasnije su te tvornice tužile RH i to je koštalo višemilijunske iznose mislim negdje oko 15 ili 17 milijuna kuna. 17 milijuna kuna je koštalo to nas da smo to isplatili kao država. I te tvornice tada su se zatvorile i više nisu radile. Danas mi ovaj oni mogu raditi, ali jednostavno očito nemaju interesa ne znam iz kojih razloga. Mi na to ne možemo utjecati, a ostalo biogorivo se za sada uvozi u RH.
Sada je na redu kolega Bačić. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, apsolutna podrška ovim izmjenama i dopunama zakona. Normalno sve to moramo i uskladiti u cilju praćenja i same nacionalne razvojne strategije do 2030. i ciljeva koje smo zadali, a i Europskog zelenog plana. I normalno podrška i ovom ambicioznom planu od 14% obnovljive energije u prometu. Ali me zanima vaše mišljenje tj. konkretno mišljenje samoga ministarstva mislim da bi upravo ovaj ambiciozni cilj od 14% mogli najviše uspostaviti uvođenjem električnih vozila tj. olakšavanjem nabave samih električnih vozila jer danas u Hrvatskoj udio električnih vozila je 0,042%. Mislim da ukidanje npr. PDV-a na nabavu električnih vozila bi dobili jedan znatni i nagli korak kod same nabave takvih vozila, zanima me jel ministarstvo ide u tom smjeru? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala na vašoj replici. Što se tiče ambicioznog cilja jasno da ga mislimo dostići između ostalog što nisam radi vremena odgovorio u prethodnom pitanju i osnivanjem odnosno izgradnjom nove biorafinerije koja se planira u Sisku, koju mislimo potaknuti iz nacionalnog plana oporavka. Što se tiče električnih vozila ovu godinu planiramo 100 milijuna kuna uložiti u nabavku električnih vozila što je znatno, znatno više nego od ovih godina koje smo imali. Činjenica da ne mislimo samo postići to kroz električna vozila, mislimo postići ulaganjem velikog iznosa novca i kroz nacionalni plan oporavka u punionice takve jer naši ciljevi će se ostvarivati ne samo što ćemo u Hrvatskoj imati vozila nego što će i električna vozila dolaziti i voziti se hrvatskim cestama.
Sada je na redu kolegica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, dakle jedna od tema ovog zakona i rezultat koji mora biti je smanjivanje CO2. Tema opće dekarbonizacije je nešto što je izuzetno važno i što je izuzetno važno u okviru svih strategija. U travnju 2020. godine je na javnom uvidu odnosno u e-savjetovanju bio nacrt Strategije niskougljičnog razvoja RH za razdoblje do 2030. s pogledom do 2050. godine. To je jedna od strategija koja je ocijenjena kao izuzetno važna. Mene zanima gdje smo, što smo, u čemu je problem, kud idemo dalje? Dakle, i sami dobro znate kao i ja da su nam osnov određene strategije, iza tih strategija imamo akcijske planove. Ja ne mislim ni da je bilo koja strategija uklesana u kamen, ali nekakve osnove trebamo [[Upadica: Hvala vam.]] imati za dalje. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala. Jasno ovaj zakon i svi naši zakoni u energetski i klimatski su usmjereni prema smanjivanju CO2. Što se tiče ove strategije koju ste spomenuli logično je da je ona, ona u proceduri sada nakon što je usvojena glavna strategija to je znači Energetska strategija RH do 2030. s pogledom na 50. Imamo sve dokumente usvojene, a to je i Nacionalni energetski klimatski plan i ovaj i ova strategija je znači u izradi i vrlo brzo će biti usvojena. Znači i ona će samo pratiti taj trend koji, koji je zadan i u ovim svim temeljnim dokumentima. Tako da jednostavno tu mislim da nemamo nikakvog razloga sumnjati da ta strategija koja će se isključivo baviti klimom i ostalim neće biti uklopljena u sve ove dokumente koje smo dosada donijeli kao država.
Kolega Pavić, izvolite.
Poštovani tajniče samo da vas podsjetim, te su tvornice bile u ingerenciji Ministarstva gospodarstva i to je ukinuo Vrdoljak, a ne Linić, poticaj za te tvornice pa su one zatvorene, ali ne za vrijeme one vlade nego su zatvorene 2018. godine. Prema tome imali ste vremena 2015., '16., '17. i '18. godinu te poticaje dati pa da te tvornice opstanu. To je prva stvar. Druga stvar htio sam vas pitati s obzirom da ste direktive koje su bile donesene 2015. u naše zakone prenijeli 2018., direktive koje su donesene 2018. prenosimo u 2021., što smo napravili sa pripremom za proizvodnju biogoriva odnosno za proizvodnju biomase za proizvodnju biogoriva u Hrvatskoj. Da li smo s obzirom da nemamo tvornice trenutno da li smo barem poduzeli nešto da bismo osigurali sirovinu za proizvodnju te biomase?
Izvolite odgovor.
Još jedanput govorim, Vrdoljak je bio ministar gospodarstva, ministar financija koji je predlagao proračun i koji je jednostavno u prijedlogu proračuna nije predvidio ta sredstva je bio g. Linić. Ja sam jednostavno rekao istinu kako je bilo. Ne može g. Vrodljak plaćati poticaje ako mu tog poticaja nema u proračunu i to je tako bilo i to je to. A što se tiče sirovina i svega ostalog potrebnog sutra za biogoriva, rekao sam vam da je Ministarstvo poljoprivrede donijelo sve pozitivne propise koji omogućuju hrvatskim poljoprivrednicima bilo velikim kompanijama i manjim kompanijama da razvijaju projekte odnosno da razvijaju nasade za sirovinu za biogoriva. Osnovna stvar je sljedeća, da biste imali sirovinu za biogoriva morate imati negdje u blizini tvornicu jer se jednostavno ne isplati to prevoziti na velike udaljenosti i onda sama suština biogoriva se gubi jer veliki CO2 se troši na prijevoz. Znači moramo prvo razviti tvornicu da bi paralelno razvijali poljoprivredu.
Idemo sada na repliku kolege Šimićevića. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS-a. Uvaženi tajniče, evo podržavam ovaj vaš prijedlog ovih izmjena i mi moramo učiniti sve da budemo energetski neovisni, ali isto tako da sačuvamo okoliš za buduće generacije. Ja bih ovdje vas pitao odnosno problematizirao odnos energije, ekologije i ekonomije, da li ovi biodizeli odnosno obnovljivi izvori energije u tehnološkom smislu koštaju puno više nego ovi energenti koji se danas koriste i na koji način to kompenzirati? Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala. Što se tiče koštanja i ne koštanja, nisam te struke da bi vam sad to detaljno mogao obrazložiti, ali svakako cijena goriva, biogoriva i goriva je ugrađena u cijenu litre dizela odnosno benzina tako da oni tehnološki imaju tu cijenu koju imaju. Ono što je bitno spomenuti da su te tehnologije sve bolje, sve čišće, da se vodi računa o sirovini koja se koristi za izradu tih biogoriva, da se vodi računa od kud ta sirovina dolazi jel nema smisla da mi kao država uvozimo biogorivo koje bi ustvari imalo štetne sirovine i gdje CO2 otisak puno veći. I zato je u ovom zakonu uvedeno detaljno izvješćivanje svih obveznika gdje će se to detaljno moći pratiti i zaustaviti eventualno takvo špekulativno uvođenje u EU i u Hrvatsku takvih goriva.
Hvala. Idemo sada na repliku poštovane kolegice Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem vam se. Evo upravo na tom tragu šta je resurs za proizvodnju biogoriva, a znači ako je otpad biomasa i ako on služi kao resurs u tom postupku, moje pitanje je zašto se na razini ministarstva ne napravi cjelokupno regulatorno okruženje koje će onda bio otpad koji je dio te biomase, isto tako tretirati kao resurs? Zašto je to važno? Zato što građani tu energiju plaćaju tri puta, dakle plaćamo ju tako što plaćamo primjerice Grad Zagreb samo jednoj bioplinari će platiti više od 100 milijuna kuna u dvije godine za odvoz biootpada. Oni od toga proizvode bioplin pa su povlašteni proizvođači električne energije, pa na osnovu toga još imaju subvencioniranu cijenu električne energije i onda još u konačnici plaćamo proizvod. Dakle, tri puta plaćamo nešto i još im plaćamo i odvoz resursa. Dakle smatram da ako je biootpad u ovom dijelu resurs i biomasa da ga tako treba i tretirati i kod cijene otpada za kućanstva i umanjiti tu cijenu otpada za kućanstva. Hvala.
Sve to što ste rekli je regulirano sadašnjim propisima i jednostavno je takvo kakvo je, mi vodimo računa da kada su u pitanju biogoriva da sljedivost sirovine bude itekako praćena. A što se tiče ovog dijela u kojem spominjete i situaciju u Gradu Zagrebu i odvoženje i plaćanje odvoza, očito to su prakse koje ne postoje samo u Zagrebu nego i u ostalim europskim zemljama. Ono što mi mislimo napraviti, a to je da kada je u pitanju biogorivo da taj dio bude savršeno transparentno odrađen da ne bi biogorivo bilo ustvari više štetno nego korisno kao u pitanju smanjenje CO2 emisije.
Molio bih sada poštovanu kolegicu SElak Raspudić za repliku. Izvolite.
Molila bih vas jedno razjašnjenje. Naime, ocjena stanja razjašnjava da cilj od 10% za 2020.nismo ni blizu uspjeli ostvariti. Budući da je taj cilj bio teško doseziv direktivom su povećani faktori kojima se množi električna energija iz obnovljivih izvora i potrošnja u cestovnom prometu sa 2,5 na 5 i željezničkom prijevozu s 1 na 2,5. Znači li to da se prosto promijenila formula da bi ispalo da se cilj može dosegnuti dok u praksi sve ostaje isto ili to znači nešto drugo? Jer ovako kako ja to razumijem ispada da nemamo u praksi provođenje zelenih politika nego ćemo promijeniti formulu da možemo imati privid provođenja zelenih politika u praksi.
Izvolite odgovor.
Apsolutno ste u krivu, nije nikakav privid i nije nikakvo naštimavanje. Radi se o sljedećem, mi smo zajedno sa električnom energijom otprilike jedno 7% uspjeli, a ne 10 i tu je taj problem što nismo stigli do 10, a ovo sada što imamo u zakonu već u prošlim izmjenama da se množi faktor, to je znači sukladno europskoj direktivi, to množenje faktora je ustvari stimulacija da se obnovljiva električna energija koristi u prometu, da se jednostavno energija od litre bogoriva je ista takva energija električna vrijedi pet puta od te jedne litre odnosno jedne jedinice biogoriva i to je tako po direktivi i to je tako dosta logično, obzirom da infrastrukturu na benzinskim pumpama za sagraditi treba uložiti veliki dio novaca i jasno da je taj dio stimulirajući za obveznike da oni idu u tom pravcu, jasno uz našu još potporu samih tih investicija.
Hvala vam. I zadnja replika, kolegica Orešković, izvolite.
Hvala, predsjedavatelju. Pa evo, u svom izlaganju izložili ste kontinuitet izmjena našeg zakonodavstva s kojima smo se približavali direktivama EU-a, ja u tome vidim napredak i pozitivne korake u RH u pravcu zelenije ekonomije. Međutim ono što mi nedostaje, nedostaje mi konkretni statistički pokazatelji o tome jesmo li i u kojoj mjeri mi uistinu sa svim ovim zakonodavnim izmjenama, povećali korištenje obnovljivih izvora energije u prometu, pa me zanima koji su konkretni planovi Vlade, koje konkretne mjere koje ćemo poduzeti u tom smjeru? Naime, zakonodavstvo koje mi sada gradimo, doista je slično i sve sličnije EU-u, međutim naša praksa od toga značajno odstupa. Voljela bi da je ta diskrepancija manja.
Izvolite, odgovor.
Apsolutno je statistika tu jasna, znači do početka prethodne Vlade i ove Vlade, mi smo imali niti 1,5% udjela biogoriva u prometu odnosno obnovljivih izvora u prometu. Mi smo završili prošlu godinu sa skoro 7%. Znači statistika je tu jasna. U nepune 4 g., mi smo uspjeli napraviti takav napredak, zašto? Zato što smo ono što bismo rekli, baš se založili brutalno za provođenje prethodnog zakona, direktiva, svega ostalog, uspostavili sustav obveznika, uspostavili sustav kontrole i uspostavili sustav naplate penala odnosno naknade za okoliš, 260 milijuna kuna je u Fond za okoliš uplaćeno po ovoj osnovi koji će vratiti u ciljeve za biogoriva odnosno za obnovljive izvore u prometu iduće razdoblje.
Hvala vam. Hvala vam, državni tajniče, gotovi smo s replikama pa se možete vratit na svoje mjesto a mi ćemo sada pitati izvjestitelje odbora žele li uzeti riječ? Ne. Onda idemo na raspravu, prva na redu, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicama. Dakle, pred nama je izmjene i dopune Zakona o biogorivima za prijevoz. Riječ je o osnovnom zakonu koji je bio iz 2009. g. i kojeg smo sad je ovo već jedno 5., 56. izmjena, ja ču ovu svoju raspravu nešto malo formalno a nešto malo i suštinski. Dakle onaj dio, možda je došlo vrijeme da imamo novi zakon, možda bi nam bilo jednostavnije to sve zajedno pratiti ali dobro, vi ste se odlučili za ovu metodu. Između ostalog, usklađujemo se sa direktivama EU-a i sve ok, a imamo niz uredba i pravilnika koji su bili temeljem zakona tih iz 2009., zadnja izmjena je bila 2018. pa u ovoj prijelaznoj odredbi u čl. 28. se opet vidi da postoji neki rok u kojem se moraju uskladiti i pravilnik i uredba i sve ostalo da bi se moglo koristiti. I sad dolazimo do suštine. Tamo negdje 2000., ja sam dobila jedan odličan kalendar koji je jedan naš uvaženi umjetnik radio a taj kalendar je bilo kako koristiti i za što se svašta može koristiti dakle 2000. je u pitanje, dakle prije 21 g., za što se mogu koristiti otpad, za što se mogu koristiti vjetar, plima, oseka i sve ostalo jer je tada Institut Hrvoje Požar napravio analizu kako i što možemo koristiti. Meni je to bio zgodan kalendar, to je jedan od onih koje sam ostavila zato što je dobro izgledao i našalio se s tim svim zajedno i nedavno sam ga u jednoj od nekakvih pretumbacija opet pogledala i pogledala sam te svoje knjižice koje je tada Hrvoje Požar napravio, da vidim gdje smo mi sad. Mi možemo na teoretskoj razini govoriti o niz stvarima, možemo pokazivati postotke kako hoćemo ali u stvarnosti smo negdje drugdje. Zbog toga ni ne čudi da imamo i odredbu u ovom zakonu koji kaže da naravno biogorivo može se proizvoditi i iz izvora koji nisu svi iz područja Hrvatske nego mogu biti i uvezeni pa pretpostavljam da ćemo onda da neko ko će se i tim baviti, može i otpadom uvoziti. Ali što je suština svega toga? Dakle, ja uvijek kad čitam bilokoji zakon, onda me zanima cilj, zanima me smisao i zanima me da li je zaista realno ostvarivo da ga ostvarimo. Dakle, konačni cilj je da vodimo računa o klimatskim promjenama koje su stvarnost, konačni cilj je da ima dakle ta dimenzija ne karbonizacije, konačni cilj je da bude ekološki prihvatljiviji, osviješteni, da pokažemo da smo kao zemlja vodimo računa, kako ćemo to ostvarit? Kako je realno da ostvarimo? Dakle, onaj cilj da će se do 2020. ostvariti 10% je bio nerealan. Kako smo mi ostvarili cilj da imamo dio energije iz obnovljivih izvora koji se tako zovu u trenutku kad je voda postala obnovljivi izvor pa smo mogli pokazati sve hidroelektrane? Mi uopće u toj priči odnosa prema zaštiti okoliša koji sad više to nije trend zaštite okoliša, prestali smo, nije ni trend ni održivi razvoj nego je zapravo trend baviti se i suprotstaviti se klimatskim promjenama, mi cijelo vrijeme zapravo lutamo. I kod nas je jedno vrijeme zaista bio hit vjetroelektrane. I svaki županijski plan je imao valjda 20 pola za vjetroelektrane, onda se pokazalo da to baš i nije tako, onda su krenuli solari koji se nisu baš nešto zadržali. Onda smo imali u jednom trenutku tvornice za biogorive koje zbog subvencija koje su im bile obećane, a nisu isplaćene su zatvorile. Dakle, vi tvornicu zatvorite i idete dalje. Kolega državni tajnik o tome dosta toga zna jer je bio ili pomoćnik ministra ili državni tajnik ja mislim u protekle 4 vlade ako se ne varam pa onda može govoriti o tom jednom kontinuitetu kroz svih vlada što je koja vlada napravila ili nije napravila. Moj sin koji je završio strojarstvo i doktorirao je na motorima koji imaju, koji mogu paralelno koristiti i standardno gorivo dakle fosilno i biogorivo. I ja naravno ne znam ni reći kako je tak njegov doktorat, niti se u to razumijem. Ja sam ga, jedino pitanje koje sam ja imala, daj ti meni reci dal se to može napraviti. Veli samo ovisi koja će industrija odlučiti uložiti u to i koliko ste, koliko se novaca spremno dati za to. Dakle to je bilo jedno pitanje koje je bilo vezano o tome, dakle energija koja je obnovljiva košta. I to uopće nema dileme. Električna vozila ajdemo to razlučiti do kraja. Dakle, koliko je industrija automobilska odlučiti u električna vozila toliko će ona biti bolja. U električnim vozilima imate 2 problema i to moramo znati sad i probat to sada riješiti. Jedan problem je električne energije. Dakle, ne pune se oni iz zraka. Ako imate punionice, imate veću potrošnju električne energije, ako imate veću potrošnju električne energije morate znati od kud ćete ju proizvoditi. Ja recimo apsolutno mislim da bi bilo elementarno da bilo koja višestambena zgrada koja ima u podrumu garažu da ima i mjesto za punjenje električnih auta. Dakle, apsolutno su nekakve, ali to moramo znati, moramo znati ako mi u jednom trenutku na našim prometnicama imamo 100.000 električnih automobila koliko je to povećanje električne energije što to nama znači u nekom drugom elementu. Imate i još jednu temu koja je vezana uz električne automobile protiv kojih dapače ja mislim da je dobro. Imate tama akumulatora, ima tema o akumulatorima bakra, imate tema tko proizvodi taj bakar pa onda će netko uvoziti, izvoziti ili ne znam što sve ne i imate temu otpada. Dakle, problem vam je u električnim automobilima, dakle ti akumulatori odnosno što je način na koji se brinete o otpadima. Dakle, sve to trebate staviti na papir i odlučiti se. Dakle, mi ako smo se odlučili da Fond za energetsku učinkovitost i zaštitu okoliša financira električna, kupnju električnih automobila onda smo se odlučili voditi računa i o svim drugim stvarima. Ne za 5 godina pa se čudimo, papir trpi sve što na tom papiru možemo napisati. Dakle, mi možemo imati odlične zakone, oni mogu biti u skladu s direktivama EU, može biti sve odlično ali ajmo vidjeti u stvarnosti što to znači sad, jer nam se već puno puta desilo pokušaj i promašaj. Pri tom, dakle s jedne strane ćemo financirati vezano sve uz električna vozila sve ok, dakle postoji još jedna stvar koja je u ovom zakonu navedena o kojoj trebamo voditi računa. To je javni prijevoz. Dakle, tko u smislu globalnog opće zagađenja, oni koji gade, krivo govorim, dakle uopće pokušavam naći pravu riječ, koji su zagađivači. Dakle, u javnom prijevozu, željeznice koje mi nemamo baš pretjerano, avioprijevoz gdje još uvijek je tema koje gorivo može biti i brodski prijevoz. Dakle, kad malo uđete dublje u sve ovo zajedno, u brodskom prijevozu brodari su jedni od prvih koji su krenuli koristiti biogoriva. Što im se desilo? Razvijale su se alge u tim velikim spremnicima jer oni imaju velike spremnike jer naravno brod koji plovi od ne znam od Rijeke do Australije ne stane malo po putu pa se nešto dopuni. Dakle, sve to je tema o kojem trebamo voditi računa. Ja sam jedna od koja će se prva zalagati za sve opcije. Mi smo mala zemlja, pred nama je plan koji zaista omogućujemo, na raspolaganju nam je 6 milijardi EUR-a, dakle veliki novci. Zove se plan oporavka i plan otpornosti. Ono što je meni važno u tom planu je plan otpornosti. Ja apsolutno mislim da moramo razvijati, mi imao tu jaku ekološku, ekološki element, da jedan od tih stvari zaista bude da vodimo računa i da nam uopće promet bude ekološki prihvatljiv, ali moramo znati što hoćemo, moramo znati kud idemo. Mi u ovom času nemamo ni jednu tvornicu biogoriva, nemamo. Ja se tu mogu s državnim tajnikom složit vi kad proizvodite nešto što će biti za tu tvornicu morate imati tvornicu jer nećete proizvodit pa će vam transport koštati više nego proizvodnja. Ali u trenutku kad donosimo odluke, a odluke moramo donijeti ne zato što mi hoćemo ili nećemo, ne zato što lutamo ili ne lutamo jer smo dio jednog velikog projekta koji se zove EU i oni će nas tjerati na neke stvari [[Upadica: Hvala vam.]] samo moramo znati što hoćemo. Hvala.
Zahvaljujem. Sada je na redu Klub zastupnika Hrvatskih suverenista, poštovani kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predlagatelju, kolegice i kolege, u Šibensko-kninskoj županiji točnije u gradu Šibeniku postoji Regionalni centar za zbrinjavanje otpada Bikarac koji je tu jedan od najmodernijih, najboljih i najnaprednijih u Hrvatskoj gdje se uložilo već stotine miliona kuna i sad ima jedna golema višemilijunska investicija gdje se rade goleme tvorničke hale gdje bi se selektirao otpad na biološki, na organski i anorganski otpad i koji bi se nakon toga zbrinjavao propisno. I sada taj otpad kad se razdvoji on vam se zbrinjava na nekoliko načina, npr. papir vam se vozi u Belišće i taman taj trošak zapravo prikupljanje i svega je i trošak transporta, tu nema nikakve zarade, ali ok, znači maknuli smo papir iz okoliša. Što se tiče organskog otpada tu nema vizije, znači mi tu biogorivo nećemo proizvoditi tu nema nikakve vizije i onda sve to zapravo što se razvrsta to vam se razvrstano vozi, znate gdje, u Austriju. I onda mi dovezemo šlepere i šlepere tog razvrstanog otpada u Austriju i platimo Austrijancima što to uzimaju, a onda Austrijanci od svega toga naprave znate što, energiju. I sad ja ne znam jeste me razumjeli? Dakle, mi njima platimo i damo im energent i oni uz pomoć tog energenta koji je među ostalom i biogorivo se proizvode oni se griju na primjer ili proizvode električnu energiju ili stavljaju to biogorivo u rezervoare automobila. E sad mene zanima je li nama jednak interes da Austrijancima bude toplo kao što je i Hrvatima, da bude Hrvatima toplo? Ja mislim da bi nam primarni interes trebao biti da bude Hrvaticama i Hrvatima odnosno našim građanima naše države Hrvatske toplo, a za Austrijance više-manje. Ali ja mislim mi kao da smo Caritas, mi bi mogli zapravo promijeniti naziv države u karitativna RH jer za one koji nisu shvatili ja ću treći put ponoviti što mi radimo, ali ovo je jedna od najnaprednijih i najbolje uređenih regionalnih centara za zbrinjavanje otpadom, a tako će funkcionirati i ostala. Dakle, umjesto da imamo svoje spalionice, da kod sebe to prerađujemo i da proizvodimo biogorivo i da to onda biogorivo na to biogorivo pokrećemo automobile i da zadovoljimo tih 14% koliko trebamo imati, mi sav taj to naše selektirano smeće, a na selekciju smo potrošili milijune kuna, odvezemo u Austriju, platimo Austrijancima što su to uzeli i onda oni to ne stave na deponij nego od toga rade ono što bi mi mogli raditi. Dakle, ja sam tri puta ponovio istu priču da bude i vama jasno kolegicama i kolegama, vama kao predlagatelju, ali i cjelokupnoj hrvatskoj javnosti. Ja mislim da radimo nešto što je van svake pameti i ja vas stoga molim da ovu moju priču ovo što sam ja rekao da uvažite i da razmislite da li se otpada u Hrvatskoj zbrinjava na pravi i adekvatan način i ima li ovo ikakvog smisla? Ja mislim da nema.
Treći će govoriti u ime Kluba zastupnika Mosta poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Državni tajniče, kolegice i kolege. Obnovljivih izvori energije su vrlo bitni tako i biogoriva, ovdje govorimo u prometu, međutim činjenica je da mi u RH što se tiče obnovljivih izvora možemo otići npr. ne radi se o biogorivima, ali se radi o dijelu ove teme da se poveća korištenje obnovljivih izvora u Krš-Pađene. To je jedan od kriminalnijih projekata na štetu hrvatskoga naroda, tako i po pitanju ovog biogoriva moramo razmišljati da bude u korist naroda, a ne protiv naroda i stranih investitora. Ministar ugroze okoliša Ćorić kada prepisiva ove uredbe onda se moramo zapitati što on radi, kakve on odluke donosi zajedno sa inspektoratom koji primjer spomenuo sam maloprije nije riješio problem ne samo zelenih politika na koje se poziva Europska komisija, Europsko vijeće, naš premijer koji ima Plenković koji ima super odnose sa europskim čimbenicima, kako kaže on svojim riječima, međutim zelene politike u RH, a poglavito što se tiče biogoriva su u RH ne na, mislim toliko je to površno, mislim prepisano je odlično jel, ciljevi su možda plemeniti, obnovljivih izvori su vrlo bitni, smanjivanje fosilnih goriva je vrlo bitno, smanjenje stakleničkih plinova je vrlo bitno, međutim kada pogledam te politike, evo spomenuto je i maloprije gospodarenje otpadom. Evo ja samo razmišljam kako je moguće da 120km ministar da bi zadovoljio nekakve europske uvjete koje imamo da ne bi plaćali penale jel su morali biti već uklonjeni, sanirani centri gdje se prikuplja otpad, sadašnja odlagališta otpada koji su novac onu iz Vrgorca 120km autoputom šalje iz Vrgorca komunalni otpad u iste sanitarne uvjete kao što je u Vrgorcu u Sinj i to odlaže se na taj način. Znači stara vozila po 20, 30 godina, autoputem, znate koliko je to ispušnih plinova, koliko se oštećuju, koliko se to staklenički plinovi povećavaju, koristimo fosilna goriva, a u isto vrijeme kad pozivamo se na ovih dostizanje ovih 14% onda biogoriva u prometu onda se pitamo kako je moguće da smo u RH dali stranim investitorima da istraživaju naše Dinaride na području osam županija koje će moći koristiti fosilna goriva, govorim dali smo sad da koriste fosilna goriva, onda koju mi politiku vodimo? Jel vodimo da stranim investitorima damo naša fosilna goriva jer ako bude fosilna goriva u istraživanju onda će moći koristiti onda će moći koristiti 20-tak, 30-tak godina ovaj, oni će moći ovaj, koristiti ta fosilna goriva. Kolega Borić, vidim da mašete glavom, da vi znači, odobrajete ovo moje. Buše Dinaru, Velebit, ne samo planine koje su značajne po svemu, ... [[Govornik se ne razumije.]] nego je to proglašena su parkom prirode. Evo, nedavno ovaj Sabor je proglasio ta područja parkom prirode. Znači mi moramo definirati, ne samo prepisivati uredbe, direktive, zakonodavstvo EU nego to moramo primjenjivati. Mi moramo to primjenjivati i isključivo gledati interes ljudi, a povećanje obnovljivih izvora u RH je isključivo primjer Krš-Pađene koji je štetan projekat, na štetu građana RH, to je jedna od prvih odluka ministra Ćorića kad je postao u ovome resoru, prvih odluka da se pokrene taj projekat koji će koštati hrvatske građane 2 milijarde kuna. Znači mi naše potencijale kao i u biogorivu, postavio sam vam pitanja vama, državni tajniče, mi naše potencijale koje imamo, mene zanima koliko poljoprivrednih površina sada se obrađuje ili koliko se koristi za proizvodnju biogoriva? A sredstva su nam kao omogućena u EU fondovima, radi se o ogromnim novcima. Ništa. Ili vrlo malo. U isto vrijeme, slažem se da je poljoprivredno zemljište vrlo bitno za proizvodnju hrane. Međutim, mi imamo 700 tisuća hektara neobrađenog poljoprivrednog zemljišta koje bi se djelomično moglo koristiti u poljoprivredi i za biogorivo. Tako da zelena politika u RH i obnovljivi izvori, povećanje obnovljivih izvora govori sve, primjer, opet ću ponoviti vjetroelektrane Krš-Pađene koje košta hrvatske građane ... [[Govornik se ne razumije.]] jeste ikada čuli koalicijske partnere vladajućih SDSS da je ikada spomenuo, Milorad Pupovac Krš-Pađene? Jeste ikad ... [[Govornik se ne razumije.]] je li bilo tko od njih? Tu ljudi koji teško žive, srpska nacionalna manjina, naši sugrađani, politički Hrvati jer žive u Hrvatskoj su ostavljeni na milost i nemilost i u ekološkom smislu, ako ste vidli na šta to izgleda, je li to uz kuću. A dobiti imaju, tko? Strani investitori. Onda jutros slušam kolegicu Šimpragu u ime Kluba SDSS-a gdje plače nad, suze lije, vapaj do neba nad okolišem u Lici, na našim vodama, a u isto vrijeme, dožupanica je cijelo to vrijeme bila u Šibensko-kninskoj županiji. Znači zelene politike moraju biti u korist hrvatskim građanima, a ne u korist stranih investitora, poglavito obnovljivi izvori energije. Uz to, naša infrastruktura, mi imamo za prijevoz, za korištenje ovaj, ovih bio, u biti obnovljivih izvora, evo, koliko sunčeve energije mi koristimo za pitanje prijevoza, sunčeve energije? Koliko koristimo, spomenuli ste željeznicu, je li znate, državni tajniče, kolegice i kolege, da je nakon 100 godina ukinut noćni vlak Split-Zagreb, već ako govorimo o ekologiji. I da apsolutno ništa nije uloženo u taj projekat, umjesto da, naše potencijale, sunčevu energiju koristimo tu, mi smo je ugasili, evo, kolega, predsjednik Odbora za promet, neka kaže je li ukinuta linija Split-Zagreb, di će se izgubiti na ličkoj i dalmatinskoj prugi oko 150 radnih mjesta, uz to što u tu infrastrukturu je uloženo 0 kuna, kolegice i kolege moje, iz 9. izborne jedinice. 0 kuna i nije predviđeno ništa. I mi govorimo o ulaganju u prijevoz koji je ekološki čist, koji koriste obnovljive izvore. Koliko imamo sunčanih elektrana ili gdje će se napuniti vozilo ili gdje će se projekat evo, u Splitu je bio projekat, dao je Most nezavisnih lista Ante Čikotić projekat da na Karepovcu na smetlištu, Karepovcu, da bude ova, sunčana elektrana koja će se puniti autobusi. Ali ne prihvaća se to, zašto? Ne prihvaća se jer je puno bitnije da našu dicu prevoze autobusi, našu dicu školsku staru, stari 40 godina, svaki, svaki, slušajte, svaki tjedan jedan izgori koliko su stari, a idu na naftu, ne idu na fosilna goriva, nisu to mladi, nisu to, a taksije ste ograničili kako biste se dodvorili Uberu, vaša Vlada, kako bi se dodvorili Uberu na 5 godina. A vamo mogu autobusi imati, ne znam, 50 godina. Stara tehnologija, dizelaši. To je prihvatljivo tako govoriti o stakleničkim plinovima, smanjenju, o fosilnim gorivima, smanjenju, u isto vrijeme davati istražna polja i da eksploatiraju strani investitori, a pozivati se na ove uredbe koje propisivate u biti, obmana naroda i javnosti koji plaćaju ... [[Govornik se ne razumije.]] obnovljive izvore kao što je Krš-Pađene.
Sada je na redu g. Pero Ćosić ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Pitanje klimatskih promjena jedan je od glavnih svjetskih problema u 21. st. Stoga EU do 2050. želi postići klimatsku neutralnost odnosno postati gospodarstvo s nultom neto stopom emisije stakleničkih plinova. To je cilj Europskog zelenog plana i temelji se na Pariškom sporazum o globalnom djelovanju na području klime. A za postizanje klimatske neutralnosti potrebno je djelovanje svih gospodarskih sektora. Samo sektor prometa u ukupnoj energetskoj potrošnji ima udjel od 30%, a u emisijama stakleničkih plinova u EU oko 25% od čega je 70% generirano iz cestovnog prometa. Stoga su jasni da kažem smjerovi u kojima bi se trebalo djelovati da se ispune uvjeti Europskog zelenog plana. Hrvatsko zakonodavstvo donijelo je niz mjera kojima se nastoji smanjiti emisije zagađivača čime se otvorila potreba za novim prihvatljivim izvorima energije. Tako je Zakon o biogorivima za prijevoz koji je donesen 2009. godine imao za cilj promoviranje korištenja proizvodnje biogoriva za prijevoz. Petom izmjenom zakona 2018. godine propisana je obveza korištenja obnovljive energije u svim oblicima prijevoza i do 2020. trebala je iznositi 10% s tim da su biogoriva tzv. prve generacije to su biogoriva od uljarica, šećerne kulture, žitarica trebale činiti najviše 7% da se ne bi evo prenamjenjivalo zemljište koje je potrebno za proizvodnju hrane. Stoga se potencira na korištenje i električne energije u prijevozu. Povećani su faktori kojima se množe električna energija iz obnovljivih izvora, a potrošenom cestovnom prijevoz sa 2,5 na 5 i željezničkom prijevozu sa 1 na 2,5%. Sukladno tome uvedena je obveza korisnicima goriva u javnom prijevozu što uključuje i željeznicu da za potrebe prijevoza koriste isključivo obnovljivu električnu energiju za koje je izdano jamstvo podrijetla. Zadani cilj od 10% nažalost čuli smo nije dosegnut te udio obnovljive energije na našem tržištu kreće se između 5 i 6%. Tajnik je rekao da godinu završava na 7%, znači čine se napori. Zbog ostvarenja zelenih ciljeva EU te prenošenja odrednica Direktiva 2018/2001 ali i zbog nas samih potrebne su nove izmjene zakona. Direktivom je svakoj državi članici propisano da udio obnovljive energije u konačnoj potrošnji energije u sektoru prometa bude minimalno 14% do 2030. godine. To je u skladu sa ciljem Europskog parlamenta koji je donio prošle godine. Radi se o postizanju klimatske neutralnosti do 2050. i smanjenju emisija stakleničkih plinova za 55% do 2030. godine, a u usporedbi sa razinom iz 1990. godine. Koliko mi je poznato do sada je samo 5 država članica EU i zakonski definiralo postizanje klimatske neutralnosti. Švedska je primjerice želi nultu stopu emisija postići do 2045. godine. Da bi Hrvatska do 2030. godine imala 14% udjela obnovljive energije za prijevoz, prijedlogom ovog zakona utvrđuje se način da postizanje tog dijela, utvrđuje se način za postizanje tog dijela kombinacijom obveza stranaka obveznica stavljanja obnovljivih izvora na tržište korisnika goriva u javnom prijevozu i javnom sektoru te županija i gradova kroz poticanje energetske učinkovitosti u prometu i izgradnje infrastrukture za alternativna goriva. Izmjenama i dopuna zakona propisuje se i obveza izvješćivanja kao i evidentiranja biogoriva te ostale obnovljive energije sukladno zahtjevima održivosti i smanjenja emisija stakleničkih plinova. Također se vrši usklađivanje s odredbama navedene direktive koje se odnose na količine, kakvoću i način plasmana pojedinih biogoriva, naprednih goriva odnosno ostalih obnovljivih, izvora obnovljive energije za prijevoz. Bitno je napomenuti da predloženi zakon propisuje i sankcije za prekršitelje. Propisane su kazne za pravne osobe koje su obveznici staviti biogoriva na tržište, a to ne čine. Također su propisane sankcije za korisnike električne energije u javnom, cestovnom i željezničkom prijevozu ako za potrebe prijevoza ne nabavljaju isključivo električnu energiju proizvedenu na postojenjima koji koriste obnovljive izvore. Promet je preduvjet mobilnosti ljudi i razmjene dobara i mora zadovoljavati potrebe stanovništva i gospodarstva. Stoga treba s jedne strane omogućiti daljnji razvoj prometa, a s druge strane smanjiti njegov negativni utjecaj na okoliš i ovisnost o uvozu nafte. Sektor prometa treba preći sa primarnog cestovnog na veći udio željezničkog, riječnog i morskog prometa i razvojem i modernizacijom željeznica te povezivanjem različitih vrsta prijevoza u multimodalni promet diljem Europe doprinijet ćemo ciljevima Europskog zelenog plana. Pozitivni efekti korištenja biogoriva su ekonomski i gospodarski. Da bi pridonijeli održivom razvoju Hrvatske treba povećati količinu biogoriva kako u sektoru proizvodnje tako i u sektoru potrošnje. Biogoriva osim što smanjuju ovisnost o fosilnim govorima potiču i energetsku neovisnost Hrvatske. Očekujemo da će se gospodarstvo razvijati u ovom smjeru i možemo povećati ekonomski rast uz benefit smanjenja emisije stakleničkih plinova što je od iznimne važnosti za našu budućnost. Da ne bi ovisili o uvozu, a trebamo uložiti u inovacije kao i u razvoj trebamo prijeći sa prve generacije proizvodnje biogoriva na drugu, ali i na treću, a time nećemo trošiti površine koje su potrebne za poljoprivrednu proizvodnju odnosno hranu. Istaknuo bi da se govori o jednom velikom projektu koji se planira graditi odnosno raditi u Ini rafineriji Sisku gdje bi se krenulo u proizvodnju biogoriva druge generacije, a proizvodnja bioetanola bila bi iz biomase gdje osnovna sirovina bi bila biljka Miskanthus, a to je biljka koja raste na područjima trenutno Azije i Afrike, znači nije domaća biljka. To može postati jedan važan faktor za razvoj biogoriva u ovom dijelu Europe i stoga bi ovaj projekt mogao postati jedan strateški, investicijski projekt za RH, a radi se zaista o jednom velikom investicijskom projektu oko 250 milijuna EUR-a od čega bi se dio sredstava osigurao iz Inovacijskog fonda EU. Bilo bi dobro evo da taj projekt što prije i zaživi. Privatna ulaganja trebamo poticati putem postojećih instrumenata, fondova i institucija EU-a kao i putem novih inovativnih rješenja. Europa je trenutno usmjerena na vodik koji je evo s razlogom se naziva gorivom budućnosti, zbog njegovog velikog potencijala u emisije stakleničkih plinova pa moram reći da je takav. Projekt je u pripremi i u Slavonskom Brodu gdje se već duže vrijeme govori o izgradnji jedne plinske elektrane koja bi pokrivala samo vršne potrebe za energijom, kako u RH, tako i okolnih zemalja, a onaj višak energije koji ne mogu prodati elektrolizom vode, proizvodili bi vodik a taj dobiven CO2, znači staklenički plin koji se koristi zagrijavanjem na plinskim turbinama, hvatao bi se posebnim uređajem i posebnim postrojenjima te bi se komprimirao i cjevovodom vodio do naftno-plinskih polja na području istočne Slavonije i tamo se tajno skladištio u geološkim strukturama, tako da bi ova termoelektrana, iako koristi plin za pogon, bila da kažem sa jednom nultom stopom emisije stakleničkih plinova. Krajnje je vrijeme evo da drastično smanjimo ovisnost o tržištima fosilnih goriva a razvoj biogoriva za prijevoz može potaknuti zapošljavanje u novim zelenim tehnologijama, proizvodnjom i korištenjem biogoriva i naprednih goriva odnosno električne energije i vodika proizvedenih iz obnovljivih energija u prijevozu, ostvarili bi se interesi RH u području energetike i zato će klub HDZ-a podržati ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju. Hvala lijepa.
I vama. Sada ispred Kluba zastupnika Domovinskog pokreta govorit će gđa. Ružica Vukovac. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, dosadašnjim izmjenama zakona iz 2018. g. uspostavljeno je funkcionalnije tržište biogoriva, uveden je model penalizacije obveznika stavljanja biogoriva na tržište koje su osim naknada zbog nestavljanja biogoriva na tržište, dužni plaćati i dodatnu naknadu ako nisu smanjene emisije stakleničkih plinova. Ova mjera je rezultirala povećanjem udjela biogoriva na tržištu RH te je u 2019. g. bila 5,26% udjela u ukupnim benzinskim odnosno benzinima i plinskim uljima stavljenim u promet. Sukladno tome, osim distributera, benzinskim i dizelskim gorivima, obveznici sustava su javna poduzeća u prijevozu, dakle željeznice, tramvajski prijevoz koja su obvezna koristiti isključivo obnovljivu električnu energiju te gradovi i jedinice regionalne samouprave koji su također odgovorni za povećanje obnovljive energije u prijevozu uključivo i razvoj alternativne infrastrukture. RH dostizanje cilja od 14% vidi upravo u korištenju električne energije u prijevozu. Proizvodnja biogoriva iz bio otpada ima dvostruku korist a to je smanjenje otpada i smanjenje emisija CO2 no ukoliko se radi o proizvodnji biogoriva iz uzgoja prilikom kojeg se troši energija, svakako treba uzimati u obzir detaljnije kalkulacije u količini emisija CO2 u tom slučaju. Pučka pravobraniteljica Lora Vidović prije isteka svog mandata predala je Hrvatskom saboru posebno izvješće pod nazivom „Pravo na zdrav život i klimatske promjene u RH od 2013. do 2020. godine“. U njemu pokazuje povezanost ljudskih prava sa zaštitom okoliša i daje ocjenu poštivanja prava na zdrav život zajamčenog Ustavom. U njemu su analizirani problemi koji se odnose na zaštitu zraka, vode i tla, svjetlosno i onečišćenje bukom, neionizirajuće zračenje tzv. baznih stanica, održivo gospodarenje otpadom te klimatske promjene. Ova tema osobito je važna zbog nedovoljno razvijene ekološke svijesti institucija ali i šire javnosti o važnosti zaštite okoliša, prirode, klime i ljudskog zdravlja, što uzrokuje nedovoljnu razinu ostvarenosti prava na zdrav život. Važna je i u kontekstu klimatskih promjena čija je posljedica Hrvatska već osjetila i to tijekom poplava u istočnoj Hrvatskoj 2014. g. te požarne sezone 2017. godine. Opravdano je i pitanje je li pandemija bolesti COVID-19 neočekivana ili je logičan slijed događaja koji nažalost možemo očekivati ih sve više? UN proteklih su godina ukazivali na povećan rizik od pojave bolesti za koje se smatra da su izravno povezane sa uništavanjem staništa mnogih vrsta te narušavanjem bioraznolikosti. Upravo je pandemija, ističu u UN-u, najbolji pokazatelj međusobne povezanosti brige za okoliš i ljudskog zdravlja, kao i ostalih temeljnih prava i sloboda. Dodatno, Europska agencija za okoliš, ukazuje na mogućnost povezanosti onečišćenja zraka i siromaštva sa većim stopama smrtnosti od COVID-a 19. Ovo izvješće koje smo dobili u Saboru utemeljeno je na pritužbama građana i udruga postupanjima na vlastitu inicijativu samog Ureda pučkog pravobranitelja, zatim na podacima nadležnih tijela, terenskom radu i sudjelovanju u zakonodavnim aktivnostima. Provedba njegovih preporuka osnažila bi svakako zaštitu prava na zdrav život a time i ljudskih prava općenito i to kroz poticanje ekološki osviještenog vođenja politika i rada institucija što bi bilo u skladu sa europskim zelenim planom temeljem za oporavak EU-a od pandemije. Pravo na zdrav život iz čl. 70 Ustava odnosno pravo na zdrav okoliš još uvijek nije adekvatno prepoznato i posebno ne u međunarodnim ugovorima, ali nastojanja UN-a i EU-a su zadnjih godina ipak intenzivirana. Sve više je prepoznata uloga branitelja za ljudska prava koji se bave zaštitom okoliša a pokrenute su i prve tužbe zbog klimatskih promjena na Europskom sudu za ljudska prava te pritužbe UN-ovim ugovornim tijelima pa je tako Odbor za ljudska prava UN-a donio i prvi odluku o klimatskim izbjeglicama. Održivi razvoj te zaštita okoliša i prirode predstavljaju sveobuhvatno i izuzetno kompleksno međusektorsko područje koje obuhvaća između ostalih i industriju, energetiku, poljoprivredu, prometi druge sektore što iziskuje sustavnu i koordiniranu suradnju svih nadležnih tijela i na svim razinama, radi se o temi koja ima iznimno važne implikacije na ostvarenost ljudskih prava u RH te i u spomenutom izvješću primarno sagledavaju vezano uz ona područja u kojima su im se građani obraćali pritužbama i koja imaju najveći utjecaj na njihov svakodnevni život. Prije svega nažalost i dalje je nedovoljno razvijena ekološka svijest institucija o važnosti zaštite okoliša, prirode, klime i ljudskog zdravlja koja uzrokuje nisku razinu ostvarenosti prava na zdrav život. Ovdje ću istaknuti primjer zagađenosti zraka u Slavonskom Brodu gdje borba za pravo na čist zrak traje više od 12 godina. Pitajmo hrabre članice Udruge Brodske mame što one misle, čine li mjerodavni dovoljno da njihova djeca udišu čist zrak i piju čistu vodu? Imaju li i oni ustavna prava ili su ona ipak rezervirana za nekog drugoga? Zatim mogu istaknuti kašnjenja s donošenjem ključnih dokumenata zaštite okoliša i održivog razvitka. Niz propisa nam je međuresorno nekoordinirano. Nedovoljno se primjenjuje načelo predostrožnosti te se planiraju i provode projekti koji nisu ekološki prihvatljivi jer su usmjereni na fosilna goriva, grade se i otvaraju centri za gospodarenje otpadom iz kojih se pojačano emitiraju sumporovodik i lebdeće čestice, a građani se pritužuju kako zbog toga imaju zdravstvene tegobe. HS je o nekim od ovih problema prvi puta upoznat u okviru zasebnog poglavlja u redovitom godišnjem izvješću pučke pravobraniteljice za 2013.g., od tada su u sedam godišnjih izvješća nadležnim tijelima dali ukupno 72 preporuke za unapređenje sustava zaštite okoliša i ljudskih prava od kojih se 28 ponavlja više godina. Prema procjeni u potpunosti ih je izvršeno samo šest, a djelomično tek osam. No vratimo se biogorivima i prometu. U povijesti su motori s unutarnjim izgaranjem na biogoriva bili glavni pogon u prometu, ali danas promet uglavnom ovisi o tekućim fosilnim gorivima, smanjenje rezerve fosilnih goriva i velike globalne promjene su razlog za ponovno oživljavanje upotrebe biogoriva. Predmetne analize rađene po ovom pitanju u pravilu daju ocjenu utjecaja meteoroloških parametara kao što su temperatura i oborine na proizvodnju sirovina za biogoriva, modeli su izrađeni na osnovi podataka FAOSTAT, DATEBASE I Climate Research Unit iz rezultata ovih analiza može se vidjeti da meteorološki parametri imaju važan utjecaj na proizvodnju sirovina za biogoriva, posebno veliki utjecaj ima upravo temperatura. Rezultati također pokazuju da povećanje temperature smanjuje proizvodnju većine sirovina. Samo u primjeru proizvodnje soje model pokazuje pozitivan utjecaj više temperature na proizvodnju. Različite analize pokazuju da će se u budućnosti temperatura zraka u prosjeku povećavati i to za otprilike 1,1 do 1,6 stupnjeva, ako gledamo prosječne temperature u razdoblju od 1980.-1999., projekcije padavina pokazuju interesantan scenarij tako da će se na nekim područjima povećati padavine za oko 20%, a međutim na drugim područjima smanjivat će opet do 20%. Rezultati analize pokazuju da će se do 2100.g. globalna proizvodnja biogoriva zbog globalnih promjena smanjiti također za 40%. Provjerili smo i utjecaj na okolinu i rezultati pokazuju da ima proizvodnja tekućih biogoriva prve generacije puno veći utjecaj na okolinu nego proizvodnja fosilnih goriva ili proizvodnja električne energije različitih izvora. Rezultati nekoliko znanstvenih studija pokazuju da biogoriva prve generacije nisu rješenje za duže vrijeme jer ne možemo osigurati dovoljne količine, ali i zbog utjecaja koje oni imaju na okolinu. Nadamo se kako vladajući uzimaju u obzir i ove navedene okolnosti koje pokazuju znanstvene studije. Zahvaljujem.
Klub zastupnika SDP-a zastupat će gospodin Željko Pavić.
Poštovani predsjedavajući, poštovani tajniče sa suradnicima. Kolegice i kolege. Evo pred nama je još jedan Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona ovaj puta Zakona o korištenju biogoriva u prijevozu. Nažalost, Zakon o korištenju biogoriva u prijevozu je još jedan u nizu zakona koje smo imali u Hrvatskoj, ali ga se nismo kao i mnogih pridržavali u cijelosti. Sada imao obvezu da se uskladimo sa zakonodavstvom EU odnosno sa direktivama Europskog parlamenta i Vijeća od 11.prosinca 2018.g. o promicanju upotrebe energije iz obnovljivih izvora. Moram napomenuti da smo taj zakon usvojili još 2009.g. i da smo tada u njega prenijeli odredbe direktive iz 2009.g., da je nova direktiva Europskog parlamenta i Vijeća o kakvoći benzinskih i dizelskih goriva i izmjeni direktive iz 2009.g. donesena 2015., ali smo je mi implementirali u naše zakone odnosno prenijeli u naše zakone tek 2018.g., a 2018.g. je već donesena nova direktiva čije ćemo odredbe danas prenijeti odnosno ovih dana prenijeti u naš zakon opet sa zaostatkom od tri godine odnosno 2021.g. Uz evidentno kašnjenje čitajući prijedlog izmjena i dopuna zakona nisam uspio shvatiti zašto u čl. 3. st. 3. se tekst samo dopunjava pa to u stavku prema prijedlogu stoji sljedeće: „Korištenjem biogoriva i naprednih biogoriva odnosno električne energije i vodika proizvedenih iz obnovljive energije u prijevozu ostvaruju se interesi RH u području energetike utvrđenim dokumentima energetske i klimatske politike RH, zakonima i drugim propisima kojima se uređuje obavljanje energetske djelatnosti osobito u smislu ostvarenja nacionalnog cilja od najmanje 10% obnovljivih izvora energije u neposrednoj potrošnji u prijevozu do 2020.g.“. 2020.g. je prošla „odnosno od najmanje 14% do 2030.g. u RH.“ Nije mi jasno zašto se ostavlja 2020.g. i cilj koji i onako nismo ostvarili, znači 2019.g. smo ostvarili negdje otprilike oko 5,26%, a trebali smo do 2020.ostvariti 10% Kakvi su rezultati za 2010., ne znamo još točno, ali vjerujem da ćemo te podatke dobiti uskoro. U međuvremenu, su nam se desila veća odstupanju u korištenju i propisanih količina biogoriva u prijevozu, tako da propisani postotak od 10% biogoriva koji se trebao koristiti u prijevozu do 2020. g. mi smo u Hrvatskoj uspjeli doći tek do onih 5,26% koje sam spomenuo i to u 2019. g., a kakvo je stanje u 2020. vjerojatno ćemo dobiti kroz koji mjesec. I taj skromni rezultat postignut je zahvaljujući uvođenju modela penalizacije obveznika stavljanjem biogoriva na tržište, koji su, osim naknada zbog nestavljanja biogoriva na tržište, dužni plaćati dodatnu naknadu ako nisu smanjene emisije stakleničkih plinova. Znači i nakon ovog novog modela penalizacije, uspjeli smo doseći tek nešto više od 50% plana koji smo si zacrtali za 2020. g. 2018. g. smo u zakon prenijeli odredbe vezano za korištenje zemljišta i strojevima za proizvodnju biogoriva koji je uključio ograničenje od 7% na korištenje konvencionalnih biogoriva, odnosno bio goriva tzv. prve generacije. Naime, budući da se biogoriva prve generacije dobivaju od uljarica, šećerne kulture, žitarica te drugih kultura bogatih škrobom i uzgajaju se na površinama koje bi se mogle koristiti za svrhe tržišta prehrambenih proizvoda ili hrane za životinje, postala je bojazan da se ne bi dogodila indirektna promjena namjena zemljišta koja se koristi za proizvodnju hrane. Međutim, svi si mi moramo postaviti pitanje zašto bi se dešavala promjena namjene zemljišta koje se koristi za proizvodnju hrane, kad znamo da u Hrvatskoj imamo trenutno preko 400 tisuća hektara neiskorištenog poljoprivrednog zemljišta. Kada taj podatak stavimo u kontekst s podacima procjene da je po glavi stanovnika potreban jedan kvadratni metar oranice dnevno, odnosno da jedan hektar može prehraniti 27 osoba kroz cijelu godinu, dolazimo do spoznaje da prema toj preliminarnoj računici ovom površinom od preko 400 tisuća hektara potencijalno možemo prehraniti gotovo 11 milijuna ljudi godišnje. Da bi bio točniji u procjenama, moram napomenuti da ta brojka nešto manja jer tu moramo uzeti u obzir da dio tog zemljišta bez ulaganja nije pogodan za konvencionalnu intenzivnu poljoprivrednu proizvodnju. Bez obzira na to, ovi podaci su vrlo dobar pokazatelj da Hrvatska itekako ima mogućnosti i potencijal prehraniti, ne samo svoje građane, već proizvesti hranu i sirovine za izvoz te ni u kom slučaju ne postoji nikakva potreba za prenamjenu ili, odnosno za promjenu namjene zemljišta koje se već obrađuje i koristi za proizvodnju hrane, već da trebamo napokon početi koristiti prirodna bogatstva koja imamo. Trebamo koristiti potencijale za poljoprivrednu proizvodnju i napokon oživjeti hrvatsko selo. Umjesto toga, u Hrvatskoj uvoz potrebnih prehrambenih proizvoda iznosi više od 50% i još se iz nekih nepoznatih razloga pokušavamo osigurati da se na poljoprivrednim površinama ne bi vršio uzgoj kultura koje bi bile pogodne za proizvodnju biogoriva. Osim neuspjeha koji smo imali sa dostizanjem zadanih količina biogoriva za prijevoz i od zadanih 10%, uspjeli smo doći do 5,26%, osim neuspješne priče o energetskoj učinkovitosti jer smo do 2020. g. trebali postići 30% ušteda u potrošnji energije u prometu, osim neuspjeha sa stavljanjem poljoprivrednih površina u upotrebu, nažalost, bili smo svjedoci da su pojedini distributeri godinama zanemarivali obvezu primjene zelenih goriva, a korisnici koji su trebali, nisu kupovali biodizel, a to je opet, na našu žalost, prolazilo bez sankcija i kontrole. Budući da je postojao nacionalni plan, postojao je zakon, ali nisu postojale kaznene odredbe, nisu postojale sankcije za distributere goriva, ukoliko ne koriste biogorivo, pa se distributeri nisu, pa ga distributeri nisu ni koristili i svima vam je jasno da se to ne bi promijenilo na dobrovoljnoj bazi. Stoga je logično da se uvode kaznene odredbe i da se uvodi stroža kontrola distributera u dijelu korištenja biogoriva. Međutim, moramo sagledati kako se primjena ovog zakona odražava na našu hrvatsku ekonomiju, što nam to zakon donosi u smislu napretka, rasta BDP-a, rasta broja zaposlenih. Postavlja se pitanje što nam primjena ovog zakona donosi na području proizvodnje, stavljanja novih hektara poljoprivrednih površina u funkciju i možemo zaključiti, nažalost, ništa. Nažalost, moram konstatirati da nam u tom dijelu, ovaj zakon, bar za sada ne donosi apsolutno ništa. Zašto? Zato što se i ovaj put moramo okrenuti uvozu budući da smo u međuvremenu uspjeli ugasiti sve 4 tvornice biogoriva, iako, moram naglasiti da jedna od tih tvornica zapravo nije niti počela raditi jer su vlasnici shvatili kakvi ih uvjeti čekaju na hrvatskom tržištu. Tvornice su zatvorene, radnici su na burzi rada, poljoprivredne površine neiskorištene, a mi ćemo, ili opet uvoziti ili plaćati penale zbog mizernih rezultata koje postižemo u području korištenja alternativnih goriva u prijevozu. Svi znamo, svi smo osvijestili činjenicu da imamo jako puno neobrađenih poljoprivrednih površina, svi volimo govoriti o razvoju poljoprivrede, volimo govoriti o razvoju hrvatskog sela, jako smo gorljivi kad govorimo o kružnom gospodarstvu, ali moramo osvijestiti činjenicu da to u praksi ne funkcionira i da kružno gospodarstvo ne primjenjujemo i da nas takav pristup uvjerljivo gura na začelje EU i u sektoru poljoprivrede i u dijelu korištenja zelenih energija. Hvala lijepa.
Prelazimo na pojedinačne rasprave. Prvu raspravu ima gđa. Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče sa suradnicima. Dakle, pred nama je jedan zakon koji kad formalno ga gledamo dakle u smislu usklađenje s direktivama, usklađuje se s direktivom, jednako tako se tu neke izmjene i dopune su ažurne i aktiviraju se neke stvari koje su bile problem i tu, sve okej. No, ajmo doći do stvarne situacije koju imamo. Imamo niz zakona i to je sad već u posljednje vrijeme i prošli tjedan i pretprošli tjedan usklađujemo se sa direktivama, donijet ćemo zakon, a onda u stvarnom životu vidimo da je nešto posve drugačije. Hrvatska se treba opredijeliti kakva zemlja želi biti. Ja sam u svom radnom vijeku, najprije je bio pojam „zaštita okoliša“, onda je bio pojam „održivi razvoj“, sad imamo pojam „borba protiv klimatskih promjena - Zeleni plan“, svi smo, puna su nam usta toga, ali stvarno trebamo se opredijeliti što i kako hoćemo biti. U što ćemo ulagati, šta ćemo raditi, koje ćemo, koju ćemo proizvodnju poticati i iz toga se možda čitaju i neke stvari koje su vezane i uz ovaj zakon. Samo da si odgovorimo na pitanje kakav, kakvi u budućnosti hoćemo biti. Dakle, recimo čl. 4. i sad u st. 2. kažu, sirovine za proizvodnju bioplina, za promet i naprednih biogoriva i piše pod jedan alge. Fein! Odlično! Kolko imamo algi, šta radimo do sad sa algama, što ćemo u budućnosti raditi sa algama? Ja sam pred jedno 10.g. imala jedno predavanje u smislu energetske učinkovitosti u zgradarstvu i pokazala sam zgradu gdje na fasadi su alge i niko mi nije vjerovao da ta zgrada u stvarnosti postoji jel je izgledala dosta dobro i izgledalo je kao da sam fotošopirala, u stvarnosti je postojala. Dakle, u stvarnosti zaista postoji proizvodnja biogoriva, nekoliko faza tih biogoriva se je prošlo. Točno se znalo koji problem je bio u brodarskim, dakle gdje su, gdje su s onim velikim tankerima biogorivo i dodatno razvijalo alge, pa se moralo to gorivo bacat, dakle niz sve je prošlo. Ide druga faza industrije gdje je sa električnim automobilima. Mi ne proizvodimo električne automobile, ali ako se odlučimo da hoćemo pokazati i da hoćemo svojim građanima bit prijatelj, pa ćemo im sufinancirati kupnju električnih automobila, pa su nam ti električni automobili u redu. Onda mi, mi se za to moramo pripremit. Za to trebamo pripremit infrastrukturu da ovaj po putu kad ide ili u gradu se negdje može napuniti taj svoj automobil. Jedan od uvjeta bi bilo da u izgradnji višestambenih zgrada kao što sam rekla ili u javnim ili u nekakvim trgovačkim centrima ili na, da više niko ne može napraviti javno parkiralište, a da na tom javnom parkiralištu ne bude određeni broj mjesta za punjenje električnih automobila i posebno mjesto na kojem će se oni punit. Dakle, to su uvjeti koje moramo biti, ali on se ne puni iz zraka, dakle nema perpetum mobile od ničeg nešto, uvijek je nešto u nešto. Prema tome, to će, posljedica toga će biti da moramo voditi računa odakle nam električne energije. Ali ono o čemu bazično trebamo voditi računa je problem zagađenja zraka. Od klimatskih promjena dakle i od zagađenja zraka prije ove nesretne korone i covida je bilo jedan od velikih dakle neću reći najviše jel bi to bilo zaista neozbiljno, užasno veliki broj ljudi umire kao posljedica klimatskih promjena odnosno zagađenja zraka, što se kroz jedno vrijeme vidi. Sjećate se i mogu vas podsjetiti na slike Pekinga ili bez obzira kako ga zove, gdje su ona ogromna količina zagađenja. Zagreb je nedavno bio drugi grad u svijetu taj dan na temu „zagađenja zraka“. Jedan od razloga zagađenja zraka su naravno prijevozna sredstva. Jedan od razloga zagađenja zraka je javni prijevoz. Sad idemo u lokalne izbore, već vidimo sve naslove gdje kandidati obećaju brda i doline, zaista brda i doline jer svako ima čarobni štapić i vreću novaca koju štampa i drugi dan sve ovo što su prije napravili ništa ne vrijedi, ove će napraviti nešto savršeno idealno i najbolje moguće. Nisam vidjela nijedan, nijedan izborni program u kojem izbornom programu je bilo sav javni prijevoz. Na području moje županije ili na području mojeg grada će biti ekološki prihvatljiv [[Upadica: Fala]] Voljela bih da sam to vidjela.
Fala lijepa.
Molim.
Imate replike.
E onda ću moć reć sve što sam još htjela.
g. Štromar prvu repliku.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovana kolegice, spomenuli ste proizvodnju algi na pročeljima višestambenih zgrada. Mislim da ovaj zakon treba donijeti i da je kvalitetan i da će omogućiti sigurno da se smanje staklenički plinovi, ali ja očekujem i vrlo brzo Zakon o energetskoj učinkovitosti, izmjene i dopune kako bi mogli i čim prije opet krenuti i koristiti hrvatske materijale i urediti svakako ta pročelja i smanjiti potrošnju energije jer vidimo da zgrade daleko najviši su potrošači energije.
Fala. Izvolite odgovor.
Poštovani kolega Štromar, hvala lijepo na pitanju jel će ono omogućiti da odgovorim. Dakle, industrija građevinskog materijala je jedna od industrija na što se Hrvatska u narednom periodu može zaista temeljiti svoj razvoj. U jednom trenutku kad je krenula energetska učinkovitost zgradarstva mi nismo imali stiropor, vi niste mogli kupit na tržištu stiropor jel ga jednostavno nije bilo. Kad govorimo o području Banije odnosno području Banovine i opet ću to ponovit, postoji jedan projekt u EU koji se zove „Novi Bauhaus“, dakle „Bauhaus“ je bio pokret koji je u Njemačkoj u jedno vrijeme napravio veliki iskorak. Zašto ne prepoznamo da je to područje na kojem možemo napraviti jednu tvornicu građevinskog materijala da iz sveg onog što će se srušiti, recikliramo i radimo novu vrijednost i ugrađujemo. Nema zelenijeg od toga, nema razvojnijeg od toga, ali ako priliku propustite ko vlak otišao i onda morate čekati slijedeći. Ja se bojim da mi stalno čekamo neki novi vlak.
Fala. gđa. Nađ.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolegice Mrak-Taritaš, ne bi li trebalo da vlada zapravo kao predlagatelj učini dubinsku procjenu ovog važnog propisa iako su propisi koji, dakle direktno se primjenjuju iz EU, izuzeti od Zakona o procjeni učinaka propisa, kad bi znali učinak ovog propisa možda bi nam bilo puno lakše.
Fala. Odgovor.
Hvala lijepo. Ja sam inače i to sam nekoliko puta naglašavala tehničke naobrazbe i ja razmišljam za razliku od pravnika, ekonomista ili nekih drugih, ja razmišljam u slikama i razmišljam u nekakvim grafikonima. I ja uvijek mislim kad se odlučite ići raditi nekakav propis pa bez obzira da li je on samo usklađenje sa direktivama EU da morate napraviti analizu postojećeg stanja. Dakle, ja sam se cijeli svoj vijek više ili manje bavila prostornim planiranjem. Kako počinje? Napravite analizu postojećeg stanja, imate neke potrebe i procjene i vidite kako najbrže i najjednostavnije doći do toga. Jednako tako posebna tema u ovom zakonu je naknada, posebne nakade za okoliš. Ajmo vidjeti koliko njih imamo, koliko je realno da imamo, oni koji do sad nisu svoje, svoje benzinske stanice opskrbili na određeni način ili nisu će to plaćati i šta od toga možemo napraviti da to bude dodana vrijednost. Ja sam sigurna da je to u javnom prijevozu koje je u ingerenciji županija i gradova. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Pavić.
Poštovana zastupnice spomenuli ste kvalitetu zraka. Ne znam da li ste svjesni da je prije nekoliko dana u Zagrebu u nekim kvartovima bila najlošija kvaliteta zraka u regiji. Čak je i Sarajevo i Podgorica koje imaju inače uvijek lošiju kvalitetu zraka od Zagreba su imali bolju kvalitetu zraka. A sami ste rekli zapravo poduzimamo ili ništa ili gotovo ništa da bismo promijenili potrošnju fosilnih goriva, da bismo počeli se koristiti sa zelenom energijom, da bismo počeli koristiti obnovljive izvore energije. Tu nam je problem. I ako Zagreb kao najveći i glavni grad u RH neće poduzeti prve korake bojim se da neće ni nitko drugi u Hrvatskoj.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo na pitanju, kolega Pavić dakle ja sam vam po prirodi strašno znatiželjna i jako puno čitam i nastojim se informirati o niz stvari. Kad je krenula ova nesretna korona odnosno Covid-19 onda sam malo čitala literaturu i doznala da je po nekim pokazateljima najveći broj umrlih na godišnjoj razini u posljednjih 5 godina bilo na temu lošeg zraka. Dakle, tama zagađenje gradskih prostora lošim zrakom. I mi uvijek imamo te slike, meni su te slike Pekinga ili te slike Sarajeva koji to imaju zbog niz stvari. Sarajevo ima između ostalog zbog svog položaja. Ali već u nekoliko navrata je Grad Zagreb bio zaista u nekoliko dana i pogotovo u ovo vrijeme prijelaza sa zime na proljeće imao je izuzetno loš, dakle mi imamo mjerne stanice zraka, loš zrak. Neki dan je bio drugi u svijetu, dakle bio je samo jedan grad koji je bio lošiji od njih. Treba se pitati zašto i to riješiti.
Hvala. Ispričavam se ali, gospođa Marija Selak Raspudić.
Kolegice Mrak Taritaš, direktor Vitrexa jedne od naše tri tvrtke koje su se svojevremeno bavile biogorivom i koje su propale rekao je. Kada se govori o Europi i zaštiti okoliša priča se jedna priča, a kad uđete u taj posao onda je sve potpuno drugačije. Industrija automobila na želi proizvoditi automobile koji idu na biodizel jer joj to nije u interesu. Dakle, je li ovdje pitanje i načelno pitanje uopće i rad na direktivama, implementiranje njih u hrvatsko zakonodavstvo, je li to sve na neki način bespotrebno odnosno predstava za mase ako ne možemo doći do onoga što bi nam trebao biti krajnji cilj, a to je uvjeriti tržište da proizvodi nešto što će biti ekološki prihvatljivo jer evo sami proizvođači kažu da se to neće dogoditi jer njima nije u interesu.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, ja kad sam govorila u ime kluba onda sam se zaista referirala na doktorat mog sina jer od prilike znam kako je trajao i s čim se je sve bavio, to je apsolutno nevažno ali radio je i dio u Americi, a dio je radio u Munchenu i on je bio vezan baš uz automobilsku industriju. Gdje je doktorat bio na temu da se rade motori, dijelovi koji mogu ići i na fosilno gorivo i na biogorivo i što to znači. Dakle, industrija će se prilagoditi, industriji je interes da proizvodi novo, da proizvodi drugačije, da proizvodi dakle došli smo i do električnih vozila, došli smo i do vozila na različite druge pogone. Dakle, industrija će to napraviti. Mi nemamo autoindustriju ko zemlja. Dakle, ono mi moramo prepoznati što je naš interes, a mi to nismo prepoznali i nećemo prepoznati.
Gospođa Andreja Marić.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice spominjali ste alge, znači biogoriva treće generacije. Činjenica je da alge imaju sposobnost daleko većih prinosa uz niža ulazna sredstva. Znači oni mogu po hektaru 50 do 100 puta više od klasičnih onih sirovina tipa soja proizvesti energije. Naišla sam na podatak, doduše iz 2018. da svega 6 članica EU ima biorafinerije koje koriste biogoriva druge i treće generacije. Pa ako je to zaista tako dobro, a očito je što se tiče algi, što mislite u čemu je problem zašto nema većeg zamaha u korištenju algi za proizvodnju biogoriva?
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, ja tu u nekoliko navrata spominjem slijedeće. Šta je uloga države? Uloga države je stvoriti uvjete u kojim će neko prepoznati svoj moment. U trenutku kad netko prepoznaje, prepozna da može napraviti i tvornicu dakle biogoriva iz algi na području RH i da ima tu interes on će to napraviti. Ako nema interes, neće napraviti. I to je zapravo ključno pitanje. A mi šaljemo krive poruke, mi lutamo. Dakle, nakon što smo zaista onako dosta ja bih rekla nepromišljeno rekli, pa nema veze nećemo subvencionirati proizvodnju, jer smo trebali subvencionirati proizvodnju biogoriva, nakon što su tvornice rekle pa ok, završena priča, svaki slijedeći će reći to je ona država koja je krenula pa se predomislila. Ova država će ići naprijed kad nitkoneće gledati čija je vlada bila lijeva, centra ili desna [[Upadica: Hvala.]] kad vlada nastavi tamo gdje je prethodna stala.
Hvala lijepa, hvala lijepa, nemate više replika. Slijedeća rasprava gospodin Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Kad govorimo o biogorivima, onda zaista se zapitamo inače građani, ovdje i naš narod očekuje od nas da damo rješenja, ne samo prepisivanja uredbi direktiva. Biogoriva su od biomase. Šume, alge, bio otpad, sve ono od čega se može dobiti gorivo, nafta. Međutim u nas ovdje, kad govorimo tome, evo sad sam mislio spomenuti, kada rastu cijene nafte, strahovito, evo danas je od prošloga siječnja, znači od prošle godine, znači prije godinu i dva mj., danas je najveća cijena u tom razdoblju. I naravno i da naši potencijale, evo ja gledam naše potencijale, šumu, grane, lišće, gledam sve te potencijale, zbog čega mi to ne koristimo i zato cijelo vrijeme pitam, uz ovu šumu, uz naše poljoprivredno zemljište, uz naše poljoprivredno zemljište, uz naše odvajanje otpada, koliko površina u RH se koristi za proizvodnju biogoriva? Ja taj odgovor ne mogu dobiti još, to je riješeno zakonom prošle godine, vi ste rekli kad je rješavano, da mi koristimo sve potencijale i da li obnovljivi izvori energije, poglavito subvencije su onaj sustav zelene ekonomije tj. zelenih politika, kao što je Krš Pađene. Koje subvencije, koji su to pravilnici? Na koji način će to funkcionirati? E o tome vi odlučujete. A mi u Saboru ovdje kao da smo na katedri na sveučilištu i sad mi moramo govoriti što je biogorivo. Ako su europske politike na koje se opet kažem, poziva premijer, od Europske komisije, Europskog vijeća, Vijeća Europe, da idemo prema zelenim politikama, koje to Hrvatska ima učinke? Koji su to planovi? Što to izaziva, što to znači za poljoprivrednika, što to znači za gospodarstvenika? Što to znači i predstavlja? I koji su vaši planovi osim ovoga, ... [[Govornik se ne razumije.]] od 14%? Da, tako ste govorili za vjetar, vjetroelektrane, pa imamo problem s time što to naši građani plaćaju, samo vjetroelektrane, obnovljivi izvor, 2 milijarde kuna iz svojih džepova. Kakve će biti subvencije, zanima me? Dal zaista nama, vama, u Vladi, u Ministarstvu ugroze okoliša predvođene Čorićem, da li vi zaista radite to na terenu, planirate li? Izlazite li s tim prijedlozima? Pa ja znam evo, ponovit ću, u Splitu Ante Čikotić, gradski vijećnik je predložio da imamo na odlagalištu otpada Splitu, solarnu punionicu autobusa gradskih. Da li Hrvatska koristi ta sredstva iz EU fondova? Da li mi imamo nekakav nacionalni plan ili ćemo provoditi od ministra ugroze okoliša i uništavanje gospodarstva g. Čorića, politiku da iz Vrgorca prevozimo smeće sa istih sanitarnih uvjeta 120 km u Sinj? To ću ponavljati. Pa čovjeku je palo na pamet da ne bi plaćao penale da ništa ni CGO, taj štetni, Lečevica kojega promovira A. Sanader, 30 milijuna kn u 10 g. ste potrošili a i otpad je biogorivo jer dio imamo bio otpada. Bio otpada imamo koji može biti i biogorivo, može bit kompost. Pomoć našim poljoprivrednicima. U biti, mi ovdje što radimo? Radimo sustav subvencija kao što je Krš Pađene i zato me zanima uvijek šutnja zbog takvih obnovljivih izvora, zelenih politika, od kojih od naše prednosti napravimo štetu za naše građane, poglavito ponavljam, gdje je sada vama kolega Boriću, koalicijski partner M. Pupovac, gdje ljudi žive u Kršu Pađene, uglavnom srpske nacionalne manjine koji su ostavljeni, ugroženi i ekološki i ekonomski od toga čovjeka? Kad govorimo o ljudima srpske nacionalnosti, onda govorim o ljudima političkim Hrvatima koji navodno njega biraju ovdje da upravlja hrvatskom državom, gdje su ti ljudi? 2 milijarde kuna mi moramo platiti taj štetni projekat iz svoga džepa na subvencije koje je donio, da se ne bi vi naljutili, vaš koalicijski partner, HNS [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] u Vladi Z. Milanovića, ... [[Govornik se ne razumije.]]
Gđa. Marija Selak Raspudić, replika.
Kolega Bulj, pitat ću vas nešto na što ste se osvrnuli u svojoj replici. Zanima me što mislite koliko je realno da mi uvodimo ovakve progresivne zelene politike u naš javni prijevoz kada nismo učinili nešto što bi tome trebalo prethoditi a to je uopće osigurali funkcioniranje tog javnog prijevoza za sve naše građane a poglavito za one koji su potrebiti?
Odgovor.
Zahvaljujem na ovome pitanju. A zahvalit ću vam zbog toga što mogu ponoviti a zahvalio bi vam sad i građani moje županije, poglavito cetinskog kraja, gdje je promet Makarska, promet Sinj, prevoze učenike u autobusima starijim od 40 g. na dizel koji se tjedno ili mjesečno zapali jedan ili dva i na sreću ostanu živi. Znate kako dimi iz njih? Ko da je onaj, ne znam, ne mogu se siti koji je onaj film bio, dimi iz njih ko da je stara sinjska rera. Znači mi nismo pripremili uvjete, infrastrukturu a imamo potencijale za obnovljivim izvorima, za smanjenje fosilnih goriva i ne samo to, umjesto da pripremimo tu infrastrukturu, mi dajemo strancima, to je idući zakon, da istražuju naše Dinaride. Da buše, kopaju, eksploatiraju. A pozivamo se vamo na zelene politike dok strancima pogodujemo da naše prirodne resurse koriste isključivo njima u korist, bio to MOL ili neko drugi.
Vrijeme. G. Štromar.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Kolega Bulj, vi u svojoj raspravi uopće ne dotičete ovu situaciju, a to je da cijeli planet Zemlja je u opasnosti, a novi alternativni energenti su skuplji od konvencionalnog i bez subvencija sigurno ne možemo smanjiti stakleničke plinove. Moramo razmišljati o tome, moramo razmišljati ne samo o nama danas tu, nego i o našoj djeci, koji će živjeti na ovoj Zemlji i svi zajedno se moramo potruditi i stvarno smanjiti stakleničke plinove.
Odgovor.
Pa da, cilj ove direktive koja je prepisana uredno je u biti smanjenje stakleničkih plinova i korištenje fosilnih goriva, da si se smanjile staklenički plinovi, on je cilj, pa o tome sam govorimo u klubu, u ime kluba, to je cilj. Međutim, što je u stvarnosti? Što je u stvarnosti? Mi, Hrvatska, imamo bogati smo suncem, osunčani smo, mediteranska smo država, brojni, veliki broj dana imamo sunce. Pa više Finska koristi sunčevu energiju na solare, fotonaponske čelije nego Hrvatska. 0,5% mi koristimo. EU 5%, mediteranske zemlje i do 20%. 0,5% sunca koristimo. Pa u tome i je problem što mi samo prepisivamo direktive i uredbe, a ništa se ne poduzima. Ni po pitanju gospodarenja otpada ni korištenja biomaterijala koji može se proizvoditi, a subvencije su posebno ono pitanje, a to je posebno dobro uredio ministar Ćorić po pitanju Krš-Pađene [[Upadica: Vrijeme.]] koji je pljačka stoljeća što se tiče hrvatskog naroda.
Sljedeća rasprava gđa. Marijana Petir.
Hvala vam lijepo g. potpredsjedniče HS-a, državni tajniče sa suradnicama, zastupnice i zastupnici. Izmjene i dopune Zakona o biogorivima za prijevoz predlažu se kako bi se zakonodavni okvir RH uskladio sa izmjenama zakonodavnog okvira EU koji je nastao donošenjem Direktive o upotrebi obnovljivih izvora energije. Tom Direktivom se uspostavlja zajednički pravni okvir za promicanje korištenja obnovljive energije u prijevozu na način da se svakoj državi članici propisuje da minimalni udio obnovljive energije u konačnoj potrošnji energije u sektoru prometa bude 14% do 2030. g. što moramo priznati da je poprilično ambiciozan cilj. Tako je nužno da države članice daju okvirnu putanju povećanja obnovljivih izbora u prometu do 2030. g. te da odrede obavezu za distributere, opskrbljivače benzinskih i dizelskim gorivima u skladu sa tom okvirnom putanjom, a kako bi se pratilo ostvarenje ciljeva. Možda da smo imali te obaveze ranije, ne bi se dogodilo da se tvornice za proizvodnju biogoriva u Hrvatskoj ugase. Kao glavni problem se nameće to što nisu postojale kazne za neumješavanje biogoriva. U 2019. g. na tržište je stavljeno ukupno 5,28% biogoriva, od potrebnih 7,85% prema onom što smo mi utvrdili u Nacionalnom akcijskom planu za obnovljivu energiju do 2020. g. Obzirom da mi ne proizvodimo biogoriva, to znači da ih uvozimo, a meni se čini da bi ipak bolje rješenje bilo da neobrađene, a obradive poljoprivredne površine stavimo u funkciju proizvodnje sirovine za proizvodnju energije iz biomase kako bi ostvarili nacionalne i europske ciljeve u korištenju obnovljivih izvora energije. U Hrvatskoj imamo 39 postrojenja elektrana na biomasu, ukupno instalirane snage 86 169 kilovata i 41 postrojenje elektrana na bioplin, ukupne instalirane snage 45 922 kilovata. Važno je iz ove pozicije sagledati što je potrebno napraviti kako bi na pametan način koristili resurse koje imamo na raspolaganju, a tu bih predložila, prije svega izradu karte obnovljivih izvora energije jer nam je to preduvjet da bi ostvarili ambiciozne ciljeve u korištenju obnovljivih izvora energije. Naravno da smatram kako je budućnost u prometu u električnoj energiji. Međutim, ta se tranzicija ne može dogoditi preko noći, posebice zato što tehnologija pohrane električne energije još uvijek nije u dovoljnoj mjeri dostupna niti u Hrvatskoj, ali niti u drugim državama članicama istočne Europe. Svaki automobil na tekuće gorivo proizveden danas u Europi vozit će se najmanje 6 godina u zapadnim državama članicama, pa onda još 10-tak godina u istočnim državama članicama. Ta vozila koristit će naftne derivate. Neke države članice razmišljaju o zabrani motora s unutarnjim sagorijevanjem 2040. g., što znači da ćemo fosilna goriva trebati još barem 40 godina. Zato je važno da šansu damo svim vrstama obnovljivih izvora energije, a ne samo nekima. Poseban naglasak smatram važnim staviti na obnovljive izvore energije koji nastaju u poljoprivredi i šumarstvu i koji su važan doprinos europskoj i klimatskoj energetskoj politici. U doba krize u poljoprivredi, sinergija ovih dviju politika, osigurava primjerene ciljeve proizvoda te rezervira dostatnu količinu hrane u slučaju sve učestalijih prirodnih nepogoda i značajnih gubitaka ljetine. Cilj nam treba biti postizanje samodostatnosti u proizvodnji proteina za hranu za životinje i smanjenje uvoza soje te očuvanje postojećih radnih mjesta i otvaranje novih radnih mjesta, posebice u ruralnim sredinama. No, Europa je i dalje deficitarna u proizvodnji proteina za hranu za životinje. Danas ovisimo o uvozu, nemamo jasnu strategiju za razliku od, primjerice, Kina koja je postala najveći svjetski uvoznik soje, razvila strategiju za sigurnost opskrbe i ozbiljno može ugroziti europsku opskrbu proteinima. Postavlja se pitanje zašto je Europa prvi izvoznik pšenice u svijetu, dok je na drugom mjestu uvoznik soje. Jesu li usjevi mahunarki svojevrsna siročad među usjevima u EU? Nekada je proizvodnja proteinskih biljaka bila velika, sada je pala u EU jer nije dovoljno atraktivna. Europske potpore za soju ukinute su 1992.g., a još je veći problem što soja iz uvoza ima bescarinski tretman i smatram da to treba promijeniti. Hvala lijepo.
Ostanite, imate niz replika. Gospodin Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Uvažena kolegice. Održivi razvoj i zaštita okoliša zapravo su temelj opstanka civilizacije, međutim mi živimo u globalnom svijetu gdje zapravo nema ni Boga nema ni čovjeka i u tim uvjetima sve što se radi, radi se na bazi profita. Pa moje pitanje vama, smatrate li vi da su ove elementarne nepogode koje su prisutne u svijetu upravo odraz nekontrolirane sječe šuma odnosno potrošnja fosilnih goriva? I analogijom toga, da li mi Hrvati uvozimo nezdravu hranu, a imamo ovdje bogom dane zemlje područje gdje možemo proizvoditi hranu i u kojoj to mjeri utječe na zdravlje ljudi u Hrvatskoj? Jedući nezdravu hranu zapravo mi postajemo bolesna nacija, znači sve se bazira na profitu što nikako nije dobar put u očuvanju civilizacije. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala vam lijepo. Kolega Šimičeviću, vi ste u pravu nažalost svi su okrenuti manje-više profitu i to se odražava i na pojave u prirodi koja se bitno mijenja, sve češće su elementarne nepogode i ustvari uništavanjem prirode čovjek u pitanje dovodi opstojnost cjelokupnog prehrambenog lanca pa i vlastitu opstojnost. U pravu ste kada skrećete pažnju da je jako važno postići samodostatnost u proizvodnji hrane i kontrolirat što proizvodimo i što jedemo. Na to je uputila i Nacionalna strategija za borbu protiv raka koju smo nedavno usvojili u HS-u koja upravo i dovela u vezu pitanje i važnost zdrave prehrane kada je riječ u prevenciji poboljenja od raka pa nam i to treba biti jedan signal za novi smjer u kojem bi trebali ići.
Gospođa Marija Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice, rekli ste i sami da je budućnost sigurno u električnim vozilima. Smatrate li da bi bilo dobro da u Hrvatskoj napravimo solarne punionice, da napravimo mrežu solarnih punionica jer kao što vidimo sada imamo ustvari slučajeve gdje su to ove klasične punionice na električnu energiju i mislim da bi ovo bilo puno bolje rješenje da bi se moglo razmišljati o tome da pojedini krajevi RH imaju baš takvu, da su opskrbljeni takvim punionicama, da imamo takvu mrežu. S druge strane obzirom na to da imamo velike površine neiskorištene poljoprivredne površine, smatrate li da bi bilo opravdano da se sufinancira na neki način uzgoj uljene repice i da se na taj način koristi za biogorivo? Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala vam lijepo kolegice Jelkovac. Svakako nam je potrebna dostatna infrastruktura u cijeloj Hrvatskoj ukoliko želimo povećati korištenje obnovljivih izvora energije u tom smislu i u prometu, pa svakako ova ideja koju vi iznosite o punionicama koje bi bile na solarni pogon je nešto što je i potrebno i dobrodošlo. Kad sam rekla da je riječ o ambicioznim ciljevima koje direktiva postavila, a pregovori su bili dugi i teški mislim pod time da danas ne samo u Hrvatskoj nego u Europi svega 5,7% obnovljivih izvora energije se koristi u prometu, mi moramo postići 14%. Dakle, zato zagovaram donošenje karte obnovljivih izvora energije jer onda bi znali da je to najisplativije sunce, gdje je najisplativiji vjetar, gdje je najisplativija voda, a gdje trebamo te neobrađene površine staviti u funkciju jer mislim da je bolje da na njima uzgajamo one poljoprivredne proizvode koji se mogu koristiti u proizvodnji biogoriva nego da te poljoprivredne površine stoje prazne.
Hvala lijepa. g. Borić.
Hvala lijepo. Kolegice Petir, danas slušamo od naših kolega da mi o obnovljivim izvorima energije smo loši, katastrofa itd., pogotovo jedan kolega koji se stalno zalaže za obnovljive izvore energije, a stalno govori protiv jednog takvog projekta koji se tim ajmo reći, koji je izgrađen i koji doprinosi. Danas govorimo o biogorivima i imamo činjenicu da smo krenuli i da smo nažalost zatvorili određene pogone radi toga što su se očito dešavali određeni poremećaji na tržištu, ali da i država očito nešto nije napravila kako treba. Da li je razlog ukidanje poticaja koje smo imali, da je razlog nešto drugo? Pitanje je kako vratiti te pogone i kako povećati proizvodnju biogoriva vaš kod nas da ne ovisimo o tome da biogoriva moramo uvoziti kako bi nadomirili ove nekakve naše obveze koje moramo imati? Što tu treba učiniti država po meni ili po vama da bi se to opet na neki način vratilo s obzirom da znamo da barem u dijelu biootpada imamo tisuće i stotine tisuća tona koje ne znamo kako zbrinuti?
Hvala. Odgovor.
Hvala vam lijepo kolega Boriću. Pa mislim da je jako važno da sa donošenjem ove direktive stvara i ta jedna jasna obaveza za opskrbljivače i distributere koja nije postojala i koja u svakom slučaju sasvim sigurno doprinijela i odustanku nekih proizvođača od te proizvodnje, zbog toga što nažalost je nekima bilo isplativije ili možemo reć komotnije, a nisu sankcije postojale uvoziti biogoriva nego kupovati na domaćem tržištu. Obzirom da mi imamo obaveze koje moramo ispuniti, ja svakako smatram da je izuzetno važno da razmotrimo koje kapacitete imamo unutar vlastite države kako bi što više mogli proizvesti. U tom smislu doista zagovaram činjenicu da obradive, neobrađene poljoprivredne površine pokušamo staviti u funkciju i da i ove tvrtke koje su najavile proizvodnju biogoriva druge generacije, a to je tvrtka u Vukovaru i INA u Sisku također budu u tom smislu jedan promotor obnovljivih izvora energije.
Hvala. g. Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice Petir, dugo ste bili članica samog Europskog parlamenta, ove teme su vam poznate i radili ste na njima i nametali ste evo i u hrvatskoj javnosti dosta vezano za ove teme, oporba gleda kao, ovo gleda kao individualni zakon, moramo gledat malo širu, ovo je ipak dio i Europskog zelenog plana i Nacionalne razvojne strategije koju smo nedavno usvojili u HS i ovo je nešto za što smo se obvezali. EU kao što znate, ali djelovali ste tu iz prve ruke, EU želi preuzeti primat ove teme, želi preuzet i primat smanjenja i stakleničkih plinova, zato je i ovaj ambiciozni plan koji je Europska komisija prezentirala da ćemo se vratiti do 2030. na, na preko 40% razine iz 1990. i mislim da tu kao Hrvatska, kao zemlja koja je lišena teške industrije, možemo itekako i brzo napraviti određene iskorake, posebice vezano za ovo što ste spomenuli za električna vozila i smanjenje bar u tom javnom prijevozu.
Fala lijepa. Odgovor.
Hvala vam lijepo. Kolega Bačiću, točno je da je ova direktiva dio jednog kompleksnog zakonodavstva, energetsko klimatskog paketa o kojem se dugo vodila rasprava i još duže pregovori. Ja sam bila izvjestiteljica Odbora za poljoprivredu Europskog parlamenta o Direktivi o obnovljivim izvorima energije i izvjestiteljica u sjeni Odbora za okoliš i mogu samo potvrditi da su pregovori bili izuzetno teški, da su bile velike razlike u pozicijama između Europskog parlamenta, između komisije, između vijeća i da ovo što danas imamo pred sobom jest kompromis. Kompromis koji će nove države članice i države članice u istočnom dijelu Europe puno teže ostvariti nego neke druge države članice. Zato ja tu naglašavam ono što jesu naše prednosti i upravo bi te naše prednosti trebali na bolji način artikulirati i koristiti kad je riječ o obnovljivim izvorima energije.
I posljednja replika, g. Štromar.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, iz vaše rasprave vidi se jedna dobra situacija, ne to kao nametanje da moramo nešto odraditi nego da tu postoji potencijal, a to je potencijal razvoja zapuštenog ruralnog prostora. To ste kvalitetno napomenuli i mislim da bi poslije donošenja ovog zakona svakako trebalo i Ministarstva gospodarstva i zaštite okoliša, ali i Ministarstvo regionalnog razvoja i Ministarstvo poljoprivrede poraditi na tome i da stvori uvjete da stvarno 2030. imamo 14% biogoriva u gorivu.
Odgovor.
Hvala vam lijepa. Kolega Štromaru, pa naravno svi ovi ciljevi su pozitivni jer oni u stvari žele doprinjeti boljoj situaciji, posebice u prometu u sektoru koji je toliko zahtjevan kad je riječ o utjecaju na klimatske promjene i kad je riječ o zaštiti okoliša gdje su očigledno pomaci i do sada bili najsporiji. Zato trebamo uprijeti svim snagama da, da dođemo do tih pomaka, a to je jedno racionalno i pametno korištenje onih resursa koje imamo na raspolaganju. Ono što ja imam kao podatak, početkom 2001.g. EU je povećala proizvodnju proteina za hranu za životinje u kombinaciji sa proizvodnjom biogoriva i na taj način je smanjila uvoz hrane koja je potrebna za životinje i postigla nekih 35 do 40% samodostatnosti u 2015.g. Za proizvodnju biogoriva u cijeloj EU koristi se 3 do 4% [[Upadica: Fala lijepa]] poljoprivrednog zemljišta i smanjen je uvoz bjelančevina za 10%. Dakle, moramo konceptualno to gledati, ne samo kao jedno područje nego povezivati [[Upadica: Fala, vrijeme]] i dati jednu dodanu vrijednost. Hvala.
Fala, fala, fala. Sada je na redu gđa. Marija Selak Raspudić.
Kolegice i kolege saborski zastupnici, svakako da ne postoji nešto načelno sporno s unošenjem ove direktive u hrvatsko zakonodavstvo. No ono što nas sve zabrinjava i o čemu je ovdje rasprava je hoće li uvođenje ove direktive doista doprinjeti tome da imamo i promjenu u praksu. Hoćemo li doista svjedočiti tome da zaživi kružno gospodarstvo, tako popularan termin kojim se često hvalimo kada treba govoriti i o našim zelenim politikama i o zelenim politikama unutar EU. Na koji način uopće možemo potaknuti takvo kružno gospodarstvo na koje cilja i ova direktiva. Ako ćemo uvoditi i nedvosmisleno kažnjavati distributere koji ne miješaju biogorivo s fosilnim gorivom i ako ćemo ih kažnjavati zbog toga što nisu postigli traženu energetsku uštedu onda postoji velika mogućnost da će posljedice takve prakse osjetiti upravo potrošači jer dok god nemamo stvorene preduvjete na ovom tržištu da svi ti distributeri doista mogu koristiti biogorivo odnosno miješati ga s fosilnim gorivom onda ćemo u praksi imati situaciju da će njima ukoliko će provoditi ovakve direktive u djelo rasti cijena, a na kraju tu cijenu konačno osjećaju potrošači. Prisjetimo se kako je situacija izgledala nekada. Nekada barem u ovom području biogoriva naša budućnost je bila svjetla. 2005.g. imali smo ideju toga da ćemo bit jedni od predvodnika u proizvodnji biogoriva, svojevoljno smo imali čak 3 tvrtke Modibit, Biodizel Vukovar i Vitrex koje su se bavile navedenom proizvodnjom, no sve su 3 propale. Zašto su propale? Propale su zbog dugova koje su stvarale, zbog činjenice da nisu bile konkurentne i zbog poticaja koje nisu dobivale odnosno koji im nisu na vrijeme bili isplaćivani. Podsjetit ću i da za vrijeme ministra Vrdoljaka su poticaji prestali pristizati i da su oni bili prisiljeni prodavati ispod proizvodne cijene. U konačnici priča koja je započela optimistično još davne 2005.g. završila je tako da danas odnosno 2020.g. koja nam je zadnja referentna točka i u ovom opisu zakona, mi nismo bili u mogućnosti ostvariti zadane ciljeve. Te zadane ciljeve nismo u mogućnosti ostvariti ni na razini biogoriva, ni na razini plina, ni na razini električne energije, svih obnovljivih izvora koji bi trebali biti krucijalni u nečemu što volimo nazivati zelenom budućnosti. Osuđeni smo i na uvoz biogoriva, a osuđeni smo i na uvoz prerađevina jer nemamo vlastito tržište koje može zadovoljiti potrebe za biogorivom u Hrvatskoj. Kako riješiti taj problem? Posebno se ciničnim doima rješenje da će se sa uvođenjem INA-e na tržište odnosno Biorafinerijom u Sisku koja je u tolikim problemima nešto uspjeti riješiti. Podsjetit ću da postoje planovi u Biorafineriji u Sisku da se prijavi na Investicijski fond EU što bi trebalo otvoriti 120 radnih mjesta kako se navodi i oko tisuću indirektnih radnih mjesta. Imajući u vidu ovu korona krizu, imajući u vidu ono što se dogodilo potresom u Sisačko-moslavačkoj županiji tu treba biti naš fokus i tu treba biti svo naše političko težište. Znamo u kolikim je problemima Rafinerija u Sisku, znamo da je ona već godina pred gašenjem i da je sada bilo 300-njak ljudi pred otkazom, ako ćemo doista raditi ovdje u Saboru na uvođenju direktiva koje će ići prema biogorivu onda se potrudimo da iskoristimo našu političku energiju da se usmjerimo prema Rafineriji u Sisku da ona uspije ovakvim tranzitom i prema solarnim elektranama, ali i prema biogorivu, prema biorafinieriji naći nova radna mjesta da se ne zatvori, da ne propadne i Grad Sisak, ali i cjelokupna Sisačko-moslavačka županija.
Prva replika g. Bulj.
Hvala lijepo. Kolegice u svojoj raspravi ste spomenuli kružno gospodarenje, održivi razvoj u biti sve što prepisivamo od EU u Hrvatskoj se radi suprotno i svi smo mi za smanjenje stakleničkih plinova, svi smo mi za održivo gospodarenje. Međutim, što kazati kada pravilnicima ministri na zadnjim sjednicama vlada ili ministar Ćorić primjer Krš-Pađene također obnovljivi izvor energije kao šta je i biogoriva sve je to u biti jedno tezgarenje, jedno namještanje i jedan zločin. Ako je kružno gospodarenje Krš-Pađene 2 milijarde kuna su te štetočine iz ovoga ministarstva državni tajnik iza vas sidi, napravile hrvatskom narodu na Kršu-Pađenu, ne mašite glavom kolege iz HDZ-a, to štetočine mogu napraviti hrvatskom narodu ono što je se napravilo na Kršu-Pađene … [[Upadica se ne razumije.]] i tim ljudima koji tu žive, a i hrvatskoj energetici.
Odgovor g. Bulj odgovor. Izvolite.
Kolega Bulj, evo dozvolili smo i da Sisak propadne, a govorimo o Biorafineriji u Sisku koja će spasiti tamo i radna mjesta i rafineriju. Podsjetit ću da ako uopće imamo Ministarstvo energetike i zaštite okoliša to dvoje je često nespojivo i u suprotnosti jedno s drugim prije nego nešto što je komplementarno, možda bi i bilo kada bismo doista imali obnovljive izvore energije no u praksi to nije slučaj. Ovo nije problematično samo na razini Hrvatske, to je problematično i na razini EU jer ja ću podsjetiti da su ugljični … u proizvodnji biogoriva bio problematičan jer se u okolišu na kraju događalo u proizvodnji više štete, više onečišćenja nego što je bila korist od tog biogoriva. To je ključni ekološki problem o kojem se manje govori pa prelazimo na treću generaciju itd., no pitanje je što ćemo o njoj posljedično otkriti.
g. Grmoja.
Hvala. Poštovana kolegice Selak RAspudić, ova priča o biopostrojenjima u Sisku, to je zapravo alibi priča kako bi se zamaglila stvarnost. Činjenica da je upravo HDZ ugasio i dopustio gašenje Sisačke rafinerije i onda sad kako bi se poslala priča da će se dogoditi nekakva transformacija, da će se očuvati radna mjesta. Slika je zapravo drugačija, slika je takva da se iz Banovine iseljava, da je mnoštvo djece odjavilo se npr. u Petrinji iz škola i da zapravo perspektive nema. Ono što je jedino sigurno i što će se uduplati to je broj kandidata HDZ-ovih na predstojećim izborima za županiju jer neće biti jedan nego dva, Žinić kao nezavisni i Celjak kao službeni HDZ-ov kandidat.
Gospođa SElak RAspudić.
Kolega Grmoja, čini se da su posljedice svog lošeg političkog djelovanja u Sisačko-moslavačkoj županiji konačno nagrizle i same redova HDZ-a pa ih više ne osjećaju isključivo građani nego se i u njihovim redovima osjetio procjep. To možda i najbolje govori koliko se dobro nose s trenutnom krizom u Sisačko-moslavačkoj županiji. A što se tiče Rafinerije u Sisku, to dosta treba biti naš politički apel i politički cilj i moramo se zalagati makar opet palijativno kroz investicijske fondove EU kad nemamo nikakva vlastita rješenja niti prilagodbu tržišta da dođemo do toga da se očuvaju neka radna mjesta. Ako je to sad 120, a 300-njak ljudi je upitno to nije niti polovica, ali tisuću mjesta indirektno ako bi se moglo to bi za taj kraj doista bio velik dobitak. Bez obzira što ću reći da je ovo prije marketinški trik nego nešto što će zaživjet u praksi moramo barem mi ovdje u oporbi trudit se da zagovaramo tu priču.
Hvala. Gospođo Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, drago mi je što ste načeli ovu temu Biorafinerije u Sisku, dosta sam sad tu čitala u sklopu pripreme proglašeno je strateškim projektom. Ministarstvo resorno je dalo taj status strateškog projekta, planovi su ulaganje 250 milijuna EUR-a, pa da će početi s radom 2025., a iz same INA-e kažu da je potrebna podrška vlasti i naravno Europskih fondova. Ključno je i ovo što ste rekli i zapravo je i u raspravi rečeno, znači velike najave, a pitanje kolko će se sve to skupa realizirati. I zaista je bitno i podvlačim evo i da državni tajnik čuje da država svašta tu može, dakle da se potakne i proizvodnja, evo našla sam ova biljka „Miskantus“, dakle i zakup poljoprivrednicima, sva ona zemljišta koja stoje neobrađena, poticaji, pa onda će vjerojatno nešto od toga svega biti, a ne da se samo radi o velikim planovima. Hvala.
Odgovor.
Hvala kolegice Marić, složit ću se s vama. Problem na kojem su se našli ovi raniji proizvođači njih troje koji su se na kraju i ugasili je bio i vezan uz državu na isplaćivanje poticaja i dugove koji su se gomilali, ali i uz to da nije se razmišljalo šire, nije se razmišljalo strateški, pa onda nisu ni imali na vlastitom tržištu potrebni materijal za proizvodnju tog goriva, na tragu ovoga što ste vi govorili. Dakle ako ćemo doista ići da se u praksi dogodi ovo što se najavljuje sa Biorafinerijom u Sisku onda moramo osigurati da imamo ovdje i sirovinu inače će to ostati mrtvo slovo na papiru. Hoće li se to zaista dogoditi, najave su inače da treba paziti da ne bi upravo ta proizvodnja sirovine nadišla proizvodnju hrane jer se tu događala simetrija, na to pazi i ova direktiva. Mi smo daleko od toga, mislim da to trenutno nije opasnost u hrvatskim okvirima, da trebamo uopće početi nešto proizvoditi, razmišljati ovaj put šire strateški da bismo imali uvjete za to da ta rafinerija konačno zaživi, a s njome i radna mjesta [[Upadica: Fala]] i ljudi koji će ostati na Banovini.
Nema više replika. Na redu je sada gđa. Sandra Benčić.
Zahvaljujem vam se. Nemojte mi zamjerit na laptopu, ali nisam printala, time smo malo isto doprinjeli okolišu valjda.
Mogu ja pročitat isto?
Možete i vi, vidite kak moram velika slova stavit. Dobro, ja sam htjela govorit o ovom pitanju koje mene muči, a to je pitanje na koji način tretiramo resurse za proizvodnju, između ostalog bioplina, ali i druge resurse koji dolaze iz biomase. Posebno je tu važno pitanje kako tretiramo biootpad. I sad način na koji se to kod nas tretira je da mi još uvijek zapravo u pitanju gospodarenja otpadom biootpad tretiramo malte ne kao smeće. Zašto kao smeće? Građani plaćaju njegov odvoz, nije da im to odbijamo od cijene. Drugo, gradovi i dat ću vam primjer Zagreba, plaćaju ogromne cifre za odvoz tzv. neopasnog otpada, između ostalog i biootpada, a kome daju da to odvozi? Evo reći ću vam recentni natječaj gdje je Grad Zagreb sklopio ugovor tri konzorcija, dva od tih konzorcija su za odvoz zapravo biomase i biootpada koja, na čelu kojih su tvrtke iz grupacije „Bioen“ koja proizvodi između ostalog i bioplin. Bioen je u vlasništvu dakle Olega Maksimova, ruskog vlasnika koji je, između ostalog su i vlasnici „Bioplinske elektrane Orehovec“ i „Bioplinare organica Kalnik“. To su dvije tvrtke koje su na čelu dva konzorcija koji su dobili taj posao. U 2.g. za jedan dio tog ugovora će im bit isplaćeno 48 milijuna kuna iz Grada Zagreba, a drugom konzorciju na čelu je tvrtka iz iste grupacije će dobiti 68 milijuna kuna za to. Dakle, govorimo o nekih 110 milijuna kuna za odvoz nečega što u ovom zakonu predstavljamo kao resurs, kao resurs. Meni vam to izgleda ko kad bi Hrvatske šume plaćale pilanama da odvoze drvo da bi od njega nešto proizvodile. Istina, taj biootpad nije u potpunosti čist, istina njega treba još dodatno reciklirat i odvajat, ali on je resurs za proizvodnju energije i to kod proizvođača koji imaju povlašteni status proizvođača električne energije odnosno koji zbog toga što proizvode energiju iz obnovljivih izvora imaju i, dobivaju i višu cijenu za svoj proizvod. Ta cijena, tu cijenu plaćamo svi mi građani kako bi ju oni na kraju dobili. Zato govorim o tome da građani 3 puta to plate. I da je ovo jedan izuzetno isplativ biznis. Nije problem što je to biznis ili što netko zaradi, problem je u tome koja je mjera i kako tretiramo ono što je zapravo, bi trebali u kružnoj ekonomiji tretirati kao resurs. Ako govorimo o kružnoj ekonomiji onda bi u kružnoj ekonomiji biootpad tretirali ovako. To je resurs, to znači da građani koji odvajaju im odbijamo to od cijene odvoza otpada. To znači da grad to ne plaća nekome da odveze nego dobiva zapravo novce za to jer je to resurs. Dapače, grad bi trebao imati svoje resurse od kompostana na dalje gdje će proizvoditi svoje biogorivo za svoj javni prijevoz i to je kružna ekonomija. Ovo nije kružna ekonomija, ovo je klasični kleptomanski da ne kažem način mužnje love iz javnih sredstava i džepova građana da bi se stvarali ekstra profiti određenih tvrtki. Da ne kažem da su ove tvrtke koje sam spomenula zapravo spojene tvrtke, one su vezane firme, jedna dobije na jednom natječaju, druga na drugom, dio po dio, dio po dio i zapravo vi tako stvarate maltene monopol na tom tržištu i odričete se mogućnosti da kao javna vlast sami proizvodite biogorivo za svoje vlastite resurse, kao što je javni prijevoz ili za svoje vlastite usluge. Ja ne znam, meni to ne izgleda kao niti kružna ekonomija, a ne izgleda mi niti kao dobra politika u smislu zaštite prava naših građana [[Upadica: Hvala.]] i zaštite interesa proračuna [[Upadica: Hvala lijepa.]] Hvala.
G. Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolegice Benčić, slušao sam vas na odboru, pa i ovdje govorite o tome da netko nekome, građanima naplaćuje odvoz biootpada, ako sam dobro razumio. To se ne smije naplaćivati i to ne može naplatiti nitko, znači možete naplatiti jedino odvoz miješanog komunalnog otpada. Sve drugo je besplatno, a da bi zbrinuli to što ste odveli, a od strane građana proizvedeno, negdje morate to zbrinuti. E to zbrinjavanje nešto košta. E sad, ja vas pitam, vi ste isto u političkoj utrci sada vjerojatno kroz svojeg kandidata, kako ćete vi riješiti stotine tisuća tona otpada, biootpada koji će nastajati, posebno sada u proljeće u vrijeme cvata, kada treba to obrezati, itd., gdje ćete to odvesti, tko će to zbrinuti i koga će to koštati? Hoće li građane, grad ili ćete na brzinu napraviti nekakvu proizvodnju koja će to brzo riješiti? Evo, čisto da znamo, da ne govorimo bez veze, ne [[Upadica: Vidite…]] jer se ponavljaju neistine [[Upadica: Da, okej.]] [[Upadica se ne čuje.]] Našim građanima se biootpad ne može naplatiti.
[[Upadica: Dobro.]] Sad, [[Upadica: Samo malo.]] sad možete odgovoriti.
Dakle, cijena koju građani ukupno plaćaju za otpad je visoka jer se ne valorizira niti tamo gdje imamo uvjete za odvajanje, to se ne valorizira. Uvjete za odvajanje niti nemamo svugdje i to smo failali, da tako kažem. Oke. Međutim, ovo vaše pitanje zbrinjavanje, to nije zbrinjavanje, to nije zbrinjavanje, razumijete? Nego se, to je resurs od kojeg se proizvodi konačni proizvod koji ide na tržište. I da, ako me pitate kako bi mi to uredili, dakle, da, da smo mi bili u prilici upravljati, mi bi već izgradili svu infrastrukturu za odvajanje, razdvajanje, sortiranje i isto tako, kao i, isto tako prateću infrastrukturu poput kompostana, da bi mogli za javne potrebe određenog grada ili općine koristiti upravo te nusprodukte koji nastaju i proizvode koji nastaju jer je naravno, nam cilj, pojeftiniti i javni prijevoz i energiju koju plaćamo [[Upadica: Hvala.]] i da htjeli bi to imati unutar javne vlasti odnosno [[Upadica: Gđa., g. Pavić.]] u vlasništvu gradova i općina.
G. Pavić ima repliku. G. Pavić ima repliku.
Poštovana zastupnice, ne smijemo zaboraviti da to nisu aktivnosti nego su to projekti, da su to procesi i to ne možemo riješiti u jednom danu, g. Borić. Znači, imamo projekt da kroz mjesec dana, 2, 3, 5, godinu dana napravimo nekakvo odlagalište, da napravimo spremišta za biootpad, da pripremimo za proizvodnju biogoriva, znači, ali to ne možemo napraviti preko noći. I slažem se s vama, u trećem mjesecu ove godine neće napraviti sigurno ništa. Ali, ako se napravi dobar projekt, ako se napravi dobra projektna dokumentacija, ako se povuku sredstva iz EU, ako se dobe sredstva iz naših fondova, mislim da se takvi projekti mogu napraviti. Nemojmo zaboraviti da u Sisku se planira izgradnja biorafinerije, međutim, tamo se ne planira upotreba biootpada za proizvodnju nove bioenergije, nego, što se planira? Sadnja nove biljke. Uvoz iz Kine. Već su [[Upadica: Hvala, hvala.]] se slale i …
Hvala lijepa. G. Pavić, ne možete replicirati replici g. Borića. Možete replicirati samo g. Benčić koja će sad odgovarati. Koja će sad odgovarati. Koja će sad odgovarati, izvolite.
Evo, ovako. Dakle da, da bi uspostavili taj cirkularni sustav od kojeg onda i građani i javnost ima korist, to je projekt, program koji traje od 5 do 10 godina da bi postavili cjelokupnu infrastrukturu. Ono što ja mislim da je pogrešno u smjeru u kojem smo mi krenuli, jest da vrlo često kod obnovljivih izvora energije idemo na mega projekte ili velike projekte, ne razumijevajući da je koncept kružne ekonomije koncept koji treba lokalizirati ekonomiju i da je mjera ona mjera koja je mjera lokalne zajednice i da bi trebale ta postrojenja isto tako, biti u vlasništvu lokalne zajednice koja a, otpad proizvodi, onda ga koristi, dakle reciklira i dobiva određeni proizvod iz toga koji ponovno služi njoj. Ne, mi idemo na drugu varijantu privatnih [[Upadica: Hvala.]] investicija u mega projekte.
Hvala. Gđa. Nađ.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice Benčić. Rekli ste da bi gradovi trebali imati svoje kompostane. Slažem se s time, međutim, kad god netko predloži blizu grada neku kompostanu, građani se dignu jer će im to smrditi. Podsjetimo se Brezovice, dakle bilo je projekt, divan, krasan, sve to divno, krasno, građani su se digli, naravno jer će imati mirisa, jer će kamioni prevoziti otpad i naravno da će biti zdravlje ugroženo. Tako su mislili građani. Kako pomiriti zapravo te dvije situacije, da imamo blizu gradova, da nemamo velike troškove, a da građani zapravo ne osjete taj smrad i ugrozu za zdravlje?
Hvala. Odgovor.
Da, naravno imamo taj NIMBY efekt, not in my backyard. To je, nije nešto što je specifično za Hrvatsku, međutim, moramo reći ovako. Dakle dobra praksa ukazuje na to da ako postoje emisije, bilo da su, da se radi o mirisima, itd. ili da se radi o bilo kojem drugom utjecaju na neposredni okoliš, onda je dobra praksa da se to ne postavlja blizu naselja, a posebno ne, tzv. rubnih naselja gdje ionako već žive ljudi bilo slabije platežne moći vrlo često ili u ona naselja gdje zapravo imate na bilo koji način marginalizirane skupine. Znači ne bi ih trebalo se još dodatno time marginalizirati. Drugo pitanje, druga stvar jest da ako već gradite u blizini naselja, onda morate i koristiti skuplju tehnologiju koja omogućava zatvaranje tako da smanji te emisije na apsolutni, apsolutni minimum. Ali ja zaista ponavljam i to sam često govorila dakle u Hrvatskoj mi imamo toliko prostora koji nije urbaniziran [[Upadica: Hvala.]] da zaista takva nekakva pitanja ne bi smjela bit problem.
Hvala lijepa. Gospođa Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Uvažena kolegice Benčić ja se u potpunosti slažem s vama da bi javni interes u svakom slučaju trebao biti jeftiniji javni prijevoz, jeftinija javna energija, manja cijena za građane u odvozu otpada i u svakom slučaju sam za to da se biootpad tretira kao resursi da se to valorizira u cijenama. Međutim, ono što mi je sporno, što znači riječ mi? Što znači riječ uspostava cirkularne ekonomije je mjera lokalne zajednice? Zašto to govorim? Jer mi danas ovdje govorimo o konkretnom zakonu u kojem smo transponirali jednu europsku direktivu i kada govorimo o Člancima 7., 8., 11., onda vidimo da postoje nacionalne strategije koje donosi Vlada za razdoblje od 10 godina, da postoje planovi koje donose jedinice lokalne, regionalne, u pravilu regionalne samouprave, dakle tko smo to mi? Ponovno donosimo zakon kojim nećemo riješiti pitanja na koja vi ukazujete. I smatram da je loše rješenje to da se isključivo oslanjamo na imovinu u vlasništvu država, države, gradova i općina [[Upadica: Pardon, vrijeme.]] treba pustiti mogućnost i privatnim investicijama.
Izvolite odgovor.
Kada sam govorila o lokalizaciji onda ono što je bitno jest da odaberete jedinice, to mora biti nekoliko jedinica jer su kod nas jedinice lokalne samouprave toliko razmrvljene koje imaju zajedničko postrojenje koje služi njihovim potrebama. Zašto? Zato što ako radite mega, ako radite velike koje služe opskrbljivanju puno većeg broja ljudi onda automatski morate imat i prijevoz toga, morate imati odvoz toga, dakle povećavate transportni trošak, al ne samo transportni trošak nego i transporti otisak. Dakle, ideja je da ono što nastaje u zajednici se ponovno u zajednici reciklira, ponovno upotrijebi i koristi potrebama te zajednice kako bi smanjili cijeli ovaj efekt negativni koji dolazi i transportom i u tom smislu, zato to konstantno govorimo, kružna ekonomija nije jednostavan koncept gdje ćemo reći mi recikliramo otpad. On je koncept i lokalizacije ekonomije i promjene načina na koji gledamo na ekonomsku aktivnost. Dok to ne riješimo sami sa sobom [[Upadica: Vrijeme.]] nećemo imati kružnu ekonomiju.
Hvala, nemate više replika. Sada je na redu gospođa Ljubica Maksimčuk. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, pred nama je danas Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o biogorivima za prijevoz. Ovim izmjenama i dopunama Zakona o biogorivima za prijevoz predlaže se kako bi se zakonodavni okvir RH uskladio s izmjenama regulatornog okvira EU koji je nastao donošenjem Direktive EU 2018/2001 Europskog parlamenta i vijeća od 11. prosinca 2018. godine. Ovom direktivom se uspostavlja zajednički pravni okvir za promicanje korištenja obnovljive energije u prijevozu na način da se svakoj državi članici propisuje minimalan udio obnovljive energije u konačnoj potrošnji energije u sektoru prometa da bude 14% do 2030. godine. Izmjenama zakona iz 2018. godine uspostavljeno je tržište biogoriva. Uveden je model penalizacije obveznika stavljanja biogoriva na tržište i ova mjera rezultirala je povećanjem biogoriva na tržištu RH te je ona u 2019. godini bila 5,26% u ukupnim benzinskim i biljnim uljima. Osim opskrbljivača benzinskim i dizelskim gorivima obveznici sustava su javna poduzeća u prijevozu, željeznički i tramvajski prijevoz. Još od nastanka prvoga automobila još davne 1886. godine dolazi do rapidnog porasta cestovnog prometa, a samim time i proporcionalnog zagađenja koje naravno motorna vozila uzrokuju. Ali uzimajući u obzir da promet ima ključnu ulogu za društvo i gospodarstvo, kvaliteta života ovisi o učinkovitom i pristupačnom prometu. Istodobno je taj isti promet veliki onečišćivač. Kako možemo pomoći? Naravno ojačati željeznički i vodni promet. Osnažiti intermodalni promet to je zasigurno jedan od načina. Pred RH je izuzetno veliki izazov dostići cilj od 14% obnovljivih izvora energije u prometu do 2030. godine. Sukladno ciljevima Europskog zelenog plana RH bi snažnije trebala poticati korištenja alternativnih izvora energije, prirodnog plina naravno električne energije. Nacionalnom razvojnom strategijom koju smo nedavno donijeli na rok od 10 godina vidimo u trećem poglavlju da je zelena i digitalna tranzicija i da joj je dan, da joj je RH dala veliku ulogu. Glavne izmjene u zakonu su uvođenje novih ciljeva vezanih uz povećanje korištenje obnovljivih izvora u prijevozu do 2030. godine te način postizanja tih ciljeva. Uključivanje županija i gradova u mjere javnih politika, izgradnja javne infrastrukture za alternativna goriva te projekciju korištenja obnovljivih izvora u prijevozu u javnim službama, danas smo u raspravi čuli da naravno da bi bilo poželjno da što veći broj jedinica lokalne odnosno regionalne samouprave krene uređivati promet sa alternativnim i korištenjem alternativnih energija. Veći i snažniji poticaji kod kupovine električnih automobila zasigurno bi doprinio čišćem okolišu. Snažnija kampanja za korištenje i proizvodnju biogoriva. Edukacija od najmlađih dana u smislu zaštite okoliša. Znači kod naših najmlađih učimo ih odvajanjem i razvrstavanjem otpada. Sve ono što nam se danas dešava u klimatskom smislu ne smijemo podcijeniti jer što ćemo ostaviti našima mladim. Moramo smanjiti naravno onečišćenje i nizom zakonskim mjera koje i mi danas ovdje evo, o kojima danas raspravljamo, a naravno i koje ćemo u budućnosti donositi jel naravno da je najbitnije ostaviti čist okoliš našim mlađim generacijama. Hvala.
Fala i vama. g. Bačić je tražio repliku.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolegice, dolazite iz Slavonskog Broda koji je najbolji primjer što znači onečišćeni zrak i koliko to problema u standardu življenja našim građanima može donijeti. To je, tu su malo dublji i drugačiji problemi i rafinerije i ostalo. Ja ću se dotaknut ove teme koju ste otvorili, a to je sami prijevoz, posebice cestovni, posebice javni. Prijevoz je zaslužan da oko 30% emisije ugljičnog dioksida u EU upravo je problem i odnosi se na, na sami prijevoz, a sad nedavna istraživanja su pokazala samo u doba ove epidemije koronavirusa zadnjih godinu dana u nekim gradovima smanjenjem prijevoza je do 35% se poboljšala kvaliteta zraka, ovo što ste i vi spomenuli. Mislim da najbrže i najefikasnije rezultate možemo postić upravo električnim vozilima, poticati i njihovu kupnju, ako treba i osloboditi ih i ostalih trošarina, pa i određenih vrsta poreza ne bi li postigli što brže rezultate posebice za veće sredine. Hvala.
Fala. Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Evo prvo ću se osvrnuti za kvalitetu zraka u Slavonskom Brodu. Naravno da već 12.g. građani Slavonskoga Broda se bore sa onečišćenim zrakom. Ja se iskreno nadam da će prelaskom Rafinerije Bosanski Brod na plin to onečišćenje biti znatno manje. Evo bili smo i nedavno svjedoci kada su ovaj te koncentracije bile povećane i do 20%. Vlada RH je uložila velike napore kako bi naravno pomogla građanima u rješavanju tog problema, moramo biti svjesni da je ta rafinerija u drugoj državi, da tu samo postoji način rješavanja razgovorom i naravno našom vanjskom diplomacijom. A što se tiče ovog drugog dijela pitanja, pa promet naravno ima veliku i ključnu ulogu u gospodarstvu, ali jednako tako je i veliki onečišćivač. Slažem se sa vama da bi vlada trebala poticati kupnju električnih automobila, što bi zasigurno smanjilo onečišćenje kvalitete zraka.
Fala. g. Ćosić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Ja bi se isto uvažena kolegice osvrnuo malo na problem zagađenja zraka u Slavonskom Brodu, što je govorio i kolega Bačić, samo bi se možda fokusirao na jedan drugi dio, a to je, znači mi u Slavonskom Brodu imamo kroz cijeli grad auto cestu, to je RH1 koridor, imamo željeznicu istog koridora, imamo rijeku Savu, znači imamo 3 važna prometna koridora i najveće zagađenje, vi ste rekli dolazi iz dijela cestovnog prometa, pa me zanima ovaj da li ovaj razmišljate o tome ili mislite da bi naši građani trebali više energije odnosno i gradska uprava i svi u svojim prostornim planovima i nastojanjima suradnjom sa državom uložiti napore da se što prije revitalizira i plovni put, a i obnovi željeznica koja će značajno smanjiti, smanjiti ovaj zagađenje jel ova zagađenja koja će smanjit električna vozila to su dugotrajni, male su to, male su to da kažem vrijednosti, a ovaj dio bi značajno smanjio ovaj [[Upadica: Fala, fala, fala]] zagađenje zraka u Slavonskom Brodu.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. Da, uvaženi kolega još otkad … [[Govornik se ne razumije]] kao što sam rekla 1886.g. dolazi do povećanja odnosno porasta u cestovnom prometu. Zasigurno bi ojačati željeznički i vodni promet smanjilo onečišćenje, a jednako tako inter modularni promet bio bi jedan od načina poboljšanja onečišćenja. Isto tako u gradu Slavonskom Brodu, da grad Slavonski Brod leži doista na odličnom zemljopisnom prometnom koridoru, ali jednako tako imamo i ovo drugo, to je onečišćenje zraka. Sigurna sam da evo plinifikacijom rafinerije koju kažu nam da ovaj čas ne radi, ćemo to smanjiti, ali jednako tako ostaju nam i oni naši onečišćivači naravno da očekujemo od jedinica lokalne i regionalne samouprave da krenu koristiti u javnom gradskom prijevozu alternativna goriva, a isto tako očekujemo čim prije otvaranje mosta na rijeci Savi na Svilaju kako bismo naš teretni cestovni promet preusmjerili tamo i zasigurno bi [[Upadica: Vrijeme]] olakšali i ovaj imali čišći zrak [[Upadica: Fala]] u gradu Slavonskome Brodu.
Fala lijepa. Nemate više replika. Sad je na redu g. Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče i predstavnici ministarstva. Priča o biogorivima za prijevoz je priča koja traje već desetljećima i pojavila se '70.-tih godina u trenucima velike krize. Kada govorimo o fosilnim gorivima ili nafti, tada se počelo razmišljati o tome na koji način kroz neke moguće druge, kroz neke druge moguće sirovine proizvoditi gorivo koje koristilo se u naravno prijevozu, a onda i na sve druge načine. I svako se naravno učio u tome, pa i mi kao država i građani i ne možemo reći da smo baš sve znali o tome, ali očito da su mnogi drugi znali puno više od nas i tako da ove priče kada se u saboru spomene riječ „obnovljivi izvori energije“ svi se odmah dignu i naravno svi znalci sve znaju i naravno nakon toga ništa u Hrvatskoj ne valja, a ne žele reći da učimo i da smo svake godine bolji u tome, ali da naravno možda nismo dosegli ono što smo trebali ili smo zacrtali da ćemo doseći jer imamo i problema u provedbi mnogih ajmo reći i projekata, ali i određenih aktivnosti koje se dešavaju na području kada govorimo o energiji ili o proizvodnji, poslije ćemo govoriti o ugljikovodicima, pa ćemo i tu imati slične, ajmo reći, teme. Biogoriva prve i druge generacije, naravno prva su postala problem zato jer su koristila sirovinu koju mogu naravno kao hranu koristiti i ljudi i životinje, a druga generacija je interesantna jer može koristiti znači sirovinu iz dijela otpada svih vrsta posebno ajmo reći ono što nas ovdje interesira biootpad šume, sječke i sve ostalo što nas okružuje i naravno da tu zasigurno imamo velikih pomaka i da su dvojbe ne samo naše nego i očito u EU-u, kako osigurati normalan, znači mogućnost proizvodnje hrane koja nam treba i kao građanima, ljudima ali i životinja a ne uništiti i priču o biogorivima pa se na drugoj generaciji prebaciti na ovo što imamo sada na trećoj nešto što još možda istražujemo ili na neki način o algama ne znam koliko mogu govoriti, ali mislim da mi tu nemamo neke velike ajmo reći, šanse. I sada kad govorimo o našim ciljevima a to je da se promoviraju obnovljivi izvori energije, jasno su bili onih 20-20-20 ili EU2020 koja govori o tome da za 20% moramo smanjiti stakleničke plinove, 20% potrošnju energije i 20% povećati znači udio obnovljivih izvora energije. To je ono o čemu mi moramo stremiti kao država, kroz svoje zakone i kroz svoje strategije i kroz zakonske akte se prilagođavati i onome što imamo. I to činimo i kroz ovaj prijedlog zakona. I sad tu nema jednostavnih rješenja i stalno navodimo, imali smo 3 tvornice koje su tu krenule u proizvodnju međutim su morale zastati, zastale opet za vrijeme Vlade SDP-a, netko je ukinuo 2 kn poticaja, došlo je do toga da proizvedena cijena bio dizela nije više bila isplativa i naravno da se moralo zastati. Sada imamo problem što ne dosežemo granice koje smo si zacrtali jer priču imamo iz 2005., kada smo onako sramežljivo kroz uredbu počeli tek o biogorivima, pa 2010. to pretvorili u zakon, pa 2010. donijeli strategiju 2011.-2020. o kako se ono zvaše, Akcijski plan poticaja proizvodnje i korištenja biogoriva i danas smo tu gdje jesmo, utvrdili smo da nismo dosegli granice pa onda zakonski prisiljavamo one koji bi trebali proizvoditi da to čine, da ne uvoze samo, nego da to čini. I mislim da tu nemamo što previše biti protiv toga. E sad, ja pozivam i ove naše stručnjake ovdje, koji će se sad kandidirati na lokalnim izborima. Pa oni sad kažu jasno, čuli smo njihova rješenja, ona su teorijska, postoji drvo, postoji cvat, postoji proljeće, treba to obrezati da to izgleda uredno, ali to treba negdje i odvesti. E sad vas ja pitam, gdje ćete vi to odvesti? Jeste ti isti bili protive nekih kompostana nekada i dizalo ste ljude kao zeleni, kao lijevi ili ne znam kakvi, da se tamo kompostana ne gradi? Sad nam recite gdje ćete izgraditi, dajte vi lokaciju. Dajte vi način rješavanja, ne mi ćemo izgradit kompostanu pa ćemo ovako i onako, recite gdje, točno pa da znaju ljudi koji glasaju hoće li im doći u dvorište, ispred njih? Pa da vidimo kako će oni reagirati. Jel su to sve rješive situacije, vrlo lagane? Nisu lagane. Zašto? Jer imamo problema s tim djelom otpada i on stvara probleme i na CGO-ima, jer stvara ono što nam mi kažemo smrdi nam, ne, a stvara i druge probleme u zbrinjavanju, o odvozu itd. I to sve nešto košta a građanima ne možete naplatiti, vi ste obvezni samo evidentirati pražnjenje miješanog komunalnog otpada i količinu bio otpada, samo evidenciju. Sve ostalo plaćate sami.
Hvala. Gđa. Baričević.
Hvala lijepa, predsjedavajući. Kolega Boriću, u vašoj izvrsnoj raspravi dotaknuli ste se upravo cilja vezanih uz povećanje korištenja obnovljivih izvora energije a ono što bi ja htjela ovdje nadodati, s obzirom da ste vi otočanin a i ja otočanka, treba naglasiti kako bi ovi poticaji u ovim izmjenama zakona, trebali ić upravo u smjeru smanjenja trošarina na biogoriva upravo da se potaknu ta biogoriva, ali i kako bi se povećao brodski prijevoz, značajan za naše otoke i tako da će se spomenuto je da će se u tom smislu isto tako razmotriti smanjenje trošarina za brodski prijevoz i trebalo bi se i razmotriti i iznimke koje upravo propisuje europska direktiva o minimalnim trošarinama o gorivu a da ne govorimo da je već poznato da se u tom smislu zelene politike, radi na ovim električnim katamaranima [[Upadica Radin: Vrijeme.]] upravo bi se dugoročno očuvala priroda.
Odgovor.
Hvala lijepo, kolegice Baričević. Naravno da nam je interesantan i brodski prijevoz itd., mislim da će on još po meni duže vrijeme koristiti fosilna goriva i da imaju naravno i potporu države, oni znaju što koriste da bi mogli imati ajmo reći s obzirom da imamo jeftinije prijevoze kad govorimo o otočanima itd., da im to stvara određene gubitke, oni imaju subvenciju države i znamo na koji način funkcionira taj sustav. Što će biti u budućnosti? Znanost radi svoje, hoće li to ići na električni pogon? Moguće. Hoće li na vodik? I to se razvija. Hoće li na neki drugi obnovljivi izvor, ja ne znam ali činjenica je da se na tom radi. E sad, koliko smo mi spremni sve to primijeniti i u kojim uvjetima takav recimo jedan trajekt može proći jednu senjsku buru, ja ne znam. Znam da na ovom gorivu ide i da to funkcionira. Hoće li po svim drugim biti prilagođeno, ne znam. Ali ono što želim reći, da se nam postavljaju krive pretpostavke ovdje od nekih da bi pričali nešto o čemu ne znaju dovoljno a onda još i neistinito informiraju građane.
Hvala. Povreda Poslovnika g. Bauka.
Zahvaljujem, g. potpredsjedniče. Javljam se za povredu Poslovnika, čl. 170., naime predsjednik Hrvatskog sabora vratio je kao nedorađen u skladu s odredbama Poslovnika po njegovom mišljenju prijedlog Predsjednika Republike o izboru predsjednika Vrhovnog suda …
…/Upadica Radin: Moram vam dat opomenu./…
A jel mogu ja govorit o tome, mogu ja o tome govoriti [[Upadica Radin: Ali ne, ali nije, ne možete.]] Ne, mogu g. potpredsjedniče [[Upadica Radin: Nije to predmet….]] govorit, to piše u Poslovniku [[Upadica Radin: Nije predmet, ne.]] Jer piše u Poslovniku da mora [[Upadica Radin: Ne, ne možete govoriti …]] Pročitajte vi Poslovnik, potpredsjedniče [[Upadica Radin: Ne, oprostite, vi ste ga pisali zajedno sa HDZ-om.]] Jesam [[Upadica Radin: Da, a po Poslovniku vi možete govoriti samo o točki dnevnoga reda.]] Nije točno, to ne piše, potpredsjedniče, ja sam pažljivo pročitao taj članak [[Upadica Borić: Piše pod opomene.]] Piše zastupnik koji želi govoriti o povredi Poslovnika, ne piše da mora biti o ovoj točki. Dakle ja reklamiram povredu čl. 170. kako bi mogao podnijeti prigovor Odboru za Ustav. To je jedini način, prema tome, vi ćete reć da Poslovnik nije povrijeđen, i ja ću reći da ću podnijet zahtjev Odboru za Ustav [[Upadica Radin: Ok. Čekajte, čekajte, čekajte.]] To je po proceduri [[Upadica Borić: Poslovnik je povrijeđen.]] [[Upadica Borić: Čekajte, vratite kronometar, izvolite.]] Dakle, smatram da je došlo postupanjem predsjednika Hrvatskog sabora do povrede čl. 170 Poslovnika Hrvatskog sabora zato šta je vratio predsjedniku republike njegov prijedlog odluke umjesto da je o tome u uvrštenju na dnevni red odlučio HS jer je, taj prijedlog sadržava sve ono što treba po Poslovniku. Ako postoje druge primjedbe to se u raspravi može utvrdit. I zbog toga reklamiram povredu Poslovnika kako bi mogao tu temu normirati na Odbor za ustav, Poslovnik i politički sustav i najavljujem da ću podnijeti zahtjev.
Stanka se ne može tražiti kada je, kada nije točka dnevnog reda. Povreda Poslovnika je, istina ne piše [[Upadica: Izlaganje Borića]] Al ne piše nigdje. Gdje piše? To je bila moja, to je bila moja greška. Recite mi onda koja je točka [[Upadica: Dignuo je povreda Poslovnika na izlaganje Borića, na nečije izlaganje mora dignit povredu]]
Ako treba ja ću sad govorit o predsjedniku države, pa onda možeš dignuti.
Čekajte, to ćemo dat Odboru za ustav da ustanovi da, Odboru za ustav da ustanovi da li je vaša povreda Poslovnika u skladu sa Poslovnikom jer je ovaj povreda Poslovnika ide na nekakvo izlaganje, a sad tu izlaganje o toj temi, dobro, uglavnom neka, ali se slažete da ide, da ide odboru? [[Upadica: Da]] Pa idite na odbor, pa onda tamo razgovarajte. Fala lijepa. Replika g. Klarić.
Uvaženi kolega Borić, spomenuli ste, a i danas je tijekom rasprave govoreno o tome, o teorijama razno raznih i kandidata i budućih o mogućnostima raspolaganjem otpadima na način kako bi to trebalo odradit. Imali smo takvu jednu teoriju i takav jedan primjer koji je trajao i hvalio se kao hvale projekt u području Primorsko-goranske županije. Nažalost on smrdi, smrdi i mještanima Viškova, smrdi i okolnim naseljima, polovično odrađen projekt koji praktički je postao crna točka na čitavom tom području Priobalja. I sad slušamo isto takve slične teorije ovdje, vi ste ih se dotakli u svojoj raspravi, kuda one vode? Dakle, otpad treba obradit, ali svaki otpad nažalost i smrdi. Gdje, kako i što?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Klarić, pretpostavljam da govorite o CGO Marišćina. To je projekt moje županije, mog župana, hvalio se s njime 2015.g. kako je to najmodernija tehnologija, najbolji projekt itd., sada kada smrdi nema više nigdje nikoga. Kaže evo vam svim lokalnim samoupravama, ja ću vam to poklonit, vi upravljajte. Smijenjeno je već ne znam koliko direktora itd., ali ako je iz SDP-a može smrdit, građani ne smiju o tome previše brinut. Ali nije to problem. Problem je što imamo najave novih kandidata kako će oni brzo i efikasno rješavati te probleme. Evo 110 milijuna troška zbrinjavanja svog biootpada u Gradu Zagrebu. Sad očekujemo od njih da će biti jeftinije, da neće bit 110, da će bit lokacija koja će bit izgrađena, koja će se izgraditi vrlo brzo jer će već u slijedećoj godini opet doć i proljeće itd. i bit će svega i jesen dođe, treba pokupiti lišće i onda nakon toga morate izać pred građane i reć gdje. Ako ga stavite sve u oblacima možete ih prevariti, e to građani moraju shvatit. Zato mi kažemo oni su istovremeno [[Upadica: Fala lijepa]] stalno rušili i sad će gradit, e to baš ne ide jedno … [[Govornik se ne razumije]]
g. Borić, imate povredu Poslovnika, gđa. Benčić.
Pa povreda Poslovnika čl. 238. vrijeđa nas zastupnike koji smo iznosili alternative dosadašnjem modelu upravljanja otpadom na način da govori da smo, da držimo stvari u oblacima, a ja ću vam reći ovako. Tražite da bude jeftinije? Čim maknemo vaših 25% koji idu za različite provizije vašim različitim klijentelističkim grupama već će 25% jeftinije. Dakle, da ne ulazimo uopće u tehnologiju, u način proizvodnje [[Upadica: Fala lijepa, fala, fala, fala]] samo da maknemo HDZ i ono što je ostalo od [[Upadica: gđo. Benčić]] klijentelističke mreže Bandića već je 25% manje.
gđo. Benčić, vrijeme. Vrijeme gđo. Benčić. Imate opomenu jer reć da je nešto u oblacima i da neko je dio diskursa nije vrijeđanje. Znači, znači imate opomenu, bila je replika. gđa. Rada Borić.
g. Boriću, hvala vam što nas vidite pobjednicima na slijedećim lokalnim izborima u Zagrebu. I budući da ste bili doista odlučan partner g. Bandiću jako me čudi da od nas očekujete da prekosutra riješimo ono što vi niste uspjeli u 4.g., kao da ne slušate što znači pojam „lokalizacije“ i kako se stvari mogu riješiti, a mi znamo kakvi su vaši projekti i do čega su doveli, pa kad prestanete biti spojena posuda kao npr. s g. Bandićem i sa drugim umreženim, umreženim skupinama koje doista od otpada rade sebi za račun onda ćemo mi sigurno u 4.g. napraviti tako da ćemo reciklirati na način da naši građani će plaćati manje i da nigdje neće smrdjeti.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice, ja nisam rekao da ćete vi pobijediti, ja sam rekao da bi bilo u redu kada idete u kandidaturu da onda i govorite što ćete učiniti, a to ne znači da ste vi pobijedili nego da ćete kao program reći gdje ćete vi to napraviti jer ste, ne znam, imali smo lokaciju za kompostanu ako se ne varam u Brezovici, onda su zeleni tamo rekli da to ne smije biti tamo. I sad vi morate reć koja je to lokacija, ako je u Osijeku onda ćete reć da je to u Osijeku, razumijete? A ne bi bilo fer izaći pred građane i reć mi ćemo to riješiti, pa onda vi glasajte za nas, ne jer to svi mogu reć, ali detaljno baš onako kako treba kao rješenje, e to bi trebalo čut. A tko će pobijediti reći će građani Zagreba bez obzira na sve što god vi htjeli i to bi trebalo vidjet kako će to izgledat. Ja znam iz svog iskustva koliko problema imamo sa biootpadom, iz svog iskustva i koliko košta prijevoz istog na Marišćini, 100 tisuća… [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Molim? … [[Upadica iz klupe se ne razumije]]
gđa. Borić.
A gdje ćete ga zbrinut? Pa vi onda ne znate ništa o otpadu.
Samo malo, ček, oprostite. Imate obadva opomenu jel ste počeli raspravljati na jedan neprikladan način.
Kad me izaziva gđa. … [[Govornik se ne razumije]]
I vi imate opomenu i gđa. Borić ima opomenu.
Zašto ja?
Da, pa zato što ste vi odgovorili na nešto, na nešto što je, nije bilo totalno neprikladno.
Pa kad dobacuje.
Oprostite, dobacuje, al ne morate vi odgovorit na dobacivanje. Izvolite, idite dalje. Idite dalje, zaustavili smo ovaj malo vrijeme.
A prošlo je … [[Govornik se ne razumije]]
Vratite malo vrijeme, ne vrijeme, nego, nego
Pa uzelo mi je 10, 15 sekundi./…
Da, 15 sekundi kronometra, vrijeme ne možemo vratiti čak ni mi. Izvolite.
Znači kolegice Rada, vi ćete dat lokacije, vi ćete dat manje iznose i mi ćemo ako budete u prilici, ja vjerujem da nećete, ali vi možete obećavat itd., pa ćemo vidjet ta rješenja kako to funkcionira s vama. Samo da se Zagrepčane ne bi iznenadilo.
Hvala lijepo, g. Čorić. Čosić, oprostite.
Hvala lijepo, potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Borić, danas se ovdje dosta kolegica i kolega jedan važan zeleni projekt, to je namjera proizvodnje biogoriva iz druge generacije u rafineriji Sisak, to je zaista jedan strateški projekt i sigurno bi smanjio utjecaj ugljičnih plinova za u atmosferi, ali ono što je bitno, tu se ... [[Govornik se ne razumije.]] proizvodi iz biljka koja je kineskog, dakle azijskog porijekla, ... [[Govornik se ne razumije.]] naziva se kineski šaš i da i očekujete evo zbog raznih pristupa i raznim strateškim projektima koji se pokušavaju u ovoj državi napraviti, problema kad se ozbiljno počne o tome razgovarati jer ta biljka može biti invazivna, ne znam, tu trebaju određena gnojenja, dovođenja vode, svega ono što bi eventualno se moglo nać problem, očekujete li probleme, kako gledate probleme na taj dio, sve je lijepo ovako, kad dođemo do realizacije, onda zapinje zbog ne znam čega.
... [[Govornik se ne čuje.]]
Hvala lijepo, kolega, … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ćosić, hvala lijepo. Čuli smo danas naše stručnjake, recimo ovi iz suverenista, on su pomiješali bio energane i biogorivo, ne, i oni su rekli da su bio energana, u spalionicama proizvodi ako ste dobro slušali kolegu i bio goriva, ali dobro, imamo priliku za sve pa onda imamo svašta za čuti ovdje. Što se tiče ove treće generacije, ja nisam stručnjak da tu govorim ali mislim da o ovoj drugoj generaciji kad govorimo o ovim otpadima, bio otpadu iz svih dijelova koji nam smetaju oko nas kad dolazi proljeće a to kad siječemo drva itd. i viškovima kojih ima, u stotinama tisuća tona, to je neki resurs o kojem bi mogli razmišljati i na koji način to riješiti, kroz i aktivnost države ali i onih koji su zainteresirani da se iz toga proizvede biogorivo. Tu imamo resurs i to je nešto ... [[Govornik se ne razumije.]] a što se tiče ostalih priča o zbrinjavanju otpada, ne postoji razlika kada govorimo o plastici, staklu, bio otpadu itd. u odnosu prema građanima, naplaćujemo samo recimo miješani komunalni otpad iako nas ovdje uvjeravaju ovi da im naplaćujem i sve ostalo, nije istina. Recimo to su neistine koje trebamo ispraviti.
... [[Govornik naknadno uključen.]] Željko Pavić je sad na redu.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo malo smo skrenuli s teme, nema mi dragog prijatelja Borića da malo ovak razmijenimo mišljenja iz klupa. Međutim, moram reći da su u pravu i naše kolegice i g. Borić, vi koji ste čelnici u lokalnim samoupravama, znate najbolje kako to izgleda, zbrinjavanje otpada i koji su tu problemi. No međutim s druge strane, naše kolegice se time bave dugo godinama i sigurno znaju i poznaju tehnologiju i znaju što treba napraviti i u kom vremenu se to može napraviti i samo bi vam napomenuo da tu ne možemo i ne smijemo razgovarati ni o cijeni, ni o mirisu. Neću namjerno reći smradu jer kad govorite o kemiji, onda imate ugodne i neugodne mirise. Očito je da svi ovdje govorimo o neugodnim mirisima koji šire iz tih kompostana, koji se šire iz raznoraznih odlagališta otpada i naravno da to nikome ne odgovara, oni koji su živjeli u blizini Jakuševca ili na 2, 3 km od Jakuševca, kad puhne vjetar iz smjera Jakuševca, znaju kako to izgleda. Drago mi je da tu među nama i kolegica Petir koja je puno o tome pričala već ranije, pričala je i o biogorivima, pročitao sam vaših puno izjava koje ste dali u proteklih ne zadnjih 2 g., nego prije toga, znači tamo negdje u periodu do 2017., 2018. g. i nažalost evo vidite, sve što smo upozoravali, danas nam se odbija o glavu. I tu nam je problem jer nismo poduzeli gotovo ništa. Pokušavali smo ali nismo uspjeli. Htjeli smo ali nismo uspjeli. Tako da imamo problem sa time a što se tiče tih odlagališta otpada odnosno kompostana, moramo reći da kad vam se nešto desi kod kuće i kad vam se začepi cijev u WC-u, onda ne pitate kolika je cijena, onda ne pitate koji su uslovi nego pozovete majstora koji zna otkloniti kvar da vas riješi onih problema koje imate u kupaonici ili vašem WC-u. Tako je i tu, kad trebamo se riješiti otpada, kad trebamo se riješiti komposta koji je nastao, bilo sječkom u voćnjaku, bilo sječkom u šumi, znamo kako ćemo to riješiti. Nažalost, čuli smo evo tu kroz našu raspravu i kroz repliku i g. tajnika, da su ovi naši pogoni za proizvodnju biogoriva u principu spremni i da bi se relativno mogli brzo staviti u pogon, međutim trenutno smo u situaciji da nemamo te pogone sa čime puniti. Naime, poljoprivredna proizvodnja koja bi rezultirala proizvodima za proizvodnju bio dizela, trenutno je gotovo pa zamrla s obzirom na to da su i proizvodni pogoni bili zatvoreni. Nažalost, poduzetnici su to gledali sa svoje točke gledišta, pratili su zbivanja u Europi, pratili su pisanja u EU direktivama i na temelju tih svojih zapažanja su zapravo i pokrenuli proizvodnju odnosno pokrenuli su izgradnju tih pogona, nakon toga su pokrenuli proizvodnju, imali su i partnere, imali su kooperante i sve je to bilo divno i krasno i bilo bi divno i krasno da smo poštivali zakonsku regulativu i da smo koristili biogorivo u onom postotku kojem smo trebali koristiti. I još dandanas bi ti pogoni radili, međutim nažalost desilo nam se da te zakone nismo poštivali kao što nam se desilo i kod šećerana da smo nažalost evo promatrali što nam se dešava kad proizvođači šećera ucjenjuju poljoprivredne proizvođače i zapravo im skidaju cijenu proizvoda dok ovi ne dođu na ekonomski minimum, više ne mogu proizvoditi i nakon toga oni obustavljaju proizvodnju sirovina za proizvodnju šećera, a nakon toga šećerane se moraju zatvoriti. Zašto? Zato što nemaju sirovina za proizvodnju šećera. Nažalost evo po tom pitanju moramo nešto poduzeti u RH tako da bismo zapravo bili proaktivni, da bismo mogli pokrenuti proizvodnju, da bismo mogli zapošljavati nove ljude, da bi ti pogoni koji proizvode biogorivo zapravo bili nama u našem dvorištu i da bismo zapravo imali našu vlastitu proizvodnju, da ne bismo uvozili i zapravo drugima dizali BDP. Naravno, to trebamo napraviti što je prije moguće, treba se to što prije pokrenuti u skladu sa našom nacionalnom razvojnom strategijom, da pokrenemo te projekte, da pokrenemo aktivnosti vezane za te projekte koji će nas svrstati na višu poziciju na EU ljestvicama.
Replika gospođa Petir.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Paviću, ja mislim da jedan dio situacije koja se reflektira jest odraz onog što se događa na globalnoj razini, no sasvim je sigurno da na određene stvari možemo utjecati i kod nas na domaćem terenu, ako dobro prepoznamo koje resurse imamo, koje potencijale imamo i kako da ih na najbolji način stavimo u funkciju. U tom smislu čini mi se da bi naša prednost bila to što mi imamo velik potencijal obnovljivih izvora energije, ono što bi trebalo napraviti da vidimo gdje na području Hrvatske imamo koje resurse i onda da sukladno tome i pokrenemo gradnju određenih bioenergana kako i transport te sirovine, ako govorimo o biogorivima ne bi bio previše skup i dizao cijenu u nedogled. Ako želimo da ruralne sredine opstanu mi tim ljudima moramo dati radna mjesta, a ovo [[Upadica: Hvala.]] jest jedan od modela gdje ih možemo uposliti.
Odgovor.
Naravno, to je definitivno jedan od modela kako možemo zaposliti ljude u ruralnim područjima naše, naše države. A kad smo bili razgovarali i kad smo tu slušali one rasprave vezane za biorafineriju u Sisku malo mi se pobudila sumnja zbog toga što dolje oko Siska baš i nema slobodnih poljoprivrednih zemalja odnosno površina koje bi se mogle koristiti za razvoj te famozne trske iz Kine. Da li ih ima dovoljno ne znam, nisam siguran, ali u projektima koje smo mogli iščitati odnosno dokumentaciju koju smo mogli čitati iz novina tamo nismo vidli da se planira nešto drugo osim te trske za proizvodnju biogoriva to se radi zapravo o plinu koji bi zapravo bio. Tako da ne znam da li se napravila dobra analiza. Pretpostavljam da je s obzirom da će se iskoristiti jedan dio starijih pogona i nadam se da će to uspjeti dole i da ćemo uspjeti zaposliti tih 100-200 ljudi.
Hvala. Nemate više replika, hvala lijepa, slobodni ste. Gospođa Ružica Vukovac, govorit će završno u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Poštovani, smatram nužnim za kraj iznijeti i slijedeće brojčane pokazatelje. Dakle, zbog ekonomskih i ekoloških razloga nastavlja se unapređivanje proizvodnje i širenje korištenja biogoriva u svijetu i EU. Zbog ograničene površine za proizvodnju biomase, biogoriva bi mogla zamijeniti fosilna goriva samo u jednom dijelu. Prema zahtjevima EU do 2030. godine uz razvoj ostalih obnovljivih izvora energije biogoriva bi u Hrvatskoj zamijenila naftu u prometu za 25% što iznosi konkretno 452.325 tona. Danas poljoprivredne površine zauzimaju 2 milijuna 955 tisuća 728 hektara, od toga su milijun 74 tisuće i 159 hektara pogodne, milijun 74 tisuće 510 hektara ograničene, a 806 tisuća 328 hektara trajno nepogodne površine za poljoprivrednu proizvodnju. Dakle, potencijali obradivih površina iznose preko 2 milijuna hektara, a obrađuje se svega oko milijun. Danas je moguće u poljoprivredi iz biomase govorimo o organskim ostacima i otpacima dobivati 673 tisuća 530 tona godišnje biogoriva, a da se ne ugrozi stalnost prirodnog obnavljanja organske tvari u tlu. Hrvatska naime raspolaže i sa 2 milijuna 688 tisuća 687 hektara šuma i šumskog zemljišta gdje godišnje prirašćuje oko 10 milijuna metara kubičnih, a sječivi etat je oko 6,5 milijuna metara kubičnih. Od toga se za industrijsko drvo i ogrjev iskoristi oko 60%, a ostatak od 40% ostaje kao otpad u šumi. Ako bi se otpad sveo na normalnu količinu otprilike od 15% onda bi za bioenergiju ostalo 45%. Ta količina drva za bioenergiju dovoljna je za proizvodnju 600 tisuća tona biogoriva u ekvivalentnim količinama nafte. Koristeći postojeće zalihe u poljoprivredi i šumarstvu danas se može proizvesti 1,2 milijuna tona godišnje biogoriva. Taj iznos premašuje za 2,8 puta potrebnu količinu koju će Hrvatska trebati koristiti do 2030. godine umjesto fosilnih goriva. Hrvatska raspolaže s potrebnim površinama u poljoprivredni kao i sa kvalitetnim šumama u svrhu proizvodnje hrane i biogoriva po postojećim direktivama EU no nažalost Hrvatska ih nije stavila u funkciju na kvalitetan i funkcionalan način. Hvala.
Hvala i vama. Gđa. Sandra Benčić govorit će ispred Kluba, završno također, ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem vam se. Mada sam navikla na manipulacije g. Borića, one je nekad zaista prelaze u ono već i sferu fantastike. Dakle, kao prvo, ja sam rekla da se pitanje bio otpada i onih koji odvajaju otpad, građanima ne valorizira na način da im se odbija od cijene. Dakle, trebalo bi se odbijat, trebalo bi postojat nagrada za to da bi potakli razdvajanje, to sam jasno rekla, on je naravno to izvrnuo nešto drugo. Isto tako, bioelektrana o kojoj sam govorila, bioplinska elektrana Orehovec, nalazi se u Sv. Petru Orehovec koji i to im piše na stranicama, proizvode električnu energiju iz bio plina. Isto tako, na njihovim stranicama vam piše ali i mediji su o tome izvještavali, da za otkupe električne energije su potpisali ugovor sa HROTE-om na 14 g. da bi imali 14 g. povlaštenu tarifu odnosno fid-in tarifu. Ono zašto se vjerojatno njih toliko brani je činjenica da se radi o tvrtki koja je nedavno na zahtjev inspektorata ipak dobila zabranu prihvata otpada iz Zagreba mada je dobila prethodne dozvole koje je trebala od župana Korena, a vidi vraga, župan Koren je kandidat za župana, koga? HDZ-a. Jel tak? Jel on vaš kandidat? Pa imate razloga ga branit, to je meni jasno, međutim, ono što se tamo događa je da g. Borić koji evo tak sve super razumije se nije pitao šta je sa onim 30 do 40% otpada koji ne spada u bio otpad a koji se nalazi u tome zato što je nečist i koji je zapravo komunalni otpad, koji dođe do tvrtke koja nema dozvolu za upravljanje i zbrinjavanje tog otpada. A tamo je dolazi i ta tvrtka za to nije imala dozvolu. I imamo nalaze inspektorata da nije imao. Da li se neko pitao kud taj otpad onda ide? Kud on odlazi? Kad su gradu Zagrebu postavili to pitanje novinari i novinarke, doslovno su dobivali odgovore na način „nas se to više ine interesira kud to onda dalje ide“ jer evo, ovi su uzeli, mi smo platili, hvala lijepa, doviđenja. Isto tako, kad imate situacije da vam tvrtke koje funkcioniraju na taj način, i osim toga imaju dozvolu da onaj mulj koji im ostane koji zaista kad bi bio od bio mase, ne bi bio opasan se može koristiti i kao gnojivo, istovremeno uvozi mulj, istovremeno uvozi mulj, i sad mulj iz primjerice komunalnih koji ostane od komunalnog otpada, istovremeno može spadati u ne opasan i u opasan otpad. Mene zanima koliko smo mi energije kao država uložili u to da kontroliramo da mulj koji se uvozi je zaista ne opasan otpad i da ono što onda završi eventualno na našim njivama pa onda i u podzemnim vodama, zaista ne sadrži u sebi teške metale. Ja sam naime tražila prije više od mj. dana od naše carine podatke koliko puta su uzeli uzorke i šta su uzori pokazali, nisam još ništa dobila. Prošlo je mj. dana. I zašto sam o ovome govorila? Govorila o ovome zato što neke stvari koje bi trebale biti najpozitivniji pomaci u ovoj zemlji, na neki način završavaju u rukama minimalno ću sad reći, bit ću blaga, sumnjivih poslovnih subjekata. I nekako uvijek na kraju to završi tako da imamo ono desetogodišnje pravosudne procese o tome što se dogodilo. A šteta koja se počini prema građanima se u međuvremenu ne sanira. Dakle, ono što bi trebala bit super stvar, dakle kružna ekonomija, obnovljivi izvori energije je nekako konstantno predmet emisija istraživačkog novinarstva poput Potrage, Provjerenog itd., pa kak smo uspjeli baš čitav taj sektor da nekako konstantno imamo neke afere? Zato na to upozoravam. Dakle, htjela sam još jednom reći da ajmo koncentrirat sredstva na to da zaista lokaliziramo takva postrojenja da služe lokalnoj zajednici [[Upadica Radin: Hvala.]] i ovo postrojenje je trebalo služiti lokalnoj zajednici i trebali su radit to na temelju stajskog gnoja ali nisu, zašto?
Hvala lijepo, gđo. Benčić, hvala. Sada je na redu ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a također završno, gđa. Dalija Orešković.
Hvala, predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice. Ne postoji jednostavniji način da ovo kažem nego nije problem u direktivama koje mi prenosimo u nacionalni pravni okvir nego je problem u tome što mi ne znamo što bismo zapravo s njima. Ponovit ću da se slažem s ciljevima, s glavnim javim ciljevima i javnim interesom kako ga je definirala kolegica Sandra Benčić, doista nam je važno da bio otpad tretiramo kao resurs, da to revaloriziramo u smanjivanju cijene koju građani plaćaju za komunalne usluge i za odvoz otpada, zaista nam je cilj da se i u javnom prometu vidi taj kružni tok međutim kada govorimo o samim odredbama ovog zakona, kolegice Benčić, ničega o čemu ste vi govorili, u ovom zakonu nema. I ne bi voljela da nam se dogodi za koju godinu kao što sad pričamo da smo propustili dobro osmisliti Zakon o sudovima, da zaključimo da smo potpuno loše koncipirali zakon o kojem se govori sada i tada ćemo reći pa eto nismo nešto dobro preveli iz onog na što nas je uputila EU. Ne, nije problem u prijevodu, problem je u tome što mi nemamo viziju. I evo konkretnog primjera, dakle u čl. 7. kaže se integralni nacionalni, energetski i klimatski plan za RH kao krovni dokument, a koji u sebi onda ima i ova pitanja nacionalnog cilja za obnovljive izvore energije u prijevozu itd., donosi vlada, vlada i to za razdoblje od 10.g., što znači više nego koliko traje razdoblje dva mandata. Da skratim, imamo i program poticanja proizvodnje i korištenje biogoriva koje donose županije i to je bilo ono moje pitanje postavljeno vama, tko donosi odluku o čemu i nitko od nas saborskih zastupnika kada bi danas stao pred bilo kojeg građanina ili pred Bašćansku ploču da damo izjavu za medije ne bi znao reć što je RH odlučila tko će graditi što, kakva postrojenja? Hoće li to biti u javnom vlasništvu, u vlasništvu države, u vlasništvu županija, u vlasništvu općina, kako ćemo to financirati? Donijeli smo Nacionalnu strategiju razvoja, pričamo o digitalnoj ekonomiji i zelenoj tranziciji, nigdje ni jedne konkretne riječi konkretnog primjera. I dogodit će se to da ovisno o tome tko će dobiti izbore u pojedinoj županiji, gradu ili općini svako će priču pjevati po svom dodvoravajući se interesnim skupinama s jedne strane ili bježeći od građana koji se bune protiv spalionica i kompostana na svom teritoriju. A postavlja se pitanje šta radimo mi, imamo li mi nekakav zajednički plan, imamo li nekakav zajednički nazivnik što su to interesi države i kako će od ovog plana i programa kojeg donosi vlada, ponavljam, za 10-godišnje razdoblje profitirati svi naši građani. Istaknut ću i to da je Hrvatska poznata po tome da se niti jedne svoje nacionalne strategije do sada nije držala i nije ju ispunila. E sad zamislite, te nacionalne strategije u pravilu je donosio HS, pa postoji nekakva logika nekog dokumenta za koji odgovara država. A vlada kao izvršno tijelo zapravo bi trebala biti samo provoditelj. Tko može garantirati da će u slijedećem mandatnom razdoblju ako se vlast promijeni biti ispoštovan dokument kojeg je donijela neka prethodna vlada, a pogotovo ako taj dokument bude nedorečen, općenit, u kojem se samo ponavlja fraza onog cilja definiranog na razini EU u kojem postotku mi želimo da obnovljivi izvori energije sudjeluju u ukupnom prometu. Pa nije li to suludo? Nije to ključno pitanje. Ja bi bila sretna da mi ostvarimo i duplo više. Ključno pitanje je kako? E sad, ili mi uistinu imamo vlast i predlagatelje zakona koji nema niti ideju o tome kako ćemo to provesti ili zapravo skrivamo činjenicu da ćemo subvencije, poticaje, dodatak na investicije, dati nekome za koga već od sada, već sada vladajući znaju da će im se prišapnuti ona informacija koja prosječnom hrvatskom građaninu, pa čak ni nama kao saborskim zastupnicima iz ovih dokumenata za koje glasamo ni na koji način nije vidljiva. Hvala.
Prije možda 12-15.g. sam pomagao svom prijatelju koji je htio pokrenuti proizvodnju biodizela i to na način da zapravo prikuplja staro ulje iz restorana … [[Govornik se ne razumije]] da koristi repičino ulje i da na taj način proizvodi biodizel. To je sve skupa prilično lijepo krenulo, međutim nakon toga iz nepoznatih razloga konkurencija koja danas ne postoji jednostavno ga je maknula sa tržišta, nestao je i jednostavno to više nije mogao proizvoditi. Onaj problem koji je tada bio je bio i danas spomenut, a to je da automobili nisu mogli koristiti biodizel, znači nisu mogli svi automobili vozit na biodizel. Onaj famozni Golf 2, on je radio na sve. Mercedes ona stara linija radio je na sve i na biodizel i na dizel. Međutim, novija serija automobila nisu išla na dizel, biodizel su oni koji su, samo automobili koji su imali oznaku da koriste i biodizel. Znači to je, i to je i danas prisutno i to i danas imamo isti problem jer ukoliko automobil nije namijenjen za korištenje biodizela ne možete biodizel u njemu koristiti. Međutim, postoji mogućnost da se taj biodizel miješa sa pravim dizelom, … [[Govornik se ne razumije]] u određenom postotku pomiješao i da se nakon toga to koristi kao što je to bilo navedeno i u pojedinim člancima zakona. Ali ono što bi još htio reći tu vezano za taj biodizel da smo se mi previše možda koncentrirali samo na taj dizel zato što u prometu možemo koristiti i plin, možemo koristiti električnu energiju koju ćemo dobivati iz sunca, pa puniti naše autobuse ili kamione ili automobile, prema tome nije samo biodizel taj koji će nam biti presudan za korištenje u prometu i da podignemo postotak korištenja na kraju krajeva. Ako se ne varam tamo postoje neki koeficijenti koji su definirani za povećanje ukoliko se koristi električna energija za prijevoz, pa ukoliko se koristi energija sunca, znači imaju ti koeficijenti koji zapravo povećavaju, povećavaju zapravo taj postotak u korištenju, tako da zapravo ono što smo tamo postigli onih 7%, ako se ne varam, tako je g. tajnik spomenuo, zapravo to nije bio samo biodizel, nego su to zapravo i ostali obnovljivi izvori energije koje ćemo koristiti u javnom prijevozu. Htio sam se još malo osvrnuti tu i na kompostane koje su bile spomenute ranije u raspravama. Samo da, da, da, da napomenemo, ljudi kompostane možemo graditi i u centru grada i na, na Trgu bana Jelačića, ali onda ako želimo da to nema neugodan miris moramo koristiti skupu tehnologiju, znači tehnologija postoji, ali je skupa i zato idemo sa tim komposanama van grada. Znači imamo tamo neka odlagališta koja nakon toga možemo koristiti, sa kojih možemo koristiti proizvodnju za proizvodnju bioenergije. Nemojte zaboraviti imamo usred Beča imamo spalionicu otpada. Nitko nema pojma da je tamo spalionica otpada i ne bi niti znali da tamo ne ulaze kamioni sa otpadom. Tako da može se sve napraviti ukoliko se hoće i ukoliko se poštuju propisi, ukoliko se poštuju nekakvi normativi koji su propisani od strane EU. U to vrijeme kada sam pomagao svom prijatelju, onda sam si dao truda pa sam naučio neke stvari o farmama u Americi koje su već onda bile samoodržive, koje su proizvodile biodizel, koje su proizvodile plin od stajskog gnojiva i zapravo su mogle koristiti sva ta goriva bez da su potrošili i jedan jedini dolar. Ono što bih tu još htio napomenuti je to da zapravo sa ovim zakonom još uvijek nismo sve definirali prvenstveno zbog toga što jedan dio propisa donosi ministar i ne znamo kakve će propise donijeti ministar. Naime, prosječne energetske vrijednosti goriva propisuje ministar pravilnikom. Pravilnik o mjerama za poticanje korištenja biogoriva u prijevozu donosi ministar. Program i plan obveznika donosi ministar. Vođenje registra i pravilnik za to vođenje registra donosi ministar. Vođenje razno-raznih evidencija donosi. Znači puno toga imamo što još trebamo donijeti da bismo mogli taj zakon staviti u punu funkciju i da bismo mogli reći da možemo zapravo krenuti sa provođenjem tog zakona. Hvala.
Hvala i vama. I na kraju u ime predlagatelja državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva državnog razvoja gospodin Ivo Milatić imat će riječ, završnu riječ.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Zahvaljujem se na raspravi o ovome zakonu koja je u konačnici koliko sam mogao shvatiti ustvari bila takva da ustvari više-manje svi podržavate ovaj zakon. Dileme koje su se tu iznosile i nisu vrlo često bile i tema ovoga zakona. Ali da krenem možda od kraja. Raspravu gospođe uvažene saborske zastupnice gospođe Orešković da ne znamo što bismo s direktivama. Znamo što bismo sa direktivama. Direktivu transponiramo. Ova direktiva ima rok za transponiranje do lipnja ove godine. Znači mi smo totalno u vremenu kada to radimo na vrijeme. Ovdje se raspravlja o otpadu, a ovo nije Zakon o otpadu. Ovo je Zakon o biogorivu. Ovdje se dosta toga pričalo o otpadu. Spominjalo se razno-razne energane, razno-razne probleme sa inspekcijama. Logično da za to postoje propisi, a ovaj Zakon ovdje se bavi biogorivom. Što se tiče nacionalnog klimatskog plana, trebali bi znati da je on donesen temeljem Uredbe Europske unije o energetskoj uniji. Znači da svaka država članica je dužna donijeti Nacionalni klimatski energetski plan, da ga donose vlade, da svaka država ima obavezu nakon 3 godine reviziju raditi toga. To znači da ona tema da je to jedna Vlada donijela, pa 10 godina nitko to neće mijenjati ne stoji. Jasno da svaka država ima obavezu svake 3 godine revidirati, a može i prije. Mi smo već intervenirano naš Nacionalni klimatski energetski plan znači donijeli smo ga na vrijeme i krajem ove godine smo ga promijenili sukladno uputama Europske unije jer su oni primijetili da neke stvari smo možda trebali drugačije. Mi smo jasno postupili i to smo napravili da bi ovaj Zakon, i Zakon o energetskoj učinkovitosti, i Zakon o tržištu električne energije, i Zakon o obnovljivim izvorima bio sasvim ono što bismo rekli u skladu sa ovim Zakonom. Znači, imputirati tu da ćemo mi već nekome nešto došapnuti to je po meni krajnje i neprimjereno. Što se tiče biogoriva i stalnog vraćanja na te tri tvornice koje su bile i sada su nestale. Znači cijela problematika ovoga zakona zašto smo mi na negdje oko 7% se sastoji u tome, to je plod nečinjenja do 2017. na 18., totalnog nečinjenja. Znači, doneseni su zakoni, doneseni su akcijski planovi, doneseni su i poticaji na 4 godine koji su naprasno ukinuti. Ja se ispričavam zbog netočnog podatka da smo to platili 17 milijuna kuna. Mi smo tu štetu platili 70 milijuna kuna. Ali štetu nismo još platili jednu 20 zato što ova tvrtka iz Ozlja nije u zakonskom roku dala zahtjev za odštetu, tako da smo na sudu uspjeli zbog zakonskog roka proći ono što bi se reklo u Dalmaciji lišu. Znači još bi bili platili i to je naprasno napravljeno od strane ministra financija koji je jednostavno to ukinuo i ministar Vrdoljak nije mogao više po tome postupati. I to je činjenica, to su istine. Ja sam u tom ministarstvu bio, sjedio na kolegijima i znam da je to tako. Znači nismo ništa tu učinili. Došli su onda prije ove dvije Vlade ove u kojima sam ja državni tajnik, bile su još dvije Vlade u kojima je Most bio u koaliciji. U tom vremenu se nije ama baš ništa po ovim zakonima pomaklo. Zakoni su postojali, ali se nije ništa pomaklo. Mi smo 2017. kada je došla ova administracija u kojoj sam i ja imenovan tada krenuli u to da smo napravili i penalizaciju i naknadu za okoliš, da smo to počeli naplaćivati, da smo iščupali obveznike, da smo sve obveznike pronašli koji su se skrivali u carini. Oni su, neki su obveznici obmanjivali i nisu slali sve podatke. Sve smo pronašli do jednog obveznika smo našli. Naplatili smo 260 milijuna kuna naknade za okoliš i ta naknada za okoliš nije stimulirajuća da bi onaj tko nju plaća imao stimulans da je plati. Ona je tako napravljena da je ustvari stimulirajuće umješavanje goriva. Znači, naknada za okoliš mora biti skuplja, nego što je stvarni trošak umješavanja goriva. To je intencija da se jasno dođe do cilja. I jasno da su neke tvrtke očito izračunale da im se možda više isplati nešto plaćat, u početku su te naknade bile veće, sada su one sve manje zato što se sve manje zato što se sve tvrtke organizirale i krenule su umiješavati gorivo. Ta recimo tvornica u Vukovaru koja je dobila 70 milijuna kn odštete, uredno je živa, nisu strojevi raznešeni, kad je došlo i propisano sve na temu bio goriva i kad je bilo jasno da svi moraju početi umiješavati, on su počeli davat takve ponude našim prodavačima dizela i benzina da jednostavno su bili totalno nekonkurentni. Mi to ne možemo sad njih natjerat da oni to naprave konkurentno ako oni to ne žele odnosno ne znaju. Šta se tiče biorafinerije u Sisku, reći da je to cinično što mi govorimo sada, da će biorafinerija u Sisku biti, to nije primjereno tako reći, pogledajte dokumente sve koje mi uredno sada radimo a to Nacionalni plan oporavka i otpornosti gdje se planira iz toga cijela milijardu za tu rafineriju, gdje se planira iz ovoga inovacijskog fonda također ozbiljna sredstva, gdje se planira stvarno podržat ta investicija iz više razloga. Osim razloga da je to područje kojem treba pomoći na način da se zadrže tamo i radna mjesta i pogoni i sve ostalo, smatramo da je to jako jedan dobar strateški potez za državu da se to dogodi, da je to 55 000 tona godišnje potencijalne proizvodnje bioetanola, da je to projekt koji će na licu mjesta proizvoditi bio plin za svoje potrebe i za svoju energiju, da je to projekt koji će CO2 utiskivati u bušotine u neposrednoj blizini, to je projekt koji će imati totalni negativni otisak CO2. To je jedan izvanredan projekt u kojemu Hrvatska može biti lider u regiji i hrvatska država čvrsto stoji iza toga i bez potpore ovih fondova koji jasno, uz potporu hrvatske države, INA može dobiti, tog projekta biti neće. Govorimo o 12 500 ha potencijalne površine za miskantus, govorimo više od 1000 ljudi uposlenih što u poljoprivredi, što u ovome i sad netko govori da je to cinično. Nije to cinično, to mi pokušavamo napraviti onako kako spada i ja sam uvjeren da ćemo to napraviti. Ovdje se opet vraćati stalno na to da energetika i okoliš ne idu skupa, od strane recimo Mosta, koji je energetiku i okoliš spojio, to ja jednostavno ne mogu doć k sebi. Da to oni koji su spojili, govore kako je to čudno a oni su to spojili. I sad ne znam zašto je to tako. Šta se tiče ovoga zakonskog okvira u vezi sirovina za biogoriva, mi imamo Zakon o drvenastim kulturama i kratkih ophodnji koji je donesen u dva navrata, tamo je sve propisano, tako i o miskantusu. Znači imamo osnovu, sada je pitanje samo da li imamo projekt koji će inicirati od strane poljoprivrednika, poljoprivrednih poduzeća akciju da se krene u to. Nema smisla saditi miskantus i nekakve ophodnje ako nemate to gdje prodati ili ako to ćete voditi 150, 200 km, onda koji je to smisao da mi to prevozimo i da stvaramo novi CO2, to jednostavno nema smisla, znači to je tema o kojoj vodimo računa. Nema rafinerije u Sisku bez organiziranja poljoprivrede za tu istu rafineriju, to su dvije stvari koje paralelno treba razvijati i o tome se vodi računa. Šta se tiče rafinerije, to sam rekao i što se tiče ove ideje od g. Zekanovića kako su Austrijanci pametni pa oni spaljuju. Pa ja sam '98. bio usred Beča gdje se spaljuje otpad, znači još '98., a ja pitam g. Zekanovića i bilokoga od nas na temu što je g. Borić ovdje govorio, ajte vi recite na koju lokaciju da mi u Hrvatskoj stavimo u prostorni plan odnosno zamolimo neku općinu ili grad da to stavi u prostorni plan i da idemo tamo napraviti spalionicu pa da vidimo kako će to ići? Mi moramo ko Hrvatska, ko hrvatski građani biti svjesni toga da trebamo stvarati i nekakvu atmosferu i u ovom cijenjenom domu ovdje da bi se ti projekti mogli dogoditi a ne samo ono što bismo rekli, govoriti e to ne valja, a onda kao što je maloprije rečeno, e mi ćemo to napraviti, mi to znamo, mi to možemo. Ok, ja vas podržavam svakoga i svaku ideju da se nešto napravi, ali treba stvoriti onu atmosferu da su ti projekti u redu i da treba o njima razgovarati na jedan način da to nešto što je potrebno a ne samo kad smo u opoziciji protiv, onda kad se dođe na vlast, onda smo za i onda je to vječita borba koja traje i onda na kraju to je sve skupo. I to je taj problem ali tu smo di smo a što se tiče rasprave g. Bulja koji se stalno vraća na taj nesretni Krš Pađene i na te obnovljive izvore, ja jednostavno ne mogu sebi doć nakon 4 g. da ja mogu svaki put scenarij njegovih govora ovdje predvidjeti. A on uopće nema temu sa ovim zakonom. Koliko ja razumijem se ovdje u Poslovnik ovoga Sabora, ovdje bi se trebalo raspravljati na temu zakona, nemaju Pađene ni ti nesretni Velebit ni bušenje krša ni Dinare, nema nikakve veze sa ovim ali tu je tako, on to svaki put govori i ja bi eto, molio svih vas da što se tiče ove teme, shvatite da 14% nije totalno nešto što mi ne možemo dostići. Govorimo o 14% da mi to stižemo već od prve minute utrke koja je od 1. 1. ove godine, do zadnjeg 31. 12. 2030., znači nema ovo što sam maloprije rekao da smo krenuli 2018., da bismo došli do 7%. Nego krećemo odmah. Znači osim biogoriva koji imaju svoja ograničenja a to je prva generacija negdje na 5,5, 6, imamo drugu generaciju i sve ostalo, mi ne možemo doći tu više od 9 nikako ali imamo struju, imamo vodik. Znači budućnost za ostvarivanje ovih ciljeva je apsolutno u struju a kasnije u vodik. Za ostvarivanje ovih ciljeva je apsolutno u struji, a kasnije u vodiku. Tema pomorskog prijevoza nije nešto što je bajka, nešto što smo već počeli ozbiljno razvijat. Strategiju za sada zajedno sa Ministarstvom prometa ćemo napraviti vrlo brzo o infrastrukturi u svim lukama, znači punionice LNG-a kao prva faza za prijelaz, punionice vodika, punionice za struju. Ozbiljno se razmišlja u Ministarstvu pomorstva da se ovi trajekti koji idu na manje lokacije da se oni kupuju na struju, na punjenje, punjači instaliraju na obalama. Da se kombiniraju trajekti na duge linije sa LNG-om da bi se kasnije taj LNG mogao kad se tehnologije ovaj podignu mijenjati sa vodikom. Vi danas morate znati da svi trajekti koje su hrvatska brodogradilišta napravila zadnjih 20 godina, to je ono ovi trajekti što voze na ovim linijama tipa Zadar-Preko, Supetar-Split i Valbiska-Merak, to su svi hrvatski brodovi oni svi voze na struju. Oni svi imaju elektromotore koji pokreću propelere samo struju stvara agregat koji je dizel motor u tom samom trajektu. Ti se trajekti itekako mogu prebacivati u budućnosti i preinačivati samo pitanje tko će proizvoditi struju u tom trajektu. I da li će to biti gorive ćelije, da li će to biti nešto drugo. Znači, mi smo uvjereni da 50 milijuna kuna u nacionalnom planu oporavka samo za punionice, 100 milijuna kuna koje u ovoj godini je Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost predvidio za e-mobilnost i za punionice ovaj i ostala sredstva koja na temelju planova energetske učinkovitosti se ovaj predviđaju će biti dovoljna sredstva da u idućim godinama stvorimo kvalitetnu infrastrukturu za unapređenje mobilnosti. I računamo da u 2022. godini kad očekujemo da će ova pandemija, ova nesreća nas ovaj prestati ovako gnjaviti, da će već jedna ozbiljna količina vozila iz Europe dolaziti, trošiti tu struju obnovljive na našim pumpama i tako ostvarivati hrvatske dosege u, u ovaj, u prometu. To je ono što mi mislimo da je ovaj potrebno učiniti i mi smo uvjereni da ćemo u tome i uspjeti. Eto toliko od mene što se tiče završno.
Imamo nekoliko replika, prva je uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče vi ste dosta detaljno analizirali što se događalo u prošlosti, pa tko je želio razumjeti nadam se da je to sve skupa i razumio. Kad gledamo općenito cijelu EU onda vidimo da polovicu svojih potreba za električnom energijom EU uvozi. Hrvatska je dosta visoko na toj ljestvici kad govorimo o uvozu električne energije i sigurno da proizvodnja iz nekih domaćih resursa jest nešto što trebamo ozbiljno uzeti u obzir u takvim okolnostima. Ono što mene zanima da se okrenemo malo budućnosti, koja je perspektiva proizvodnje biogoriva u Hrvatskoj i što se napravilo u okviru Ministarstva gospodarstva i održivog razvoja da detektiramo gdje imamo točno potencijale za korištenje obnovljivih izvora energije i imamo li projekciju na koji način ćemo ih staviti u funkciju?
Što se tiče biogoriva, rekao sam vam, sada je glavni fokus da se rafinerija u Sisku napravi jer mislim da je to velika prilika za RH iz više razloga koje sam već prije spomenuo. Što se tiče uvoza električne energije mi uvozimo negdje oko blizu 40%, a u tih 40% je 13% uvezeno električne energije iz Nuklearne elektrane Krško koja je u našem vlasništvu. Znači, veliki, veliki je mogućnost za obnovljive izvore i zato kanimo 3,5 tisuća MW do 2030. novih u obnovljivima napravit da bi naš udio u obnovljive struje bio 66% u proizvodnji ukupne energije i da bi taj uvoz se praktično sveo na minimum po mogućnosti da postanemo i izvoznici električne energije. Znači, mi mislimo ozbiljno provesti taj plan i zato smo u nacionalnom planu oporavka stavili više od skoro 5 milijardi kuna za unapređenje elektroenergetske mreže koja će omogućiti prihvat svih tih, svih tih potencijalnih investicija.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Vesna Nađ.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče mene jako zanima izgradnja biorafinerije u Sisku kao rođene Siščanke. Dakle, predsjednik uprave INE je rekao da je ključno za realizaciju tog projekta potpora Vlade i EU fondova. Znači vidimo da ima potpora Vlade. Koja je konkretno potpora Vlade? Da li ste već razgovarali sa ministricom poljoprivrede gdje bi mogli saditi Misckanthus? Konkretno da li ste zadužili državne tajnike? Da li ste to vi ili netko drugi tko će gurati taj projekt? Jer mi znamo ako netko ne gura neki projekt u središnjem tijelu državne uprave odnosno u ministarstvu da to onda leluja onako polagano.
Da, ne, apsolutno naše ministarstvo predvodi cijelu tu aktivnost jer mi smo zaduženi za energetiku i logično je to. Mi ćemo voditi strateško …/nerazumljivo/… evo kolegica ravnateljica uprave će voditi strateško povjerenstvo za strateški projekt bio i rafinerija. Mi smo ti koji smo konkretno u nacionalnom planu oporavka predvidjeli sredstva i iskomunicirali već sa Europskom komisijom i dobili apsolutnu podršku. Jasno da inovacijski fond ide svojim putem i ministarstvo koje ovaj to vodi će to odrađivati. Svjesni smo činjenice bez naše podrške i naše podrške u smislu da se osiguraju europska sredstva tog projekta nema. I Vlada apsolutno stoji na tome. To je pitanje samo našeg ministra nego to je pitanje cijele Vlade. Kompletna Vlada stoji pri tome da se taj projekt napravi i mislim da je taj projekt jako dobar. I da taj projekt je za svaku, svako dobro toga kraja jer mislimo da je, jer jednostavno to je jedna dobra tranzicija za jedno područje kao što je Sisak u smislu rafinerije i samog mjesta [[Upadica: Vrijeme.]] gdje je već bila i stara rafinerija.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Grozdana Perić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, pa evo spomenuli ste zapravo nečinjenje onih Vlada dvije Mosta, a onda i jedne prethodne SDP-ove, koja na primjeru evo ne mogu to prešutjeti ali 10 godina se zavlačio projekt CGO-a Biljane Donje. Evo, sada je ono u postupku gradnje. Dakle to je nekih 680 milijuna kuna gdje je sve se čini da se ono što je najvažnije i što je najkritičnije a to je otpad da se zbrine na primjereni način, a znamo da svi ovi aktivisti razno-razni koji zapravo nemaju niti vizije, niti znanja pokušavaju sve ono što se dobro radilo sa vizijom kako to treba biti zapravo sve pokušavaju zapravo pokazati da se ne radi kako treba i da se ne čini dovoljno, a oni su sami ti koji su zavlačili sve te dobre projekte.
Vrijeme. Imamo jednu povredu Poslovnika. Uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolegica Perić je povrijedila članak Poslovnika 238. jer je rekla ne … [[ne razumije se]] nego rekla je da su vlade Mosta dva puta po 3 mjeseca koje nisu mogle s vama. Znate zbog čega? Ne zbog toga što se mi bojimo odgovornosti, već što nismo dali krasti ni Rafineriju u Sisku, ni Krš Pađane, ni gospodarenje otpadom što je na Lečevici. Nismo dali krasti i uništavati hrvatske resurse i koncesije kao npr. na Braču … [[ne razumije se]] Zlatnog Rata.
Vrijeme. Ovo nije bila povreda Poslovnika, dobivate opomenu. Izvolite odgovor na repliku.
Odgovaram na način što sam malo prije i u diskusiji rekao. Svi bi mi trebali staviti opći interes neovisno da li smo u poziciji ili opoziciji i onda bi svi ti projekti išli drugačije. Ali svatko od nas odgovara za sebe. Moj je uvijek bio životni moto da nema te Vlade koja nešto nije dobro napravila, a nema i te grupe koja nešto ne može dobro napraviti. Samo je pitanje jel' imamo volje, ali ovdje je tako kako je sada.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Evo samo da još jedanput jasno istaknem. Dakle, ja se zalažem za nekoliko stvari. To je da postoji jasan plan da se zna tko što radi i da su te informacije lako dostupne građanima, da postoji red u sustavu, a trenutno u sustavu vlada nered i kaos. Dakle, vi ste govorili u svom završnom izlaganju da smo mi spomenuli energane, kompostane, spalionice, tvornice biogoriva. Ono što ja tvrdim da nigdje ne postoji na jednom mjestu napisano što od toga mi kao država gradimo, tko je nositelj tih projekata dakle, tko je investitor da li država ili neki privatnik, gdje se to nalazi i što ćemo zapravo s time mi postići. Dakle, to je cilj jedne pravno uređene države i temelj demokracije da postoji uređeni sustav da ljudi mogu planirati kako privatnici, tako i građani da znaju što će biti sa njihovim troškovima.
Odgovor.
Ne bih se složio. Vi imate Registar obnovljivih izvora koji je javno dostupan. Registar proizvođača obnovljivih izvora energije koji je javno dostupan gdje možete točno vidjeti sve tko što proizvodi, koliko, gdje i kojih kapaciteta. Postoji Uredba Vlade temeljem Zakona o obnovljivim izvorima koja govori koliko čega Hrvatska kani proizvoditi odnosno iz koje tehnologije. Znači tamo možete vidjeti pravac u kojem pravcu će Hrvatska ići. Onda postoji Program potpora koji se radi svako koliko godina. Evo sada je upravo veliki program potpora na notifikaciju u Komisiji. Kada ga dobijemo bit će javno objavljen. Znati će se i koliko od toga bi mi potencijalno mogli kroz FIDIN, kroz premijski sustav poticati, a to je to. Jednostavno ja ne znam što bi još mi trebali znati? Pa nećemo valjda pratiti svakog pojedinca u ishođenju njegove građevinske i lokacijske dozvole kada je i što je napravio. Bitno je da znamo tko što, gdje su projekti. To vam sve postoji i piše.
Vrijeme. Sljedeća replika je uvaženi zastupnik Pero Ćosić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče zbog nepoštivanja odrednica ovoga Zakona o obaveznom stavljanju obnovljive energije na tržište prikupe se značajna sredstva od onih koji to ne rade. Rekli ste u uvodnom izlaganju to je u iznosu od nekih 260 milijuna kuna i to se u pravilu u cijelom iznosu potroši putem Fonda za energetsku učinkovitost za nabavku vozila putem najbržeg prsta da kažem i opći cilj je … [[ne razumije se]] vozila, koliko ima novaca vozila se kupe i smanje se emisije stakleničkih plinova. Međutim, da li razmišljate o promjeni tog načina? Naime, nepobitno je utvrđeno mjerenjem da određene sredine imaju veća zagađenja i da se dobar dio sredstava odredi za te sredine bilo da se kupe vozila, bilo da se radi infrastruktura za obnovljive izvore energije jer znamo da u medicini kada otkriju bolest ne piju one tablete za imunitet, već da kažem ciljano djeluju. Pa evo, bio bi dobar prijedlog da i Fond počne tako raditi.
Mi ćemo i dalje paralelno ići stimuliranjem nabavke vozila, a jasno još veći naglasak će biti na razvoj infrastrukture. Teško je sada promijeniti u smislu nabavke vozila koji drugi sustav osim najbržeg prsta, zato što postoji ogromna, ogromna potražnja za odnosno ogromna potražnja za tim poticajima. A vi ne možete napraviti kriterij kako jer je praktično nema tu, svi su kriteriji isti. Svatko uzme ponudu za auto i zna koliko može dobiti maksimalno poticaj. Znači, riješiti najbrži prst bi mogli jedino da imamo toliko neograničenu količinu novaca da svatko po zahtjevu dođe i dobije to. Ali za sada nismo u takvoj situaciji, zato će u tom dijelu vrlo izvjesno još neko vrijeme to biti. Ali u ovim ostalim natječajima gdje se mogu valorizirati sve ponude i kasnije bodovati kriteriji onda se tamo ne ide na najbrži prst. A ovdje vi jednostavno imate svi su isti, samo je pitanje koliko imate novaca.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Ružica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče, u svom završnom izlaganju govorila sam o tome kolike količine drvne mase nam ostaju kao otpad u šumama nakon što se posiječe. Dakle, najvećim dijelom se iskoriste trupci, a sve ostalo se zapravo ili ostavlja da trune ili se zakapa u zemlju. Pošto je hrvatska šuma, odnosno šume dobro od općeg nacionalnog interesa koje je zaštićeno Ustavom, dakle konkretno čl. Ustava 52 govori o tome, što čini vaše Ministarstvo da se taj omjer smanji jer recimo, evo, ja sam došla jutros iz Slavonije, bilo je bolno gledati površine hrvatskih šuma s desne, lijeve strane, koje su posjećene, a drvna masa je ostala ležati na zemlji. Zahvaljujem.
Mi tu nemamo što drugo napraviti nego otvoriti još dodane kvote za biomasu, jasno, uz traženje visokoučinkovite kogeneracije, da bi se jasno ta biomasa mogla iskoristiti u korisne svrhe. Ja ne vidim drugog načina što bismo mogli i taj program sada ide, imali smo nedavno ovaj mali program koji je imao određeni interes, ali ne dovoljan, tako i njega ćemo kasnije ponoviti, a očekujemo od ovog velikog programa da će biti dovoljno interesa i treba kontinuirano raditi na tome da jednostavno se ovaj i, dovoljan broj ljudi zainteresira za tu djelatnost.
I posljednja replika, Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Državni tajniče, drago mi je da ste me se sjetili svih mojih govora i evo, ja mislim da vama, sve što napišu, vidim da uredno pročitate što vam ministar ugroze i okoliša, vi to temeljito napravite, međutim, ja sam govorio o ovome, izmjenama Zakona o biogorivima, o povećanju, o smanjenu stakleničkih plinova, o ugljikovodicima, o svemu onome što se tiče Hrvatske, problema Hrvatske, poglavito gospodarenje otpadom, kružna ekonomija, di se baca taj biootpad, di se taj repromaterijal, na koji način mi funkcioniramo, kakvi će biti učinci, vi o tome uopće ništa niste rekli. Vi ste samo prepisali europsku direktivu. I apsolutno ništa ne radite, osim, kao što je recimo, Centar za gospodarenje otpadom Lećevica ili slučaj ovoga što ste dali u vaše ministarstvo iz Vrgorca da prevozite 120 km s jednog otpada smeće na drugu [[Upadica: Vrijeme.]] [[Govornik se ne razumije.]] smeće. To more [[Upadica: Vrijeme.]] raditi svaka budala jer tako rade budale.
Odgovor.
Vi ste sada sve rekli sa vašom replikom.
Nemamo više replika. Ovim smo isključili, zaključi, iscrpili kompletnu raspravu, zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti, a sad ćemo napraviti pauzu radi provjetravanja 10 minuta. Nastavljamo u 14 i 40. STANKA U 14,30 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,40 SATI]] Kolege nastavljamo dalje sa radom. Sljedeća točka je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika, drugo čitanje, P.Z.E. br. 70. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, a temeljem članka 85. Ustava i članka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmane se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za gospodarstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Poštovani državni tajnik Ivo Milatić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjeni zastupnice i zastupnici. Pred vama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika, te se ovim zakonom uređuje istraživanje i eksploatacija ugljikovodika, istraživanje i eksploatacija geotermalnih voda za energetske svrhe, podzemno skladištenje plina i trajno zbrinjavanje ugljikova dioksida. Povod za izmjene i dopune zakona prije svega se nalaze u potrebi za usklađivanjem nacionalnog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU. Tako se poboljšava transparentnost postupka koji se provode temeljem ovog zakona, te se jamči uključivanje javnosti u postupke javnosti vezane uz istraživanje, eksploataciju ugljikovodika, geotermalnih voda za energetske svrhe i podzemno skladištenje plina na način propisan EU direktivom. U tekst zakona prenosi se Direktiva 2014/52 Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Direktive 2011/92 o procjeni utjecaja određenih javnih i privatnih projekata na okoliš. Zakonom se dodatno uređuju pitanja vezano uz javnost postupka, istraživanje i eksploataciju ugljikovodika, stvaranje poticajnog okruženja za istraživanje i eksploataciju geotermalnih voda čija se akumulirana toplina može koristiti u energetske svrhe, usklađenje sa međunarodnim standardima za podzemno skladištenje plina i uvodi se novi pojam trajnog zbrinjavanja ugljikova dioksida kao i njegovo korištenje prije trajnog zbrinjavanja, te se zabranjuje masovno hidrauličko frakturiranje. U razdoblju između dva čitanja u Hrvatskome saboru glavne razlike predmetnog konačnog prijedloga zakona u odnosu na prvo čitanje su sljedeći: nomotehnički je dorađen izričaj pojedinih odredbi sukladno mišljenju Odbora za zakonodavstvo, sukladno mišljenja Odbora za gospodarstvo izvršene su promjene na način da nositelji izrade prostornog plana pokreće izradu prijedloga odluke o pokretanju postupka usklađivanja površina za eksploataciju sa prostornim planom u roku od 30 dana od zaprimanja urednog zahtjeva Agencije za ugljikovodike. Sukladno mišljenju Odbora za zaštitu okoliša i prirode brisane su točke 3., 4. i 5. u članku 65. važećeg zakona kojima su ugljikovodicima davao primat nad korištenjem energije geotermalnih voda u energetske svrhe. Propisuje se objavljivanje nacrta i konačnog rješenja o provjeri naftno-rudarskog projekta kao i nacrta i konačne građevinske dozvole na mrežnim stranicama ministarstva. Uvodi se Plan razvoja geotermalnog potencijala, propisuje se da ministar nadležan za energetiku odlukom pokreće izradu plana, a na temelju i u skladu sa Strategijom energetskog razvoja RH do 2030. s pogledom na 2050. Cilj ovog plana je kroz poticanje i strukturirani razvoj upotrebe geotermalne energije ubrzati energetsku tranziciju i dekarbonizaciju sektora, povećati korištenje obnovljivih izvora energija kako u proizvodnji električne energije, tako i toplinske energije, te korištenje svih ostalih sadržaja koji prate ovakve investicije. Također radi usklađivanja nazivlja sukladno međunarodnoj regulativi i praksi, a po preporuci ovoga Doma vezano uz podzemna skladištenja plina umjesto skladištenje prirodnog plina uvodi se podzemno skladištenje plina kako bi se naglasilo da se radi o podzemnim geološkim strukturama u kojima je moguće skladištiti plin. Također se uklanja postojeća pravna praznina i propisuje da nepokretna imovina ili konstrukcija neodvojiva od nekretnine u istražnom prostoru ili na eksploatacijskom polju smještenom na pomorskom dobru ostaje pripadnost pomorskog dobra, te se uvodi mogućnost produljenja trajanja životnog vijeka odobalnog objekta za eksploataciju ugljikovodika. Još jednom bi naglasili da je Zakonom postavljen jasan pravni okvir za usporedno izvođenje naftno-rudarskih radova kada oni uključuju različite svrhe korištenja kao što su ugljikovodici, geotermalne vode za energetske svrhe. Time se omogućava i korištenje postojeće infrastrukture, odnosno upotreba postojećih objekata. To uključuje tranziciju iskorištenja ugljikovodika prema korištenju geotermalnih voda u energetske svrhe, skladištenje odnosno trajno zbrinjavanje ugljikova dioksida na starim i iscrpljenim poljima. Također u cilju prijave na buduće fondove naglašavamo važnost i mogućnost osnivanja razvojnih društava na prijedlog agencije a uz sudjelovanje lokalne zajednice koja ovime dobiva kapacitete da na svojem području osmisli i pokrene aktivnosti u korištenju prirodnih geotermalnih potencijala. Ovim izmjenama RH slijedi preporuke Europske komisije 2014./70EU od 22. siječnja 2014. o minimalnim načelnima u pogledu istraživanja i proizvodnje ugljikovodika i po prvi puta zakonskim izmjenama u odnosu na druge europske zemlje radi iskorak i zakonski onemogućava masivno frakturiranje kao rizičnu i opasnu djelatnost. Zaključno smatramo da se ovim izmjenama i dopunama zakona doprinosi stvaranju sigurnog pravnog okruženja za investitore štiteći pritom interese RH, te istovremeno stvara sigurno, jasno i razvidno okruženje izvođenje održivih naftno-rudarskih aktivnosti. Hvala na pažnji.
Imamo nekoliko replika, prva je Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Državni tajniče istraživanje ugljikovodika, eksploatacijskih polja imamo već bez obzira mi ovo donosimo, ne donosimo, usklađivamo, ne usklađivamo, 9 novih istraživačkih polja u Jadranu. I to u zaštićenim područjima sad u prostornim planovima, 9. Imamo zaštićeni Viški arhipelag, gdje je Palagruža, Jabuka, Vis, znači 9, zamislite 9 samo u Splitsko-dalmatinskoj županiji plus potpisali ste i sa izvođačima stranim da buše i Dinaride u 8 županija, jeste, jeste. I sada donosite ovo ovdje što ćemo mi raspravljati. O čemu mi raspravljamo? Pa vi ste već to prodali, istezgarili naš Jadran. Što je šteta, to su štetni projekti i štetne odluke turističkoj Hrvatskoj koja bi tribla štiti svoje more, svoj vodni potencijal [[Upadica: Vrijeme.]] svoj krš, svoje Dinaride. Sve suprotno radite od onoga što spominjete. Hvala lijepo.
Odgovor.
Hvala na vašoj replici. Sve što ste rekli je netočno. Znači u Jadranu ne postoji, u Jadranu ne postoji ovaj ni jedno polje koje u zaštićenom području. Ako je to polje bilo upisano u postojeći prostorni plan županije Splitsko-dalmatinske sukladno drugim propisima unutar ministarstva i unutar ugljikovodika ono što je zaštićeno i na propisanim poljima nije bilo moguće uopće davati nikakve koncesije. Ali što se tiče zadnjeg prostornog plana koji je sada u tijeku u Županiji Splitsko-dalmatinskoj mi smo kao Agencija za ugljikovodike dostavili i detaljnu mapu da se ta polja u potpunosti izbrišu. Znači ona su i prije bila neupotrebljiva zato što 15 km od zaštićenog područja i 15 km od zadnje obalne crte otočne se nije moglo uopće istraživati, ali su bili ovaj ti kvadrati stavljeni koji su sada izbrisani.
Povreda Poslovnika Miro Bulj.
Hvala lijepo. U novom nacrtu prostornog plana Splitsko-dalmatinske županije pod, potpuno novi je Članak 77a., potpuno novi članak. 9 eksploatacijskih polja za bušenje, istraživanje tj. ugljikovodika. A niste mi se osvrnuli na krška područja, na krš naš, na Dinaride u 8 županija. Dok ga proglašavate Dinaru parkom prirode i ostale planine u Dinaridima vi ste odobrili bušenje hej bušenje, jeste, jeste potpisali ste to ću vam [[Upadica: Vrijeme.]] pokazat.
Znači niste se niti pozvali na članak Poslovnika, ovo nije bila povreda Poslovnika imate opomenu. Slijedeća replika je uvažena zastupnica Mirela Ahmetović.
Poštovani državni tajniče prije svega zahvaljujem što ste usvojili prilikom izrade ovog konačnog prijedloga primjedbu mene osobno i Kluba zastupnika SDP-a u pogledu objavljivanja važnih dokumenata poglavito građevinske dozvole na mrežnim stranicama ministarstva umjesto fizički. Međutim, ono što je ostalo nejasno jeste zbog čega se niste osvrnuli niti pod rubrikom neprihvaćeni zahtjevi odnosno prijedlozi odnosno primjedbe niti prihvaćeni zahtjevi odnosno prijedlozi ili primjedbe, a koji su se ticali kada sam raspravljala u prvom čitanju o ovom zakonu izdavanju potvrde o usklađenosti predloženog eksploatacijskog polja sa prostornim planom, a koji u vašem prijedlogu izdaje tijelo državne uprave. S obzirom da je temeljem Zakona o prostornom uređenju, temeljem Ustava RH Članak 129a., ali temeljem Europske povelje o lokalnoj samoupravi, lokalna samouprava odnosno njeno predstavničko izvršno tijelo jedino ovlašteno predlagati i donositi prostorne planove. Hvala lijepa.
Odgovor.
Koliko sam shvatio to je predmet ovog amandmana to ćemo razmotriti, ako je to kako vi govorite i ako u konzultaciji sa pravnicima vidimo da je to nešto što je eventualno došlo do nekog propusta jasno da ćemo onda se o tome očitovati. Svakako ovaj na vrijeme ćete biti informirani.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam lijepo. Poštovani državni tajniče Hrvatska ima veliki potencijal za korištenje geotermalne energije. Prema nekim konzervativnim procjenama to je čak 800 MW i jako je važno da u stvari sve te procedure koje se stavljaju pred investitore budu jednostavnije nego što smo do sada imali priliku svjedočiti. Pa me zanima da li ministarstvo promišlja u tom segmentu u suradnji sa drugim resorima doista učiniti to da se ishođenja potrebnih dozvola svedu na neki razumni rok, a ne da traju nekoliko godina kao što je to bio slučaj kod nekih prijašnjih investicija. Kako dolazim sa područja općine u kojoj se nalazi podzemno skladište plina Okoli, a u kontekstu nedavnih strašnih potresa bilo bi dobro možda i ovdje iz Hrvatskog sabora još jednom reći građanima o sigurnosti tog podzemnog skladišta plina. Je li Vlada RH odnosno vaše ministarstvo nakon potresa provjerilo u kojem je stanju i da li je sve u [[Upadica: Vrijeme.]] redu? Hvala vam lijepo.
Odgovor.
Što se tiče postupaka za geotermalne, geotermalne potencijalne elektrane odnosno koncesije mislim da smo tu što se tiče ministarstva odnosno agencije koja u ime države to radi stvarno sve procedure doveli u situaciju da su one predvidive i dovoljno transparentne i da je ekipirana agencija da je dana room odličan, tako da mi nemamo više problema oko toga da to traje nešto puno godina. Jako brzo se taj natječaj završi. Obično bude problem u tome što investitori prihvate obavezu pa onda eventualno slijedom svojih nekih razloga to ne naprave na vrijeme pa onda ispada kao da mi nešto nismo napravili. A što se tiče ovog dijela oko PPS Okoli, ja sam uvjeren tu mogu provjeriti ali da su inspekcije vjerojatno to i pregledale i da se vodi računa o tome da se nakon ovog incidenta sigurno provjeravalo sve ovaj obzirom da je bilo to u području obuhvata potresa.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče. Dakle, ja ću se u ovoj svojoj replici referirati na temu geotermalnog potencijala Republike Hrvatske i korištenje geotermalnih izvora u smislu energetike, odnosno ono što ono može biti. Za to bi trebalo napraviti i plan razvoja geotermalnog potencijala Republike Hrvatske, dakle ono što mi znamo, mi znamo vezano uz toplice, znamo vezano uz jednu elektranu koja je u Velikoj Ciglini, znamo da ima nekoliko istraživačkih polja gdje je, mene zanima da li je zaista taj Plan razvoja geotermalnog potencijala Republike Hrvatske u nekakvoj završnoj fazi, jer ja nisam uspjela naći ni na stranicama Ministarstva, ni na stranicama Agencije, jer to bi zapravo bio osnov. Kad već razmišljamo o određenim potencijalima koje možemo koristiti, onda je sigurno to jedan od potencijala, jer od rimskog doba zaista se geoterme, odnosno takva voda koristi, ali isključivo u medicinske i zdravstvene svrhe, bilo bi dobro i u neke druge. Hvala lijepo.
Odgovor.
Ovim Zakonom smo predvidjeli taj Plan, jasno po usvajanju Zakona, brzo ćemo pokrenuti odluku o pokretanju izrade Plana i mislimo da će taj Plan vrlo brzo biti napravljan, jer veliki dio elemenata koji su nam potrebni za taj plan već imamo i u postojećim strateškim dokumentima, a i dovoljno podataka u Agenciji, znači to treba uobličiti i strateški posložiti, javno raspraviti i mislim da će taj plan jako brzo biti donesen.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Željko Pavić.
Poštovani tajniče. Ne znam kako nam je to promaklo kad smo imali prvo čitanje, pitao bi vas nešto u vezi sanacije nakon dovršetka nafto-rudarskih radova. Naime, propisano je da izvođač radova to mora sanirati, to polje gdje su se vršili ti radovi, međutim nije mi jasno iz Zakona da li će on morati prijaviti početak sanacije pa imati nadzor od strane Agencije cijelo vrijeme, ili će Agencija doći samo na kraj radova i pogledati da li je ta sanacija u redu. Mislim da ne možemo znati kad je već sve gotovo da li je provodio radove kako to treba biti provedeno. I drugo pitanje, ukoliko investitor ne provede tu sanaciju, nakon toga je Agencija dužna da provede sanaciju na trošak investitora. Da li postoje neke firme koje su za to specijalizirane u Hrvatskoj koje će provoditi tu sanaciju?
Točna tehnička procedura kako ide to početak pra enje, to je ako nije problem kasnije, ovdje je gospodin Krpan, direktor Agencije, on tehnički to detaljno sve zna, ali siguran da postoji procedure, a što se tiče sanacije za slučaj da investitor ne napravi, logično da to ide na njegov teret i ako tvrtke za sanaciju da slučajno ne postoje u Hrvatskoj jasno da bi se onda one tražile možda i vani, ali ja sam uvjeren da tvrtke za sanaciju postoje u Hrvatskoj, prema mojim saznanjima ima nekoliko tvrtki, da ih sad tu ne spominjem imena iz ove govornice.
Hvala državnom tajniku. Idemo na rasprave po Klubovima. Prvi je Klub zastupnika Centra i Glasa. Uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, ravnatelju sa suradnicima. Dakle, mi imamo u drugom čitanju Zakon o izmjenama, dopunama Zakona o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika. Eksploatacija ugljikovodika uvijek kod nas izazove i dosta zanimljivu raspravu i dosta zanimljiv osvrt na sve to zajedno, ali svaka država ima neke potencijale. Dakle, osim toga da imate potencijale u smislu zaštite prirode, u smislu zaštite okoliša, u smislu zaštite određenih resursa imate i neke potencijale koje trebate prepoznati, koje trebate dalje koristiti i dobro je da napraviti i kroz zakonodavstvo, a i kroz stvarnost nekakav razmjerni odnos, odnosno svih tih interesa u prostoru, jer ja sam sigurna da ako na vrijeme krenete, ako dobro to napraviti da taj odnos se može napraviti na odgovarajući način. Ovu izmjenu i dopunu Zakona, bez obzira što je dosta opsežna, ima negdje 84, 85 članaka, ste napravili iz nekoliko razloga. Jedan od razloga je jer ste imali pilot vezan uz sudjelovanje javnosti i zainteresirane javnosti. Ja to mogu uvijek povući paralelu s nekim drugim zakonima, dobro je da javnost sudjeluje, dobro da sve što imate reći rečete iz jednostavnog razloga, znate, uvijek kad se javnost uzbudi, ona se uzbudi kad vidi da se negdje nešto kopa. A kad se negdje nešto kopa sve ovo drugo je već prošlo, tako da je dobro da u svakoj fazi to imate objavljeno i u svakoj fazi je dobro da to bude na web stranicama Ministarstva, odnosno Agencije dostupno. Druga tema o kojoj nešto hoću reći je tema preklapanja korištenja prostora. Dakle, mi imamo određene potencijale koji su prepoznati već godinama i tu se jako razlikuje tema istraživanja od teme eksploatacije i to uvijek izaziva prijepor, jer vi morate istraživati, morate snimati, morate analizirati da bi uopće mogli doći do faze eksploatacije. Tako da sam ja čak u jednoj fazi kad je bilo riječ o geotermalnim vodama koju sam i sad tu spominjala rekla da se meni čini da cijela Hrvatska može biti prostor za istraživanja, a tamo gdje se nađe će dalje ići u eksploataciju. Naravno da tome nije tako, ali geotermalni potencijal je jedan koji izuzetno vrijedi razgovarati i vidjeti što dalje u smislu razvoja treba s tim činiti. Ono što želim naglasiti je sljedeće. Mi imamo u ovom trenutku nekakvih 25 geotermalnih izvora. Oni su poznati još od Rimskog doba i bili su korišteni prvenstveno vezano uz lječilište, dakle u medicinske svrhe pokazalo se da je to jedan od izvora koji se može koristiti u smislu energetike. Cijeli svijet, Europa, mi moramo ići u smjeru koristiti različite izvore dakle u smislu energetskih potencijala koji nam to može koristiti i koji nam može napraviti nekakav iskorak. Ja sam apsolutno sigurna da tamo gdje su geotermalni izvori imate dosta stvari koje ne može biti za lječilište, ali može biti za nešto drugo. O tome ću još nešto detaljnije u svojoj pojedinačnoj raspravi. Dakle, … [[ne razumije se]] je vezan uz Veliku Ciglenu. Ja se sjećam mog djeda koji je govorio da u budućnosti nitko neće trebati raditi jer će se tamo nalaziti nafta i na našoj zemlju koju još uvijek imam moja sestra i ja naravno tamo ćemo crpiti naftu, pa nećemo morati nikada raditi. O tome jel' ima nafte ili nema to će možda moja djeca ili maji unuci. Ali geotermalnih izvora ima. Dakle, vrlo blizu moje djedovine se nalaze geotermalni izvori i nalazi se prva elektrana koja je tamo korištena. Ja moram priznati kada je u startu to krenulo, ja sam bila malo skeptična u svemu tome što, kako. Ali kako ide vrijeme to zapravo dobro izgleda, ja to govorim s jednog aspekta. Ne samo da dobro izgleda, nego je to i tema da je to u smislu korištenja izuzetno veliki potencijal. Takav potencijal ima i Grad Zagreb. Ali Grad Zagreb naravno svoje potencijale nije do sada koristio. Čak je bilo i osnovano poduzeće koje su se zvale Terme Zagreb gdje je viđeno da postoji potencijal u blizini golf igrališta, pa je onda već, ja sam vidjela brdo projekata, brdo svega, svih onih tobogana, ne znam sve ta golf igrališta odnosno golf igralište Terme Zagreb a veliki potencijal su geotermalni izvori. Čak što više istraživali su se ja bih rekla ne samo u prošlom stoljeću, nego i u neko prošlo vrijeme i to je nekakav potencijal koji imate. Ja sam apsolutno sigurna da kada imate nekakav potencijal, kada zemlja ima potencijal, kada grad ima potencijal to treba koristiti, koristiti naravno treba razumno. Jednako tako se jako dobro sjećam postoji vam jedna od UN-a vezano je uz zaštitu kulturne baštine kojom govori otprilike o sljedećem – kada nešto radite pa nađete kulturnu baštinu a do kraja ne znate što ćete s tim onda imate pravo to zatrpati zemljom i ostaviti za neke buduće generacije koji će ponovo to, evidentirate i zatrpate za buduće generacije koje se to evidentirati kako treba. Meni se nekako čini da često i ovakvi nekakvi potencijali su vrijeme za neke buduće generacije, ali bojim se da su te generacije odnosno voljela bih da su te generacije već sad tu i da te generacije se zaista s tim krenu baviti. Hoću još, ovo ostalo ću koristiti pojedinačnu raspravu da nešto još malo kažem, ali sada želim još naglasiti tri stvari. Jedna stvar je uloga Državnog inspektorata. Mi smo, imali smo Državni inspektorat, pa smo onda inspekcije dali u ministarstva, pa smo ih opet vratili u Državni inspektorat ne selektivno. I tada sam rekla nešto što ponavljam i danas, a to je ne možete jedan nered u prostoru odnosno ne možete jedan nered rješavati drugim neredom. Mi danas 2021. godine još uvijek imamo potrebu mijenjati neke zakone da naglasimo ulogu Državnog inspektorata. A u Državni inspektorat trebalo se samo znati što se je htjelo. Ako se htjelo da sve ono što se bavi hranom bude u Državnom inspektoratu to je imalo smisla. Ali sada imate u Državnom inspektoratu i neke druge inspekcije koje neke su u Državnom inspektoratu, neke su još ipak ostale u pojedinim ministarstvima i tu imate problem. I jedan od izmjene i ovih zakona je da se posloži ono što je vezano uz Državni inspektorat. Jedna tema je odnosa prostornog planiranja i prostora za istraživanje odnosno za eksploataciju ugljikovodika. Ja sam dakle kao zastupnica dala 2 amandmana. Jedan amandman je isključivo vezan uz odnos prostornog plana i površina koje su određene za eksploataciju. Da bi se razumjeli do kraja, zahtjev za izmjenu prostornog plana može dati bilo tko. Vi ulazite u izmjenu prostornog plana temeljem odluke koje donosi vijeće. Prostorni plan stupa na snagu kada vijeće, gradsko vijeće, općinsko vijeće, gradska skupština njega izglasa i odredba koja treba biti je da vežete uz prostorni plan koji je na snazi. Jer nitko ne garantira niti jednom investitoru i nije to bio ne mali broj slučajeva. Uđe se u izmjene i dopune. Isfinancira izmjene i dopune. U međuvremenu budu izbori koji su kod nas svake 4 godine. Promijeni se gradsko vijeće i gradsko vijeće ne želi izglasati taj prostorni plan. Vi postupanje morate vezati uz prostorni plan koji je izglasalo onaj koji je zakonom predviđen za to, to su općinska, gradska vijeća, županijske skupštine odnosno skupština Grada Zagreba … [[ne razumije se]] razini. To je jedino ispravno i jedino sigurno za dvije osobe u cijelom postupku, za investitora, ali i za državu i agenciju. I druga stvar je, vi ste uveli odredbu u članku 83. rok za izdavanje uporabne dozvole za nezakonito izgrađene naftno-rudarske objekte i postrojenja. To ste imali i prije i sada ste rekli od stupanja na snagu ima 3 godine i dobro je to vezati s nečim. Dakle, prelet nad Republikom Hrvatskom je bio 2011., 2011. je napravljen DOF 1:5000 i snimljeni su sve što je u Hrvatskoj nadzemno. Jer vi ovom uporabnom dozvolom legalizirate nadzemno. I meni se čini da bi bila elementarna pristojnost da to vežete uz taj DOF koji je započeo 21. lipnja 2011. i da vi omogućite uporabnu dozvolu da li ste si rok u kojem je, ali ono što je evidentirano u preletu 2011., a ne netko tko eventualno danas to radi ćete mu vi izdati uporabnu dozvolu u roku od 3 godine, nego trebate vezati uz neki dokument na kojem je to nacrtano. Hvala lijepo, a ovo ću ostalo dalje.
Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, uvaženi zastupnik Hrvoje Zekanović. Njega nema, pa gubi pravo. Slijedeći je Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka, uvažena zastupnica Sandra Bečić.
Danas sve nešto prije reda dolazim na red. Hvala vam. Prvo želim reći da s obzirom u odnosu na prvo čitanje da je došlo do određenih poboljšanja ovog teksta i da uvijek kada vidimo dobru volju kod predlagača, kod Vlade, da to treba pohvaliti i naglasit i ja evo, osobno zahvaljujem zaista kao članica Odbora za okoliša što su uzete jedan konkretan komentar i primjedba a to je zapravo da se ne ukida dozvola za istraživanje i eksploataciju geotermalnih voda odnosno proizvodnje energije iz geotermalnih izvora, u slučaju kada bi to ometalo istraživanju i eksploataciju ugljikovodika. Naime, ta odredba koja je ostala od prije je zapravo davala prednost istraživanju i eksploataciji ugljikovodika, nakon što smo to dali komentar na odboru i ovdje u plenarnoj, to je zaista usvojeno i ta odredba je maknuta i sada možemo reći da je donekle ta situacija iznivelirana. Dapače, jedan od naših amandmana ispred kluba zeleno-lijevog bloka bit će i to da se u slučaju dakle istraživanja geotermalnih potencijala i njihove eksploatacije, zapravo ako bi ugljikovodici ometali istraživanje ugljikovodika geotermalnima, da u tom slučaju zapravo treba obustaviti istraživanje i eksploataciju ugljikovodika jer smatramo da bi to onda jasno pokazivalo orijentaciju Hrvatske u onom smjeru kojim smo zacrtali u zelenom planu a to smjer zapravo dekarbonizacije i ulaska u nisku ugljičnu a nadamo se kasnije i post ugljičnu ekonomiju. Ono što je nama ostalo upitno a što smo već isticali je situacija sa tretmanom geotermalnih voda, dakle geotermalne vode u Zakonu u vodama kao i sve druge vode, tretiraju se kao opće dobro. Zašto je to važno? Zato što opće dobro nije u vlasničkom režimu. Smatramo da je to za vode bilokoje vrste, ključna važna regulacija iz razloga što je to naš prioritetni resurs koji imamo za buduće generacije. Pa stoga i geotermalne vode čak i kada se koriste isključivo da bi se uzela energija za njih i znamo koji je argument, dakle da se samo uzima energetski vode, voda se vraća itd., ali da smatramo da treba ostati u režimu općeg dobra. To što je u režimu općeg dobra ne znači da država time ne može upravljati, dapače, država ima i obavezu time upravljati međutim prevenira se ulazak u vlasnički režim što je za vode po nama krucijalno. Znamo da i globalno dolazi po pitanju voda do načina tretiranja vode kao robe do određenih promjena, mi zaista ne želimo ići u tom smjeru i želimo da voda bilokoja, bez obzira na namjenu, ostane opće dobro. Nadalje, reći ću još i da smo zapravo bili iznenađeni time da zakon ne predviđa neki phaseout odnosno period izlaska, potpuno izlaska iz potrebe i aktivnosti istraživanja i eksploatacije ugljikovodika iz razloga što mi se jesmo odlučili podržati Europski zeleni plan, mi se jesmo odlučili podržati neutralnu dakle klimatski neutralnu Europu do 2050. godine. Znači nema klimatski neutralne Europe do 2050 g., ako ćemo je i dalje iskorištavati i fosilna goriva. Dakle, preduvjet za to je postepeno smanjivanje ali onda i potpuno ukidanje korištenja fosilnih goriva. E sad, argumenti koje smo mi čuli, jesu od premijera da ćemo mi ić tzv. dvotračnim putem, dakle s jedne strane ćemo povećavati udio obnovljivaca ali s druge strane ćemo i dalje istraživati i eksploatirat ugljikovodike kako bi imali back up za energetsku održivost Hrvatske. I sad ja razumijem taj cilj da zaista moramo biti energetski održivi, moramo biti samodostatniji nego što sada jesmo i da energetska sigurnost je naravno važna, međutim ono što mene muči je rok na koji mi te dozvole dajemo. Dakle, mi i dalje u ovom zakonu predviđamo da ćemo davati te dozvole na rok od 30 g., pa ako su one izdane 2021., to će biti na rok od 30 g., ako su izdane 2025., to je opet na rok od 30 g., dakle ulazimo iza 2050. g. Zadnje godine kada bi trebao biti ono potpuni raskid sa fosilnom gorivima. E sad, još važnije pitanje za naše građane, pri tome je da smo s obzirom na vrste ugovora koji se sklapaju s investitorima, da se vrlo često radi o stranim investitorima koji su zaštićeni ne samo našim zakonima nego su zaštićeni međunarodnim trgovinskim sporazumima. Osim što su zaštićeni međunarodnim trgovinskim sporazumima, njih štiti i tzv. energy charter odnosno međunarodni sporazum koji ima kao i mnogi međunarodni trgovinski sporazumi, tzv. investor protection clauses odnosno posebne odredbe o zaštiti investitora. Te odredbe investitora štite od promjene regulacija koja bi zapravo naštetila njegovim investicijskim interesima. Mi znamo kako je kad se to aktivira jer već imamo tužbe, dakle pri arbitraži u Washingtonu, upravo na temelju takvih odredbi i to je recimo jednu od takvih tužbi koju upravo imamo je od MOL-a. Dakle, ne bi bili prva država, mnoge države imaju problem sa investitorima koji su ih tužili upravo zbog kršenja odredbi LNG chartera. A zašto su ih tužili? Pa evo primjerice jedna od tužbi je zato što su određene zemlje odlučile potpuno do 2030. prestati eksploatirati ugljen i onda ih se tuži za desetke milijuna eura. Dakle to nisu male tužbe i više, jer je njihov interes, dakle interes investitora ugrožen. Pošto smo potpisnici toga ja vas molim da razmislimo, da se ne izlažemo potencijalnim tužbama u slučaju da ćemo 2040. htjeti primjerice prestati sa eksploatacijom ili ići u ozbiljniji phaze out, da si damo tu priliku a tu priliku si možemo dati tako da sad u zakonu stavimo da se svaka dozvola izdaje do 1.1.2040. To ne znači da mi 1.1.2040. ako tako odlučimo, ako se promijene okolnosti, ako imamo neku energetsku krizu, da ne možemo te dozvole produžiti ili obnoviti. Ali ako se sada zakucamo, da svaku izdajemo na 30 godina, a imat ćemo možda potrebu raskinuti te ugovore mimo ovih odredbi zakonski koje to predviđaju nego zbog regulacije mi ćemo zaista se izlagati potencijalnim ogromnim tužbama za naknadu štete investitorima. Ja zaista to nama, našim građanima i budućim generacijama koje će to morati plaćati ne želim. I iz tog razloga naš prijedlog, jedan od amandmana ide upravo u tom smjeru da se to ograniči. Dakle, mislimo da bi pokazali volju, želju i ono što na deklarativnoj razini govorimo, a to je podrška zelenom planu, da bi isto tako trebali imati i jasan datum kada ćemo prestati sa eksploatacijom ugljena. Vi znate da cijeli taj postupak izlaska iskorištenja fosilnih goriva ide prvo ugljen, nafta pa plin. Dakle, mi još uvijek nemamo niti datum za prestanak eksploatacije ugljena. Ne znamo kada zatvaramo Plomin, ne znamo da li će i daljnje investicije ići možda u smjeru koji će poticati i eksploataciju ugljena. Smatram da bi kao prvu točku sada trebali već imati cut off datum za ugljen. Svi se iz nekog razloga toga boje, nitko se ne želi obvezati na konkretan datum. Međutim, smatramo da je taj datum važan ne samo zato da bi mi pokazali volju prema implementaciji zelenog plana, ciljeve zelenog plana nego i zato da bi svi oni koji rade u toj industriji znali s čime mogu računati. Takve stvari se po meni moraju najavljivati minimalno pet do deset godina ranije. I sad smo u prilici da to napravimo. Dakle, nadalje željela bih reći da ovako kako je stvar postavljena po meni još uvijek ne odražava jasnu orijentaciju Hrvatske prema zamjeni fosilnih goriva sa obnovljivcima u skoro vrijeme, dakle u nekakvom ozbiljnijem obimu. I isto tako ne pokazuje razumijevanje da ovu zelenu tranziciju moramo voditi kroz jaku ulogu države. I države i lokalne samouprave, a ne prepuštanja stvari tržištu, isključivo tržištu zato što ovaj proces traži izuzetno jak leadership i izuzetno jaku ulogu regulatora. Hvala vam.
Sljedeća rasprava je u ime zastupnika MOST-a, zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. U replici sam rekao državnom tajniku hoćemo li uskoro na Dinaridima, na Dinari, Velebitu gdje se čučalo, stražarilo, ginulo i branilo Hrvatsku domovinu na prekrasnim našim planinama uskoro niknuti čudnovate platforme koje će bušiti Jadran. Naravno da ste potpisali istraživanje, naravno da ste na tome području izuzeli Nacionalni park Plitvice i naravno da u prijedlogu prostornog plana Splitsko-dalmatinske županije imamo 9 novo predviđenih u jednom članku, novome članku je dodan namjerno, ciljano, strateški 77a. istražne prostore ugljikovodika u programu eksploatacije ugljikovodika na Jadranu u RH što znači narodno rečeno bušenje Jadrana. Tako da ćemo uskoro vjerojatno vidjeti dole platforme koje će lipo izgledati kao čudnovati nekakvi stvorovi u turističkoj sezoni. To će biti nešto prekrasno u turističkoj ponudi. Šteta bi bilo ponuditi druge naše destinacije kao što su naše kvalitetne planine, sadržaji, rijeke, šume, otoci, plaže. Ali ne drži se tu ni do plaža vaše ministarstvo. Evo bio sam prije neki dan i u Makarskoj, dole Mate Vujnović i ekipa kopa nemilice onu plažu Sike, bijeli opjevani makarski žal opjevani, makarski žal uskoro nećemo vidjeti, betonizacija cijele obale. Tako da i ove platforme ne bi bile čudne. Devet, po prijedlogu sada u županiji, devet istražnih polja i to na području oko Visa, Palagruže, pučinskih otoka devet znači i to u zaštićenim područjima koje je kao arhipelag proglasilo zaštićeno UNESCO 2019. godine. Lastovo i ti dijelovi prekrasnog našeg Jadrana su uplanjeni u prostornom prijedlogu prostornog plana Splitsko-dalmatinske županije. O tome bi više mogao govoriti kolega Sanader, ali sada je predsjedavajući. Jer oni vjerojatno puno više i sudjeluju u donošenju tih i takvih kvalitetnih odluka za razvoj turizma. Jer je šteta ne vidjeti te platforme što će vam Sinjska alka, nulti spomenik kulturni, pokretni, što će vam, ne znam, čudotvorna Gospa Sinjska kao vjerski sadržaj, što će vam to da je u Cetinjskoj Krajini po FIFI prvi nogomet igran u svijetu, prvi nogomet, pred dvije tisuće godina, po FIFI. Znači imamo brojne sadržaje, međutim vama pale na pamet ugljikovodici. I sad čitam ovaj Zakon. Čitam ovaj Zakon i vidim kolegice i kolege, gore hvala vam lijepo što ste uvrstili, uvrstit će oni sve, ne bojte se, sve će to lipo biti napisano, ali će vam niknut platforme. Vi se protivili Omišlju da nešto ne dođe, međutim došlo je, bez ikakvog problema, tako da sve što oni napišu na papir možete slobodno baciti u WC školjku, bit će brži protok do kanalizacije, jer sve što oni naprave, naprave protivno interesu hrvatskog naroda, nacionalnoj sigurnosti, isto vam je i sa drugim sličnim problemima. Imali smo mi jaka istraživačka polja, ne u Hrvatskoj, tj. ne istraživačka polja nego imali smo bijele noći, bijele noći crni putevi, il obrnuto kako Thompson piva. Di se to sad nalazi, bio si tada u HNS-u za vrijeme, državni tajniče, bili ste tada, vrlo kvalitetno je to otišlo za vrijeme Slavka Linića, ode to, pa kasnije ono što je počeo SDP, završio HDZ, nema INE. Tj. ima, piše INA al nema veze više sa Hrvatskom. To su problemi. Znači mi naše resurse i potencijale, tu se spominju ove vode, one vode, u biti krš, 8 županija, krš je najkvalitetnije zemljište, najkvalitetnije područje, zašti eno područje, to je posebno područje, to je područje prekrasno pitkim vodama, međutim tu će osvanut isto kao na Jadranu. Lipe platforme i onda mi od Dinare, slavimo našu Dinaru, ne samo što smo je proglasili kao i Velebit, Dinaru kao prirodne parkove prirode, nego nemamo mi tu grižnje savjesti, otić će ono i na Biokovo, spustit će se to nizbrdo i to će bit tako, nažalost, a točka prije je bila da se bavimo sasvim drugom temom, obnovljivim izvorima energije. I to je Vlada potpisala da INA istražuje, ima tri godine onda kasnije će to 30-tak godina to eksploatirat. Kako je bude volja. I nije to održivi razvoj, mi imamo resurse, potencijale, naš Jadran je potencijal i resurs. A ne nečija prčija, koja se može bušit i kopat kako kome padne na pamet uplanjivat kako kome padne napamet. Od Rapalskih ugovora 920. godine, sto godina nismo imali snage proglasiti isključivi gospodarski pojas ni našoj državi i prije ulaska u Europsku uniju. Znači od 920. godine Talijani, kolega Sanader, prijatelj od vašega predsjednika fašist Tajani, i dalje uzurpira našu Dalmaciju, našu Istru, a neće je dobit, neće, možete s njime pit, ist, dilit, tezgarit, dobit je ne e, nit će je bušit. Niti Dinaru niti Velebit. Jel na Velebitu je netko ostavio svoju glavu u Domovinskom ratu i pregazio cilu Dinaru i nitko nema pravo to napravit, nitko nema pravo potpisat. Ministar Ćorić je izjavio da je potpisao istraživanje. On je to potpisao, on je to izjavio u Šibeniku, 2020. ne znam, pri kraju. Tako da svi Zakoni koje ovdje mi raspravljamo, u biti možemo mi davati amandmane i ja imam neke amandmane, doli ih spremam, al u biti, ovo je samo da se mi možemo pohvaliti europskim činovnicima da smo ispunili obvezu usklađivanja Zakona za europskim normama, uredbama, direktivama i ne znam, sa čim sve. Sve imamo na papiru, ja mislim niti jedan Parlament više nije zakona donio. Pa mi dnevno raspravimo 4, 5 zakona. A uglavnom prepisivačina, ona teška, klasična, ne plagijat nego prepisivačina. Od slova do slova. Nije Direktiva naredba, Direktiva je kao preporuka, a mi smo oni koji unutar ti nekakvih okolnosti, gabarita možemo mijenjati, možemo štititi, možemo razrađivati, možemo planirati na sasvim drugi način nego čisto, puku prepisivanje Direktiva. I na kraju ovoga mandata, kad završi ovaj mandat ili nek završi ova sjednica, onda će bit tiskovna predsjednika Sabora koji će reć donijeli smo, ne znam, 400 zakona, uskladili smo se sa Europskom Unijom, zvjezdice iza njega sijaju, a u isto vrijeme, zvjezdice Europske unije, reka bi da … [[govornik se ne razumije…]] sićam se kad je ono Sanader, Ivo, ne Ante, dizao zastavu, pa je rekao da ćemo zlato dizat, da ćemo brat kad uđemo u Europsku uniju, toliko su lagali narod, to je prevara svjetska, mislim to je nevjerojatno. Narodu nikad nije rečena istina, a u isto vrijeme će nicati te čudovišta po Dinari, po Velebitu, po ne znam gdi. Umjesto da zaštitimo naše resurse, naše vode, naš krš, naš Jadran i da mi gospodarimo u skladu sa našim strategijama, bilo turistička, bilo razvojna, bilo energetska, zato sam malo prije rekao Krš-Pađene su primjer upravljanja Hrvatskom. Krš-Pađene vjetroelektrana, primjer. Dvije milijarde kune ošlo iz džepa građana Republike Hrvatske. I opet, sad, opet pozivam vašeg koalicijskog partnera onog vladajućeg iz HDZ-a Milorada Pupovca, što se on nije oglasio o tom Krš-Pađene, tamo ljudi srpske nacionalnosti žive. Opet ponavljam, ljudi srpske nacionalnosti, naravno politički Hrvati jer vjerojatno su i njega izabrali, ne znam jel on tamo bio osim kad je rješavao dokumentaciju da se napravi Krš-Pađani. A to što narodu šteti, što narodu iz džepa se pare izbijaju, što je ekološki neprihvatljivo, što je u sred sela, to je manje bitno. Nema ga, ne čuje se. Ne čuju se, osim što su uredno u koaliciji s HDZ-om u Šibensko-kninskoj županiji, tu lipo oni dobro djeluju, funkcionalni su, stranka Milorada Pupovca i to uredno vode i vrlo učinkovito uništavaju prirodne resurse, od Dinare, Krke, svih ostalih potencijala, izvora Cetine i kulturnih dobara, čudi me kako nisu na crkvu sv. Spasa iz 9. st. stavili plastične prozore.
Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika HDZ-a, uvaženi zastupnik Miro Totgergeli.
Hvala, potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Prije nekoliko tjedana raspravili smo Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika u prvom čitanju i na početku ću krenuti od razlike između rješenja koja se nude ovim konačnim prijedlogom zakona u odnosu na rješenja iz prijedloga zakona koji je bio u prvom čitanju. Predlagatelj je uvažio i ono što smo ovdje u Hrvatskom saboru raspravljali i određene prijedloge koje su tu bili prezentirani, tako da je sukladno mišljenju dva saborska odbora, promijenjen rok za pokretanje postupka usklađivanja površina za eksploataciju sa prostornim planom umjesto prvotnih predloženih 8 dana na 30 dana, dodatno je u konačnom prijedlogu zakona pojašnjeno kako se ne radi o roku u kojem je potrebno donijeti odluku o pokretanju postupka usklađivanja površina za eksploataciju sa prostornim planom već o početku postupka a koji započinje pokretanjem izrade prijedloga odluke o pokretanju postupka. Uvažena je mišljenje Odbora za zaštitu okoliša i prirode i maknute odredbe kojima se istraživanje geotermalnih voda ukida ukoliko se tim istraživanjima ometa odnosno ugrožava istraživanje ugljikovodika u istom istražnom prostoru ili istraživanje ugljikovodika u susjednim istražnim prostorima ukoliko se istraživanje ugrožava buduća eksploatacija ugljikovodika ili ukoliko se istraživanjem ometa odnosno ometa odnosno ugrožava eksploatacija ugljikovodika na utvrđenim eksploatacijskim poljima a što je sve u duhu poticanja korištenja obnovljivih izvora geotermalne energije. Tu bi se malo osvrnuo i na raspravu predsjednice ovog odbora, kolegice Benčić, koja se zahvalila Vladi što je uvažila prijedloge, ja ću reći da Vlada uvijek uvaži sve dobre prijedloge, samo kad se predlože takvi prijedlozi ali isto tako i na onaj dio gdje govori o eksploataciji ugljikovodika nakon 2050. g., ipak ugljikovodici nisu samo i jedino gorivo nego u mnogim situacijama se koriste i kao sirovina. Predlagatelj je dalje prihvatio i prijedlog kluba SDP-a da se nacrti pojedinih akata koji se odnose na naftno-rudarske projekte i građevinske dozvole, objavljuju na mrežnim stranicama ministarstva. Nadalje, u odnosu na prvo čitanje u konačnom prijedlogu zakona, izvršena su brisanja pojedinih članaka radi izbjegavanja radi izbjegavanja dvostrukog uređivanja istih odredbi koje se odnose na usklađivanje s odredbama Zakona o Državnom inspektoratu odnosno dodana odredba da je inspekcija zaštite prirode u djelokrugu Državnog inspektorata. Uvodi se plan razvoja geotermalnog potencijala RH za gospodarenje geotermalnim vodama u skladu s usmjerenjem RH prema dekarbonizaciji i većoj upotrebi obnovljivih izvora energije a time i poticanju upotrebe geotermalne energije sukladno Strategiji energetskog razvoja RH do 2030. s pogledom do 2050. Potrebno je provesti procjenu utjecaja istraživanja i eksploatacije geotermalnih voda za energetske svrhe, pri tome čuvajući sastavnice okoliša i prirode. Na taj način jasno će se odrediti geotermalni potencijal i mogućnost njegova korištenja uvažavajući zahtjeve u pogledu zaštite okoliša i prirode. Radi usklađivanja nazivlja sukladno međunarodnoj regulativi i praksi, vezano uz podzemna skladišta plina, dodaje novi članak kojim se umjesto pojma „skladištenje prirodnog plina“, uvodi pojam „podzemno skladištenje plina“. Moram naglasiti a što smo već i u prvom čitanju naglašavali, da će se ovim konačnim prijedlogom zakona uskladiti nacionalno zakonodavstvo s pravnom stečevinom EU-a, tako da će se prenijeti definicije javnosti a što predstavlja jedna ili više fizičkih ili pravnih osoba, njihove skupine, udruge i organizacije sukladno posebnim propisima i praksi, i zainteresiranoj javnosti a što predstavlja javnost na koju utječe ili bi moglo utjecati odlučivanje o okolišu ili imaju interes u odlučivanju okolišu kao i udruge civilnog društva koje djeluju na području zaštite okoliša i ispunjavaju sve uvjete sukladno zakonu kojim se uređuje zaštita okoliša, smatrat će se zainteresiranom javnošću. Zaključno, javnost i zainteresirana javnost će se omogućiti pristup pravosuđu u pogledu odobrenja za zahtjeve koji se izdaju temeljem Zakona o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika. Također, nedvojbeno se razjašnjava da je preklapanje istražnih prostora, dakle eksploatacijskih polja za različite svrhe moguće, a u slučaju kada se radi o različitim hidrodinamičkim jedinicama, npr. ugljikovodici i geotermalne vode, podzemna skladišta plina i tajno zbrinjavanje ugljikova dioksida osim ako se isti nalaze u unutarnjim morskim vodama ili teritorijalnom moru RH. Ovim zakonom se uvodi ovlasti Agencije za ugljikovodike, za provedbu određenih istražnih radova u svrhu promicanja geotermalnog potencijala RH te poseban postupak izdavanja dozvola za rad naftno-rudarskih postrojenja za izradu ili remont bušotina s obzirom na to da je postojeća zakonska procedura za tu svrhu neprimjenjiva i ne odgovarajuća. Također, uvodi se izjednačavanje trajnog zbrinjavanja CO2 sa novim pojmom „trajnog zbrinjavanja uz korištenje“ uz uvjet osiguranja potpunog izdvajanja CO2 te omogućavanja njegovog sigurnog vraćanja u sustav trajnog zbrinjavanja u ležištu. Navedenom izmjenom se pridonosi globalnom prihvaćanju smanjenja emisije stakleničkih plinova. Predloženim zakonom se otvara mogućnost osnivanja razvojnog društva za poticanje razvoja i korištenje geotermalnih potencijala RH u svrhu ostvarenja povećanja udjela obnovljivih izvora energije u ukupnoj potrošnji energije. Određivanje naknade za pristup … [[Govornik se ne razumije]] podacima organizirano je u prostorijama Agencije za ugljikovodike koje naknade za korištenje podataka potrebno je urediti posebnim propisom s obzirom na to da su naknade od pristupa SOBIS podacima i korištenja podataka prihod državnog proračuna. Zakonom se pojašnjava da agencija priprema i dostavlja inicijative za izradu, izmjenu i dopunu prostornog plana te sudjeluje u postupcima sukladno propisima iz područja prostornog … [[Govornik se ne razumije]] u cilju provedbe okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije ugljikovodika na Jadranu i okvirnog plana i programa istraživanja i eksploatacije na kopnu. Definira se zabrana masovnog hidrauličkog fraktoriranja kao rizične i opasne aktivnosti. Zakonom se doprinosi stvaranju sigurno pravno okruženje za investitore štiteći pri tom interese RH. Klub HDZ-a podržat će ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta uvažena zastupnica Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog državnog Sabora, poštivani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Konačni prijedlog izmjena i dopuna Zakona o ugljikovodicima koje su pred nama donose određene promjene kojima se kao što smo već čuli do sada ovaj zakon usklađuje sa zakonodavstvom EU. Osvrnut ću se u ovoj raspravi na nekoliko dijelova. Zakon je od prvog čitanja koje je bilo nedavno, pretrpio određene izmjene koje su i sugerirane na određenim odborima, a i u saborskoj raspravi i ono na što ću se osvrnuti to je jedna činjenica da ovaj zakon se u svom prvom dijelu odnosi na procjenu utjecaja određenih javnih i privatnih projekata na okoliš te uključivanje i informiranje javnosti. Naime, i do sada su nas vladajući uvjeravali kako je javnost informirana u tom segmentu i kako je tu sve u redu, pa smo tako i od ministra i od nadležnog ministra i predsjednika Vlade više puta čuli da to nije problem i javnost je uključena i informiranja. Ali ako se sjetimo Interpelacije o radu Vlade u svezi projekta Krš-Pađene onda smo imali onako jednu poprilično burnu raspravu koju su vladajući istu odbijali jer su tvrdili da Vlada nije poštar, a sva tražena dokumentacija je javno dostupna, mada određeni ugovori ipak nisu. Kada treba odgovarati na pitanja zastupnika probijaju se svi rokovi pa evo i ja čekam već više od mjesec i pol dana da mi na nekoliko zastupničkih pitanja nadležni ministri odgovore i tu ne pomažu ni požurnice koje šalje predsjednik Hrvatskog državnog Sabora. Vjerujem da nisam jedina. Dakle, svaka inicijativa koja će povećati transparentnost i informiranost javnosti je dobrodošla, treba ju podržati, ostaje vidjeti koliko će javnost biti uključena u nove projekte kada je u pitanju procjena utjecaja na okoliš. Znamo da ima više vjetroparkova gdje to nije učinjeno kako treba, već spomenuti Krš-Pađene gdje je došlo do velikih promjena u projektu. Podsjetit ću vas povećala se snaga agregata, promjer lopatica, visina stupova te sukladno tome su promijenjene i lokacije, a nije rađena nova procjena utjecaja na okoliš jer je ministar Ćorić odlučio da to nije potrebno. Zatim, VE Vrataruša 2, zbog koje smo dobili packe iz EU te imamo presudu suda opet vezano za procjenu utjecaja na okoliš. Možda nama rijetke odnosno ministarstvu rijetke ptice nisu važne, ali Direktiva o pticama i Direktiva o staništima su u EU koje smo mi član, itekako važne kada je u pitanju zaštita prirode. Drugi dio u ovom zakonu se odnosi na korištenje istražnih bušotina za korištenje geotermalnih izvora. Poznato je da geotermalnih izvora ima i u Slavoniji, i u Zagorju i u nekim drugim dijelovima RH, naravno ostaje pitanje za koju svrhu se ti geotermalni izvori mogu koristiti jer nisu svi podobni za proizvodnju električne energije. Interesantno je doduše sljedeće što je osvanulo međustrateškim projektima u pripremi u pet slavonskih županija nekoliko projekata vezanih za geotermalne potencijale i to sa sljedećim iznosima. Osječko-baranjska županija 75 milijuna kuna, Požeško-slavonska županija 88 milijuna kuna, Virovitičko-podravska županija 20 milijuna kuna te Vukovarsko-srijemska županija 180 milijuna kuna za istraživanje geotermalnih potencijala. Nekako se to zgodno poklapa i sa Nacionalnim planom za oporavak u kojem preko 30% sredstava mora ići u zelene projekte. Samo projektna dokumentacija vezano je za istraživanje geotermalnih potencijala u Osječko-baranjskoj županiji će koštati 3,2 milijuna kuna. Ističe aktualni župan Ivan Anušić kako će se geotermalna energija koristiti kaskadno što se ovim zakonom predviđa za dobivanje električne energije, poljoprivredu i zdravstveni turizam. Zvuči sjajno, ako ne živite u toj županiji pa ne znate sljedeće, naime u Bizovcu imate toplice, hotel je zatvoren već nekoliko godina i nema naznaka da će se uskoro otvoriti. Tamo je trebao biti wellness, sve novo renovirano i to već odavno, prema tome privatni vlasnik ne vidi poslovni interes i hotel zjapi zatvoren i propada, a sada će naš župan krenuti u zdravstveni turizam ili je u pitanju još jednoj predizborno Potempkinovo selo. Bumo vidli rekao bi moj kolega Davor Dretar. Vratimo se malo na taj modularni odnosno kaskadni sustav korištenja geotermalnih voda. Kao što sam rekla znači takav model omogućava proizvodnju električne energije, korištenja otpadne geotermalne vode za potrebe toplinarstva te za poljoprivredu odnosno za grijanje staklenika ili neke druge namjene. Pritom moramo imati u vidu da to sve počiva na obilatim poticajima iz državnog proračuna i to dvostrukim. Najprije znači potičemo proizvodnju iz obnovljivih izvora energije u ovom slučaju geotermalne energije, a zatim drugi put kroz poticaje na poljoprivrednu proizvodnju. Naravno, sve to plaćaju porezni obveznici Republike Hrvatske kroz račune za električnu energiju i poreze. Premijski model za proizvodnju iz obnovljivih izvora je već sada u pojedinim segmentima nepotreban. Geotermalna energija je zasigurno jedna od takvih kao i solarna energija jer i sami investitori izjavljuju kako bi u megasolare ulagali i bez premija jer je značajno smanjena razina ulaganja zbog cijene solarnih panela. Ovo što bi država trebala stimulirati je ugradnja solarnih panela na obiteljske kuće i stambene zgrade kako bi naši stanovnici postali energetski neovisni, a ne uzimati od svih nas pa onda prelijevati u džepove odabranih. Pogotovo ako imamo u vidu da se ovim izmjenama i dopunama Zakona o ugljikovodicima otvara mogućnost korištenja istražnih bušotina za ugljikovodike u svrhu istraživanja i eksploatacije geotermalnih voda što značajno smanjuje razinu investicije. Zadnja odredba na koju ću se osvrnuti u ovom izlaganju odnosi se na mjeru koja je u smjeru smanjenja emisija stakleničkih plinova. Odnosi se na potiskivanje ugljičnog dioksida u podzemlje. Ova tehnika nije ni blizu tome da bi bila vrijedna spominjanja u pogledu izgradnje niskougljičnog društva. To je tek ispravljanje disbalansiranog sustava do kojeg je došlo prekomjernim trošenjem fosilnih goriva. Poprilično je nesigurno i nepoznato glede dugogodišnjih učinaka na okoliš, podzemlje i svega onoga što je s tim povezano. Na kraju moram istaknuti sljedeće. Eksploatacija ugljikovodika kao energenta u gospodarstvu jedne moderne i civilizirane države mora po značenju dospjeti tamo gdje u 3. desetljeću 21. stoljeća i pripada, a to je na začelje. Znači u tom kontekstu traganje za ugljikovodicima kao energenta nije i ne bi trebao biti prioritet. Te zalihe su ovdje. Neće nikamo otići, ali mogu i trebaju biti rezerva koja će uvijek dobro doći ali ne kao energent, nego kao sirovina za organsku kemijsku industriju. Stoga ne bi trebao biti imperativ raspisivati koncesije i na taj način omogućiti što bržu i izdašniju eksploataciju ugljikovodika kao preferiranu ekonomsku aktivnost. U zakonu se smanjenje emisija stakleničkih plinova spominje na više mjesta, ali jedino bolje korištenje geotermalnih izvora ima u principu pravi neto doprinos u tom smjeru uvažavajući određene promjene u premijskom sustavu koje bi trebalo napraviti.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a uvažena zastupnica Mirela Ahmetović.
Poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Strateški interes Republike Hrvatske svi ćete se složiti jesu energetski izvori odnosno izvori energije ma o čemu se radilo. Radilo se o nafti, radilo se o plinu, radilo se o geotermalnim vodama, radilo se o bilo kojem drugom energetskom resursu i iako oni nisu eksplicite navedeni u Ustavu kao strateški interes prirodni su izvori navedeni kao interes poseban za Republiku Hrvatsku i temeljem toga već zbog samog Ustava dužni smo ih štititi. A kako ćemo ih štititi? Jedino i isključivo na način da ih ostavimo u svojim, a ne u tuđim rukama. Pa kakav je to čovjek koji se rodi u Republici Hrvatskoj, koji živi u Republici Hrvatskoj, kojeg hrvatski građani izaberu da ih predstavlja, da čuva interese njihove domovine, a taj isti čovjek izda hrvatske interese? Ja se pitam kakav je to genetski kod? Kako se takvo ljudsko biće uopće može roditi? Izdaja strateških interesa Republike Hrvatske, pa i samo posebnih interesa Republike Hrvatske, pa i samo interesa Republike Hrvatske definiranih Ustavom za mene je veleizdaja, iako kao takva nije definirana u Kaznenom zakonu, ali se može smatrati izdajom. Može se smatrati izdajom hrvatskih interesa. A kada se događa izdaja hrvatskih interesa? Kada se energetski resursi daju u tuđe ruke radilo se o tome da se daju u ruke tuđe države odnosno druge države ili se daju u ruke pojedinca. Ne ostavljaju se u javnom interesu, u javnom dobru, u našem hrvatskom interesu, u našoj nadležnosti, u nadležnosti hrvatskih građana jer Republika Hrvatska to su hrvatski građani a ne institucije. Da se mene pita takva bi izdaja bila veleizdaja i za nju bi slijedila drakonska kazna. Onaj tko bi tu izdaju počinio bio bi veleizdajnik, jer što je država bez energetskih resursa. Samo sluga nekom drugom. Takva izdaja je nekako pod tepih gurnuta donošenjem izmjena ovoga Zakona. Zbog čega to govorim? Zbog toga što svi nekako zaboravljamo zbog čega se ove izmjene Zakona uopće donose, a donose se zbog toga što je Europska komisija dala primjedbu da moramo uskladiti Zakon o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika sa europskom direktivom i to u pogledu procjene utjecaja javnih i privatnih projekata na okoliš i transparentnosti odnosno sudjelovanja javnosti u cijelom tom postupku. Pa se nekako svi osvrćemo na ovo sudjelovanje javnosti, iako nije uopće upitno da je to sudjelovanje javnosti čitavo vrijeme izostalo. Ali nekako svi prešućujemo, smatramo možda manje bitnim, odnosno ne zvoni nam dovoljno u uhu upravo ova procjena javnih i privatnih projekata na okoliš. Zašto to govorim? Zato što govorimo ovdje o privatnim projektima koji su se tijekom dvije godine, u kojem Republika Hrvatska, odnosno Vlada Republike Hrvatske nije uskladila ovaj Zakon sa primjedbom Europske Komisije, koncesije za istraživanje i eksploataciju geotermalnih izvora davale u privatne ruke. I niste u pravu kolegice Mrak-Taritaš kada kažete da Zagreb nije našao za shodnim upravljati jednim od takvih izvora. Jeste, ali samo do 2015. godine kada je Zagrebu, odnosno zagrebačkom poduzeću istekla koncesija na takvim izvorima i Zagreb, odnosno zagrebačko poduzeće, poduzeće u vlasništvu Grada Zagreba nije našlo za shodnim prijaviti se u nadmetanje za dobivanje ponovne koncesije. A gle čuda, našlo je za shodnim jedno poduzeće tek osnovano bez zaposlenika. Iako, ispričavam se, među kriterijima za odabir najpovoljnijeg ponuditelja u nadmetanju za izdavanje dozvole za istraživanje geotermalnih voda stoji jasno da je važno voditi računa o broju radnika u radnom odnosu, o tehničkoj i stručnoj sposobnosti sudionika i tako dalje i tako dalje. Pa vidite koncesiju nad geotermalnim izvorima Zagreba dobije poduzeće bez zaposlenika. Gradu Zagrebu geotermalni izvori nisu potrebni. Europska Komisija je dala 2 mjeseca rok ispravka nedostataka postojećeg Zakona i usklađenja sa europskim Direktivama. I zašto se u dva mjeseca ti nedostaci nisu ispravili? Zbog toga što se u dva mjeseca ne bi moglo omogućiti izdaja strateških interesa Republike Hrvatske, odnosno predaja vrlo važnih energetskih izvora u ruke privatnih poduzeća. Za to je trebalo ipak nešto dulje, trebale su dvije godine i zato tek sada, 2 godine nakon 7. ožujka 2019. godine mi usklađujemo Zakon sa europskim Direktivama, sada kada su svi potencijali, oni bitni potencijali, a reći ću vam što su bitni potencijali, već dani u privatne ruke. A bitni potencijali su oni, odnosno desetak najvažnijih lokacija na kojima se dokazano može graditi geotermalna elektrana, a koji su jako poznati. Zašto su poznati? Jer su svim tim lokacijama, jer je svim tim lokacijama nekada upravljala INA. I kada INA nije pronašla naftu tamo gdje je bušila odustala je od onoga što je htjela, ali ostale su bušotine i geotermalni izvori i sačuvano 50% troškova za bušenje što je današnji investitor, privatni investor uštedio na račun hrvatskih građana. Ono što je preostalo hrvatskim građanima jesu nameti za obnovljive izvore energije na računima za struju. A računi za struju u ove dvije godine, govorim o referentne dvije godine, dakle 2019. u odnosu na 2018. godinu su se povećale u Hrvatskoj za 0,5%, a u 10 godina od 2019. u odnosu na 2009. za čak 14,3%. Zanimljivosti radi, u Mađarskoj desetogodišnji računi za električnu energiju kućanstvima smanjili su se za 30%. Osvrnut ću se i na Prostorni plan, odnosno ono što sam pitala državnog tajnika, vezano za potvrdu usklađenosti eksploatacijskog polja, naravno i geotermalnih polja sa Prostornim planom. Zbog čega inzistiramo kao Klub zastupnika na tome da takve potvrde izdaju lokalne ili regionalne samouprave? Iz razloga što bi to značilo konačno poštivanje Zakona Republike Hrvatske. Prestanite pisati odredbe u zakone, u pojedinačne zakone koji nisu u skladu sa matičnim Zakonom. Prestanite provoditi samovolju. Ako u Ustavu Republike Hrvatske, članak 129. a, stoji da jedinica lokalne samouprave osobito obavlja poslove prostornog i urbanističkog planiranja, ako u Zakonu o prostornom uređenju stoji da jedinica lokalne samouprave izvršno i predstavničko tijelo predlaže, donosi odluku o izradi i usvaja prostorni i urbanistički plan, jednako kao i planove županijske razine što čine županijska tijela, odnosno županijska predstavnička tijela, onda to izvolite prenijeti i u ovaj Zakon. Ne možete Zakonom o eksploataciji ugljikovodika derogirati Zakon o prostornom uređenju, a još manje Ustav Republike Hrvatske. Time ne samo da kršite Ustav i zakone Republike Hrvatske nego oduzimate građanima, koji svoje mišljenje mogu izraziti jedino i isključivo na predstavničkim tijelima lokalne jedinice, ako govorimo o prostornom planiranju, uzimate tim građanima pravo raspolaganjem strateškim interesom Republike Hrvatske. Vi ste tu samo predstavnici građana koji upravo to morate štititi, štititi interese Republike Hrvatske. Počnite to i činiti, jer naslućujem da nas čeka još jedna afera Krš-Pađene. Hvala lijepa.
Sljedeća, slijede pojedinačne rasprave. Prva je uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Nastavit ću tamo gdje sam stala u raspravi u ime kluba, a stala sam na temi članka 83. a to je izdavanje uporabne dozvole za nezakonito izgrađene naftno-rudarske objekte i postrojenja. Apsolutno podržavam i mislim da je jedino ispravno i dobro, a to je da sve što je bespravno u prostoru napravljeno pojedinačni zakoni negdje to jer je vezano uz zgradarstvo je riješio jedan zakon, a ovo da riješe drugi zakoni. Jer mi imamo snimku znamo što imamo i jednako tako je dobro da se to dovede u sustav. Jer kad dovedete u sustav onda možete imati i u sustavu naplaćivanja i svega ostalog. Ova odredba zakona kaže da se uporabne dozvole za takve objekte i zgrade i sve ostalo izdaje i može se izdavati u roku od tri godine. Dobro je znati koliko toga ima. Ja pretpostavljam da postoje nekakva saznanja koja ima, ali to morate vezati uz nešto. Prelet Hrvatske je počeo 21. lipnja 2011. godine. Napravljen je doff jedan naprama pet tisuća na kojem sve što se nalazi iznad zemlje je napravljeno do tad, evidentirano i mislim da tu odredbu treba vezati uz određenu kartu i što je evidentirano na karti da ima osnov za legalizaciju i da izdajete uporabnu dozvolu za to. I čini mi se da je to minimum nekakvog usaglašavanja vezano uz cijeli taj proces da bi to bilo napravljeno kako treba. Druga tema o kojoj želim u ovoj pojedinačnoj raspravi je sanacija prostora. Nama su rak rane u prostoru nastale bespravnom i legalnom i nelegalnom eksploatacijom mineralnih sirovina, s tim smo se mučili godinama. Jednako tako nakon što netko eksploatira ugljikovodike i to sve zajedno ostane i prestane eksploatirati ono što je minimum standarda, a to je da već kroz osnovno rješenje za eksploataciju se osigurate da nakon eksploatacije se sanira prostor. Priroda djelomično učini nešto sama. Investitori kad odu zaborave, a jedinice lokalne samouprave s tim imaju užasan problem i to mogu prenamjenjivati u nešto drugo. Vi možete imati i neku drugu namjenu prostora, ali zasigurno morate voditi računa da to sve zajedno bude odrađeno kako treba. Veseli me da u ovom zakonu ako me nešto ima veseliti, da imate onu odredbu koju članak 64. a to je bivši članak 156. a to je vezano uz onu jednu platformu koja je netragom nestala na kraju je nađena, a to je ta koordinacija za sigurnost i dobro je da to imate u odredbi. Dakle, to je ono kad zakon mijenjate i vidite što vam je problem pa ugrađujete u zakon, tako da dobro da to sve zajedno imate. Ali ja ću se vratiti kod teme geotermalnih izvora, geotermalnih voda, geotermalnih uopće tu priču jer to je potencijal, to je potencijal koji imamo, potencijal o kojem trebamo voditi računa i potencijal koji ima i osnove da se na određeni način iskoristi. Tamo u prošlom stoljeću sam prvi put uživo vidjela kako se vrši istraživanje geotermalnih voda, odnosno potencijal geotermalnih voda na prostoru grada Zagreba. To vam je na prostoru Veslačke, dakle u blizini HRT-a su bile tri bušotine za geotermalnu vodu. I tad, dakle u prošlom stoljeću u jednom drugom sustavu se je vidjelo da je to potencijal u gradu Zagrebu. Ne trebam vam reći da je grad Zagreb imao i poduzeće koje su se zvale terme Zagreb koje su imale uvijek naravno zaposlenog direktora koji je imao dobru plaću i sve ostalo sa idejom da se razvija terme Zagreb. Ali u Zagrebu vam je sve, svaka ideja je trajala barem 20, 30 godina i onda bi netragom nestala. Dakle, ono što grad Zagreb sigurno ima potencijal ima potencijal geotermalnih izvora, ima potencijal da ne treba tu razvijati neke turističke dodatne ponude ako se tako odluči ali on to može koristiti i u smislu energetike. Dakle, ne samo u smislu proizvodnje električne energije za koju može biti, ali ono što je u gradu Zagrebu i interes to je korištenje u smislu grijanja. Mi imamo veliki dio Zagreba koji je vezan na toplanu i to je nešto što može biti potencijal u gradu Zagrebu. Naravno da takvi potencijali su uvijek završili negdje drugdje a ne u interesima građana grada Zagreba.
Sljedeća pojedinačna rasprava Miro Bulj. Izvolite.
Evo pojedinačno bih želio još jednom naglasiti da se ne igramo sa našim resursima poglavito ne na Jadranu gdje je u prijedlogu prostornoga plana još jednom napominjem, nadam se sa novom točkom 77a. Splitsko-dalmatinske županije da to neće proći, da će Vlada RH i svi koji su unutar zaustaviti Bobanov pokušaj i naravno tu je Ante Sanader vjerojatno on kao mecena u Splitsko-dalmatinskoj županiji da će zaustaviti tih 9 eksploatacijskih polja, tj. istraživačkih polja koja su u prijedlogu plana Splitsko-dalmatinske županije. Jer jednim potezom pera direktno ugrožavati strogo zaštićena područja na Jadranu gdje je ispod svake razine ako smo mi i turistička zemlja i ako ne želimo ta čudovišta, te platforme na našem Jadranu. To su i zaštićena područja kao što kažem Jabučka kotlina gdje se nalaze mrijestilišta i rastilište većih broja gospodarskih najvažnijih prirodnih vrsta riba na našem području. Važnost Jabučne kotline ogleda se u činjenici da se u njoj nalazi oko 23% ukupne biomase gospodarskih važnih vrsta najnastanjenijih u sjevernom i srednjem Jadranu. Također tu je geopark Viški, park Helak koji je 2019. godine UNESCO proglasio zaštićenim područjem. Tako se nadam da će se zaustaviti taj štetan plan koji je namijenjen našem Jadranu. To je minimalno što očekujem od hrvatske Vlade i kao saborski zastupnik i kao žitelj Dalmacije. Još jednom bih rekao da svi zakoni i direktive koje donosimo ovdje nije dovoljno samo prepisati tj. direktive Europske unije, nego ih trebamo prilagoditi u okviru zadanom da zaštitimo naša područja. Opet ponavljam ministar Ćorić je osigurao znači potpisao kolegice i kolege potpisao istraživanje na našim Dinaridima. Dao je to INA-i 3 godine. Znači u roku 3 godine ako u istražna polja, bušenja Dinarida našeg krša dođe do pronalaska onda ide koncesija na 30 godina što znači da ćemo gledati platforme naftne i u našim parkovima prirode i na najljepšem potencijalu i teritoriju gdje je najveći izvor pitke vode to je naš krš kojega moramo čuvati. Jer taj potencijal i same te ljepote, a i ovdje smo nedavno i proglasili primjera park prirode Dinara. Imamo mi park prirode, imamo i nacionalne parkove koji su tu vezani u blizini od Krke do na Jadranu Kornata, pa ovako gore Plitvička jezera. Znači, imamo cijeli krug zaštićenih područja tako da bi bilo dobro zaustaviti ove prijedloge u planovima koje imamo u proceduri. Poglavito sada u Splitsko-dalmatinskoj županiji. To je ono minimalno ono što očekujem. Naravno da svaki zakon i svako usklađivanje mora biti usklađeno sa onim što je u stvarnosti tj. provedivost tih zakona. O provedivosti sada ne bih govorio. Samo sam malo prije rekao koliko smo donijeli zakona mi dnevno. Četiri, pet direktiva ovdje kada je rad plenarne sjednice. Prepišemo, doslovno ih prepišemo, a u provedbi je to najviše nula ili ništa tako da očekujem da u današnjoj raspravi da naglasim značaj našeg okoliša, naših resursa i naših potencijala. Još jednom ponavljam nemojte da nam se događaju Krš Pađane gdje imamo štete i za naše ljude, gdje imamo znači najprije iz džepova nam se muze novac na pitanju vjetroelektrana, a tako i u drugim slučajevima kao što je ovdje znači istraživanje ugljikovodika. Po meni na to trebamo obratiti pozornost. To je dužnost Ministarstva okoliša i obaveza i svih onih koje narod plaća u biti. I mi saborski zastupnici koji smo izabrani moramo čuvati i štititi taj dio, da ne bi sutra bilo „gdje si bio rođo moj“, da ne bi bilo „gdje si bio rođo moj“ ovdje ponavljam „Prosjake i sinove“ da ne bi bilo nismo znali ili nije nam se reklo. Hvala lijepo.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Danica Baričević.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovani predstavnici ministarstva, uvažene kolegice i kolege saborske zastupnice i zastupnici. Evo ispred nas se nalazi Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o istraživanju i eksploataciji ugljikovodika. Republika Hrvatska ima bogatu povijest iskorištavanja svog rudnog blaga. Imamo prvo plinsko polje u Republici Hrvatskoj koje je otkriveno 1917. godine, dok je prvo naftno polje u Republici Hrvatskoj otkriveno 1941. godine. Istraživanja i eksploatacija ugljikovodika u Republici Hrvatskoj je povijesno važan pokretač rasta gospodarstva. U ovoj konačnoj verziji primijetila sam da je Ministarstvo prihvatilo niz prijedloga iznesenih kako na odborima, tako i na samoj plenarnoj sjednici što je zaista dokaz ovdje konstruktivnih rasprava i to svakako valja pohvaliti čak prijedloga i vladajući i oporbenih. Ovdje izmjene i dopune donose nam brojne novine koje prije svega jamče veću transparentnost naftno-rudarskih aktivnosti odnosno samih postupaka kroz uključenje zainteresirane javnosti u procese. Samim time omogućit će se bolje praćenje mjera zaštite okoliša budući će i na temelju uključivanja javnosti i zainteresirane javnosti i pristiglih reakcija biti moguće korekcije u postupcima. Također regulira se mogućnost preklapanja više investitora nosioca dozvole na istom prostoru za različite svrhe. Znači preklapanje istražnih prostora, eksploatacijskih polja u različite svrhe će sada biti moguće kao geotermalne vode i ugljikovodici. Na taj način se zapravo optimizira korištenje energetskih resursa. Stvara se zakonska mogućnost za osnivanje razvojnog društva za poticanje razvoja i korištenja geotermalnog potencijala u svrhu povećanja obnovljivih izvora energije u ukupnoj potrošnji energije. Primjerice, ako jedinica lokalne samouprave ne može sama provesti određeni projekt a nema interesa ili mogućnosti od postojećih trgovačkih društava, može se osnovati razvojno društvo za taj projekt koji udovoljava svim pozitivnim zakonskim propisima kako glede osnivanja, tako i postupka dobivanja koncesije. Predloženim odredbama utvrđuje se i zabrana masovnog hidrauličnog fakturiranja kao i rizične i opasne aktivnosti. Također bih istaknula, a upravo i vezano za naš cilj u okviru zelene agende uvodi se pojam trajnog skladištenja CO2 uz njegovu upotrebu, a sve kako bi se pridonijelo globalnom prihvaćenom smanjenju emisija stakleničkih plinova. I zaključno, smatram ovaj konačni prijedlog kvalitetnim i sveobuhvatnim s jasnijim procedurama i prije svega s većom transparentnošću samih postupaka. Zahvaljujem.
Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Anka Mrak TAritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvažena kolegice. Vi ste naglasili značaj odnosno temu da su se prihvaćale primjedbe, pa meni se čini da to jedini takav postupak treba i biti, zato postoje odborima mora raspravljati o nekakvim stručnim stvarima, jednako tako se imamo različite zakone, ja zakone različito čitam, čitam neke koji jesu svjetonazorski, ali neki zakoni hoćemo dobiti što bolja rješenja. Prema tome, tu ne treba gledati nikad do kraja s koje strane prijedlog dođe nego treba gledati da taj prijedlog bude kvalitetniji i da se poboljša izričaj zakon. Najgore vam je to kada vam se desi kada raspravljate to u zakonu ukazujete na nešto, probate se potruditi da ukažete da je to da bi zakon bio bolji za provedbu, kada vam se to odbije iz razloga samo zato što ste oporba onda za 6 mjeseci ili godinu dana zaista i predlagatelj dođe sa zahtjevom za izmjenu zakona, to bi zaista nekako mi se čini da je to da to nije dobro, da bi bilo puno bolje da se kvalitetni prijedlozi prihvaćaju i ugrađuju. Hvala lijepo.
Odgovor.
Zahvaljujem uvažena zastupnice Anka Mrak Taritaš. Svakako bi pohvalila konstruktivnu raspravu, pohvalila sam što se iščitava ovdje iz ovog konačnog zakona da su se uvažile primjedbe konstruktivnih prijedloga svih strana, dakle u ovom zakonu idemo prema konstruktivnijem pristupu kako prema investitorima tako i jasnijim i jednostavnijim administrativnim procedurama i u budućnosti provedbenim aktima i to je za svaku pohvalu kao što sam i kazala. Zahvaljujem.
Sljedeća pojedinačna rasprava zastupnica Mirela Ahmetović.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Iskoristit ću ovu pojedinačnu raspravu za još koju riječ vezano uz upravljanje prostorom. S obzirom da se možemo vjerujem svi složiti da je prostor najvredniji resurs RH, naravno uz ljude, uz građane, ali budući da RH smatram upravo građane RH ne moram to posebno napominjati, dakle prostor je najvažniji resurs RH. U zakonu kaže odnosno u ovom prijedlogu zakona kaže da ako predloženo eksploatacijsko polje nije u skladu sa prostornim planom tada Agencija za ugljikovodike pokreće postupak izmjene prostornog plana, a jedinica lokalne ili regionalne samouprave pokreće postupak najkasnije u roku od 30 dana. Nejasno je i dalje ostalo u ovom prijedlogu u ovom konačnom prijedlogu zakona je li ova odredba naredbodavne prirode ili je ona eto ugrađena kao opcija jer nejasno je moraju li jedinice lokalne odnosno regionalne samouprave postupiti prema želji investitora i u prostorni plan unijeti upravo ono što investitor kaže jer govorimo o konačnom prijedlogu odnosno o zakonu koji će sutra vrijediti. Što se dešava ako nositelj izrade prostornog plana odbije pokrenuti postupak jer naprosto smatra da povećanje eksploatacijskog polja nije koje nije u skladu s prostornim planom nije prioritet i nije prihvatljiv za tu jedinicu lokalne samouprave jer naprosto stanovnici jedinice lokalne samouprave smatraju da je zaštita okoliša važnija i ima prioritet odnosno prednost u odnosu na proširenje energetskog polja. Koja je posljedica toga? Mrak Taritaš kolegica je raspravljala o tome da su moguće i financijske štete za investitora jer znamo da investitor koji pokreće i inicira izradu ili izmjenu prostornog plana vrlo često, a to je u mogućnosti i financira takvu izradu i sad postoji mogućnost da se takva izrada prostornog plana ili izmjene prostornog plana dovede do jedne faze, a onda općinsko ili gradsko vijeće odluči da takvu izmjenu neće prihvatiti. Tko plaća štetu investitoru? Mi riskiramo ovdje tužbe privatnih poduzetnika za štete zbog ne ispunjavanja njihovih inicijativa. Zbog toga mislim da je ovu odredbu potrebno ili promijeniti ili ju je potrebno decidirano zapravo pojasniti je li ona naredbodavna, ali onda moramo oduzeti pravo jedinicama lokalne i regionalne samouprave da izrađuju prostorne planove, moramo promijeniti čak i proceduru usvajanja prostornih planova, moramo promijeniti čak i mogućnost javnosti da utječe na prostorne planove. Dakle, stanovnicima građanima, gradovima i općinama moramo reći da oni više nemaju pravu upravljati svojim prostorom. Ono što bih htjela posebno napomenuti eventualne štete za koje bi nas tužili privatni investitori u konačnici neće plaćati država i prestanimo se tako izražavati. Plaćat će građani RH jer sav novac koji se slije u državni proračun je novac iz džepova nikog drugog doli građana RH. Dakle, ponovno se uz namete koje se građanima nameću uz račune za struje, za obnovljive izvore energije, a iz kojih se financiraju privatni investitori koji zarađuju goleme zarade, milijunske, više milijunske, stotine milijuna kuna pa čak i do milijarde kuna nameće dodatni namet odnosno plaćanje štete za neispunjavanje želje investitora. To je potpuno neprihvatljivo, to nije u interesu RH, to nije u interesu građana RH i zbog toga to ne smije ostati ovako nejasno definirano u zakonu. Obnovljivi izvori energije koji se proizvodi plaćaju građani na računima za struju. Privatnik ima rješenje HERA-e o povlaštenoj cijeni na 25 godina pa računajte koliko pojedinac zarađuje na leđima građana umjesto da zarađuje Republika Hrvatska,umjesto da se ovakva eksploatacijska polja, odnosno ovakvi potencijali dodijele državnom poduzeću, HEP-u koji ima na raspolaganju sve podatke, koji može preuzeti od INE, odnosno eksploatacijska polja kojima je INA nekad upravljala, može, ima potencijala, ima ljudske resurse i može štititi interese Republike Hrvatske, proizvoditi obnovljive izvore energije i jeftinije omogućavati energiju svojim građanima, mi dajemo u ruke privatnim investitorima, omogućujući da radi sa prostornim planovima, sa prostorom lokalnih i regionalnih zajednica što i kako hoće. Nemojmo to raditi. Hvala lijepa.
Replika, uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle ukazali ste na odredbu, ako se ne varam, članak 20. je novi, a mijenja se jedan bivši članak koji govori o odnosu Prostornog plana i odnosu zapravo izmjene tih prostornih planova. Apsolutno je jasno i nema nikakve dileme da se postupak pokreće Odlukom o izradi, izmjene i dopune Prostornog plana, da Odluku donose predstavnička tijela, bez obzira da li su gradska, općinska, županijska ili skupština Grada Zagreba. I apsolutno tu nema nikakve dileme kako postupak ide i nitko ne može unaprijed znati kako će postupak završiti. Da li će postupak izmjene i dopune zaista završiti donošenjem Prostornog plana ili ne. Cijela odredba je napisana apsolutno nejasno i obmanjuje investitora, obmanjuje i Agenciju u konačnici jer će se ući u neki postupak, a da se neće znati kraj, jedino što možete vezati, možete vezati s krajem postupka i ništa drugo. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa kolegice zastupnice. Slažem se, pa upravo zbog toga što se o Prostornom planu o izmjenama Prostornog plana, a tu podrazumijevam i izmjene urbanističkih planova, ali evo izražavamo se sa Prostornim planom, ne mogu predvidjeti, dakle ishodi usvajanja Prostornog plana, ne mogu se predvidjeti, radilo se o razdoblju za vrijeme izbornog ciklusa ili u redovitom razdoblju nekog mandata. Ne mogu se predvidjeti jer njega usvaja Vijeće od točno određenog broja članova koji mogu i smiju imati svoje mišljenje o tom Prostornom planu. Naravno da se neke izmjene Prostornog plana nažalost u Hrvatskoj događaju u dogovoru sa razno, raznim investitorima, ali nemojmo to ozakonjavati, nemojmo ozakoniti to da o našem prostoru, o prostoru kojim upravljaju stanovnici određene općine ili grada upravlja privatni investitor i još gore Ministarstvo koje nije nadležno da je [[Upadica Ante Sanader: Vrijeme.]] je li nešto usklađeno s tim Prostornim planom ili nije. Zaustavimo tu praksu.
Završna rasprava u ime predlagatelja. Uvaženi državni tajnik Ivo Miletić.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Zahvaljujem se na raspravi koja je kao i obično kad su u pitanju ugljikovodici uvijek i malo šire nego što je sama tema ugljikovodika. Ja bi samo osvrnuo se na nekoliko stvari koje mi se čini bitno za spomenuti a to je da teza da ćemo 2050. godine prestati sa ugljikovodicima ne stoji zašto što je 2050. predviđena klimatski neutralna Europa. To znači da će CO2 koji se proizvodi i onaj koji se apsorbira u prirodi, odnosno da ćemo zaustaviti dodatnu emisiju CO2 i da će to biti taj death-line. To ne znači da tada neće biti više ugljikovodika nego jednostavno da će kompletno funkcioniranje energetike i ostalog života biti klimatski neutralno, teoretski se tada i dalje mogu trošiti ugljikovodici, a negdje će se možda CO2 dubinski zbrinjavati i rezultati će biti nula. Tako da, to sada prejudicirati da ćemo mi prestati s time, sami sebi odrediti 2050. kao death-line, odnosno kao faze out, to mislim da ne stoji, to nije napravili ni jedna država, nećemo ni mi. Jasno je da ako Europska unija donese određene pravile, određene uredbe, određene direktive koje će ići u tom pravcu da će vjerojatno donijeti i nekakav izlazni scenarij za države članice kako i na koji način bi potencijalno nekoga i obeštetilo ako bi se to dogodilo. Znači, mislim da to sada nije vrijeme za to. Ono što je bitno spomenuti, neovisno o tome što smo se mi kao država, a vjerujem ovdje manje, više svi u Saboru i u Hrvatskoj opredijelili za zelenu tranziciju i da stvarno istinski to želimo, ja to nisam doživio od nikoga da misli da to ne želi, ali moramo jednu činjenicu reći da je naša proizvodnja se svela na 691 tisuću tona nafte i 888 tisuća metara kubnih plina u prošloj godini što je 21,94% naših potreba i 39,10, računajte da je to bila Covid godina. Znači da je to puno manje u slučaju kada se turizam ponovno vrati u okvire iz 2019. Znači mi kao zemlja moramo ipak biti svjesni da je strateški jako bitno da jedan dio tih energenata, makar oni bili ugljikovodici moramo itekako proizvoditi u zemlji i da rezerve koje su nam stvarno došle na 6 milijuna tona, kad je u pitanju nafta i na 7 milijardi kubika plina kad je u pitanju plin, trebalo bi bar održati na nekom tom umirućem životu, jer jednostavno zemlja koja bi totalno ostala bez ugljikovodika,a recimo radi se o Hrvatskoj koja je imala u nekom vremenu, ne tako davno i suficit plina, a naftu je godinama proizvodila u prilično velikim količinama, mislim da ta zemlja mora to itekako učiniti, jer postoje još uvijek nekakve mogućnosti. Nećemo govoriti o BND-u o smanjenju uvoza, povećanju domaće proizvodnje o novom načinu kako se sutra naknade za eksploataciju naplaćuju, vi znate da do sada imamo 10% u svim postojećim ugovorima, a ovih 12 ugovora što je potpisano novih u slučaju otkrića oni idu daleko, daleko iznad 10% i 40, 50, 60% znači da bi lokalna zajednica i državni proračun itekako imalo od toga benefita. Govoriti o izdaji i veleizdaji stvarno to su malo preteške riječi na način da je sada u nekom vakuumu između usklađenja s direktivom unutar Agencije za ugljikovodike koja izdaje koncesije došlo do nekih strašno velikih poremećaja u smislu da su neki neprijatelji dobili te koncesije, to je deplasirano govoriti. Mi jednostavno imamo uredne natječaje koji su tamo provođeni i kompeticiju koja je bila na svim natječajima velika i na nijednom natječaju nije bilo ispod tri ponuđača i to ozbiljna, a negdje i pet, šest i nisu svi natječajni ni uspjeli jer na kraju se moramo biti svjesni toga da natječaj za geoterme nije šala. Jednostavno za onoga ko misli napraviti geotermalnu elektranu on mora biti svjestan da će u konačnici po megavatu instalirane snage uložiti 48 milijuna kuna. Onaj ko misli napraviti solarnu elektranu veću od 3 MW on treba uložiti pet milijuna kuna, a onaj ko misli napraviti vjetroelektranu veću od 10 MW on mora uložiti 9,5 milijuna kuna, sada vam je jasno kolika je to ogromna razlika između ulaganja u geotermal od ulaganja u solar i u vjetroelektranu i zato su ove feed-in tarife koje su bile prilično velike, premijski model će biti jasno manji iznošen, ali on uvijek mora voditi računa o tome da se taj poduzetnički poduhvat u konačnici isplati. Složio bih se jedino s konstatacijom da mi sada u premijskom modelu itekako vodimo računa da taj poduzetnički poduhvat ima nekakve povrate do maksimalno 5, 6%, a ne puno veće kao što je to nekad bilo. Ali o tome ne možemo mi sada ovdje govoriti, to je napravljeno prije 12, 13 i više godina, ali je napravljeno tada u tom vremenu vjerovatno u dobroj vjeri da bi to nešto bilo dobro za to, ali bez feed-in tarifa ne bi bilo obnovljivih izvora. Molio bih još jedanput radi hrvatske javnosti da se ne lamentira s tim milijardama koje otimamo od hrvatskih građana i dajemo nekakvim strancima i stalno se ta teze ovdje povlači i to mi onako jednostavno nije drago slušati zato što ljudi prečestim ponavljam takvih podataka mogli bi stvarno i povjerovati da se tu radi o nekoj otimačini. Znači radi se o naknadi za obnovljive izvore nota bene koja je na razini EU mi smo zemlja koja ima jednu od manjih naknada za obnovljive izvore koje idu po kilovatu u nekim europskim zemljama s kojima se volimo uspoređivati kao što je recimo Njemačka, tamo je za 300, 400% ta naknada veća i ta naknada jasno služi za financiranje ovih ugovorenih ugovora na temelju kojeg su veliki broj hrvatskih poduzeća osnovanih u Hrvatskoj, koji plaćaju hrvatske poreze, funkcioniraju po hrvatskim zakonima operiraju proizvode energiju, prodaju je HROTE-u, HROTE za to njih isplaćuje. Znači nemojmo govoriti tu o nekim strancima, ako je neko od tih poduzeća neki vlasnik stranac on je itekako u poslovnom smislu ko što g. Bulj voli često reći da je neko politički Hrvat onda možemo reći da su ta poduzeća politički hrvatska poduzeća, neovisno o tome što su vlasnici tih poduzeća stranci ili ostali građani iz drugih zemalja koji nisu hrvatski državljani. Znači što se toga tiče bi to imao reći i još na kraju, a ne da to nije važno, itekako je važno na temu prostornog plana. Znači ideja ubacivanja ovih odredaba u ovaj zakon je baš u pravcu suprotno od ovoga što sam sada ovdje imao priliku čuti, znači u pravcu preveniranja potencijalnih šteta i nesporazuma sa budućim investitorima. Znači mi smo vidjeli izdavanje koncesija za istražni prostor, istraživanje na istražnom prostoru, pronalaženje određenog pronalaska i onda ubacivanja prostornog plana eksploatacijskog polja je počelo bit problem jer se kod samog događanja toga sada mi nalazimo u situaciji da županije i općine tu stvaraju problem. Naša je ideja da na temelju seizmičkih i ostalih podataka koje imamo postoje potencijalna područja gdje se izvjesno može očekivati određeni pronalazak i da mi ta područja upišemo u prostorni plan pod uvjetom da se lokalna samouprava s time složi. Nismo mi u zakonu rekli da lokalna samouprava mora to napraviti, mi smo samo rekli i zamolili da se to stavi na dnevni red recimo zakonskom odredbom, a to ne znači da će lokalna samouprava kada to stavi u 30 dana na dnevni red donijeti tu odluku. Ne možemo mi izbiti lokalnoj samoupravi pravo da donosi prostorni plan jer smo prekršili Ustav i prekršitelji elementarnu logiku svih nas koji nešto znamo o lokalnoj samoupravi, a pišemo taj zakon. Znači ideja je bila i ostala i zato je to u zakonu ostalo, da kada taj proces odlučimo pokrenuti da ćemo negdje napraviti natječaj, da prije toga procesa pokrenemo inicijative, pokušamo promijeniti prostorne planove i imamo promijenjene prostorne planove i onda idemo u natječaj, da kao ozbiljna i odgovorna država u dogovoru sa lokalnom samoupravom ako ga ima, ako ga nema hvala Bogu onda mi ne možemo jednostavno to područje dati u koncesioniranje ako je lokalna samouprava u startu rekla ne dam. Ne možemo oktroirat to jer jednostavno to nije moguće, znači idemo od pretpostavke da lokalna samouprava će naći u tome i nekakvu i svoj interes. Zašto? Zato što po kvadratnom kilometru imate 400 kuna godišnje, zato šta u slučaju da se pronađe sutra određeni pronalazak imate od onoga, ovoga, naknade koja ide po eksploataciji, podigli smo postotak u korist lokalne samouprave skoro na 50%. Na temelju ovog Zakona koji je izmijenjen sad treći put, do sada je u županije i gradove uplaćeno više od 33 milijuna kuna, nije pronađena još jedna litra službeno ni nafte niti kubik plina službeno, da je verificirano otkri e. A jasno, to se dogodilo u kojim općinama? U onim općinama i županijama gdje su županije promijenile Prostorni plan, jasno sukladno Zakonu, postojećim propisima, ekološkim i ostalim standardima i to sami sebi omogućili da se dogodi. Ali mi ne želimo da se dogodi situacija iz Vukovarsko-srijemske županije gdje imamo ugovor od strane Vlade Republike Hrvatske i tvrtku koja je uredno pokrenula cijelo istraživanje i sve ostalo i kad smo došli u situaciju da treba promijeniti Prostorni plan onda su nas zbili rokovi, onda je bilo, ne bi rekao opstrukcije, nego možda nekog nesporazuma i onda vas zovu veleposlanici, pritisak je na Ministarstvo, nešto na projekt. Mi se ne želimo više nalazit u toj situaciji, neovisno koliko je ta situacija korisna za tu vlastitu zajednicu koja tamo dobiva prihode od toga, ali recimo radi inercije to nije napravila. Znači mi želimo ovom odredbom prevenirati te situacije i biti na čistu da ide natječaj ako je stvar u prostorno-planskom smislu raš iš ena na terenu, ako ga nema, natječaja neće biti, fala Bogu i uvijek će biti općina i gradova i županija koje će htjeti izaći u susret Agenciji, odnosno samoj sebi. Eto to je cijela ideja i evo ako ste to uspjeli razumjeti što smo kao predlagatelji htjeli reći, ja mislim da sam bio prilično jasan.
Hvala lijepa, imamo dvije replike, tri replike, pardon. Prva je poštovanog zastupnika Tomislava Tomaševića. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa gospodine Miletić, vi ste spomenuli da klimatski neutralna Europska unija i Hrvatska do 2050. ne znači i da neće biti proizvodnje iz fosilnih goriva, jel tako? Pa ste onda ključnu riječ jednu rekli, možda će se utiskivati i ugljik u zemlju. Upravo ključna riječ je možda, kao što znate jer Kerber and Kepcher storage tehnologije su dosta eksperimentalne i mi ne možemo ići bussiness as usuall i nadati se da ćemo onda sve te emisije nekako utisnut u zemlju ili na neki drugi način, znači ne emitirati dalje u atmosferu. Tako da iz te perspektive, ono što smo mi tražili i što je bio naš amandman da dozvole ne traju unedogled ili 30 godina i da idemo dalje sa novim dozvolama, nego da do 2040. godine napravimo reviziju i onda vidimo šta je to od regulacije od Europske unije na straži, šta su moguće opcije i nakon toga, umjesto da nas tuže ti investitori zato što smo zbog regulative Europske unije možda morali prestati dalje sa eksploatacijom ugljikovodika. Tako da, čini nam se to razumno i da možemo onda tada napraviti reviziju 2040. godine, umjesto da se zarobimo, jer ne znamo [[upadica Željko Reiner: Hvala, hvala lijepa.]] budućnosti.
Hvala. Odgovor poštovanog državnog tajnika Miletića.
Hvala. Jasno da sam rekao if close, da nešto ćemo valjda raditi da budemo neutralni, a ovo što vi predlažete, samo po sebi ima smisla, da smo mi Norveška i da je model koncesioniranja u Hrvatskoj kao što je recimo u Norveškoj, gdje oni plate sve, istraživanja i onda daju koncesiju, oni su apsolutni gospodari i roka i svega ostaloga. Mi smo Hrvatska, koja nemamo novac za bušenje, istraživanje. Sve prepuštamo na rizik investitora, investitor uspije ili ne uspije sve je njegov rizik. Logično da u cijelom svijetu naftnog biznisa i svugdje u svijetu takva vrst poslova i takva vrst rizika je projicirana na 30 godina. 30 godina se i strategije rade, sve se radi na 30 godina, u konačnici je to više, manje iz naftnog biznisa i došlo tih 30 godina i mi teško to možemo napraviti, jer ja sam, ako bi išli s takvim natječajem, interes za takav natječaj bi bio skoro pa nikakav. Zato je razlog zašto smo.
Hvala. Sljedeća replika poštovana zastupnica Ahmetović.
Poštovani državni tajniče, rekli ste da su bile teške moje riječi kad sam rekla da je izdaja predaja, netransparentna predaja hrvatskih energetskih resursa pojedincima odnosno privatnim poduzećima. Napominjem tu se radi o privatnim poduzećima i onima koji su tek osnovali poduzeće i nemaju ni jednog zaposlenika. To je bilo moje osobno mišljenje i kao takvog sam ga eksplicitno istaknula. Dakle, to nije teška riječ, ja imam prema Poslovniku o radu Saboru vrlo istaknuto pravo reći svoje mišljenje. Kažete da lamentiram kad spominjem milijarde. Ako su prihodi poduzeća 90 milijuna godišnje, pa imate koncesiju na 10, 12, 25 godina, onda se radi o ukupno milijardi. O toj milijardi sam govorila, to nije lamentiranje. Ono što bih htjela reći o međuprostoru od dvije godine, ako je tako ozbiljan natječaj, pa zašto se čekalo 2 godine. Baš zato da vi svi bili na miru, da štitimo interese Republike Hrvatske, ja ovim putem temeljem Zakona o kaznenom postupku pozivam nadležna tijela, a to je Državno odvjetništvo da istraži što se događalo u dvije godine i je li privatni investitor iskoristio nedostatan zakon i sebi priskrbio ne pripadajuću korist.
Hvala. Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Apsolutno neka se sve istraži, jer ionaku su svi ti ugovori, svi ti postupci uredno se daju na izvješće i na očitovanje DORH-u, ni jedan ugovor se ne napravi ako se njima to ne da da oni to pogledaju. Tako da što se toga tiće tu mi nemamo nikakve dvojbe. I nema tu nikakve netransparentnosti. Sve što se tiče okoliša bilo je i po postojećoj hrvatskoj regulativi transparentno u smislu medija i svega ostalog, zato što je jednostavno Zakon o, kada je u pitanju zaštita okoliša jasan i transparentan u tom dijelu, ovdje smo znači mi dodatno, sve moguće postupke i sve moguće suglasnosti, razno, raznih drugih tijela obavezni po ovoj Direktivi staviti i javno objaviti. I ja tu ne vidim nikakav problem da se tu sad dogodila nekakve strašna netransparentnost, ali jasno podržavamo Direktivu i dapače nemamo ništa protiv da to tako bude kako smo i predvidjeli.
Hvala lijepo. Poštovana zastupnica Ahmetović je digla povredu Poslovnika. Što je povrijeđeno?
Hvala potpredsjedniče Sabora. Povrijeđen je članak 238. Poslovnika iz razloga što državni tajnik omalovažava i mene kao zastupnicu, ali i sve zastupnike i zastupnice ovdje prisutne jer kaže da nije bilo transparentnosti odnosno da je sve bilo transparentno. Pa sama Europska komisija vam je rekla da morate uskladiti zakon zbog netransparentnosti. Dakle, razlog je transparentnost i sudjelovanje javnosti. Dakle, bilo je netransparentno 2 godine. Imali ste rok 2 mjeseca. 2 godine ste provodili zakon netransparentno.
Dobro. Potpuno je jasno da to nije povreda Poslovnika, pa dobivate opomenu. Molim vas nemojmo ići tim putem. Postoje replike, postoji mogućnost pojedinačnog govora, u ime kluba itd. Ovo je ružno i stvara ružnu sliku u javnosti. Poštovani zastupnik Borić izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Milatić evo slušali smo vaš odgovor na neke naše rasprave, ali nismo čuli jedan kolega Bulj kao u ime kluba i pojedinačno je dosta gotovo 15-tak minuta govorio o tome da je on već naslutio ili da je primijetio da su moguće platforme i na Dinari, i u nacionalnim parkovima. Vi ste sa otoka Hvara, da su već blizu tamo i na Hvaru, Lastovo. Proširio je on to itd. Mi sa sjevera ne znamo što se događa u Dalmaciji, ali čisto radi građana koji ovo gledaju da kažete da li će do lokalnih izbora biti tih platformi … [[ne razumije se]] ukazali i prije 4 godine isto tako, pa ništa nije bilo. Da li je izgledno u sljedećih 5, 10 godina da se to dogodi u našem moru i što se događa uopće sa tim procesima o kojima on stalno govori o bušenju Dinare, o bušenju Jadrana itd. da to raščistimo jer to nas opterećuje ovdje u Saboru? I čovjek kada ga sluša može misliti da se stvarno buši po cijeloj Hrvatskoj, a mi saznanja nemamo. Vjerojatno vi koji ste u ministarstvu točno znate što se događa po tim prostorima da nam kažete i nama i javnosti što se događa da čovjek ne izgovara neistinu.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Hvala. Najjužinije polje koje je pod koncesijom gdje se vrše sama seizmička istraživanja je Lika. To je najjužnije i od toga nema ništa. Niti je natječaja, niti je na vidiku, niti će ga biti. A to u Lici radi INA. Tako da obzirom da gospodin Bulj toliko INA-u očito ne gotivi, ja predlažem da on i predloži da INA ne bude sponzor Alke više, pa već kada je to tako jedno neprijateljsko poduzeće možda ne bi bilo loše.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kada se steknu uvjeti. Sada prelazimo na sljedeću točku, a to je: Prijedlog kandidata za pučkog pravobranitelja Predlagatelj je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Temeljem članka 10. Zakona o Pučkom pravobranitelju i članka 60. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Želi li predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani Dražen Bošnjaković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav sukladno odredbi članka 10. stavka 3. Zakona o Pučkom pravobranitelju na svojoj 12. sjednici održanoj 2. i 5. ožujka ove godine utvrdio je Prijedlog kandidata za Pučkog pravobranitelja i predlaže sljedeće kandidate za izbor. To su: Sanda Jančić i Tena Šimonović Einwalter. Dakle, po Zakonu o pučkom pravobranitelju mi smo obvezni predložiti Hrvatskom saboru najmanje 2 kandidata i to činimo. Hrvatski sabor je na temelju odredbe ovoga članka 10. stavka 2. Zakona o pučkom pravobranitelju objavio javni poziv za predlaganje kandidata. Poziv je objavljen na web stranicama Hrvatskoga sabora i u Narodnim novinama. Rok za podnošenje kandidatura bio je 30 dana od dana objave navedenog javnog poziva, a posljednji dan za podnošenje kandidatura bio je 19. veljače. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav je na 11. sjednici održanoj 23. veljače utvrdio da je na javni poziv za predlaganje kandidata za pučkog pravobranitelja pristiglo 5 kandidatura u ovome roku i pri tome je jedna kandidatura utvrđena nepravovaljanom jer nije priložena potrebna dokumentacija. Dakle, 4 kandidature utvrđene su pravovaljanima i to kandidature koje su podnijeli Marko Bonifačić, Sandra Jančić, Neven Šimac, Tena Šimonović Einwalter. Obzirom na to da Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav utvrđuje prijedlog najmanje 2 kandidata uz prethodno pribavljeno mišljenje Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za Ustav i politički sustav dopisom od 23. veljače uputio je pravovaljane kandidature i Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina radi davanja upravo navedenog prethodnog mišljenja. Odbor za Ustav i Odbor za ljudska prava su 2. ožujka održali zajedničku sjednicu na kojoj su pozvali sve kandidate na razgovor i tijekom razgovora članovi obaju odbora kandidatima su postavljali pitanja na temelju kojih su stekli određeni dojam o kandidatima kao stručnim djelatnicima i osobama. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav raspolagao je prethodnim mišljenjem Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina u kome je istaknuto da svi kandidati ispunjavaju uvjete za izbor pučkog pravobranitelja, ali prednost su dali kandidatkinji Teni Šimonović Einwalter, a na svojoj sjednici Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav koja je održana 5. ožujka provedeno je tajno glasovanje o predloženim kandidatima i nakon tajnog glasovanja o kandidatima za pučkog pravobranitelja Odbor je utvrdio kako svi nazočni članovi Odbora su predali glasačke listiće i utvrđen je Prijedlog kandidata za Pučkog pravobranitelja kao što sam već rekao Sandra Jančić i Tena Šimonović Einwalter i na temelju odredbe članka 10. stavka 3. Zakona o Pučkom pravobrtanitelju Odbor dakle upućuje prijedlog ovih kandidata za izbor za Pučkog pravobranitelja Hrvatskom saboru. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ostanite časak jer imamo jednu repliku. Poštovana zastupnica Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Poštovani kolega Bošnjakoviću, evo s obzirom da ste bili i ministar pravosuđa izvjestitelj ste nadležnog odbora. Voljela bih da mi razjasnite nekoliko stvari. Naime, nesporno je da je ovdje ispoštivana propisana procedura, kandidati su dostavili svoje životopise, članovi odbora postavljali su im određena pitanja i na temelju dobivenih odgovora stekli su svoj određeni dojam o kvaliteti pojedinih kandidata. Međutim, mi saborski zastupnici takav dojam ne možemo steći jer nemamo saznanja niti o pitanjima koja su postavljana niti o odgovorima koji su dani, pa vas pitam kao osobu koja je sudjelovala u tim procesima možete li vi meni pojasniti što zapravo očekujete od novog pučkog pravobranitelja, u čemu mislite da nisu i ako mislite da nisu ispunjene uloge pučke pravobraniteljice kojoj je istekao mandat i općenito kako vidite odnos Hrvatskog sabora i pučkog pravobranitelja u budućnosti s obzirom na činjenicu da nismo raspravili tri podnesena izvješća.
Hvala lijepo. Poštovani predsjednik odbora Dražen Bošnjaković.
Hvala vam lijepo poštovana kolegice Orešković. Poslovnikom je predviđeno da ovaj posao, da ovaj razgovor sa kandidatima obavljaju članovi odbora. Dakle, ovdje su članovi i Odbora za Ustav i Poslovnik i politički sustav i članovi Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina obavili taj razgovor. Svi su stekli određeni dojam i nakon toga glasovanjem je utvrđen broj kandidata. Dakle, Poslovnik nije ovo jedini slučaj kada daje određenu ulogu odboru u odnosu na sve ostale zastupnike. Svi zastupnici su mogli zapravo biti prisutni toj sjednici, jer na sjednici odbora ne moraju biti samo članovi odbora, nego mogu biti i ostali, dakle zastupnici u Saboru. Što se tiče rada pučke pravobraniteljice imat ćemo priliku u ovom Saboru razgovarati o njenom izvješću i svemu onome što je u tom izvješću navedeno.
Hvala vam lijepa. Zahvaljujem predsjedniku odbora. Otvaram raspravu i prvi će govoriti u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista poštovani zastupnik Zekanović. Nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeći je Klub zastupnika MOST-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Nino Raspudić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici. U vrijeme opće stagnacije, krize, nazadovanja, gubitka radnih mjesta, smanjenja proračuna na svim razinama lijepo je čuti da postoje neki sektori koji kontinuirano napreduju. Naime, pravobraniteljstvo je najbrže rastuća industrija u Hrvatskoj. Proračun Ureda pravobraniteljice za ljudska prava već godinama vrtoglavo raste, otprilike ritmom od pola milijuna kuna godišnje. Tako je proračun tog ureda 2008. bio 7 milijuna kuna a 2018. već 12 milijuna kuna, 2019. 12 i pol a 2020. već skoro 13 milijuna kuna. Taj rast prati i rast broja zaposlenih. Ako gledamo izvješća koja ćemo nadam se konačno raspraviti uskoro u Saboru, a to su izvješća koja još u Saboru nismo dobili pravobraniteljice za 2018., 2019. i 2020. stanje zaposlenih je bilo sljedeće: 2018. u tom uredu sve skupa je radilo 49 ljudi. 2019. broj raste na 52, a 2020. 53 ljudi. Kolega Bulj je citirao „Prosjake i sinove“ u prethodnoj raspravi pa ću se nadovezati na njega i reći 53 šćapa. Lipa company rekao bi Amerikanac Jo u „Prosjacima i sinovima“, Lipa company 53. Trebat će uskoro preimenoati Ured pravobraniteljice za ljudska prava u holding za ljudska prava uz koji bismo onda imali i holding za ravnopravnost spolova i holding za prava djece. Izuzet ću kao časnu iznimku Ured za prava osoba sa invaliditetom čije smo izvješće podržali. U Hrvatskoj je pučki pravobranitelj jedina institucija koja je propisana Ustavom. Kasnije 2003. i osme zakonom su dodana posebna pravobraniteljstva za djecu, osobe sa invaliditetom i ravnopravnost spolova. Sve to je potrebno objediniti pod jedno pravobraniteljstvo za ljudska prava sa odgovarajućim pod uredima, a procjena je da bi jednako efikasno radili i sa jednom četvrtinom zaposlenih. Nitko me ne može uvjeriti kako bi primjerice, kako 13 pravnika recimo umjesto 52 ljudi ne bi moglo odraditi u godinu dana sav posao koji nam se prezentira u izvješću koje je brošurica od 200 strana. Osim objedinjavanja i smanjenja tih mastodontskih ureda s golemim troškovima potrebno je skratiti rok na koji se pravobraniteljica bira. Razumijem i bilo da to bude primjerice pet godina umjesto osam. Također potrebno je odrediti da je Sabor bira dvotrećinskom većinom. Time bi se tražio širi konsenzus i možemo pretpostaviti da bismo zahvaljujući tom širem konsenzusu odabrali ideološki neostrašćenu osobu koja će se baviti svojim poslom, a ne para politikom, ideološkim dociranjem i promicanjem agendi za koje nema legitimitet. U Saboru, javnosti se svojevremeno vodila rasprava i oko same zakonitosti izbora pravobraniteljice na odlasku. Dovodilo se u pitanje je li uopće imala zakonski propisanih 15 godina staža u struci? Nije se dovoljno bavila onim čime se morala baviti. Napose ćemo o tome govoriti kada, ako konačno dođe na red Izvješće za 2020. godinu koja je bila godina teških ograničenja i kršenja ljudskih prava u situaciji corona krize. Ali je zato dolazila u konflikte sa hrvatskim institucijama primjerice s policijo, pa je tako ravnatelj policije Nikola Milina prije nekoliko godina bio prisiljen uputiti pismo pučkoj pravobraniteljici Lori Vidović u kojem stoji da je devetogodišnji Afganistanac o kojem je dostavila dokumentaciju bio u pratnji oca, te da citiram: „Policija nikada nije deportirala dijete bez pratnje, već je postupilo uvažavajući sve zakonske odredbe koje su u tom slučaju primjenjive.“ Nije to bio jedini put da je Pučka pravobraniteljica neosnovano blatila hrvatsku policiju i provodila politiku ohrabrivanja ilegalnih migracija i relativiziranja kaznenog djela nelegalnog i nasilnog prelaska državne granice. Imamo jedan slučaj, o tome mogu u pojedinačnoj raspravi gdje Pučka pravobraniteljica objavila neke stvari na svojoj mrežnoj stranici, pa je reagirao i DORH o tome, eventualno kasnije. Pučka pravobraniteljica prije nekoliko godina je javno blatila hrvatske policajce i prijetila kako će tužiti Hrvatsku Velikom bratu, kako ona kaže obavijestiti, citiram: „Međunarodne organizacije koje se bave monitoringom ljudskih prava u Hrvatskoj, uključujući Odbore i Pododbore, Vijeće Europe UN-a za prevenciju torture“. Zbog toga što joj je uskraćena mogućnost nenajavljenog i neposrednog uvida u policijsko djelovanje i podatke jer je smetaju dojave kako policija vrši nasilna odvraćanja, tj. u krajnjem slučaju obrane granice koristi palice. Pučka pravobraniteljica, Lora Vidović, čiju nasljednicu ćemo uskoro odabrati djelovala je i kao partikularni ideološki akter i jasno je zauzela stranu i prilikom održavanja referenduma o braku 2013. godine. Kada se referendumu usprotivila, iako za to nije imala nikakvo utemeljenje u Ustavu, zakonima Republike Hrvatske ili međunarodno prihvaćenim Konvencijama. Izvješće 2016. joj nije prošlo u Saboru. Ajde malo da vidimo što kaže Zakon o Pučkom pravobranitelju, u članku 2. definira ovako: Pučki pravobranitelj je opunomoćenik Hrvatskog sabora za promicanje i zaštitu ljudskih prava i sloboda, utvrđenih Ustavom, zakonima i međunarodnim pravnim aktima o ljudskim pravima i slobodama koji je prihvatila Republika Hrvatska. Time se treba baviti i podnositi redovna izvješća Hrvatskom Saboru. Članak 16. u stavku 3. kaže: Pučki pravobranitelj podnosi Godišnje izvješće najkasnije do kraja prvog tromjesečja za prethodnu kalendarsku godinu Zašto onda, do koga je to što mi u Saboru još nismo raspravili Izvješće za 2018., ni 2019., ni 2020. nego ćemo to sada raditi na brzinu na njenom odlasku. Tako veliki holding za ljudska prava mora nekako opravdati svoje postojanje i poslovanje u ovim gabaritima. Uvjeriti one koji ih plaćaju, a to su građani Republike Hrvatske da postoji tržište, stvara se pogrešna slika da je u Hrvatskoj na djelu golemo kršenje ljudskih prava, ali to nije slučaj. Pravobraniteljica je u mnogočemu bila parapolitička figura i to je jedan od razloga, ponovit ću, zašto smatram da se u buduće bi trebalo izglasavati dvotrećinskom većinom u Saboru, a ne da stranka koja ima većinu po svojoj volji namjesti tu figuru koja onda 8 godina djeluje kao parapolitički akter. Podrobnije ćemo puno stvari kad na raspravu dođu zaturena Izvješća za prethodne tri godine, ali čisto za ilustraciju. U Izvješću iz 2018. godine Pravobraniteljica ističe i dalje nam pristižu pritužbe migranata i OCD-a, koje upućuju ne samo na otežani pristup međunarodnoj zaštiti već i na nasilje policije nad migrantima u iregularnom prelasku granice. Zamislite. Policija koristi silu prema onima koji ilegalno prelaze granicu. Valjda bi ih trebala uvjeravati. Verbalno. U preporukama u poglavlju u Izvješću iz 2018. kojeg sam pogledao, prava nacionalnih manjina Pravobraniteljica bi ograničavala suverenitet hrvatskim građanima, točnije pravo na referendum, pa preporučuju, preporuka 20, Ministarstvu uprave da izradi prijedlog Zakona o referendumu kojim će se od ove vrste odlučivanja izuzeti pitanja ljudskih prava, uključujući i prava nacionalnih manjina. Znači Pučka pravobraniteljica, ispada da Pučka pravobraniteljica znači ona koja puku brani pravo da sam kreira zakone u zemlji u kojoj živi. Puno je tu i drugih stvari i bit će kasnije prilike u pojedinačnoj raspravi i eventualno u replikama, Izvješće 2020. je posebno, rekao bih, sramotno. Raspravit ćemo ga ovdje pedantno i podrobno. Recimo Pravobraniteljica se opsesivno bavi pozdravom „Za dom spremni“, na tragu onih koje je Vlado Gotovac svojevremeno nazvao egzorcistima ustaškog duha u Hrvatskoj, a vrlo općenito i površno govori o Corona diskriminaciji i teškim kršenjima ljudskih prava. Na kraju mogu samo izraziti nezadovoljstvo što se više ljudi, a u Hrvatskoj sigurno imamo puno vrsnih, iskusnih pravnika, senzibiliziranih za ljudska prava, nije javilo na natječaj. Imali smo dvije rekreativne umirovljeničke prijave i dvije koje su prošle Odbor i koje imamo sada pred sobom. To je premalo. Pitam se je li opće mnijenje takvo da je već unaprijed odlučeno tko će postati nova Pravobraniteljica pa se nema ni smisla kandidirati. Tko god bio izabran, nadam se da neće nastaviti praksu svoje prethodnice, nadam se da holding za ljudska prava barem više neće rasti, dodatno opterećivati proračun, a ako dobijemo većinu u Saboru, jednog dana, sigurno ćemo sva 4 ureda objediniti i smanjiti broj zaposlenih i trošak tog ureda, na razinu primjerenu opsegu posla kojeg obavlja. I za kraj, nadam se da nova Pravobraniteljica neće djelovati kao parapolitička figura, da neće paušalno blatiti Hrvatsku državu i njene institucije, da neće gurati partikularnu ideološku agendu i nepodnošljivo docirati kao njena prethodnica, već se baviti poslom koji je predviđen Zakonom o Pučkom pravobranitelju. Sve ovo rečeno može vama i njoj na jedno uho, na drugo izaći, kao da se nije ništa dogodila jer čvrsta većina ionako će donijeti odluku, pa nek joj je sa srećom. Hvala.
Hvala vam lijepa. Sljedeći Klub zastupnika, biti će onaj SDSS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Dragana Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Prije nešto više od 8 godina, točnije u 2. mjesecu 2013. u Hrvatskom saboru raspravljalo se i glasalo o izboru Pučke pravobraniteljice. Situacija je po nekim karakteristikama bila slična današnjoj, odnosno u uži izbor ušle su dvije kandidatkinje, tada Lora Vidović i Ivana Goranić, te je skoro jednoglasno izabrana Lora Vidović. Nadam se da današnja rasprava u odnosu na onu iz 2013., da će biti ipak izvjesno drugačija, ne tako burna, dakle smirena i racionalna kako to zaslužuju ove dvije kvalitetne kandidatkinje a sigurno i šira javnost koja je zainteresirana za izbor pučkog pravobranitelja ili pravobraniteljice. Dužnost ombudsmana, odnosno pučkog pravobranitelja jedna je od temeljnih demokratskih vrednota koja garantira i Ustav Republike Hrvatske. Dužnost opunomoćenika Sabora za promicanje i zaštitu ljudskih prava utvrđenih Ustavom, zakonima i međunarodnim pravnim aktima o ljudskim pravima i slobodama koje je prihvatila RH izuzetno je važna perspektiva za građane RH. Nerijetko je to jedna jedina državna institucija u kojoj se građani obraćaju s punim povjerenjem i budu saslušani, te koja nepristrano i kritički promatra svaki segment države i društva vodeći računa da se nitko ne osjeća manje vrijednim. Sve ovo što sam navela iskusila sam kao predstavnica srpske zajednice koja je sada, usuđujem se reći sa bivšom pučkom pravobraniteljicom Lorom Vidović i članicama njezina tima imala više nego korektan odnos. Komunikacija je bila konstantna, dinamična i puna razumijevanja, te se uvijek nastojalo pronaći pravo rješenje zajedničkim snagama. Kako to nalažu odredbe pozitivnih propisa Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav dostavio nam je imena dviju kandidatkinja gospođe Sandre Hančić i Tene Šimonović Einwalter od kojih će jedna od njih, dakle zamijeniti Loru. Ja sam imala prilike kao članica Odbora za ljudska prava pratiti iznošenje, odnosno predstavljanje naših kandidata i za mene je to bilo jedno korisno iskustvo prema nekima kako ne treba raditi, a u odnosu na neke koji su mi bili primjer kako se zapravo treba predstaviti sebe i svoj rad. Vjerujem da su obje kandidatkinje kvalitetne, njihovo dosadašnje radno i životno iskustvo pomoći će u radu na području zaštite ljudskih i manjinskih prava. Sandra Hančić, nekadašnja sutkinja općinskoga, a potom i županijskog suda u Bjelovaru, a posljednjih 8 godina s preseljenjem u Zagreb radi kao odvjetnica specijalizirana za kazneno pravo sa empatijom za ljudska prava u širokom spektru pogotovo osoba lišenih slobode i onih sa duševnim smetnjama. To je nešto što je meni kao slušateljici ostalo urezano o gospođi. Kako sam već rekla u svojem dosadašnjem radu imam pozitivna iskustva sa dosadašnjom pučkom pravobraniteljicom i njezinim timom u koji je kao najbliža saradnica svakako spadala i druga kandidatkinja zamjenica dosadašnje pučke pravobraniteljice gospođa Tena Šimunović Einwalter. Prije navedene dužnosti zamjenice ona je bila savjetnica pučkog pravobranitelja za pravne poslove, te koordinatorica za područje suzbijanja diskriminacije u Uredu pučkog pravobranitelja. Dakle, njezino iskustvo u Uredu pučke pravobraniteljice je dugogodišnje, te joj je radno okruženje više nego poznato. Kao stručnjakinja za borbu protiv diskriminacije imenovana je za predstavnicu RH u Europskoj komisiji protiv rasizma i nesnošljivosti Vijeća Europe, a trenutno u drugom dvogodišnjem mandatu predsjeda izvršnim odborom europske mreže tijela za suzbijanje diskriminacije i promicanje jednakosti nakon što je 2019. Ponovno imenovana na tu dužnost. Moja prva asocijacija na gospođu Šimonović Einwalter tiče se i mojeg ranijeg angažmana jer se ona maksimalno posvetila rješavanju problema ostvarivanja prava na dvojezičnost u sredinama gdje za to postoje ispunjeni zakonski uvjeti kao i problemu nacionalne strukture i školskih odbora, te manjinskog obrazovanja. Također zbog njezinog dugogodišnjeg djelovanja u Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina primijetila sam da je odbor kojem i sama pripadam za ljudska prava dao prednost gospođi Teni. S obzirom da je pučka pravobraniteljica visoko postavila ljestvicu u radu, njezinoj nasljednici neće biti ni malo lako, te mi kao društvo upravo te nasljednice imamo velika očekivanja. Nepristrani i realni izvještaji koje je pučka pravobraniteljica podnosila Hrvatskom saboru jasno stavljaju do znanja da se pojedini dijelovi društva i dalje izlažu diskriminaciji, te će se i nova pučka pravobraniteljica morati žestoko uhvatiti u koštac sa diskriminacijom kako bismo jednog dana rekli da smo ravnopravnije i pravednije društvo. Bilo kako bilo pravobraniteljici, novoj pravobraniteljici želim puno uspjeha u radu.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Vesna Nađ. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle, institucija pučkog pravobranitelja uvedena je u hrvatski pravni sustav već Ustavom RH 1990. godine što dovoljno govori o ustavno utvrđenoj ulozi pučkog pravobranitelja kao opunomoćenika Hrvatskoga sabora, ulozi promicanja i zaštite ljudskih prava i sloboda. Prema članku 93. Ustava RH pučki je pravobranitelj opunomoćenik Hrvatskog sabora za promicanje i zaštitu ljudskih prava i sloboda utvrđenih Ustavom, zakonima i međunarodnim pravnim aktima o ljudskim pravima i slobodama koje je prihvatila RH. Svatko može podnijeti pritužbu pučkom pravobranitelju ako smatra da su uslijed nezakonitog ili nepravilnog rada državnih tijela, tijela lokalne i područne (regionalne) samouprave i tijela sa javnim ovlastima ugrožena ili povrijeđena njegova ustavna ili zakonska prava. Pučkog pravobranitelja bira Hrvatski sabor na vrijeme od 8 godina. Pučki pravobranitelj je samostalan i neovisan u svom radu. Prema članku 2. Zakona o pučkom pravobranitelju pučki pravobranitelj je opunomoćenik Hrvatskog sabora za promicanje zaštite ljudskih prava i sloboda utvrđenih Ustavom, zakonom i međunarodnim pravnim aktima o ljudskim pravima i slobodama koje je prihvatila RH a prema stavku 2. istog članka zakona pučki pravobranitelj obavlja i druge poslove određene posebnim zakonima. Prema članku 10. zakona propisano je da pučkog pravobranitelja bira Hrvatski sabor na vrijeme od 10 godina uz mogućnost ponovnog izbora a najkasnije 6 mjeseci prije isteka mandata pučkog pravobranitelja, odnosno najkasnije 30 dana nakon prestanka dužnosti iz drugih razloga Hrvatski sabor objavio je javni poziv za predlaganje kandidata za pučkog pravobranitelja. Stavkom 3. navedenog članka zakona propisano je da je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora uz prethodno pribavljeno mišljenje Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Hrvatskog sabora utvrđuje prijedlog najmanje dva kandidata za pučkog pravobranitelja na temelju pristiglih prijava iz javnog poziva, te ga upućuje Hrvatskom saboru. Prema članku 11. Zakona za pučkog pravobranitelja može biti izabrana osoba koja ispunjava sljedeće uvjete: hrvatsko državljanstvo, prebivalište na području Republike Hrvatske, završen integrirani pred diplomski i diplomski sveučilišni studij pravne struke, najmanje 15 godina iskustva u struci, istaknuti stručnjak koji u javnosti uživa ugled osobe visokih moralnih načela, te zaštitnika i promicatelja ljudskih prava i sloboda, odnosno vladavine prava koja nije osuđivana i pred kojim se ne vodi kazneni postupak za kaznena djela za koji postupak se pokreće po službenoj dužnosti i koja nije član političke stranke. Sadašnja pravobraniteljica Lora Vidović stupila je na dužnost 1. ožujka 2013., znači na dužnost pučke pravobraniteljice nakon što ju je Hrvatski sabor izabrao za novu opunomoćenicu za promicanje i zaštitu ljudskih prava i sloboda na mandat od 8 godina. Pučka pravobraniteljica kao opunomoćenica Hrvatskog sabora za promicanje i zaštitu ljudskih prava i sloboda u svojem Izvješću za 2019. godinu istakla je da je za podizanje i razinu poštivanja ljudskih prava i sloboda u Hrvatskoj, te ostvarivanja jednakosti građana potrebno ostvarivati cilj, cijeli niz društvenih promjena a što je dugogodišnji proces koji zahtijeva kvalitetnu suradnju svih dionika, te prioritiziranje ljudskih prava kod promišljanja javnih politika. Put je to prema stvaranju društva kojem će institucije svojim transparentnim i učinkovitim radom pridobiti visoki stupanj povjerenja građana u kojem nitko zbog svoje ranjivosti neće biti prepušten sam sebi osiguravanjem dostojanstvenog života, te kojim će javni diskurs biti konstruktivan, uključiv i lišen netrpeljivosti. Međutim, niti Izvješće pučke pravobraniteljice za 2018. niti 2019. pa niti 2020. iako je uvršteno, znači ova dva izvješća prva na dnevni red sjednice Hrvatskog sabora, dakle šeste sjednice Hrvatskog sabora još uvijek nisu uvrštene na raspravu na plenarnoj sjednici. Godišnje izvješće pučke pravobraniteljice podnosi Hrvatskom saboru do kraja prvog tromjesečja za prethodnu godinu. Za očekivati je da Hrvatski sabor o godišnjem izvješću pučkog pravobranitelja odnosno pravobraniteljice raspravlja u što kraćem roku od dostave izvješća, odnosno u tekućoj godini u izvješću za prethodnu godinu kako bi se raspravljalo o aktualnim prijedlozima mjera za promicanje i zaštitu ljudskih prava i sloboda. Zato je neshvatljiv ignorantski stav vladajućih prema raspravi o izvješćima pučke pravobraniteljice pogotovo u svjetlu ove krize izazvane pandemijom covida 19 i potresom u Zagrebu i Sisačko-moslavačkoj županiji. Mi u klubu SDP-a smatramo da su između dva kandidata i dvije kandidatkinje za pučkog pravobranitelja, odnosno pravobraniteljice tijekom razgovora na zajedničkoj sjednici Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina ipak se istakle samo dvije kandidatkinje svojim poznavanjem uloge pučkog pravobranitelja, odnosno pravobraniteljice u promicanju i zaštiti ljudskih prava i sloboda, odnosno vladavine prava, odnosno te … [[Govornik se ne razumije.]] dosadašnja zamjenica pučke pravobraniteljice diplomirana pravnica sa položenim pravosudnim ispito i poslijediplomskim studijem na Oxfordu i Fakultetu političkih znanosti sa više od 16 godina staža u struci i odvjetnica Sanda Hančić, samostalna odvjetnica sa položenim pravosudnim ispitom, bivša sutkinja sa 24 godine staža u struci. Ipak Klubu SDP-a bliža je kandidatkinja Tena Šimonović Einwalter iako će naravno svaki član kluba SDP-a glasati na tajnim glasovima po svojoj slobodnoj volji. Iz njene biografije i osobito tijekom odgovora na pitanja članova oba odbora dobili smo potvrdu da ona poznaje ustavnu i zakonsku ulogu institucije pučkog pravobranitelja kao opunomoćenika Hrvatskoga sabora o promicanju i zaštiti ljudskih prava i sloboda i Središnjeg tijela za suzbijanje diskriminacije. Također je upoznata sa važnom ulogom pučke pravobraniteljice koja mora proaktivno i preventivno djelovati kao nacionalni mehanizam za zaštitu osoba lišenih slobode. Nova nadležnost pučke pravobraniteljice za vanjsko prijavljivanje nepravilnosti sukladno Zakonu o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, tzv. zviždača iz srpnja 2019. godine nije joj nepoznata, nije joj poznata samo kao zakonska norma već i aktivnosti u provedbi zaštite prijavitelja nepravilnosti iz nadležnosti pučke pravobraniteljice. Nije zanemariva činjenica da gospođa Tena Šimonović Einwalter ima institucionalno pamćenje i poznaje organizacionu strukturu Ureda pučke pravobraniteljice, te može nastaviti na provedbi započetih projekata bez nekog praznog hoda radi poznavanja s njima. Danas je u ovoj pandemijskoj krizi, krizi izazvanoj potresom kada mnogi građani nemaju krova nad glavom ili su prisiljeni živjeti u neadekvatnim, ponekad i opasnim stambenim objektima od kojih se neki ne mogu smatrati niti stambenim objektima, kad su značajno ugrožena ljudska prava samo na zdravlje, rad socijalnu sigurnost važno je da izaberemo pučkog pravobranitelja, odnosno pravobraniteljicu koja će znati odlučno uhvatiti se u koštac s borbom protiv raznih vrsta diskriminacije, kršenja sloboda i prava koja će odlučno se zalagati za zaštitu najranjivijih kako bi se osigurala ustavna opredjeljenja RH kao socijalne države. Zato klub SDP-a smatra da moramo izabrati kandidatkinju koja će biti u stanju proaktivno se angažirati u ostvarivanju vizije pučke pravobraniteljice, da RH bude društvo u kojem se poštuju, promiče i štite ljudska prava, u kojem je državna uprava pravična, učinkovita i pristupačna a svaki pojedinac ima jednake mogućnosti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj Domovinskog pokreta, a govorit će poštovana zastupnica Ružica Vukovac. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege zastupnici, dakle iz nekog razloga u procesu izbora pučke pravobraniteljice javnost pa i mediji primijetili su kako na uvid nismo dobili pune životopise niti se nama saborskim zastupnicima održalo predstavljanje kandidata već su nam dostavljeni samo skraćeni životopisi iz kojih su izostali neki važni podaci. Nama ne preostaje ništa drugo nego sumnjati u transparentnost odnosno na rodbinsku ili političku umreženost određenih dionika. Iznimno je važno istaknuti kako znanstvenici, demografi, politolozi, ekonomisti u Hrvatskoj ali i šire svakodnevno upozoravaju da klijentelizam i korupcija utječu na usporavanje društva, da poticanje podobnosti i političke umreženosti, a ne izvrsnosti i kompetentnosti naposljetku demotivirajuće djeluje na visoko obrazovane mlade ljude koji zbog toga iseljavaju u demokratske države zapadnih demokracija gdje se cijene njihove kvalifikacije, a ne rodbinski ili politički odnosi. No ipak, naš premijer Andrej Plenković više puta je ustvrdio da mladi ne iseljavaju zbog korupcije i nepotizma. Zanimljivo je da je otac jedne od kandidatkinja za pučku pravobraniteljicu '90.-tih godina bio zamjenik ministra vanjskih poslova, a njegov ured vodio je upravo današnji premijer Andrej Plenković. Saznajemo i da je upravo dotični Šimonović odigrao glavnu ulogu u pronalasku i dovođenju Plenkovića u Ministarstvo vanjskih poslova. Životopis gospođe Šimonović jedne od kandidatkinja savršeno se uklapa u globalističku agendu i njihovo tumačenje ljudskih prava. Postavlja se pitanje kako to da je dobila podršku i HDZ-a i SDP-a pa i Možemo. Je li to zato što možda dijele isti svjetonazor? Surađivala je sa centrom za mirovne studije čiji su tadašnji prvaci danas okosnica lijevo-zelenog saborskog bloka. Ovdje se radi o ideologizaciji ljudskih prava odnosno ostvarivanja monopola na ova pitanja, ali i o nametanju jednog svjetonazora koji zapravo ne podnosi drugačija mišljenja. Obzirom da aktivnosti pučkog pravobranitelja uključuju aktivnosti na području zaštite ljudskih prava, zatim aktivnosti na području suzbijanja diskriminacije uz iznimno bitan nacionalni preventivni mehanizam, uz nužnu zaštitu prijavitelja nepravilnosti, dakle govorimo o čitavom spektru aktivnosti kojima je cilj zaštita temeljnih ustavnom zajamčenih prava naših građanki i građana. U svakodnevnom životu česte su situacije u kojima građani nisu skloni prijavljivati kršenje ljudskih prava i diskriminaciju zbog nepovjerenja u institucije, zatim prihvaćenosti kao uobičajenog obrasca ponašanja, straha od viktimizacije i drugoga stoga je potrebo kako navodi dosadašnja pučka pravobraniteljica u svom izvješću o radu za 2020. godinu osnažiti preventivni rad usmjeren na borbu protiv svih oblika nesnošljivosti te pojačati napore i aktivnosti usmjerene na zaštitu jednakosti posebice u kriznim okolnostima. Sadržaj i oblik takvih aktivnosti treba biti prilagođen potrebama, mogućnostima i socijalnim okolnostima pojedinih ranjivih skupina, a približavanju ove teme građanima pridonijelo bi educiranje o pojmu diskriminacije i dostupnim mehanizmima zaštite te jačanje medijske pismenosti. Na nacionalnoj razini promociji jednakosti kao temeljne vrijednosti svakako bi pridonijelo usvajanje nacionalnog plana zaštite i promicanja ljudskih prava i suzbijanja diskriminacije za period od 2021. do 2027. te pratećih dokumenata, dakle akcijskog plana zaštite i promicanja ljudskih prava i akcijskog plana za suzbijanje diskriminacije od 2021. do 2023. te nacionalni plan za borbu protiv diskriminacije koji je istekao podsjećam još 2019. Koliko je važna uloga instituta pučkog pravobranitelja može se rezimirati kroz pojedinačne preporuke poput jedne koju je dosadašnja pučka pravobraniteljica uputila čelnicima jedinica lokalne samouprave nakon pritužbi građana s njihova područja. Tako je pučka pravobraniteljica svojedobno zaključila nedostupnost pouzdane zdravstveno ispravne vode može ugroziti temeljna ljudska prava na život i zdravlje zajamčene ustavom, ali i utjecati na iseljavanje stanovništva. Zato je potrebno kontinuirano raditi na obnovi i izgradnji javne vodoopskrbe mreže pri čemu ekonomska isplativost ne bi trebala biti ključni kriterij. Dakle, kada načelnici i gradonačelnici zakažu u svojim funkcijama dobro je ponukati ih na rad i kroz Ured pučkog pravobranitelja. Nedavno su neke države članice EU osnažile ili namjeravaju poduzeti mjere u svezi s prostorom djelovanja civilnih udruga i samog civilnog društva. U Hrvatskoj Vlada namjerava usvojiti nacionalni plan za poboljšanje sustava pravne, financijske i institucionalne potpore za aktivnosti organizacija civilnog društva. U kontekstu izbora nove osobe na čelu Ureda pučkog pravobranitelja bitno je iznijeti i činjenicu da Vlada RH nije nikada usvojila Nacionalnu strategiju za stvaranje poticajnog okruženja za razvoj civilnog društva za period od 2017. do 2022. što je ključni dokument za planiranje i programiranje financiranja iz Europskog socijalnog fonda. Također se rijetko spominje neučinkovitost javnih institucija i tijela odgovornih za europske fondove u Hrvatskoj koje snose odgovornost za prekomjerno administrativno opterećenje hrvatskog civilnog društva što dovodi ne samo do njegove financijske nestabilnosti već obeshrabruje i njegovu ulogu kao čimbenika društvene kohezije i aktivnog građanstva. Dodatno, sužavanje prostora djelovanja civilnog društva u Hrvatskoj vrši se kroz financijske mehanizme, prvenstveno kroz neadekvatnu administraciju europskih fondova s primjerima nepovoljnog tumačenja de minimis potpora. Time se jača nepovjerenje i percepcija nedostatka otvorenosti institucija EU jer takva javna administracija predstavlja institucije na nacionalnom tlu. Sve navedeno trebale bi biti teme kojima se uz ranije navedeno mora pozabaviti i Ured pučkog pravobranitelja. Preporuke dosadašnje pučke pravobraniteljice dakle Uredu za ljudska prava i prava nacionalnih manjina da kontinuirano informira građane o zabrani diskriminacije i mehanizama zaštite te da ubrza aktivnosti na usvajanju Nacionalnog plana zaštite i promicanje ljudskih prava i suzbijanje diskriminacije od 2021. do 2027. te pratećeg akcijskog plana zaštite i promicanja ljudskih prava kao i akcijskog plana za suzbijanje diskriminacije od 2021. do 2023., zatim Vladi RH da potiče borbu svih oblika nesnošljivosti ulažući u obrazovanje, stručna savjetovanja i edukacije, javne kampanje i jačanja medijske pismenosti možemo samo jasno i nedvojbeno podržati. Obzirom da su dvije žene ušle u uži krug izbora nadajmo se kako će i novoizabrana pučka pravobraniteljica provoditi široki set mjera za smanjenje nejednakosti u društvu i unapređenje ljudskih prava. Nejednakosti koje su nažalost u našem društvu sveprisutne. Također se nadamo da bliski obiteljski odnosi određene kandidatkinje s premijerom neće utjecati na rad ureda. Najiskrenije se nadamo, jer nada ipak umire zadnja. Zahvaljujem.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj zeleno-lijevog bloka u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Rada Borić. Izvolite.
Kolegice i kolege, saborski Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav predložio je saboru na izbor dvije kandidatkinje Tenu Šimonović Einwalter trenutnu zamjenicu pučke pravobraniteljice i Sandru Hančić samostalnu odvjetnicu. Ono što smo i ovdje čuli i možda čuli i sa žaljenjem da raspravljamo da raspravljamo o izboru nove pučke ovaj puta pravobraniteljice da nažalost nismo prethodno raspravljali o izvješćima. U to žalosti na način jer smo vidjeli i vidjeli prema onome što je u izvješću za '18. i '19. Koji su nam ovdje predloženi i vjerojatno će doći na red, kolika je važnost upravo pučkog pravobranitelja i institucije branitelja ili pučke braniteljice na način da osim što se bavi zaštitom prijavitelja svih nepravilnosti, dakle bavi se promicanjem i zaštitom ljudskih prava daje i preporuke na koje kao što ste vidjeli ispred izvješća ima i što je Vlada poduzela tj. različita resorna ministarstva ne bi li unaprijedili prema upravo tim pritužbama bolju zaštitu ljudskih prava. Od dvije, ovdje smo mogli čuti i nažalost i neobične glasove s jedne strane o tome da je bivša pučka pravobraniteljica bila parapolitička figura iz, ponovo smo djelomično od drugog predstavlja tj. predstavljačice čuli da dakako se spominju i različiti politički odnosi, dakle ponovo da se je li možemo računati da se biraju na neka određena mjesta politički ili da ne kažem parapolitički. Ovdje zabrinjava u prvome primjeru da se zaboravilo, a vezalo se uz sigurnost Hrvatske i što se prigovarala bivšoj pučkoj pravobraniteljici bio je njen odnos vezan uz prava migranata i ilegalnih migranata, a kolega koji je ovdje govorio zaboravio je pa vas samo podsjećam da je npr. u '19.-toj Ured pučka pravobraniteljice postupao ukupno od, preko 5000 predmeta od čega ih se 75% odnosilo na pojedinačne pritužbe građana. Dakle, prema njihovim, povredama njihovih prava. Dakle, ovdje predstavljati rad pučke pravobraniteljice kao parapolitičke figure pa da ne bi možda to dobila i buduća je apsolutno neprimjereno ako znamo da 75% je vezano uz pojedinačne pritužbe i ako znamo da je najveći recimo porast u području obiteljskoga prava čak za 103% u toj godini, dakle ne radi se ovdje o ilegalnim migrantima, ne radi se o traženju prava istospolnih zajednica. Dakle, sve ono što se smatra poljem ljudskih prava i što je s pravom zagovarala bivša pučka pravobraniteljica mora ostati upravo u takvoj vrsti neovisne institucije. A onda i kolege bi trebale malo pažljivije gledati na koji način napadaju, pa tako i napadaju novu kandidatkinju kao što znate često nam se govori da nismo niti sami krivi tko su nam roditelji i kako drugačije su prilike naravno, kako netko napreduje u životu, ali recimo nitko o kandidatkinji Teni Šimonović Einwalter nije rekao, a sigurna sam da u Europi nitko ne mora znati njeno je li podrijetlo da je ona po drugi puta izabrana na, za čelnicu izvršnoga odbora mreže za suzbijanje diskriminacije i promicanje jednakosti Europske mreže za jednakost tzv. EQUINET. S druge strane također da ima i različito dugogodišnje iskustvo na nacionalnoj i međunacionalnoj razini upravo na promicanju zaštite i promicanju ljudskih prava posebice suzbijanju diskriminacije, da, ne samo da od 2013. je zamjenica već od 2008. i radi kao savjetnica u pučkome pravobraniteljstvu i da apsolutno ima iskustvu. Usudila bih se reći da bih voljela da na svakome našem mjestu, gdje god biramo i u neovisnim tijelima, ali i u ministarstvima da se možemo pohvaliti ljudima koji su i na nacionalnoj razini apsolutno stručnjaci za područje kojima se bave, a također su i istaknuti predstavnici Hrvatske kao što je i gospođa Šimonović Einwalter i predstavnica Hrvatske pri Vijeću Europe upravo vezano uz temu i rasizma, a ovdje smo mogli nešto i čuti o tome. Dakle, ono što je važno kada, kada govorimo o institucijama kao što je pučki pravobranitelj i to sve ističemo, tu je važno da je on neovisan i da on neovisno upravo štiti prava svih i da ne može biti jednakijih od jednakih i ukoliko je to uvjet onda je nedopustivo da se ovdje govori ne znam o para političkim, para političkim organizacijama ili institucijama, a ovdje će svatko prema dakle nekim svojim svjetonazorskim ili političkim inklinacijama vjerojatno prepoznavati svaki puta kada se bira netko kada se bira na istaknutu, na istaknutu poziciju da pripada nekom drugom miljeu. Vidim da se kolegici Šimonović ne znam zamjerilo da je bila i članicom Centra za mirovne studije. Dakle, kako bi netko ko mladi čovjek, a želi se baviti ljudskim pravima ne bi se trebao zalagati za mir ili se ne bi trebao zalagati za isto spolne zajednice ili za ženska ljudska prava. Klub lijevoga bloka će zasigurno podržati njenu kandidaturu.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj Centra i GLAS-a u ime kojeg će govorit poštovana zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Hvala predsjedavatelju, kolege zastupnice i zastupnici. Još jednom treba ponoviti da je pučki pravobranitelj opunomoćenik HS za promicanje i zaštitu ljudskih prava i sloboda utvrđenih ustavom, zakonima i međunarodnim pravnim aktima o ljudskim pravima i slobodama koje je prihvatila RH. Pučki pravobranitelj prati usklađenost zakona i drugih propisa s odredbama ustava, ima čak pravo podnijeti i zahtjev za pokretanje ocjene suglasnosti zakona s ustavom. Već ovo samo po sebi bi trebalo biti dovoljno da HS itekako bude zainteresiran za ono što pučki pravobranitelj opisuje u izvješćima koje podnosi HS. Stoga mi je potpuno neprihvatljivo i nečuveno da mi još uvijek nismo raspravili izvješće za 2018. i 2019., a već je pristiglo i izvješće za 2020.g.. Nekoliko puta ću se na to osvrnuti tijekom ovog govora. A što otprilike u tim izvješćima bivša, sad već bivša pučka pravobraniteljica govori? Govori da su najugroženija prava građana slabijeg imovnog stanja, govori da su najugroženije osobe starije od 65.g., upozorava na sve dublje socijalne nejednakosti, na nedostupnost javnih usluga, na probleme građana sa pravosuđem, na nemogućnost ostvarivanja prava na besplatnu pravnu pomoć. Sjetite se kada smo o tome raspravljali, pa smo utvrdili da otprilike 4 milijuna godišnje, kuna godišnje za tu svrhu izdvajamo, a ja vjerujem da samo Grad Zagreb godišnje potroši na odvjetničke usluge duplo više. U svojim izvješćima Lora Vidović je dala na stotine i stotine preporuka nadležnim tijelima čija bi provedba pridonijela podizanju kvalitete života građana i snažnijoj zaštiti zajamčenih ustavnih prava i sloboda. Ne samo da HS nije bio zainteresiran ovdje raspraviti i čuti koje je to preporuke pučka pravobraniteljica daje, nego nije poduzeo ništa da provjeri je li išta od tih preporuka uopće usvojeno i provedeno u praksi. Činjenica da nismo raspravili izvješće za 2018. i 2019.g., činjenica da nismo poduzeli gotovo ništa da ispravimo nepravde koje pučka pravobraniteljica u tim izvješćima opisuje predstavlja najveći porez RH prema vlastitim institucijama, a ujedno i sramotan odnos vladajućih, vas HDZ-ovaca, prema tijelima koja bi trebala štititi javni, a ne vaš HDZ-ov interes. O čemu se u tim izvješćima zapravo radi? Radi se o tome da aktualna vlast u kontinuitetu određenih godina uništava nacionalno tkivo, vidi se to padu životnog standarda građana koji iseljavaju, vidi se to kroz devastaciju prostora, vidi se to kroz slabe potkapacitirane institucije. O tome govori Lora Vidović u svojim izvješćima. Stoga sam bila poprilično zgrožena izlaganjem kolege Nine Raspudića. No možda se na njega ne bi zapravo niti osvrnula da se nije u svom govoru osvrnuo na Vladu Gotovca. E pa s obzirom da se većina hrvatskih građana još uvijek dobro sjeća tko i što je bio Vlado Gotovac, za što se zalagao i što je po svojim vrijednostima predstavljao, ja smatram da se Nino Raspudić na njega ne bi trebao pozivati i svoje političko i javno djelovanje ne bi smio poistovjećivati sa stavovima Vlade Gotovca i … [[Govornik se ne razumije]] ne bi složio niti s jednom jedinom njegovom danas ovdje izgovorenom riječi. A ono najgore što je izgovorio Nino Raspudić je to da je Lora Vidović u podnesenim izvješćima opisivala povrede koje bi opravdale eto privid kršenja ljudskih prava i sloboda u RH kojih zapravo nema. On je Loru Vidović optužio na neki način za blaćenje RH. A isti stav blaćenja RH čula sam i od Nikole Grmoje kada smo bili na jednoj zum međunarodnoj konferenciji na kojoj se govorilo o korupciji u RH. Dakle, stav nemojte naše probleme iznositi pred međunarodnom zajednicom. I to me gotovo podsjeća na stav onih ljudi koji smatraju da kada te netko u vlastitoj kući premlati da nije u redu o tome pričati pred susjedima jer eto to bi bila sramota. Ne dragi kolege zastupnici i zastupnice, sramota je kada se zločin skriva, a Lora Vidović u svojim izvješćima nije skrivala ništa. U svojim izvješćima koje Nino Raspudić naziva „brošuricama od 200-tinjak stranica“ nalazi se bolan opis stanja Hrvatske kakva je ona danas. Ujedno sadrži se i putokaz kako to stanje ispraviti, kako Hrvatsku učiniti zemljom koje se njezini građani neće sramiti? Smatram sramotnim da se Lora Vidović optužuje da je bila nekakav parapolitički akter, da je promicala partikularne ideološke interese. Pa upravo suprotno tome, ja smatram da je Nino Raspudić danas, a i inače počeo nametati neku svoju ideologiju s kojom se građanska progresivna Hrvatska ne slaže. Činjenica da je danas se više govorilo i kritiziralo nešto izvješća Lore Vidović koja se uopće nisu raspravila, za mene predstavlja isti kukavičluk iza kojeg se skriva aktualna vlast. I to nešto govori o tome, dopustite mi da dovršim.
Kolege molim vas, dajte da poštovana zastupnica može reći što želi. Izvolite.
I to je najbolji argument zašto se Lora Vidović uopće nije niti javila na natječaj za slijedeći mandat. Zapravo jako malo se ljudi prijavilo i to je već postalo simptomatično. Prije svega imamo činjenicu da HDZ vrlo često kasni sa provedbom natječaja za ključna državna tijela. Vidimo da se na javne natječaje i javne pozive javlja sve manji i manji broj kandidata i to nešto govori o tome kako naši istaknuti ljudi koji bi mogli pridonijeti izgradnji bolje države i boljeg društva vide svoje šanse za vrijeme ove parlamentarne vlasti. Dakle to je zapravo ono što bi nas uistinu trebalo zabrinuti. Jer doista, očito da Lora Vidović nije bila parapolitička figura kao što to kaže Nino Raspudić, nego je intencija ove vlasti da ljude koji se postavljaju na ključne funkcije budu politički nevidljive figure. Ne želi se od novog pučkog pravobranitelja ili pravobraniteljice da nastavi ono što je započela Lora Vidović, da opisuje stvarnost onakvom kakvu ju vide naši građani. Dakle, u izvješću je opisana Hrvatska promatrana okom prosječnog hrvatskog građanina, a ne onakva stvarnost kako to želi da je građani vide promatrano očima Andreja Plenkovića i vladajuće većine. S obzirom da su samo 2 kandidata prošla ovako nekritično ocjenjivanje od strane nadležnog odbora, a da nemamo nikakvu ideju o tome što ste uopće od novog pučkog pravobranitelja odnosno pravobraniteljice očekuje osim da po mogućnosti bude što nevidljivija, ja prema predloženim kandidatkinjama za sada izražavam skepsu.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a, a govorit će poštovani zastupnik Damir Habijan. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, evo dopustite da u ime Kluba HDZ-a iznesem stav u pogledu prijedloga kandidata za pučkog pravobranitelja. Bilo je od strane ovdje nekih saborskih zastupnika koji su govorili u ime svojih klubova zapravo riječi i tema koje nisu na dnevnom redu. Dakle, ovaj je tema samo o izboru odnosno prijedlogu dviju kandidatkinja za pučkog pravobranitelja. Ovdje se zapravo od strane nekih zastupnica i zastupnika moglo čuti štošta o izvješćima koja dakle nisu na dnevnom redu. Moglo se čuti nekih netočnih podataka da izvješća nisu dostupna, ona jesu dostupna na mrežnim stranicama sabora za 2018., 2019., za 2020. isto tako se čulo da nema izvješća. Nema ga iz razloga što sam zakon propisuje dakle da se izvješće za prethodnu kalendarsku godinu podnosi u prvom tromjesečju dakle tekuće godine. Već je puno toga rečeno i poznato oko samog izbora. Dakle, bira ga Hrvatski sabor na mandat od 8 godina uz mogućnost naravno ponovnog izbora. Cjelokupna procedura novog pučkog pravobranitelja obavljena je sukladno odredbama Zakona o pučkom pravobranitelju. Naime, kao što je poznato održana je zajednička sjednica Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav te Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina na kojem su se predstavili kandidati za pučkog pravobranitelja, točnije njih 4 koji su ispunili sve zakonom propisane uvjete. I svi kandidati ja bi rekao imali su jednake uvjete upravo na toj zajedničkoj sjednici gdje su svi odreda mogli iznijeti svoj program te su potom odgovarali na pitanja dakle članica i članova tih dvaju odbora. A isto tako ko što je već rekao kolega Bošnjaković i svi ostale zastupnice i zastupnici imali su mogućnost da budu prisutni na toj zajedničkoj sjednici. Nakon što je pribavljeno prethodno mišljenje Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav nakon tajnog glasovanja predložio je Hrvatskom saboru dva kandidata i to gospođu Sandru Hančić i gospođu Tenu Šimonović Einwalter. Naime, navedene kandidatkinje dobile su na predmetnom odboru uvjerljivo najveći broj glasova što je možda i razumljivo ako pogledamo i njihove životopise. Dakle, navedene kandidatkinje riječ je doista o osobama koje ispunjavaju sve uvjete koji su propisane samim zakonom, a isto tako imaju doista respektabilnu i pravnu, ali i poslovnu karijeru. Mislim da nitko ovdje od zastupnica i zastupnika ne može osporiti važnost instituta pučkog pravobranitelja kao opunomoćenika Hrvatskog sabora upravo za promicanje i zaštitu ljudskih prava i sloboda utvrđenih ustavom, zakonima i međunarodnim pravnim aktima o ljudskim pravima i slobodama. Prava i ovlasti pučkog pravobranitelja koja su propisana samim Zakonom o pučkom pravobranitelju su vrlo široka. Dakle, od sudjelovanja u radu Hrvatskog sabora na način da ukaže na potrebu donošenja izmjena zakona i drugih propisa odnosno da upozori na potrebu usklađivanja zakonskih i podzakonskih propisa s međunarodnim standardima i Ustavom RH. Štoviše pučki pravobranitelj i može samoj Vladi RH ukazati na potrebu donošenja zakona, podzakonskih propisa, strategija, programa i drugih akata iz područja zaštite ljudskih prava i sloboda te osiguranja vladavine prava. Prema tome, razvidno je kako je dijapazon njegovih prava i ovlasti širok te je položaj pučkog pravobranitelja na način kako je ustrojen u pravnom poretku RH od izuzetne važnosti. Upravo zbog navedenog Klub zastupnika HDZ-a očekuje od buduće pučke pravobraniteljice da koristeći svoja prava i ovlasti koja proizlaze iz pozitivnih propisa RH u najvećoj mogućoj mjeri zastupa, promiče i štiti ljudska prava i slobode utvrđena ustavom, zakonima i međunarodnim aktima. Također valja spomenuti kako je čl. 260. Poslovnika HS određeno kako se provodi tajno glasovanje pri izboru odnosno imenovanje u slučaju kada je broj predloženih kandidata dakle veći od broja koji se bira odnosno imenuje i shodno toga Klub zastupnika HDZ-a obzirom da je tajno glasovanje, će naravno svoju odluku donijeti kada će to biti i na dnevnom redu. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu i prva će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, uvažene kolegice i kolege. Dakle, negdje pri kraju dana vidimo da baš nije neka velika zainteresiranost, ali apsolutno sam sigurna u nešto, a to je da bi bilo neusporedivo bolje da smo imali i raspravili izvješće o radu pučke pravobraniteljice jel pučku pravobraniteljicu zamijenit će pučka pravobraniteljica, ostale su u užem izboru dvije žene. Da smo imali izvješće za 2018., pa onda izvješće za 2019., a bogme je, mislim da je prošli tjedan u sabor došlo izvješće za 2020., mogla je bit napravljena objedinjena rasprava i mogli smo završiti tu priču i nije dobro da se dovedemo u situaciju da neko o nečijem radu govori slijedeći nasljednik odnosno nasljednica će biti u ovom slučaju. Tu se otvorilo i priča i uvijek se otvori priča da li objediniti sve urede ili ne. Mi moramo znat što hoćemo, što hoćemo da oni koji su pravobranitelji rade, da li hoćemo da rade svoj posao i pokažu stvarno stanje ili hoćemo da nam pokažu jednu iskrivljenu sliku? I dopustite mi, ja ću u pojedinačnoj raspravi svoje iskustvo. Dakle, bila sam u izvršnoj vlasti i … [[Govornik se ne razumije]] pučka pravobraniteljica bila je i tad pučka pravobraniteljica i napravila je izvješće. Ja sam bila uvjerena da mi baš dobro radimo posao, pročitala sam to izvješće i vidjela sam da to baš tako nije i tad sam napravila grešku koju vrlo često svi zajedno napravimo, nisam rekla ček malo to ljudi nas tako vide, pravobraniteljica naš posao tako vide nego je meni za to bila kriva ona. I naravno nakon tog izvješća koje je bilo odradili smo sastanak, došla je pučka pravobraniteljica sa svim ljudima i shvatila sam zapravo ulogu i značaj pučke pravobraniteljice je taj da pokaže ono kako građani doživljavaju rad izvršne vlasti da to napiše, da bez obzira kom se to sviđalo ili ne sviđalo da to pročita, da pročita mjere i da kad bude slijedeće izvješće za slijedeću godinu da ona jedna mjera, znate ono kako je crtica, pa nešto, bude manja. I to je uloga pučke pravobraniteljice, nije uloga da nam kaže da smo zgodni, uspješni, pametni, da odlično radimo svoj posao. Uloga je da kaže i to ako je tome tako. A uloga je da kaže građani su se za vaš rad potužili, ja ću bit vrlo, vrlo konkretna … [[Govornik se ne razumije]] da građevinske inspekcije ne radi svoj posao, da ne izlazi van, da nemate jasnu stambenu politiku, da su cijene stanova preskupe, da sa izgradnjom stanova ne štima, da vezano uz komunalno opremanje nemate jasnu komunalnu politiku, da su nam cijene usluga preskupe, dakle sve ono što je bila nadležnost i mjere u kojima su, je napravite to, to i to. Ono što je zadatak nekog kad to vidi, pogotovo kad ste u jednom mandatu od 4.g. da vam u drugom izvješću ipak nešto bude manje, uvijek će biti nezadovoljnih i uvijek će biti onih koji trebaju da, koji misle da trebaju bolje i dobro da je tako. Stoga, ja sam zaista sigurna da bi neusporedivo bolje bilo, mi smo zadnje izvješće imali o radu pučke pravobraniteljice za 2017., o tome smo raspravljali ako se ne varam 2018., bila je jedna vrlo zanimljiva rasprava u ovom saboru koja je trajala do kasnih večernjih sati i raspravili smo niz stvari. Dakle, nitko nije mogao sporit da ono što je tamo bilo napisano se ne temelji na određenim stvarima. Zamislite kakvo je izvješće za 2020. kad smo imali koronu odnosno covid koji imamo još uvijek, kad je bio potres, šta će se tu svašta kroz izvješće pučke pravobraniteljice vidjeti. I umjesto da imamo to u saboru, da imamo priliku o tome raspravljat, da svak, dakle da, da vidite kakvo je stanje, ne, mi smo u ta izvješća stavili u nekakve ovaj hodnike, luta hodnicima HS i dovest ćemo se u situaciju, ja bih voljela da ne kažem „jesam vam rekla“, a bojim se da će biti „jesam vam rekla“ da će ta izvješća formalno druga pučka pravobraniteljica doći ovdje i reć „čujte ja govorim o izvješćima, ali to je o radu neke druge moje, moje prethodnice“. I kad počnemo razmišljati o tome što je značaj pučke pravobraniteljice, apsolutno govorim o ženskom rodu jer je i ona sad i ostalo, dakle ona treba ukazati u ovom društvu na sve situacije koje imamo, a oni koji su u vlasti, koji imaju priliku mijenjati trebaju mijenjati i u izvješću pokazati napredak koji je, ali nažalost brdo stvari se mijenja, al to se promijenit neće.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Selak Raspudić.
Kada biste trebali izdvojiti 3 područja po kojima je prepoznatljiv u javnosti ili možda izvan javnosti rad prethodne pučke pravobraniteljice koja bi to područja bila?
Poštovana zastupnica.
Hvala lijepo na vašoj ovaj replici. Ta replika bi imala ovaj puno više možda smisla da imamo izvješće o radu pučke pravobraniteljice, pa bi onda imalo prilike o tome govorit. Jedno od područja su sigurno socijalne politike i jedno od područja je o tome u koje veliko siromaštvo idemo. Druga tema je tema umirovljenika o kojima je ona vrlo rado i govorila, a treća tema bi bila zasigurno o nečemu o čemu vrlo se nerado govori o tome što je recimo pozdrav „Za dom spremni“ ili tako nešto učinilo u našem društvu. Vi morate činiti nekakve iskorake i morate činiti nekakve promjene i sve dok ne kažete i stavite neke stvari na mjesto neće biti. Ali ove teme o kojima je pučka pravobraniteljica govorila bila vrlo jasna u svojim stavovima. Znate kad ste jasni onda baš se to svaki put i ne voli previše.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Bauka.
Zahvaljujem. Kolegice Mrak Taritaš ja sam malo razmislio i mislim da bi trebali korigirati vaš stav o raspravama izvješća. Znači mi ćemo imati super situaciju teoretski da će zamjenica ako bude izabrana pučke pravobraniteljice Lore Vidović predstavljati u Sabor tri izvješća za 2018., '19.i '20.g. Lore Vidović i moći ćemo odmah ocijeniti hoće li biti kontinuitet ili diskontinuitet. Dakle, to uopće nije loša situacija, ja ću uživati slušati kako će gospođa Šimonović ako bude izabrana argumentirati dobar rad pravobraniteljice Lore Vidović i to ja vam moram reći da evo nakon što sam poslušao vašu raspravu mislim da to uopće nije loše, da je to ustvari jedna situacija i ovom prilikom zahvaljujem predsjedniku Sabora i parlamentarnoj većini što će nam to omogućiti do kraja mandata ako ikad dođu ta izvješća na dnevni red. Hvala.
Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Kolega Bauk vi znate da je povijest učiteljica života, ne bi bila to prvi put neka izvješća koja u jednom sazivu Parlamenta nisu došla na dnevni red nego baš nisu stigla i baš nikad nije bilo prava prilika pa su ostala za neka druga vremena i za neke druge prilike. Jednako tako ja se ne bih ovako usudila ili možda vi imate neka druga saznanja koja nemam ja da kažete koja će biti pučka pravobraniteljica koja će naslijediti ovu pučku pravobraniteljicu. Ja imam tu jednu privilegiju da jednu i drugu kandidatkinju jer su samo njih dvije, dakle govorimo o ženama, znam, dakle znam i gospođu koja je sad zamjenica, a znam i Bjelovarčanku pa onda imate nekakvu privilegiju da iz nekakvog drugog kuta možete vidjet jedno ili drugo, ali to nema s izborom veze. Dakle, mi moramo znati što hoćemo, da li hoćemo da neko zaista.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Benčić.
Zahvaljujem se. Pa evo nastavno na pitanje kolegice Selak Raspudić koje je zapravo jako dobro jer upravo je ovo možda prva pučka pravobraniteljica koje možemo istaknuti tri područje što nismo mogli možda za prethodne i mislim da upravo zbog tih iskoraka nismo vidjeli nekoliko zadnjih izvješća, a upravo i zbog tih iskoraka koje je napravila i koji su joj onemogućili u velikom dijelu daljnji rad zbog zamjeranja vlasti, nemamo nju ponovno kao kandidatkinju ovdje. Ti iskoraci su ogromni upravo u području pitanja socijalnih prava građana u odnosu na financijske institucije, to je prva pravobraniteljica koja se počela baviti pitanjem ovrha, utjecaja na osnovna ljudska prava, pitanjem Agencija za naplatu potraživanja i to vam je jasno i stalno govorila i tražila da ovaj Dom ovdje to pitanje regulira. Bavila se i pitanjem nasilja na granicama Hrvatskim, a to je ono što vas je posebno bolilo, mada vam to čitava Europa isto tako govori jer nikada se niste potrudili istražiti to pitanje i zbog toga nismo vidjeli posljednja tri izvješća.
Odgovor poštovane zastupnice Mrak TAritaš. Hvala vam lijepa. Molim vas ovako, nemojmo premašivati vrijeme, uvijek to radite kontinuirano. To je jednostavno nepristojno vis a vis ostalih zastupnika, vi njima oduzimate vrijeme. Izvolite poštovana zastupnice Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, ja sam bila saborska zastupnica 2018.kad je bilo izvješće za 2017., pučka pravobraniteljica je došla tu, mogli ste pitati, komentirati, dakle i tad su bili komentari i tad su bili neki koji su mislili ovo ili ono, došla je sa svojim zamjenicima ja mislim u jednom pristojnom sastavu, činjenica je da je to bilo u onim kasnim noćnim satima oni od 9 pa nadalje, ali mogli ste pitat, mogli ste raspravljat, ona je apsolutno branila svoje stavove. Ja mislim odnosno ne da mislim nego sam sigurna da interes svih nas treba biti da netko ko radi svoj posao u bilo kojem času je spreman doći tu, braniti svoje stavove i reći koji su razlozi za to. Često puta što piše nam se ne sviđa, ja sam zato i vodila svoju pojedinačnu raspravu i govorila sam kako je moj prvi kontakt bio, bila sam ljuta ko zmaj kad sam vidjela što piše jer sam bila uvjerena da radimo super posao, a sad onda tamo nešto piše. Vrlo brzo sam shvatila da to što je pisala bila istina.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Bulja. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Raspudić je govorio u ime kluba Mosta, nažalost u ime puka ću govoriti ja jel pučka pravobraniteljica niti je branila puk niti je pučki nastupala. Moremo govoriti o jednakosti prava, prava na zdravstvenu uslugu. Imaju li isto u RH svi pravo na zdravstvene usluge, nisam čuo da je se oglasilo. Znam da u Zagrebu … još bolje zdravstvo, a najbolje zdravstvene usluge su u Zagrebu. U Splitsko-dalmatinskoj županiji gdje je 500.000 ljudi, imamo i Hercegovinu, imamo i turizam ima jedna klinička bolnica, u Zagrebu ih ima koliko 4, 5 primjera govorim. A neću govoriti o ruralnim područjima, rubnim područjima gdje nemamo zdravstvene usluge. Jednakost u obrazovanju, to bih volio slušati od pučke pravobraniteljice i one prethodne i ove sada jer djeca nemaju jednaka prava, nemaju mogućnost njihovi roditelji, nemaju mogućnost istu. Znači imao problem radničkih prava, evo Brodotrogir 7 mjeseci ljudi koji rade za Končara ne primaju plaću, 8 mjeseci dok gradi svoje carstvo u Medenoj. To bi bolje znao kolega Zulim naš kolega saborski zastupnik, žao mi je što nije ovdje, on bi to mogao potvrditi. Očekivao sam od pravobraniteljice da govori o jednakosti, evo ga mogu reći o ovršenima. Koji je to glas bio ovršenima, o korupciji, o klijentelizmu nisam čuo glas, to bi i od sljedeće htio čuti glas, ali sam čuo glas, stav o HOS-u, o tome sam čuo snažan glas o HOS-u. Ideološke obojenosti, to sam strašno puno čuo, vjerujte mi da u dvije trećine Hrvatske ljudi teško žive, nemaju isti status kao u drugim razvijenim dijelovima RH i to je to, to je to osnovno, demografski pad, zbog čega ljudi iseljavaju. Znači nepravde na svakom koraku i pučka pravobraniteljica je ona čiji se glas mora čuti, a ne samo ono to je citirano iz „Prosjaka i sinova“ da ima koliko je kolega RAspudić rekao 55, šest šćapa to je dobra kompanija, kompany, dobro je rekao kolega Raspudić. Matan i ekipa su imali 12 je li koliko šćapa pa je to velika kompanija. Zato još jednom previše je problema u našem društvu, imamo previše monopolista, imamo kršenja osnovnih ljudskih prava, ali snažan glas se čuo. Spomenula je sad kolega Benčić ilegalnih migranata koji prelaze granicu, čuo je se snažan glas. I zaista svi ljudi koji su u teškoj situaciji trebamo im pomoći, ali i Hrvatska država sa svojim granicama i nema više od Merkelice otvorene su granice nego su granice zatvorene, a hrvatska policija je na braniku, na braniku je hrvatska policija i hrvatski građani koji doživljavaju velike štete. Evo primjera u Vrgorcu, čovjeku je ukradeno auto, razbijeno vozilo poljoprivredniku, ima mladi čovjek svoju obitelj uz samu granicu. Koga je obeštetio zbog toga što mu je ukradeno auto iz garaže, što je udareno, a to je napravio ilegalni migrant, tko je to osigurao? Trebali ste čuti glas pučke pravobraniteljice u europskom gori ti par europarlamentaraca koji nam sole pamet koji su zatvorili svoje granice, zatvorili svoju Italiju, zatvorili svoju Sloveniju, zatvorili Mađarsku, zatvorili cijelu Europu i jedino u Hrvatsku dođu solit nam pamet, nama dođu solit pamet. Šta ne otvore granice kad su tako pametni, a ne meću žice, gdje je tu snaga europarlamentaraca koji žele od nas napraviti banana državu, humanitarnu, socijalnu osjetljivost prema tim ljudima koji se nalaze u tim situacijama u ovoj migrantskoj krizi treba biti apsolutna i maksimalna? Ali Hrvatska je država zaboravljena od onih koji dolaze na granicu ispred Europskog parlamenta tu da glumataju, a u svojim državama meću, stavljaju žicu i vojsku.
Hvala vam lijepa. Imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Selak Raspudić.
Kolega Bulj, dozvolit ćete radim, kolega Bukarica mora se javiti na telefon pa ću pričekati, dozvolit ćete radim jednu malu javnu anketu pa molim vas još jednom da nedvosmisleno ponovite. Po čemu vi poznajete rad bivše pučke pravobraniteljice?
Poštovani zastupnik Bulj.
Pa redovito uvijek neke svjetonazorske, ideološke stavove koje je iznosila i HOS, HOS mi je ostao u sjećanju, čini mi se da je pučka pravobraniteljica na tome gradila svoju … karijeru dok radnici koji su bili i u HOS-u i koji nisu bili u HOS-u i koji su sinovi bili, njiovi didovi bili u partizanima, ustašama ne primaju plaću i šta ćemo sad. Ja je prepoznajem da je komentirala jedino HOS, časnu postrojbu hrvatskih snaga koja se je borila od Vukovara do Dubrovnika na najčasniji način i utemeljila zajedno sa hrvatskom vojskom, policijom Hrvatsku državu. Ali je bio tu komentar o HOS-u, što tribaju djeca učiti o HOS-u, o HOS-ovcima ljudima koji su svoje kosti pod svojim oznakama ostavili za ovu Hrvatsku, po tome je pamtim.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nine Raspudića.
Poštovani kolega Bulj. Vratit ću se na ovu temu lipe kompany, ima 53 šćapa ne 55 ili šest ste rekli 53 je imao 2020., a možda je sada to i došlo na 56 jel vidimo kontinuirani rast. Dakle, kad govorimo o tom holdingu za ljudska prava koji se mastodontski širi, kako vi recimo sebi objašnjavate činjenicu da je taj Ured pravobraniteljice 2008.imao proračun od 7 milijuna kuna, a 2020.je to naraslo nešto manje od 13 milijuna kuna, je li se uduplalo kršenje ljudskih prava u Hrvatskoj u odnosu na 2008.pa je duplo više posla ili kako to sebi objašnjavate?
Poštovani zastupnik Bulj.
A očito učinci su vrlo mali, glas nije bio snažan, učinci su nikakvi jel zasigurno nije se smanjilo kršenje ljudskih prava, nije se jednakost postigla, nije se korupcija, nisu zaštićeni ovršeni, nije ništa, apsolutno ništa, ali vidim da je se budžet povećao. Volio bih da je obrnuto i volio bi bar da je proporcionalno nego je u porastu ovo drugo kršenje ljudskih prava, po pitanju jednakosti, po pitanju svega kršenje, korupcija, nepotizam, zapošljavanja, stranačke iskaznice mislim mogao bi pričat dva dana. Evo jednakost po pitanju zdravstvenih usluga, jednakost po pitanju svakog obrazovanja, jednakost po pitanju u RH po drugim …, pa evo prijevoza učenika do škole jednakost. Svi bi morali imati nekakvu jednakost njihovi roditelji al se ne čuje glas osim gđe. pravobraniteljice … [[Govornik se ne razumije]]
Hvala. Slijedeća replika poštovanog zastupnika Bauka.
Zahvaljujem. Kolega Bulj, ja dosta pozorno pratim vaš zastupnički rad otkad ste ušli u sabor mada je to zbog kvantitete ponekad dosta izazovno i uočio sam u vašim raspravama da o suverenizmu govorite s pozitivne strane. Vi ste upravo za govornicom optužili nekoliko europarlamentaraca za suverenizam jer da su zatvorili granice, da nisu dovoljno, da misle na sebe, da nisu dovoljno solidarni prema nama, pa evo ovoga, ko se, kako ide ona stara narodna poslovica „ko se suverenizma laća može mu doć suverenizam na vrata“. Prema tome, malo opreznije, ja se slažem inače s ovim što ste rekli, trebala je Europa biti dosta bolje organizirana što se tiče i migranata i pandemije i tu se vide određene slabosti EU koje treba popravljati, ali s druge strane i kad se radi na nečemu u Hrvatskoj moramo se onda jednakim kriterijima ponašati da onda i mi ne radimo te greške koje drugima, a upravo ste ih vi tu iskritizirali. Hvala.
Poštovani zastupnik Bulj.
Tili ste reć „ko se mača laća od mača i gine“. Ja bi jednostavno rekao neka svi ti europarlamentarci otvore granice, neka otvore granice u svojim državama, talijanski europarlamentarci koji prozivaju, ne, nego zatvorena granica, nije više otvorena granica, nema više poziva, ali Hrvatska je kao kriva za sve, Hrvatska je kriva za sve. Pa mi imamo zakonsku obavezu, hrvatska policija štiti ulazak od ilegalnih migranata, to je sasvim jasno. Pa ne može svak preć granicu. Jedino šta smo bili dobri šta smo zatvorili granicu ljudima iz Livna, iz ne znam, iz Hercegovine, tu smo uredno njima zatvorili granične prijelaze da ne mogu prelazit ni do škole, ni na radna mjesta, a dok ilegalni migranti su prolazili gdje su god željeli i velike štete ostavili iza sebe ljudima. Tim ljudima triba pomoći, al država je država, to je [[Upadica: Hvala lijepa]] osnovno načelo i ustavna obaveza i policije i hrvatske vojske.
Slijedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Marije Selak Raspudić, izvolite.
Kolegice i kolege, ja sam malo zbunjena. Ja nisam sigurna da ova institucija doista postoji. A sigurna sam da za ovo tijelo ona ne postoji. Kako mi možemo razgovarati o imenovanju nove pučke pravobraniteljice kad se trenutno nalazimo u 2017.g. i sadašnjoj pučkoj pravobraniteljici još uvijek nije istekao mandat? Kako štoviše tu temu može potezati upravo vladajuća većina koja će pretpostavljamo i dignuti ruke za nekoga kada ne poznaje rad te institucije? Kolegice i kolege, ja nisam sigurna da mi imamo predmet rasprave. Mi razgovaramo o metafizičkim utvarama. Institucija pučke pravobraniteljice za nas ne postoji. Navodno je viđena jedna osoba plave kose u nekim medijima koja raspravlja o nekim temama i neki građani je poznaju kao pučku pravobraniteljicu, no ovdje se za njezino djelovanje nije čulo. Smisao rasprava u ovom saboru može postaviti se kao pitanje ako ikada uopće odredimo ono temeljno, a to je red, ne prioriteta, nego red zdravog razuma i logike po kojem ove rasprave trebaju dolaziti na dnevni red. Dakle, on je vrlo prozaičan i jasan svakome. Prvo izvješća, a onda imenovanja jer naš razgovor ovdje ponuđenim kandidatkinjama i naše izglasavanje povjerenja barem jednoj od ovih kandidatkinja uvelike ovisi o valorizaciji njezinog prethodnog rada jer je ona bila unutar ureda trenutne pučke pravobraniteljice. No to se neće dogoditi jer te valorizacije nema zato što govorimo o metafizičkim utvarama. Mi smo unutar institucije koja instituciju pučkog pravobranitelja ne poznaje, a istodobno ta ista vladajuća većina predlaže da izaberemo novu nepostojeću osobu. Time ova rasprava zadobiva začudne znanstveno fantastične smjerove. Kada govorimo o instituciji za koju su građani čuli postavlja se pitanje i zato sam radila ovu malu anketu, po čemu poznaju instituciju pučke pravobraniteljice? I doista u većini odgovora čut ćete nešto što se odnosi na teme koje su povezane sa svjetonazorima i koje se interpretiraju kao ideološke. Što treba biti red prioriteta rada pučke pravobraniteljice? Odgovor na to je jednostavan, a nije moj. Odgovor na to daje broj prijava građana po određenim područjima koji ustanovljava red njihovih prioriteta. Najviše pritužbi je u području zdravstva, radnih i službeničkih odnosa, govorim redom kojim idu, diskriminacije pravosuđa, nakon toga komunalne djelatnosti koje su zahvaljujući porastu od 49% po prvi put među 5 najzastupljenijih. Dakle, jasno vam je što bi trebao biti temeljni posao pučke pravobraniteljice, a jasno vam je ono po čemu narod poznaje rad pučke pravobraniteljice. Možemo dovesti u pitanje i medijsko djelovanje i senzacionalističke navade novinara itd., no ipak nešto tu ima i od osobnog interesa pučke pravobraniteljice. Mnogo je toga o čemu bismo trebali razgovarati prije nego što ponovo damo povjerenje ovoj nepostojećoj instituciji. Ona se dosta bavi govorom mržnje, najavljuje i podupire nove protokole ne dovodeći uopće u pitanje kakvi su ti protokoli, a to bi trebao biti njezin temeljni zadatak jer novi protokoli ne rješavaju problem govora mržnje koji je inače u Hrvatskoj minoran već narušavaju temeljna ljudska prava jer uvode nekakve čudne sintagme poput izostanka drugog očitog motiva gdje će svatko u budućnosti moći biti proglašen podupirateljem govora mržnje. To bi trebala primjetiti pučka pravobraniteljica koja štiti naša prava, a ne nekritički promicati nove protokole. Drugo pitanje tiče se regionalizacije Hrvatske, trebaju li nam područni uredi i gdje oni trebaju biti smješteni? Zašto samo u velikim gradovima? Pa znamo gdje je puk najnezaštićeniji u malim sredinama, tamo nam trebaju uredi, tamo nam treba fokus. Kolika to institucija treba biti? Je li njezino povećanje znak njezinog nekvalitetnog rada ili treba biti još veća? I koliko uopće može trajati rješavanje jednog problema kada znamo da su brojni predmetni zbog kompleksnosti prerađuju iz godine u godinu?
Hvala. Imamo nekoliko replika, prava je poštovane zastupnice Orešković.
Kolegice RAspudić ja vas doista najsnažnije podržavam u tome što ste rekli da prvo trebamo raspraviti izvješća, a onda imenovanja. A o svemu drugom što ste izgovorili moram priznati da ste me duboko zbunili. Dakle, da ja sada ne ulazim u vaš odnos sa kolegom Raspudićem privatni nego kao kolegom zastupnikom iz istog saborskog kluba. Vi s jedne strane govorite o nepostojećoj figuri, o osobi plave kose, a kolega Raspudić je Loru Vidović nazvao parapolitičkom figurom koja promiče agende za koje nema uporište. Vi kažete da nam trebaju uredi u malim ruralnim sredinama, a kolega Raspudić je pričao o tome da je pučki pravobranitelj kao holding koji ima previše zaposlenih i previše troši. Pa dajte se barem unutar kluba dogovorite i raspravite koje teme i koje teze vi zapravo zastupate.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Kolegice Orešković rado bih vam odgovorila na vašu konstataciju, premda je odgovor svakome s iole zdravog razuma očit, a to je pučko djelovanje pučke pravobraniteljice je širok pojam i u pet minuta može se obraditi s više različitih perspektiva. Razumijem da vam je nejasno jel ste vi glasnogovornica građanske progresivne Hrvatske koju je prepoznalo čak 1% tih istih građanskih progresivnih Hrvata. No to nije neobično jer vama u fokusu nisu živi nego kao što ste pokazali u svojoj raspravi, vi ste prije svega glasnogovornica mrtvih. Očekujem da će se to vidjeti i u vašem budućem izbornom rezultatu.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nine Raspudića.
Poštovana zastupnice. U ovoj raspravi ovdje o radu pravobraniteljice smo mogli čuti iz perspektive centra ili centra prema desno da je ideološko ostrašćena, da se bavila parapolitikom i slično, dok s druge strane s krajnje lijevog spektra smo čuli da nije politizirana, da je neutralna, da je taman. Pa budi li to vama malo sumnju da je na krajnjem lijevom spektru im je taman po tim stvarima, a na centru već imamo optužbe da ideologizaciju i za parapolitičko djelovanje? Mene to malo podsjeća na priču o Juventusu u Talijanskoj ligi i protežiranju Juventusa od strane sudaca. Kad bi se čula ako igraju Juventus i Fiorentina naravno ovi iz Fiorentine se bune da su krali za Juventus i dosudili postojeći crveni Fiorentini dva penala za Juventus, a Juventus će reć ne, to je izvrstan, profesionalan, objektivan, nepristran sudac. Imate li dojam da tu nešto ne štima, ako vidimo s kojeg dijela spektra dolaze hvalospjevi, a s koje kritike?
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Kolega Raspudić meni se čini da je nekima neobično da uopće postoji mogućnost rasprave i to iz različitih perspektiva o radu pučke pravobraniteljice, štoviše čini mi se da neki ne mogu ni razumjeti kada ta rasprava dolazi iz redova oporbe odnosno manjine da ona nikako ne može biti politički pritisak i da je prvorazredno političko pravo onih koji te osobe zastupaju da izražavaju svoje stavove i dovode u rad pitanje svih institucija jer to je institucija koja predstavlja ovaj Sabor, to nije institucija odvojena od ovog Sabora, neovisna o ovom Saboru. To je institucija koja utjelovljuje ovaj Sabor. I da, očito je da je pučka pravobraniteljica kao i svaka osoba, osoba određenih svjetonazorskih stavova, samo je pravo pitanje smijemo li o njima otvoreno razgovarati, smijemo li ih prepoznavati i do koje mjere ih ona spremna staviti sa strane?
Hvala. Sljedeća replika je zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Kolegice, pučka pravobraniteljica je ona koja bi trebala braniti puk to se izvlači iz toga, međutim kad pogledamo ljudska prava, slobode, kršenje tih prava, kada govorimo određena prava na obrazovanje što sam rekao u raspravi u RH na zdravstvene usluge, stvarno u ruralnim područjima nitko se ne zauzima za to. Pučka pravobraniteljica nije digla glas za te ljude u ugroženim područjima koji iseljavaju, ja nisam čuo taj glas. Bavila se je isključivo i samo ja sam zapamtio po HOS-u, Hrvatskim obrambenim snagama, najviše u tome dijelu je ja pamtim kao saborski zastupnik, a vjerojatno i cijeli hrvatski narod. Osnovno je pitanje, koja je uloga vama pučkog pravobranitelja ili pravobraniteljice? Hvala.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
To je pitanje reda prioriteta, a red prioriteta ne izmišljam ja nego on ide po redu pritužbi građana. Mi vidimo što građane najviše muči, pa evo ako gledamo izvješće za 2020.g. najviše ih muči zdravstvo, a zatim radni i službenički odnosi, dakle muči ih goli život, obična egzistencija. Virtuoznost je pučkog pravobranitelja i zato to ne može biti svatko da tu temu nametne medijima, a ne čak ako bismo u pozitivnoj interpretaciji bili blagonakloni pa tvrdili da je to isključivo rezultat medijskog senzacionalizma što je mi prepoznajemo po drugim temama, da podlegne medijskom pritisku i bavi se isključivo tim temama. Ona je mogla, ona je morala i ona je trebala postati prvenstveno prepoznatljiva po onome što najviše muči hrvatske građane, a ne po onome što nju osobno najviše zanima.
Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Nine Raspudića. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici. Nadovezat ću se na ono gdje sam stao u govoru u ime kluba, gdje sam počeo s tezom kako je pravobraniteljstvo najbrže rastuća industrija u Hrvatskoj i potkrijepio s time da je od 2008. do danas gotovo udvostručen proračun tog ureda, tog holdinga za ljudska prava i da to raste zadnjih godina ritmom od pola milijuna kuna godišnje. Nije mi jasno zašto. I da je broj uposlenika 53, e sad ako 53 ljudi, ako dva pravnika rade godinu dana i proizvedu ovih 200 stranica, ja bih rekao dobar posao. To je 600 radnih dana za dvije osobe, saželi su to na 200 stranica itd. Ali da jedna lipa kompanija od 53 čovjeka, 53 ščapa proizvede to a raspravljat ćemo o izvješćima pa ćemo ići i u detalje, onda je to opravdano nazvati brošuricom, kada vidimo koliko su građani Hrvatske i koliko je iz proračuna investirano u takav rezultat. Pučka pravobraniteljica je iznosila u javnosti, kasnije se pokazalo izmišljene slučajeve, poput ovog devetogodišnjega Afganistanca koji je tobože bio bez pratnje roditelja, odbijen i vraćen. Nije to prvi put, neki su dobivali godišnje novinarske nagrade koji su pisali o tom ocu koji je odvojen od djevojčice itd., poslije se pokazalo da je lik višestruki prevarant, da djevojčica nikada nije ni krenula na put. Pučka pravobraniteljica je imala i težih gafova, evo jedan primjer. Pučka pravobraniteljica je objavila na svojoj mrežnoj stranici tekst pod naslovom „Institucije bez reakcije na anonimnu pritužbu policijskog službenika o nezakonitim postupanjima“ uz koje je kao prilog objavljena anonimna pritužba s navodima o nezakonitim postupanjima policijskih službenika temeljem zapovijedi nadređenih. Na to što je napravila je, morao se oglasiti DORH, DORH koji je rekao kako smatra da javna objava anonimne pritužbe kojom je pučka pravobraniteljica citiram „objektivno ugrozila tajnost a time i učinkovitost izvida“, u suprotnosti s onim što u svojoj objavi navodi da treba posebno zaštititi. A to je posebno osjetljiv položaj pri tužitelja kao i svih drugih mogućih budućih pružatelja podataka. I citiram DORH, „Posebno je zabrinjavajuće što je do ugrožavanja tajnosti izvida i učinkovitosti postupanja tijela kaznenog progona kao i ugrožavanja potrebne razine zaštite podnositelja prijave, došlo ignoriranjem relevantnih zakonskih odredbi upravo od strane pučke pravobraniteljice.“ Pučka pravobraniteljica diskriminira različite skupine hrvatskih građana. Pa tako u ovom izvješću koje će tek doći a ne znam zašto ga ovoliko čekamo, iz 2018. g., u preporuci br. 30 preporučuje: „Ministarstvo unutarnjih poslova da razvije metode prikupljanja podataka o etnicitetu i nacionalnom podrijetlu osoba koje zaustavljaju policijski službenici radi utvrđivanja potencijalnog diskriminatornog etničkog profiliranja i utvrđivanja učinkovitosti tih praksi.“ Gdje je tu problem? Dakle, utvrđivala bi koliko je postotak pripadnika manjina, a koliki većinskog naroda među oštećenicima u policijskom postupanju. Ali ne bi to utvrđivala među počiniteljima kaznenih djela, primjerice u Međimurju, što i ja smatram da bi bilo loše, prebrojavati ljude, razvrstavati na takav način. Da nije riječ samo o tome da učinimo sve kako bi svi građani RH bez obzira bili Hrvati ili pripadnici nacionalnih manjina bili ravnopravni u svemu, već da je riječ o tome da neki trebaju biti posebno povlašteni, vidi se iz preporuke br. 52 gdje pravobraniteljica preporučuje MUP-u da se za pripadnike manjinskih naroda navedene u izvorišnim osnovama Ustava koji imaju čvrstu vezu sa RH, predvidi beneficiran način stjecanja državljanstva. Izvješće povremeno se spušta na razinu ridikuloznih tlapnji, primjerice iz 2019. str. 33 kad govori o prosvjedu građana u Međimurju, navodi kako je taj prosvjed inače kao mirni, sadržava istupe pojedinaca kojima se prizivala mržnja prema Romima. Neki prosvjednici su isticali neprimjerene transparente sa fašističkim obilježjima ili su nosili proustaške crne košulje. Proustaške crne košulje. Pitat ću je kad dođe da pojasni o kakvim je košuljama bilo riječi. A posebno na nam objasni razliku između ustaške crne košulje, proustaške crne košulje i obične crne košulje kako često nosi Giorgio Armani, George Clooney ili Johnny Cash, primjerice. Evo, to je razina tih izvješća i onda ne govori se o ideologizaciji. Vrijeme je isteklo, zahvaljujem.
Imamo i na vaše izlaganje više replika. Prva je poštovane zastupnice Marije Selak Raspudić.
Kolega Raspudić, na početku novog zasjedanja Sabora, pala mi je napamet blasfemična ideja da se usudim kritički pročitati izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. To je dobar dio saborskih zastupnika i neke konkretno u raspravi, bacilo na koljena i proglasili su prvorazrednim političkim pritiskom činjenice da netko iz redova kluba od 8 zastupnika i oporbene manjine se usuđuje propitivati osobu koja je aklamacijom izabrana i koja je kao takva rukopoložena od vladajuće većine. Kako vi objašnjavate činjenicu da vi trenutno jedino otvoreno kritički govorite o instituciji pučke pravobraniteljice i još više razinu demokracije onih koji s vama raspravljaju u Saboru a koji smatraju da na to nemate pravo?
Poštovani zastupnik Raspudić.
Pa ja sam navikao da mi se stalno govori o čemu smijem govoriti, o čemu ne smijem govoriti pa i sama pravobraniteljica to radi čak u svoj izvješću, pa možda najbolje da to primijenim onim što piše na stranici, molim kolegu Bauka da me ne ometa, na stranici 41. izvješća iz 2018. kaže pravobraniteljica ovako: „Migranti su još jedna skupina prema kojoj u RH rastu diskriminatorni stavovi i predrasude te se javno mnijenje od humanitarno pomagačkog tijekom izbjegličke krize 2015. pomaklo u smjeru zazora i ksenofobije zbog čega se izbjeglice danas naziva gotovo isključivo ilegalnim migrantima prema kojima se javno izražava uglavnom strah i zabrinutost“ Kako drugačije nazvati onog ko je ilegalno prešao granicu i dolazi iz zemlje u kojoj nema rata nego „ilegalnim migrantom“? Jel to nama pravobraniteljica za ljudska prava oduzima pravo govora i nazivanja stvari njihovim pravim imenom mimo ideoloških naputaka? Evo, to je stanje slobode govora.
Hvala. Slijedeća replika je poštovane zastupnice Dalije Orešković.
Kolega Raspudić, vi ste i u ovom govoru ponovno oblatili instituciju pučkog pravobranitelja, a ujedno ste dali i vrlo skandalozne upute o tome što zapravo vi očekujete da bi nova pučka pravobraniteljica trebala ili ne bi trebala ili po vama ne bi uopće smjela raditi, što pokazuje da vi zadatak i ulogu pučkog pravobranitelja po ustavu uopće ne razumijete. Dakle, to je institucija kojoj se građani obraćaju kada smatraju da druga nadležna državna tijela prema njima ne postupaju na odgovarajuć ustavan i zakonit način, pa tako i ova vaša teza o tome da je pučka pravobraniteljica diskriminirala hrvatske građane, očito ne razumijete i ne možete shvatiti da se možda njezina preporuka odnosila na Rome koje je doista na određenim područjima možda policija krivo tretira. A sama činjenica da je tražila određeno izvješće i podatke od Ministarstva policije, pa da ih nije dobila, dovoljno [[Upadica: Hvala]] pokazuje o tome da u Hrvatskoj nedostaje vladavina prava.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Raspudića.
Poštovana kolegice Orešković, čisto retorički, umjesto izraza poput „blatiti“ i „skandalozno“ volio bih da ste naveli neke argumente. Zadnji primjer koji ste naveli ako će se prebrojavati po etničkoj pripadnosti ljude koji su bili i čija su prava prekršena u policijskom postupanju, koja logika brani da se pogleda na tom istom području kakva je etnička struktura počinitelja kaznenih djela, što bi neki htjeli? Ja ne mislim da je to dobro ni jedno ni drugo, mislim da prema svakom građaninu treba postupati jednako, a ne vršiti tu, tu vrstu diskriminacije. Dakle, volio bih čuti argumente, to da ona postupa samo prema pritužbama građana, pa koji je to građanin dao pritužbu da ona kaže da se ne smije ilegalne migrante nazivati ilegalnim migrantima? Ja ne govorim napamet, govorim na temelju podataka Semihe Borovac, ministrice za izbjeglice i raseljena lica BiH koja je još davno govorila o strukturi migranata koji se nalaze na Bihaćkom području, da golema većina njih nema veze sa Sirijom i ratnim područjima nego su mlađi muškarci koji dolaze iz zemalja u kojima nema rata, koji su ilegalno prešli granicu.
Hvala. Nisam vidjela da je prethodno bila digla povredu Poslovnika poštovana zastupnica Selak Raspudić, ja se ispričavam što vam nisam odmah dao riječ, evo izvolite, u čem je povrijeđen Poslovnik?
Dakle, očito je povrijeđen čl. 238., omalovažavanje saborskih zastupnika. Dakle, kvalifikacije poput „oblatili“, poput „skandalozne“ i patroniziranje poput „ne razumijete“ nisu dio saborske rasprave jer ne posežu ni za kakvim argumentima, ali doista činjenica je da nešto govore o intelektualnom dosegu i kapacitetu onih koji se njima služe i to ne prvi puta.
Dobro, dakle to nije povreda Poslovnika jer kad bi ja to proglasio za povredu Poslovnika onda i ovo što ste vi rekli bi morala bit povreda Poslovnika. Prema tome, moram vam dat opomenu, a na sve plediram da držimo razinu rasprave na određenoj razini kakva dolikuje ovom časnom domu. Imamo slijedeću repliku poštovane zastupnice Marije Jelkovec.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, iz vaše rasprave zaključila sam da je i u radu dosadašnje pučke pravobraniteljice u stvari više puta bilo zastupljeno očitovanje onim pitanjima koja su u fokus došla upravo kroz medije, a ne ono što je, što su to bili stvari problemi samih naših sugrađana. Da li smatrate da je uopće institucija pučkog pravobranitelja dovoljno pristupačna našim sugrađanima i da li očekujete od buduće pučke pravobraniteljice da u tom pogledu napravi neki iskorak? Hvala.
Poštovani zastupnik Raspudić.
Zahvaljujem. Mi smo danas čuli tu jednu pritužbu kao da 75% je po zahtjevima građana pojedinačnih slučajeva radi taj ured. Pa naravno da radi, pa 53-oje ljudi je tamo, naravno da će oni određivati neke stvari radi kojih i postoje. Moje mišljenje je da bih ih 13 to moglo sasvim dobro obavljati, a ne 53-oje. Međutim, istakao sam i to je moje pravo kao jedan očit problem u djelovanju pučke pravobraniteljice da ona tu djeluje kao partikularni ideološki, rekao bih, akter na javnoj i političkoj sceni, dakle da se vrlo često istupa i para politički. Posredan dokaz je ovo što smo mi danas čuli i u saboru da sa Centra već dolaze kritike za politiziranja, da na krajnjoj ljevici kažu da je taman i neutralna itd., to mi je dovoljan dokaz. Dakle, ne tvrdim da taj ured nije radio i dobre stvari, on naravno mora postojati. Ja smatram da treba postojati objedinjen sa preostalim pravobraniteljskim uredima u jedan i s reduciranim brojem u skladu sa opsegom posla ljudi koji će tamo raditi, to je važna institucija i upravo zato je ne treba kaljati takvim para političkim djelovanjem i istupanjem.
Hvala. Slijedeća replika je zastupnika Bulja, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Raspudiću, pučka pravobraniteljica se, znači one insinuiraju. Npr. evo kolega Bauk ima crnu masku, sad mogu ja komentirat kao šta je ona da je ustaška, proustaška, doustaška, mislim crna boja je crna. Kolegica Murganić ima crvenu majicu, sad možemo govorit da je ovakva, nakva, hrvatska boja je crvena boja, ne tribamo se mi toga uopće stiditi. Eto s čime se bavi pučka pravobraniteljica, kakvu kravatu ima il svjetlo plava il je zelena u vas uopće nije bitno. Pa mislim do čega je dovedeno, pa jel to apsurtistan kod tolko nepotizma, korupcije, klijentalizma, tolko problema u društvu imamo, neravnomjeran razvoj, nisu isti jednaka prava ljudi na cijelom području RH, ono se je bavilo crna boja jel ustaška, proustaška, doustaška, crna boja je crna boja na Arsenu Bauku il na meni je crna boja, crna maska, na nekome je plava, zelena. I ako se sveo na to pučki pravobranitelj i ako mi nasjedamo i hrvatsko društvo dijelimo na tome onda uloga nije ostvarena nego dapače suprotno [[Upadica: Hvala]] Oni su uništili taj institut.
Hvala. Poštovani zastupnik Raspudić.
Zahvaljujem. Pripremajući se za današnju raspravu pitao sam i sam sebe da li nasjedam na te stvari. Ali mi ćemo imati nadam se uskoro priliku da raspravimo izvješće za te 3.g., 2018., '19. i '20. gdje ćemo imati vremena na miru razgovarati u svim drugim segmentima kojima bi se pučki pravobranitelj eminentno i njegov ured, trebao baviti, sve to će doć na red ali mislim da je ovu vrstu parapolitičkog djelovanja važno raščistiti upravo zato da bi se omogućilo budućoj pravobraniteljici da se bavi svojim poslom. Bolje i da ima punu potporu i politike i javnosti u tome što radi i smatram da tu se svi slažemo.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Arsena Bauka.
Zahvaljujem, g. potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ovo je ustvari trebala biti jedna rasprava u kojoj bi utvrdili da se ispoštovala procedura i da ćemo na slijedećem tajnom glasanju, glasati između dvije kandidatkinje za pravobraniteljicu od kojih je jedna zamjenica sadašnje pravobraniteljice i predstavljala bi nekakav kontinuitet a druga je kandidatkinja koja se također javila na javni poziv i njen izbor bi predstavljalo malo možda odmak od dosadašnjeg načina kako je to radila pučka pravobraniteljica jer ona je predložila gđu. Šimonović kao zamjenicu. Što se tiče procedure, ona je definirana Ustavom RH gdje kaže da će se izbor pravobraniteljice urediti zakonom. To ne piše za predsjednika Vrhovnog suda pa ću malo to tu iskomentirati i sukladno tom zakonu smo proveli sve ovo što smo proveli. Jedna od ovlasti pučke pravobraniteljice je da podnosi zahtjeve ustavnom sudu, ja ne vidim neki veliki smisao u tome jer zahtjev Ustavnom sudu se podnosi na neki tekst zakona, zakon je donijela parlamentarna većina, ako pravobraniteljica podnese takav zahtjev, onda radi posao pozicije. To je moj stav, dakle, niti kad sam bio dio vlasti a niti kad sam bio dio opozicije, ne volim da netko drugi radi moj posao a tim više da ne volim da neovisne institucije rade posao opozicije kad smo mi na vlasti, to nekako nam nije drago a vjerovatno ni bilokojoj vlasti. Što se tiče izvješća, evo pod svije stvari po kojoj ćemo pamtiti pravobraniteljicu, jedna je da nismo raspravili izvješće za 2018. a drugo je da nismo raspravili za 2019., a treće ovo što svi govorite da ćete pamtiti, pa ću je i ja po tome pamtit, barem ovaj drugi dio njenog mandata, prvi dio mandat ću pamtit po nekim stvarima gdje smo zajedno surađivali, sam dakle Ured pučke pravobraniteljice i Ministarstva uprave gdje smo nekad polemizirali, o tome je nešto govorila gđa. Mrak-Taritaš, a nekad smo bili na istom tragu. Kolegica Mrak-Taritaš mi je prigovorila da sam preuvjereno prema njenom dojmu govorio o tome tko će biti izabran, ja sam se trudio cijelo vrijeme koristiti sintagmu za gđu. Šimonović, ako bude izabrana, prema tome, ako je netko to pomislio, nije mi to bila namjera već sam samo htio spomenuti da ćemo mi o izvješću pravobraniteljice, one prošle, sigurno raspravljati u Hrvatskom saboru i da će to predstavljati slijedeće pravobraniteljica koja teoretski može biti i njena zamjenica pa to u stvari opet bila rasprava o nekakvom zajedničkom radu, o tome sam htio govoriti. Kako mi nismo imali rasprave o izvješću, onda je ova rasprava ustvari koja je trebala biti jedna strogo formalna, poslužila da se raspravlja i o radu dosadašnje pravobraniteljice ali to nije bilo u potpunosti fer je r da je ona tu, vjerovatno bi se branila pa onda su je trebali braniti određeni zastupnici koji imaju o njenom radu dobro mišljenje i onda naravno se ispravno mogao steći dojam da je neki kritiziraju, što je njihovo apsolutno ustavno, zastupničko i zakonsko pravo a da je drugi brane a što je također njihovo ustavno, zakonsko i zastupničko pravo, jedino mi je žao HDZ se nije očitovao ni o izvješćima koje je podnosila, ni sada o njenom radu iako moram još primijetiti, izvjesni rodni debalans u nazočnima na plenarnoj sjednici, dakle imate 50% muškaraca i žena iz kluba SDP-a, dok je bila gđa. Benčić, to je bilo i u klubu Možemo i iz kluba Mosta, jedino je tu ostalo evo, kolega Bošnjaković u ime predlagatelja, samo ženski dio kluba, pardon, samo predstavnice kluba HDZ-a su isključivo žene, što nije nužno loše, ali isto je simptomatično da … … [[Upadica Reiner, ne razumije se.]] opet su kandidatkinje i da se, … … [[Upadica Reiner, ne razumije se.]] i da je takva struktura nazočnih, ali to sad možemo tumačiti na koji god hoćete način. Što se tiče maske, evo ovako vidite, ovo vam je ova maska tipa Armani, što ste rekli Raspudić, da na njoj ZDS, bila bi proustaška a da na je na njoj veliko ušato U bila bi ustaška, ja tu razliku znam i nemam nikakvih problema vam to objasnit, evo pa ako vam to treba, ovo je meni modni detalj a ne ideološko opredjeljenje, tako da ni crvene ne nosim baš rado. Nadam se da kad, želio bi da dobijem masku košarkaškog kluba Split žuto-crnu, onda ću je, to mi je još, nisam taj modni detalj uspio, a vidim da ima replika, pa sam završio, potpredsjedniče.
Hvala. Imamo prva je povreda Poslovnika, poštovana zastupnica Selak Raspudić, šta je povrijeđeno u Poslovniku?
Čl. 238., nije što ste nas spolno prebrojavali nego mislim da je cijela ova rasprava zapravo omalovažila sve nas saborske zastupnike jer smo mi u shizofrenoj situaciji a meni će glava doslovce eksplodirati jer postoji velika vjerovatno da imamo kontinuitet ove institucije i dovedemo osobu koja je radila u njoj, ponovno na vlast dok istodobno ta ista vlast negira postojanje te institucije i ne želi staviti njezina izvješća na dnevni red. Ja sam zbunjena i bojim se da će mi glava eksplodirati zbog ovog ... [[Govornik se ne razumije.]]
Dobro, ja se nadam da vam neće eksplodirati, ali vam temeljem 240. stavak 1. izričem opomenu s oduzimanjem riječi, to je naravno samo teorijski ali po drugi pita kršite Poslovnik svjesno. Imamo slijedeću repliku poštovanog zastupnika Nine Raspudića.
Poštovani zastupniče Bauk, kad ste spomenuli Giorgio Armanija, on tvrdi da za mušku odjeću postoje samo tri boje, crna ova proustaška, bijela i plava i ništa drugo, tu je taj neki kromatski minimalizam Armanijev. no idemo na ozbiljne stvari. Mi smo već imali sličnu situaciju ovdje u Saboru kada je rad državnog odvjetnika ovoga koji je bio člana paramasonske lože koja je dobila svjetlo od Pere Zapete iz Srbije, kad je njegov rad u toj godini branila nova državna odvjetnica koja ne mora uopće biti odgovorna za to. A sada je ta čudna situacija da ćemo o tri godine rada raspravljati kad više neće biti ta pravobraniteljica koja je stajala iza toga i bila odgovorna za taj rad. Zanima me, smatrate li vi sad na temelju ovog iskustva koje imamo da je taj osmogodišnji mandat predug? Kako vam se čini, bil se mogli složiti da jednog dana izglasamo da to bude pet godina i mogućnost dva mandata i da se bira dvotrećinskom većinom u Saboru?
Poštovani zastupnik Bauk.
Neka kombinacija toga što ste rekli, ako je osam godina onda nisam za to da se može ponovo kandidirati. Što se tiče izbora, bolje bi možda bilo dvotrećinskom većinom, slažem se tu jer bi onda imala nekako veću neovisnost. Ali zamislite tek kako su ove, ja to sad volim reć to je predsjednik Republike počeo koristiti tzv. pravobraniteljice, šta je tek njima, dakle njima je mandat teoretski koliko već je osam godina ili četiri, više ne znam, ali im može doslovno sutra prestat mandat ako bi Sabor odbio njihovo izvješće. Dakle, to je tak posebna pozicija koju treba dodatno rasvijetliti malo i ovim provokativnim nazivom takozvani jel doista oni se ne mogu zvati pravobranitelji, oni ne mogu nijedno pravo obranit od vlasti koja ih može smijenit istog trena. Ovo što ste rekli za pučku pravobraniteljicu, da neka kombinacija bi bila dobra. A što se tiče modea tu sad postoje različiti smjerovi, ja više volimo ovako crno, plavo i bijelo da.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Jelkovac.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Bauk, meni su vaše rasprave uvijek inspirativne. Drago mi je da ste potvrdili da je ovdje poštivana zakonska procedura i da ste s time jako zadovoljni što znači da ste vi kao SDP-ovac ipak zalažete za poštivanje zakona, što se u slučaju sada sporne teme izbora predsjednika Vrhovnog suda ipak ne pokazuje tako u djelu vaših kolega iz vašeg kluba koji ipak ne zagovaraju poštivanje zakona. Što se tiče kontinuiteta i diskontinuiteta u izboru pučke pravobraniteljice, jedino nisam shvatila da li se vi zalažete za kontinuitet ili diskontinuitet, a što se tiče ovdje nas prebrojavanja da li smo zastupnici ili miješani zastupnice i zastupnici iz pojedinog kluba mislim da je to malo rizično da nas tako dijelite jel dolazite možda u problem da stvarate tu neke razlike između zastupnika i zastupnica što nije u skladu s načelom ravnopravnosti, a znam da vi to tako ne mislite. Hvala.
Poštovani zastupnik Bauk.
Mogu se djelomično složiti s vama, ali primjećujem određene matematičke devijacije ako jedna grupacija značajno odudara od prosjeka. Dakle, ako je vas 70% u klubu HDZ-a žena onda je prosjek da vas bude i ovdje, to sam htio reći. Jel recimo prije sam vas dijelio na one koji su glasali za Istambulsku i one koji nisu i na nekim točkama su bili samo oni koji su glasali protiv Istambulske prisutni, a na neke koje nisu o tome sam govorio, dakle tu diferencijaciju sam ja više napravio onako da samo naznačim kao problem ili kao fenomen pa onda možemo raspravljati ima li to neke veze ili je slučajno. E a što se tiče ove procedure, da ja se zalažem za poštivanje Ustava i za zakona koji je u skladu s Ustavom i u osnovi zalažem se za dogovora jel bez dogovora nema predsjednika Vrhovnog suda. Nijedan član Kluba zastupnika SDP-a nije za to da se zakon ne poštuje, niti jedan član Kluba zastupnika SDP-a da se Ustav ne poštuje i ja vjerujem da će se ako se postigne politički dogovor to dogovoriti, a ako ne onda se neće dogovoriti.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Kolega Bauk, činjenica je da pučki pravobranitelj ili pravobraniteljica ne smije svoj mandat iskoristiti isključivo samo na jednoj stvari recimo koja je boja crna, koja je crvena, šta predstavlja, šta znači na koji način će nam izigrati jer u društvu ima previše problema u Hrvatskoj, vi to dobro znate, vi ste iz Dalmacije kao i ja. Samo problemi koje imamo u neravnomjernosti određenih sloboda, prava, usluga onoga svega što Ustav i zakoni propisuju, pučka pravobraniteljica bi trebala biti puno vidljivija po pitanju tih problema, a ne samo otvarati teme koje u biti dijele narod i ideološki se ona pozicionira tj. da pučka pravobraniteljica daje političke svoje iznosi svoje stavove. Ako je po tome prepoznatljiva onda zaista hrvatsko društvo je podijeljeno, hrvatsko društvo će biti još gore i nećemo ići …
Hvala. Poštovani zastupnik Bauk.
Dakle, ona je izabrana čini mi se 2013., predložena od strane naše vlade i ja bi doista se osjećao dosta nelagodno da nije imala takav stav o takvim stvarima koje ste spomenuli kakav je imala, ali on je usklađen sa stavovima Ustavnog suda. E sada ovo drugo, dakle činjenica je da bi ona trebala biti on ili ona trebala biti glas koji pomaže građanima prvenstveno kada se nađu oštećeni ili diskriminirani ili kada se neko njihovo pravo ne ostvari od strane državnih institucija i ona bi kao po difoltu trebala biti kritičar vlasti bilo državne, bilo lokalnih vlasti tako da ne bude stranački obojana, recimo to tako jel na lokalnoj razini hvala Bogu još uvijek ima različitih stranaka i po tome se može onda može gledati koliko je pomogla građanima. Jednom dijelu građana je i ovo što ste spomenuli možda najveći problem, jednom drugom je nešto drugo, a ona bi trebala naravno voditi računa o svima koliko to može.
Hvala. Zastupnik Bulj digao je povredu Poslovnika. Šta je povrijeđeno u Poslovniku?
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolega Bauk je povrijedio članak Poslovnika 238.jer moramo imati ista mjerila, po meni, po meni tribaju biti ista mjerila i za mene i za g. Grbina i za sve nas hrvatske građane i za HOS-ovce jel po meni je najbolju pjesmu baš opjevao što se tiče gdje se spominje „Za dom spremni“ „Bojnu Čavoglave“ baš vaš kolega predsjednik Peđa Grbin, evo po meni. Prema tome, nemojte okvalificirati da se pučka pravobraniteljica isključivo mora baviti ideološkim i svjetonazorskim temama i ona bi …/Govornici govore u isto vrijeme./…
To naravno nije povreda Poslovnika pa temeljem čl. 240. st. 1. izričem vam opomenu s oduzimanjem riječi. Idemo na završne govore, prvo u ime Kluba zastupnika Mosta poštovani zastupnik Nino Raspudić.
Poštovani predsjedavajući. Kolegice i kolege zastupnici. Našli smo se danas u jednoj neobičnoj situaciji, trebali smo razgovarati o dvije kandidatkinje za novu pučku pravobraniteljicu koje su prošle resorni odbor, no nismo mogli podvući crtu ispod onoga što je bilo prije njih jer nam nedostaje u saborskoj raspravi izvješća o radu za 2018., '19. i '20.g. kada je bila na čelu tog ureda pravobraniteljica na odlasku. To stvara ovu izvjesnu konfuziju, a i potrebu da se malo raščisti cijela ta situacija. Zato sam pretpostavljam i svi govorili toliko i o radu pravobraniteljice na odnosu i o samom načinu funkcioniranja tog ureda, mandata pravobraniteljice kako se odabire, na koliko i slično kako bismo barem misaono raščistili malo teren da vidimo na što dolazi nova pravobraniteljica. Ukazali smo iz kluba Mosta na par nekih problematičnih stvari, detektirali smo kao nešto što kompromitira i ugled tog ureda u javnosti, bavljenje partikularno ideološkim temama u Hrvatskoj, naveli smo i neke konkretne primjere, također i neka kršenja i pravila i procedura od strane pravobraniteljice, neke slučajeve kada je prema dijelovima građana postupila diskriminatorno, ali o svemu tome, ponovit ću još jednom, bit će detaljno i dodatno argumentirano riječi kada budemo govorili o pojedinim izvješćima. Ono što se moglo čuti u javnosti, a neki su tu spominjali danas u sabornici kao problem je to što su roditelji jedne od kandidatkinja ljudi koji imaju neke odgovorne funkcije ili su imali i u akademskoj zajednici i u hrvatskoj politici pa i međunarodnoj. Ja mislim da to ne bi trebao biti problem, mi ne živimo u feudalizmu, nemamo dinastičko nasljeđivanje ni zasluga, ali i nekakvih grijeha i problema. Dakle, mene apsolutno ne zanima to u čijem uredu je radio Plenković, ko je radi u uredu Mate Granića, čija je mama sudjelovala u pisanju Istambulske konvencije ili čiji tata radi u UN-u, to ne mora imati nikakve veze. Međutim, kad govorimo o kandidatkinji Šimonović Einwalter ono što može biti znakovito da je ona osam godina bila zamjenica pravobraniteljice na odlasku i da odluka vladajućih, smatram da je loše da prosta većina odlučuje o pravobraniteljici, ali očito će i sada to biti slučaj da će HDZ sa svojim partnerima donijeti odluku koja od dvije kandidatkinje će postati pravobraniteljica, ako HDZ će odluči da će to biti gospođa Tena Šimonović Einwalter to će značiti da HDZ podržava kontinuitet rada ureda kakav je bio pod pravobraniteljicom Lorom Vidović izabirući njenu zamjenicu za novu pravobraniteljicu. Možda tu dijelom i leži razlog zašto nemamo još uvijek ova tri izvješća i zašto će možda ona doći na red tek tamo kad prođu lokalni izbori jer ovi prijepori koje je pravobraniteljica Lora Vidović izazivala u javnosti su uglavnom ticale se stvari gdje se ona kosila sa onim što zastupa dio biračkog tijela HDZ-a pa mi izgleda da se želi rasprava o tim izvješćima sada odmaknuti za vrijeme nakon izbora kako se ne bi dovelo u stanje konfuzije potencijalno biračko tijelo vladajućih. No, ovo je samo špekulacija, dakle tu vrstu zaključivanja argumentacije o tome da vladajući podržavaju kontinuitet pa samim tim u bitnom i rad pravobraniteljice Lore Vidović možemo tumačiti ako bude izabrana njega dosadašnja zamjenica za novu pravobraniteljicu. U dobroj vjeri smo sve iznosili danas želeći time da tako kažem pomoći očistiti teren na kojem će raditi i djelovati nova pučka pravobraniteljica kako bi se ona mogla prvenstveno fokusirati na ono što su njeni zadaci i ovlasti kako su navedeni u Zakonu o pučkom pravobranitelju. I nadam se da će ubuduće u hrvatskoj javnost sljedećih godina i desetljeća to biti jedna važna figura, mi se nadamo objedinjenom uredu sa znatno manje zaposlenih, uredu koji će biti efikasniji, jedna figura koja će biti politički i moralno neupitna u hrvatskoj javnosti i da će u tom smislu moći maksimalno dobro obavljati svoj posao onako kako je propisno zakonom. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći će završno u ime kluba Centra i GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Dalija Orešković. Izvolite.
Hvala. Još jednom ću reći da ne raspravljanjem o izvješćima za 2018., 2019.g., a evo imamo već i ovo za 2020.g. HS je putem vladajućih poslao jasnu poruku što od nove pučke pravobraniteljice očekuje. Očekuje da bude nevidljiva, a način na koji su pojedini zastupnici govorili o rezultatima njezina rada, komentar kako je taj ured s nekim potezima bio kompromitiran je nešto čemu ću se suprotstaviti svim snagama. Ne samo da rad Lore Vidović nije bio kompromitiran nego je ugled kojeg je ta institucija stekla u međunarodnim krugovima čini mi se nažalost nedostižan u godinama koje slijede. Također je izneseno čitav niz neistina, dakle neistina je da se Ured pučke pravobraniteljice u vrijeme mandata Lore Vidović prvenstveno ili dominantno bavio ideološkim temama, a da su bili zanemareni problemi puka kako to kaže zastupnik Miro Bulj. On kaže da za bavljenje tom problematikom nije čuo, pa možda nije čuo, ali zato što je trebao pročitati, a izvješće pučke pravobraniteljice očito za njega ima previše strana. Na 200-tinjak stranica u 3 izvješća o kojima se u ovom Saboru nije reklo gotovo niti riječi, upravo su opisani problemi najsiromašnijih i najpotlačenijih građana sa konkretnim primjerima, sa primjerima iz prakse, sa životnim situacijama s kojima se naši građani susreću a na koje institucije ove države uključujući i Hrvatski sabor, ostaju gluhe. Ono što je rekao zastupnik Raspudić o tome da su 2, 3 pravnika sastavila nekakvu brošuricu od 200-tinjak stranica pa da to ne opravdava trošak koji porezni obveznici plaćaju za rad pučkog pravobranitelja, također je prilično sraman komentar. Naime, tih 200 str. predstavlja sažetak rada kroz godinu dana a u tom istom izvješću piše da je Ured pučkog pravobranitelja obradio približno 2000 predmeta, dakle svaki taj predmet predstavlja spis, svaki taj predmet predstavlja jednu konkretnu životnu situaciju koju je potrebno ispitati, prikupiti podatke i dokumentaciju, vrlo često izaći na teren. I da, Lora Vidović je izlazila na teren i na tom terenu je vidjela, usuđujem se reći, svašta. Usudila se progovoriti o tome da institucije ove države, da nadležna tijela krše zakone koje ova država donosi, krši i Ustav. I upravo u pitanju poštivanja Ustava uključujući njegove temeljene vrijednosti, otvoreni su neki prijepori za koje mi danas ovdje u Hrvatskom saboru kažemo da su ponovno stvorili podjelu u Hrvatskom društvu. Ne, ne postoje podjele u hrvatskom društvu. Postoje samo oni koji žele da Hrvatska postane država kakva je opisana i zapisana u hrvatskom Ustavu i oni koji priželjkuju neku državu koja je poražena '45. Lora Vidović nije bježala od toga da takvo stanje opiše i da mu se suprotstavi. Tragična je činjenica da je nažalost vrlo često u svojim nastojanjima ostala sama. Nadam se da to što o njezinim izvješćima nismo raspravljali, nije poruka novoj pučkoj pravobraniteljici da stane tamo gdje Lora Vidović nije stigla dovršiti svoj posao ali samo zato što je mi za to nismo dali priliku. Hvala.
I završno u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, govorit će sada poštovani zastupnik Tomislav Tomašević, izvolite.
Zahvaljujem. Pa vidim da se još prorijedila još više sabornica ova i da ovi kolege koji su nekako cijelu raspravu preusmjerili zapravo u evaluaciju rada pravobraniteljice pučke Lore Vidović a ne toliko u izbor buduće pravobraniteljice, višu nisu ovdje ali svejedno bi volio neke stvari reći i o tome, budući da je jasan stav našeg kluba u tom smislu da nekako glasamo za kontinuitet i znači da zamjenica sadašnje pučke pravobraniteljice Tena Šimonović Einwalter, postane zapravo onda i buduća pučka pravobraniteljica. Znači ja ću samo reći jednu stvar, znači i tu se potpuno slažem sa cijelom oporbom, ja doista ne vidim nijedan razlog da od 2017. g. zapravo nije bilo izvješća o radu pučke pravobraniteljice u Hrvatskom saboru a koliko ja znam, mislim da je samo jednom ili možda dvaput u povijesti uopće pučkog pravobranitelja palo izvješće, palo je ono za 2015. g. u Hrvatskom saboru, HDZ je baš glasao protiv ove pučke pravobraniteljice Lore Vidović i njenog izvješća, mislim da je Most bio suglasan ako se ne varam i uglavnom to je palo i to je dosta problematično budući da kao što znate, kad padne i što je kolega Bauk reko, kad padne izvješće pučke pravobraniteljice, to otvara onda i zapravo prostor za smjenu. Tako da iz te perspektive, ja doista ne vidim razlog da o tome nismo raspravljali osim ako se na taj način htjelo izbjeći glasanje o tom izvješću, što bi onda zapravo otvorilo prostor za smjenu. Ja ću podsjetiti neke kolege i kolege, u zadnjih 8 g., 40 000 građana se obratilo uredu, postupalo se u 25 000 slučajeva i preko 1000 preporuka je upućeno Saboru, međutim mi neke od tih preporuka očito nismo imali pravo, nismo imali priliku raspravljati a to je problem Hrvatskog sabora, odnosno predsjedavajućih odnosno vladajuće većine što se to nije stavljalo na dnevni red. Ono po čemu ću ja pamtiti mandat pučke pravobraniteljice Lore Vidović su svakako ljudska prava druge i treće generacije i mislim da je konačno dobro da se institucija pučkog pravobranitelja počela na ozbiljniji način baviti tim ljudskim pravima i očekujem isto tako od nove pučke pravobraniteljice da krene tim istim stopama. Posebice ljudskim pravima drug generacije, socijalnim znači pravima, vezano, sjetit će te se i za regulaciju Agencije za naplatu potraživanja. Upravo nakon što je onaj moratorij isticao oko ovrhe, upravo se tada pučka pravobraniteljica odnosno ured javio i upozorio da smo jedna od rijetkih zemalja u EU koja i dalje nije regulirala rad Agencije za naplatu potraživanja i da se to očekuje od novog Ovršnog zakona, nažalost, to još uvijek očekujemo i to su te situacije da je izvješće u raspravi u Hrvatskom saboru bi onda se podsjećalo vladajuću većinu što se sve nije napravilo a trebalo se kako bi se unaprijedio položaj ljudskih prava ove druge generacije. Isto tako, oko radničkih prava, ono što se sjećam, kad je mrtav-hladan jedan poduzetnik na javnoj televiziji izjavio da će smanjiti plaću svojim radnicima ukoliko završe u samoizolaciji. Jel se sjećate te situacije? 10% će smanjiti plaću ukoliko završe u samoizolaciji jer oni su odgovorni ako su bili s nekim u kontaktu ko ima korona virus. Nakon te emisije, upravo je ured reagirao, ne na temelju prijave građana nego na temelju zapravo samo tog što su vidjeli na javnoj televiziji. Tako da to su znači radnička prava, to su socijalna prava, ali to su isto tako i prava treće generacije, to su prava, okolišna prava i ja se sjećam vrlo dobro recimo nekih okruglih stolova koje je organizirao Ured pučke pravobraniteljice na temu prava na vodu. Sjećam se iz perspektive nedostupnosti vodoopskrbe i dalje za veliki broj građana u Hrvatskoj, što je nedopustivo u 21. st., iz perspektive i ekonomske nedostupnosti vode zbog čega neke zemlje imaju čak određene kubike koji su besplatni za sve građane, određene znači količinu kubika pitke vode budući da je upravo UN 2010.g. proglasio pravo na vodu kao jedno od ljudskih prava koje nije u Deklaraciji o ljudskim pravima bilo još četrdesetih. Tako da to su neke stvari po kojima ću pamtiti ovaj mandat i volio bi u tom smislu da se ne bavi Ured pučke pravobraniteljice samo onim pravima ljudskim prve generacije, znači političkim slobodama i pravima nego isto tako i ovim ljudskim pravima druge i treće generacije, znači socijalnim pravima, radničkim pravima, pravima na zdrav okoliš, pravima na vodu, pravima na informaciju i mnogim drugima. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kada se steknu uvjeti. I za danas ćemo završiti sa radom, a nastavit ćemo ga sutra u četvrtak u 9,30, prva točka bit će Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RH i Svjetske meteorološke organizacije o pravnom statusu i djelovanju Ureda za projekte Svjetske meteorološke organizacije u RH, drugo čitanje, P.Z. br. 119. Želim vam ugodno veče. SJEDNICA PREKINUTA U 19:01 SATI Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj SDP-a, govorit će poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora, izvolite.