Poštovani gospodine predsjedniče, ovih dana je u javnosti izašao prijedlog nove mreže javnih zdravstvenih ustanova na prostoru Republike Hrvatske. Mi u Slavoniji smo nezadovoljni jer mislimo da je taj prijedlog nepravedan, netransparentan i da se donosi na štetu građana Slavonije i Baranje. Ja bih vas u vezi toga tražio pauzu za sjednicu kluba od 10 minuta.
Dobro. Kolega Damir Kajin.
Glede istarskog ipsilona i nužnosti da se konačno dogovori i postigne neki konsenzus o potrebi nastavka radova.
Dobro. Hvala lijepa. Poštovani potpredsjednik … … [[Upadica se ne čuje.]] Zdravstvo, mreža. Poštovani zastupnik Petar Baranović. Kolega Damir Kajin malo se isključite. Izvolite kolega Baranović.
Poštovani gospodine predsjedniče, tražim stanku u ime kluba zbog katastrofalnog stanja u sektoru mljekarstva. Naime, imaju velike probleme sa plaćanjem i iskoristiti ću priliku s obzirom da je tu i zamjenik ministra financija da se obratim Saboru na tu temu.
Kako ste nazvali mljekarstvo ili plitka cijena u mljekarstvu? Što? Dobro. Možemo li nastaviti raditi u 9,45? Možemo. Hvala vam lijepa. Stanka do 9,45. Hvala. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici, isteklo je vrijeme za stanku na traženje klubova zastupnika u Hrvatskom saboru na slobodnu temu. Pa molim poštovanog zastupnika Ivana Drmića da u ime kluba HDSSB-a progovori o temi mreže zdravstvenih ustanova.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolege i kolegice zastupnici. Ja vam prenosim pozdrave iz Slavonije i Baranje, ne znam da li znate gdje je Slavonija i Baranja, ne znate, znate. To je jedna hrvatska regija čiji stanovnici plaćaju porez jednako kao što ga plaćaju i stanovnici drugih regija u Republici Hrvatskoj, a zauzvrat dobivaju mrvice, ne samo od ove Vlade nego od prijašnjih Vlada i to je regija u kojoj se danas jako loše živi, koja se osjeća zapostavljeno sa razlogom. Ta regija je žitnica Hrvatske države iz koje proizlazi proizvodnja oko 2/3 hrane koja se proizvodi na području cijele države. Od te regije puno ljudi lijepo živi. Lijepo žive prekupci, lijepo žive kupci, lijepo žive trgovci, lijepo žive prerađivači u prehrambenoj industriji, a lijepo živite i vi kolege zastupnice jer vi živite od poreza koje ta slavonska i baranjska sirotinja uplaćuje u državni proračun. Ovih dana je u javnost izašla mreža javnih zdravstvenih ustanova na prostoru Republike Hrvatske, evo kolega Mandić dobacuje, on zna za taj problem vrlo dugo jer smo zajedno rame uz rama prosvjedovali u Đakovu kada je ukidano đakovačko rodilište. Tada smo se bunili, to je bilo danas daleke 2008. godine kad su i pojedini zastupnici danas vladajuće koalicije pa i poneki ministri dolazili u Đakovo i skupa s nama građanima Đakova prosvjedovali jer se radi takav jedan štetan potez koji je tadašnji ministar Milinović donio, radi nekakve nakaradne uštede, ukidao rodilište u gradu Đakovu. Rodilište gdje je 2008. godine na prostoru koje pokriva to đakovačko rodilište rođeno 516 djece. Osim toga rodilišta planom ušteda bilo je planirano da se ukine rodilište u Metkoviću, rodilište u Sinju i kao što sam rekao rodilište u Đakovu. Ja ću vući nekoliko paralela na brzinu jer nemam puno vremena. Rodilište u Metkoviću prošle godine porodilo je 159 djece. Udaljenost Metkovića od najbližeg bolničkog centra je 95 km, to je bolnica u Dubrovniku i na prostoru grada Metkovića rade dva ginekologa. U Sinju također rade odnosno tri ginekologa, prošle godine je porođeno 108 ljudi, a udaljenost od najbliže splitske bolnice 35 km. U Đakovu kako sam već rekao 2008. godine rođeno je 516 djece, 100 000 stanovnika gravitiralo je i pokrivalo đakovačko rodilište. Udaljenost grada Đakova od osječke bolnice je 40 km, ali najudaljenija mjesta koja su gravitirala đakovačkom rodilištu, a danas osječkom udaljena su preko 70 km do rodilišta. I jednostavno nema nijednog argumenta da ova dva rodilišta opstanu, da Hrvatska država se pobrine za njih, da ulaže u njih i da zadovoljavaju potrebe stanovnika Metkovića i Sinja, a s druge strane da se đakovačko rodilište ugasi i kao što vidimo danas izbacuje se iz plana mreže zdravstvenih javnih ustanova. Ja nisam ovdje došao da molim ministra, ja sam došao da prenesem poruku iz Đakova, da prenesem upozorenje ministru da se građani Slavonije i Baranje ovaj put na prvom mjestu građani Đakova neće pomiriti da ponovo budu građani drugog reda u Republici Hrvatskoj i da možete u Đakovu očekivati bunt i da ćemo se svim raspoloživim sredstvima boriti protiv ovakve mreže zdravstvenih javnih ustanova. Izvolite štedjeti na drugim mjestima, a Đakovu izvolite otvoriti rodilište. Ne mora to biti rodilište sa centralom u Đakovu, to može biti vanbolnički centar u sklopu osječke ili našičke bolnice, s tim ste riješili i problem kadrova. Tehnološki je to rodilište bilo solidno opremljeno, ne treba još puno novaca da se uloži u to. Vremena puno nema. Ja bih pozdravio i našeg premijera ovom prilikom i poručio bih mu da su u Slavoniji i Baranji zabrinuti za njegovu ruku jer je u predizbornoj kampanji 2011. godine govorio ako zapostavi interese stanovnika Slavonije i Baranje da će mu se osušit ruka. Ima ljudi koji u Slavoniji i Baranji vjeruju da se s takvim stvarima nije šaliti i ozbiljno su danas zabrinuti za ruku našeg premijera. Štednje na način da se u Zagrebu jedu dnevno tri obroka, u Dalmaciji dva, u Slavoniji jedan pa da netko u Zagrebu kaže ajmo štedjeti svatko da se odrekne jednog obroka. Vjerujte mi, mi u Slavoniji smo već na jednom obroku. Ima puno u žitnici Hrvatske Republike gladne djece i jednostavno voda je došla do usta i neće puno vremena proći da osjetite bunt Slavonije i Baranje kao što ga osjeti danas premijer Grčke.
Kolega Drmić isteklo je vrijeme. Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Damir Kajin, problematika istarskog ipsilona. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Molim? A problematika cestogradnje u Istri ili?
Ipsilona, dobro [[Upadica predsjednik: Dobro, dobro da mogu pratiti temu.]] Poštovani gospodine predsjedniče, zamjeniče ministra, gospodo članovi Državne revizije, zastupnici tražimo isti status za ipsilon kao što ima i Pelješki most. Mi u istri se sigurno radujemo početku ili bolje rečeno najavi gradnje Pelješkog mosta i iskreno to pozdravljamo. Radujemo se isto tako što će se Pelješki most financirati sredstvima pod navodnicima europskog proračuna ili iz tih europskih fondova. Zašto to stavljam pod navodnike? Zato jer svi znamo da taj europski proračun punimo i mi. Konačno od 1.7.2013. do 1.1.2015. Republika Hrvatska Bruxellesu je uplatila 450 milijuna eura, a povukli smo nešto manje od 430 milijuna eura s time da nam oni između ostalog određuju i prioritete. Znači da i po dva puta po tom osnovu zarađuju. Znači, Pelješki most je sigurno prioritet, ali kod ipsilona želim naglasiti imamo sve. Imamo dokumentaciju, imamo riješena imovinsko-pravna pitanja, imamo pod navodnicima i novac. Potrebna je politička volja. Točno je da bi to na neki način povećao javni, da bi se time povećao javni dug. U prvom kvartalu javni dug povećan je za 8,9 milijardi kuna i krajem ožujka dosegao je iznos od 288,5 milijardi kuna. Znači u bruto društvenom proizvodu udio je 87,7% i za očekivati je da će do kraja godine biti negdje oko 91, 92%. Drugo što isto tako želimo vjerovati kad bi krenuo Istarski ipsilon i želim vjerovati da će krenuti do kraja godine i o tome sam i jučer razgovarao, da bi snažno došlo do pokretanja građevinske operative ne samo u Istri, nego cijeloj Republici Hrvatskoj. Moglo bi se kroz jedan dobro osmišljen konzorcij zaposliti svu istarsku niskogradnju. Znači još jedanput na ipsilonu inzistiramo. Zašto sam se javio vis a vis toga, jer ipsilona u ovom trenutku nema među 50 vladinih projekata za period recimo 2016. pa onda do 2020. Zadnja faza košta 370 milijuna Istra. Točno je da država, znači državni proračun kojega mi usvajamo BINA-i Istri zbog malog prometa godišnje uplaćuje ili isplaćuje 30 milijuna eura. Sa ovih 370 milijuna eura koji bi ušli u javni dug, to je 1% javnog duga, to je ogromno, to je jasno taj iznos povrata bio bi nešto veći, ali bi se mogla produžiti sam koncesija kako bi se to kompenziralo. Inače na prostoru Istre ostvaruje se prihod od nekih 7,6 milijardi kuna, vraća se ili ostaje 6,9 milijardi kuna 2013. Ove godine ćemo imati negdje 7,9 milijardi kuna. Vratit će se 7,4 milijardi kuna, znači moglo bi se pa i neki višak iskompenzirati. Koji su temeljni cestovni projekti ja ću reći Istre, Primorsko-goranske županije. Temeljni interes ja bih u ovom trenutku rekao da Vlada, da lokalne vlasti, dobro hajde one su tu marginalne dogovore sa Slovenijom spojeve na pojedine pravce bilo rupa Postojna ili Kozina, Buje-Dragonja, Rijeka- Žuta Lokva. Za to nam ne trebaju Slovenci i jasno željeznički tunel kroz Učku. Ipsilon bez koncesije. Sigurno je da nikad ne bi bio izgrađen. Točno je da BUIK ima profit tu negdje oko 10% godišnje. To je u ovim okolnostima ogromno. Ipsilon koštaju, ali koštaju i druge autoceste koje su se gradile diljem Republike Hrvatske. Ako se otplata pulske bolnice, znači prva rata na naplatu dolazi 2018. godine, znači kroz javni dug financira držimo da bi se na taj način trebao financirati i ipsilon i da bi što je moguće prije trebalo krenuti u gradnju istog po mogućnosti tik nakon okončenja turističke sezone.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjednik Doma Sabora u ime kluba HDZ-a Željko Reiner.
Hvala lijepa uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Vezano uz temu koju je načeo poštovani kolega Drmić imam potrebu podsjetiti kako je došlo do sadašnje mreže bolničkih ustanova ona koja se sada provodi. Naime, ponovit ću po ne znam koji puta postoji tzv. selektivna amnezija kod nas, pa se nerijetko ne sjetimo kako se šta događalo, a ovdje je još samo jedan primjer kako se obmanjuju i saborski zastupnici i hrvatska javnost. Dakle, podsjetimo se bio je onaj famozni maste plan bolnica koji je u prvoj verziji sadržavao mrežu bolničkih ustanova bitno izmijenjenu u odnosu na dotadašnje stanje. Tada se u smislu prosvjeda podigao glas i građana i jedinica lokalne uprave i samouprave i Udruga pacijenata i stručnih udruga itd. ukazujući na niz nelogičnosti i štetnosti po pacijente takvog novog ustroja i rasporeda bolničkih postelja. Onda naravno da se sve to prikrije se napravila nova verzija master plana koja je bila ovdje u Saboru. Ona je bila diskutirana ali potpuno bez plana razvoja bolničkih kreveta, rasporeda itd., samo temeljeći se na nekim općenitim tvrdnjama sa kojim se naravno većina od nas mogla načelno čak i složiti. Perfidija cijele priče u tome je da je to napravljeno samo zato da bi se onda nakon toga moglo mahati i tvrditi pa evo to je usvojeno, master plan je usvojen u Saboru, vi ste ga usvojili, a da pritom nismo vidjeli nijedan jedini element mreže bolničkih kreveta. I sada onda kada je daleko od očiju i Sabora i javnosti donesena ta mreža i počela se provoditi suočavamo se sa nizom problema. Naravno da smanjenje bolničkih kapaciteta u smislu smanjenja bolničkih postelja, posebice ako je ono jednako primijenjeno u vrhunskih sveučilišnih bolnica, kliničkih bolničkih centara itd. kao i u najmanjim županijskim bolnicama otvara cijeli niz pitanja, vrlo ozbiljnih pitanja jer se postavlja primjerice pitanje gdje će se liječiti najteži bolesnici? Hoćemo ih sve slati u inozemstvo pa trošiti neusporedivo više novaca? Da li to želimo? Međutim, mreža bolničkih ustanova koja se sad provodi je ponavljam tipičan primjer stvaranja politike daleko od očiju javnosti i izvan mogućnosti utjecaja javnosti. I to treba jasno i glasno reći. Mi smo stalno svjedoci takvih primjera koji se događaju. Evo, u javnoj raspravi već je završila i valjda ćemo skoro nažalost i dobiti prijedloge dva nova zakona iz područja zdravstva, odnosno zdravstvenog osiguranja. Kada je cijeli niz građana, sindikata, udruga pacijenata, liječnika, stručnjaka digao svoj glas ukazujući da bi se moglo raditi o uništenju solidarnog javnog zdravstvenog sustava, da to upućuje na mogućnost privatizacije zdravstva što nitko ne želi i onda je došlo do uistinu nevjerojatne reakcije. Na službenim Internet stranicama vladajuće stranke SDP-a pokrenuta je bizarna peticija zdravstvo za sve u kojoj se poziva građane da svojim potpisom podupru reforme zdravstvenog sustava kako bi on bio besplatan i dostupan svakome. Dakle, nakon što se rade prijedlozi točno suprotni i kad građani dignu svoj glas protiv toga onda najedanput oni koji su slagali takve prijedloge postaju najveći zagovornici upravo onoga za što ih građani optužuju. Pa uistinu svjedoci smo svakakvih bizarnosti ali čini se kako se izbori približavaju te bizarnosti postaju sve veće i veće. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Na kraju ovih zahtjeva poštovani zastupnik Petar Baranović u ime kluba DC-a, Novog vala i Narodne stranke reformista.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi gospodine zamjeniče sa suradnicima. Baš je prigoda što ste vi i vaši suradnici iz ovog resora jutros u sabornici. Naime, želja mi je ukazati na jedan problem koji može imati vrlo ozbiljne konzekvence za ovu zemlju i za njen poljoprivredni sektor a radi se o nastavku prakse neplaćanja na vrijeme. Vi jako dobro znate, a i većina saborskih zastupnika, da je u Hrvatskoj zakonski propisano plaćanje isporučene robe i usluga u roku od 30 dana, 60 ukoliko je drukčije ugovorom zaključeno. Ja vam sad javno kažem da najveći igrači u trženju poljoprivrednih proizvoda u otkupu proizvoda hrvatskih seljaka i dalje se smiju u brk Hrvatskom saboru, hrvatskom zakonodavstvu i dalje upropaštavaju hrvatskog seljaka, ostvaruju značajne profite ignorirajući zakone RH i sustavno uništavajući poljoprivredni sektor na taj način vrlo direktno, čak ne indirektno. Prije neki dan sam obišao jednog vrlo ozbiljnog poljoprivrednog proizvođača, čovjek ima nekoliko desetaka … [[Govornik se ne razumije]] grla u štalama, ozbiljan isporučitelj mlijeka. Plaćanje kasni po 2,5, 3 mjeseca. Mnogi krupni otkupljivači, da ne spominjem imena i ne navodim, ucjenjuju danas u ovom momentu hrvatske seljake da predaju robu po dampinškim cijenama i to što im na taj način otkupe plaćaju im sa više tjedana i više mjeseci zakašnjenja. Mi smo prvi put ove godine u ozbiljnoj situaciji da dignemo poljoprivredni sektor na noge. Prvi put raspisujemo natječaje vrlo ozbiljne omotnice koja se mjeri u stotinama milijuna eura. Sa razrađenim čitavim nizom mjera koje su adekvatne za najmanje poljoprivredne proizvođače i za najkrupnije. Međutim, činjenica je da je struktura poljoprivrede u Hrvatskoj takva da se većina poljoprivrednih proizvođača može svrstati u male poljoprivredne proizvođače koji su toliko financijski anemični i slabi da ukoliko se nastavi ova praksa ignoriranja hrvatskih zakona hrvatsko selo će definitivno kolabirati. Ti ljudi nemaju za kruh, a kamoli da bi imali za one najelementarnije poticajne mjere. A kamoli da bi imali dovoljno novca da plate poslovni plan, da plate dokumentaciju i sve ono što je potpuno naravno logično, nužno predati da bi se povukla sredstva iz europskih fondova. Dakle, jasno vas upozoravam ukoliko ne uvedete disciplinu plaćanja u poljoprivredni sektor hrvatsko selo neće imati daha da povuče sredstva, desit će nam se šteta, desit će nam se blamaža i upropastit ćemo hrvatsko selo. Vaše ministarstvo je dužno bez bilo kakve kalkulacije, počevši od najkrupnijih jer oni su najgori, doslovno ucjenjuju seljake ako će im platiti robu da aneksima prihvate spuštanje čak i ugovorene cijene. Dakle, krenite od najkrupnijih ako ste vjerodostojni kao ministarstvo i ako je ova izvršna vlast vjerodostojna izvršna vlast. Dosta je bilo batinanja malih, imate kičme i hrabrosti i krenite sređivati ovu zemlju, krenite od najvećih, najvećeg kršenja zakona u trženju poljoprivrednih proizvoda i kod najvećih igrača. Spašavajte hrvatskog seljaka to vam je dužnost. Hvala lijepa.
Hvala lijepa i vama poštovani kolega. A sad uobičajeno, jer je i ova praksa Hrvatskog sabora, dozvolite mi da ja to tako kažem postala suprotnost prvotnoj svrsi. Institut u praksu je uveden da se reagira na važne političke, iznenadne događaje ili općenito iznenadne događaje a ona se zaista pretvorila kao praksa konferencija za javnost klubova zastupnika na vlastitu temu i to ne bi bio loše u tome što po Poslovniku se ne može voditi rasprava. Pa smo danas, navest ću to primjer imali jednog koji je izlagao u ime klubova pa se okrenuo vama kolege zastupnici i rekao je da vi primate plaću iz poreza i doprinosa kao da on nije zastupnik, nije rekao mi primamo plaću. Pa to je zaista problematično sada sa stajališta parlamentarnog raspravljanja i korektnosti. Dakle to je bio primjer koji moram istači da kao vrlo nekorektan. Ali ja kolege zaista vas sve molim osvojili smo praksu ali nemojmo praksu pretvarati u suprotnost prvotnoj namjerni. Izvanredni događaji bilo politički, bilo nepolitički koji zahtijevaju reakciju bilo Sabora ili drugih institucija imaju svrhu da se ovo koristi. Hvala vam lijepa. Mislim da sam to morao reći radi hrvatske javnosti i radi fonograma.
A sad ćemo nastaviti raspravu po utvrđenom dnevnom redu. Dogovorili smo se da ćemo objediniti dvije točke dnevnog reda, sada koje su na redu. To je: - a)Prijedlog godišnjeg izvještaja o izvršenju državnog proračuna RH za 2014.godinu. - b)Prijedlog godišnjeg izvještaja o primjeni fiskalnih pravila za 2014.godinu. Koje je Vlada podnijela izvješće na temelju članka 110. Zakona o proračunu. Kod rasprave o godišnjeg izvještaja primjenjuje se članak 213. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o ovom izvješću proveli su Odbor za financije i državni proračun, Odbor za regionalni razvoj i fondove EU, Odbor za zaštitu okoliša i prirode, Odbor za poljoprivredu, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za Hrvate izvan RH. Izvješće ovih radnih tijela Hrvatskog sabora primili ste na sjednici. Zatim ćemo o istom raspravljati. - Izvješće o obavljenoj reviziji godišnjeg izvještaja o izvršenju državnog proračuna RH za 2014.godinu. Podnositelj izvješća je Državni ured za reviziju temeljem članka 6. Zakona o Državnom uredu za reviziju. Materijale ste također primili. Vlada je na ovo izvješće dostavila svoje mišljenje. Raspravu o izvješću proveo je Odbor za financije i državni proračun. Izvještaj ili izvješće ovog odbora ste primili na sjednici. Dakle u objedinjenu raspravu su se dogovorili da klubovi imaju 20 minuta. Mislim da je dosta za raspravu 10 minuta, pojedinačnu raspravu, nemojmo sada rastezati. Vi znate vrlo koncizno iznijeti svoja stajališta pa će to biti ovom prilikom u okviru 10 minuta o obje teme. Da li predstavnici Vlade, da zamjenik ministra Igor Rađenović, zamjenik ministra financija o prijedlogu izvještaja za izvršenje državnog proračuna RH za 2013.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo ako mogu samo jednom rečenicom se osvrnuti na ovaj uvodni dio što se tiče financijske discipline, kolega Baranović je sada otišao, ali ako se išta može uzeti u plus ovoj Vladi onda je to u svakom slučaju trud na uvođenju financijske discipline i reda na području međusobnih odnosa i zaštite tržišne utakmice. Tako da ćemo i ove navode provjeriti. Sve nadležne inspekcije i svi kompjuteri će biti upaljeni i provjerit ćemo ono što možemo napraviti ali kažem dobro je i efektno ovako reći za hrvatskom govornicom pa otići jednu tezu, ali kažem ako nam je nešto u plusu i na što sam ja osobno kao zamjenik ministra u zadnjih godina dana ponosan onda je to upravo rad na tom trudu. No vratimo se temi, a tema je dakle izvješće o izvršenju državnog proračuna za 2014.godinu. Svi ste primili materijale. Ima ukupno 1917. Ne sumnjam da dobar dio onih koji jesu ekonomisti i kojima to je kor biznis su toga savladali. Podsjetit ću samo dakle da ovo vaše izvješće sadrži dakle opći dio državnog proračuna, sadrži i posebni dio koji uključuje organizaciju ekonomsku i programsku klasifikaciju, sadrži iscrpan izvještaj o zaduživanju na domaćem i stranom tržištu novca i kapitala u 2014.godini, sadrži izvještaj o korištenju proračunske zalihe, o danim jamstvima i izdacima po državnim jamstvima, sadrži obrazloženje makroekonomskih pokazatelja te ostvarenja prihoda i primitaka, sadrži tablicu deficita općeg proračuna zajedno sa obrazloženjem i sadrži izvršenje financijskih planova izvanproračunskih korisnika u prošloj godini zajedno sa obrazloženjem tih izdataka. Objedinili smo raspravu, tu je dakako i mislim da je to dobra praksa i izvješće državne revizije. Zbog toga je ovo izvješće možda i nešto kasnije ovdje pred vama nego što je to bio uobičajeno prethodnih godina, tj. godina kada to izvješće nije išlo zajedno ali mislim da je dobra praksa Hrvatskog sabora da zajednički raspravljamo i o samom izvješću Vlade ali i o kontrolnom korisnom i kvalitetnom izvješću državne revizije o izvršenju državnog proračuna. Dozvolite nekoliko rečenica da se podsjetimo oko makroekonomskih pokazatelja u prethodnoj godini. Dakle u 2014. BDP je nažalost zabilježio smanjenje od 0,4% ali ipak trend je da tako kažemo sa one negativne strane bio pozitivan jer se radilo o usporavanju pada od 0,5%, 0,9% je bio pad u 2013. Znamo da je zadnji kvartal bio pozitivan, znamo da je prvi kvartal ove godine pozitivan, iskoristit ću kraj ove rasprave da kažem nešto o tim podacima, ali kažem radi se o izvješću o 2014.pa se moramo podsjetiti točnih brojki. Indeks potrošačkih cijena zabilježio je smanjenje od 0,2% dakle imali smo laganu deflaciju. Industrijska proizvodnja to je ono što je bilo pozitivno u prošloj godini je nakon pet uzastopnih godina pada konačno zabilježio rast od 1,3%. Lagani blagi rast zabilježio je i promet u trgovini na malo od 0,3%. Pozitivno je bilo i ono što se događalo u turizmu, dakle zabilježen je rekordan broj dolazaka i noćenja. Ukupan broj dolazaka povećan je 5,6, a noćenja 2,6 u odnosu na prethodnu godinu. Zabilježili smo i određena pozitivna kretanja u robnoj razmjeni pa je tako robni izvoz povećan za 8,7, robni uvoz za 4,3%. Glavni efekt od toga ulazak na europsko tržište dodatno otvaranje i skidanje barijera tako da i izvoz i uvoz raste, ali najvažnije je to da izvoz raste dinamičnijom stopom. Kada govorimo o prihodima nešto detaljnije, dakle ukupni prihodi državnog proračuna u prošloj godini iznosili su 114,7 milijardi kuna, 0,2% više od planiranog, a u usporedbi sa prethodnom godinom više za 5,4%. Najznačajniji prihodi među njima to su porezni prihodi iznosili su 63,1 milijardu, međugodišnjim povećanjem od 0,6%, a 0,9 u odnosu na planirano. Prihodi od poreza na dohodak ostvareni su 1,4 milijarde kuna što je također međugodišnji rast od 2,1%. Znate da je gro tih prihoda u proračunima lokalne samouprave. Prihodi od poreza na dobit je bio 5,7 milijardi kuna i zabilježeno je međugodišnje smanjenje od 11,1% zbog nešto smanjene gospodarske aktivnosti u odnosu na prethodnu godinu. Porez na dodanu vrijednost, najizadšnji i najznačajniji porez iznosio je 40,9 milijardi kuna što je povećanje od 1,7%. Trošarine i posebni porezi dakle i trošarine su iznosili 12,8 milijardi nešto više nego prethodne godine. Tu smo imali neke manje izmjene i usklađenja i to je glavni uzrok. Prihodi od doprinosa iznosili su 41,7 milijardi što je povećanje od 12,3%, zbog primarno zbog povećanja povratka stope doprinosa na zdravstveno osiguranje sa 13 na 15% i zbog onih 3 milijarde akumulirane štednje iz drugog stupa, za prvi stup koji je u sklopu EDP procedure prebačen u prvi stup. Prihodi od pomoći zabilježili su rast 27% što je i očekivano budući da su to uglavnom fondovi EU i schengenski proces on je glavna sastavnica toga porasta. Dozvolite nekoliko rečenica i o rashodima u prošloj godini. Rashodi su iznosili 127,5 milijardi kuna ili 98% planiranog. Izvršenje rashoda bilo je veće za 2,5 milijarde kune nego u prethodnoj godini ili 2%, ali primarni razlozi zato su cjelogodišnja obveza plaćanja doprinosa proračuna EU, dakle u iznosu od 1,7 milijardi kuna, povećani rashodi na kamate 651 milijun kuna, te glavni izvanredni rashod prošle godine sanacija od poplava 406,9 milijuna kuna, nešto od toga ćemo imati i ove godine. I ako izuzmete ta tri izvanredna jednokratna događaja onda vidite da rashodi su imali zapravo svoj realan pad u odnosu na prethodnu godinu za razliku od prethodne. Rashodi za zaposlene iznosili su najznačajniji rashodi iznosili su 21,5 milijardu kuna što je 99,2% plana manji za 214 milijuna kuna ili 1% u odnosu na isto razdoblje prošle godine. Neki dan smo objavili ukupan broj zaposlenih zapravo Ministarstvo uprave dakle 2993 ako se ne varam manji broj zaposlenih. Razlog toga je da je ovaj broj manji nešto slabiji pad svega 1% i zbog ovog porasta doprinosa za zdravstveno osiguranje koji dakako utječe i na troškove državnog proračuna. Materijalni rashodi također su smanjeni 7,6 milijardi su iznosili, 93% plana ili 415 milijuna ili 5,2% manje u odnosu na one u 2013.godini. Subvencije 5,2 milijarde također nešto manje, ali tu je glavni uzrok kod subvencija dakle smanjenje onih iz poljoprivrede. Pomoći dane u inozemstvu i unutar opće države izvršeni su 8,6 milijardi ili 98,1%, a najizdašnije uz dakako rashode za zaposlene, naknade građanima i kućanstvima iza sebe kriju dakako mirovine u iznosu od 36,3 milijarde kuna. Zdravstvo koje je u prošloj godini u kojoj smo svi zajedno potrošili 22 milijarde kuna, te sustav socijalne skrbi u iznosu od 2,1 milijardu kuna. Dakle nabrojao sam najznačajnije sastavnice rashodnog dijela. Ostali rashodi ukupno su iznosili 4,8 milijardi kuna ili 89% onoga što je bilo planirano. Dakle u 2014.godini ostavljen je manjak konsolidirane opće države u iznosu od 13,5 milijardi kuna ili na razini BDP-a 4,1% što je za 0,9% boda manje u odnosu na planirani manjak. Da ne bi bilo zabune da se poslije ne ponavljamo vrlo često u ovoj sabornici se spominju razlike metodologija, govorimo o nacionalnoj metodologiji o keš principu o načinu na koji ovaj proračun i planiramo i izvršavamo sve ove godine i na način kao što to čine i druge zemlje u EU. ESA metodologija je nešto drugo ali rado možemo i o tome porazgovarati u sklopu ove rasprave. Dakle zaključno oko brojki, ukupan manjak državnog proračuna je bio u užem smislu državnog proračuna 12 milijardi 812 milijuna ili 3,9% BDP-a, izvanproračunski korisnici u manjku 377 milijuna ili 0,1% BDP-a manjak jedinica lokalne države, dakle jedinica lokalne samouprave bio je uobičajeni višak prethodnih godina, prošle godine su ostvarili manjak konsolidirano 358 milijuna kuna tako da to sve zajedno iznosi kao što rekoh u prvoj rečenici ovoga zaključnoga dijela oko deficita 13 milijardi 547 milijuna 782 tisuće 879 kuna ili 4,1% BDP-a. Uz dakle ovaj izvještaj vi ste primili i Godišnji izvještaj o primjeni fiskalnih pravila koji je dakle na osnovu Izmjenama zakona o fiskalnoj odgovornosti koji je stupio na snagu i 8. veljače, dodatno dakle i onaj prvi zakon ako se ne varam iz 2012. postojanje navedenih dakle fiskalnih pravila utvrđuje Povjerenstvo za fiskalnu politiku, Sabor raspolaže sa tim izvješćem. I to fiskalno pravilo primjenjuje se dakle nakon što Vlada donese plan prilagodbe u svrhu ostvarenja srednjoročnog proračunskog cilja a na preporuku Vijeća Europske unije. Do utvrđivanja srednjoročnog proračunskog cilja i plana prilagodbe vrijedi privremeno fiskalno pravilo a prema kojem međugodišnja stopa rasta rashoda općeg proračuna ne smije biti veća od međugodišnje stope rasta projiciranog, odnosno procijenjenog BDP-a u tekućim cijenama. Kao što je vidljivo iz ovog izvješća za prošlu godinu to pravilo nije zadovoljeno, rashodi općeg proračuna za izračun fiskalnog pravila smanjeni su za 0,3% dok je prilikom izrade, dakle prilikom procjene, prilikom zadnje izrade za rebalans posljednjih izmjena i dopuna proračuna, procijenjen domaći brutoproizvod bilježio povećanje od 0,6%. I ukoliko dakle to tumačimo vidimo da fiskalno pravilo nije ostvareno. U konačnici međugodišnja stopa rasta rashoda imala je negativnu stopu od 0,3% a BDP, danas to znamo iznosio je 0,4%, dakle -0,4% i to je ta dodatna razlika, oko toga stoji. Zaključilo je to Povjerenstvo za fiskalnu politiku, Povjerenstvo za fiskalnu politiku je između ostalog zaključilo i sljedeće da Vlada nije uspjela smanjiti manjak opće države za 2014. godinu ali je provela strukturne reforme u obujmu koji je bio usuglašen sa Europskom komisijom zbog čega se može zaključiti da je Hrvatska poduzela učinkovite akcije na smanjivanju prekovremenog deficita. Citirao sam zaključak Povjerenstva za fiskalnu politiku. Toliko o fiskalnom pravilu. Dozvolite svega nekoliko rečenica o, obično je to tema o izvršenju proračunske zalihe. Usuđujem se reći, bar koliko ja pamtim nikad kraće izvješće o proračunskoj zalihi, jednostavno zato što je bilo relativno malo odluka u tom pogledu. Državna revizija i dan danas ima opravdane prigovore na to. Dapače i dobro je da se u proračunskoj zalihi stvarno izvršava samo ono što je izvanredan događaj i što se nije moglo planirati na početku godine za koju se proračun predlaže pa je tako od ukupno 119 milijuna i 708 tisuća proračunske zalihe 56% podmireno za, potrošeno za podmirenje naknade i troškova po sudskim presudama, sudskim ovrhama čak 56 milijuna. Mi, često to govorim i u Ministarstvu financija bili bi sretni da i kada bi uspjeli sve proračunske korisnike na neki način natjerati da te svoje stavke planiraju u okviru svojih redovitih stavki kao što to čine tvrtke kada rade rezervacije. I u tom pogledu svake godine pomalo napredujemo ali još uvijek nedovoljno prema stajalištu državne revizije i dobro je da je tome tako. Zakon predviđa da se iz proračunske rezerve pravo da donese određene odluke o isplati sredstava ima i predsjednik Vlade i ministar financija do određenog iznosa. U protekloj godini to ni predsjednik Vlade ni ministar financija nisu koristili već samo dakle odlukama Vlade ukupno kažem na nikad kraćem izvješću donesene su odluke od 60 milijuna i 670 tisuća kuna, dakle ukupno su donesene odluke, imate detaljan izvještaj o tome, gro toga je Ministarstvo gospodarstva ali da ne idem dublje da ipak stignem u ovom vremenu koje je predviđeno. Spomenuh izvješće o obavljenoj reviziji, ne bih dugo o njemu, tu je i gospodin Klešić sa najjačim timom izvješća državne revizije, ono što mogu reći i ono što govorim u svojim javnim nastupima, što govorim na matičnom odboru za financije da mi je zadovoljstvo vidjeti uvijek tako duboko i stručno izvješće i da je ono dobar korektiv i za nas u Vladi u cjelini a i za Ministarstvo financija da se iz godine u godinu poboljšamo. Usuđujem se reći da smo tu na zajedničkom putu i zajedničkom poslu i dobro je da kažem nas oni upozoravaju što i kako treba popraviti. Uvijek se dakako može bolje, mi se na tome trudimo. Određene prigovore ili manja neslaganja sa samim izvješćem je Vlada imala, to je sastavni dio izvješća Vlade dakle o, zapravo očitovanja Vlade na izvješće o obavljenoj reviziji, također ih imate, ne bih ja sada detaljno, glavni prigovor je oko Croatia osiguranja ali, kažem u ovom uvodnom slovu da ne idem dalje. Rekoh na početku, govorim o izvješću o prošlog godini, o brojkama iz prošle godine, svaka Vlada, svako ministarstvo, svaki Sabor nasljeđuje nešto što je izvršeno prethodno. Dozvolite evo da podsjetim, zapravo da kažem nekoliko rečenica i o najnovijim brojkama oko dakle financijskih pokazatelja i zapravo makroekonomskih pokazatelja u prvim mjesecima ove godine koji se nastavljaju i na proteklu godinu. Pa tako rast izvoza u prva četiri mjeseca ove godine dodatno raste za 10% a uvoz za 4%. Rastu zemlje Europske unije. U prva četiri mjeseca raste čak 12% i pokrivenost uvoza izvozom u istom razdoblju je porasla sa 57,5 na 60,8%, znamo da je oko tog pokazatelja bilo nekih priopćenja iz ureda predsjednika. Taj postotak je još uvijek daleko ali raste i to je pozitivan pokazatelj dakle da je 60,8% pokrivenost uvoza izvozom pa kada tome dodamo usluge onda je uravnotežena ili čak pozitivna platna bilanca ali da ne idem dalje oko toga. Dakle ukupan izvoz u protekloj godini porastao je 6,32%, raste ove godine. Investicijska klima poboljšana je strana direktna ulaganja prošle godine porasla su 400%. Istina Bog na niskoj bazi 2013., ali porast od 400%. 735 milijuna je bilo u '13., 2 milijarde 876 milijuna u protekloj godini izravnih stranih ulaganja. BiH roj dolazaka turista rekao sam nadmašen je u prošloj godini. Samo u ožujku ove godine broj dolazaka raste za 18,9%, broj noćenja čak za 22%. Industrijska proizvodnja, najvažniji pokazatelj koji je pokazatelj oporavka gospodarstva, u svibnju je iznosila više 4,4% nego u svibnju prethodne godine. U prvih 5 mjeseci rasla je u odnosu na prošlu godinu za 1,3%. Podsjećam da je i prošle godine u odnosu na '13. industrijska proizvodnja rasla 1,3%. Osobna potrošnja raste deveti mjesec za redom, prihodi od trgovine na malo 2,5% gore, rast prometa osobne potrošnje 9 mjeseci u kontinuitetu zadnji put se dogodio 2007. godine, dakle prije dobrih 8 godina zadnji put prije krize, 9 mjeseci zaredom raste osobna potrošnja. Najvažniji input u BDP-u, najveća sastavnica BDP-a i sa te strane kažem taj input pomagao je da rast gospodarstva se nastavi i u prvom tromjesečju ove godine i da dakle imamo drugi kvartal, rast gospodarstva i … posljednji kvartal prošle godine, prvi kvartal ove godine, a i svi pokazatelji za ova dva mjeseca pokazuju da je tome tako. Obujam građevinskih radova primjerice nakon dugo godina u ožujku je porastao za 1,2%, u travnju također, doduše simbolično 0,1 ali raste u kontinuitetu. I zadnje i ne najmanje važno, važno je reći da je u svibnju ove godine po treći mjesec zaredom zabilježen pokazatelj broja zaposlenih, dakle broj zaposlenih raste ne u odnosu na prethodne mjesece i sezonski porast već u odnosu na isti mjesec prošle godine. To više nije jedan mjesec, nije dva mjeseca, to je tri mjeseca i to je jasan pokazatelj da broj zaposlenih raste i da konačno stopama i brzinom, da ne budem sad preoptimističan, stopama i brzinom s kojom nismo zadovoljni ali da idemo prema gore i da tako možemo nastaviti. Evo toliko dame i gospodo zastupnici za ovo uvodno slovo. Vjerujem da će rasprava biti zabavna i živa kao što je to uvijek, a ja sam raspoložen da odgovorim na sva vaša eventualna pitanja. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sad ćemo čuti uvodno izlaganje drugog dijela današnje objedinjene rasprave. Glavni državni revizor, poštovani Ivan Klešić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Cijenjene zastupnice i zastupnici. Pred nama je Izvješće o obavljenoj reviziji Godišnjeg izvještaja o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu koji je Državni ured za reviziju dostavio Hrvatskom saboru u zakonski predviđenom roku. Revizija je planirana i obavljena s ciljem da pruži razumno uvjerenje je li godišnji izvještaj o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu sastavljen u skladu s računovodstvenim propisima te jesu li dosljedno primijenjene odredbe zakona i drugih propisa koji uređuju proračunska pravila. Za potrebe izražavanja revizorskog mišljenja provjereno je izvršenje naloga i preporuka ranije revizije, planiranje računovodstva državnog proračuna i izvještavanje, ostvarenje prihoda, izvršenje rashoda, zaduživanje i izdavanje jamstava te odobravanje sredstava iz proračunske zalihe. Za Godišnji izvještaj o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu izraženo je uvjetno mišljenje. Na izražavanje uvjetnog mišljenja između ostalih utjecale su sljedeće činjenice. Dio nepravilnosti utvrđenih revizijom za ranije godine ponovljen je i u 2014. godini, deficit opće države iskazan je na temelju podataka koji proizlaze iz različitih računovodstvenih načela. Stoga su rashodi i deficit državnog proračuna te primici od zaduživanja i dug državnog proračuna iskazani u manjem iznosu za 361,5 milijun kuna. U glavnoj knjizi državnog proračuna i bilanci sa stanjem 31. prosinca 2014. godine nisu evidentirani sveukupni podaci o državnoj imovini. Uz zahtjeve za izdavanje jamstava u 2014. godini nije priložena cjelokupna dokumentacija. Sredstva proračunske zalihe u 2014. godini kao i prethodnih godina dijelom nisu korištena u skladu s odredbama Zakona o proračunu jer su financirani rashodi koji su bili predvidivi te ih je po mišljenju državnih revizora bilo moguće planirati. Izvještaj o zaduživanju na domaćem i stranom tržištu novca i kapitala nije cjelovit jer ne sadrži podatke o zaduživanju kod međunarodnih financijskih institucija i preuzetim obvezama po kreditima od drugih pravnih osoba. Osim toga, revizijom je utvrđeno ciljevi sanacije zdravstva nisu postignuti iako je u 2013. i 2014. godini za sanaciju iz državnog proračuna utrošeno ukupno 6,5 milijardi kuna. Naime, nepodmirene dospjele obveze saniranih zdravstvenih ustanova i Zavoda za zdravstvo koncem 2014. godine iznosile su 1,9 milijardi kuna. Kontrola ulaznih računa kod koje HBOR ispostavlja Državnoj riznici je nedostatna. Odgođeno je donošenje strategije upravljanja javnim dugom, a s obzirom na potrebe državnog proračuna za zaduživanjem te rast duga mišljenje Državnog ureda za reviziju je da donošenje strategije nije trebalo odgoditi. Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici, za otklanjanje svih ovih nepravilnosti i propusta Državni ured za reviziju je dao naloge i preporuke i po njima se mora postupiti. Zahvaljujem na pozornosti.
Hvala i vama poštovani glavni državni revizore. Sad ćemo najprije na replike. Poštovani potpredsjednik Doma Željko Reiner. Nema ga, gubi pravo. Poštovani zastupnik Krešimir Bubalo, replike su sve na izlaganje poštovanog zamjenika ministra Igora Rađenovića.
Hvala lijepo. Evo bit će dosta toga govora danas, ali poštovani zamjenik ministra dohvatio se gospodina Rađenovića, gospodina Baranovića. Ali mislim da mu to nije bilo potrebno, jer upravo i glavni državni revizor jasno da je iskazao za resorno Ministarstvo financija uvjetno mišljenje. Prema tome, u revizorskom izvješću piše da dio nepravilnosti utvrđuje revizija za ranija razdoblja također nisu ispravljena. Ali ono što posebno bode oči, a vi ste se na kolegu Baranovića osvrnuli. Pa ni država neuredno plaća i kada gledate da milijardu i 959 milijuna 545 tisuća 433 kune nije plaćena obveza vezano za ministarstvo upravo zdravstva, onda se vidi da i ministarstvo neuredno izvršava svoje obveze. No kolega Baranović je govorio o Zakonu o plaćanju i onoga što mi u poljoprivredi često vidimo da se našim poljoprivrednicima ne izvršavaju obveze. Prema tome, upravo Ministarstvo financija mora voditi brigu oko toga i da iz mjeseca u mjesec imamo što bolje plaćanje, što urednije servisiranje obveza, a kad vidimo da ste dobili uvjetno mišljenje, kada vidimo da Ministarstvo financija ne izvršava svoje obveze uredno što onda možemo pomisliti tek za one tajkune koji neuredno izvršavaju svoje obveze prema poljoprivrednicima.
Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Igor Rađenović.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Pa nisam se obrecnuo gospodine Baranović jedino sam primijetio da ga nema u tom času u dvorani, a osjetio sam se ponukan reagirati na, dakle uvodan dio u ovu raspravu. Dapače, zahvaljujem gospodinu Baranoviću što nas je na to upozorio i kao što sam rekao uvodno možemo i hoćemo i reagirali smo već evo da nadležni vide o čemu se dakako radi. Dakako da u glavi ne možemo imati sve rokove plaćanja. Ja sam samo rekao i mislim da činjenice to potvrđuju da se ovoj Vladi teško može prigovoriti da nije gro svojih napora uložila upravo na sređivanja odnosa na gospodarskom tržištu, na financijskom tržištu, na rokove plaćanja itd. Pa upravo takve zakone smo donosili još dok je svježe i dobro osunčani ministar financija bivši bio ovdje. Sjećate se koliku je količinu zakona u ovoj Vladi smo donosili za stabilizaciju financijskog tržišta i za uvođenje financijske discipline. Da li da spominjem opet fiskalne blagajne i sličnu priču i sjećamo se koliko kritika da sad ne budem zločest i prisjećam se i sa ove strane sabornice koliko je bilo kritika oko tih projekata i oko nemogućnosti itd. Prema tome, ova Vlada jest i ustrajat će na podizanju financijske discipline dokle god to može. Naravno da stanje neće biti idealno i da kad dolazite iz lošeg stanja ne možete stvari poboljšati. Demokracija je u nekoj afričkoj zemlji da dođe do stupnja Velike Britanije ili Sjedinjenih Država trebat će neko vrijem, tako i ovo naše vrijeme zahtjeva, ovaj naš napor zahtijeva određeno vrijeme. Ali kao što ja volim često u šali reći, kao u onom bosansko-hercegovačkom filmu svakoga dana u svakom pogledu sve više napredujemo i vjerujem da ćemo tu mogućnost iskoristiti još ovih 6 mjeseci, a nadam se i narednih 4 godine jer Hrvatskoj je potrebna dodatna i daljnja stabilizacija i na tom području. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Uvaženi zamjeniče ministra, ja ću nešto malo drugačije od vas. Nakon proteka nekoliko mjeseci od početka mandata ove Vlade agencije koje procjenjuju kreditni rejting država spoznale su reformski potencijal Kukuriku Vlade i dodijelili nam razinu koja se popularno naziva smeće. Nakon proteka 3 i pol godine mandata još uvijek smo na istoj razini što je porazna činjenica ja mislim za sve nas koji se bavimo politikom, za vas, za sve građane RH. Znam da ćete mi na ovo pitanje odgovoriti na način da usprkos toj činjenici mi se zadužujemo jeftinije itd. Ali je i činjenica to da usprkos činjenici da postoji jeftini novac mnoge države sa boljim kreditnim rejtingom zadužuju se jeftinije od nas. Pitam vas što ste kao Vlada poduzeli u protekle tri i pol godine da se pomaknemo barem za jednu razinu više, pa da na taj način ubuduće omogućimo veće mogućnosti same države. I drugo pitanje je vezano uz realizaciju određenih ministarstava. Ministarstva regionalnog razvoja silnim naporom uspjelo je realizirati cijelih 480 milijuna kuna u razvoj ruralnog područja 120 nisu uspjeli potrošiti. Jedini koji je gori od ministra Grčića u realizaciji 2014. bio je ministar Maras. To je ovaj što svaki dan vrti nekakve kotačiće po javnoj televiziji i zaboravi u 2014. potrošiti 320 milijuna kuna od 640. Naravno, to ga ne sprječava u tome da svima dijeli lekcije kako i što treba raditi. Znači, ne razvijemo ruralni prostor, ne pomognemo gospodarstvu i onda si uzmemo za pravo da dijelimo svima lekcije kako nešto treba raditi u ovoj državi. Gospodine zamjeniče ministra mislim da je izlaz iz krize daleko i građani jednostavno taj izlaz vide sve više na graničnim prijelazima od Bregane, Rupe pa nadalje i to je najžalosnija priča o kojoj niste ništa govorili samo ste iznosili podatke koji nemaju veze sa istinom.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Igor Rađenović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa moj je posao da kada je točka dnevnog reda Izvješće o izvršenju državnog proračuna da iznosim brojke koje dakako imaju veze sa istinom i o tome je uostalom i pokazala i dokazala izvješće Državne revizije. Postoji manja neusklađenost oko knjiženja, svih prethodnih godina postojale su i veće te neusklađenosti itd. I zbog razlika promjena metodologije, pa ćemo i sljedeće godine vjerojatno razgovarati o problemima oko toga što je HZZO izašao iz Riznice pa ćemo oko toga. Imamo problema oko praćenja i oko svega, ali kažem izvršenje proračuna u konačnici mislim da pokazuje veću urednost nego izvršenje proračuna prethodne godine pa i svih prethodnih godina unazad. I mislim da to jest trend na koji u krajnjoj liniji i trebamo biti ponosni ne do kraja zadovoljni, ne zadovoljeni u potpunom smislu. Trebamo se truditi da idemo korak dalje. Rekli ste što smo učinili da poboljšamo stanje za međunarodno zaduživanje pa je to bila izlika da održite kratak politički govor o tome zašto ova Vlada ne valja, zašto pojedina ministarstva valjaju ili ne valjaju. Oko toga se vjerojatno nikada nećemo složiti. Vaše je pravo i mogućnost da tu svoju kritičnu notu iskažete, ja mislim drukčije. Pokazatelji o kojima sam govorio, pa sa te strane možda zlouporabio jer nisam baš najuže govorio o temi nego sam govorio ali mislim da je to i važno i za ovaj Sabor da kažemo o najnovijim trendovima u makroekonomiji, možemo nešto i oko punjenja proračuna. On se također puni i u prvih 6 mjeseci. Prema tome, govorio sam o tome da idemo u pozitivnom smjeru nakon 6 godina i mislim da je to dobro. Naravno da se mi nikada nećemo složiti da li su EU fondovi ispunjeni do kraja ili nisu, da li su projekti gospodina Marasa ispunjeni do kraja ili nisu. Ja, za razliku od vas, mislim da su napravljeni optimalno, gotovo na vrhuncu tih mogućnosti i oko toga u krajnjoj liniji ćemo sučeljavati koplja. Ali nemojte gospodine zastupniče govoriti da sam govorio brojke koje nemaju veze s istinom. To je bila vaša zadnja rečenica, jer su sve brojke ove u punoj istini. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Damir Kajin, replika.
Otkuda početi? Od jedne nelogičnosti koja doista poprima epske razmjere. Ministarstvo gospodarstva imalo je proračun milijardu i 454 milijuna kuna. Uzmimo malo gospodarstvo, 476 milijuna kuna, ili Ministarstvo turizma 220 milijuna kuna. E sad, ono što čovjek jednostavno ne može vjerovati, na strani 59. se iznosi da na osnovi prikupljenih podataka utvrđeno je da je iz javnih izvora na nacionalnoj razini u 2013. godini programima i projektima organizacija civilnog društva dodijeljeno ukupno 560 milijuna kuna putem natječaja, javnih poziva i drugih programa koje su provodila 24 državna tijela. Iz proračuna jedinica lokalne i područne samouprave dodijeljeno im je još milijardu i 44 milijuna kuna. Sveukupno u 2013. iz javnih izvora u RH projektima i programima u organizacijama civilnog društva dodijeljeno je milijardu i 604 milijuna 923 tisuće 803 kune i 68 lipa. Milijardu i 604 milijuna kuna! To je ekvivalent proračuna Ministarstva gospodarstva, od milijardu i 465 milijuna kuna i Ministarstva turizma zajedno. Ja mislim gospodo ako želimo stvarno to gospodarstvo pokrenuti poglavito malo koje je prošle godine imalo pad prihoda u odnosu na planirani izvorni plan od čak 41% da se po tom pitanju nešto mora učiniti. Malo gospodarstvo naprosto krahira, njima tim ljudima je iz dana u dan sve teže, gotovo se usuđujem kazati da ovim malim obrtnicima, zanatlijama itd. je teže od radnika koji kod njih rade. Ponavljam, ove nelogičnosti, ove brojke i ovu jednu ja kažem
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Igor Rađenović.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Zaboravio sam uvodno reći da dakle Vlada u cjelini ima, sastoji se od ministarstava i svako za sebe na neki način odgovara za svoje poslovanje. Zaboravio sam reći da među osam ministarstava u 2013. ako se ne varam 1 od ministarstava je dobilo pozitivno mišljenje, a na kritiku gospodina Borića upravo Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU dakle ima bezuvjetno mišljenje i po PS-u je da tako kažem obavljalo svoj posao. Da se nadovežem na vašu repliku oko znatnog iznosa sredstava koji ide u udruge, ide iz državnog proračuna i znatno više iz lokalnih proračuna, vidimo da su lokalni proračuni po prvi put imali značajniji gubitak u prethodnoj godini prije ovih mini poreznih promjena kada objektivno će imati nešto teškoća oko toga vidimo da lokalne samouprave imaju porast broja zaposlenih u proteklih nekoliko godina za razliku od države koja ima smanjenje broja zaposlenih. To su zdravi pokazatelji tj. zdrave informacije na temelju kojih jedna država, jedna Vlada, jedan Sabor u konačnici može i mora donositi zakone a koji govore o i poreznoj politici između ostalog. I vjerujem da će to biti temelj. Nadovezujem se na onu početnu raspravu oko uvođenja financijske discipline. Pa upravo Zakon o financijskom poslovanju i računovodstvu neprofitnih organizacija je korak naprijed u daleko boljem i kvalitetnijem praćenju utroška raznoraznih neprofitnih organizacija, dakle udruga. I oko toga smo imali dosta kritika zašto smo neke obišli, zašto nismo, da li smo išli dovoljno duboko? Sa jedne strane u Parlamentu imali smo kritiku mnogih udruga da im zadiremo u poslovanje, da im zadiremo u neovisnost, da nije dobro da država toliko upire, ali kažem mislim da se i taj zakon pokazao kao korak naprijed u podizanju transparentnosti upravljanja javnim novcem. Novac koji ide u ovom smjeru, dobro ste rekli gospodine zastupniče, jest velik i dobro je da svi zajedno odlučujemo o tome da on bude i transparentno i učinkovito nadgledan. Hvala lijepa.
Hvala i vama zamjeniče ministra. Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. S obzirom da sam prvi na raspravi vrlo kratko oko dvije stvari. Prilikom donošenja Proračuna za 2015. Vlada je iz Zakona o izvršenju proračuna izbacila odredbu kojom se regulirao iznos javnog duga. Rečeno je da će to biti regulirano Zakonom o fiskalnoj odgovornosti. S obzirom da ste govorili o Zakonu o fiskalnoj odgovornosti zanima me kad će se to dogoditi. A što se tiče financijske discipline ja ne pamtim da je u nalazu Državne revizije stajala konstatacija da je nevjerodostojan prikaz deficita, ne pamtim. Ako je nekad stajalo ja se ispričavam, ali mislim da imam dobro pamćenje. Prvi puta u nalazu Državne revizije se zapravo pojavilo to da je Državna revizija konstatirala da je nevjerodostojan prikaz deficita zbog korištenja različitih računovodstvenih politika. A o tome ću nešto više kasnije. I druga stvar kad ste već spomenuli računovodstvo neprofitnih organizacija molim vas da li se Košarkaški savez vodi po računovodstvu neprofitnih organizacija ili prema Zakonu o računovodstvu?
Odgovor na repliku, poštovani zamjenik ministra Igor Rađenović.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa na ovo vaše zadnje pitanje ima očigledno drugih razmišljanja u javnosti, konačni slučaj reći sportska komisija i ako se ne varam po … [[Upadica se ne čuje.]] kaže mi kolegica Bajo po neprofitnim, dakle po ovome, prema tome trudit ćemo se da u tom pogledu i nastavimo ali uzmite u obzir da ne mogu baš sve iz glave ovako odgovoriti ko na ispitu. Nisam se baš spremao za taj dio ispita pa ću vam govoriti oko toga budući da je kolegica Bajo kontinuitet i struka u tom pogledu i jedan od glavnih pisaca ovoga zakona kojega sam spomenuo, pa računovodstvo neprofitnih organizacija. Kritika oko javnog duga koji nije, da nama je metodologija bila ista sve ove godine, e sad revizija je ušla nešto dublje i to je ona moja rečenica koju uvijek važem da kažem zašto je dobro da tako ulazi i zašto je dobro da budu što je moguće precizniji i strožiji da tako kažem u ocjenjivanju trošenja novca proračunskih korisnika. Ja se sjećam neka moja bivša vremena su bila vezana uz Grad Zagreb pa je nalaz državne revizije u Gradu Zagrebu bio 7, 8 stranica prve godine, danas je na 200 stranica. Nije se puno toga promijenilo u poslovanju Grada Zagreba. Jednostavno državna revizija ima veće kapacitete, veću mogućnost, bolje su organizirani da mogu dublje i jače uči oko pregleda određenih situaciju. I dobro je da je tome tako. I moramo svi zajedno pomoći da bude još više u tom smjeru. To je razlog zašto je ovih 300 milijuna razlike. Što se tiče Zakona o fiskalnoj odgovornosti i javnoga duga, zapravo javnog duga koji je definiran u Zakonu o proračunu, ovo što ste rekli, što smo ga izbacili van da rekli smo da ćemo ga staviti u Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Nismo dosad donijeli pred vas Zakon o fiskalnoj odgovornosti jer čekamo stav Europske komisije u tom pogledu. 6.7.je sastanak u Zagrebu, vjerujemo, mi smo apelirali da ćemo u tom pogledu dobiti konačan odgovor na naše prijedloge. Vjerujemo i nadamo se da taj konačan odgovor ćemo čuti na sastancima 6.7., kažem za nekoliko dana u ponedjeljak u Zagrebu i da ćemo onda biti spremni da pred Sabor donesemo Zakon o fiskalnoj odgovornosti zajedno sa tom odredbom. Hvala gospodine predsjedniče.
Hvala lijepa. Moje upozorenje sa predsjedničkog stola, dakle Sabor nije arbitar niti daje vjerodostojna tumačenja izvan poslovnikom predviđene procedure. Pa svako stajalište ovdje ne obvezuje Sabor ako nije po proceduri predviđenoj Poslovnikom. Hvala lijepa. … [[Upadica se ne čuje.]] Hvala lijepa. Morao sam to reći jer je to važno radi javnosti. … [[Upadica se ne čuje.]] Kolega Šuker ako želite biti arbitar morat ćete, ona nemojte dobacivati. Hvala lijepa. Imamo repliku poštovanog zastupnika Dujomira Marasovića.
Štovani gospodine predsjedniče Sabora, gospodine zamjeniče ministra iznenađen sam svim onim što ste rekli. Vaše izlaganje je jedan običan pamflet, možemo još dati predizborni pamflet i ništa više. Možemo fonogramom ustanoviti da sam prije godinu i pol dana rekao ako ne promijenimo gospodarsku politiku da će nam biti gore nego Grčkoj. Vi ste gori od … [[Govornik se ne razumije.]] jer oni makar daju penzionerima, a vi razbacujete lopatama novac onome kome ne treba u ovoj državi, vašim uglavnom trabantima koji će sutra izaći na ulicu, danas šute. Uglavnom u ove 3,5, 4 godine zaduženost Hrvatske ste doveli sa 48% na 90%, znači 10% godišnje BDP-a pravite duga. I ako bi još bili 4 godine na vlasti, to je 140, 150% gore nego u Grčkoj. Nije deficit države to što ste rekli nego je 20 milijardi, 20 milijardi. A inače i podatke govorite netočno. Kad sam rekao pamflet, rekli ste da je zdravstvo potrošilo 22 milijarde, evo ovdje lijepo s interneta ja skinuo što ste vi potpisali 23 milijuna 765, 23 milijarde i 765 itd. Znači ni to točno ne govorite. To vam je samo kao jedan argument. Dakle, u svakoj korektnoj, odnosno normalnoj državi ova Vlada bi trebala, u pristojnoj državi, dat ostavku i raspisat hitno izbore. Jer ako ovako se nastavi uistinu će nam biti gore nego u Grčkoj, lupit ćemo glavom u zid, a nećemo više imati andola niti tableta da izliječimo glavobolju.
Nadam se odgovoru od zamjenika ministra Igora Rađenovića. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Pa rekli ste gospodine uvaženi zastupniče Marasoviću da ste vi iznenađeni sa mojom raspravom, da je ona običan pamflet i ja sa vašom replikom nisam iznenađen, navikao sam se i nemam šta dodati. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Frano Matušić replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa mogli bi parafrazirat Shakespearea i reći "Nešto je trulu u državi Hrvatskoj." Naime, naravno Shakespeare je to napisao da ako niste znali. Dakle imao činjenicu da zamjenik ministar dolazi pred Hrvatski sabor i govori da je deficit u prošloj godini 4,1%. To nije istina. Zašto? Zato što je Državni zavod za statistiku objavio da je u prošloj godini deficit bio 18,8 milijardi kuna što predstavlja 5,7% BDP-a. Državna revizija je rekla da vaši podaci nisu pouzdani. To piše u nalazu državne revizije kad govorimo o deficitu države. Dakle, 5,7% BDP-a a ne 4,1 kao što vi ovdje uvjeravate hrvatsku javnost. Vaš problem je još veći zato što po takvoj vrsti obračuna i takvom praćenju postupa Europska komisija i Europska komisija temelji svoj fiskalni nadzor upravo nad zemljama članicama EU upravo na takvom obračunu tj. metodologiji ESA 2010. I tu je vaš problem. Mi po vama vjerojatno ne bi bili ni u proceduri prekomjernog deficita, vjerojatno. Dakle kako možete doći pred hrvatsku javnost danas kad imamo podatke Državnog zavoda za statistiku koji jasno kaže da je deficit prošle godine bio 18,8 milijardi kuna ili 5,7% BDP-a, kako možete doći ovdje i reći da je deficit 12,8 milijardi kuna ili 4,1%? Koga vi tu obmanjujete, koga želite obmanuti? Europsku komisiju koja isto kaže da je deficit u Hrvatskoj bio 5,7% jer priznaje upravo ovu metodologiju koja je rađena u DZS-U. Govorite dug opće države je točno rekao kolega Marasović, on je sa 48% narastao na 85% u vašem mandatu.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra Igor Rađenović.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi gospodine zastupniče nisam bio dovoljno koncentriran u startu dok sam govorio da vidim da li ste vi bili prisutni u dvorani i da li ste slušali moj govor. Ja sam rekao nekoliko rečenica upravo u tom smjeru da govorim o nacionalnoj metodologiji, da sam i na Odboru za financije i često javno govorio o ESA metodologiji ESA 2010.i da je dobro da ju imamo, ali da u ovom Saboru sve ove godine i manda ove Vlade i prethodnih vlada razgovaramo i govorimo o nacionalnoj metodologiji kao što se to događa i u svim drugim parlamentima u Europi. Statistička metodologija je nešto drugo, statistička metodologija ESA 2010.nam pomaže da usporedimo deficite i da nije nikakva tajna, deficit po ESA-i za proteklu godinu je 18,7% to je objavio DZS, 18,7 milijardi kuna i sa te strane to je javan podatak i imate ga svagdje i na našim web stranicama i o tome uvijek komuniciramo i komuniciramo prema Europi. Ali ono što je bitno proračun na kojoj se metodologiji donosi na toj metodologiji se mora izvještavati. Prema tome, ne manipuliramo sa brojkama. Oko te situacije neću dalje govoriti. Ali ako me već izazivate i ako govorim po ESA metodologiji isti taj DZS je objavio ESA metodologiju unazad vremenski svega 2011.i najveći deficit u toj seriji je 2011.iznosio 25 milijardi kuna. Znači nije dobro da ovdje politiziramo, ja sam se trudio i trudim se da ne politiziram, ali evo sada sam izazvan prema tome ako gledamo po istoj metodologiji proračun 2011.je zadnja godina mandata vlade HDZ-a na čelu sa gospođom Jadrankom Kosor iznosio 25 i nešto milijardi kuna. Prema tome dobit ću odgovor na to i sa zadovoljstvo saslušati, ali neću dalje. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Vrlo ste korektni poštovani zamjeniče ministra. Poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine zamjeniče ministra. Kada Državni ured za reviziju jednoj slaboj ekipiranoj jedinice lokalne samouprave utvrdi uvjetno mišljenje na vođenje proračuna zbog toga što u proračunske rashode nisu uključeni svi rashodi u tekućoj godini onda ja to mogu prepisati neznanju te slabo kadrovski ekipirane jedinice lokalne samouprave. Ali kada Državni ured za reviziju iz tih istih razloga utvrdi Ministarstvu financija uvjetno mišljenje na vođenje proračuna i to Ministarstvo financija educira diljem države zaposlenike u lokalnoj samoupravi kako voditi općinski ili gradski proračun onda ja to prepisujem namjeri da se siva i turobna stvarnost prikaže ružičastom odnosno boljom nego što je ona je. Dakle isključivo se ovdje radi o namjeri kako bi se prikazalo boljim stanje javnih financija nego kakve su one u naravi. I ako tome još dodamo da je MMF i da je Povjerenstvo za fiskalnu politiku reklo da deficit nije 4,1 nego 5,7 onda je po meni skandalozno, ali … vi preko toga prelazite i na to ne osvrćete i to relativizirate. I kada već govorim o urednom vođenju državnog proračuna mene bi interesiralo s obzirom da je ministar pomorstva, prometa i infrastrukture gospodin Siniša Hajdaš Dončić najavio u 9.mjesecu početak radova na Pelješkom mostu jeli negdje na pozicijama državnog proračuna ili izvanproračunskih korisnika ili Hrvatskih cesta osigurana stavka kojom bi se moglo transparentno zakonito ući u financiranje gradnje Pelješkog mosta u 2015.godini ili je to možda jedan od napuhanih balona u predizbornoj kampanji. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra Igor Rađenović.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo već drugi po struci ne ekonomist tumači što je proračun, a što nije deficit proračuna. Jasno ću ovdje ponoviti, da proračun po ESA metodologiji deficit proračuna je 5,7 lijepo ste rekli, jeste i jedan je od najvećih deficit proračuna, jedan je od najvećih u europi, da, ali je manji nego prethodnih godina i trend je pozitivan. Dakle izvješće o ovom proračunu mora biti po keš metodologiji i ako ćemo mijenjati pravila, mijenjamo ih zajedno i izvještavamo po ESA metodologiji. I mislim da ćemo biti prva zemlja u Europi ili ima neka skandinavska, nisam siguran jedna ili dvije zemlje, prema tome sve zemlje izvještavaju po keš principu. Dogovorimo se drukčije, predložite promjenu zakona pa ćemo drukčije razgovarati pa ćemo raditi definiciju. Kažem stari proračun napravili smo za 2011.po ESA metodologiji i on je bio 25,6 milijardi i ja to moram ponoviti. Što se tiče otvaranja radova na Pelješkom mostu, ne mogu se ovog časa sjetiti da li je 3 ili 4 puta bilo svečano otvorenje radova, neposredno pred izbore, ne mogu se sjetiti. Ne mogu se sjetiti koja marketinška agencija je stotine hiljada ili milijune kuna uložila u to da bude što svjetlije, što bolje, ne mogu se sjetiti što je bilo na meniu, ne mogu se sjetiti nikako jer nisam bio tamo. Mogu samo po medijskim izvještajima. Ali znam da nijednom i nikada nije bilo planirano u proračunu ili je bila neka simbolična svrha. Prema tome, gospodine Bačiću nemojte držati takve lekcije. Ukoliko jer nisam vidio tu najavu gospodina Hajdaša, ukoliko nije godina još traje neće se krenuti u nikakve akcije ukoliko sredstva ne budu osigurana. Za sve moraju biti osigurana sredstva u proračunu i to je ono što je dobro u ovoj Vladi i u koliko nisu teoretski je još moguće da se osiguraju i rebalansom proračuna. prema tome nemojte nam imputirati da radimo ono što ste vi radili. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Iscrpili smo replike i odgovore na replike. Da li predsjednici radnih tijela odbora Hrvatskog sabora žele iznijeti svoja izvješća? Da. Poštovani zastupnik Zdravko Ronko, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo jel tako kolega Ronko?
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, zamjeniče ministra sa suradnicom. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo na svojoj 46.sjednici održanoj 10.lipnja 2015.raspravio je Prijedlog godišnjeg izvještaja o izvršenju Državnog proračuna za 2014.godinu i to kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnom izlaganju predstavnik ministarstva iznio je osnovne podatke i elemente koji su obilježili proračun 2014. godine a u raspravi je iznesen podatak da je izvršenje plana na razdjelu Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja iznosilo nešto više od 769 milijuna kuna što je više od planiranog u iznosu od 103 milijuna kuna. Odnosno od 103% više od … [[Govornik se ne razumije.]] To je dijelom rezultat provođenja Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama te je po toj osnovi u proračunskim jedinicama lokalne i područne samouprave te državnom proračunu uplaćeno oko 880 milijuna kuna s dinamikom daljnjeg rasta te su u proračune općina i gradova dodatno počela pristizati i značajna sredstva iz komunalnog doprinosa te komunalne naknade. Budući da je Zakon o saniranju posljedica katastrofe na području Vukovarsko-srijemske županije propisano da će se obnova zgrada stradalih u poplavi u svibnju 2014. financirati između ostaloga i sredstvima naknade za legalizaciju i za obnovu zgrada na području pogođenom katastrofom utrošeno je oko 130 milijuna kuna a tijekom ove godine iz istih izvora za obnovu utrošeno je dodatnih 25 milijuna kuna. U raspravi je istaknuto da su osim sredstava prikupljenih primjenom Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, za obnovu zgrada na poplavljenom području utrošena i proračunska sredstva osigurana prošlogodišnjim rebalansom na poziciji APN-a 100 milijuna kuna, te sredstva iz proračuna 2015. u iznosu od 161,5 milijuna kuna. Naglašeno je da je obnova zgrada na području pogođenom poplavama u svibnju 2014. do sada utrošeno 416 milijuna kuna a sredstva za obnovu iz APN-a već su potrošena. Sredstva za dovršetak procesa obnove poplava pogođenog područja osigurati će se iz prikupljenih naknada za legalizaciju. U raspravi je također izraženo i mišljenje da bi ubuduće u državnom proračunu trebalo osigurati više sredstava za slučaj katastrofe kako bi se sredstva moga raspodijeliti na područja koja su pogođena jakom elementarnom nepogodom. Nakon provedene rasprave Odbor za poslovno uređenje i graditeljstvo odlučio je većinom glasova, 6:1 predložiti Hrvatskom saboru da se prihvati godišnje izvješće. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani predsjedniče odbora. Da li drugi predsjednici, predstavnici? Da. Poštovani zastupnik Frano Matušić. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime Nacionalnog vijeća za praćenje za praćenje provedbe Strategije borbe protiv korupcije koje ima status radnog tijela kao što znate. Mi smo raspravljali o Izvješću državne revizije u dijelu koji se…
Oprostite kolega, koje radno tijelo?
Nacionalno vijeće za praćenje provedbe Strategije borbe protiv korupcije …
Niste vi radno tijelo Hrvatskoga sabora, oprostite. Ne.
Imamo status radnog tijela.
Nemate. Nacionalno vijeće je nešto drugo. … [[Upadica se ne čuje.]] Pročitao sam Poslovnik, ajde ga nađite Poslovniku [[Upadica: Nađite pa ćete vidjeti Nacionalno vijeće status drugog radnog tjela.]] Nema [[Upadica: Drugo radno tijelo.]] Hvala vam lijepa. Hvala vam lijepa, ne, nećemo kršiti Poslovnik.
Izgleda da se ne želi čuti mišljenje Nacionalnog vijeća.
Čuti ćemo, dajte izvještaj sutra, dajte izvještaj, dajte izvještaj. Ne želimo kršiti Poslovnik kolega i nećemo više raspravljati oko toga. Da li druga radna tijela žele ili ne žele? Ne. Idemo u raspravu. U raspravu idemo u 20 minuta po klubovima. Na redu je klub Hrvatske demokratske zajednice i poštovani kolega Ivan Šuker. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicom, gospodine glavni državni revizoru sa suradnicima. Kolegice i kolege u ozbiljnim trenucima jedna vrlo ozbiljna tema koja ne trpi nikakvo politikanstvo. Jer Grčka je najbolji primjer što se događa sa onima koji politikanski žele riješiti ozbiljne stvari. Zato bih ja prije samog osvrta oko i mišljenja kluba Hrvatske demokratske zajednice oko proračuna za 2014., iznio nekoliko konstatacija koje su naprosto neoborive i činjenične a svatko od vas se može o njima, isto tako i hrvatska javnost razmisliti i promisliti. Prvo je da drugu godinu zaredom Fiskalno povjerenstvo kaže da nije ispunjeno fiskalno pravilo. Fiskalno povjerenstvo je na određen način i tijelo ovog Visokog doma i vrlo interesantno da mi već drugu godinu vrlo benevolentno prelazimo preko toga što Fiskalno povjerenstvo kaže da nije ispunjeno fiskalno pravilo. Druga je činjenica koju ne može nitko osporiti jer je ona naprosto istinita da je Hrvatska u zadnje 3 godine zemlja sa najvećim prirastom udjela javnog duga u BDP-u od svih članica Europske unije čak i od Grčke. To su činjenice. Dakle mi smo u zadnje 3 godine imali prirast preko 30% udjela javnog duga u BDP-u. Treća stvar koja je najopasnija i najgora a to je da premija rizika na kredite jedino Grci imaju veću premiju rizika na kredite od Republike Hrvatske i ona vam se kreće ovisno o stanju na financijskom tržištu između 2,75 i 3,25, dok recimo Slovenci imaju 0,75 ili prevedeno u startu, Hrvatska država, hrvatski građani, hrvatsko gospodarstvo plaćaju kamate za 2%-tna poena više. Dakle to su činjenice i one su naprosto takve i nitko ih ne može nažalost u ovom trenutku promijeniti. Međutim, ono što se definitivno danas kada raspravljamo u ovom Visokom domu o ovoj temi, postavlja pitanje koliki je stvarni deficit državnog proračuna Republike Hrvatske. Da li je to ovo što govori Vlada ili je to ono što je rekao Međunarodni monetarni fond i što je rekao EUROSTAT ili je to ono što je rekao i Državni ured za reviziju jer ako već Vlada tvrdi da ima nekakvu nacionalnu metodologiju pa dajte konačno pobrojite u čemu je to razlika između nacionalne metodologije i EUROSTAT-a. I druga stvar da se osvrnemo na tu 2011. Vrlo interesantno da si je Vlada dala truda prije dvije godine da po EUROSTAT-u 2010. izračuna koliki je bio deficit 2011. Po tom deficitu kako su ga oni računali za 2011. danas Hrvatska ima deficit od 23 milijarde kuna. Zašto? U deficit 2011. su uračunata sva jamstva koja je Hrvatska država preuzela u programu restrukturiranja brodogradnje u iznosu od 9,5 milijardu kuna. Isto tako unutra je uključen i povrat duga umirovljenicima i još neke druge stvari i zato je taj deficit narastao s 15 na 20,5 milijardi. Da se na takav način uračunaju sva jamstva koja su dana Hrvatskim željeznicama dolazimo do čega dolazimo, no ostavimo to po strani. Ovo su činjenice koje isto tako ne može nitko izmijeniti. Međutim, što nam ovo izvješće o izvršenju Državnog proračuna nudi i potvrđuje? Dakle dvije osnovne strane, s jedne strane izvršeno je dodatno porezno opterećenje na hrvatske građane i hrvatsko gospodarstvo i druga stvar, na rashodovnoj strani se vidi da nisu provedene strukturne reforme, pa da krenemo. Dakle, povećana je stopa PDV-a za usluge u ugostiteljstvu, ne za turizam kompletno, sa 10 na 13% i to vam je po prilici negdje oko milijardu i još nešto kuna. Povećane su trošarine na benzin i na cigarete, povećani su porezi na igre na sreću, povećani zdravstveni doprinos sa 13 na 15% i to vam je negdje cca oko 2 milijarde kuna. Također drugi stup mirovinskoga po ničemu se ne računa u prihode, međutim oni su si ga računali ali u 2015. tog drugog stupa mirovinskog nema i to vam je 2,9 milijardi kuna. Također, stalne priče potpredsjednika Vlade Grčića i njegovih kolega iz Vlade kako je Hrvatska vrlo uspješna u povlačenju sredstava iz EU fondova, u ovom izvješću o izvršenju državnog proračuna je dobilo potvrdu da je priča sasvim drugačija i da su rezultati sasvim kontra, dapače dijametralno suprotni. Dakle u godinu se ušlo sa pričom da će se povući negdje oko 4 milijarde i 300 iz EU fondova pa se onda to rebalansom prvim smanjilo, pa se drugim rebalansom smanjilo na 2 milijarde 900, međutim povukle su se samo 2 milijarde i 100. I to je naprosto odgovor da li je netko bio uspješan ili netko nije bio uspješan. I kolegice i kolege, da smo tu bili uspješni onda bi deficit državnog proračuna bio za 2 milijarde kuna manji. Dakle to su činjenice od kojih se ne može pobjeći. Rashodovna strana, dakle ona naprosto potvrđuje da nisu provedene strukturne reforme. Određene uštede koje su postignute kod troškova za zaposlene i materijalnih troškova za zaposlene su isključivo posljedica neizvršavanja odredbi ugovorenih kolektivnim ugovorom koji će … sigurno imati jednu trakavicu od sudskih tužbi i pitanje je koliko će u konačnici to koštat. Pa ako ste čitali onaj podatak iz nalaza Državne revizije mislim da je njihova ocjena i procjena da potencijalni troškovi zbog sudskih tužbi u narednom periodu su 3,5 milijarde kuna. Ono što je konstatacija i Državne revizije, ono što govorimo i mi iz kluba HDZ-a već jako dugo, a to je da se u evidenciji javnih financija počela primjenjivati različita računovodstvena pravila i vrlo teško je konzistentno pratiti kad u financijskom planu ministarstvo, zapravo u financijskom izvješću ministarstva imate jedne podatke a u izvješću o izvršenju državnog proračuna imate druge podatke. Dakle ako se primjenjuje ta nacionalna metodologija onda treba svim proračunskim korisnicima naprosto narediti da to svi moraju primjenjivati pa će onda to biti konzistentno i bit će vrlo jednostavno pratiti. Pa tako npr. 360 milijardi u Ministarstvu gospodarstva, Ministarstvo gospodarstva se zadužila preko factoringa da pokrije obveze u brodogradnji. To su prikazali u svom financijskom izvješću dok istovremeno Ministarstvo financija prilikom izrade izvješća o izvršenju državnog proračuna to nije prikazalo. 100 milijuna za HBOR. Točno se sjećam ovdje rasprave o sredstvima za HBOR. To su sredstva koja je Ministarstvo financija osiguralo kao financijska sredstva za potporu HBOR-u za osiguranje izvoza. Međutim nažalost, oni koji su ta sredstva trebali koristit na takav način nisu ih koristili na takav način nego na drugi i ta sredstva su u principu koristili za provođenje aktivnosti pojedinih ministarstva zato što su to htjeli resorni ministri i onda ta sredstva se više ne mogu tretirati kao sredstva iz računa financiranja nego se moraju tretirat naprosto kao redovni trošak poslovanja i to je 100 milijuna kuna. Dakle jedna dobra namjera zbog toga što ministri nisu u stanju izvršiti ono kako treba nego žele financirat neke aktivnosti, nažalost dovedena su u situaciju u koju nas dovodi, a to je da smo ne vjerodostojni. Ono što govorim već dugo, a to je koliko su stvarne dospjele obveze u hrvatskom zdravstvu. Kolegice i kolege, mi smo prošle godine čuli od ministra zdravstva, od predsjednika Vlade pompozne najave sad će se situacija u zdravstvu riješiti jer mi smo iz riznice izdvojili zdravstvo u Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. Ali ako se sjećate vi u financijskom planu HZZO-a niste imali niti lipe osigurano za pokriće gubitaka iz prethodne godine, ali isto tako toga nemate niti u prijedlogu proračuna, zapravo u proračunu koji je usvojen ovdje u ovom Visokom domu nemate predviđeno milijardu i 800 milijuna za pokriće dospjelih obveza iz prethodne godine, a već sad se kaže da za prvih 6 mjeseci minus u zdravstvu, bez obzira zbog sjajnih rezultata pod navodnicima i izlaska iz Riznice negdje oko milijardu kuna. Pa kad to sve skupa zbrojite to vam je dvije milijarde i 800 milijuna kuna, a na kraju kad budem govorio nešto o nalazu Državne revizije onda ću se na to osvrnuti. I gdje smo došli? Došli smo do deficita od 18,7 milijardi ili 5,7% bruto domaćeg proizvoda. Pitanje je kakav će biti tretman ovih 5, 6 milijardi jamstava svake godine koje se daju poduzećima Hrvatskih željeznica HŽ Cargu, HŽ Infrastrukturi itd. Kakav će njihov statistički tretman biti? Ali držimo se ovih 18,7 milijardi sa velikim upitnikom koliko još tu nije evidentirano zdravstva i koliko nije evidentirano ovoga. I za kraj ove priče oko izvršenja proračuna u ovom dijelu, dakle u ovom trenutku svaki zaposleni Hrvat na leđima nosi 250 000 kuna javnog duga. U protekle 3 godine ove Vlade svaki zaposleni Hrvat je dobio 75 000 javnog duga na svoju grbaču. Ili ako uzmete negdje po prilici oko 70-tak tisuća javnog duga je u ovom trenutku na leđima svakog hrvatskog građana. Međutim, 2014. je gotova, gotovo je 6 mjeseci 2015. i ono što mene najviše zabrinjava je kakva će situacija biti na kraju 2015. Zašto? Zato što su stvorene neke obveze koji će biti trošak ove godine, a u 2016. nema više prihoda iz drugog stupa mirovinskoga, a Vlada strukturnim reformama nije praktički pokrila ni jednu rashodovnu poziciju da zakrpa tih 2 milijarde i 900. Dapače, najavljuje neka nova porezna rasterećenja koja pitanje je kako ćete ukalupiti u proračun. Lijepo je biti populista. I u Grčkoj su došli neki populisti, pa vidite gdje su danas. A ovo što se sad događa sa javnim financijama i kolegice i kolege, nemam se namjeru oko ovoga što ću reći prepucavati. Kad pogledate nalaz Državne revizije oko konstatacije kako se vodi evidencija u državnim javnim financijama onda je tu vrlo teško govoriti o bilo kakvom redu. Ali otom, potom. Ono što je definitivno potrebno u ovom trenutku napraviti je napraviti rebalans proračuna, jer onaj proračun koji smo mi donijeli i mjere koje je Vlada poslala u petom mjesecu u Bruxelles nemaju veze jedno s drugim. Dakle, u ovom trenutku proračun se izvršava napamet. Ja to ovdje javno kažem zato što je tu i predstavnik Državne revizije. Dakle, Vlada u onom trenutku kada je donijela mjere za sprječavanje prekomjernog deficita je morala donesti i rebalans proračuna. I zadnje pitanje kad govorimo o izvršenju proračuna, da li itko razmišlja što će biti ove godine sa jedinicama lokalne samouprave. Da li itko razmišlja da u ovom trenutku mnoge jedinice lokalne samouprave na području od posebne državne skrbi su pred blokadom računa. Nikada u povijesti Hrvatske države se nije dogodilo, a to je od '94. godine kad je počeo povrat poreza na dohodak jer on se primjenjuje od 1.1.'93. godine se nije dogodilo da je Ministarstvo financija slalo dopis jedinicama lokalne samouprave da moraju toliko i toliko novaca imati za povrat poreza na dohodak. Ako je Vlada rekla da je onim sredstvima osigurala pomoć tim jedinicama da iz toga vraćaju sredstva poreza na dohodak, pa zašto im iz tih sredstava ako danas planira za sutra da će šta ja znam općina x, y treba imati povrat poreza na dohodak 50000 pa zašto im iz tih sredstava ne prebaci 50000 i na takav način riješi problem. Međutim, definitivno je činjenica da izmjenama Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave i izmjenom Zakona o porezu na dohodak jedinice lokalne samouprave su ostale bez milijardu i 800 milijuna kuna. O tome treba govoriti danas, a ne u šestom mjesecu sljedeće godine. Jer u šestom mjesecu sljedeće godine te jedinice će biti u velikim problemima kao što su u velikim problemima i u ovom trenutku. Dakle, sve ovo na žalost upućuje da je Hrvatska tu gdje je i da sve ove priče oko nekakvih pozitivnih makroekonomskim pokazateljima se na žalost neće promijeniti niti za trunku što se tiče ovih ocjena na početku. A sad nešto o nalazu Državne revizije. Dakle, kako Vlada funkcionira najprije je praktički Ministarstvo financija trebalo dostaviti imena odgovornih osoba za provedbu strateških planova za razdoblje 2015./2017. Deset obveznika je dostavilo to Ministarstvu financija, 28 nije. Pametnom dosta, a one ostale nemam namjeru više uvjeravati. Druga stvar, da su poslovi vezani za strateško planiranje i organiziranje na razini posebnih ustrojstvenih jedinica što je trebalo s obzirom na važnost i značaj i ulogu koje ministarstvo ima, financije ima u uspostavi razvoja sveukupnog procesa strateškog planiranja. Sjetite se kad smo ovdje u ovom Visokom domu raspravljali o strateškom planiranju što smo tada upozorili. Ne može ministarstvo koje nije ekipirano, koje nema iskustva voditi nešto što je isključivo može voditi Ministarstvo financija, isključivo. Ali tu smo gdje jesmo. Državni ured za reviziju je mišljenja da ciljevi sanacije zdravstva koji se odnose na svođenje rokova, ispunjavanje novčanih obveza i rokova utvrđene zakonom te reorganizaciji, racionalizaciji poslovanja kako bi se osigurala stabilnost poslovanja nisu postignuti iako su za sanaciju … [[Govornik se ne razumije.]] utrošena značajna sredstva jer su dospjele obveze zdravstvenih ustanova i HZZO-a dalje značajne. Dakle, niti Državni ured za reviziju ne može sa velikom točnošću reći kolike su obveze Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. I na kraju moram nešto progovoriti bez obzira što se možda izlažem osobno određenim napadima i svemu, ali na to sam se naviknuo dok sam bio ministar. Međutim, kao saborski zastupnik moram progovoriti o nečemu ali na malo drugačiji način, a to je privatizacija Croatia osiguranja. Dakle, ne ulazeći uopće u to tko je kupio i za koliko je kupio. Ljudi su se pošteno javili na natječaj, platili daleko više od neke cijene koja je bila međutim zašto ovo govorim? Smatram da su se tu naprosto dogodile neke stvari koje se nisu trebale dogoditi. Zašto se smanjivao temeljni kapital Croatia osiguranja? Zašto se temeljni, zapravo ne, vrijednost imovine smanjila? Zašto je smanjenje te vrijednosti imovine za 100 i još nešto milijuna veća od temeljnog kapitala Croatia osiguranja? Ako se trgovalo sa dionicama Croatia osiguranja, sa iznosima koji su bili iznad 5000 kuna po dionici a u knjigama dionice Croatia osiguranje vrijede 1400 kuna zašto se i tu nisu izvršile određene korekcije? Međutim, ono što mi stvara najveću zabunu i naprosto ne mogu razumjeti zašto se to dogodilo to je dokapitalizacija. Dakle, ponuditelj je izvršio dokapitalizaciju onako kako je ponudio i kako je usvojeno. Međutim, vrlo interesantan je način u što su utrošena ta sredstva dokapitalizacije. Dakle, za sredstva dokapitalizacije ponuditelj je kupio, dobio ustvari 122 442 dionice ili 28% i za to je platio 681 milijun, međutim vrlo je interesantno da su te dionice kupljene po 7140 koliko su kupljeni i onih 39%, ali kad se donosila odluka o dokapitalizaciji dakle dokapitalizirano je društvo po vrijednosti dionica 1400 kuna, a ostatak između od uplaćenih iznosa od dokapitalizacije od 680 tisuća kuna je veli iskazano u rezervama kapitala odnosno premiji za emitirane dionice. To je nešto što je vrlo čudno. Dakle, skupština društva je morala donijeti nekakvu odluku. Ne znam kako možemo govoriti o dokapitalizaciji na dionice od 1400 kuna ako je vrijednost dionica na tržištu, dakle na javnom nadmetanju postigla vrijednost 7140 kuna. No, to je tako kako je. Naprosto ne želim govoriti o tome da li je trebalo ići po ovom ili po onom zakonu. Ovo su financijske stvari o kojima se trebalo itekako razmišljati i promišljati. I definitivno Croatia osiguranje nije trebala smanjivati vrijednost imovine, nije trebala dokapitalizacija jer i za vrijeme one Račanove koalicijske Vlade i za vrijeme HDZ-ove Vlade nije povlačena dobit iz Croatia osiguranja i ona je temeljem toga imala zadržanu dobit iz prethodnih godina preko 300 milijuna kuna. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Imamo prijavljeno 10 replika ali prije replika imamo prijavu povrede Poslovnika. Poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Povrijeđen je članak 54. kojim mi niste dali kao predsjedniku radnog tijela, govorim radnog tijela, da iznesem stajalište tog radnog tijela. A to radno tijelo je Nacionalno vijeće za praćenje provedbe Strategije borbe protiv korupcije. Jer je osnovano temeljem članka
Shvatio sam želite reći da sam povrijedio. Hvala vam lijepa.
Da, kao drugo radno tijelo.
Hvala lijepa, shvatio sam. Ostajem kod onog što sam vam rekao prilikom izlaska. Konzultirao sam i Odluku o osnivanju radnog tijela i vidite koja je vaša nadležnost. Kao predsjednik to sasvim sigurno znate i morate znati inače ćete povrijediti vlastitu odluku na temelju koje radite. A u Poslovniku za koji sam ja odgovoran niste navedeni kao radno tijelo. Hvala lijepa [[Upadica Matušić: Kao drugo radno tijelo.]] Niste navedeni kao radno tijelo, rekao sam vam. Hvala lijepa [[Upadica Matušić: Mi smo formirani temeljem članka Ustava 80.]] Dužan sam vas još upozoriti i uputiti ako niste zadovoljni sa mojim tumačenjem Poslovnika obratite se nadležnom tijelu Hrvatskog sabora pa ćemo demokratski zatvoriti spor [[Upadica Matušić: Jel' to nadležno tijelo u Kockici, gdje?]] Koja kockica kolega Matušić? Nisam vas razumio koja kockica? … [[Upadica se ne razumije]] Prisavlje? Kakve ima veze Kockica sa tumačenjem Poslovnika? Recite na glas da čujemo. … [[Upadica se ne razumije]] Recite kolega Matušić, imate priliku i recite.
Ostalo je u podsvijesti.
Kome?
Pa očito vama.
Meni? Hvala lijepa. Mislim da ste promašili i temu i osobu i vrijeme. A to je samo znak vaše nervoze. Meni to ne smeta, da vam budem iskren, čak da ste u pravu. Hvala vam lijepa. Dakle, idemo na replike. Prva replika i poštovani zastupnik Ivo Jelušić.
Poštovani kolega Šuker svoje izlaganje u ime kluba HDZ-a počeli ste sa Grčkom. Mislim da to nije dobro. Da, počeli ste s Grčkom, mislim da to nije dobro jer bilo kakvo poređenje Hrvatske kada je riječ o financijama, o stanju proračuna sa Grčkom nije dobro iz više razloga. Prvo, što to nije isto i nismo na sreću u istoj poziciji kao što je Grčka, a i bilo kakva insinuacija i spominjanje Grčke u kontekstu rasprave o proračunu i stanju državnih financija zaista nije dobro. Drugo, što to nije domoljubno. Znate ne treba, mi imamo određenih problema kao država, nemamo ih od jučer, imamo ih godinama, i nije dobro još više ocrnjivati situaciju nego što je. To nije domoljubno. Nije to lijepo, pogotovo nije lijepo od stranke koja se smatra i koja je, koja se smatra stožernom strankom domoljubne koalicije. Je li za vas domoljublje jedino kada ste vi na vlasti, a kada su drugi na vlasti e onda u Hrvatskoj ama baš ništa ne valja. I treća stvar, najspominjanija stranka i osoba Tsipras iz Syriza koji se ovih dana spominju nisu doveli Grčku u ove probleme, Grčka je u problemima od prije. Oni pokušavaju riješiti, dobro ili ne otom potom, ali pokušavaju. Prema tome, svako poređenje i započinjanje rasprave sa Grčkom nije dobro, pogotovo ne dobro od HDZ-a koji je dobrim djelom kumovao svim ovim našim problemima i koji je dvadesetak, osamnaest, dvadeset godina bio na vlasti u Hrvatskoj. Pa i kad govorite o deficitu, dakle ponovno govorite o 18 milijardi iako po našoj metodologiji vidimo da je 12,8. O toj metodologiji o kojoj vi govorite kad bi se promijenila, vi se samo u zadnje 3 godine vaše vladavine od 2009.do 2011. napravili 64 milijarde duga po toj metodologiji na koju se vi pozivate. To je 23% ukupnog javnog duga Hrvatske.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Gospodine predsjedniče riskiram da dobijem opomenu, međutim rekao sam da u trenucima ovakve teške situacije kad je Grčka, i to je bilo jedino spominjanje Grčke, se ne smije dozvoliti politikantstvo. A sad ću dodati politikantsko lupetanje jer kolega Jelušić definitivno Hrvatska ima najveći prirast udjela javnog duga u BDP-u protekle 3 godine. Definitivno Hrvatska u protekle 2 godine nije ispunila fiskalno pravilo i definitivno Hrvatska u ovom trenutku ima najveći rizik kreditni poslije Grčke. I ja sam samo rekao kad sam spominjao politički populizam onda sam govorio o Grčkoj. I nisam uopće to povlačio paralelu ni s ovom ni s bio kojom Vladom, nego općenito. Druga stvar, kolega Jelušiću kad bi se koristilo ovako kako vi računate onda je deficit ove države u ovom trenutku 22, 23 milijarde kuna to je činjenica i od toga ne možete pobjeći. Zato sam rekao kad ste govorili o 2011., a to sam vam rekao prije 2 godine nemojte se igrati s vatrom jer vatra će doći u vaše dvorište. Igrali ste se s vatrom želeći prikazati kako je katastrofalna situacija iako svi od Europske komisije pa nadalje od 2008.godine znaju da je Hrvatska država preuzela 9,5 milijardi jamstava od brodogradnje. To je činjenica isto kao što je ova Vlada daje jamstva Hrvatskoj željeznici da se pokuša izvući. I to je činjenica i to svi u ovom Saboru znamo i nema pravo nitko sutra u ovom Saboru reći da nije znao za to. Dakle ja o tome govorim kolega Jelušiću. Nemojmo govoriti da nismo znali ako smo svi znali. Zašto? Zato što prilikom usvajanja svakog proračuna i jasno piše popis izdanih jamstava i nećete čuti od mene za 2 ili 3 godine da kažem da nisam znao koliko je jamstava dato Hrvatskim željeznicama. Zašto? Pa zato što smo o tome raspravljali u ovom visokom domu.
Hvala lijepa kolega Šuker. Poštovani kolega zastupniče Šuker sami ste rekli da imate namjeru uvrijediti, da imate namjeru uvrijediti kolegu zastupnika. … [[Upadica se ne čuje.]] Nemojte me smetati da završim misao. Rekli ste želim vam reći unatoč toga što riskiram opomenu, tako ste rekli pa ta namjera zaista ne može ostati samo na tome da vi sebe promovirate kao osobu koja zna da je to povreda Poslovnika a da ja šutim na to. Zaslužili ste zaista opomenu ovako kako vam je izričem. Hvala vam lijepa [[Upadica Šuker: Svaka vam čast.]] I vama. Hvala i vama. … [[Upadica se ne čuje.]]
A sad vas molim malo da čujte kolega dalje repliku kako biste mogli odgovoriti. Srđan Gjurković.
Hvala lijepa potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani kolega sigurno će rasprave oko toga šta je metoda gotovinska ili keš što je rekao gospodin zamjenik ministra ili metoda ESA 2010. Dakle te metodologije će se koristiti dalje jer gotovinski nacionalni model prikazuje u biti ono stanje prihoda i rashoda koji se realizira. Razlika sa ESA 2010., vi to kolega Šuker znate ali evo treba reći radi javnosti, to je revidirani zbog čega? Zbog toga što iako je iz drugog mirovinskog stupa uplaćeno 3 milijarde kuna vezano za tretman osiguranika s beneficiranim stažom i to je realno. Sredstva su sjela u državni proračun u riznicu i korištena u skladu sa proračunom. Međutim, Europska komisija, EUROSTAT o svojoj metodologiji ESA 2010.koju mi prihvaćam kao i sve zemlje EU ona kaže da to ne priznaje kao prihod i zato nam tu raste deficit po metodologiji 2010. Dakle to su vrlo plastična, jednostavna objašnjenja zbog čega postoje 2 metodologije i zbog čega će te metodologije poslati dalje jer ono što je bitno za državni proračun, za riznicu da znamo koliko je ušlo i koliko je izašlo. To je gotovinska metoda. A ova metodologija revidirana 2010.ukazuje i prikazuje određene makroekonomske neravnoteže koje uključuju ili isključuju određena sredstva koja su realno i uplaćena i korištena poslije. I ta metodologija će biti za 2015.i bit će za 2016.i koriste druge zemlje EU i potrebno je uvijek da imamo i nacionalnu sa ovim pristupom i metodologiju koja se zove ESA 2010. ili danas sutra neka druga čime će biti to realno. Hvala lijepa.
Ivan Šuker odgovor na repliku.
E sada moram paziti koje ću koristiti ih hrvatskog jezika jer nije SDP još napravio priručnik što smije što ne smije, koja se riječ koristiti, ali ja ne znam kako odgovoriti na nečije neznanje. Jer ako se ne varam drugi stup mirovinskog je uzeta sredstva koja će u budućnosti biti trošak državnog proračuna. Zašto? zato što oni koji su išli po posebnim propisima u mirovinu, dakle beneficirani radni staž su uplaćivale drugi stup mirovinskog i kada su otišli u mirovinu iz drugog stupa mirovinskog su se ta sredstva uplatila u državni proračun. A mi smo ovako kompletan iznos tih sredstava uplatili u državni proračun i oni sutra kada odu u mirovinu bit će kompletno na teret mirovinskog sustava, ali neće doći uplata mirovinskog proračuna. Zato po metodologiji ESA 2010 se to ne može računati kao prihod državnog proračuna. Međutim meni je sjajno kako ste vi znali što treba ugurati u 2011.da to izgleda ovako puno, a danas istu star ne znate staviti. Pa evo prilikom usvajanja proračuna ste podijelili 6 milijardi jamstava, od 6 milijardi jamstava bar 5,5 milijarde će se naplatiti iz državnog proračuna i po metodologiji ESA 2010 nakon dvije godine to se računa u deficit državnog proračuna. Prema tome, nemojmo hrvatske ljude zavaravati, pa nisu baš ovi ludi niti MMF niti ESA 2010 onda bi oni napisali, je po nacionalnoj metodologiji Hrvatske je deficit državnog proračuna toliko, ali po našoj metodologiji je toliko. Međutim to nemate ni u jednom tekstu niti Eurostat-a niti u jednom tekstu MMF-a. Dok recimo kada govorite prije, prije ste u svakom izvješću reportu MMF-a imali da se hrvatski deficit računa po … metodologiji koja je dogovarana sa MMF-om i predstavnici MMF-a su to poslali u Bruxelles. I to se točno znalo i kako smo se približavali ulasku u EU tako su se te razlike sve više i više smanjivale. … [[Govornik se ne razumije.]]
A kolega Šuker a sada je vrijeme isteklo niste me opomenuli da vas nisam prekinula. Jasen Mesić, replika. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Jasen Mesić.
Ja sam se javio prije, krivo ste upisali.
Ja imam takav redoslijed poštujete to kako imam napisano.
Ali kolega Mesić kaže da sam ja prvi.
Tako imam upisano nemojte praviti problem. Vi ste iza kolege Mesića.
Dobro s obzirom da potpredsjednicu Sabora polažemo veće nade da će se korektnije voditi ova sjednica prihvat ćemo kako je rekla. Uvaženi kolega Šuker vidjelo se iz vašeg izlaganja da dobro poznajete državni proračun i da ste detektirali glavne probleme i na neki način ukazali ste upravo na najproblematičnije stvari vezano za proračun. Očito niste imali dovoljno vremena da uđete u pitanja nekih ministarstava. Recimo tako zanimljivo je Ministarstvo poduzetništva i obrta koje ima indeks realizacije svog proračuna manje od 60. Svaki ministar financija kada bi to vidio onda bi naravno rekao pa tom ministru ti novci očito ne trebaju, tom ministarstvu očito ta planirana sredstva ne trebaju kada ih ne zna iskoristiti. A pazite radi se o ministarstvu koje bi trebalo biti odgovorno za poticanje poduzetništva obrta u što se svi kunemo da nam je u RH itekako bitno za gospodarski rast. to ministarstvo je uspjelo snimiti niz spotova, dogovoriti raznorazne produkcije, tko zna kakve uloge itd. prije svega se tu misli apsolutno na ministra, a pogledajte realizaciju njihovog proračuna. Imate i drugih situacija, recimo da u Ministarstvu kulture kada pogledate realizaciju proračuna vidite da su gotovo sve stavke su realizirane 100%, pazite 100% više od 2/3 stavki je tako fantastično, samo je jako prebačena stavka za tzv. neprofitne medije kojima jedina briga nije ništa drugo nego da budu neprofitne i da istovremeno služe ko prikrivena PR agencija. Pa kolega Šuker možemo tumačiti da zapravo ministarstva koja su nam zadužena za neke stvari ovako realiziraju proračun.
Ivan Šuker odgovor na repliku.
Kolega Mesić, jedna od ključnih zamjerki Državne revizije je problem planiranja proračuna. Nemojte zaboraviti da je rebalans državnog proračuna bio početkom prosinca. I vrlo je interesantno kako je netko mislio podijeliti skoro 200 milijuna poticajnih sredstava u 20-ak dana, a zna se da za podjelu tih sredstava trebate raspisati javni natječaj. I onda se dogodi da Ministarstvo financija napravi ono što je radilo svake godine, da u jednom momentu zaključa riznicu i kaže gospodo što ste platili, platili nema više nećete se razbacivati s parama. E sada se postavlja pitanje da ministar financija nije to napravio što bi se dogodilo sa ovih 200 milijuna, gdje bi oni završili? To je daleko važnije pitanje. Ali kažem, to govorim samo onima koji znaju držati lekcije, … svakom u ovoj državi. Kako se može dogoditi da u 15 dana podijelite skoro 200 milijuna poticaja? A o tome kako je Ministarstvo kulture davalo sredstva, o tom po tom. Sva sreća da su u vladajućoj koaliciji onda je to transparentno i normalno, a da su s ove druge strane onda bi vidjeli što bi ti isti koji govore o transparentnosti i normalnim stvarima govorili što se događa. A s druge strane kolega Mesić ovo vam jasno govori kako i na koji način se uveo red u javne financije. Jer ako imate rebalans proračuna početkom 12.mjeseca i onda vam rashodi na kraju godine su 2,5 milijarde kuna manji nego što ste tražili proračunski korisnici prije 20-ak dana, sve najbolje govori o ovoj Vladi.
Franjo Lucić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Šukeru pozorno sam slušao vaša izlaganja i pogotovo sa vjerodostojnim podacima jer ako netko ima ovdje doista znanja govoriti o financijama onda ste svakako vi kao bivši ministar za razliku od onih drugih koji brane partiju SDP ali istovremeno štiteći sve one pokazatelje koji nisu točni. Vidljivo je da je država Hrvatska zadužena oko 30% svoga vlastitoga BDP-a. Ja vas molim da, 90%, ja vas molim da kažete slovom i brojkom koliko je to upravo ova Vlada koja se ovako hvali u svome četverogodišnjem mandatu povisila zaduženost Hrvatske jer upravo javnost to želi čuti. Upravo želi čuti zato što obmanjuju svakodnevno javnost netransparentnim podacima za koje mi ovdje najbolje znamo da nisu točni. Sa druge strane jedinice lokalne samouprave su jednostavno svojim Zakonom o porezu na dohodak uništili njihove prihode i doista mnoge jedinice će ostati u blokadi ili možda neće moći izvršiti svoje obaveze. Moja Požega, dakle u Požeško-slavonskoj županiji samo 6 milijuna kuna ili Županija Požeško-slavonska u cijelosti gledajući sa gradovima i općinama preko 20 milijuna. Pa poštovane kolegice i kolege kakva je to politika ove sadašnje Vlade koja doista na svakom koraku uništava jedinice lokalne samouprave, da ne govorimo o iskorištenosti fondova, da ne govorimo o ministru Marasu koji se reklamira na račun poreznih obveznika a ne zna potrošiti sredstva koja je dobio od Europske unije i 320 milijuna kuna ostavlja nepotrošenim. Doista bez svakog komentara.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Kolega Lucić da ne politiziramo koristimo dokumente koje su predstavnici ove Vlade prezentirali ovom Visokom domu. Dakle na početku mandata ove Vlade kada su uvrstili u 2011. sve što su mogli i trebali, da to izgleda katastrofalno, udio javnog duga u BDP-u je bio ispod 59%. Dakle to su njihovi podaci. Na kraju ove godine udio javnog duga u BDP-u će biti preko 90%. Znači to je, uzmimo samo 32% povećanja, to je preko 100 milijardi kuna. Dakle, ako tih 100 milijardi kuna podijelite na 4 milijuna i još nešto Hrvata onda će ispasti da su za 25 tisuća kuna svakom Hrvatu nateretili na leđa uspjeh svoje politike u protekle 4 godine. To su činjenice i od njih se ne može pobjeći. A činjenice su u tome da nisu proveli strukturne reforme. I tko je zadnje stradao u njihovim famoznim poreznim promjenama koje su naveli kao strukturne reforme? Jedinice lokalne samouprave. Dakle uzeli su im preko 2,5 milijarde kuna a nisu im praktički s ničim vratile. I tko je opet tu najviše stradao? Najviše je stradala ona sirotinja a to su jedinice sa područja od posebne državne skrbi. Oni sada imaju problema kao što su imali 2003. kada su im bili blokirani računi zbog povrata poreza na dohodak, tako će im se nažalost događati sada sljedeća 2, 3 mjeseca jer neće dobiti dovoljno novaca a porezna uprava će vraćati porez na dohodak prema poreznim prijavama hrvatskih građana. I to su činjenice od kojih se ne može pobjeći. Prema tome, ne može nikome reći da Hrvatska nije nažalost zemlja koja u protekle 3 godine ima najveći prirast udjela javnog duga u BDP-u. To je činjenica i od te činjenice ne možemo pobjeći. Kao što niti ne možemo pobjeći da koeficijent rizika Hrvatska ima najveći nakon Grčke. To su činjenice. A sada netko može pričati što god hoće.
Branka Juričev-Martinčev, replika.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice. Pa kolega Šuker, govorili ste kako naknade troškova zaposlenih su realizirane u pravilu ispod onog što je planirano i da će to sigurno rezultirati nekim novim prijavama zaposlenih, sudskim troškovima i daleko većim odštetama. Ja bih tu obratila pažnju šta se istovremeno u pravilu događa sa naknadama troškova osobama izvan radnog odnosa. One se u pravilu povećavaju i to 115% više nego što je planirano, nadalje 202% više nego što je planirano, 864 % više nego što je planirano. Pa onda imamo naknade troškova osobama izvan radnog odnosa npr. u Državnoj geodetskoj upravi koja je 30 puta veća nego što je to planirano proračunom do Hrvatskog zavoda za zapošljavanje koji je naknade troškova osobama izvan radnog odnosa planirao u vrijednosti 37 tisuća kuna a realizirao, nećete vjerovati 2 milijuna i 284 tisuće kuna, 60 puta više. Pitam se kada je rebalans proračuna donesen pri kraj studeno 2014. godine i tada se nije ni planiralo niti se moglo pretpostaviti da će biti potrebno ugovoriti ovakve poslove. S kim i na koji način potpisani su takvi ugovori, ugovoreno, plaćeno i u ovolikim iznosima do 31. 12. sve to realizirano? Hvala.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolegice Juričev, dakle kada je rebalans proračuna u 12. mjesecu onda je to obično rebalans da se zakrpaju određene rupe ili neka prekoračenja koja moraju se dogoditi ako se ne dogodi rebalans proračuna. Međutim, ovdje je vrlo interesantno da na nekakvim simptomatičnim troškovima su ti iznosi usprkos rebalansa koji je bio praktički 20-ak dana prije kraja proračunske godine strahovito viši od planiranih a istovremeno se prikazuje kao smanjenje nekakvih rashoda za zaposlene. Međutim, kada malo pogledate obrazloženje proračuna onda ćete vidjeti zašto se to dogodilo. Međutim, vrlo je interesantno da gospodarska ministarstva nisu iskoristila svoja sredstva. Jer ako je u državnom proračunu bilo planirano Ministarstvo obrta i poduzetništva i Ministarstvo gospodarstva stotine milijuna za pomoć malim i srednjim poduzetnicima onda je čudno zašto to nije izvršeno do kraja godine, zašto se određeni poticaji u turističkoj djelatnosti najprije nisu isplaćivali, čekala se cijela godina pa su se onda na kraju reducirali i niz drugih …. Prema tome, naprosto kad gledate ove stvari onda ne možete vjerovati da netko nešto nije radio iz početka jer nespomenuti rashodi i intelektualne usluge itekako rastu 20 dna prije kraja godine.
Frano Matušić, replika.
Zahvaljujem. Kolega Šuker, vrlo jasno ste i vi potvrdili da je riječ o neistinitom iznošenju podataka vezanih za visinu deficita koji je jasno temeljem metodologije ESA 2010. jasno da iznosi 5,7% BDP-a, ne 4,1 koliko je rekao zamjenik ministra nego 5,7 i to uostalom priznaje i Europska komisija i MMF. I nažalost Hrvatske Vlade moram reći da je to ta nova metodologija izračuna deficita da je temelj za fiskalni nadzor Europske komisije nad svim članicama pa tako i Hrvatske, svim članicama Europske unije. Druga stvar o kojoj ste govorili je pitanje privatizacije Croatia osiguranja. Ja mislim da je to vrlo, vrlo značajan problem i postavlja se pitanja prihvaća li Vlada Republike Hrvatske izvješće revizijsko. Postavlja se pitanje priznaje li ona revizijsko izvješće jer je jasno rečeno u izvješću revizije da se nije postupilo po zakonu koji nije stavljen izvan snage, a koji se odnosi na Zakon o pretvorbi kapitala društva osiguranja i reosiguranja u Republici Hrvatskoj prema kojem je odluka o privatizaciji u nadležnosti Hrvatskog sabora. Također, utvrđeno je u revizijskom izvješću da nije se točno ponudio broj dionica koje se prodaju kao ni udjel u temeljnom kapitalu. Također, obzirom da broj dionica … dokapitalizacije nisu bili određeni potencijalni ulagači su ponudili različiti broj dionica i različit iznos dokapitalizacije. Pitanje je tko je zapravo donio odluku o dokapitalizaciji. I naravno pitanje svih pitanja, zašto je smanjen temeljni kapital odnosno zašto je smanjena vrijednost nekretnina i kako je moguće da Vlada nije uzela u obzir da je mišljenje revizorskog društva dato sa rezervom zato što to smanjenje nije napravljeno prema međunarodnim standardima. Prihvaća li Vlada ovo izvješće? Prihvaća li ovaj dio izvješća koji se tiče Croatia osiguranja?
Vrijeme. Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Matušić, dakle što se tiče deficita o njemu smo puno govorili i on je takav kakav je. Zašto? Zato što u 2016. nemamo više ove 2 milijarde i 900, a nemamo niti nekakvih zamjenskih prihoda da tako kažem i to će deficit definitivno bit problem. A što se tiče Croatia osiguranja, dakle o ovom samom procesu kupovine ne bih govorio, međutim vrlo interesantan je savjet, najprije 4 milijuna plus PDV i onda još nekakav dodatak na postignutu cijenu varijabilni, postotni, a istovremeno se postavlja pitanje zašto se nije digla vrijednost dionica. A što se tiče nekakvih zapažanja revizora, vrlo interesantno da su slična zapažanja bila i 2002., zapravo 2003. godine kod privatizacije INA-e.
Nadica Jelaš, replika.
Hvala poštovana potpredsjednice. Kolega Šuker, rekli ste u svojoj raspravi da Hrvatska ima najviši prirast javnoga duga u Europskoj uniji. Dakle ova Vlada je više nego svjesna problema visokog javnog duga jer upravo on kroz ogromne kamate, kroz visoke kamate koje generira opterećuje strahovito naprosto našu državu. Dakle generira se i visoki proračunski deficit i zato se zapravo i ne ispunjavaju i fiskalna pravila i zato su nam visoke i kamate na kredite. Ali uz to što će se ova Vlada potruditi da se u što skorije vrijeme usvoji i donese strategija upravljanja javnim dugom, Vlada nastoji i neposredno umanjiti glavnicu javnoga duga. Kako to čini? Vi se sjećate da se htjelo ići u monetizaciju autocesta, od toga se eto nažalost moralo odustati jer su bili ogromni pritisci javnosti. Javni dug bio je i povod toga što se išlo u prodaju Croatia osiguranja. Dakle kada nemate rasta nacionalnog dohotka iz gospodarskog rasta, a činjenica je da ga nismo imali dugih, predugih rekla bih 6 godina, znate da smo bili u recesiju, onda zapravo i nemate previše izbora. Dakle i vi to kao bivši ministar financija jako dobro znate. Morate pribjegavati prodaji imovine ali naravno one koja nije od nacionalnog strateškog značaja. Dakle vi to sve skupa odlično znate ali eto s pozicije opozicije komotno ja bi rekla vrlo neodgovorno zapravo zamjerate i umanjujete sve one napore koje ova Vlada čini i koji neosporno donose vidljive rezultate.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Kolegice Jelaš, ja itekako odgovorno upozoravam i ne politiziram ovdje nikada. Tako i kad sam govorio o Croatia osiguranju, dakle govorio sam o čistoj tehnici. Politička je odluka Vlade da li će deficit financirati zaduženjem ili će financirat iz određenih prodaja. To je politička odluka Vlade i ja se u taj dio priče ne miješam. Ako je ova Vlada odlučila to, to je njihova stvar. Međutim, ne mogu prihvatiti da ste digli ruku prije tri godine da se uzme 40 lipa Hrvatskim autocestama gdje je praktički nekakav problem rješavanja Hrvatskih autocesta bio čisto na vrbi sviralo. I kad uzmete da tih 40 lipa je negdje po prilici oko milijardu kuna godišnje, vi ste ove tri godine uzeli HAC-u 3 milijarde kuna. 3 milijarde kuna s obzirom da nije bilo investicija, oni su mogli smanjit za taj iznos javni dug. Dali ste ih Hrvatskim cestama. Pogledajte financijski plan Hrvatskih cesta, koliko se on smanjio od godine kad ste im dali 20 lipa. Dakle umjesto da za tih 20 lipa, a to vam je negdje 400 i još nešto milijuna na godišnjoj razini, povećavate investicije Hrvatskim cestama, vi ste ih smanjivali. Znači s jedne strane … oštetili, a s druge strane… Hrvatske željeznice, nažalost događa se ovo što se događa. Nitko nije sretan, samo valjda neće opet dobiti opomenu. Bedast čovjek može bit sretan sa ovim što se događa sa željeznicama. Tko normalan može biti sretan s tim? Ali na žalost dali su se novci jer se ništa nije dogodilo. Kamate kolegice Jelaš imate točno kolike su kamate bile u proračunu 2011. Sve iznad toga i budimo sretni pa se dogodilo ovo povijesno vrijeme niskih kamata, pa nam se smanjio trošak kamata. Sve preko onih 7, 7 i pol milijardi iz 2011. trošak kamata je isključivo posljedica zaduživanja ove Vlade. Prema tome u toj priči svatko ima svoj dio grijeha, ali nemojmo jedni druge uvjeravati da je to danas tako, a sutra drugačije. Ja nikad nisam tako pričao, niti ću pričati.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Šuker, postoji jedna lijepa dobra stara izreka koja kaže "dok istina obuje cipele laž je već proputovala svijet". To je temeljna odlika ponašanja vladajuće koalicije i njihove politike koju nam dnevno serviraju. Tome mi svjedočimo i danas. Jednostavno nemamo hrabrosti priznati da je nešto dug, da je nešto deficit i da on iznosi onoliko koliko iznosi 18 milijardi kuna. Ja bih razumio da se ne možemo uskladiti na 5, 50 ili 100 milijuna kuna ili 500. Pa ovdje se radi gotovo o 7 milijardi kuna. Pa što mi to radimo da su nam stalno krive metodologije? Što mi to radimo? Ja sam prije 2 mjeseca ovdje na aktualnom satu postavio pitanje premijeru Milanoviću. Pitao sam ga koliki je javni dug Republike Hrvatske. Ja sam tada iznio da će on do kraja godine doći blizu 300 milijardi i da će prijeći 90%. Evo jučer čitamo na kraju ožujka 288 i pol milijardi skoro 88% BDP-a. Jesmo li daleko od toga? Kreditni rejting danas sam spominjao. Pa cijelo vrijeme slušamo da se provode reforme u ovoj državi i Vlada ih svaki dan nešto provodi. Pa te kreditne agencije izvana jednostavno ne mogu primijetiti ni jednu. Pa ne žele nas podignuti ni jednu razinu, da se barem vratimo tamo gdje smo bili 2011. godine. Kako to da mi moramo primijetiti tih reformi kojih nema, a oni koji vani sve znaju, koji procjenjuju to oni jednostavno ne vide ni jednu. Danas je ministar lijepo govorio, sve nešto pozitivno. Zaboravio je reći da imamo 320 tisuća blokiranih, da imamo 50000 koje je sam ministar rada rekao da su izbrisani formalno sa Zavoda za zapošljavanje i da imamo 100 tisuća ljudi koji su otišli, da nam se smanjuje porezna baza, da nemamo ljudi u Hrvatskoj, sve manje i manje. Samo činjenice koje oni iznose a ja tvrdim da su neistine i populizam s kojim ćemo dočekati valjda izbore jer svaki dan je sve nešto lijepo. Pa mi ne možemo utvrditi u državi koliko smo povukli sredstava iz EU fondova, a jedan jedinstveni račun u Državnoj riznici. Jedan ministar kaže jedno, drugi kaže drugo i na kraju uvijek je minus.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Boriću, meni nije jasno što mi dobivamo sa ovom tzv. nacionalnom metodologijom, kad svi oni koji nas izvana prate i koji nam posuđuju novce, koji nam određuju i ovaj rizik kreditni nas gledaju da deficitom 5,7%. Onda mi nije jasno zašto mi sami sebi hoćemo prikazati nešto. I kad sam ja rekao da Hrvatska nakon Grčke ima najveći kreditni rizik to najbolje govori kako nas doživljavaju stranci. Jer znate šta? U trenutku kad novaca na svjetskom tržištu imate koliko god hoćete, posudite novce Hrvatskoj, Hrvatska u ovom trenutku bez obzira što tko pričao nije toliko rizična zemlja. Dobijete kamatnu stopu 3,25, 3 i pol i vi ste dobili lijepu naknadu zbog toga što će vam Hrvatska praktički u trenutku kad nemate kome plasirati novce čuvati te novce 8 godina i još će vam za to platiti lijepo kamatu. Jer recimo Nijemcima da bi posudili novce morate im vi platiti. Slovenci posuđuju uz 0,85, uz jedan posto ili 1,25, Česi od 0,7%. Ali to je sve temeljem ovoga deficita državnog proračuna. Dakle, ne vidim razloga zašto ga želimo prikazati isto kao što ne vidim razloga zašto se silno željelo prikazati kako je 2011. taj deficit bio toliki koliki je bio. Zašto? Pa zato što tih 9 i pol milijardi jamstava koja su preuzeta za brodogradnju ćemo plaćati sljedećih 3, 4, 5 ili 6 godina bez obzira prikazuje ih netko ovako ili prikazuje ih netko onako. Možda da smo ih prikazivali onako kako budu dolazili na naplatu bi bili deficiti manji i ovih godina, a onako 2011. je bilo toliko, pa ako mi imamo 19 milijardi nije to puno. Ali kad se na to uračuna HŽ ona je to itekako puno.
I Josip Krnić, replika.
Hvala lijepo uvažena potpredsjednice. Cijenjeni kolega Šuker, bivši ministre financija, predsjedniče Košarkaškog saveza Hrvatske, moj svit u Slavoniji bi reko a šta čovik ima ruku da sve to more stić poraditi. Lijepa je vaša kritika. Da ste se barem znali racionalno ponašati kad ste bili na vlasti kao što sad kritizirate vjerujte da cijeli hrvatski narod zna da bi bilo puno lakše u ovoj državi. Cijenim vašu stručnost izuzetno i ne mislim da pričate nekad bedastoće. Ali me čudi kad znate sve ovo lijepo proučit dokumente od ministarstva morate znati da mnoge jedinice lokalne uprave na moru i njihove turističke zajednice imaju veće prihode nego mnoge općine u Slavoniji, izvorne naše proračune. Mogli ste vidjeti na stranici ministarstva usklađenje sa indeksom razvijenosti. Na žalost, vjerojatno niste pročitali. Općina Antunovac dobija 5 milijuna kuna neposredne pomoći od Ministarstva financija. Općina Gundinci to prije nije bilo. Općina Slavonski Šamac, jel' znate gdje su te općine? Jel' znate di je općina Cerna, Vrbanja, Drenovci? Znate? Jel' znate da mnogi kolege Bošnjaci, vi znate da mnoge kolege, kolege mnoge gospodine Šuker su kolege iz vaše stranke gdje sam osobno od njih čuo da kažu da im je puno lakše vraćati porez nego što je to prije bilo. Apsolutno ne smatram problem što Porezna uprava šalje pojedinoj lokalnoj jedinici kad mora vratiti kao što mi sad moramo vratiti 220 tisuća kuna. Svake, od početka godine svaki mjesec na sve te jedinice lokalne uprave određeni postotak pomoći sjeda od Ministarstva financija.
Vrijeme, hvala. Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Dragi kolega ove košarkaške ruke stignu puno toga napraviti. Trebali bi znati da od 2004. do 2012. porez na dohodak umjesto jedinica sa područja od posebne državne skrbi su se vraćale iz državnog proračuna i nije bio problem. Prema tome, o tom potom. A druga stvar, dragi kolega deficit državnog proračuna 2008. je bio 0,7% BDP-a. Došla je ekonomska kriza, kao što tada nije bilo političke volje tako je nema i sad da se provedu određene reforme. Tada je Ministarstvo financija kao što i kolega Linić i danas kolega Lalovac predlažu neke stvari ali se one politički neće podržati tako je i tada Ministarstvo financija podržalo neke stvari koje politika nije htjela podržati. I zato smo tu gdje jesmo. Jer da se pitalo ministre financija, i prije Škegru i Crkvenca i mene i Dalićku i Linića i Lalovca priča bi bila sasvim drugačija. Mi se tu puno ne razilazimo. Zašto? Zato što naprosto gledamo te državne financije kao i kućni proračun. Ali nažalost, politika je ta koja naređuje. Kao što je to bilo Slavku, tako je to danas Borisu, bilo je Martini, tako je bilo i meni. Jer krajem 2008. kad sam ja predložio da se zamrzne proračun na razini 2008. godine za 2009. nisam imao nikakvu javnu podršku od velikih kritičara koji su nakon 6, 7 mjeseci pričali tako pa čak i od jednog Mojsije, Mesije kojeg se čekalo da će izaći za televiziju i reći to će biti tako i tako, ni od njega nisam imao podršku. A nažalost se dogodilo to poslije što se dogodilo. I najveća tragedija Hrvatske je što mi danas raspravljamo o istim problemima koje smo detektirali 2009. da postoje. Ali za to treba postojati politička volja. I vjerujte mi, zato sam spomenuo sve kolege prije sebe, ona ne leži u Ministarstvu financija nego leži negdje drugdje.
U ime Kluba zastupnika Nezavisnih ljevičara kolega Slavko Linić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Raspravljajući o izvršenju prošlogodišnjeg proračuna postaviti ćemo samo dva temeljna pitanja. Prvo, da li je ekonomska politika Vlade u ovom dokumentu dala rezultate koje je Vlada zamislila kad je predložila proračun? Drugo, s obzirom na probleme deficita da li su provedene mjere koje je Vlada sama sebi nametnula da bi smanjila deficit i zaustavila rast javnog duga? Pa da bi dali odgovore na ta dva temeljna pitanja jer to je ono o čemu trebamo raspravljati onda idemo najprije na kratku analizu makroekonomskih kretanja. Negativan trend gospodarskog rasta od -0,4. Najveći razlog daljnji pad ulaganja u bruto kapital, daljnji pad, čak 4% u odnosu na prošlu godinu, znači 2013. kad je bio 1%, potpuna deinvestiranost. Najveća krivica nema ulaganja u državne investicije. I ne možemo se mi slagati jel' privatno pokretačko ili ovo kad je kriza država treba pokrenuti. Imala je i mogućnost. U INA-u dvije rafinerije, ali je trebalo riješiti problem sa INA-om. U HEP-u jednu termoelektranu, jednu hidroelektranu. Papiri spremni, sve je bilo spremno. A hoćemo li o željeznici govoriti? Dva poništena natječaja gdje smo mogli početi graditi značajne pruge i to iz sredstava Europske zajednice. Od toga ništa! Dozvolit ćete, direktna odgovornost je Vlade RH i nadležnih ministarstava. I to je razlog da imamo najveći pad. I onda imamo najporazniji broj o kojem ne želimo govoriti. Prosječno stanje zaposlenih u 2014. godini milijun i 342 tisuće 149 zaposlenih. Najniži broj zaposlenih u Hrvatskoj otkad se mjere brojke. Što znači otpuštamo ljude, tjeramo ih van procesa i onda se nemojmo čuditi da imamo 320 tisuća ili 330 tisuća građana koji ne mogu izvršavati svoje obveze. I najveći problem je jedan problem rashodovna strana i kontrola rashoda i neprovedenih reformi, ali najveći problem je investicije koje trebaju značiti zapošljavanje, veće prihode i po osnovu poreza i po osnovu doprinosa ali i sigurnost građana. I tu je najveći neuspjeh ekonomske politike Vlade. I mi danas ne raspravljamo gdje je krivica zašto nema investiranja. Je li to moguće da nakon tri godine aktualne vlasti a zacrtali smo te investicije, 2 rafinerije, 2 elektrane, željeznicu. To su bile strateške investicije. Hoćemo govoriti o ciframa? To su vrtoglave cifre koje su se trebale ulagati. Nećemo govoriti o ulaganju u naftu, u plin i sve ostalo, nećemo. Prema tome, to nismo učinili. I tu je razlog da moramo reći imamo problema. Naravno, to je razlog da smo i ostali na 5533 kune neto plaće i zamrznuli plaće, zamrznuli potrošnju, sve smo to učinili. Još možemo reći ajde imamo neki realni rast jer smo ušli u deflaciju od 0,2% za 2014. godinu. I to je razlog da velimo neuspješna ekonomska politika. Ali isto tako moramo reći da su ostali značajni rizici. Gdje su ti rizici? Nestrukturirane Hrvatske autoceste, HAC ONCE kako hoćete ga nazvati, nerestrukturirana Hrvatska željeznica posebno dio koji se odnosi na Cargo ili teretni promet. Troškovi koji će itekako dalje opterećivat rashodovnu stranu, a nažalost neće pozitivno učestvovat u investicijskom ciklusu koji je tako značajno potreban. I naravno to je razlog da imamo deficit uzmite 4,1 ili 5,7 nije bitno koja metodologija to su deficiti koji su ogromno opterećenje i koji onda produciraju normalno rast inozemnog zaduženja pa smo krajem prošle godine došli negdje na 208 milijardi kuna ukupnog javnog duga ili 64% skoro od bruto domaćeg proizvoda sa tendencijom da to rapidno raste. I naravno ostaje nam osnovno da su rizici ponovno otvaramo dubioze u zdravstvu koje smo krvavo platiti 6,5 milijardi i ponovno otvaramo dubioze u autocestama i željeznicama jer njihove dubioze pokrivamo sa jamstvima. Sve su to skriveni ja bi rekao tereti za iduću godinu koji će itekako opteretiti ekonomsku politiku vlada za iduće razdoblje. Prema tome, ako bismo rekli što je najveći teret za 2014.godinu nema investicija u kapital, nema državnih investicija a imamo po podacima koje vidite najveće plaće u tim državnim poduzećima, imamo slobodnog kapitala, dapače imate u obrazloženju samog državnog proračuna da izvlačimo dividende jer se ne ulaže u tim trgovačkim društvima. Prema tome, prihodi koji najviše moraju nositi a to su prihodi imovine jer još uvijek smo država sa ogromnom imovinom mi ju ne stavljamo u funkciju, ne znamo s njome upravljati i u biti se sve prevaljuje na porezne prihode. To je odgovor neuspješne ekonomske politike da vidimo da li smo uspjeli sa provedbom mjera za borbu protiv prekomjernog deficita. Ona nažalost moramo utvrditi da najvećim djelom smo uspjeli u onom djelu koji smo govorili na prihodovnoj strani. Prema tome, promjena PDV-a na ja bi rekao one među proizvode i među usluge sa 10 na 13, igre na sreću, trošarine u djelu koji se odnosi na duhan, koji se odnosi na automobile. Sve su to mjere koje su planirane i donijele su određeni prihod ali što možemo zaključit, da su jednostavno porezni prihodi ostali na razini 2013.godine i u biti umjesto povećanja prihoda u tom djelu mi imamo samo nadoknadu svega onoga što gubimo zbog negativnog trenda bruto društvenog proizvoda ne ulaganja i naravno zbog ja bih rekao određenih strahova da krenemo u daljnje potpore gospodarstvu i da neki način pokušavamo promjenama porezne politike olakšati poslovanje gospodarstva. Tako da možemo reći da prihvaćamo da je mjera na prihodovnoj strani uspjela po meni osim toga što nismo išli na porez na nekretnine i pokušali dio zdravstva i financiranje zdravstva i problema zdravstva preseliti na neke druge a ne na teret radnika koji imaju preniske plaće pa nisu u stanju biti potrošači. To je možda ono kad govorimo o poreznim prihodima. Kad govorimo o doprinosima tada moramo reći da je problem da smo ponovno povećali doprinos na zdravstvo i kao što vidimo taj dio nije bitno promijenio iznos izdataka iz proračuna za zdravstvo, on se uvijek isto kreće ali očito nije dovoljno za financiranje ovakve reorganizacije zdravstva, nije dovoljno. S druge strane kad promatramo mirovinski sustav, on je uvijek stabilan, on ima svojih prihoda od 19, 5 milijardi, osim smo su prošloj godini imali dodatnih 3 milijarde temeljem drukčijeg rješenja mirovinskog sustava u drugom stupu i povratu sredstava za dio umirovljenika. I u biti sva povećanja prihoda i je na bazi doprinosa, znači povećane stope zdravstvenog i povlačenje sredstava iz mirovinskih fondova s obzirom na promjenu zakona. Ali opet da li su ti prihodi dovoljni? U zdravstvu evidentno ne i najmanje 1 milijarda pored tih značajnih ulaganja u zdravstvo nedostaje zdravstvo, a ono što je kronični problem o kojem vrlo malo govorimo u mirovinskom sustavu ako uzmemo redovne prihode od 19,5 i rashode od 36 milijardi 17 milijardi je trajni deficit iz godine u godinu u mirovinskom sustavu, iz godine u godinu. Deficit koji najviše opterećuje i o kojem najmanje razgovaramo, istina znamo da je osnovni problem niske mirovine, veliki broj umirovljenika. Ni jedno ni drugo ne možemo korigirati i ne smijemo korigirati jer smo socijalna država, ali je evidentno da se moramo baviti većim brojem zaposlenih. Toliko nek ostane o prihodima. Ajmo malo o rashodima, da li su tu mjere provedene? I ona je odgovor ne. To pokazuju i rashodi neovisno što velimo da su rashodi veći za 1 milijardu i 700 povećanih obveza prema europskoj zajednici neovisno što velimo da je negdje 600 milijuna veći iznos za kamate, a da je sanacija poplavljenih područja oko 400 milijuna, evidentno je da značajnog smanjenja nije bilo. Nije bilo ni na plaćama, ni na zdravstvu, ni na obrazovanju, a sve je to predviđeno programom Vlade RH. Daleko su veće uštede trebale biti na rashodovnoj strani da pokažemo na neki način da zaista jesmo u stanju provesti određene reforme. Moramo reći da su te reforme do detalja razrađene i sa financijskim učincima, terminskim planovima i što treba učiniti. Vlada to nije provela. I to je naravno jedan od razloga zašto su nam deficiti ovako visoki i zašto nam ovako raste i javni dug. Prema tome, nije Vlada ta koja je provela svoje zacrtane reforme. I koliko god imamo blagonaklono tumačenje Fiskalnog odbora koji vele ipak se provodi, ostaje pitanje imamo li pravo na polagane korake, imamo li pravo opušteno prići svim tim problemima. I naravno kada uzmete s jedne strane izostanak aktivnosti na investicijskom polju, a s druge strane usporeno kretanje na reorganizaciji, na reformama, tada dobijete ove rezultate koji su pred nama i koji znače određenu destabilizaciju i državnih financija, ali samim tim i negativnu poruku prema privatnom investicijskom sektoru koji će se itekako bojati ući u RH sa ovako jednostavno problematičnim javnim financijama. Prema tome, sve pohvale za realizaciju i provedbu fiskalnih mjera što nije baš lako jer nije lako povećati ni trošak onih koji ulaze u kupnju automobila, ni pušača, ni oni koji vole kockati, sve su to isto napori Vlade, ali koliko god smo tu bili odriješiti mislim da smo trebali i u reformama jer tu se Vlada dokazuje, a pogotovo u trećoj godini to je još uvijek daleko od izbora i ja bi rekao ubrati efekte tih reformi da smo proveli u 2014.sada u izbornoj godini itekako bi se Vladi isplatilo. Ovako svi ti problemi nas dočekuju. Dapače, nedostaju novci za autoceste samo iz jednog razloga, što ministar nadležan za to nije proveo monetizaciju u 2013.godini, njegov rok je bio kraj 2013. Cijeli problemi sa nezadovoljstvom javnosti, sa zahtjevom za referendum su u 2014., znači on je kasnio, Vlada je kasnila to nije učinjeno trebalo je biti učinjeno. Mi ćemo sada imati povećanje deficita u cestama jer smo 40 lipa preselili u neka druga davanja i ne možemo ih vratiti. To su deficiti, a mogli smo imali smanjenje tri milijarde javnog duga, tri milijarde eura. A hoćemo o kamatama govoriti? Pa to će biti najmanje još jedanput toliko u petnaestak godina koliko će nam trebat za vratit sve te kredite. A neću govoriti o HŽ Cargo, ne zarađuju niti za svoje plaće, ne restrukturirano trgovačko društvo sa ogromnim problemima. Mogu prihvatiti jamstva za HŽ Putnički, tamo barem gradimo nove vlakove, zaposlili smo domaću industriju imat ćemo nekakav vlastiti proizvod, znači u razvoj je uloženo pa država daje jamstava. Ali u što je u Cargo uloženo? Pa ne samo što država, njih financira i HŽ Infrastruktura pa HŽ Infrastruktura ne naplaćuje svoja potraživanja pa je ostala bez novaca za investiranje. S čime ćemo mi graditi pruge? Da, to su odgovornosti za neprovedbu reformi i ja bi rekao neodgovorno vođenje imovine jel trgovačka društva su imovine. Prema tome, ja bi dao negativnu ocjenu i u tom dijelu provedbi mjera. Vrlo kratko oko revizije. Ako mi ističe vrijeme zadržat ću se samo na Croatia osiguranju. Znate kada gledamo konstataciju da nismo poštovali zakone, a onda to moje skromno zakona jer sam 25 godina u javnim poslovnima, a posebno vezanih za zakonodavstvo onda članak 1.vrlo jasno govori da se zakonom uređuje pretvorba neimenovanog kapitala u društvima osiguranja i reosiguranja. Članak 1.i 1.članak uvijek govori na što se zakon odnosi. Prema tome zakon ne govori o privatizaciji nego o pretvorbi i zakon ne govori o Croatia osiguranju, ne govori. Prema tome, kada govorimo o tom zakonu nije on lex specialis za Croatia osiguranje. Istina u članku 9.govori da država tako stečeni kapital treba privatizirati temeljem odluke Sabora, da to govori u članku 9. A članak 9.je konzumiran posebnim zakonima o privatizaciji, pa nakon toga i posebnim Zakonom o privatizaciji državne imovine. Znači tko je donio zakone? Hrvatski sabor. Ali ovako dana mišljenje državnog revizora koji sebi daje pravo da tumači hrvatske zakone je razlog da mi danas opet ne bavimo se temeljnim problemima u Hrvatskoj nego se bavimo nadmudrivanjem i političkim podmetanjem. Zato je moj prijedlog da se hitno zatraži mišljenje Sabora o zakonu. Pa tada niti Vlada koja osporava mišljenje revizora a niti revizor, niti mi politički ne pravimo cirkus u javnosti za tumačenje tog zakona je jedino nadležan Sabor. Pa uputimo u proceduru i zaustavimo te priče jer nama nisu potrebni cirkusi u hrvatskoj javnosti zbog toga što je neki revizor sebi dozvolio da tumači Zakon o pretvorbi kao lex specialis za Croatia osiguranje. Prema tome, ako treba uputiti ću i pismeno jer mislim da nam takvi cirkusi ne trebaju, pogotovo ako želimo da nam Croatia osiguranje bude trgovačko društvo koje će pokušati se širiti i van Hrvatske a sve sa ciljem jačanja kapitala hrvatskog i jačanje prihodovne strane i društvenog brutoproizvoda Republike Hrvatske.
Ivo Jelušić, replika.
Kolega Linić slušao sam sve što ste govorili, na neke stvari naprosto moram reagirati. Ako ništa da budem dosljedan sam sebi, ako prigovaram i ja mislim s pravom HDZ-u što o nekim stvarima govore a sami su tome kumovali jer su dugo bili na vlasti, ne mogu ni vama ne spomenuti da ste i vi do jučer, do prije koji mjesec bili u Vladi, pa niste amnestirani ni vi ako nešto ne valja pa i ono što vi govorite da ne valja. To naprosto radi dosljednosti prema samom sebi hoću i moram reći. Jer mi raspravljamo danas o proračunu kojeg ste vi radili kao ministar predložili i mi smo ga usvojili na vaš prijedlog. Kažete nema, nisu smanjeni rashodi, pa upravo je u prošloj godini u odnosu na planirani prijedlog dakle na prijedlog proračuna koji je usvojen smanjeni su rashodi za 2,5 milijarde. To naprosto dakle činjenično nije točno. Dakle ono što je predloženo u startu na kraju evo vidimo u realizaciji da su rashodi da su rashodi smanjeni za 2,5 milijarde. Nije puno ali nije bogme ni malo. Rekli ste da nema investicija, slažem se da investicija nikada nije dovoljno, dapače, kada bi imali negdje stotinjak milijardi mi bismo onda bili zadovoljni i sretni. Pa nije vrag da su se investicije stavili onog časa kada ste vi izašli iz Vlade a do tada ih je bilo stotinu i milijarde. A nije baš. Prema tame, ja sada, nemam tu sada sve statističke pokazatelje, usudio bih se reći da je nakon toga više investicija bilo nego prije toga. Ali to je i lako provjeriti. Dakle, govorite o problemima zdravstva, pa znate ali mi smo na vaš prijedlog smanjivali zdravstveni doprinos, pa na vaš prijedlog ponovno ga povećavali. Bez obzira o tome što je tko od nas to mislio itd., ali vi ste to predlagali a mi smo to provodili. A sada vi upozoravate na te probleme. Dakle, budite, moram biti dosljedan ako sam uputio HDZ-u kritiku na to kako se ponašamo, sada govorim moram i vama.
Slavko Linić, odgovor na repliku.
Zahvaljujem potpredsjednice. Pa kada sam već osobno prozvan onda da rečemo, podsjetite se koja je stopa gospodarskog rasta bila predviđena, visoka. Za uvjete Republike Hrvatske visoka. Temeljila se na bazi planova investicija koje su izradili pojedini ministri a koordinirao je potpredsjednik Grčić. Nije ostvareno ništa, pročitajte, imate pad od 4% upravo u investicijama kada je u pitanju gospodarski rast. Prema tome, planiralo se, točno se navelo investicije nisu ostvarene. Da, jako puno smo radili mnogi u ministarstvu. Na čemu? Na programu reformi i planu konvergencije. Do detalja terminski, vrijednosno i po aktivnosti označeno. I u Ministarstvu zdravlja i u Ministarstvu obrazovanja, socijalne politike, reforme uprave. I valjda mogu ocijeniti te dokumente koje ja sam ipak zadržao kao uspomenu, na kojem sam radio i reći nisu ostvareni zacrtani dokumenti. Nisu. A to što vi ne želite prihvatiti jer i vi morate znati za te dokumente, svi ih vi imate, svima su vama dostupni na stranicama Vlade, Vlada ih na svojim redovnim sjednicama u 12. mjesecu 2013. usvojila. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, to smo radili i zato mogu itekako objektivno reći da to nije odrađeno. Znači radilo se malo drukčije. A tko je kriv za to, to si postavite sami sebi pitanje. Prema tome da smo bili imalo odgovorni i proveli ono što smo sami sebi napisali, što smo poslali Europskoj komisiji da ćemo realizirati danas bi ipak rezultati bili manji ali barem bi imali to zadovoljstvo da bi mogli reći da smo udovoljili vrlo skromnom fiskalnom pravilu. Nažalost ni to nam nije bio cilj.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Kolega Linić, pa veći dio rasprave u principu možemo se složiti jer na kraju krajeva obadvojica smo na vrlo sličan način govorili o istim problemima, međutim ja bih htio s vama razmijeniti još mišljenje oko jedne stvari. Ali prije toga treba ovdje naglasiti da glavna poluga za vođenje ekonomske politike je proračun i tko toga nije svjestan taj nažalost ne vidi dalje od svog nosa. Isto tako tko pogleda rashodovnu stranu proračuna, ne samo zadnje 3 godine nego i prije toga postati će mu valjda jasno da bez strukturnih reformi se ne može riješiti problem rashodovne strane proračuna. Međutim ono što bih želio prokomentirati s vama je povećanje rashodovne strane proračuna od 2,5 milijarde i tu se prikazuje trošak Europske zajednice od milijardu i 780 milijuna. Međutim, u izvornom proračunu se planiralo da ćemo iz europskih fondova povući 4 milijarde i 400. Povukli smo samo 2100, znači 2 milijarde i 300 manje. Da smo povukli to naš saldo sa Europskom unijom bi bio +600 milijuna a ne bi se govorilo o milijardu i 700 minusa. I to je možda najveći problem ove Vlade, te silne zablude što u povučena sredstva iz Europske unije se računaju projekti i programi koji su dogovoreni prije 3 i 4 godine iz sredstava od predpristupnih fondova. Nažalost, ono što baš kao članica Europske unije imamo pravo provuć' kroz raznorazne fondove nismo povukli. Nismo na takav način smanjili rashodovnu stranu državnog proračuna, nismo smanjili rashodovnu stranu jedinica lokalne samouprave, isto tako nismo počeli iz europskih novaca financirati ključne infrastrukturne projekte Hrvatske jer željeznica je jedan od ključnih infrastrukturnih projekata Hrvatske. Luka rijeka nikad neće bit na razini ako ne napravimo prugu Rijeka-Zagreb-Botovo pa neka svi misle u ovoj državi što god tko hoće.
Slavko Linić, odgovor na repliku.
Kako više volim energetiku dao sam naglasak upravo na energetiku i mogućnost gdje smo mogli imati gospodarski rast jer imamo zaista INA-u kao naftnu kompaniju, a ne trgovačku kompaniju za prodaju MOL-ovih derivata i isto tako imamo energiju električnu gdje HEP je jedna od itekako jakih tvrtki koja je mogla investirati. I potpuno se slažem, izostavio sam naznačiti da nismo povukli dovoljno sredstava koji su mogli biti rezultat i gospodarskog rasta, manjeg broja nezaposlenih a većeg broja zaposlenih. Itekako jer to su mali projekti koji su mogli biti realizirani po svim ministarstvima, po svim gradovima i općinama i samo ih je trebalo kvalitetno pratit. Ali zato imamo ministarstvo koje širi optimizam, ali ne širi realizaciju projekta. Da, to nažalost je itekako veliki problem za Hrvatsku jer kasnimo. Tih 2 milijarde koje smo mogli više potrošit će uvijek nedostajati na računima iz razloga što ćemo zbog toga imati veće deficite, imamo veću krizu kod građana koji su jednostavno bez posla, koji ne mogu plaćati ni svoje obveze. Ja samo pamtim jedno, danas je 2.7., da li smo svjesni da smo jučer trebali ući u schengenske koridore? A znate zašto ne ulazimo? Pa zato što nismo načinili granične prijelaze. A zašto nismo načinili? Imamo novce, financirano sve, nismo načinili. Znate koji je bio najveći problem za ulazak u Europsku zajednicu? Carinski koridori. Na vrijeme smo ih načinili, na vrijeme. A zašto nismo obične granične prijelaze treba pitat ministra. To je znak sposobnosti i odgovornosti Vlade.
Hvala. Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Linić, vi ste u svojoj raspravi se dotakli i jamstava koja su izdata Hrvatskoj željeznici i to HŽ-Infrastrukturi, HŽ-Cargu i ostalima, HŽ-Putničkom prometu. No moram pri tome reći da sam osobno i ogorčen i radom dok ste vi bili ministar, a naravno prije svega ministrom prometa koji je u svom mandatu zapriječio zbog nedostatka novaca ili jamstava ili čega već, a ona su ogromna, modernizaciju pruge Okučani-Vinkovci. Dakle modernizacija pruge Okučani-Vinkovci je otpisana, ona ne dolazi sad u obzir trenutno. Nadalje, vi i sami znate da štogod su veća jamstva više se pruga u Republici Hrvatskoj ukida pa tako pruga Kumrovec-Zagreb kojim se vozio i nekadašnji predsjednik i uzor SDP-a od svog rodnog mjesta do Zagreba, dakle ne funkcionira zbog 500 metara pruge koja navodno kolidira sa granicom sa Slovenijom. 500 metara. Kolodvor u Kumrovcu je zarastao u ambroziju koje su kapitalki ambrozija. Nadalje, pruga koju je vaša Vlada dala da ne kažem u koncesiju ili u prodaju, dakle materijal s pruge Sisak-Petrinja-Glina-Topusko-Karlovac u dužini od 92 km kompletno razmontirana, a znate zbog čega, da bi taj koji je izvršio dakle razmontiranje te pruge za sekundarnu sirovinu izgradio jedan parking na Capragu u Sisku i ta firma je vrlo bliska SDP-u, ili udruga, ajde nije ni firma nego udruga. Nadalje, koliko je vaša Vlada u kojoj ste vi bili ministar inzistirala na prodaji HŽ-Carga onome kriminalcu Gruji u Rumunskoj, ajde mi to recite. A vi ste bili ministar financija u to vrijeme.
Hvala lijepa. Slavko Linić, odgovor na repliku.
Nikad se mi nećemo složit. Da, HŽ-Cargo treba privatizirati, to nije tvrtka koje vlasnik treba biti Hrvatska država, treba ga privatizirati. On mora bit konkurentan austrijskim željeznicama, njemačkim željeznicama, privatnicima koji trče po Europi. A znate, odgovornost je Vlade zašto nismo uspjeli privatizirati, jer na natječaju za HŽ-Cargo osim tog Rumunja bile su i austrijske željeznice, slovački poduzetnici i bile su njemačke. Nema, pitajte ministra zašto je odabrao ovoga. Ja ću uvijek odgovarat za Croatiu, ali Croatia je provedena. U isto vrijeme smo krenuli, ona je provedena. HŽ-Cargo nije. U 2014. odmah je inzistirano ili stečaj tvrtke i li re organizacija tvrtke uz punu potporu sindikata. Danas smo 2015., ono što ja mogu reći niti plaće ne zarađujemo od prihoda, enormni su rashodi, financiraju HŽ-Cargo državni proračun i to će vam sutra biti novi deficiti, novi dugovi i financira HŽ-Infrastruktura. Pa ništa iz HŽ-Infrastrukture neće ući u ove prometne pravce. Totalna pogreška ministra koji niti je privatizirao i uspio u privatizaciju, a imao je dobre ponude, a niti je uspio reorganizirati tvrtku. Da, to su problemi, to su osobni problemi, znaju se ime i prezime i neću govoriti o svojim sukobima sa svima njima jer kao ministar sam aktivno na svemu tome radio. Ali čujte netko nema hrabrosti donijeti odluku o privatizaciji. Nema. I što imamo? Tvrtku sa ogromnim brojem od preko 900 viška zaposlenih koje financiramo već pune dvije godine i zato su deficit. I bit će ih i sutra.
Vesna Škare-Ožbolt, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Linić, govorili ste o privatizaciji Croatia osiguranja i pozvali se na Zakon o pretvorbi kapitala društvenog osiguranja i reosiguranja na koji se pozvala i Državna revizija kada je utvrdila da ta privatizacija nije do kraja provedena u skladu sa tim zakonom. Pokušali ste objasniti to zašto i taj zakon i privatizacija ne idu zajedno, ali ja bih vas nadopunila. Ja mislim da je tu Državna revizija ozbiljno pogriješila, jer ovdje se ne odnosi na pretvorbu Croatia osiguranja, nego na privatizaciju Croatia osiguranja, a to su dva dijametralno suprotna pojma. Pretvorba jednog društva je promjena pravnog statusa društva, poduzeća u trgovačko društvo, a privatizacija je proces transformacije državnog u privatno. Ovdje je riječ o transformaciji državnog u privatno i zato se ne može ovaj Zakon o pretvorbi kapitala uopće primijeniti na privatizaciju Croatia osiguranja. I tu je i od tuda je nastala pomutnja. Ja ne ulazim u ove druge razloge koje je Državna revizija navela, ali ovo apsolutno ne stoji. I mislim da ni vi niste do kraja to išli na ovaj način razjašnjavati, ali razlika između pretvorbe i privatizacije je jako velika. I upravo ovaj članak 9. na koji se Državna revizija pozvala kada je govorila o Zakonu o pretvorbi kapitala odnosi se, kaže članak 9. Odluka o načinu privatizacije kapitala Republike Hrvatske u društvo donosi Sabor na prijedlog Vlade. To je zakon. Dakle, mora se donijeti Zakon o privatizaciji. Pretvorba je završena '92. godine barem koliko ja znam Croatia osiguranje. Ali privatizacija je tek bila 2013. Evo toliko.
Slavko Linić, odgovor na repliku.
Potpuno se slažem sa vama kolegice. Članak 1. jasno govori da se zakonom uređuje pretvorba neimenovanog kapitala, ne Croatia osiguranja Društva osiguranja i reosiguranja. Znači, opći zakon za sva osiguravajuća i reosiguravajuća društva. I to je pretvorba. I ta pretvorba je temeljem tog zakona učinjena. U članku 9. je predviđeno da kad Vlada prodaje i privatizira mora imati zakon. To ne govori o Croatia osiguranju. I da li je Zakon o privatizaciji donesen? Nekoliko, nekoliko. Prema tome, zamislite vi državnog revizora koji neće da shvati da kad govori se o namjeri zakona uvijek je bitan prvi članak i on govori samo o pretvorbi neimenovanog kapitala, a ne o privatizaciji. Doneseni su posebni zakoni. Temeljem posebnih zakona je doneseno gdje se spominje Croatia u koju grupu spada i kako će se privatizirati. Znači ispunjen je kompletno ovaj zakon, ali jedan sebi revizor dozvoljava slobodu umjetničkog izražavanja i onda mi imamo sada polemike oko toga. Ali zato ja predlažem nemojmo gubiti vrijeme. Imamo mogućnost da kao Sabor damo tumačenje tog istog zakona, a ne da imamo samovolju pojedinaca koji će onda tumačiti zakon kako god hoće. Prema tome, mislim da nije problem da kroz tumačenje završimo priču je li zakonito ili nije i je li jedan Zakon o pretvorbi kapitala koji su neminovani u osiguranjima lex speciallis za Croatiu. Dajte molim vas!
Franjo Matušić, replika.
Zahvaljujem. Pa ja imam suprotno mišljenje od kolegice Škare-Ožbolt i gospodina Linića. Kolega Linić, prvo bih rekao da sam uvjeren i siguran da je revizija napravila svoj posao vrlo temeljito utemeljeno na zakonu i po svim međunarodnim standardima. Kada govorim o Croatia osiguranju evo kolegica Škare-Ožbolt je upravo citirala članak 9. Ne kaže se da će Hrvatski sabor donijeti zakon, nego da će donijeti odluku o načinu privatizacije i o privatizaciji, odluku. Dakle, odluka je nešto sasvim drugačije od zakona. Dakle, Hrvatski sabor je trebao donijeti odluku o privatizaciji. Zar vama tada nije bilo suspektno kad je 2013. revizorsko društvo za 2013. utvrdilo da smanjenje vrijednosti nekretnina u Croatia osiguranju nije napravljeno po međunarodnim standardima. I tada je to revizorsko društvo koje je unajmila Croatia osiguranje dalo mišljenje s rezervom upravo iz toga razloga jer nisu poštivani međunarodni standardi u smanjenju cijene nekretnine. Zar vam to nije bilo suspektno? Neću govoriti o činjenici da je Državna revizija utvrdila da se nije utvrdilo koliki broj dionica se prodaje, koliko će država ostaviti u temeljenom kapitalu između 25% plus jedne dionice i 30% dionica. Kakva je to prodaja? Možete li prodavati kuću da ćete prodati između 35 i 40% kuće da ćete prodati. Između 35 i 40% pa tko da više … [[Govornik se ne razumije.]] Ja ne govorim o tome, oni koji su kupili, kupili su u najboljoj namjeri da je sve jasno i čisto. Ja se mogu složiti sa vama da bi trebalo zatražiti mišljenje Sabora u tumačenju, ali možete li se vi složiti sa mnom da treba izvršiti kompletnu reviziju privatizacije Croatia osiguranja, kompletnu reviziju privatizacije. Ako je sve čisto nema razloga da Državni ured za reviziju ne napravi reviziju privatizacije Croatia osiguranja.
Slavko Linić, odgovor na repliku.
Nema svrhe voditi polemiku o tome što piše u zakonu ili ne. Ostavimo to onima koji su zaduženi, pa da prekinemo tu polemiku, jer zaista nema svrhe. Ali kad govorimo o nalazu revizije, da je revizor bio malo pažljiviji onda bi napisao do kraja, da revizori Croatia osiguranje nisu prihvatili procjene jer nisu učinjene po međunarodnim standardima. A znate zašto? I to piše u tim nalazima, jer su trebali još veće smanjenje. To piše u tim nalazima. Valjda ja znam što je pisalo unutra. A vi samo znate da piše da nisu po međunarodnim, ali vi mislite nisu jer je trebalo biti više, ne, trebalo je još više smanjiti. Da, nažalost. … [[Upadica se ne razumije.]] A izvinite, nije to da je džabe. Govorimo o tome da nećemo govoriti o tome koliko je došlo. A to što imovina ne vrijedi jer se bezvrijedna imovina kupovala, jer je od 2009. imovina rapidno padala, a po zakonima i međunarodnim standardima Croatia je trebala usklađivati a nije usklađivala. Dajte molim vas! Prema tome, samo treba do kraja čitati, a ne stvarati nedoumice. Da, imovina je trebala biti daljnje smanjivana. To je na neki način sada i razlog da kupac smatra da je oštećen, a nije, jer mu je revizor ukazao da su i manje vrijedili a imao je sve podatke. Da gospodo, mi samo pokušavamo govoriti na ovako netočnim činjenicama i navodima koji su navedeni, a ne želimo prihvatiti stvarnu činjenicu. To je problem svih vas. Znate, ja poslove koje radim dovršim. I to je razlika od mene i Hajdaša i od mene i potpredsjednika Vlade Grčića. Jer da su oni dovršavali poslove niti bi imali ovoliko dubioza, imali bi puno više investicija.
Nadica Jelaš, replika.
Poštovani kolega Linić rekli ste da nam trebaju investicije, da je investicija premalo. Tu se slažem sa vama. Dakle, apsolutno investicije trebaju, one su preduvjet gospodarskog rasta a gospodarski rast je jedini koji osigurava napredak. Rekli ste isto tako da je trebalo napraviti monetizaciju, dakle da Hajdaš nije ustrajao u monetizaciji autocesta. Trebalo je ići u monetizaciju i trebalo ju je provesti, tim više što će eto autoceste zbog toga što imaju sve manje prihoda jer smo im prihode smanjili biti sve veći hrvatski problem. Vlada je svjesna ogromnog javnog duga i u tom smislu željela je napraviti monetizaciju. Ja bih rekla da ovoga trenutka taj visoki javni dug je zapravo Damoklov mač nad Hrvatskom. S tim da se ovoga trenutka zadužujemo po kako volimo reći povijesno najnižim kamatnim stopama jer je ovoga trenutka kapital na tržištu i dostupan i jeftin. Međutim, što kada poraste jagma za kapitalom i kada mu slijedom Zakona o ponudi i potražnji počnu rasti i njegove cijene? To će biti ogroman problem za Hrvatsku. Vlada je tog ogromnog problema svjesna i dakle potvrđujem željelo se ići u monetizaciju ali vidjeli ste svi smo zapravo vidjeli koliki su bili otpori javnosti naspram monetizacije. Dakle, ono što želim reći ovom svojom pričom, i građani moraju biti svjesni svoje odgovornosti, a i oni koji su ih uvjeravali da bi monetizacija bila štetna i opasna za Hrvatsku. Dakle, građani moraju vjerovati Vladi i moraju podržavati da tako kažem politiku ekonomsku politiku Vlade za koju su konačno glasali.
Slavko Linić, odgovor na repliku.
Voditi državu u krizi nije lako jer je to dobrim dijelom i niz nepopularnih poteza. Plus toga mi imamo neku tešku povijest neuspješne pretvorbe, loše privatizacije, ja bih rekao čak i INA jedan primjer nađemo strateškog partnera i na kraju uništava tvrtku. Sve su to loši primjeri. Ali kad ste zemlja koja ne pokriva svoje rashode, kad samo na mirovinskom fondu gubite 17 milijardi iz godine u godinu, kada vam porezi nisu jedino rješenje tada morate i svojom imovinom. I zato svaka odgovornost za upravljanje trgovačkim društvima koji moraju investirati je ogromna, jer to je neuspjeh. Ali isto tako tamo gdje imamo velike dugove na završenim investicijama ako ih možemo prebaciti na nekog drugog da bi sebi stvorili prostor za nove investicije, nova ulaganja jer tih 40 lipa nam je trebalo i za željeznice i za ceste jer nam je stanje održavanja cesta loše. Nema kompromisa, pogotovo ako je to Vlada stavila u svoj program. I zato osnovno je nema odustajanja. Može u javnosti biti ali mi znamo javnost se neće složiti s tim, pogotovo kad još ovako politički se dijelimo, politički se prepucavamo, stalno nas netko i … sa strane i onda nije lako. Prema tome, shvatite nijednoj Vladi, a pogotovo ona koja vodi državu sa ovako teškom krizom 6-godišnjeg pada gospodarskih aktivnosti pa čujte doći na milijun i 340 tisuća zaposlenih pa to je tragedija. I tu je odgovor moramo ulagati, moramo donositi teške odluke.
U ime kluba Nezavisnih zastupnika kolega Damir Kajin.
Poštovana gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče, glavni državni ravnatelju, revizoru pardon, gospodo zastupnici. Ja želim najprije postaviti pitanje da li je istina ovo što se danas pojavilo u nekim medijima da je neki bankar prijetio ministru Lalovcu? Navodno da je gospodin Božo Prka, bivši ministar financija prijetio ministru Lalovcu. Koliko je to bila ozbiljna prijetnja da ga je onda nakon toga gospodin Lalovac prijavio USKOK-u. Da li je istina da je neki hrvatski bankar deponirao u talijanskim bankama cirka 100 milijuna eura, da unutar Ministarstva financija vršite "određene izvide". Ne mogu vjerovati u te basnoslovne svote ali u Hrvatskoj ničemu se ne treba čuditi. Ja neću uči u to ili ne ulazim u to sa koliko su novaca sanirane hrvatske banke, neki govore od 12 pa sve tamo do 80 i nešto milijardi kuna, ali znamo da su prodane ustupljene majkama danas banaka, strancima za 5,4 milijarde kuna. To je u neko vrijeme recimo dvogodišnja njihova dobit. Hoće li netko unutar Ministarstva financija reagirati na primjer u slučaju Hypo banke i onoga što su na ovim prostorima radili Striedinger, Kulterer, Berlin itd. ili ćemo jednostavno to prešutjeti? Hoće li Ministarstvo financija reagirati u slučaju recimo Raiffeisen zadruga ili kako ih mi u Istri zovemo posuilnica, na način kako to čine i u Austriji policijske vlasti gdje između ostalog navode da preko 75% kredita naši građani ne mogu servisirati. Pa toga nema nigdje. Švicarci su mila majka prema ovome što su radile te posuilnice ili te Raiffeisen zadruge. Navodno, to su isto podaci koji su procurili iz Ministarstva financija da na europskim računima 20 hrvatskih državljana drži negdje oko 1 milijardu i 700 milijuna kuna. Kad sam već spomenuo Privrednu banku, mi svi znamo da je ona 89., 99.dokapitalizirana za nekih 600 milijuna eura pa je nakon toga prodana za zamislite basnoslovnih 640 milijuna eura. Međutim, da se vratim na onu repliku zamjeniku ministra financija, rekoh ovako da Ministarstvo gospodarstva, evo imam izvršenje znači proračuna za 2014.godinu ostvarilo je prihod od 1 milijardu 454 milijuna kuna. Ili recimo Ministarstvo poduzetništva i obrta 476 milijuna kuna. Ili recimo Ministarstvo turizma 220 milijuna kuna. I prije sam citirao pa ću to ponovno učiniti, na strani 59.da na osnovu prikupljenih podataka utvrđeno da iz javnih izvora na nacionalnoj razini u 2013.godini programima i projektima u organizacijama civilnog društva dodijeljeno 560 milijuna kuna plus iz proračuna jedinica lokalne i područne samouprave dodijeljeno još 1 milijardu 44 milijuna kuna ili sveukupno u 2013.iz javnih izvora u RH projektima, programima u organizaciji civilnog društva ukupno je dodijeljeno 1 milijardu 604 milijuna kuna. I u pravu je gospodin Grubišić, pozdravite brata, viza vi onoga intervjua kapa dolje nisam znao, nisam znao šta se dešavalo tamo onih ranih 80.tih godina prema vama ili vašoj obitelji. I prije ste mi isto tako spomenuli da su znatna sredstva ali ne znam koliko udrugama dodijeljene iz sredstava EU. Ispada da više sredstava dobivaju udruge nego Ministarstvo gospodarstva i Ministarstvo malog tog obrta. To je gotovo nevjerojatno. I ja bih šutio da u nekim sredinama na čelu tih asocijacija udruga ne stoje stranački deklarirani pojedinci ili pojedinke. Kada mi govorimo o ovom izvršenju moramo isto tako reći što je tom izvršenju prethodilo, točnije kakva je bila gospodarska slika o kojoj je gospodin Linić nešto više govorio. Ali krenimo redom. Prihodi poslovanja bili su 114 milijardi kuna, rashodi 127 milijardi kuna, višak, pardon manjak 12,8 milijardi kuna, prihodi od financijske imovine, zaduživanja znači 35 milijardi kuna, otplata zajmova 27 milijardi kuna. I što onda apostrofirati iz ovog izvješća? Porez na dobit -700 milijuna kuna, to govori koliko je teže, pazite danas ili jučer bilo nego prekjučer. Porez na imovinu je isto tako znatno manji, PDV veći je za 700 milijun kuna, zašto? Jer je ukinuta nulta stopa odnosno povećan je onaj prihod na određene djelatnosti u turizmu, carine razumljivo drastično manje jer smo ušli u EU, doprinosi Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje logično veći jer smo ih povećali, doprinosi MIORH-a ili Mirovinskog fonda 3 milijarde kuna. Od svjetske banke dobili smo 1,1 milijardu kuna. No bit proračuna je otplata glavnica primljenih kredita i zajmova. Mi smo 2013.godine vratili 8,1 milijardu kuna, 2014. čak 15,2 milijarde kuna. To je znači indeks 189%. U 2014. godini znači sva ministarstva imali su manje novaca osim Ministarstva graditeljstva +24 milijuna kuna i Ministarstva gospodarstva +120 milijuna kuna. Sva ostala ministarstva bilježe manje prihoda. Najviše, najveći manjak imalo je Ministarstvo obrta. Kad smo govorili o tom javnom dugu onda bi bilo dobro između ostalog spomenuti i slijedeće, da u prvom kvartalu javni dug ove godine povećan je za 8,9 milijardi kuna i krajem ožujka dosegnuo je iznos od 288,5 milijardi kuna čime je njegov udio u BDP-u narastao na razinu 87,7%. Kad s druge strane do kraja godine to će biti sigurno negdje oko 93, 94%. S druge strane kada gledamo bruto inozemni dug na kraju trećeg mjeseca dug je iznosio 49,3 milijarde eura što je preko 108% BDP-a. I ono što sigurno treba reći što svi znaju, pogotovo naši kreditori, Hrvatska je visoko zadužena zemlja ali još uvijek nema problema s financiranjem svojih međunarodnih ili domaćih obveza, ali pri tako visokoj razini duga i niskom rastu mi smo itekako izloženi rizicima. U razdoblju od 1.siječnja do 31.prosinca 2014.izdano je 17 državnih jamstava u ukupnom iznosu od 12,6 milijardi kuna od čega je 13 financijskih jamstava te 4 činidbena jamstva. Mislim da je u tom periodu i pulski Uljanik dobio dva jamstva u iznosu preko ili cca milijardu i 500 milijuna kuna, jedan je bio 153 milijuna eura, a drugi je bio nešto niži ali sada to je manje bitno. Na strani 465 dani su makroekonomski podaci za 2014., tada su bili uglavnom negativni, ali 2015.kriza je počela jenjavati i statički bez obzira što nitko neće reći danas bolje no što smo živjeli jučer ili jučer nismo sigurno živjeli bolje nego prekjučer, ali ipak statistički stvari se mijenjaju. S druge strane da je situacija mučna, nezahvalna potvrđuje broj ovrha, blokiranih računa, teže naplata kredita od strane kreditnih institucija itd., a o malom gospodarstvu ne treba uopće govoriti, tvrdim da 90% ljudi koji ga vode su u težoj poziciji od radnika koji rade kod njih. I zato sam isto povukao namjerno sam povukao paralelu između Ministarstva gospodarstva, malog gospodarstva i recimo udruga jer smatram da ova situacija nije normalna, nije prirodna. Kada govorimo o makroekonomskom okruženju u 2014.po meni je bit upravo taj odnos zaposlenih, o čemu je Slavko Linić nešto prije govorio. Pogledajte, 2012.godine mi smo u Hrvatskoj imali milijun 395 tisuća 111 zaposlenih. 2013. milijun 354 tisuće 298, koncem 2014. milijun 342 tisuće i negdje krajem 4.mjeseca na dan 30.4.2015.milijun 316 tisuća 826 zaposlenih. Znači u 3,5 godine Hrvatska je ostala bez 78 tisuća 285 radnih mjesta i to je katastrofa. Gdje smo ostali bez radnih mjesta? Ostali smo bez radnih mjesta u realnom sektoru. U javnom sektoru broj radnih mjesta, kada tu pridodamo i komunalne tvrtke povećao se za negdje oko 10 tisuća. Znači u realnom sektoru slobodno se može reći da smo ostali bez 90 tisuća radnih mjesta. Ako jedno radno mjesto košta 20 tisuća eura, mi kao da smo ostali bez 2 milijarde eura ili trebat će nam barem 2 milijarde eura, a prije više, da to vratimo. To je ekvivalent recimo pedesetak hotela sa negdje 150 ključeva, 400 recimo ležajeva kao što se prosječno novi hoteli grade u Hrvatskoj. Gdje je problem? Svjetska ekonomija, počela se opravljati negdje 2012.naša se je počela opravljati hvala Bogu 2015. Što nas spašava? Spašava nas ulazak u EU. Na stranu samo činjenicu što mi danas Europi više uplaćujemo keša, novca, no što iz Europe povlačimo. Znači od 1.7.2013.do 1.1.2015.uplatili smo ako tu imamo na umu i onu banku odnosno onaj fond za čelik i kako se to već zove, 450 milijuna eura, povukli smo negdje oko 430 milijuna eura. Još je veći problem u tome što nam Europa određuje prioritete i umjesto da novac ide u gospodarstvo za poticanje malog, velikog nije bitno, turizma i slično, ali dobro i tamo onda kredite dobivaju samo direktori turističkih zajednica u nekim županijama oni nam de facto određuju što i kako graditi. Znači ulazak u EU opravak Europe to je direktno značilo i veći izvoz u RH bilo da je riječ o brodogradnji pa nadalje, znači uslijedile su veće narudžbe. Ali isto tako nemojmo se jednostavno zavaravati nezaposlenost točno, statistički pada, ali gdje ti ljudi na kraju završavaju? Često nažalost odlaze da ne kažem bježe iz Hrvatske. Hrvatskoj će sigurno trebati barem 10 godina da se vratimo, a prije 15 nego 10 godina da se vratimo na BDP-a onog pred kriznog razdoblja. To je naprosto nama kriza učinila ili neadekvatno u pravo vrijeme nepravovremene odluke. Pogledajmo obične ljude, mi se nosimo sa švicarcima i država tu Ministarstvo financija puno čini i ljudima iskreno želi pomoći. ali ja ću još jedanput ovdje ispred zamjenika ministra financija reći, gospodo dajte pokušajte nešto učiniti kada je riječ o ovim Raiffeisen zadrugama. Naprosto rekoh 75% ljudi ne može servisirati svoje obveze. To nije prirodno, toga nema ni u slučaju švicaraca, ni bilo kakvih drugih kredita osim onih zelenaških lihvarskih gdje vi morate svaki mjesec nadoplaćivati 5% ne znam na tu glavnicu. Od PDV-a ostvarili smo, koliko, 40,9 milijardi kuna, zalažem se da se za turizam PDV u onim uslugama itd., ponovo vrati na 10%. Nažalost u ovom mandatnom razdoblju gdje su se izmijenila dva ministra, u Hrvatskoj ja ne znam, možda su se sagradila dva nova hotela. Znam da u Istri nije niti jedan novi se sagradio. Ali su zato sa ostvarenim sredstvima istarske tvrtke preuzimale neke tvrtke u turizmu na području Kvarnera, konkretno Krka, u Dalmaciji itd., ali otkupa je sve krenulo tamo nažalost ništa ne rade. Međutim i to je možda tema za glavnog državnog revizora za onaj slogan "Croatia full of life", "Hrvatska puna života", zamislite, bacili smo 2,8 milijuna kuna. Zašto kažem da smo baciti? Zato jer sada kažu da trebaju još milijun i 200 tisuća kuna uložiti za novi vizualni identitet te da će se taj slogan početi rabiti tek od 1.9. ove godine. Do tada je na snazi slogan "Mediteran kakav je nekad bio". To je jedan krasan slogan za razliku od ovoga koji nema ni glave ni repa, ali pustimo sada to. Ali zato puno košta. I možda bi bilo dobro da netko uđe u turističku zajednicu Republike Hrvatske pa da vidi koliko se, ne milijuna, desetina, nego stotine milijuna kuna ulaže za intelektualne usluge, razne studije i tome slično. Mene zanima isto ova problematika Hrvatskih cesta. Vidim da ovdje se počela voditi jedna stravična centralizacija. Pred, koliko, dvije godine, točno vidimo u materijalima, vraćalo se ZUC-ovima 24 milijuna kuna, 2014. 120, ove 2015., '16.-te neće se vratiti znači više po tom osnovu niti jedna kuna. Govorim to između ostalog i zbog potrebe da se konačno dogodi onaj spoj od recimo Porozina na otoku Cresu do Cresa. Voziti po onoj cesti doista to je strava. Filmovi strave i užasa po noći, pogotovo ako je magla bi se tamo mogli snimati. Prihodi Hrvatskih cesta iznose milijardu i 790 milijuna kuna, rashodi milijardu i 430 i oni plaćaju promidžbu milijun i 500 tisuća kuna. Otplata zajmova 366 tisuća kuna. Ipsilon, ponoviti ću što sam već rekao ovdje za govornicom mora ući u javni dug, investicija treba krenuti, ipsilon plus željeznica Učka ili željeznički tunel, pardon Učka treba tretirati jednako kao što se tretira u Republici Hrvatskoj Pelješki most. Možda je u ovom trenutku Pelješki most prioritet br. 1. ali onda su sigurno željeznički tunel Učka i ipsilon tim više jer su osigurana sredstva i sve ostalo imovinsko pravna pitanja, građevinske dozvole prioritet broj 2. Da ne govorim o drugim spojevima koji ovise prije svega o Sloveniji bilo da je riječ o spoju Rupa - Kozina, Rupa Postojna, Buje - Plovanija ili Buzet – Koper kada je riječ o tunelu Učka. Jasno, da bi se pokrenule strane investicije treba još nešto učiniti, osloboditi se kriminala. Mnogi su spominjali Croatia osiguranje. Croatia osiguranje treba biti pošten padali su prihodi i to drastično. Da su nastavili poslovati kao što su poslovali oni bi naprosto se urušili. To da je sve rađeno za poznatog kupca vjerojatno je, to nije sporno, on sigurno nije oštećen kao što smo ovdje čuli. Ako ni zbog čega drugog zbog toga što im se čuvao monopol u Republici Hrvatskoj 25 godina. Ali bez obzira što sam protiv svakog monopola nisam protiv onog iz vlastite … [[Govornik se ne razumije.]] A na kraju će vjerujem znatne novce od prodaje … [[Govornik se ne razumije.]] svojih pogona u Kanfanaru završiti u ili u preuzimanju Save i Triglava pa će ponovno Croatia osiguranje biti ono što je nekada bila u Republici Hrvatskoj. No jasno je, trebalo je davno prije promijeniti politiku glede pretvorbe odnosno privatizacije, revidirati što se je moglo ali nažalost to smo prepustili i povratka više nema.
Krešimir Bubalo, replika.
Kolega Kajin pa morao sam replicirat jer mislim možda ste se zabunili kada ste rekli da 20 ljudi ima štednju milijardu i 700 milijuna kuna jer to mi nekako zvuči onako nemoguće. Jer kada vidimo kako je Hrvatska iscrpljena a da su se pojedinci toliko natovarili onda mi to doista zvuči onako fantastika. No, ja vam želim reći da sam 7. travnja 2015. dobio iz Ministarstva financija odgovor jer sam tražio koliko je u Hrvatskoj do sada uhvaćeno ljudi koji imaju nesrazmjer između prihoda i vrijednosti svoje imovine. Sukladno članku 63. Zakona o porezu na dohodak. Brojkom, u tom dopisu sam dobio informaciju da je to 473 osobe. Pa da su uhvaćeni i da su im naplaćeni porezi na nelegalno stečenu imovinu što je sigurno tako, sigurno ne bi imali deficit u državnoj blagajni toliki koliki imamo za prošlu godinu. Prema tome gospodine Kajin ili ste se zabunili a možda i niste ili Ministarstvo financija u prošlim godinama od stvaranja Republike Hrvatske nije radilo svoj posao.
Damir Kajin odgovor na repliku.
To da nije radilo svoj posao, to je svima nama znano. Međutim, nije nikakva znanstvena fantastika da 20 ljudi u inozemstvu ukupno ima milijardu i samo 20 ljudi. To su oni najveći štediše pod navodnicima, zapravo vjerojatno pljačkaši građana ovih prostora, imaju milijardu i 700 milijuna kuna. Zašto Ministarstvo financija, zašto DORH ništa po tom pitanju ne čine ne znam. Trebalo bi samo vidjeti sada ovo izvješće austrijskih vlasti oko Hypo banke, sve imaju napisano, točno se zna tko je što koliko dobivao, dobro nemamo baš sva ta izvješća pa onda neka krenu tim putem i za početak će ju doći barem do nekih 100-tinjak, a možda i više milijuna za početak kuna.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Kajin, kad ste me već osobno spomenuli, a i čak i moju obitelj zbog jedne druge stvari koja je poznata javnosti. Moram reći, ja se neću osvrtat na to, bilo je to davno, ali moram reći da postoje tragovi novca i u Lihtenštajnu dakle u svezi Hypo grupe i Hypo banke, a onda postoje tragovi novca i za ove kapitalce, njih 20-ak u vrijednosti od 1,7 milijarde nekakve eura devizne štednje. Ovdje o Hypo banci se radi u vrijednosti nekakvih milijardu eura, pa kada bi se to samo kažem oporezovali onda bismo sasvim sigurno imali deficit državnog proračuna puno manji nego što sada je. Nažalost o tom izgleda nitko baš i ne vodi previše računa ili su te osobe toliko jake i toliko značajne da zapravo eto nema ni interesa da se to napravi pa nismo zapravo svi pred zakonom jednaki. Po tome nismo, jer za nekakvih 20 000 poreznog duga osvanete na stupu srama Porezne uprave, a ovdje za milijarde kuna nema nikakvih posljedica. No ono što sam htio reći i posebno naglasiti vašu raspravu o iznosima koje se izdvajaju za tzv. civilne udruge. Te civilne udruge uz ono što ste vi rekli da je to 2013., a vidite ovdje postoji, možda ste vi preskočili tu raspravu, za 2014. Godišnji izvještaj Nacionalne zaklade za razvoj civilnog društva u kojoj su ostvareni ne samo prihodi u kunskim iznosima od strane države i lokalnih samouprava negoli i u eurima, a putem programa koje su one kandidirale prema Europskoj uniji. Dakle taj iznos koji primaju civilne udruge od lokalnih samouprava, države pa i Europske unije iznosi oko 2 milijarde i više kuna što je ukupan iznos kojim raspolaže Ministarstvo gospodarstva, Ministarstvo poduzetništvo i Ministarstvo kulture zajedno. Pa je li to normalno u državi?
Hvala. Damir Kajin, odgovor na repliku.
Poštovani gospodine Grubišiću, sjećam se te nedjelje negdje ujutro, 7:30, idem na kiosk, kupim novine, pročitao sam ih negdje do 8 sati, htio sam vas nazvati, međutim u međuvremenu promijenili ste broj telefona da mi date broj vašega brata. Ja nisam mogao vjerovati što su neki pod navodnici ugledni sveučilišni profesori bili spremni raditi za opstanak pod navodnicima sustava '80.-ih godina hrvatskim građanima, vašemu bratu ili nekome drugome. Prijetiti smrću bacanjem kroz prozor, mučenje, namještanjem …, nešto je o čemu treba i danas progovoriti. Neću reći da ti ljudi danas ne bi trebali raditi jer je prošlo u nekim novim institucijama 20-30 godina koliko su već zaposleni, a da bi se moralo znati tko su to bi se moralo, iako bi bilo normalno da na sveučilištu i barem u onim krim odjelima naših sudova takvi pojedinci ne mogu radit. Mi o tome moramo govoriti kako se jednostavno iz memorije hrvatskih građana ne bi anulirala patnja, muka, suze i sve ono što su pojedinci propatili.
Frano Matušić, replika.
Zahvaljujem. Kolega Kajin, niste točno rekli kad ste rekli da je Croatia osiguranje poslovala sa gubitkom. Naime, prije početka privatizacije, postupka privatizacije društvo je poslovalo s dobiti, a prema godišnjim financijskim izvještajima zadržana dobit i dobit tekuće godine koncem 2012. godine iznosili su ukupno 382 milijuna kuna, od čega se na dobit tekuće godine, dakle 2012. odnosi 118 milijuna kuna. Dakle prije početka privatizacije. Međutim, problem nastaje dolaskom Krešimira Starčevića, poznatog zamjenika Fonda za privatizaciju koji je bio u aferi sa Hypo bankom prodajom hotela …. Taj isti Krešimir Starčević nakon Fonda za privatizaciju zapošljava se gle čuda u Hypo banci i ponovo se vraća da bi privatizirao Croatia osiguranje. I nije točno rekao kolega Linić kad je rekao da revizor koji je radio reviziju financijskog izvješća Croatia osiguranje i koji se nije složio sa smanjenjem cijena nekretnina za 500 i nešto milijuna kuna, on je rekao da je to smanjenje trebalo biti veće jer je trebalo uzet u obzir od 2009. do 2013. Prvo je pitanje kad se zadnji put uskladila cijena nekretnina, je li se ona usklađivala 2009. ili kad se zadnji put uskladila. Pitanje je koja cijena nekretnina u kojem trenutku je bila usklađena, koju smo cijenu imali početkom 2013. godine. I druga stvar, ono što on nije točno rekao ovdje jasno stoji revizorsko izvješće. Dakle revizorsko društvo koje je pravilo reviziju financijskog poslovanja Croatia osiguranja reklo je da nije u skladu s međunarodnim standardima jer smanjenje vrijednosti ne odražava kretanje na tržištu nekretnina u 2013. godini. Dakle drastično je smanjeno u odnosu na kretanje, na tržištu nekretnina, o tome se radi. I pitanje kad je zadnji put usklađeno sa tržištem, to je suština pitanja. I kad zbrojite dobit i ovo dobivate preko 900 milijuna kuna, dakle 900 milijuna kuna je netko oduzeo Croatiji prije privatizacije.
Hvala lijepa, ali to je replika kolegi Liniću.
Ne, ne, kolega je govorio o smanjenju i gubitku.
Damir Kajin, odgovor na repliku.
Da gospodin kojega spominjete u Hrvatski fond za privatizaciju, nemojte to smetnuti sa uma, dolazi iz TDR-a a potom se zapošljava u Hypo banci, pa onda lijepo opet u, da najprije u fondu, u Hypo banci a ujedno vrši dubinsku analizu radeći u Croatia osiguranju. Trebalo bi isto tako imati na umu što se dešavalo sa otpremninama nekih drugih direktora koji su prethodili gospodinu Starčeviću, koji su dobivali otpremnine u tom državnom poduzeću od 7 ili 5 milijuna kuna što je za mene … … [[Upadica sa srane, ne razumije se.]] A temeljem sudske presude? Svaka čast hrvatskom pravosuđu ako je to temeljem sudske presude. Neke njihove investicije pratimo u Istri. Da točno, krivo sam se izrazio ali sam mislio na gubitak tržišta Croatia osiguranje, odnosno utjecaja koji su imali na tržište ali želim vjerovati da će novi preuzimatelj stabilizirati to poslovanje, a pogotovo ako uđe u tržišnu nišu tih slovenskih osiguravateljskih društava, ponovo od Croatia osiguranja učiniti ono što je nekada bilo.
Predlažem još da čujemo u ime Hrvatskih laburista kolegu Dragutina Lesara.
Poštovane kolegice i kolege, gospođo potpredsjednice, zamjenice ministra, glavni državni revizore. Iako neplanirano svoju raspravu o ovoj temi započet ću o nalazu Državne revizije koja se odnosi na proračun. Što se zamjerilo ili što se zamjera Vladi u vezi državnog proračuna? Dio nepravilnosti utvrđenih revizijom za ranije godine ponovljene su i u 2014. Kod nas u Međimurju za ponavljače postoji poseban izraz "bukteše". To je onaj kaj padnu razred pa drugi put triput idu u isti prvi ili peti razred. Sljedeće, dakle bukteši su. Sljedeće Croatia osiguranje. Državna revizija je konstatirala da prodaja udjela države u Croatia osiguranje nije provedeno po zakonu za kojeg oni smatraju da je trebalo poštivati. Nedopustivo je i neprihvatljivo da itko u Saboru pa i i kolega Linić govori da si je neki državni revizor uzeo za pravo tumačiti zakone i sve takve upućujem da pročitaju članak 54. Ustava Republike Hrvatske, unijet 2010. koji jasno propisuje status Državne revizije, Ureda Državne revizije i glavnog državnog revizora. Državna revizija je ovlaštena kontrolirati i tumačiti stotinjak zakona ne samo jedan, a da li je ispravno protumačila. Sabor je mogao već raščistiti temeljem prijedloga Vlade za tumačenje zakona, temeljem inicijative vladajućih klubova. Bilo kako, ali nitko ne pokreće nikakav postupak i sad se ja pitam sljedeće: Da li će Sabor prihvatiti ovo izvješće Državne revizije? Ako da prihvaćamo i konstataciju da se zakon nije poštivao jer tako tu piše. Ako se izvještaj neće prihvatiti ili će to bit poruka najavljivanja smjene u Državnoj reviziji ili će se primijeniti trik da se izvješće prima k znanju, kao to što obično biva kada dolazi do spora. Ali nije dobro ostaviti stvari neraščišćeno i zbog Ureda državne revizije i glavnog državnog revizora i zbog Sabora i zbog Vlade i zbog vlasnika Croatia osiguranje i zbog tržišta vrijednosnica. Problem moramo privest kraju oni koji za to jesu ovlašteni ne licitiranjem ja mislim. Tak se zakoni ne tumače. Tak se iz spora ne izlazi. Mjerodavno tijelo donosi odluke nakon rasprave i većina će odlučiti. Ako nema spremnosti u Saboru neka bude to Ustavni sud, ali gorčina u ustima nikome ne smije ostati. Nikome. I to je glavna stvar. I nemojmo više nikome dozvoliti da u Saboru se Državnoj reviziji obraća tamo neki državni revizor nakon ovih odredbi Ustava koje sam pročitao. I to svima mora bit jasno. Ali nije to sve. Piše u nalazu Državne revizije da se Ministarstvo gospodarstva zadužilo za 361 milijun kuna u ime Republike Hrvatske zbog dugova brodogradnji koji nisu iskazani u Glavnoj knjizi, ni izvršenju proračuna, niti u pomankanju sredstava odnosno manjku. Kako je to moguće da se jedno ministarstvo zaduži u ime Republike Hrvatske, da se ne iskazuje ni u Glavnoj knjizi, ni u izvršenju proračuna i ni u deficitu pak zbog toga. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Nacionalna metodologija ne vjerujem da bilo što takvoga dozvoljava kolega Šuker. Doći ću i do nacionalne metodologije. Nije to sve. Vlada je trebala, a nije donijela odluku po kojem će fondovi, zavodi i druge pravne osobe sa javnim ovlastima višak svojih sredstava morati uplatiti u državni proračun. Pa zbog toga oni to nisu učinili i ostalo je njima na raspolaganju. U državnom proračunu fali novaca. Da, gdje je ostao? Tamo. Zašto? Jer nema odluke koja je zakonom trebala bit donijeta. Dobro. Što se tiče pomoći izvoznicima u HBOR-u propis je da se te garancije u ime Hrvatske mogu davati do 3 milijuna. Da, to je 5 milijuna. Ako je trebalo 5 milijuna jel' problem mijenjati pravila, propise? Ili je zbog spremnosti na donošenje teških odluka kao što je jučer reče premijer bolje kršiti propise i zakone. Zdravstvo. Uloženo 6 i pol milijardi u sanaciju i još ostali dugovi samo HZZO-a milijardu 890. Kolegice i kolege, 9 mjeseci na dnevnom redu čeka Prijedlog zaključaka kluba Laburisti da raspravljamo o učincima sanacija zdravstvenog sustava i nikako da tu temu rasprave otvorimo. Očito ćemo ući u novi, morate ući u novi program sanacije zdravstva, a da nismo napravili analizu učinaka prošle sanacije i zato su sve one neuspješne. Zato što nikad ne radimo analizu učinaka. I sada stajem kod nalaza Državne revizije i njihovih zamjerki načinu gospodarenja javnim narodnim novcem, izdvojio sam samo najbitnije. I ako to sve skup nije dovoljno ozbiljno da se zabrinemo onda Državna revizija više i ne treba raditi ovu reviziju državnog proračuna ako iza toga nema nikakvih pomaka, ako je Vlada iz godine u godinu … [[Govornik se ne razumije.]] u svemu tome. Ako ste primijetili u prikazu makroekonomskih okruženja koji su utjecali na ostvarivanje takvog proračuna kakav je spominje se doduše sramežljivo i deflacija koja je obrazložena činjenicom između ostalog da je došlo do pada domaće potražnje. Kada smo raspravljali o Izvješću HNB-a i ona je sramežljivo spomenula deflaciju. I nikom ništa. I o tome se naročito oni koji danas dijele lekcije svima pa i svojim bivšim stranačkim kolegama ne osvrću. Deflacija odgovara vlasnicima novca čija imovina postaje sve vrednija, a istovremeno smanjuje potrošnju što dovodi do porasta nezaposlenosti gospodarskih kriza. Kada do pada cijena dođe zbog porasta produktivnosti, razvoja tehnike, tehnologije i organizacije ili smanjenje poreza to je dobro. Međutim, u svim ostalim slučajevima pad cijena dovodi do propasti pojedinih gospodarskih grana a ako deflacija duže traje dolazi i do teških gospodarskih kriza, stagnacije gospodarstva, depresije, rasta nezaposlenosti i pada investicija. Hrvatska je u deflaciji. Plašili su nas inflacijom cijelo vrijeme. Teoretičari kažu ako je inflacija zlo deflacija je neman, čudovište i razara gospodarstvo daleko više od same inflacije. Iz Izvješća o izvršenju proračuna vidljivo je da su prihodi s naslova PDV-a u 2014. bili 40,9 milijardi, godinu dana prije 40,2 milijarde. Dakle, rekao bih da stagniraju ili neznatno rastu. To je prvi podatak koji upućuje na to da padom domaće potražnje i kupovine jedan od razloga je deflacija. Nadalje, kod naplate trošarina jedini pomaci, a najznačajniji udio trošarina su trošarine na električnu energiju koje su sa 6,4 porasle na 7 milijardi i 100 i duhana 3,6 na 3,8. I kod kave trošarina na kavu je porast pa izgleda da su najveći doprinos u povećanju od trošarinskih prihoda napravili kavopije i pušači, koliko god to apsurdno zvučalo. Dobro je da je zaduživanje izvršeno manje od planiranog, dakle s 35 milijardi, a ne 42,6 kao što je to prvobitno planirano. Međutim, podaci o kretanju potrošnje kućanstva pokazuju da 2012. je ona pala 3% pa na taj pad od 3% u 2013. 1,3 i na taj pad još 0,7 u 2014. Kad pogledate one porezne prihode od PDV-a i ovaj podatak dolazite do toga ono što smo od početka mandata upozoravali da upropaštavanjem kupovne moći stanovništva nećemo izaći iz krize. I kada se pad potrošnje kućanstva počeo smanjivati počela je rasti djelomično i proizvodnja. Investicije, a sjetite se definicije deflacije koju sam vam pročitao, što se dešava kad je deflacija? 2012. bruto investicije u fiksni kapital bile su u minusu 3,3%. Pa na taj minus u 2013. -1, a u 2014. još -4%. Pa onda molim vas kad govorimo o investicijskoj klimi u Hrvatskoj osim birokratskih prepreka, nesređenih zemljišnih knjiga, čestih poreznih promjena, svega ostalog upamtimo da deflacija utječe na pad investicija jer potrošači očekuju daljnji pad cijena i ne kupuju trajna dobra, a investitori očekuju daljnji pad i cijene kapitala tehnike i tehnologije i čekaju i iščekuju još povoljnije cijene. I u toj odgodi potrošnje, u tom odgađanju te potrošnje ulazimo u spiralu da pada proizvodnja jer je pao plasman, jer je palo tržište i pala prodaja, potražnja. I sad pitam, zar doista o deflaciji kao jednom od faktora nastavka gospodarske krize uopće ne treba više raspravljati? Ostat će ovo što sam ja rekao, to nitko ne uočava kao ozbiljni problem osim nekoliko ekonomskih stručnjaka u Hrvatskoj koji uporno se trude na to upozoriti. Ni HNB ni Vlada ni Ministarstvo financija ni itko drugi ne shvaća ili prikriva zapravo da je to osnovni problem, da tu počinje naš novi problem. Zanimljivo je da u makroekonomskim okruženjima turizam nije spomenut ni u negativnom ni u pozitivnom kontekstu. Turistička sezone prošle godine nikako nije utjecala na ništa jer se ne spominje. Možda i zato, možda evo ja karikiram, što smo u Hrvatskoj razvili strahovito veliki kapacitet tzv. all inclusive turizma, sve je sadržano. Na 1 dolar potrošnje u tom vidu turističke ponude nacionalna ekonomija ima koristi od 5 centi. To nije moj izračun, to je izračun europskih stručnjaka za turizam. Od 1 dolara potrošnje nacionalna ekonomija ima koristi 5 centi i to je točno. Idemo i dalje to tako razvijati i onda ćemo govoriti da ćemo hrvatsku hranu prodavati u turizmu. U ovom turizmu ne prodaje se ništa hrvatskog osim komunalne naknade, struje i vode, ali ne one u flašicama ona dolazi avionima ili brodovima, ove koja ide za sanitarne potrebe i to je sve. I završavam slijedeće, iz ovih svih podataka i revizije i izvršenja proračuna dva zanimljiva, idemo monetizirati i ugovorit autoceste. Pa mi imamo monetizirani dio cesta u Hrvatskoj i ugovore sklopljene. Bina-Istra 227,2 milijuna kuna u prošloj godini je hrvatski narod iz državnog proračuna isplatio koncesionaru. Piše, piše. A Zagreb-Macelj 38,5 milijuna se platilo koncesionaru. Jer imamo, imali smo idealno dobre i sposobne stručnjake koji su sastavili i potpisali takve ugovore i država koncesionarima plaća, ne oni nama nego mi njima. To je naše iskustvo u monetizaciji cesta nije važno kojih, to je naše iskustvo, to je naša sadašnjost, svakodnevnica. Ove podatke sam iznio samo zbog onih koji još nikako ne razumiju zašto je takav veliki otpor pokušajima monetizacije autocesta i koncesijoniranja autocesta i svi oni koji ga zagovaraju ne ulijevaju, a naročito sadašnji ministri, naročito sadašnji resorni ministar ne ulijeva mi ni minimum povjerenja da je u stanju sastaviti i potpisati ugovor koji bi išao u korist RH.
Boro Grubišić replika.
Hvala lijepo. Kolega Lesar, vaš slikoviti i svima razumljiv govor je objasnio mnogo tema i iz ovog izvješća, a i iz stanja gospodarstva i financija RH ne samo u 2014.nego i još iz daljega. Kada, ajde počet ću od kraja, dakle od turizma, i kada govorimo o turizmu i prihodu od nekih 8 milijardi to bi o tome značilo onih 5 centi da je zapravo gospodarstvo RH uprihodovalo ukupno 40 milijuna eura a ne kako vi kažete onih 8 milijardi sve skupa koje se govore o zaradi od turizma. No, ono što sam ja htio posebno istaknuti u vašem govoru je brodogradilišta. Dakle 50 milijuna eura ili 360 milijuna kuna je zapravo neproknjiženo, pa tako bi ja to nazvao kao laik za ekonomiju, to je neproknjiženo a dato je brodogradilištima dakle u prošloj godini. Kako se to može uopće dati a da se ne proknjiži nema nigdje u podacima itd. … [[Govornik se ne razumije.]] osim u nalazu državne revizije. Kada ste govorili o deflaciji i dakle padu cijena i o koristima koje netko ima, to je jedna mala, mala manjina a zapravo svi skupa zbog čekanja investitora na stand byu su da bude deflacija možda još i veća kako bi tek onda investirali. Imamo ukupnu štetu svi. I o tome da, posebno sam htio istaknuti nalaz državne revizije koji je bio i prije ovdje, imali smo izvješće državne revizije, dakle o tome da intelektualne usluge imaju udjela u plaćama u državnim službama samo od 2% a intelektualne usluge prema nalazu državne revizije zauzimaju puno više postotaka od 2%, pa onda i ona Croatia full of life koji je plaćen 2 milijuna i 800 tisuća kuna i neki drugi poslovi spadaju u te intelektualne usluge, dakle puno je više novaca dano a da nitko ne reagira na taj premašaj u 2%, nitko.
Hvala. Dragutin Lesar odgovor na repliku.
Kolega Boro, kada sam govorio o onih 5 centi po dolaru napomenuo sam da se to odnosi na onaj vid turizma all inclusive sve uključeno, dakle ne općenito za turizam, to je ono kad vam je sve ograđeno, gdje su zaštitari, gdje građani ili ostali turisti ne mogu ni prismrdit, dakle gdje se prodaje sve strano ili je sve uključeno da ne bude zabune. A kad je u pitanju deflacija, običnom čovjeku, ljudima se čini da je dobro kada cijene padaju i u općoj potrošnji i svugdje i ne razumiju kako se može pad cijena uzrokovati gospodarsku krizu i upravo očito jest tome problem da nitko ne može, zato što se o tome eto ne vode rasprave i ne piše dovoljno razumjeti da je deflacija razornija od inflacije za jedno gospodarstvo.
Frano Matušić replika.
Kolega Lesar, pa krenut ću od onoga zadnjeg što ste govorili o udjelu turizma. ne znam koje su to procjene ali je činjenica da turizam čini čak 17% BDP-a Hrvatske, to je udio turizma u BDP-u. Sad na koga se on raspodijelio i koliku korist imaju privatnici a koliko država itd. to je moguće da negdje ste na nekoj analizi moguće i tako analizirati, ali generalno on je izuzetno važan motor za hrvatsko gospodarstvo. Ja se slažem da je to pretjerano što se tiče postotka. Jer recimo zemlje koje su znatno turističkije ajmo tako reći od Hrvatske kao što je Francuska koja ima najveće prihode, najveće prihode, najveći promet u turizmu i zemlja koju se najviše posjećuje na svijetu, u njih udio turizma u BDP-u je svega 3%. I to je dobro to znači da je snažna ekonomija, znači da je snažno gospodarstvo. Ali ono što je bitno vezano za Croatia-u osiguranje, gledajte mi imamo danas problem da predsjednik Sabora ne dozvoljava Nacionalnom vijeću koje je formirano kao drugo radno tijelo prijedlog zaključka po kojem bi se zadužila Državna revizija da izvrši reviziju privatizacije Croatia osiguranja. Naravno tome se protivi kolega Linić koji je provodio to. zato on na ovaj način zapravo vrijeđajući glavnog državnog revizora i njegove suradnike generalnu Državnu reviziju pokušava njihovu ulogu svesti na možda neutemeljeno itd. Međutim, činjenica je da je ovo napravljeno po međunarodnim standardima činjenica da nije u skladu sa zakonom koji je na snazi, činjenica da postoje brojni propusti i čini se da bi trebali utvrditi na koji način je privatizirano Croatia osiguranje. Tim više što znamo tko je došao u Croatia-u osiguranje da bi je pripremio za prodaju. Ja mislim da su stvari više nego jasne.
Dragutin Lesar odgovor na repliku.
Vrlo kratko. Brojem i iskazivanje turističke sezone kroz brojenje noćenja ne znači ništa i mene će uvijek zanimati samo sljedeće, koliko je porezni prihod od turizma pod a) i pod b) koliko je profita ostvarenog ostalo u Hrvatskoj, dakle koliko je profita ostalo u Hrvatskoj. A broj noćenja i broj turista me uopće ne zanima.
I Josip Kregar, replika.
Zahvaljujem se na poticajnom izlaganju. Htio bih samo dvije stvari kratko reći. Ovdje je pitanje koje se tiče turizma, ne kritiziram turizam kao našu prioritetnu djelatnost nego činjenicu da se plaća izvan zemlje i da od toga zemlja nema ništa i nacionalna ekonomija isto tako ništa. No javljam se zbog drugog. Zadatak Državne revizije je da nosi loše vijesti, ako to ne bi radila ne bi nam trebala. Ako Državna revizija ne bi nalazila nepravilnosti onda ni ustavna zaštita ne bi bila potrebna. Oni su glasnici loših vijesti, ali to ne znači da mi loše vijesti ne smijemo smatrati nečim što nije poticaj da popravimo ono što je pronađeno. Zbog toga zahvaljujem se gospodinu Lesaru ali ujedno malo dovodim u pitanje mogućnosti odluka. Ako prihvatimo nalaz Državne revizije onda smo potvrdili poslovanje koje je u skladu sa njihovim pravilima koji uključuje osim toga i preventivu i edukaciju. Nije samo utvrđivanje nepravilnosti. Ako ga pak odbijemo onda smo zapravo nametnuli zadatak onima institucijama i Vlade u cjelini koje su se našli prozvani u tom izvješću. Međutim javljam se zbog toga što smatram neprihvatljivim treće, a to je da uzmemo na znanje izvješće jer smo mi onda na sebe uzeli odgovornost i krivnju za sve.
Dragutin Lesar odgovor na repliku.
Kolega Kregar s vama se potpuno slažem. Najgora varijanta bi bila uzimanje na znanje jer onda smo mi ne sudionici, postajemo glavni i jedini krivci. I slažem se i sa pristupom prihvaćanja i odbijanja. I to znači da se slažete sa mnom da stvar moramo istjerati do kraja? Odlično. A turizam sam spomenuo upravo zbog toga što imam osjećaj, dakle ja nisam stručnjak za turizam, ali da struktura i oblik našeg turizma u većoj mjeri potiče rast vanjske nego hrvatske ekonomije. To me žalosti.
Nastavit ćemo raspravu u 15,00 sati. Prvi na redu će biti kolega Krešimir Bubalo.
Nastavljamo sa radom. Na redu je Klub zastupnika HDSSB-a i poštovani zastupnik Krešimir Bubalo, izvolite.
Hvala lijepo poštovani zamjeniče predsjednika, poštovani gospodine Klešiću sa suradnicima, predstavnici Ministarstva financija, kolegice i kolege. Pred nama je dosta materijala, dosta je toga rečeno no nas u klubu HDSSB-a ono što najviše zanima je gdje je u proračunu Slavonija i Baranja. Gledajući izvršenje, prošle godine proračuna da je potrošeno 127 milijardi kuna, da se Hrvatska zaduživala, da imamo novi deficit i da imamo sve one probleme koje imamo. No, za nas kao regionalnu opciju koja itekako pogledava što se to kapitalno događa ili ne događa u Slavoniji i Baranji možemo utvrditi da u tih 127 milijardi kuna gotovo ništa nije bilo kapitalnih investicija za Slavoniju i Baranju i to je ono što nas posebno brine. Također puno toga je rečeno što se događalo u prošloj godini u makroekonomskom okruženju, nešto ću i ja reći, no drago mi je da ove godine bilježimo određene pozitivne pomake. No mi danas raspravljamo ipak o 2014. godini a pojedine politike posebice u proračunima općina i gradovima vidimo u 2015. godini, vidimo slaba punjenja. Vidimo da jedinice lokalne i regionalne uprave neće biti kadra financirati i predfinanciranje raditi za europske fondove i to sigurno da će biti veliki problem. No ono što je evidentno da državni proračun iz godine u godinu je rastao. Pa evo bilježimo i prošle godine da su također rashodi porasli u prošloj godini za gotovo 2,5 milijarde kuna. No, kada gledamo općine i gradove pa mogu vam reći na primjeru grada Osijeka od 2009. do danas gotovo za jednu trećinu se proračun u gradu Osijeku primjerice smanjio. A kada gledamo državni proračun kao da nismo ušli u vrijeme krize, kao da od 2009. sve u državi cvjeta. Pa evo možemo reći da takva situacija će moći još voziti se vjerojatno godinu, dvije, ali ne dugo, veliki je deficit u prošloj godini. I kada gledamo i manjak od 13,5 milijardi kuna i kada gledamo guvernerove izjave onda možemo samo reći i ponoviti ono što je guverner neki dan rekao, kada se spominjala Grčka on je onako ponosno rekao, pa eto Hrvatska je dužna Grčkoj a nije Grčka nama. Oduvijek se govorilo, sjećam se od malih nogu, kada si dužan kao Grčka onda si u velikim problemima. No izjava guvernera da je Hrvatska dužna Grčkoj to samo govori o našoj snazi. Prema tome, gledajući naš kreditni rejting, gledajući kako se Hrvatska zadužuje iz godine u godinu i kako se lijeva i desna strana ovdje prepiru tko se više zadužio u svom mandatu da li HDZ ili SDP, pa ja bih rekao i jedni i drugi su nemilosrdno zaduživali našu Republiku Hrvatsku i došlo je vrijeme kada će se u Hrvatskoj morati podvući crta. I gledajući bruto inozemni dug od 46,7 milijardi eura i gledajući da je on povećan za 750 milijuna eura u prošloj godini onda možemo reći šta će biti kada više ne bude na tržištu jeftinog novca. A i danas evo ću postaviti jedno pitanje u Hrvatskom saboru a raspravljamo o ovoj točki, ono se odnosi na ovu točku jer sam prije nekoliko mjeseci ministru financija uputio zahtjev kao saborski zastupnik da mi dostavi točan podatak koliko je Republika Hrvatska dužna sa iznosima, valutama i rokovima dospijeća. Moram priznati da taj dokument nisam nakon nekoliko mjeseci dobio i evo to ću moliti i ovim putem i predsjednika Hrvatskoga sabora da se obrati ministru financija i da mi se konačno taj podatak kao saborskom zastupniku dostavi. Jer je on itekako važan i za izvršenje proračuna a i za našu budućnost, budućnost Republike Hrvatske. Ako mi ne znamo gospodariti sa onim što imamo, ako ne znamo upravljati javnim dugom, ako ne znamo tražiti jeftinija rješenja i bolja rješenja za Republiku Hrvatsku kada je u pitanju i zaduživanje i refinanciranje postojećih obveza onda nemojmo se baviti tim poslom. Gledajući prošlu godinu, gledajući da smo 2013. imali prihod 108 milijardi kuna, prošle godine 114, gledajući rashodovnu stranu sa 125 na 127 milijardi i gledajući deficit sa 16 na 12 milijardi onda možemo reći kao manji je deficit 4 milijarde nego 2013. Hrvatska ide na bolje. Daleko je to dragi prijatelji od dobrog jer moramo doći u ravnotežu a ne da nam dijele packe. Prema tome fiskalne mjere su poduzete ali nisu dovoljne. U Hrvatskoj imamo masu problema, no u Hrvatskoj nema greenfield investicija, mladi nam odlaze jer nismo povukli dovoljno sredstava koliko smo mogli. Prema tome kada plaćamo više članarina nego što povlačimo sredstava onda možemo biti mi u Klubu HDSSB-a zabrinuti. Gledajući proračun i gledajući izvršenje za prošlu godinu kada vidimo da porez na dobit se smanjio za 12% to jasno govori o neefikasnosti hrvatskog gospodarstva gledajući porez na robe i usluge, onda možemo gledati trošarine, alkohol i alkoholna pića ispada da se u Hrvatskoj 35% više pije nego što je bilo godinu ranije. Kada gledamo prodaju duhana i duhanskih proizvoda ona je porasla za 7 i nešto posto. Ispada da Hrvati više puše a kada bi se dobro pregledali svi oni gepeki koji prelaze granice Republike Hrvatske od Bogojeva do Bosne onda bi se vidjelo da u Hrvatskoj se još puno više puši. No gledajući ovisnosti možemo reći i pod kontom 6147 porez na dobitke od igara na sreću i ostali porezi, iako vidimo da su se neki opasno kladili po novinama kad čitamo, za 417% je porastao taj prihod. Gledajući doprinose zdravstvenog osiguranja oni su porasli, ali to je zbog onih stopa koje smo mijenjali, to jasno govori o neodgovornoj politici i ove Vlade jer ne može jedan dan biti stopa 15, drugi dan 13, preksutra 15%. Prema tome, tu se ukazuje da nismo dovoljno odgovorni i da ne znamo predviđati situaciju. Ono što želim pohvaliti to je točka 3.2. Materijalni rashodi, oni su pali za gotovo 7% i to se može pozdraviti, ali to je još uvijek nedovoljno. Prema tome,trebamo kresati što se može skresati u proračunu, a to mora biti imperativ i to je morao biti u svom 4-godišnjem mandatu imperativ ove Hrvatske Vlade. Gledajući financijski rashodi da su nam povećani 4,8% pa ponovo postavljam pitanje šta će biti kad kamate odu gore i kad nam cijena kapitala poveća se. No kada gledamo i naše neto financiranje Hrvatska se prošle godine dosta zaduživala i sigurno nas to brine, no dolazi vrijeme kad će nam kreditni rejting padati u smeće i kreditno zaduživanje bit će sve teže za Republiku Hrvatsku i bojim se da smo to trebali već danas izbjeći, smanjujući troškove, ulažući i potičući i državna poduzeća da investiraju, gledajući gdje možemo racionalnije poslovati, gledajući da u Hrvatskoj racionaliziramo jedinice lokalne i regionalne uprave, da objedinjavamo županije, radimo regije i da budemo što efikasniji. Također gledajući makroekonomsko okruženje možemo reći da dosta je toga padalo a evo proračun nam je rastao. Neki su danas spominjali kada govorimo o broju nezaposlenih u Republici Hrvatskoj, on je pao za 16925, no nije razlog bilo zapošljavanje jer upravo broj zaposlenih je pao za 22149. To je znak da nam ljudi odlaze u inozemstvo, to je samo potvrda da je u Hrvatskoj u kratkom vremenu otišlo iz nje gotovo 100 000 ljudi najpropulzivnijeg, najefikasnijeg dijela stanovništva koje je moralo ostati u Republici Hrvatskoj i za koje se moralo tražiti rješenja. No kada gledamo makroekonomske pokazatelje, kada gledamo potrošnju kućanstava, ona je u prošloj godini padala, gledamo državnu potrošnju, kada gledamo bruto investicije one su pale za 4%, no kada gledamo industrijsku proizvodnju ona je rasla za 1,3% i to nas ohrabruje. No, gledajući ovu godinu možemo reći da imamo određene makroekonomske pokazatelje koji ukazuju na jedan pozitivan trend, no propustili smo tri godine, nije bilo gospodarskog rasta, nisu nam cijene bile stabilne, a također gledajući pozitivno trgovinsku bilancu dolazimo s nekim pozitivnijim pokazateljima, ali to još uvijek nije dovoljno. Ono što želim progovoriti, a to je o Državnoj reviziji. Moram priznat i dok sam bio župan i gradonačelnik uvijek sam dobro pročitao od korica do korica mišljenje Državne revizije i ono mi je itekako bilo važno. Prema tome, posebno pozdravljam gospodina Ivana Klešića, glavnog državnog revizora i želim reći dobro je da pišete dosta toga, no ono što je puno važnije da mi vidimo što su to zamjerke, što je to otklonjeno iz prošle godine, a što to nije otklonjeno od nepravilnosti uočenih u prošloj godini. Vidimo da ministarstva sve više dobivaju uvjetna mišljenja, da izgleda da ne uvažavaju preporuke i to je ono što je loše, to je ono što nije dobro. Prema tome kad Državna revizija da svoje mišljenje očekujemo tijekom i samog davanja mišljenja … da se određene nepravilnosti otklone. To i je imperativ i zato i postoji Državna revizija da ministarstva postupaju sukladno mišljenjima Državne revizije. Ja sam i maloprije u replici rekao gospodinu Rađenoviću, kad vidimo da resorno ministarstvo Ministarstvo financija ne izvršava svoje obveze uredno, kada prenosi obveze u iduću fiskalnu godinu, a posebice je to očito u Ministarstvu zdravstva pa evo kad gledamo na 24. strani tog izvješća, kada vidimo da 2 milijarde i 917 milijuna 481 tisuća i 238 kuna da su to značajne obveze, od toga milijardu i 959 Ministarstvo zdravstva, onda sigurno da tako se ne može voditi resorno ministarstvo, Ministarstvo financija. Gledajući da je revizijom utvrđeno da dio nepravilnosti utvrđenih revizijom za ranije godine je ponovljeno. To je samo znak da resorna ministarstva nisu uvažavala ono što je Državna revizija napisala. Prema tome moja sugestija i premijeru, ako neki ministar ne radi svoj posao dobro, ako se ne sluša Državnu reviziju, ako iz godine u godinu gomila probleme, a ne rješava postojeće pa taj nije onda za ministra. Ali isto tako i kad govorimo o državnim sustavima, javnim poduzećima. Prema tome, kada piše u takvom izvješću da Ministarstvo financija nije propisima reguliralo računovodstvena načela koja se primjenjuju u sastavljanju izvješća o izvršenju državnog proračuna, kada vidimo da uz priznavanje prihoda i rashoda da nisu iskazani podaci o manjku u deficitu, da oni nisu pouzdani, pa pitam se kad čitaju ovi iz Europske komisije ovo izvješće pa kakvo oni mišljenje mogu imat o našem ministru financija ili našem premijeru. Pod b) sastavljanje i donošenje planskih dokumenata. Ako mi kvalitetno ne planiramo za iduće vrijeme, ako kasnimo sa planovima onda također ne radimo dobro. Također čitav je niz nepravilnosti koji ukazuju da nismo radili dobro u resornim ministarstvima, evo ja ću se osvrnuti na f-kontrola uzlaznih računa koje je HBOR ispostavio Državnoj riznici i Ministarstvu financija, da su ona nedostatna. Pa šta rade ljudi iz HBOR-a, mijenjaju se predsjednici uprave tamo ko na traci, a vidim evo mjesecima se točka HBOR spušta dole, a znam da je razlog tome što se spuša dole što je 34% HBOR manje plasmana imao prošle godine. Pa to je svima jasno pa porazgovarajmo i o toj temi. Promijenili ste tri predsjednika uprave, a vidimo da su bili neefikasni u prošloj 2014.godini. Prema tome, od tih tema se ne smije bježati u Hrvatskom saboru. Mi želimo da gospodarstvo ide naprijed posebice izvoznici. Ako HBOR ne radi dobro, onda također ljudi koji sjede u nadzornom odboru su odgovorni, a tu mislim na ljude iz resornih ministarstava. Također imamo pod i izvještaj o zaduživanju na domaćem i stranom tržištu novca, a to sam rekao da ni ministar financija izgleda ne može popisati sve obveze pa mi zato nije dostavio ovaj zahtjev i da moje postavljeno pitanje kao saborskog zastupnika, iako je to dužan nije odgovorio. Dosta je tih nepravilnosti koje imamo ovdje koje su uočene. Državna revizija vrijedno radi svoj posao, no mi očekujemo da po preporukama Državne revizije svi postupaju kako se to od njih traži da izvršavaju svoje obveze, a ne da gomilaju nove. Pa evo želim progovoriti i o izvršenju Financijskog plana za Hrvatske ceste. Danas nije bilo puno govora o tome, ali neki dan sam zatražio od ministra Hajdaša Dončića, pa zašto je ministre poništen natječaj za koridor 5C. Pa evo dobio sam ovih dana odgovor, napisao je nekoliko razloga. Ali bojim se da je razlog upravo ekipa koja je prije radila natječaje, koja je one tunele radila pa ponovo pripremala natječaj koji nije bio dobar. No, kada gledamo da je manjak prošle godine u Hrvatskim cestama 719 milijuna 188 tisuća 646 kuna, a da nije ni raspisan natječaj za koridor 5C, da se nije ništa gotovo kapitalno ulagalo u Slavoniji i Baranji, a onda ne možemo mi u HDSSB-u prihvatiti izvršenje Financijskog plana Hrvatskih cesta i negativan rezultat od 719 milijuna kuna. Jasno da to ukazuje da Hrvatske ceste morat će se na drugi način financirati, da će se morati tražiti drugi modeli. Ali evidentno je da ovdje i u ovim dubiozama su i tuneli i propusti koji su rađeni i u prošlim godinama, a na žalost u Slavoniji i Baranji nije se nastavilo sa izgradnjom koridora 5C koji je žila kucavica za naš prostor. Prema tome, gledajući sve ove pokazatelje, a i želim se osvrnuti na ono što je ministar na početku govorio što sam spominjao i u svojoj replici u Hrvatskoj se mora uvesti reda, moramo smanjivati troškove, svi moraju izvršavati svoje obveze uredno u rokovima plaćanja kako je to definirano zakonom, pa bilo oni tajkuni da izvršavaju svoje obveze prema poljoprivrednicima, bilo oni trgovački lanci ili bilo resorno Ministarstvo financija. Ako ovdje piše da nam je deficit bio ovaj iznos 12 milijardi, a gospodin Šuker iznosi da je on 18,7 milijardi, a vjerojatno smo onda i negdje na sredini. Prema tome, moramo voditi uredno svoje financije, moramo izvršavati svoje obveze uredno i take će nas onda i kao take respektirati i ovi koji nas gledaju iz Europske komisije, kuće koje nam procjenjuju kreditni rejting, kreditni rizik jer to je naš imperativ. Prema tome, gledajući izvršenje za prošlu godinu ali i kad znamo da ste imali rebalans nekoliko dana prije završetka godine, onda možemo reći da se rebalans mogao na drukčiji način odraditi, da smo puno točnije mogli izvršiti svoje obveze. No, iskreno se nadam kada budemo o izvršenju proračuna za 2015. godinu govorili da će nam makro ekonomski pokazatelji biti bolji, ali ono što se iskreno nadam iako toga još nema puno u proračunu da će za Slavoniju i Baranju konačno biti nekih kapitalnih investicija. Jer kao što je rekao i moj kolega Drmić danas na početku ove sjednice jer bojim se da će nam premijer imati zdravstvenih problema. Mislim na njegovu ruku, a to nikome ne želim posebice onome koji troši iz državnog proračuna više nego što ima. No na žalost u idućim godinama to više nećemo moći trošiti više nego što imamo, moći ćemo trošiti samo ono s čime raspolažemo, jer nećemo se moći više zaduživati. Prema tome, dolazi vrijeme kada se mora podvući crta, a to se moglo i prije tri godine na početku mandata ove Vlade. Prema tome, Slavonija i Baranja ostaje na zapečku. Mi nismo zadovoljni sa ovim izvršenjem proračuna, jer za Slavoniju i Baranju nije došlo ono što je trebalo. No na žalost potencijal jedinica lokalne uprave, mislim općina, gradova i županija nije takav da će u ovoj godini moći povući sredstva koja su nam značajna. Prema tome, gledajući povučena europska sredstva mogli smo puno više, ali zato treba pomoći općinama i gradovima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani Frano Matušić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bubalo, pa otvorili ste brojna pitanja u vašem izlaganju, a jedno od njih je pitanje broja zaposlenih. I doista trebamo konstatirati da u 2014. nikad manji broj zaposlenih nije bio u Hrvatskoj. I sa tom konstatacijom, sa tom činjenicom padaju u vodu svi navodi koji dolaze iz Vlade kako se broj zaposlenih povećavao, a to su nam trubili cijelu 2014. godinu da je broj zaposlenih da se povećao. A mi nikad manji broj zaposlenih nismo imali nego u 2014. godini. Ja mislim da je tu razotkrivena potpuno politika neefikasnosti Vlade u području novog zapošljavanja, povećanja broja zaposlenih u Hrvatskoj. Znači otvaranja novih radnih mjesta itd. Problem je što je naravno broj zaposlenih, broj nezaposlenih je pao, ali više je razloga zašto je broj nezaposlenih pao. Isto kao što sada pada zbog sezonskih poslova naravno. Ali na žalost pada i zbog činjenice da većina, dobar dio onih koji su nezaposleni traže svoj posao u inozemstvu, u Europskoj uniji. Naravno oni imaju na to pravo jer na žalost Hrvatska im nije osigurala, sadašnja Vlada im nije osigurala posao koji bi mogli raditi u Hrvatskoj, gdje bi mogli zarađivati za svoj kruh i za svoju obitelj. Tu je problem. Govorili ste o privatizaciji, nepravilnostima, sve smo to cijelo jutro isticali, tako da se ne bih u tom dijelu ponavljao. Ali mislim da je zabrinjavajuće doista da nas se pokušava uvjeriti kako se broj zaposlenih povećava, ali evo i same činjenice koje dolaze i od strane i Vlade i od strane revizije jasno govore da to nije tako.
Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Kolega Matušiću ova Vlada divno rješava problem nezaposlenih i to se vidi iz svakog dana u dan. Jedan dio problema se rješava autobusnim kolodvorom, jedan željezničkim kolodvorom, a jedan zračnom lukom. Bojim se da nam je iz Hrvatske otišlo preko 100 tisuća ljudi u kratkom vremenu, najaktivnijeg, najpropulzivnijeg dijela stanovništva. Prema tome, te stvari moramo mijenjati. Nažalost, ova konstatacija i ove brojke su točne ali iskreno se nadam da će se trend u ovoj godini mijenjati. No maloprije spomenuli ste privatizaciju, nisam se puno doticao privatizacije jer to bi potrajalo, onda bi se vjerojatno vratili i u '90. godine no ono što je kontinuitet također u svim ovim godinama to je neefikasnost DUUDI-ja i raspolaganja državnom imovinom, državnim dionicama. Tu smo mogli biti puno efikasniji, puno bolji jer maloprije kad sam govorio o rashodovnoj strani mi možemo na rashodovnoj strani rezati troškove i tu ima dosta prostora no isto tako na prihodovnoj strani možemo puno toga napraviti a posebice bi se fokusirao na najneefikasniji sustav, a on se zove DUUDI pa pozivam i državnog revizora da također pozabavi se i DUUDI-jem. Hvala lijepo.
Druga replika, poštovani Srđan Gjurković. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega ova tema vezana za metodologije izračuna će biti sigurno tema ne samo danas nego i dalje. Svima onima koji se bave malo računanjem i izračunom deficita pa i javnog duga jasno je da postoje više metodologija koje se primjenjuju kod izračuna deficita. Ona metodologija o kojoj već sam replicirao ali očito treba ponoviti gotovinska metoda u biti prikazuje prihode i rashode državnog proračuna realiziranog. ESA 2010. metodologija uključuje ili isključuje određene prihode prema statistici EUROSTAT-a i to Europska komisija na takav način gleda, kako nama tako i drugima. Međutim, uvijek postoje u većini zemalja različite metodologije, a objedinjuje ih ESA 2010. za EU. Prema tome, nije u krivu niti Ministarstvo financija, niti Europska komisija, a uobičajeno je da se manipulira sa brojevima ne želeći jasno ili ući u ono što je sadržaj ili prikazujući da sama RH odnosno ova Vlada želi iskazivati krive brojeve i pokazivati da je nešto bolje ili gore. Dakle, ESA metodologija 2010. još jedanput ću ponoviti u ovom trenutku za 2014. je iskazala određene, nije htjela prihvatiti prihode što smo iz beneficiranog staža prebacili u proračun, ali realno po gotovinskoj metodologiji to je bilo potrebno i to je realizirano i to je na kraju krajeva i Državna revizija utvrdila. Prema tome, nemojmo brkati stvari uspoređujući metodologiju sa metodologijom a onda dajmo komentar da li je određeni deficit po jednoj ili drugoj metodologiji bolji ili lošiji.
Odgovor na repliku, poštovani Krešimir Bubalo.
Hvala lijepa. Kolega Gjurkoviću za nas u HDSSB-u ono što je najvažnije, a to je da iz godine u godinu ogroman je deficit. Metodologija ova ili ona, evidentno je da puno više trošimo nego što imamo. Ja znam da ste vi na početku mandata naišli na kosture u ormaru i da oni ispadaju i u pitanju su i jamstva i druge stvari koje su ispadale u ovim godinama, no kada gledamo prošlu godinu 2014. evidentno je da ste i vi rekli u svojim izvješćima, naše resorno ministarstvo i vladajuća većina, da je deficit 12 milijardi i 819 289. Šuker kaže 18,7 milijardi. Pa evo ja želim vjerovati da je 12 milijardi i 812 ali i to je previše. Ne možemo imati toliki deficit. To nam i Europska komisija daje packe itd. Ako ne želimo da nam djeca naše djece budu zadužena i da jednog dana ne govore bit ćeš dužan kao Hrvatska onda moramo svesti svoju rashodovnu stranu u okvire, raditi na prihodovnoj strani i ne trošiti više nego što trošimo.
Treća replika, poštovani Hrvoje Nekić.
Kolega Bubalo rekli ste 3 godine ova Vlada nije radila ništa. Ja se ne bih složio. Znači u ove tri godine rada ova Vlada radi na rješavanju kaosa i nereda koji smo zatekli nakon rada prošle Vlade. I upravo sada se ti rezultati vide. Gdje se vide? Izlazak iz recesije, gospodarski rast, rast zaposlenosti, rast izvoza, rast investicija i brojnih niz drugih pozitivnih pokazatelja. Meni je zaista žao što vi ne vidite te pozitivne rezultate i što uporno pokušavate izazvati neku ajmo reći atmosferu nesigurnosti među našim građanima. A što se tiče samog ministra kojeg ste spominjali, ministra financija, meni je zaista žao da imate takvo mišljenje o čovjeku koji ja mislim da i vi možete reći da kvalitetno obavlja svoj posao.
Odgovor, Krešimir Bubalo.
Pa evo kad bih ocjenjivao rad pojedinih ministara kolega pa gospodin Lalovac bi možda bio jedan od najviše ocijenjenih u ovoj Vladi. Ali to nije rezultat i to nije ocjena s kojom bi se on baš podičio. Ali kada govorimo o tri godine rada ove Vlade sigurno da smo očekivali puno više, očekivali smo da ova vladajuća većina neće odstupati od Plana 21 i da će raditi na njemu, od regionalizacije, decentralizacije, smanjivanja rashoda. Ali vidimo u cijelom mandatu da su samo rashodi rasli. Prema tome, rezultate volio bih da vidimo i ja bi prvi kolega bio taj koji će pohvaliti pa evo i u svojoj raspravi uhvatio sam 2, 3 podatka, nema ih puno ali uhvatio sam 2, 3 podatka iz prošle godine pa sam pohvalio. Recimo smanjivanje materijalnih troškova i pohvalio sam dva, tri makroekonomska elementa koji daju u makroekonomskim indikatorima neki značaj da bi možda u ovoj godini moglo biti bolje. Ali što je kolega najvažnije? Kad vi razgovarate po terenu, a ja sam svaki dan po cijeloj Slavoniji i Baranji, onda kada vidite da 1/3 sela ili općine se odselila u prošle 2, 3 godine onda vidite da ti rezultata nema u Hrvatskoj, onda vidite da ih ima u Irskoj, Danskoj, Švedskoj, Norveškoj. Nažalost ne možemo biti sretni zbog toga i imperativ mora biti da ljudi ostaju u Slavoniji i Baranji, u regiji u kojoj je najmanja nerazvijenost. Prema tome, kada smo vidjeli da ste nas spojili u ovoj regionalizaciji sa Gradom Zagrebu pa ispada da mi prosječno živimo u Slavoniji i Baranji. To nije dobra podjela, prema tome barem kod te podjele očekivali smo da Slavonija i Baranja bude cjelina, ovih 5 postojećih županija u prirodnoj i povijesnoj cjelini ali sa stupnjem razvijenosti koji je podjednak u tim županijama. Prema tome, Bubalo ne zaziva nesigurnost, Bubalo zaziva sigurnost, Bubalo zaziva red u financijama, a to je ono što HDSSB traži od ove Vlade
Zahvaljujem. Vrijeme za raspravu u ime kluba SDP-a podijelit će kolege Ivo Jelušić i potpredsjednica Dragica Zgrebec.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, državne revizije dok sam prije ovog posla bio u gospodarstvu uvijek sam bio zadovoljan i sretan kada poslovna godina završi na način da su prihodi realizirani u skladu sa planiranim a rashodi manjim. I svaki gospodarstvenik je zadovoljan kad mu se to dogodi, kada se prihode realiziraju onako kako je planirao ili malo više od toga, a rashodi budu manji. Pa i doma kada radimo vlastite financije u kućanstvu vjerojatno smo zadovoljni ako tako uspijemo godinu završiti. Pa ja mislim da trebamo biti zadovoljni kad to država tako napravi, kada prihode ostvari u skladu sa planiranim ili malo više od toga, a rashode manje. I to se nama dogodilo prošle godine. Ali eto to izbjegavamo reći ili stidljivo reći, a evo ja ću to ipak reći jer se to zaista dogodilo. Dakle prihodi su realizirani gotovo u skladu sa planom, indeks za jedan promil veći nego što je planirano, dakle gotovo identični, gotovo odlično planirani. Ali su rashodi manji za 2,5 milijarde nego što su planirani i to je dobro i to treba reći, pa je zato i deficit također manji nego što je planiran za 2,8 milijardi, odnosno ako se pogleda u osnovu onoga što smo planirali, nego i prema prethodnoj godini manji je za 3,4 milijarde. Dakle, deficit je bio 12,8 milijardi a ne 15,6 kao što je planirano ili još više kao što je bio prethodne godine. Ponavljam deficit je bio 12,8 milijardi. To je možda potrebno ponoviti više puta, nekoliko puta jer se stalno govori, govorilo i govori pa i danas ovdje a posebno se govorilo prije par mjeseci kada je Zavod za statistiku izašao sa podacima da je deficit 18 a čak se govorilo bit će on ovdje u ovoj sabornici iz redova ovdje s desna od mene da će biti i 20 milijardi itd. Dakle zlurado se prognoziralo. Vidite, deficit je zaista bio ovakav kakav je 12,8 milijardi a ne 18 po nacionalnoj metodologiji koja nije nikakva naša izmišljotina, niti izmišljotina ove Vlade nego je to metodologija koja se primjenjuje svih godina, koju su primjenjivale i Vlade prije toga i koje primjenjuju gotovo sve zemlje EU. Prema tome, ako svi po istoj metodologiji iskazuju zašto ne i mi i po toj metodologiji je dakle deficit 12,8 milijardi. A sjećam se prije par mjeseci kada su kolege iz HDZ-a, ne samo ovdje, nego su imali pressicu u svojoj stranci i predsjednik njihove stranke je izašao o tome kako premijer laže, kako nije deficit 12 nego 18 milijardi itd. a evo vidimo ipak iz podataka da nitko je tko lagao nego su zaista podaci ovakvi. Kada bi se primjenjivala metodologija o kojoj govore kolege, metodologija EU dakle ESA metodologija to je točno da i onda bilo, i to ne sporimo da bi onda deficit bio 18 milijardi ali niko po toj metodologiji ne iskazuje pa ni mi, a s druge strana kada bi po toj metodologiji iskazivalo ja sam već rekao a ponovit ću onda bi deficit u zadnje 3 godine HDZ-ove vladavine bio 63,6 milijardi kuna. To su podaci, to su podaci koji su vrlo lako provjerljivi. S obzirom da neki sumnjaju ja ću reći po godinama bio bi onda 2009. 17,4, 2010. 20,6 a 2011. 25,7 milijardi. To je ukupno 63,6 milijardi što je više od 20% ukupnog hrvatskog duga i danas dug ne bi bio 85 ili 88% zavisi koji mjesec gledamo nego bi bio za 20 do 25%tnih poena manji. Dakle, zašto neko ima potrebu krive podatke iznositi, neistinite itd. vjerojatno zato da bi prikazao kako ova vlast loše radi, a kako oni dobro, međutim kako narodna izreka kaže "U laži su kratke noge", ne može se na neistini i neistinitim informacijama dugo živjeti pa tako ni na ovome. Kad budete predsjedavali onda. No, da kažem oko prihoda nešto. … [[Upadica se ne čuje.]]
Kolega Šuker nemojte dobacivat s klupe, pustite kolegu da izlože stajališta u ime kluba SDP-a i ima pravo govoriti i nemojte ga ometati. … [[Upadica se ne čuje.]] Vi ćete dobiti još jednu opomenu ako nastavite dobacivati s klupe.
Ja bi molio gospodine predsjedavajući da, ja molim da mi se ovo.
… [[Upadica se ne čuje.]] Gledajte po našem Poslovniku nitko nema pravo govoriti dok mu predsjedavajući ne da riječ, prema tome ako budete dobacivali s klupe ja vas upozoravam dobit ćete još jednu opomenu, a onda više nećete moći govoriti o ovoj točki dnevnog reda. Prema tome pazite. Izvolite kolega nastavite.
Hvala predsjedavajući na tome što ste, hvala predsjedavajući na tome i ja bi volio da i ubuduće zaštite me jer jednostavno ne mogu odavde govoriti ako netko stalno dobacuje i ometa me. Ja bih molio da me kolege iz HDZ-a ne ometaju kao što neću ni ja njih ometati. No, progovorimo malo i o oko prihoda. Dakle prihodi su rekao sam u skladu sa planiranim i bitno veći nego 2013.godine, ali pogledajmo zbog čega su oni veći, neke samo stavke. Dakle imamo porast prihoda od poreza na dohodak za 2%, a da pri tome stope poreza na dohodak nisu mijenjane, nisu povećavane. Glavni dio tog povećanja istinabog glavni dio tog povećanja osjetile su jedinice lokalne samouprave jer većina prihoda na dohodak se tamo elementira ne u državni proračun, ali glavni dio je zbog toga što je došlo do uvođenja reda. Prvo, uveden je centralni obračun plaća i s druge strane što je uvedeno reda i što sada porez moraju i plaćaju svi. Nije to fakultativno malte ne kao što je bilo, neki su mogli plaćati neki nisu, ako nisu plaćali stvarao se ogroman porezni dug, sada porez konačno moraju plaćati svi. Pa da ništa drugo ova Vlada nije napravila, daje napravila samo tog reda u državi dovoljno je napravila. A napravila je i puno više nego što je to. Također imamo porast od posebnih poreza i trošarina na one, kako da kažem možda i nismo mogli bitno utjecati gdje smo išli na ujednačavanje sa EU prije svega se govori o trošarinama na cigarete i duhan gdje smo se izjednačili, ispunili ako mogu tako reći, obvezu a to je da uvedemo minimalno propisane trošarine za cigarete koje su 77 eura na tisuću komada cigareta ili negdje približno 12 kuna po kutiji cigareta. Također smo primijenili drugačiji način oporezivanja automobila gdje smo uveli i tzv. ekološki princip, dakle emisiju CO2, povećane su trošarine na alkohol, dakle na sve ono bez čega ljudi i dugan i cigarete mogu živjeti i nije osnovna životna potreba. Što se tiče rashoda rekao sam da su oni manji za 2,3 milijarde nego što su planirani, međutim bili bi oni i daleko manji da nije bilo nekih izvanrednih rashoda. Dakle bilo je izvanrednih rashoda gotovo milijardu, od toga samo 400 i nešto milijuna bilo vezano za poplavu. A poplavu ne možeš planirati ni 6 dana ranije, a kamoli 6 mjeseci ranije kao što je proračun kao kad je donošen, prema tome to se zaista nije moglo predvidjeti. Također je došlo do smanjenja na stavci zaposlenih, također zbog uvođenja reda, prije mislim na centralni obračun plaća pa ako hoćete i dužnosničke plaće su smanjene 6%. Nije to neki veliki financijski učinak, više ima jednu moralnu i političku poruku, a to je da se dužnosnici odriču i više nego što se to drugi odriču. I na koncu konca treba reći da je prošle godine po prvi put u povijesti RH zabilježen manji broj zaposlenih u državnoj upravi za gotovo 2,5 tisuće ljudi. Prvi put od kada Hrvatska postoji manje je zaposleno u javnoj upravi i to je nešto što treba priznati. Nikada to do sada nitko nije uspio napraviti. Također su i materijalni rashodi manji. Zašto? pa vjerojatno zato što se radilo o racionalizaciji i štednji o čemu se stalno govori pa zašto to ne istaći i reći. Ono gdje nismo mogli utjecati i gdje su nam rashodi jesu rasli, a to su prije svega financijski rashodi i to prije svega za kamate. 96% financijskih rashoda odnosi se na kamate i one su iznosile prošle godine gotovo 10 milijardi 9,95 milijardi i veće su za 650 milijuna nego u prethodnoj 2013.godini. Gotovo 80% deficita nam pojedu rashodi za kamate, dakle plaćanje onoga što je nekad prijašnjih godina stvarano i zaduživano, došlo je prošle godine na naplatu. Da toga nije bilo deficit bi bio puno, puno manji. Također smo u prošloj godini kada gledamo za prethodnu godinu dakle 2014.u odnosu na 2013.imali neke druge rashode koje prije toga nismo imali, kao što su dodatni doprinos ili članarina za EU koja je za milijardu i 800 veća nego u 2013.godini jer smo platili za cijelu godinu u 2013.za pola godine. Dakle kada zbrojimo sve to članarine, kamate ili doprinos za EU, povećanje rashode za kamate, izvanredni rashod za poplavu koju nismo mogli predvidjeti to je negdje oko 3,5 milijarde, 3,5 milijarde više ili da kažem novih rashoda koje nismo imali u 2013.godini, a svejedno smo uštedjeli 2,3 milijarde. Prema tome očito da su državne financije vođene poprilično odgovorno i racionalno. Istinabog nismo ispoštovali fiskalno pravilo, ali pitanje da li je to i realno bilo i da li je to realni moguće. U makroekonomskim pokazateljima kakve smo imali za prošlu godinu teško je to bilo zaista i napraviti. Međutim te prošle godine imamo neke pozitivne pokazatelje i vidi se ako mogu tako reći svjetlo na kraju tunela. Imali smo rast industrijske proizvodnje 6%, nakon 6 godina po prvi put smo imali rast industrijske proizvodnje, to se u Hrvatskoj nije dogodilo 6 godina. Imali smo rast trgovina na malo dakle rast osobne potrošnje, rast izvoza. Imali smo porast turističkih noćenja, pad nezaposlenosti prema tome sve su to pokazatelji koji govore sa se počelo hrvatsko gospodarstvo mijenjati i da u Hrvatskoj ide na bolje. I ti trendovi se nastavljaju i u ovoj 2015.godini i tu vidimo određenog optimizma da je Hrvatska konačno izašla iz krize jer sve imamo pozitivne pokazatelje koji su bitni za rast BDP-a to su rast izvora, zaposlenosti, industrijske proizvodnje, povećanje plaća, povećanje osobne potrošnje, čak i građevinarstvo je raslo što nije raslo 7 godina. I oko zaposlenosti još jedna rečenica i tim završavam. Govori se kako Hrvatska ima pad i zaposlenih, to nije točno. U svibnju ove godine mi smo imali rast zaposlenosti veći za 1% nego prethodne 2013.godine, a zašto je prošle godine došao do pada zaposlenih? Naprosto iz statističkih razloga jer smo i tu uveli reda jer smo izbrisali tzv. neaktivne firme njih preko 31 tisuću koje su imale 20 tisuća nezaposlenih. Da nismo uveli tu reda izbrisali to ne bi imali ni platiti zaposlenost. Hvala lijepa.
Nastavit će potpredsjednica Doma poštovana Dragica Zgrebec.
Hvala lijepa. Kroz 20 godišnju praksu revizije državnih proračuna možemo pratiti proces donošenja izvršenja državnih proračuna kroz sustav planiranja prihoda i rashoda i njihovu transparentnost, ekonomičnost, zaduživanje, deficit, javnu nabavu, korištenje proračunskih zaliha, davanje jamstava, korištenje državne imovine. Kroz čitavo ovo razdoblje dakle revidiranja od 1995. do 2014. državnih proračuna vidljiv je napredak ali i nepravilnosti koje se ponavljaju ili sporo otklanjaju. Ipak, u zadnjim izvješćima nalozi i preporuke odnose se na postupke koji trebaju osigurati kvalitetnije upravljanje državnim resursima. To govori i o dobrom smjeru državnih financija, o edukativnom radu dosadašnjeg Državnog ureda za reviziju ali ujedno i potrebi dodatnih znanja i vještina administracije koja je zadužena za državni proračun odnosno državne financije. U ovom svom izvješću revizija je za izvršenje državnog proračuna dala uvjetno mišljenje i o tome je dala, istaknula razloge, ja zbog kraćeg vremena neću moći o svemu govoriti ali ću izdvojiti nešto što mislim da je važno. Ponavljanje djela nepravilnosti utvrđenih ranijim revizijama a odnose se na različite računovodstvene osnove u priznanju prihoda i rashoda proračunskih i izvanproračunskih korisnika što ima utjecaja na iskazivanje deficita. U Hrvatskoj moramo postupno ujednačiti elemente za izračun deficita usuglašenog sa metodologijom Eurostata kako ne bismo na više načina iskazivali deficit i oko toga vodili polemike. Višegodišnji pad bruto proizvoda u Hrvatskoj utječe već na sam manjak prihoda nad rashodima što godišnje onda zahtjeva i dosta visoko novo zaduživanje kako bi se financirao osnovni deficit. Dodatni elementi koji utječu na ukupni deficit važni su za politiku smanjenja prekomjernog deficita a stabilizacija deficita na 3% bruto proizvoda realno je moguća jedino uz rast bruto društvenog proizvoda koji se temelji na gospodarskom rastu koji znači povećanje zaposlenosti a onda i povećanje potrošnje. Revizija je mišljenja da je Vlada trebala sukladno Zakonu o izvršavanju državnog proračuna donijeti odluku o visini, načinu i rokovima uplate viška prihoda koje ostvaruju agencije, zavodi i druge pravne osobe sa javnim ovlastima. Međutim, revizija nije specificirala i koliko bi na taj način se povećali prihodi proračuna. Mišljenja smo da bi sredstva, da ta sredstva nisu izgubljena ako su korištena za bolje funkcioniranje institucija, odnosno ona u svakom trenutku mogu još uvijek biti uplaćena u državni proračun. U izvješću revizije konstatira se da unatoč visokim sredstvima za sanaciju zdravstvenih ustanova još uvijek postoji oko milijardu i 800 i nešto više milijuna nepodmirenih obveza. Treba reći kada se provodi reforma i sanacija određenog sustava, pogotovo ovako velikog sustava kao što je zdravstvo, rezultati se ne postižu u kratkom roku, ne u jednoj ili dvije godine, a efekti izdvajanja zdravstvenog fonda iz riznice tek bi trebali davati efekte u idućem razdoblju. I s obzirom da će mi ostati još samo nekoliko minuta, htjela bih nešto reći o privatizaciji Croatia osiguranja. Iako privatizacija Croatia osiguranja nije navedena kao nalog za davanje uvjetnog mišljenja revizija je revidirajući prihode u proračunu, u računu financiranja dala mišljenje oko ovog postupka. Ono se odnosi na odluku o privatizaciji koju je donijela Vlada a revizija misli da je to trebao Sabor, na određivanje fiksnog broja dionica za prodaju, udjele države u temeljnom kapitalu jer društvo posluje i pozitivno i o visini kolika bi trebala biti najniži iznos dokapitalizacije. Iako revizija nije vršila reviziju privatizacije Croatia osiguranja osim u dijelu koji se odnosi na proračun, proračunski prihod, ovaj dio izvješća pobudio je najviše pažnje i danas u raspravi ali i u medijima. U svom obrazloženju Vlada je objasnila razloge zašto je koristila diskrecijsko pravo kod prodaje dionica utvrđujući samo minimalni postotak vlasništva države koje mora ostati nakon prodaje i dokapitalizacije te broju dionica koje se prodaju jer je takvom kombinacijom mogla doći do najpovoljnije ponude. Vlada ističe da su potencijalni kupci bili upoznati sa kriterijima te nije moglo doći do pogodovanja određenim i pojedinim zainteresiranima. Ovakvo mišljenje revizije, dakle iako nije bio revidiran postupak privatizacije nego samo prihoda, i iako nije bio uvjet za davanje uvjetnog mišljenja, dao je povod da se od dvije uspješne hrvatske tvrtke povede rasprava u negativnom kontekstu. Croatia osiguranje se poslovima osiguranja zauzima oko nešto manje od trećine tržišta u Hrvatskoj a da bi se uspješno i nadalje mogla baviti konkurencijom i nositi sa konkurencijom koja je sve veća trebala je financijski se osnažiti što nije bilo moguće iz državnog proračuna. Obrazložiti ću primjedbu revizije oko odluke o privatizaciji jer se kroz dosadašnje rasprave ta teza definira kao, odnosno postupak definira kao nezakonit. Treba uzeti u obzir da je novi Zakon o upravljanju državnom imovinom utvrdio postupak upravljanja i prodaje državne imovine a on se temelji na Strategiji upravljanja državnom imovinom. Hrvatski sabor je usvojio Strategiju u kojoj je u poglavlju trgovačka društva u većinskom vlasništvu Republike Hrvatske nabrojena i Croatia osiguranje pa ću citirati taj dio iz Strategije: "Na dan 15. ožujka 2013. u tijeku je prodaja sukladno članku 36. Zakona o upravljanju državnom imovinom tri tvrtke od posebnog interesa, brodogradilišna industrija Treći Maj, Croatia osiguranje i HPB.". Prema tome raspravljajući o tome, o toj strategiji Hrvatski sabor je imao saznanja o prodaji Croatia osiguranja. Stoga mislim da s obzirom na ove prijepore koji se vode i kroz raspravu da bi naš glavni državni revizor s obzirom da o tome nije govorio u uvodnom izlaganju u završnom obraćanju trebao obrazložiti mišljenje revizije, je li to zaista protuzakoniti postupak ili je to samo revizija prihoda kroz račun financiranja.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo na izlaganje kolege Jelušića. Poštovani Ivan Šuker izvolite.
Odustajem od replike jer nemoguće je ispravit sve neistine.
Odustaje se od ove replike. Druga replika, Branka Juričev-Martinčev izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Jelušić, puna su vam usta racionalizacije, štednje, uštede i da su rashodi bili manji od planiranih za 2%. Kao ekonomist rekla bih da je to i normalno s obzirom da je rebalans proračuna bio početkom prosinca. Međutim, kako objašnjavate da je početkom prosinca planirano za prijevozna sredstva u zračnom prometu utrošiti 14 milijuna i 400 tisuća i do 31.12. da je utrošeno 30 milijuna i 711 tisuća. Kako je moguće od početka prosinca do kraja planirati, raspisati natječaj, ugovoriti i platiti u ovom iznosu ta prijevozna sredstva u zračnom prometu. To je jedno od stavaka. Nadalje imamo isto tako prijevozna sredstva u cestovnom prometu koja su početkom prosinca planirana u vrijednosti od 300 tisuća kuna da bi do 31.12. bila plaćena u vrijednosti od milijun i 742 tisuće itd., znači pet puta više. Naknade troškovima zaposlenima u pravilu su manji i o tome ste govorili i to je vi kažete dobro. Mi se bojimo da će uslijediti brojne nove prijave, sudski troškovi i odštete, a onda istovremeno naknade troškova osobama izvan radnog odnosa se u prosincu povećavaju i do 60 puta.
Odgovor na repliku, poštovani Ivo Jelušić.
Poštovana kolegice Juričev, ja mogu reći da mi je drago da vidim da ste detaljno proučavali i to je jedino s čim se mogu složit, a to je da mi je drago da ste detaljno proučavali. Međutim … ako gledate od ovih tisuću i nešto stranica naći ćete barem stotinu stavki gdje su rashodi smanjeni bitno … ali neki gdje su povećani. Pa nikad nije bilo da neka od stavki nije povećana, to je naprosto nemoguće. I vi ste eto uspjeli naći dvije. U redu, ali ako ste našli dvije od tisuću stranica to znači da zaista su većina stavaka dobri. Ali većina je i smanjena jer da nije smanjena ne bi bilo pada rashoda za 2,3 milijarde i to je naprosto činjenica. Uvijek se gledalo kad gledate rashode gledate u konačnici koliko je toga bilo. Ako je negdje malo probijeno, ali zato je na većini drugih stvari smanjeno. Što se tiče zaposlenih, ja sam govorio o dvije stvari, ja sam govorio da je uvedeno reda, da je uveden centralni obračun plaća koji je konačno uveo reda u državnoj upravi i sada svatko na istom radnom mjestu, bez obzira gdje se nalazio ima točno utvrđenu plaću. Nema više diskerecijsko pravo nekakvog šefića, da nekome dade više ili manje itd. Uvedeno je reda. Zašto nije bilo prije reda to se vi zapitajte, a ja znam zašto. I druga stvar, ja sam rekao također, valjda se i s tim slažete, smanjili smo malo i dužnosničke plaće, za 6%, nije puno ali smo pokazali dakle jednu solidarnost sa ostalim ljudima koji imaju manje plaće. Pa valjda je i to dobro, i to je doprinijelo malo smanjenju, nadam se da se i s tim slažete.
Treća replika, poštovani Hrvoje Nekić.
Kolega Jelušić, pa zaista sve ovo što ste rekli ima svoje uporište u činjenicama i brojkama. Meni je zaista žao što neki kolege uporno te činjenice pokušavaju negirati. Sjedim ovdje i slušam i čujem kako kolega Šuker dobacuje iz klupe, a mislim da su ga možda emocije malo ponijele kad je slušao vaše izlaganje, ali gledajte očito je nervoza uzela maha i očito je da pozitivni pokazatelji rada ove Vlade nekima smetaju i neke bole.
Odgovor na repliku, Ivo Jelušić.
Kolega Nekić, hvala lijepa. Da, ja znam da kada je ovoj državi krenulo na bolje, a krenulo je, htjeli vi to priznat ili ne, pa i oni koji su u oporbi ne moraju to priznati ali to vide, ne samo da vide nego slažem se da ih je uhvatila nervoza zbog toga. Ja se zaista često pitam kako to da stranka koja se smatra domoljubnom strankom ili vođom domoljubne koalicije da joj nije drago da Hrvatskoj je bolje, da raste BDP, raste zaposlenost, smanjuje se nezaposlenost, raste izvoz itd. Zaista je kontradiktorno. Ja mislim da je domoljubno to podržavati i biti radostan kada se to događa.
Sada slijede replike na izlaganje poštovane potpredsjednice Dragice Zgrebec. Prvu će iznijeti Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Dakle kolegice Zgrebec, svatko ima pravo na svoje mišljenje, međutim meni kod Croatia osiguranja naprosto nešto nije jasno. Dakle ovdje u materijalima stoji da Croatia osiguranje ima 316 tisuća 348 dionica ukupne vrijednosti 442 milijuna. Istovremeno se kaže da se vrijednost nekretnina smanjila za 517 milijuna. Pa sad mi recite tko normalan drži vrijednost u dionicama po knjigama 3 ili 4 puta manje nego što je realno vrijednost poduzeća, tim više što se s tim dionicama trgovalo za 4 puta višu vrijednost na burzi u prethodnim mjesecima. I na kraju krajeva, sama javna ponuda je pokazala da su ponuditelji ponudili daleko više. Druga stvar, nelogično je da tvrtka koja je u proteklih 10 godina, dakle iz vremena koalicijske Vlade pokojnog Ivice Račana pa i kasnije nije uzimala dobit i s tog osnova je imala zadržane dobiti 380 milijuna kuna. Pa zar nije bilo logično da netko bilančno posloži tvrtku prije nego što se raspiše javni natječaj za prodaju? Pa to je elementarna stvar koja se mora napraviti. Elementarna stvar. I sad što se nama događa? Dakle netko plati dionice po 7000 i 140, onda dokapitalizira tvrtku po tim istim dionicama ali u knjizi dionica upisuje broj dionica puta 1400, a ostatak od 600 milijuna stavlja u nekakvu rezervu i on sutra kao većinski vlasnik u Skupštini može donesti odluku da se to isplati na neki način. Dakle, to su te nelogike koje se u ovom cijelom poslu događaju. Meni čak nije ni sporna ovaj ili onaj zakon, nego čisto financijska podloga za privatizaciju, a savjetnika su mu bogme platili masno. Najprije smo mu dali fiksno 4000 kuna bez BDP-a [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Pola rečenice molim vas. A nakon toga smo mu dali još 1,95% od postignute cifre.
Na repliku odgovara potpredsjednica Doma Dragica Zgrebec.
Pa kad se tiče privatizacije određene tvrtke ona vrijedi toliko koliko kotira na burzi, odnosno koliko netko za nju želi platiti. Vi govorite o imovini i vrijednosti dionica. Ako nije bilo usklađenja imovine adekvatnog i ako se o tome i poslovna revizija izjasnila, dakle i da je po toj osnovi zapravo dolazilo do smanjenja imovine onda mi nemamo cjelovita saznanja šta se to dešavalo s obzirom da Državna revizija nije revidirala postupak privatizacije, nego samo je revidirala prihode koji su iskazani u računu financiranja. Ali ako neka tvrtka koja posluje na tržištu, dakle koja ima, njezine usluge su tržišne, koja se mora nositi sa jakom konkurencijom je građanima važno da ta usluga bude što jeftinija, onda nije bitno da li je ona u državnom vlasništvu, ako država ne može osigurati da ona konkurentno posluje. Upravo stoga vjerojatno su se i Vlade odlučivale da ne povlače dobit. Ali u ovakvoj konkurenciji kakva je danas na tržištu osiguravatelja u Hrvatskoj Croatia osiguranje bi došlo u situaciju da njihov tržišni udio samo pada, a ne da raste i da se eventualno širi izvan granica Republike Hrvatske. I ako se Vlada odlučila da joj je povoljnije da se više uloži u dokapitalizaciju, nego da dobije proračunskih prihoda to je jedna politička ocjena i procjena o kojoj mi do kraja nemamo saznanja, jer ponovit ću Državna revizija nije revidirala postupak privatizacije, nego samo proračunske prihode iskazane u računu financiranja. I zato bi mi bilo drago da nešto državni revizor kaže oko toga.
Novu repliku iznijet će poštovani Igor Dragovan.
Kolegice Zgrebec, ponovo ste ponovili da Croatia osiguranje nije bila predmet, privatizacija nije bila predmet revizije. Ali činjenica je da ova revizija izvršenja državnog proračuna je u javnosti postala interesantna samo zbog jedne rečenice u kojoj Državna revizija ili revizor napisao da to nije provedeno u skladu sa zakonom i došlo je uvjetno mišljenje. Osobno mislim da je to bilo politički motivirano na određeni način. I mislim da je vrijeme da ovdje u Hrvatskom saboru te dileme državni revizor i treba razriješiti danas, jer uostalom to i je mjesto gdje bi trebao direktno odgovoriti na to pitanje. Već smo dobili previše vremena da se raspravlja o nečemu što ja osobno mislim da je bilo primjer privatizacije i odličan rezultat. Uostalom nije se, što bi se reklo u medijima i u političkom životu i primila ta rečenica, jer svi oni ozbiljni koji žele ulagati u Hrvatsku i funkcionirati na ovakav način nisu dopustili tu vrstu priče. Prema tome, isto tako očekujem da bi to danas trebali čut od revizora.
Na repliku odgovara potpredsjednica Doma, Dragica Zgrebec.
Pa je li politički motivirano ili nije o tome svatko od nas može imati svoje mišljenje. Mi možemo misliti da je to politički motivirana rečenica koja je tako ušla u izvješće, netko drugi će reći da tako nije. Mislim da to u ovom trenutku čak nije niti bitno. Ja bih se suglasila sa onim što su rekli i kolega Linić i kolegica Vesna Škare-Ožbolt da bismo mi trebali dati zahtjev, mi zastupnici koji smo ovlašteni da to radimo za vjerodostojnim tumačenjem određenog članka Zakona o upravljanju i privatizaciji državnom imovinom i onda ćemo imati čistu sliku. A činjenica jest, ja ću to ponoviti što sam rekla i u izlaganju u ime kluba da je upravo tako na pola revidirana privatizacija Croatia osiguranje mogla, može ili će u buduće donijeti štetu upravo dvjema uspješnim tvrtkama u Hrvatskoj. I tu o takvim stvarima moramo biti na čistu. I ponovo ću sada treći puta reći htjela bih da nam državni revizor kaže šta to je, objasni i da se tu raščistimo, da imamo isti stav kao i o nekim drugim stvarima. Državna revizija daje naloge i preporuke po kojima treba postupati. Sam zamjenik ministra je rekao da je to njima dragocjeno kad dobivaju takve naloge i preporuke. Neke se mogu u kratkom vremenu otkloniti, za neke treba vremena, za neke treba i ulaganja, za neke treba i obrazovanijih ljudi da se to učini. Dakle, to je neosporno, a s druge strane ne smije ostati ni jedna dilema nakon toga što mi prihvatimo ovakvo jedno revizorsko izvješće. A o tome ima li zakonitosti, nezakonitosti ili nema, na kraju će odlučiti oni koji trebaju jer izvješća idu Državnom odvjetništvu.
Sljedeća replika poštovani Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice Zgrebec, malo je čudna ova strategija kojoj ste pribjegli zadnjih nekoliko mjeseci kada se pojavljuju neke negativne konotacije na vlast, tj. na poteze koje vuče vlast ili Vlada sve češće je primjetno da nije bitna vijest koja izlazi vani ili informacija, bitan je onaj koji tu vijest donosi ili je glasnik takve informacije, tj. takvog glasnika treba omalovažit ili ga treba da ne kažem ubiti. Pa sjećamo kada je Bild am Sonntag iznio jednu informaciju da Vlada je među najgorima u EU, onda su se svi ministri uprli u to da dokažu da nije dobra novina, znači da ne treba čitati takve novine jer da nisu dobre. Pa je onda druga novina to isto ponovila i opet nije bilo dobro. Opet nije bila dobra novina a lako za vijest [[Upadica Stazić: Kolega, isključite mobitel.]] Tako i sada imamo situaciju da je izašla jedna rečenica koja svima smeta i imamo očiti politički pritisak jednog uvaženog zastupnika koji rijetko ovdje govori koji je maltene zaprijetio državnom revizijom ako sam ja to dobro shvatio. Izvolite, ako ne skoro i povući tu rečenicu koju ste zapisali u nalazu Državne revizije jer sve što ste vi kao rekli ili zapisali nije istina. Pa što se imamo bojati ako je sve čisto i uredno. Neka se provede revizija privatizacije, neka to utvrdi Državna revizija i svi ćemo biti mirni, i država i onaj koji je to kupio i stvar riješena. I sve sumnje su odagnane od bilo koga. Ali ovako braniti, vi ste počeli puno objašnjavati. Ja duboko sumnjam da se iza toga nešto jako dobro krije, da se valja nešto iza tog brijega.
Poslušajmo odgovor na tu repliku, potpredsjednica Doma Dragica Zgrebec.
Iz mog izlaganja niste mogli doći do spoznaje da sam ja bilo koga omalovažila. Rekla sam samo ono što je činjenica. Revizija privatizacije Croatia osiguranja nije vršena, revizija ju nije vršila i to piše u Izvješću Državne revizije. Čak i u obrazloženju zašto je državni proračun dobio uvjetno mišljenje ne spominje se privatizacija Croatia osiguranja. Da je u izvješću spomenuto i obrazloženo privatizacijski prihod od prodaje Croatia osiguranja to je unijelo određene rasprave koje su završavale na različite načine i mogu štetiti ne Vladi, one više štete dvjema tvrtkama koje su bile sudionici privatizacije Croatia osiguranja. Dakle, samo Croatia osiguranje i tvrtka koja je kupila dionice Croatia osiguranja. I neodgovorno je kolege koji na takav način raspravljate koji se uvijek borite i kažete da nitko nije kriv dok mu se ne dokaže krivnja i ništa nije nezakonito dok se ne dokaže da je to nezakonito.
Ruka u zraku nije predviđena po našem Poslovniku.
Ne morate se uopće čuditi gospodine potpredsjedniče zbog javne izrečene prijetnje Državnoj reviziji koja ima po Ustavu RH neovisnu kategoriju, neovisnost i zbog opasnosti za budući rad Državne revizije ja molim stanku u ime kluba HDZ-a da se očitujemo oko daljnjeg sudjelovanja u raspravi.
Kolegice Zgrebec?
Klub SDP-a također traži stanku.
Klub HNS-a? Iz istih razloga. Dobro. Ovako, odredit ćemo stanku ali prije stanke ćemo još čuti jednu repliku i odgovor na repliku da završimo ovo poglavlje. Srđan Gjurković, kolega prijavili ste se za repliku. Niste? Jeste? Onda iznesite repliku sada pa ćemo onda stanku.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Dakle, poštovana kolegice slažem se sa vašim stavom da ono što je izrečeno i na odboru a i na Povjerenstvu za fiskalnu politiku od strane predstavnika Državne revizije da to je da nije rađena privatizacija Croatia osiguranja, čisto i jasno. Ono što je isto točno da jedno mišljenje je Državne revizije, drugo mišljenje Vlade RH i na nama je da procjenjujemo koje mišljenje ima veće utemeljenje odnosno ono što ste rekli da se traži određeno tumačenje zakona. Jer netko kaže da Državna revizija ima pravo tumačiti da je '92. zakon bio taj koji je trebao, a imamo i situaciju, a često nam se događa, da postoje drugi zakoni i novi zakoni koji reguliraju sve te odnose. Prema tome, mišljenje je mišljenje. Ono što je isto tako bitno ono nije sadržano u obrazloženju uvjetnog mišljenja davanja uvjetnog mišljenja Vladi kao što je činjenica da Vlada i ova i prije nije po nekim i određenim situacijama ispravljala određene naputke koji su od strane Državne revizije. Međutim isto tako je činjenica da popis državne imovine, da analiza svih i dugovanja i stanja u javnim financijama bolje rečeno i po ministarstvima, držimo se u biti Vlade RH, iznimno bolje i kvalitetnije evidentirana. I na primjer ovo što piše oko DUUDI-ja da nije sve evidentirano, sva imovina realno pa mi nismo uopće imali evidentiranu imovinu do 2013. godine. I ovaj proces nažalost će trajati još neko vrijeme jer je presložen, ali mi smo ga ipak uspjeli dovesti do kraja.
Odgovor na repliku, potpredsjednica Zgrebec.
Pa ovo današnje kalkuliranje kroz rasprave nekih naših kolega o zakonitosti, nezakonitosti, hoćemo prihvatiti izvješće, nećemo prihvatiti izvješće, hoćemo ga primiti znanju itd. zapravo je to toliko deplasirano. Samo da su pročitali izvješće sa sjednice Odbora za financije vidjeli bi da je izvješće prihvaćeno jednoglasno, bez pozicije ono ne bi moglo proći. A prihvaćeno je jednoglasno. Prema tome, nitko nema nikakve zle namjere prema Državnoj reviziji, dapače, o tome je govorio i predstavnik Vlade, o tome smo govorili i mi u ime kluba. Nikakvih prijetnji nikome nema, a ako se netko nalazi pogođen time što nije mogao neki zaključak pročitati samo zato što nije na čelu jednog radnog tijela to je njegov problem. Prema tome, dragi moji kolege ako hoćete da budete odgovorni onda odgovorno raspravljajte. Ako sumnjate na korupciju, na mito, na nezakonitost postoje mjesta gdje to možete prijavljivati.
Dobro. Sada određujem stanku, nastavit ćemo u 16,20. Stanka od 10 minuta.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,20 SATI.]] Kolegice i kolege vrijeme za stanku je isteklo. Klub koji je prvi tražio stanku je HDZ pa će u ime kluba govoriti poštovani Ivan Šuker. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle kolega Dragovan je tri ili četiri puta kad je replicirao gospođi Zgrebec ponovio da neka glavni državni revizor iziđe i neka kaže. Glavni državni revizor iako i on nije vršio reviziju nego su vršili neki drugi ljudi rekao što ima reći, to je rekao na odborima i očigledno je da čovjek naprosto nema namjeru ništa drugo reći od ovoga. Međutim, ovo je bila jasna politička poruka onom tko to ne razumije to je njegov problem. Međutim članak 54.kaže da Državni ured za reviziju je najviša revizijska institucija RH koja je samostalna, neovisna u svom radu, državnim uredom za reviziju itd. To jasno govorio da smo mi čak i Ustavom dali veliku samostalnost državnoj reviziji iz jednostavnog razloga da ne ovisno, bez mogućnosti političkih pritisaka obavlja sve svoje poslove i o svojem radu izvijestio ovaj visoki dom da može donest određene zaključke. Također, zašto kažem da je ovo bila na određen način politička prijetnja. Vlada Republike Hrvatske ne slažem se s navedenim mišljenjem Državnog ureda za reviziju. Dakle jasno i glasno. Da HDZ ne želi politizirati o ovoj temi možete pročitati moj jutrošnji fonogram moje rasprave i vidjet ćete da nijednom riječju nisam govorio o nezakonitostima, nepravilnostima nego sam pokušao samo reći o tri brojke koje su totalno nelogične. Jedna je da Croatia osiguranje ima 316 348 dionica i da one vrijede 442 milijuna 887 tisuća. Istovremeno je skupština valjda a gdje Vlada ima većinu donijela odluku o smanjenju vrijednosti nekretnina 517 milijuna. Dakle, skoro 100 milijuna više nego što je vrijednost poduzeća. Znači poduzeće je totalno podcijenjeno, totalno podcijenjeno. I sad mi recite koja logika je da idete prodavati poduzeće s čijim dionicama se trguje u tom trenutku po vrijednosti 5 i još nešto tisuća kuna i vi ostavljate u bilanci tako i ni u jednom trenutku jutros u raspravi u ime kluba HDZ-a nisam dvojio i dovodio u sumnju ponudu koju su dali ponuditelji temeljem javnog natječaja, dakle ni u jednom trenutku. Oni su pošteno ponudili 7 140 kuna po dionici i dobili su. Međutim, ono što je nejasno a to je dokapitalizacija. Dakle izvršite dokapitalizaciju po vrijednosti dionice od 7 140 kuna onda si u knjizi dionica upišete tih 122 tisuće dionica po vrijednosti od 1 400 kuna, a onaj ostatak od 6 tisuća i toliko kuna ili 600 i još nešto milijuna kuna i proknjižite u bilancu kao rezervu i prihod od dionica. I vi kao većinski vlasnik s tim novcima možete raspolagati kako god hoćete. Dakle, to je bila rasprava kluba HDZ-a i nije nam bilo na pamet danas ovdje nikoga prozivati. Međutim, kolegice i kolege ja sam dugo u ovom visokom domu i sjećam se nalaza državne revizije koji se mojoj stranici nisu nimalo sviđali, međutim nikada bez obzira što će nam tko reći kakvi smo, s ove strane sabornice niti jednom saborskom zastupniku nije palo na pamet da kaže gospođi Krasić iziđite i recite, iziđite i recite, iziđite i recite. Nikada se to u ovom Saboru nije dogodilo. I zato sam tražio stanku. Zašto? Zato što je gospodin glavni državni revizor jutros iznio svoje mišljenje. Mi ovdje raspravljamo kao što će kolega Rađenović vjerojatno kasnije izaći i dati svoje stavove tako će i on, ali na ovakav ultimativan način pozivat ga da iziđe i da kaže jel to istine il nije naprosto neko se opasno igra sa odredbama Hrvatskog Ustava, opasno se igra sa političkim pritiskom na jednu od najbitnijih institucija RH. Kolegice i kolege, da se ovdje politički ne prepucavamo uzmimo fonograme što je govorio kolega Dragovan, a što sam ja govorio u ime kluba. Ali ponavljam privatizacija sa ovakvim nelogičnim iznosima se nikada ne provodi. Onda bi bilo logičnije da je Hrvatska država prodala 60% dionica, ljudi koji su to kupili bi uredno ponudili isti vjerojatno takvu i veću cijenu, postali 60%ni vlasnici a država Hrvatska bi uprihodovala u proračun 700 milijuna više. Ovako onih 28% dionica koliko Hrvatskoj državi ostaje ne vrijede ništa, one i dalje vrijede 1 400 prema knjizi dionica. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sad ćemo čuti stajališta kluba SDP-a i poštovanog Igora Dragovana.
U klubu SDP-a i dalje stojimo na stajalištu da je privatizacija Croatia osiguranja jedna od najboljih poslova koje je napravljen, uostalom i nastavak rada i poslovanje to pokazuje. S druge strane meni kao saborskom zastupniku mogu postavljati određena pitanja na ovom mjestu, ovdje i kako zastupnik i kao predsjednik kluba SDP-a ja stvarno imam mišljenje da je otvaranje pitanja Croatia osiguranja na takav način u izvješću otvorilo javnu raspravu s kojim ciljem, vjerojatno i nadam se sa utvrđivanjem svih činjenica i to isto očekujem da tako kaže i državna revizija ili njen glavni državni revizor. On ima pravo reći ili ne reć, a ja imam pravo tražit da on to kaže u Hrvatskom saboru. Ako neće, neće reć neću mu ja zavrtat ruku. Prema tome, to nije nikakav pritisak ovo je samo jedan teatar i pokušaj izokretanja činjenica, a gospodin državni revizor će se danas očitovati ili se neće očitovati. A javnost hrvatska će ocijeniti što je pravo, a što je krivo, kako su se radile i privatizacije i revizije tih istih privatizacija od devedesete do današnjeg dana. To će utvrđivati hrvatski narod na sljedećim izborima. Prema tome, privatizacija i privatizacija je bilo, milijarde i milijarde su nestale, za to SDP sigurno nije odgovoran.
Treći klub koji je tražio stanku je klub HNS-a pa ćemo čuti Srđana Gjurkovića. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege. Kolega Šuker vi ste svoju raspravu u ime kluba danas započeli ozbiljno teme i ozbiljno vrijeme i ne trpi se politika. I baš zato što su ozbiljne teme i ozbiljno vrijeme i što postoje određene nejasnoće koje su otvorene, sasvim je logično da se u ovom Visokom domu, a ne samo po medijima i kuloarima raspravlja o ozbiljnim temama i da onda kada se otvori tema koja legalno i legitimno kolega Dragovan smatrao da je možda politikantstvo, a možda želi isprovocirati, imati to pravo da glavni državni revizor u zaključnom ipak podvuče crtu pozivajući se naravno na sve institucije da ako smatraju da nije nešto uredu je potpuno normalno i dobro je da se u ovom Hrvatskom saboru o tome raspravlja. I to je prednost ove koalicije što ne stavlja ništa pod tepih, pod tapet nego želi staviti na stol, o tome raspraviti, otvoreno razriješiti. Privatizacija Croatia osiguranja nije imala do ovog mišljenja Državne revizije nikakvih negativnih konotacija, a bio je međunarodni javni natječaj. Cilj je bio dvostruk i punjenje proračuna i jačanje i kapitaliziranje Croatia osiguranja. Procijenjeno je očito da se ide na natječaj kako bi se dobili ekonomski najpovoljnija ponuda, a ne samo najjeftinije odnosno najbolje najviše novca za državni proračun. Sve institucije uvijek moraju i hoće raditi svoj posao, a ovo je sigurno mjesto i vrijeme na kojem očekujemo i da nam Državna revizija onako kako je uvijek radila i dobro radila i uvijek smo je hvalili i danas govorimo dobro radi, odlično radi. I da primjenjujemo sva ona mišljenja i naputke, ne samo mi kao Sabor nego i Vlada ali i svi oni na koje se oni odnose, posebno one revizije i učinkovitosti, sigurno da bi bilo puno više i efikasnosti i kvalitete u radu javnog sektora. Ali vratimo se na ovu temu zbog koje je i zatražena stanka. Dakle dobro je da se pozove glavni državni revizor da ovdje iznese zaključno nakon ovih rasprava jer to radi javnosti, ali i politički radi nas mi ne želimo da se stavljaju stvari ispod stola, iza tapeta, ispod tapeta da bi sutra netko mogao komentirati kako smo želili prikrit, kako nismo otvarali neke teme u kojima jasno piše. Prema tome ozbiljne teme i ozbiljno vrijeme slažem se, zato ozbiljno popričajmo o ovome i podvucimo crte na vrijeme. Hvala.
Nastavljamo sa raspravom. U ime kluba DC-a, Novog vala i Narodne stranke reformista govorit će poštovana kolegica Vesna Škare Ožbolt.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Dopustite da evo naš klub iznese nekoliko svojih mišljenja na ovu točku dnevnog reda objedinjenu. Ovdje se vrlo malo govorilo o slaboj naplati koncesija, a željeli bi nešto prije svega reći o tome. Dakle Hrvatskoj od 20 godina pretvorbe i privatizacije ostalo je negdje oko 100 milijuna četvornih metara turističkog zemljišta i to je ja bih rekla najvredniji dio hrvatske imovine koji je dat u koncesiju, dobar dio. Zašto je ta naplata tako spora, tako otežana? Dakle, jedan dio prihoda smo dobili od iznajmljivanja poljoprivrednog zemljišta, od naplata brodogradilišta za korištenje pomorskog dobra, ali upozoravam da privatne tvrtke koje koriste najatraktivniji dio zemljišta u društvenom vlasništvu ne plaćaju redovno koncesiju. Tko je odgovoran za to da se ta naplata dovede u red? To je ono na što bi prvo željeli ukazati, na to ukazuje i revizija. Druga stvar je mislim točka 2. Izvješće Državne revizije da je sastavljanje i donošenje planskih dokumenata u 2013.i 2014.godini značajno odstupilo od propisanih rokova, što je utjecalo na kvalitetu i realnost financijskih planova proračunskih korisnika odnosno državnog proračuna u cjelini. Mi smo u 2015.godini, a ponašamo se kao da sada tek smo počeli funkcionirati sa državom i da doista ne znamo kako to treba raditi i ako drugih tražimo poštivanje rokova, onda ne znam zašto država kada je riječ i državne institucije takve promašaje rade. Treća stvar na koju smo željeli uprijeti pozornost je da su evo državni revizori dali uvjetno mišljenje na izvršenje proračuna. U izvješću su upozorili na ponavljanje nepravilnosti iz ranijih godina i utvrdili su kako sanacija zdravstva nije postigla svoje ciljeve i upozorili su na iskazan manji proračunski deficit od stvarnoga. Također su ovdje progovorili na jedan vrlo zanimljiv način i o privatizaciji Croatia osiguranja jer je revizija ocijenila da odluka o privatizaciji Vlada nije smjela donijeti samostalno te da joj je za to trebala suglasnost Sabora. E sada revizija je iznijela mišljenje, mi to mišljenje trebamo apsolutno poštivati, ako funkcioniramo kao pravna država ne iznositi grube riječi prema reviziji jer to državna revizija apsolutno ne zaslužuje nego dužna je raditi svoj posao što mislim da i rade. Međutim, iznijeli su mišljenje, mi se sa njime možemo složiti ili ne moramo a možemo polemizirati i nadam se da nam to nitko ne može u ovom Domu zabraniti. I upravo iz tih razloga ja bih polemizirala sa ovim mišljenjem, ne zato što sam protiv da Sabor donosi mišljenje o privatizaciji bilo kojeg strateškog javnog poduzeća, čak dapače, ja mislim da to treba Sabor činiti, već jednostavno ovaj cijeli splet okolnosti koji je nastao u ovom slučaju Croatia osiguranja. Ja ću samo podsjetiti kolege, ja mislim da nas je sigurno pola bilo na danima poduzetnika kada je upravo primjer Croatia osiguranja, privatizacije Croatia osiguranja istaknut kao sjajan primjer, najbolji primjer privatizacije do sada. Bili su ljudi iz Vlade, bili su ljudi iz Sabora i barem pola nas je bilo tamo i svi smo pljeskali, svi smo se divili kako je to krasno provedeno. I sada raspravljamo na ovaj način. Ja moram priznati meni je neugodno. Neugodno mi je jer ne znam jesam li trebala pljeskati ili sam trebala to sve dovesti u pitanje razmišljajući i kada sam pročitala ovo izvješće, pogledala sam Zakon o pretvorbi kapitala društva osiguranja i reorganizacije u Republici Hrvatskoj koje je doneseno '92. godine i u članku 1. ovim zakonom uređuje se pretvorba neimenovanog kapitala društva osiguranja i reosiguranja u Republici Hrvatskoj. Dakle pojmovi i pretvorbe i privatizacije se često koriste kao sinonimi i izjednačavaju se. Ja sam već ovdje jednom rekla, a sada ću ponoviti, pretvorba je vezana uz promjenu pravnog statusa društvenih poduzeća u trgovačka društva i sva su poduzeća u Republici Hrvatskoj '91. i '92. godine promijenila taj status dakle ili u d.d. ili u d.o.. Privatizacija je proces transformacije državnog u privatno vlasništvo, tj. prodaja državnih poduzeća privatnim, pravnim i fizičkim osobama. I sada tu dolazimo do članka 9. ovog istog famoznog zakona iz '92. godine koji kaže odluku o načinu privatizacije i kapitala Republike Hrvatske u društvu donosi Sabor Republike Hrvatske na prijedlog Vlade Republike Hrvatske. I meni tu sada ništa ne bi bilo sporno da nije riječ o zakonu koji je iz '92. godine, dakle Zakon o pretvorbi kapitala. Pretvorbe više nema, sva poduzeća su pretvorena ali sva poduzeća nisu privatizirana. Od tada, od '92. godine do danas donijeli smo nekoliko zakona o privatizaciji, nekoliko izmjena tih zakona, donijeli smo odluka o reviziji pretvorbe i privatizacije, donijeli smo Strategiju upravljanja državnom imovinom, doveli smo Zakon o upravljanju državnom imovinom i evo nas sada u 2015. godini a mi spominjemo Zakon iz '92. godine koji se odnosio na pretvorbu. Dakle privatizacija Croatia osiguranja odvijala se od 2013. godine. Ovo je sada 2015. godina. Ja sam gledala na stranicama Vlade imali su 32 odluke. Bilo je i ovdje postavljeno pitanje na aktualnom satu vezano za privatizaciju Croatia osiguranja. Sada se postavlja pitanje kao da smo svi sjedili, ne znam na ušima i nismo registrirali i reagirali da je potrebno da Vlada donese, odnosno da Sabor donese odluku o tome. Ali ja ću sada nešto ovdje napomenuti. Kada bi ovaj Zakon iz '92. godine i dalje bio mjerodavan a mene čudi da nije ukinut i postavlja se pitanje zašto ga nismo ukinuli. I državna revizija ovdje nije kriva, ne možemo se mi ljutiti na državnu reviziju jer Sabor nije ukinuo zakon iz '92. godine a postupa po zakonima 10 ili 15 zakona iza njega. Dakle ovo je, poštovane kolegice i kolege naša greška. Greška i stručnih službi koje su na to trebale ukazati. Ali kada bi se i tumačio ovaj članak 9. odluka o načinu privatizacije kapitala Republike Hrvatske u društvo donosi Sabor. Dakle o načinu. Onda bih ja ovako rekla, 14. 6. 2013. godine je ovaj Sabor usvojio Strategiju upravljanja i raspolaganja imovinom u vlasništvu Republike Hrvatske i to za razdoblje 2013.-2017. godina. U toj Strategiji, dakle Sabor je o tome raspravljao. U toj Strategiji je poglavlje trgovačka društva u većinskom vlasništvu Republike Hrvatske. I ta strategija kaže, a tu strategiju smo mi donijeli, u 61 trgovačko društvo udio Republike Hrvatske prelazi 50%. I onda se kaže od tih 61 trgovačkih društava Vlada ima namjeru 36 njih staviti na raspolaganje odnosno na prodaju 2 trgovačka društva nisu za nikakvu prodaju odnosno ne još i onda navodi 23 društva koja su od posebnog značaja za Republiku Hrvatsku. I tu se kaže da društvo od posebnog državnog interesa sukladno odluci Sabora … društvo od posebnog interesa, dakle postojala je i odluka Sabora o društvu od posebnog interesa, točno se nabraja koja su to društva. Počelo je od ACI-ja, HEP-a, pa IPK Osijek i do Croatia osiguranja. I u toj strategiji kaže se na dan 15.3.2013. u tijeku je prodaja sukladno članku 36. Zakona o upravljanju državnom imovinom za 3 društva od posebnog interesa Republike Hrvatske sukladno odluci Sabora od 15.12.2010. godine. Dakle Sabor je bar tri puta do te strategije raspravljao o Croatia osiguranju. I tu se ne navodi samo Croatia osiguranje nego i Hrvatska poštanska banka i brodogradnja. I u pravilu većinski portfelj se prodaje modelom javnog prikupljanja ponude u dva kruga, prvo je pokazivanje interesa za kupnju, a drugo je kupnja. Dakle ako ćemo tumačiti ovaj članak 9. famoznog ovog zakona iz '92. godine, dakle čovječje ribice iz '92. godine, odluka o načinu privatizacije kapitala, odluka o načinu privatizacije praktički je pokrivena ovom strategijom koju je Sabor raspravio koja to poduzeća od strateškog interesa idu u prodaju i na koji način će se prodati. Dakle ovdje što se tiče izvješća Državne revizije i uvjetnog mišljenja, ja mislim da mi ne možemo jednostavno preći ovdje preko činjenica da je Državna revizija izjavila da Sabor nije izvješten, odnosno da nije traženo mišljenje ili odluka Sabora. Mislim da to uvjetno mišljenje ako se i ne odnosi na Croatia osiguranje jako loše, ostavlja jako loš osjećaj. Pa bih ja molila evo glavnog državnog revizora da se jednostavno, da li se ovaj stav izražen Državne revizije odnosi, da li to uvjetno mišljenje se odnosi i na Croatia osiguranje. Meni je čudno da uvjetno mišljenje dobijete zbog niza propusta, a ovakva stvar da ostane izvan tog uvjetnog mišljenja to je malo čudno. Jednostavno, ne znam, ja da sam državni odvjetnik Republike Hrvatske ozbiljno bih se malo zamislila nad čitanjem tog uvjetnog mišljenja. Iz tih razloga s obzirom da Sabor ima zakon iz '92. godine koji se odnosi na pretvorbu, mislim da ga treba ukinuti odnosno jednostavno stavit ga izvan snage jer je on ispunio svoju zadaću. Osobno nekako tumačim da je Sabor nekoliko puta donosio odluku i raspravljao o privatizaciji Croatia osiguranje kroz strategiju koju je usvojio. Dakle to je taj famozni način koji se model privatizacije radi kada je riječ o Croatia osiguranju. Ali evo ukoliko glavni državni revizor jednostavno iznese ovaj stav i kaže da je uvjetno mišljenje obuhvatio i ovu situaciju sa Croatia osiguranjem, obuhvatio u uvjetnom mišljenju, mislim da bi trebali donijeti zaključak kojim bi zatražili autentično tumačenje ovog zakona o pretvorbi iz '92. godine. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani Peđa Grbin.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice, pažljivo sam slušao vaše izlaganje i u bitnome se s njime slažem, osim u jednom detalju, o tome ću govoriti. A na ovu repliku me ponukalo to što imam nekad osjećaj da vas razumijem kao kolega, kao pravnik, a neke stvari možda nekad treba i jednostavnijim jezikom priopćiti kako i oni koji nisu naše struke bi to razumjeli. Dakle 2010. godine donijeli smo na istoj sjednici istoga dana Zakon o upravljanju državnom imovinom. Toga dana donijeli smo i Odluku o trgovačkim društvima od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku, jedno od kojih trgovačkih društava je i Croatia osiguranje d.d. 2013.godine raspravljali smo Strategiju o upravljanju državnom imovinom. U Strategiji o upravljanju državnom imovinom Croatia osiguranje se spominje 11 puta. Između ostalog u Strategiji o upravljanju državnom imovinom izrijekom se definira način na koji će se raspolagati imovinom odnosno dionicama udjelom Republike Hrvatske u Croatia osiguranju. I tamo izrijekom stoji: privatizacija Croatia osiguranja provest će se po odredbama Zakona o upravljanju i raspolaganju državnom imovinom iz 2010. godine. Nakon toga, par tjedana kasnije donosimo Zakon o upravljanju i raspolaganju imovinom vlasništvu Republike Hrvatske koji potvrđuje i ostavlja na snazi strategiju i sve njene odredbe. Dakle, zakonom smo još jednom potvrdili da se na privatizaciju Croatia osiguranja neće primjenjivati novi zakon već ovaj stari po kojem je ona počela. Time je definiran način privatizacije Croatia osiguranja u skladu sa člankom 9. Zakona iz '92. godine. Di se ne slažem sa vama? Ja ne mislim da je potrebno bilo što autentično tumačiti zato što je zakon iz '92. po meni perfektno jasan i on ne ostavlja dvojbe. I drugo gdje se ne slažem s vama je taj zakon ne treba ukidati zato što on ispunjava svoju svrhu koja je pretočena u ove kasnije zakone. On je ispunio svoju svrhu kroz provođenje pretvorbe i poslije kada smo donijeli strategiju koja je definirala način prodaje Croatia osiguranja. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovana Vesna Škare-Ožbolt.
Poštovani kolega, i vi i ja volimo činjenično govoriti i to je dobro da imamo, da se čuje u Saboru i takav način razmišljanja. Međutim, vi u to morate uvjeriti i Državnu reviziju koja svoje mišljenje zasniva isključivo na zakonu iz '92. godine, a ne na zakonima Strategije upravljanja državnom imovinom. I ja o tome govorim. 99% zakona iz '92. godine odnosi se na pretvorbu, a ne na privatizaciju. Prema tome, taj zakon je ispunio svoj smisao. I potpuno je suludo da mi danas 2015. godine se oslanjamo i temeljimo svoje stavove i vučemo nekakve stavove i zakone iz '92. godine kao što je bilo potpuno suludo da smo imali zakone iz '79. godine o izvlaštenju i imali smo ga ovdje na raspravi 2015. godine. I zato sam mišljenja da taj zakon treba staviti izvan snage.
Nova replika, poštovani Ivan Šuker.
Meni je lijepo slušati kad se ovako pravnici lijepo slažu, međutim Zakon o proračunu je definirao što revizija treba napraviti u Izvješću o izvršenju državnog proračuna. Dakle, reviziju prihoda i rashoda. Jer Državna revizija je radila reviziju prihodovne stavke od 900 i još nešto milijuna, a ne reviziju privatizacije Croatia osiguranja. To je velika razlika. I to je ono što svi brkate. To je državni revizor rekao na Odboru za financije, eksplicite. Dakle, nije provođena revizija, privatizacija Croatia osiguranja, nego revizija najznačajnijeg prihoda u državnom proračunu, a to je prihod od privatizacije. I oni su unutra samo konstatirali činjenice. A lijepo mi je čuti da ne treba ukinut neke zakone, to se tvrdilo i kad se ukidao Državni inspektorat. I onda smo godinu dana iza toga ukidali pojedine zakone koji su definirali tko provodi određene kontrole. Mijenjali smo ih. Pa sad jedan najsvježiji primjer Zakon o sprječavanju sukoba interesa kaže da dužnosnik može biti na čelu dvije udruge, a onda se politika sjeti i sjeti se nekog zakona općeg, Zakona o športu i kaže i poziva se na Zakon o sprječavanju sukoba interesa. Međutim, to tu ne važi. Samo ovako reda radi. Druga stvar. Kad sam raspravljao u ime kluba ni jednom riječju nisam doveo u pitanje ni kupca, dapače. Poštujem javni natječaj, niti zakone, nego isključivo nelogičnost određenih vrijednosnih podataka što se tiče poduzeća smatrajući da je Vlada to morala uskladiti prije procesa privatizacije. I po meni je to ključni problem. Ovo sve drugo su pravne igre i smicalice mogle ovako, mogle onako i po pravnom tumačenju kažem u to neću ulaziti. Ali ponavljam, samo jednu rečenicu molim vas. Glavni državni revizor je na Odboru za financije, na matičnom odboru rekao nismo vršili reviziju privatizacije Croatia osiguranja, nego reviziju najvažnije prihodovne stavke kako se do nje došlo. Prema tome, imate zaključak kluba …
Odgovor na repliku, Vesna Škare-Ožbolt.
Pa poštovani kolega Šuker, ja nisam govorila u reviziji privatizacije Croatia osiguranja, niti jednom riječju to nisam spomenula. U reviziju, ako se usvoji ovaj zaključak će se tek ići. Ja sam samo interpretirala državnog revizora, odnosno Izvješće Državne revizije koje kaže da nije zatraženo prilikom prodaje Croatia osiguranja nije zatraženo mišljenje Sabora i da nije postupljeno u skladu sa Zakonom o pretvorbi iz '92. godine. Samo sam to citirala i iz toga izvela cijeli svoj način razmišljanja.
Posljednja replika, poštovana potpredsjednica Doma Dragica Zgrebec.
Kolegice Vesna Škare-Ožbolt, kažete zabrinjava vas uvjetno mišljenje. Naravno nakon 20 godina što imamo revizorske nalaze i kad većina revidiranih subjekata dobiva još uvijek uvjetna mišljenja treba se zamisliti i treba vidjeti koliko je potrebno još učiniti na edukaciji ljudi koji konkretno rade na tim poslovima da mogu upozoravati ako nešto nije dobro, ako se neke političke odluke donose, a koje nisu na zakonitoj, temeljene na zakonu. Pa i Vlada ovdje govori da je dobila prethodna mišljenja određenih od Ureda za zakonodavstvo itd. itd. Na istom smo tragu i ja sam govorila oko odluke da smo mi donosili strategiju, da je tu izrijekom rečeno da je u privatizaciji Croatia osiguranje i još dvije tvrtke. Čak sam citirala iz same strategije takvu odluku. U krajnjoj liniji moguće je reći da je Sabor bio upoznat makar nekakvu formaliziranu odluku o prodaji Croatia osiguranja nije donio. Ja sam čak i na Odboru za financije rekla, pa zar sumnjate da je Vlada došla sa odlukom o privatizaciji bilo koje tvrtke u Hrvatski sabor da većina ne bi donijela, podržala takvu odluku. Pa vjerojatno bi, možda bi se nešto raspravljalo, možda promijenilo u toj odluci, ali to bi tako bilo. Ali upravo stoga vi pitate je li to razlog što je dobiveno uvjetno mišljenje? Nije. I glavni državni revizor kad je ovdje obrazlagao nije naveo privatizaciju, odnosno revidiranje prihoda od privatizacije da je utjecalo na uvjetno mišljenje. A baš zato što je navedeno u samom izvješću unosi pomalo zabunu i zato je dobro da onako kao što nam je objašnjavao na Odboru za financije razloge, odnosno način kako se vršila revizija da nam kaže to i ovdje u Hrvatskom saboru. To nije ni prijetnja ni ništa, to je molba da dobijemo potpunu informaciju.
Odgovor na repliku, Vesna Škare-Ožbolt.
Kolegice Zgrebec mi sad raspravljamo ovdje u Saboru, donijet ćemo odluke kakve ćemo donijeti i svatko će glasati po svom. To izvješće će otići van iz ovog Doma. Doći će u Državno odvjetništvo. Vjerujte mi ja da sam državni odvjetnik ja bih ozbiljno čitala ovo izvješće bez obzira što je dio uvjetnog mišljenja, a što nije dio uvjetnog mišljenja. I ako meni Državna revizija unutra eksplicitno napiše da nije postupano po Zakonu o pretvorbi iz '92. godine da nije konzultiran Sabor RH a ne kaže da je postojao još niz zakona drugih pa i Zakon o upravljanju državnom imovinom i Strategija upravljanja državnom imovinom i plan upravljanja državnom imovinom i Odluka o upravljanju planom državnom imovinom onda bi se ja ozbiljno primila posla kao državni odvjetnik. Dakle, doveli smo ovdje kredibilitet Sabora u pitanje, doveli smo ovdje u pitanje kredibilitet i onog tko je kupio Croatia osiguranje, doveli smo u totalnu zabludu i građane koji se pitaju što je ovo sve i doista mislim da sad je pravo vrijeme staviti točke i na Zakon iz '92. godine i jasno formulirati i točno precizirati što je ustvari dio uvjetnog mišljenja, a što nije dio uvjetnog mišljenja. Ponavljam, ako i ostavite ovaj Zakon iz '92. godine onda što je sa svim ovim zakonima na kojima je zasnovana privatizacija Croatia osiguranja po kojima se postupalo? Mislim to je sad ozbiljno pitanje. To je uvjet za raskid ugovora, a vi znate što znači raskid ugovora, vraćanje svega onoga što je primljeno.
Vrijeme. Zahvaljujem. U ime kluba HNS-a govorit će poštovani kolega Srđan Gjurković.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče, glavni državni revizoru sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle, po pitanju privatizacije Croatia osiguranja čut ćemo mišljenje i glavnog državnog revizora vjerujem na kraju pa onda nećemo dovoditi još dodatnih pitanja i potpitanja. A ja bih se u ime kluba okrenuo i vratio Izvršenju državnog proračuna za 2014. godinu. Kako je i u uvodu i u raspravama već jasno izdefinirano kako su prihodi bili 114,7 milijardi, odnosno 0,2% veći od planiranih ili 5,4% više od 2013. rashodi 130 milijardi što znači da u biti iz svega skupa proizlazi da smo uspjeli, odnosno da su rashodi manji 2% od plana. Što znači da smo uspjeli manje trošiti, a to se vidi i po stavkama koje su navedene u rashodovnoj strani. Ono o čemu se raspravlja a to je metodologija o kojoj sam raspravljao i sada ću još jedanput u ime kluba raspraviti, a to je definiranje u biti ispravnog iznosa deficita. Nacionalna metodologija koja se nalazi u državnom proračunu je metodologija koja se koristila i koja će se koristiti. Ona jasno samo pokazuje prihode gotovinske i rashode državnog proračuna. Imali smo zatim metodologije primjene od MMF-a pa smo imali metodologiju 1095 ESO pa smo prešli od prošle godine na ESO 2010. koja je univerzalna po EUROSTAT-u u EU. ESO metodologija deficit drukčije definira kako nama tako i drugima, uključuje odnosno isključuje određene prihode više vezane za način i strukturu tih prihoda, ali naravno ne negira ono što nacionalna metodologija ukazuje, a to je da su sredstva i došla u Riznicu i da su iz Riznice plasirana prema proračunu. ESO 2010. metodologija isto tako definira javni dug na način na koji dosada se nije javni dug definirao. Zato sam porast javnog duga od 85%, javnog duga koji ide prema 90% što je naravno više od 60% po … i više od onog što mi želimo je isto nešto što je poraslo najvećim dijelom uključivanjem i HRT-a i Hrvatskih željeznica i autoputa Rijeka-Zagreb i HBOR-a u javni dug. Svi smo mi svjesni, ovdje u Hrvatskom saboru, da su dugovanja i HRT-a i HŽ-a i Autoceste Rijeka-Zagreb i HBOR-a odnosno povoljna sredstva koja HBOR koristi za plasiranje poduzetnicima dugovi koji su postojali i prije nego se ova metodologija ESO 2010. primijenila u izračunu javnoga duga. Ali se ona nije bilježila, ona se nije izražavala na ovaj način, nije se zbrajala a sada se zbraja. I zbog toga vrlo plastično što bi mi rekli porast od 26 ili 29 milijardi kuna javnog duga je samo zbog toga šta se dug Hrvatskih autocesta uvrstio u javni dug RH a prije se nije tako brojio. Isto tako 16 milijardi kuna HBOR-ovih obaveza prema drugih kreditnim institucijama sada se nalazi u javnom dugu RH. 9% je to kad govorimo o Hrvatskim autocestama BDP-a, 4,4% BDP-a učešća u javnom dugu je HBOR-a, to je skoro 15% i zato je javni dug dobrim djelom naglo skočio. Ono šta je bitno kad govorimo o proračunu i deficitu i šta nisam čuo u prethodnim raspravama a to je primarni deficit, neko ga je samo spomenuo, kolegica Zgrebec. Dakle, primarni deficit koji u biti definira utjecaj tekuće gospodarske politike na gospodarstvo, odnosno proračun po modelu nacionalnom bez kamata. On u ovom trenutku za 2014. iznosi nekih 0,7% BDP-a. Prošle godine iznosio je 1,8, pretprošle odnosno 2012. 2,4, 2011. 4,8, 2010. 3,7. To u biti pokazuje racionalnost načina korištenja sredstava državnog proračuna od države, od Vlade Republike Hrvatske. Smanjenje troškova i vjerujem da bi ove godine mogli po pitanju primarnog deficita bar biti na 0 znači bez kamata da prihodi pokrivaju rashode uz sve reforme koje se rad i koje su potrebne i štednje koje se rade. I to je jedan od bitnih podataka koji bi nam u biti uz svo to restrukturiranje u kojem se govorio da se ne provodi u biti pokazuje da štednja i restrukturiranje postoje unutar državnog proračuna odnosno korisnika državnog proračuna jer se troškovi smanjuju a drugi je problem što imamo i ove i prošle godine 10,4 milijarde obaveza kamata. Šta ove godine imamo obaveze za kamate i šta u biti jedino gospodarskim razvojem, rastom bruto proizvoda i zapošljavanjem mi to možemo povećavati i prihodovnu stranu i rast bruto proizvoda, prihodovnu stranu samog proračuna. I nadovezujući se na primarni deficit i ipak vidi se znači i restrukturiranje kroz kvalitetnije i efikasnije a manje troškove, kvalitetniji rad. Dolazimo u onu bitnu stvar da prošle godine smo imali pad zaposlenosti a ove godine u trećem mjesecu imamo među najviše rasta zaposlenosti u EU preko 2%. To su pokazatelji uz pokazatelje industrijskog rasta, uz pokazatelje izvoza, da je i proračun za 2014.godinu otvarao prostor za opravak gospodarstva i zapošljavanje i da su sve mjere za koje je korišten ovaj proračun iz 2014.godine imale rezultate i da se ti rezultati dobro vide ove godine. Isto zadržavajući sva socijalna, zadržavajući sva prava umirovljenika kojim direktno iz proračuna ide 16 milijardi da bi osigurali onaj status koje mirovine imaju i zaslužuju iako su male ali ne mogu ići ispod nego moraju rast i dapače i našim odlukama, odlukama Vlade one rastu i one se usklađuju. I onda kad raspravljamo o ovome proračunu iz 2014. godine i efektima na stanje u društvu, stanje u gospodarstvu i trenutnim stanjem i brojevima koje dobivamo od Državnog zavoda za statistiku ili EUROSTAT-a vidimo da je ovaj proračun donio efekte i u ovoj godini da raste gospodarstvo i izvoz itd. O deficitu osim naravno bitnog primarnog deficita koji ukazuje na koji način se raspolaže sredstvima imamo jako puno i operativnih deficita i strukturnih i cikličkih i ispravljenih koji na razne načine opisuju šta i kako se koriste sredstva, odnosno na koji način taj deficit utječe na gospodarstvo. Ali ono što je ključno i jedna i druga metodologija su potpuno ispravne, dapače nužne i potrebne. Jedna europska da se uspoređujemo sa drugim državama i da prihvaćamo taj standard ulaskom u EU i prihvaćanje EUROSTAT metodologija koje se mijenjaju kontinuirano a druga naša koja nam jasno pokazuje ulaz, izlaz pa i ovaj primarni deficit koji u biti jasno ukazuje na način na koji sredstva proračuna se koriste unutar države, da ono što je bitno on se smanjuje, kontinuirano se smanjuje i to je onaj pokazatelj da se ipak za razliku od mnogih koji govore da se ništa ne događa jasno pokazuje da smo ove tri godine smanjujemo deficit prema, primarni deficit prema nuli da u biti je racionalizacija u dobrom, dobrom tijeku. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani kolega. Imamo jednu repliku poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Uvaženi kolega Gjurković, ja vjerujem da ste to slučajno rekli, ali ja vas moram podsjetiti, a rekli ste da se mirovine povećavaju odlukama Vlade. To je zadnji put rađeno u periodu 1994.do 1998.kada je inkasirano više desetaka milijardi duga prema umirovljenicima. Dakle ispravna je tvrdnja da se mirovine usklađuju Zakonom o mirovinskom osiguranju. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Ništa odgovora na repliku. Završili smo raspravu po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. idemo u pojedinačnu raspravu zastupnika u trajanju od 10 minuta i poštovani kolega Josip Borić.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Evo da ja nešto kažem o Izvršenju državnog proračuna za 2014. U RH hrvatski građani ne žive nikakav blistavi trenutak kako im putem kontrolirah medija pokušava sugerirati aktualna Vlada. RH i građani jednostavno su zarobljeni nesposobnošću Kukuriku vlada i većina u Hrvatskom saboru da provedu ijednu mjeru koja je teža, sveobuhvatnija od populističkih poteza dnevnog karaktera. Za takve tvrdnje postoji niz argumenata i dokaza, a jedan je svakako i proračun izvršen u 2014.godini. Kako je 4 godine očito potrošeno uzalud, kako vrijeme izbora biva sve bliže Vlada, predsjednik, ministri jednostavno žure pokazati svoje uspjehe, neke minimalne pomake kao čudo njihovih sposobnosti, a svi temeljni ekonomski problemi koji muče građane i samu državu ostali su neriješeni. Jednostavno podcjenjivanje istih tih problema osjetit će i svaka buduća vlada koja će doći. Koji su to problemi i što to muči državu? Kreditni rejting, smeće, jednostavno 2012.isti kao i 2015.godine. drugi problem nekontrolirani rast javnog duga. 2011.godine on je iznosio 154 milijarde kuna u ožujku 2015. 288 milijardi kuna. Treći problem, možda i najveći, nespremnost za reforme. Od 2012.do 2015.svjedočimo samo pokušajima koje je pokušavala Vlada učiniti, međutim svaki puta je odustajala ili pod pritiskom referenduma ili iz vlastite nesposobnosti pa čak moguće i zbog toga što nije imala hrabrosti podcjenjujući da im je draža fotelja od ekonomskog urušavanja same države. I 4.problem koji je vrlo aktualan u zadnjih nekoliko mjesece jeste politički populizam, ali se provlači čitavo vrijeme mandata ove Vlade, vjerojatno će to tako biti do izbora. To je postao glavni alat u funkcioniranju vlasti u izbornoj godini. Kako se ti temeljni problemi reflektiraju na sam proračun izvršen u 2014.godini? Kreditni rejting, smeće, očito nije stvarao problem, zaduživalo se jeftinije bez obzira na tu činjenicu, reprogramirani su dugovi jeftinije nego 2011.godine. Koliko će trajati takvo vrijeme, pitanje je. Očito da imamo problema u nekim drugim državama koje itekako mogu utjecati da to vrijeme bude kratko ili da se desi već kroz nekoliko mjeseci. Međutim to sigurno ne može biti opravdanje Vladi RH da svojim nečinjenjem nije ostvarila ništa, niti jednu razinu više od onoga što smo dočekali u 2012.godini. Nekontrolirani javni dug vidimo i kroz sami deficit proračuna, on jest 18 milijardi kuna kako se danas ovdje navodi jer taj novac je očito stvarno potrošen i ne morao oko toga voditi velike rasprave, jednostavno ne vraćamo dugove, reprogramiramo ih i ostavljamo ih za neka druga vremena. Imamo Vladu koja se u 4 godine zadužila više nego sve vlada ukupno u proteklih 20. Nespremnost za reforme uz sve silne najave da će država trošiti racionalno štedjeti, provoditi reforme. Istina je da smo 2011.godinu završili sa rashodima državnog proračuna na razini 119 milijardi i 939 milijuna kuna. Rashodi 2014.iznose 127 milijardi 546 milijuna kuna. Štedjeti, a trošiti više nešto je što ne funkcionira ni u kućnom budžetu, bez obzira na obrazloženja. Toliko trošimo manje da smo jednostavno potrošili zapravo više 7,5 milijardi. To je ona čuvena priča više je manje. Kako teče racionalizacija recimo javne uprave? Evo čujemo ovih dana, Vlada će racionalizirati javnu upravu na način da će dodatno zaposliti novih 1480 državnih službenika. Takve priče ne doprinose cjelovitom rješavanju problema koji nas muče. A naravno da bi se sve to opravdalo postoji populizam. Danas vlast to koristi da bi nam objasnila svoj možda ne rad i neznanje jer ipak ljepše zvuči kada kažete da je deficit 12, a ne stvarnih 18 milijardi kuna. Što se tiče samih razdjela proračuna osvrnut ću se samo na dva ministarstva. Jedno je Ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU koje je u 2014.godini imalo na raspolaganju 608 milijuna kuna. realizirano cijelih 486 milijuna kuna ili svega 80%. Za usporedbu, 2012.to ministarstvo imalo je milijardu i 115 milijuna kuna, a spali smo na realizaciju od 486. Znači u vremenu od kada smo ušli u EU kada nam fondovi daju mogućnosti Ministarstvo europskih fondova jednostavno ne može doprinijeti nikakvim svojim radom, znanjima da trošimo i da razvijamo ruralni prostor, da ostvarujemo projekte, jednostavno se desila nekakva inercija kojom samo padaju realizirani projekti. Kada spomenem da smo na otocima potrošili nikad manje svega 80 milijuna kuna od nekadašnjih 250, jasno je što se dešava, nema nikakvih pomaka. Ministarstvo gospodarstva i poduzetništva 640 na razdjelu, 320 ostvareno. To je najglasnije ministarstvo u nekakvom reklamiranju, a sposobnosti nikakve. 50% ostvarenja, sramotno. Neću govoriti o Ministarstvu pomorstva i infrastrukture, o stanju Jadrolinije, o HŽ-u, o problemima ili propaloj monetizaciji, skupo plaćenim konzultantima to je jednostavno populizam putem medija već objasnio građanima, a oni bez obzira na to kažu, gospodo ne govorite istinu. A što muči građane? O tome vladajući pa čak ni zamjenik ministra danas nije našao za reći nijednu jedinu riječ. 322 tisuće 329 blokiranih, kraj 4. mjeseca 2015., dug 32 milijarde 810 milijuna kuna. U odnosu na travanj 2012. kada je bilo 211 tisuća blokiranih i dug 13 milijardi 620 milijuna kuna. Znači da je doseg ove Vlade u 3 godine 111 tisuća građana više blokirano, pored neuspješnog modela otpisa a iznos duga povećan za 19,2 milijarde kuna. To su vam gospodo građani koji teško ili uopće ne funkcioniraju a onda svakog blokiranog u obitelji možemo pomnožiti sa 2, 3 i 4 pa ćete doći da nam četvrtina stanovništva teško ili uopće ne može doprinositi niti lokalnom razvoju a niti državnom proračunu. Nezaposlenih danas ima 261 tisuća 219 a po formalnim zakonskim propisima izbrisalo se što ne taji ni sam ministar Mrsić u zadnjih godinu dana oko 40 tisuća nezaposlenih sa evidencije. Kada se tome doda broj otišlih iz Republike Hrvatske u zadnje dvije godine koji se procjenjuje na oko 100 tisuća možemo jasno reći da se nije ostvarilo ono čuveno obećanje kukuriku koalicije iz predizborne kampanje koje je glasilo izvozimo ideje a ne hrvatsku mladost. Danas bi to obećanje svakako moglo glasit, izvozimo hrvatsku mladost a ideje jednostavno nemamo. Što se tiče ljudi opterećenih kreditima, posebno RBA štedionice i kreditima u francima, tu jednostavno i nekoliko mjeseci nakon zamrzavanja tečaja nema rješenja. Vlast je to obećala riješiti u nekom kratkom roku pa si je dala rok od 3 mjeseca, zamrznula tečaj na godinu dana ali očito da će s obzirom na pregovore koji teku i taj problem moguće dočekati novu vlast. O RBA štedionicama više se ne želi ni govoriti iako je gospodin Lalovac, ministar i to obećao riješiti ili barem ljudima koje muče ti problemi a kuće dnevno odlaze na ovrhe, jednostavno im nije ništa napravio. I na kraju ću završiti sa čuvenim obećanjem kukuriku koalicije iz kampanje u plusu 3 plaće a ne u minusu da nam se plaće. Mislim gospodo draga da velik broj građana Hrvatske živi u velikom minusu a izgleda da država u najvećem. Što se tiče samog nalaza revizije tu ću samo jednu malu primjedbu ili sugestiju, nadam se da nam većina u Hrvatskom saboru neće pribjeći rješenju kojeg je ponudio jedanput gradonačelnik grada Rijeke gospodin Obersnel koji je također dobio jedanput uvjetno mišljenje na nalaz revizije a onda je on rekao i ja dajem reviziji uvjetno mišljenje. Pa nadam se gospodo kada budete glasali da nećete i vi s obzirom na vaše rasprave danas dati ovom izvješću revizije uvjetno mišljenje. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani kolega. Imamo replike. Po redu, poštovani zastupnik Ivo Jelušić.
Kolega Borić, započeli ste svoju raspravu o tome kako ova Vlada radi samo populističke mjere, kako se bavi samo populizmom. I inače populizam je bio najčešća riječ u vašoj raspravi. Ne znam što vi smatrate populizmom ali ako je populizam rast BDP-a, rast industrijske proizvodnje prvi put nakon 6 godina, rast zaposlenosti koji imamo, pad nezaposlenosti, porast turističkih, porast općenito turističkog gospodarstva, porast noćenja, rast izvoza onda je ova Vlada populistička. Ako vam je to, ali ja znam da to nije populizam. Prema tome, ti trendovi koje smo započeli prošle godine nastavljaju se i ove godine i dabogda da se nastavili i dalje, dakle sve ovo što sam rekao i rast izvoza i industrijske proizvodnje i rast BDP-a i rast zaposlenosti, smanjenje nezaposlenosti pa makar vi to nazivali populizmom.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Jelušić, možda vi tog populizma jednostavno s obzirom da se njime stalno koriste više niste ni svjesni, ali on je zaista tu i on se dnevno koristi i to je vidljivo i u Hrvatskom saboru ali posebno u medijima koje jasno lijepo seciraju sve što ne paše hrvatskoj vlasti i objavljuju samo ono što im ide u korist. Zato sam ja spomenuo ono što muči hrvatske građane. Ali i tu ste vi dali jedno veliko obećanje kada ste vodili svoju izbornu kampanju a ono je glasilo, visoku nezaposlenost zamijeniti visokim BDP-om, ako se sjećate ne moram vas ja stalno podsjećati. Tako da evo taj visoki BDP od 0,1% jeste rast i podržavamo to i neka raste, nismo mi protiv toga gospodo draga ali činjenica je jedno da ste obećavali jedno a ostvarilo se sasvim drugo. A u izbornoj godini pokušava se to upravo populizmom sve nekako iznivelirati i uvjeriti hrvatske građane da oni zaista bolje žive nego što oni to i sami misle ili se sami osjećaju a to smo već vidjeli u jednom mandatu u kojem ste bili kada je to također bilo aktualno u razdoblju do 2004. godine. Ja uvijek napominjem da je matematika kućnog budžeta nešto što smo naučili od Njemačke i da svaki građanin gledajući svoj kućni budžet može procijeniti da li je ova vlast ostvarila ono što mu je obećala ili nije. Ako je ostvarila vjerojatno će joj podariti svoj glas. Ako on ima više nego što je imao 2011. godine on će to nagraditi, ako nije a ja se krećem među građanima i znam što mi govore a nije a to svjedoče i brojke koje sam iznosio onda je vjerojatnost da oni to nagraditi neće, bez obzira koliko vi to dizali u nebesa. Mislim da ne treba letjeti tako visoko jer gore jednostavno smetate pticama. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Poštovana zastupnica Nadica Jelaš, replika.
Hvala poštovani predsjedniče. Pa kolega Borić ja sam zapravo svoju repliku, nećete vjerovati, mogla osmisliti prije vaše rasprave. Naime, ja sam točno znala da će se sva vaša rasprava svesti na napade na Vladu, dakle da će to biti jedan verbalni napad i omalovažavanje postignutih rezultata. A napad je kao što znamo najbolja obrana. Dakle vi zapravo ovim napadima želite da građani zaborave kako ste vi radili i vaša Vlada i koje su posljedice ostale iza vašeg rada. Dakle kaznili su vas prije 3,5 godine otprilike građani zbog toga kako ste radili ali nažalost posljedice vašeg rada još će se u ovoj zemlji jako, jako dugo osjećati. Dakle i sada kada ova Vlada podiže potonuli brod, dakle odlijepili smo ga od dna i dižemo ga uz određene rizike dakako, ali i uz sasvim neoborive pokazatelje vi se sad svim silama trudite zapravo obezvrijediti svaki naš napor i svako naše postignuće. I onda nas prozivate što nema među hrvatskim građanima i hrvatskim poduzetnicima optimizma. Ma vi ste zapravo ti koji umanjujete svaki pokušaj da se stvori nekakav optimizam, vi naprosto navijate da bude sve gore. Vama je žaoo kad je nešto dobro, jer vi se zapravo najbolje snalazite u tom lošem.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolegice Jelaš, kao što smo mi izgubili 2011. i jedna vaša Vlada je izgubila izbore upravo na takav način 2004. godine. Nema tu velikih razloga. Građani su vama dali priliku da ispravite upravo sve ono što ste smatrali da je pogrešno i da budete bolji od onoga što se, što vi sami kažete ovdje da je bilo loše. Međutim, vi ste ponovili iste i još gore greške počinili. Da li ste vi toga svjesni, vjerojatno niste jer ste ušli kažem u fazu populizma gdje je to teško prepoznati. Ali građani koji nas promatraju dnevno, koji gledaju ovo što mi radimo misle nešto sasvim drugo. I ne trebate se vi razmišljati o tome što ili kako mi radimo. Svi znamo što je zadatak oporbe kad je oporba. Zadatak je njezin da kritizira vlast, da nudi rješenja i da se priprema četiri godine da dođe na vlast. A zadatak je vlasti da provodi svoj program i da pokaže taj program sa svojim ostvarenim ciljevima kad završi mandat i da ga da građanima da ga ocijene. To su zadaci vlasti i oporbe kako ih ja razmišljam. Kako ćemo mi raditi to je naš posao. Ja ovdje nisam iznio ni jednu laž. Ovo su podaci koje sam vadio i koji su javni i dostupni. To što mi govorimo istinu a vi to doživljavate kao nešto loše ili pesimizam to vam je stanje hrvatskog društva, a to društvo je došlo u takvo stanje i vašom politikom u protekle četiri godine i vjerojatno će se na izborima razriješiti i ta dvojba. A vidjet ćemo kažem kad građani dobiju svojih 5 minuta da sjednu za onaj stol, uzmu svoj listić i zaokruže koga oni to žele vidjet ćete da je to za vas, da će to za vas biti odlazak s vlasti.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjednik Sabora Željko Reiner, replika.
Hvala lijepa uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa poštovani kolega Borić potaklo me to što ste rekli u jednoj rečenici, jednu zapravo suprotnost, a to je štedjeti, a trošiti više. To se zapravo odnosi i na jedan aspekt ovoga o čemu mi razgovaramo, a to je stanje u zdravstvu i financiranje zdravstva. Prije dvije godine je započela sanacija zdravstva, započela je smjenom svih dotadašnjih ravnatelja i postavljanjem po partijskom kriteriju sanacijskih upravitelja. Tada sam ovdje sa ovoga mjesta rekao da na žalost ti ljudi su stavljeni u isti položaj kao oni ranije, jer budući da nije napravljena ni jedna strukturna reforma oni će se za par mjeseci naći ponovo u teškom položaju. I uistinu što se dogodilo? Iako smo svi mi i hrvatski građani za sanaciju u 2013. i četrnaestoj dali vjerovali ili ne 6 i pol milijardi kuna, usprkos toga 2014. godina je završila sa nepodmirenim dospjelim, naglašavam dospjelim obvezama od gotovo 1,9 milijardu kuna, a ovih 6 mjeseci ove godine negdje otprilike još milijardu kuna. Dakle, imamo situaciju koja je otprilike gotovo 3 milijarde kuna se stvorilo novih dospjelih, ponavljam dospjelih obveza. Ništa se nije riješilo i uopće se ne nazire nikakvo rješenje niti prijedlog, a niti se iz proračuna vidi na koji način će se to riješiti. Bolnice stvaraju svakim danom nove, potrošnja je ogromna, ona se povećava vjerojatno zato jer su oni koji ih vode svjesni da sada kada se plaća na 300 dana u najboljim bolnicama do 1000 dana da će ionako te dugove plaćati sljedeća Vlada. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Reiner, to što ste vi sada govorili spada u onaj dio temeljnih problema naše države o kojima sam govorio a to je nespremnost države na reforme. Oni su nešto najavljivali od tih reformi, pa je krenuo prvi ministar pa je smijenjen. Sad je došao drugi ministar i jedina reforma koja je vidljiva jest izlazak HZZO-a iz sustava kažem Riznice na način da imaju svoja sredstva. I sada prijeti ono što vi kažete dnevni dug koji se stvara. On dostiže već velike iznose, vjerojatno se i tamo razmišlja a što ćemo sada. Dok smo bili u Riznici nekako se to i moglo pomiriti. Zdravstvena zaštita koju pružaju hrvatskim građanima sve je lošija. Međutim, oni su se sjetili potpisati peticiju za novi sustav zdravstvene zaštite i novi zakon koji su htjeli donijeti. Međutim, ovih dana očito odustalo se i od peticije, ali i kako danas čitam i ministar Varga od svog vlastitog zakona. Jer recimo u mojoj Primorsko-goranskoj županiji dobio je negativno mišljenje od svog SDP-ovog župana i većine SDP-ove u županiji koja ne prihvaća takva rješenja koja je on htio nametnuti jer svi znaju da će biti negativni za hrvatske građane. I tu bi onda mogla nekako pasati i ona čuvena izreka koju su također obećali bolje dug život, nego život na dug. Na žalost zbog zdravstvene zaštite trebali bi živjeti što duže i više ili mnogo godina, ali izgleda da nas ovaj život na dug jednostavno tjera u sasvim drugom smjeru.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Borić, vaša rečenica kojom ste spomenuli značajno smanjenje ulaganja na hrvatske otoke potakla me da vam repliciram. Naime, zajedno smo radili u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture i jako se dobro sjećam da je na poziciji samo tog ministarstva i na poziciji Uprave za otoke godišnje izdvajano oko 250 milijuna kuna za izgradnju komunalne i društvene infrastrukture na hrvatskim otocima. Da su u to vrijeme izgrađene brojne luke od županijskog lokalnog značaja, da su izgrađeni brojni objekti društvene infrastrukture, škole, vrtići, dvorane, domovi zdravlja itd., itd., brojni objekti komunalne infrastrukture, sustavi odvodnje otpadnih voda, sustavi vodoopskrbe itd., itd. Kada je došla ova Vlada i kada je trebalo rezati rashode državnog proračuna otoci su se našli među prvima i sa 250 milijuna kuna sada je u tom dijelu tog istog ministarstva rashodovna strana iznosi oko 80 milijuna kuna. To bi možda i prihvatili jer smo svjesni da i mi otočani trebamo dijelit sudbinu čitave Hrvatske, ali nešto što me potaknulo i zbog čega vam repliciram to je činjenica da je u to vrijeme dok smo zajedno bili u ministarstvu smo osmislili jedan projekt nazvan EIB3 sa kreditom Europske investicijske banke koji kredit je podrazumijevao oko 50 milijuna eura ulaganja na hrvatske otoke. Za tih 50 milijuna eura bila su alocirana sredstva na svim hrvatskim otocima. Kad je došla ova Vlada ukinula je EIB3 iz razloga da bi bilo dobro da se otočne jedinice lokalne samouprave nauče aplicirati sredstva iz europskih fondova, a da se ne uče trošiti kreditna sredstva za koji otplaćuju svi građani Republike Hrvatske. Međutim, i tu bi prihvatili da nakon toga Vlada nije uzela jedan novi projekt EIB3 kredit za koji, slušajte, nema namjene i mi ne znamo u što će se uložiti 50 milijuna eura, zašto je dignut kredit pred Europskom investicijskom bankom, a u isto vrijeme je ukinut EIB3 kredit koji je bio namijenjen gospodarskom razvoju otoka i već kažem sredstva koja su bila usmjerena na točne lokacije …
Kolega Bačić. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Pa kolega Bačić to je isto kažem jedan od odnosa. Ja sam uvijek doživljavao Ministarstvo regionalnog razvoja kao jedno najpotentnije ministarstvo koje mora biti predvodnik dobrih stvari i dobrog ruralnog i regionalnog razvoja Republike Hrvatske, ali one svake godine gotovo više da vrati u državni proračun nego što potroše. Pa padamo od kažem milijardu i 6 milijuna kuna u 2012. na evo 480 milijuna kuna u 2014. godini i na to stalno upozoravamo, a to se dešava zato jer se očito ne radi kako treba. Za hrvatske otoke u 4 godine nije osmišljen nijedan projekt osim getoizacije kroz izdavanje otočnih iskaznica za automobile i za građane pa sada mi moramo posebno se lijepo prijaviti svaki dan tamo kad putujemo. Nas se posebno slika dok svi drugu putuju, dođu, kažu imam, dajte mi kartu i dobiješ kartu. Mi čekamo i po nekoliko minuta da nas uvedu u sustav. To je koštalo nekoliko milijuna kuna. EIB3 je bio dobra stvar jer je podrazumijevao da je moguće ga se koristiti i kao udjel države i kao udjel lokalne samouprave u dijelu sufinanciranja europskih projekata i to je dozvoljavao. Imao je dobru kamatu, imao je dobre uvjete i bio je pokrenut. Međutim, što se desilo? Na odboru kada smo raspravljali ovaj dokument došao je gospodin iz regionalnog razvoja i cijelo vrijeme slušamo da je taj EIB3 ukinut. Ja njega pitam gospodine da li je to ukinuto, on meni kaže nije, to ide dalje. Evo u kakvoj mi državi živimo da jedan ministar kaže to je ukinut, njegov zamjenik kaže to je ukinuto, dođe djelatnik iz ministarstva koji je ne znam koje razine, on kaže to nije ukinuto i to ide dalje. I u takvom dijelu mi više ne znamo što se uopće dešava, a kamoli da se vide ikakvi rezultati svega toga što se provodi. I naravno, kad ne znaš što ćeš kažeš da su oni tamo prije bili loši, a mi smo sjećam se 2008. godine na razdjelu otoka i priobalja imali 480 milijuna kuna, koliko je imalo cijelo Ministarstvo regionalnog razvoja sada u 2014. godini. Hvala lijepo.
I vama hvala. Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Kolega Borić, jel se tko još u Hrvatskoj sjeća clean starta, jel ga tko koristi, ne, ali je plaćen. Outsourcinga? Jel tko o njemu priča kao o jednoj velikoj strukturnoj reformi da se smanji rashodovna strana proračuna? Ne. Privatizacija Hrvatske poštanske banke, nitko više, ali plaćeni konzultanti. Famozne monetizacije autocesta, plaćeni konzultanti ništa. Međutim, ovaj konzultant sa privatizacija Croatia osiguranja je vrlo interesantan. Dakle dionice prije procesa privatizacije su se prodavale između 6300 i 7100 kuna, a konzultant kaže da vrijednost dionica je 3925, ali je vrlo interesantan ugovor s njim. On kaže dajte mi fiksno 4 milijuna i 50 tisuća plus PDV-a, a na razliku u cijeni još mi dajte 1,95% koja se postigne. E sad logična stvar je da ljudi koji su imali ozbiljne pa na kraju krajeva to i pokazuju njihovi sve radnje poslije, namjere da kupe Croatia osiguranje su znali po prilici koja je to cijena i ponudili su da kažem fer tržišnu cijenu od 7140 i uplatili toliko za Croatia osiguranje. Ali s tog osnova je i naš konzultant dobio 22 milijuna kuna. Vrlo, vrlo interesantno.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Josip Borić.
Gospodine Šuker, priča sa konzultantima je jedna interesantna priča koja se provlači čitav jedan mandat. Vi možete početi postupak, odredite iznose u državnom proračunu za te konzultante i nitko ne garantira da taj postupak treba završiti tj. da može završiti uspješno ali se novac svejedno isplaćuje. To je sasvim jedna lijepa, sofisticirana priča u kojoj može biti svega. Tko to provjerava? Očito da DORH nije zainteresiran za to. Sjećam se što je bilo sa nekim drugim državnim dužnosnicima u naše vrijeme, sada nitko neće pitati konzultanta za monetizaciju a zašto si ti uzeo 6 ili 7 milijuna kuna koliko mu je isplaćeno. Pa tvoj projekt je propao. Zašto ste vi uzeli za HPB toliko i toliko milijuna kuna i plaćali to dvije godine, pa i taj projekt je propao u privatizaciji. Hoće li se netko zainteresirati za te stvari? Je li to dozvoljeno u uređenoj državi? Je li dozvoljeno? Očito da je. Uzmeš i nikome ništa, nitko za ništa ne odgovara. Pa imali smo i konzultanta za koncesijski ugovor za Zračnu luku Zagreb pa vidjeli smo što se radi, mijenja se zakon da bi se retroaktivno platilo naknadu nekome tko je ušao u posjed imovine, u koncesiju imovine. Ja iznajmim tvoj lokal, restoran a ti mi još platiš što sam ja u tvome najmu. Pa to je odlična priča. I to nitko ne provjerava. I naravno da dolazimo do toga da ljudi to vide, da ljudi jednostavno ne žele takve vrste nepravde i da je to postalo nešto što normalno funkcionira. I što se onda imamo čuditi kad nam se danas sugerira što ćete vi sa svojim zaključkom, mi vam ga nećemo prihvatiti kad govorimo o privatizaciji Croatia osiguranja. Nacionalni odbor za praćenje suzbijanja korupcije u RH čuli smo nije radno tijelo Hrvatskog sabora. Pitanje je hoću li više htjeti otići doći na njega. Jer što da tamo radim ako mi nismo tijelo Sabora, kad nemamo nikakva prava osim da slušam kako mi netko iznosi svoj akcijski plan i moram kimnuti glavom pa dobro, evo ti nešto radiš. A vidimo što se sa strane događa, i kad na to upozorimo i tražimo provjeru zakonitosti onda vi nešto izmišljate.
Hvala vam lijepa. Nastavljamo pojedinačnu raspravu u trajanju od 10 minuta. Poštovana zastupnica Nadica Jelaš.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Ušli smo praktički u drugu polovicu proračunske i kalendarske 2015. godine pa ću se ja uz komentar izvršenja Proračuna za 2014. godinu osvrnuti i na kretanja u prvoj polovici 2015. godine. Dakle, iako 2014. godinu karakteriziraju još uvijek negativna makroekonomska kretanja treba reći da su ona ipak daleko slabijeg intenziteta nego što je to bilo ranijih godina. Primjerice BDP jest i dalje bio u zoni negativnog rasta od 0,4% ali je taj negativni rast bio za pola postotnog boda blaži nego u 2013. godini. Naravno, izostanak gospodarskog rasta nepovoljno se odrazio na kretanje zaposlenosti. Zapravo jedan od najvećih strukturnih problema Hrvatske i jeste premali broj zaposlenih. Dakle, stupanj ekonomske aktivnosti radno sposobnog stanovništva u Hrvatskoj je preko 10 postotnih poena niži nego što je to slučaj u zemljama EU. Dakle, kod nas je on negdje na razini 52%, u EU je on na razini od 63%. Međutim, ono što jest dobro to je da je prosječan broj registriranih nezaposlenih kod HZZO-a bio u 2014. godini 5% manji nego u 2013. godini. Povećanje zaposlenosti i smanjenje nezaposlenosti najveći su izazov svakoj Vladi pa naravno i ovoj aktualnoj. To je zapravo argument na kojem se ili dobivaju ili gube izbori. Još neki pokazatelji u 2014. godini bili su obećavajući. Dakle, izvoz roba i usluga bilježio je rast od 6,3% ostvaren je eto i pozitivan saldo tekućeg računa platne bilance od 286 milijuna eura odnosno 0,7% BDP-a. Dakle, svi ovi pozitivni pomaci u 2014. godini bili su određeni nagovještaj da bismo eto s ove pozicije danas mogli reći da je zapravo 2014. godina bila posljednja recesijska godina. Dakle, posljednja godina preduge 6-godišnje recesije. Naime, već u posljednjem kvartalu 2014. ostvaren je gospodarski rast od 0,3% a u prvom tromjesečju 2015. rast od 0,5%. Svjetska banka, kao što nam je poznato, prognozira nam za cijelu 2015. godinu rast od 0,5%. Ja želim vjerovati da će on biti viši. A za 2016. godinu eto banka prognozira rast od 1,2%. Pozitivni su i neki drugi pokazatelji iz realnog gospodarstva, tako primjerice promet u trgovini na malo raste već 6 mjeseci za redom što znači da raste potrošnja hrvatskih građana velikim dijelom zahvaljujući i izmjenama Zakona o porezu na dohodak kojim je povećan osobni odbitak pa s tog naslova su porasle i neto plaće. Industrijska proizvodnja u svibnju 2015. povećana je 4,4% i to je zapravo onaj najkvalitetniji rekla bih dokaz gospodarskog oporavka jer upravo je industrija ona gospodarska djelatnost koja otvara najviše radnih mjesta i koja producira najviše dobara za izvoz a vidimo da zapravo izvoz najviše doprinosi, daje najveći poticaj da tako kažem rastu domaćeg bruto proizvoda. Hrvatska se dakle oporavlja, izlazi iz krize. Istina polako i uz moramo to reći određene rizike. Svakako najveći potencijalni rizik je cijena kapitala. Zašto? Zato što je Hrvatska nažalost visoko zadužena zemlja, dakle ukupni javni dug iznosio je potkraj 2014. godine 46,7 milijardi eura i bio je veći od u toj godini ostvarenog bruto domaćeg proizvoda. Dakle, cjelokupno hrvatsko gospodarstvo trebalo bi praktički raditi cijelu jednu poslovnu godinu da bi eto se pokrio vjerovnicima dug. U usporedbi s 2013. godinom javni dug je povećan za više od 750 milijuna eura, s tim da moramo to reći, se ovoga trenutka još uvijek zadužujemo po zaista niskim prihvatljivim ajmo tako reći kamatama jer je zbog velike ponude kapital na svjetskom tržištu i dostupan i relativno jeftin. Međutim, postavlja se pitanje što kada krene i u EU i šire dakako jedan snažni gospodarski zamah, jedan snažniji gospodarski rast i kad shodno zakonima ponude i potražnje počne rasti cijena kapitala? Dakle, to može producirati ogromne probleme u Državnom proračunu RH zbog povećanja rashoda s naslova kamata. Dakle, kamate povećavaju proračunski deficit, a deficit povećava kreditni rizik i javni dug. I to je zapravo jedan začarani krug. Visoki javni dug je svakako naša najveća potencijalna ugroza on je kao što sam danas već rekla doslovno Damoklov mač nad Hrvatskom. Naime, u 2014.godini rashodi za kamate povećani su u odnosu na 2013.godinu za 652 milijuna kuna i dosegli su iznos od preko 10 milijardi kuna. i zato su nastojanja Vlade da smanji javni dug i logična i racionalna i potrebna, bilo kroz monetizaciju, bilo kroz kapitalizaciju državne imovine, dakako ona koja nije od strateškog odnosno nacionalnog interesa, koja nije ključna za budućnost Hrvatske. Najveća pažnja Vlade u protekloj 2014.godini obzirom na činjenicu da se Hrvatska nalazi u proceduri prekomjernog deficita, bila je usmjerena upravo na smanjenje proračunskog manjka s tim da se istodobno nastojalo doista zadržati odgovarajuću razinu socijalne zaštite građana, o tome je kolega Gjurković govorio. Dakle, radi postizavanja ušteda smanjenje su plaće državnih i javnih službenika, smanjeni su materijalni rashodi, smanje su subvencije u javnom sektoru i zahvaljujući tim mjerama na kraju 2014.godine ukupni manjak proračuna konsolidirane opće države iznosio je 13 milijardi kuna ili 4,1% BDP-a što je 3 milijarde kuna ili 0,9%-nih poena manje od planiranog deficita. Dakle da zaključim, jednom riječju kao što bi rekao Galileo Galilei "epur si muove" dakle ipak se kreće i ta činjenica trebala bi potaknuti optimizam i kod građana i kod hrvatskih poduzetnika, dakle trebala bi ih potaknuti na ulaganja jer kapitala u Hrvatskoj ima, dakle u bankama se ovoga trenutka nalazi preko 200 milijardi depozita. Dakle trebalo bi kroz ulaganja doprinositi i rastu gospodarstva i otvaranju radnih mjesta i to prije svega za naše mlade sugrađane. Dakle, inicijalni rezultati koje je ova Vlada postigla su vidljivi, oni postoje, evidentni su, treba nama kooperativnost odnosno podrška naših građana i svakako naših poduzetnika.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu, poštovani kolega Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani zamjeniče ministra sa suradnicima, poštovani gospodine glavni državni revizoru. Pa već sam tijekom jutrošnje rasprave, a i u replikama rekao dio onoga što sam imao sada namjeru reći u svojoj pojedinačnoj raspravi. Prije svega moram reći da dijelim mišljenje bar nas zastupnika iz redova HDZ-a da nakon što smo saslušali izvješća od strane zamjenika ministra, nakon što smo pročitali stav saborskog matičnog radnog tijela, nakon što smo čuli izvješće Državnog ureda za reviziju, nakon što sam pročitao mišljenje MMF-a odnosno Povjerenstva za fiskalna pravila meni nije jasno da li ćemo sutra ako bude odlučivanje o ovoj točci dnevnog reda prihvatiti činjenicu prema kojoj je deficit državnog proračuna 4,1% BDP-a ili je to neka druga stopa odnosno postotak BDP-a za koje Ministarstvo financija tvrdi da te institucije koje dvoje i spore ovakav deficit državnog proračuna osporava. Naime, i prema nalazu Državnog ureda za reviziju, a i prema mišljenja malo prije spomenutih institucija da se zaključiti da u rashodima državnog proračuna nisu uvršteni svi oni rashodi koji su se trebali nalaziti u izvješću državnog proračuna za 2014.godinu i da samim time oni nisu točni i da bismo mi kao zastupnici u Hrvatskome saboru trebali prilikom dizanja ruke o Izvješću o izvršenju državnog proračuna za 2014.godinu biti 100% sigurni o čemu se tu radi. Naime,mi smo već pune dvije godine članica EU i držim da su pravila tim više što je već godinu gotovo i pol dana RH država članica u postupku prekomjernog deficita da bismo itekako trebali uvažavati parametre, standarde koji su propisani na razini EU koji onda ne idu u prilog stavu i izvješću kojega je Vlada RH na prijedlog Ministarstva financija predložila Hrvatskome saboru i da bi itekako o tome trebala voditi računa. Meni je zanimljivo obrazloženje zamjenika ministra financija kada on na naše primjedbe govori pa ovo što mi radimo radili ste i vi 2011.godine i prema tome kada se takvi parametri uzmu i standardi u obzir vama je deficit bio 2011.godine preko 25 milijardi kuna pa onda to nama daje za pravo da i mi onda na isti način prikazujemo i koristimo međunarodne financijske standarde pa možemo i mi onda na takav način prikazivati deficit državnog proračuna manjim nego što on stvarno jest. Za mene je to neprihvatljivo. Ako je i bilo greške 2011.godine, ako je i bilo, a mislim da je gospodin Šuker kao dugogodišnji ministar financija o tome dao svoj stav, ali ponavljam ako je i bilo to ne daje za pravo ovoj Vladi da se onda u svojem izvješću o izvršenju državnog proračuna poziva na 2011.godinu tvrdeći da onda i ova Vlada ima pravo za to. No, o tome je bilo riječi i o tome se već govorilo očito Vlada na to ostaje gluha, ne da joj se o tome raspravljati, ostaje pri svom stavu bez obzira što stu relevantne institucije i neovisna tijela u RH zauzela drugačija stajališta i tvrde da Vlada u tome nije u pravu. No ja bih se u preostalom dijelu svog izlaganja osvrnuo na dvije teme u kojima Vlada u protekle 3,5 godine mijenja svoj stav, potvrđuje onu izreku ne znam da li je to Gundulićeva ili Preradovićeva da je "Stalna na ovom svijetu samo mijena jest" To je promjena stavova kada su u pitanju vrlo važni prihodi u državnom proračunu i projekti koje ova Vlada je držala u svojim prioritetima. Najprije sjetimo se odnosa prema doprinosu na zdravstveno osiguranje i kada su nas uvjeravali da je 15% visoka stopa, da moramo promijeniti stopu na 13% pa onda je vraćano na 15% si istim onim argumentima kojima ta stopa nije vrijedila prije nego što su je oni promijenili. Takav je bio slučaj i sa PDV-om u turizmu, smanjenje stope na 10%, pa svi oni argumenti koji su vodili Vladu da smanji stopu na 10%. Sad više nisu vrijedili, sad su dobri oni argumenti kad je taj PDV u turizmu bio 13%. Dakle, ta jedna konstantnost Vlade u promjeni stavova i u uvjeravanju nas saborskih zastupnika je dosita vrlo, vrlo zanimljiva. Na tom tragu je i odnos prema državnim poticajnim sredstvima za stambenu štednju koja vidimo da se iz godine u godinu smanjuju u državnom proračunu. Vlada nas u ovih 3,5 godine 3 puta u Saboru uvjerava kako su državna poticajna sredstva za stambenu štednju nisu dobra, kako ih korisnici stambene štednje koriste nenamjenski i da nisu u funkciji poticanja stanogradnje a time i rasta građevinarstva u RH nego da se koriste nenamjenski pa ih onda treba smanjiti i Ministarstvo financija je najavilo njihovo ukidanje sa zadnjom izmjenom. Dakle već smo imali, 3 puta nas je Vlada u Saboru to uvjeravala. Da bi na današnjoj sjednici Vlade, na današnjoj sjednici Vlade ponovno Zakon o stambenoj štednji i državnim poticajnim sredstvima u izmjeni sada Vlada tvrdi kako je ustvari poticajna štednja doista poticajna u Hrvatskoj i u funkciji je poticanja stanogradnje u RH i dolazi na ono što mi u klubu HDZ-a uporno govorimo a to da su stambeni krediti koji su oslonjeni u stambenim štedionicama na stambenu štednju najpovoljniji stambeni krediti u RH. Nije u povijesti ove države bilo povoljnijih stambenih kredita i dokazalo se da je svaka uložena kuna iz državnog proračuna koja je upućena korisnicima stambenih kredita kroz stambenu štednju 2,5 puta se oplemenila vraćajući se u državni proračun. Prema tome, i to su studije pokazale i toga smo svjesni ali nas je Vlada uporno uvjeravala kako to nije tako da bismo danas na sjednici Vlade čuli da Vlada ponovno osnažuje stambenu štednju. Da smo zločesti možda bismo rekli da ima to veze sa izborima, očito nema, sigurno nema jer to Vlada valjda ne bi napravila kad bi to bilo zbog izbora, pa vjerojatno je promijenila stav i došla je na ono što HDZ već uporno tvrdi a to je da nemojmo smanjivati stambenu štednju, omogućimo kupnju stanova, potaknimo stanogradnju, omogućimo mladim ljudima da rješavaju stambena pitanja itd. itd. Na tom tragu kako Vlada rado mijenja stavove i ide u prilog onome da je stalna na ovom svijetu samo mijenja jest odnos prema Pelješkome mostu. Kada je Vlada preuzela odgovornost za vođenje Hrvatske Pelješki most je prema izjavama visokih dužnosnika Kukuriku koalicije bio iluzija za budale i pokušalo se kroz sve moguće načine naći neko rješenje kako se ne bi gradio moste, pa je bio u pitanju tunel, pa trajektna povezanost, pa nekakav koridor kroz susjednu državu sve samo ne most. Usput kad već govorim o Pelješkom mostu, mogu reći da je evo jučer istekla i treće obljetnica kako sam, odnosno ja i klub HDZ-a uputili u Saborsku deklaraciju, saborsku proceduru dakle Deklaraciju o prometnom povezanosti Dubrovačko-neretvanske županije u funkciji ustavno pravne jednakosti svih građana RH kojom smo deklaracijom htjeli reći Vladi da je ono što HDZ govori potvrdila i Europska komisija. A to da je Pelješki most jedino pravo prometno rješenje za izvlačenje juga Hrvatske iz prometne izolacije. No, argumenti koje daje HDZ Vladi nisu toliko jaki koliko su jaki kad to dadu činovnici, službenici, treće rangirani službenici Europske komisije iz Bruxellesa i kad oni govore da je to doista dobro ona je to dobro i Vladi. Ali nama je to dragu u HDZ-u da Vlada barem nekoga sluša kad neće da sluša naše opravdane stavove iz HDZ-a da je Pelješki most jedino pravo rješenje. Zašto ovo govorim za vrijeme rasprave o izvješću o državnom proračunu? Zbog toga što smo svjedoci da je aktualni ministar pomorstva, prometa i infrastrukture najavio već nekoliko puta početak gradnje Pelješkog mosta, najprije krajem prošle godine, pa u ožujku ove, sada u listopadu ove. Ja bi bio najsretniji da nije ni obustavljena izgradnja, da se nastavilo odmah na početku mogli smo ove 3,5 godine već gotovo most i sagraditi ali bilo bi dobro kad bi se počeo graditi u listopadu mjesecu samo ne vidim da je Vlada osigurala sredstva niti u prošlogodišnjem proračunu, niti u ovogodišnjem proračunu niti Hrvatske ceste kao izvanproračunski korisnici nisu ta sredstva osigurali pa onda ne vidim di je ta transparentnost Vlade u financiranju Pelješkoga mosta. Pozdravljam ako Vlada osigura polovicu financiranja izgradnje Pelješkog mosta sredstvima EU mogli smo most izgraditi a ta sredstva koja će Vlada osigurati iz sredstava europskih fondova uložiti u … izgradnju ceste koje se nalaze na Pelješcu i drugim mali most za povratak na kopno. Zahvaljujem gospodine predsjedniče što ste mi omogućili ovih par sekunda da promašim vrijeme.
Isteklo vrijeme kolega. Hvala lijepa. Idemo u replike. Poštovani zastupnik Srđan Gjurković replika.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Dakle kako vi uporno po deficitu pa ću i ja. Nacionalna metodologija je jasna, radili ste i vi po nacionalnoj metodologiji, radimo mi po nacionalnoj metodologiji koja sasvim jasno kaže ukupni prihodi i rashodi po gotovinskom modelu ušlo je u riznicu, izašlo iz riznice. ESA metodologija ima i Zavod za statistiku izdaje brošuru i objašnjenje, ESA 1995.razlika je sa ESA 2010. Tablice u kojima se kaže ESA metodologija, znači nema skrivanja, dvije metodologije, kaže metodološka objašnjenja šta, na koji način, zbog čega je to ESA 2010.i znamo kako se radi nacionalna metodologija pa u tim objašnjenjima piše da je 5,7 po ESA-u deficit, da je 7,5 bio 2011. i to su sve dokumenti i činjenice. Što se tiče Pelješca vi pokušavate nešto šta smo uspjeli riješiti studiozno sa fizibiliti studijama, istraživanjima dokazati i pokazati da je najbolje rješenje gradnja ne samo Pelješkog mosta nego da se može sufinancirati 75 do 85% i da te pristupne ceste uđu unutra jer pristupne ceste koštaju skoro kao most i da se to ne može iz proračuna i to je sasvim jasno, to smo odmah rekli i išli prema ovome očekivajući da ćemo u Europskoj uniji to moći riješiti vi sada izvrćete priču da mi to nismo htjeli graditi. Zašto? Ja se slažem politika je ta da svatko iznosi svoje stajalište, ali građanima Republike Hrvatske je sasvim jasno da smo mi i da ćemo mi osigurati sredstva iz europskih fondova i da ćemo sagraditi Pelješki most i da nećemo više bacati one puste kamene temeljce jer to je isto trošak.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Gjurkoviću, vi ste predsjednik saborskog Odbora za financije, prema tome vaša bi riječ u Hrvatskom saboru imala kada je u pitanju proračun malo veću težinu nego ostalih saborskih zastupnika. Ali vi uvjeravate mene, bilo bi bolje da to uvjeravate Državni ured za reviziju, da uvjeravate Povjerenstvo za fiskalna pravila koje govore da niste u pravu. Pa onda prvo uvjerite njih pa onda kada njih uvjerite onda ćete biti i meni puno uvjerljiviji. Ovako mi se čini da iz svojih stranačkih razloga vi tvrdite ono što vam odgovarajuće institucije ne potvrđuju. Pa kada je i u pitanju početak primjene međunarodnih standarda oni se primjenjuju od 2013. godine. Koliko ja imam informaciju kažem, a nisam toliko u tome koliko ste vi. Prema tome, onda se ta vaša primjedba ne može odnositi na 2011. godinu nego tek nakon 2013. godine. A što se tiče Pelješkog mosta, u 3,5 godine koliko smo potrošili najprije da iz tog posla izbacimo hrvatske građevinske tvrtke i što smo im platili. Koliko smo u tom ministarstvu potrošili novaca na puste studije i oko Pelješkog mosta i oko monetizacije Hrvatskih cesta i oko privatizacije ACI-je koja nije uspjela i oko privatizacije HŽ CARGO-a i Croatia Airlinesa. Da smo to sve uložili u Pelješki most gotovo da bismo bili pokrili ovih 50% sredstava koje ćemo dobiti za izgradnju Pelješkog mosta iz Europske unije. Samo da smo malo mudrije vodili politiku u resoru pomorstva, prometa i infrastrukture. Kako nismo, izgubiti ćemo na mostu a … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Poštovani zastupnik Josip Borić, ima repliku.
Hvala lijepo. Pa kolega Bačić, podržavam sve što ste rekli jer činjenica jest da ova Vlada kada je došla na vlast nije bila spremna za vođenje države, da su se olako davala obećanja pa se od istih odustajalo i da se kroz 4 godine lutalo i danas smo tu gdje jesmo. Sjećam se tih vremena, glavni strategij, promotor tog Plana 21 bio je smijenjeni ministar Slavko Linić koji je u gospodarskom programu SDP-a ili kukuriku koalicije u predizbornoj kampanji stalno najavljivao da će recimo ukinuti vojne doprinose, znači sve parafiskalne namete, spomeničku rentu, da će to biti nulte stope itd., da će se smanjiti PDV, da će biti smanjen zdravstveni doprinos ne 40%, nego čak možda i 50 i to sve stoji negdje i zapisano je, ne moramo se mi lagati ništa, sve je to bilo. Danas su važni gospodarski programi, evo svi nas pitaju kakav je naš. Što se od svega toga desilo? Kada se govorilo o Pelješkom mostu, tada su šetali po Dubrovniku i rekli su točno, evo prenosim Pelješki most je varka, mi ćemo graditi autocestu do Dubrovnika. Mogu ga graditi samo luđaci. To je rečeno. I što sada? Kako ćemo nazvati ove koji ga žele graditi? To su one stvari koje vam se vraćaju kada nešto kažeš a ne, da, O.K., super, znači kada vi gradite, vi ste graditelj, O.K, slažem se, idemo ga izgraditi i neka bude na korist cijeloj Republici Hrvatskoj, pustimo se kažem svih tih stvari. Ali lutanje, recimo u PDV-u na ugostiteljstvo, tj. na ugostiteljske usluge. 25, pa 1o pa 13 i kažu mi smo super konkurentni i sa 13% mi konkuriramo svima. Evo, mislim samo nekoliko činjenica da shvatimo u čemu je sve ova Vlada lutala, što je radila da bi nam danas evo se vidjela nekakve svoje istine. I kada im govorimo ono što je zaista bilo i što se dešavalo, mi smo svi nekakvi kvazi koji ništa ne znamo i stalno nešto izmišljamo. I to je sve smo zajedno prošli i mi i vi ovdje u ovoj sabornici i kroz cijelo ovo vrijeme i mi vidimo istinu drugačije nego što oni to nama danas prezentiraju. … [[Govornik se ne razumije.]] kažemo evo mi smo sasvim nešto drugo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Borić, da podsjetili ste me ne lutanje Vlade kada je u pitanju stopa PDV-a u turizmu. No ono što je još posebno u tom lutanju bilo neprihvatljivo to je činjenica da smo najprije smanjili stopu na 10% i onda su turističke kuće u Hrvatskoj ugovorile aranžmane sa agencijama za iduću godinu. I kada su oni ugovorili i kada su potpisali međusobna prava i obveze onda je Sabor na prijedlog Vlade vratio stopu na 13% i ona 3% su pala na teret tih istih hotelskih kuća koje smo uvjeravali to ljeto da će im biti smanjena stopa. Dakle, a oni su govorili, pa dajte ljudi počekajte bar da ovu sezonu i ove ugovore isplatimo pa onda za iduću godinu da se pripremimo jer se turizam jasno ne živi od dana do dana nego se planira godinu dana unaprijed. A što se tiče mosta ja o tome više ne bih govorio, samo bih rekao jednu stvar da u prometnoj strategiji razvoja Republike Hrvatske koju još ovaj Sabor nije ugledao, što mi je neprihvatljivo, se Pelješki most niti ne spominje. Dakle ne spominje se Pelješki most. I ja sam uvjeren da danas Vlada čvrsto stoji na njegovom, na stajalištu njegove potrebe i izgradnje ali u tom dokumentu on još ne stoji kao sigurni način prometnog povezivanja Republike Hrvatske. Pa sam molio evo ako, jednom u stanci koju sam tražio u ime kluba, da nam se Vlada smiluje i da nama saborskim zastupnicima, da nas upozna sa prijedlogom te strategije jer držim da je ta strategija jedna od najvažnijih strategija koje omogućuju gospodarski razvoj u Republici Hrvatskoj. I bez razvoja prometne strukture nema ni kvalitetnog gospodarskog razvoja Republike Hrvatske.
Poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Najprije načelno vezano za ovaj dio koji govorite o proračunu i o tome kako ova Vlada stalno luta, odustaje od svojih projekata. Ja bih rekla da je ova Vlada pokušala uvest red u nered, pogotovo u financijskom dijelu jer vaša Vlada ako smijem tako ocijenit nije lutala, vaša Vlada je trošila ko NATO pakt i to bez ikakvih ograničenja. I da niste na autoceste trošili onako kao što ste trošili, a to se sad pokazuje i kroz otvaranje nekih istraga, vrlo je vjerojatno da bi mi stvarno možda bili u situaciji danas razmišljati o tome da i sami izgradimo jedan tako veliki infrastrukturni projekt. Međutim, kad smo došli na vlast vidjeli smo da nismo u financijskoj situaciji i tad je bilo rečeno ne da ne želimo graditi most prema Pelješcu nego da proračunski nismo u mogućnosti graditi most prema Pelješcu i to je vama sasvim jasno jer ste radili u tim ministarstvima koja su radila na tom projektu. Ono što smo rekli je vidjet ćemo na koji način ćemo za građane Hrvatske napravit taj most, a da on ne upropasti ustvari državne financije i uspjeli smo. Uspjeli smo i to što smo uspjeli vama sad nije drago, ali meni je jako žao što vam nije drago ali smo uspjeli na način da će se taj most financirat sredstvima Europske unije. A što se tiče drugih alternativnih načina dolaska na Pelješac, o tome je čini mi se govorio vaš predsjednik. Dapače, njegov je čini mi se program jedan dio nekakvog razvojnog infrastrukturnog programa i povezivanje otoka i obale na način da se grade tuneli pod morem, a ja to nisam čula niti od jednog dužnosnika iz Kukuriku koalicije, prema to ste vjerojatno nešto pobrkali.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice, po vama za Pelješki most nije bilo novac. Možda za nas s juga Hrvatske nije bilo novaca za najskuplji projekt u hrvatskoj cestogradnji. Znate koji je to projekt obilaznica Rijeke? Obilaznica Rijeke i autocesta do Varaždina su dva najskuplja isplaćena prometna pravca u Hrvatskoj. I vidite, nama na jugu Hrvatske to nikad nije smetalo i nikad nismo rekli to je nepotrebno, to nemojte graditi, a to je gradila autocestu do Varaždina Vlada pokojnog predsjednika Ivice Račana, a mi smo je dovršili, a autocesta najskuplji km je prema Varaždinu. To nije teško provjeriti, to mogu, vi ste se uvjerili valjda da nikad ne iznosim neistine u Hrvatskome saboru pa ću vam i to dostaviti isto. I obilaznica Rijeke, i nikad nam to nije palo na pamet osporavati, počela se osporavati cijena Pelješkog mosta. Vidjet ćemo poštovana kolegice koliko će na natječaju nakon što nam europski birokrati kažu vama da je to doista najbolji prometni pravac, koliko će taj projekt koštati i tko će ga izvoditi. To je vrlo važno i tko će biti podizvođač, to isto će biti vrlo važno. A ja vas molim da se jednom suzdržite i da se držite one ustavne odredbe i načela da je svatko nevin dok mu se pravomoćnom sudskom presudom ne dokaže jer bi isto mogli postaviti pitanje u tom istom predmetu na koji vi aludirate, a koji se odnosi na cestogradnju još jednoj političkoj stranci iz koje vi dolazite izjavljeno da je osigurano milijun kuna. Vi to vjerojatno niste zaboravili pa ja samo govorim da budimo oprezni kada govorimo o tim stvarima ili bar pričekajmo pravomoćne presude pa onda budimo u Saboru na toj razini da se uvažavamo i da pazimo što govorimo. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Mladen Marelić, replika.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Bačić, ja bih vas samo pitao kad su se zaustavili radovi na mostu. Kada su se zaustavili? Ja vam govorim 5.6.2010. godine. Sljedeće vas pitanje pitam, da, mi nismo tražili suglasnost da na onim … gdje je najbolja …, svi smo znali da je to najbolji most i zato smo davno sa šprdnjom krenuli na to, ali smo očekivali da to ipak reče netko tko će sufinancirat taj most. Ali ja se stvarno vama čudim da to nismo davno završili jer da nije bilo čvora Vučevica … dugobabe, tamo 60 i nešto milijuna, da nije bilo Dugopolje, Ploče oko pola milijarde sredstava tamo više oko toga, odmaralište iznad Ploča, vuku se repovi dosta dugo. Ako nismo imali bojanje tunela i sve je to bilo na mostu. Gradili smo wc-e, koliko koštaju ti wc-i koji se uopće ne upotrebljavaju jer su do njih malo dalje su druge zaustavne stanice, odmarališta. I kad sve to pogledate da, most je mogao biti davno gotov da ste pare koje ste koristili trebali bit korišteni za pravu stvar. Ali zato je vaš predsjednik kad je bio u Mostaru prihvatio ipak stav SDP-a odnosno podržao predsjednika Vlade da za Dubrovnik ide brza cesta. To ipak … u Hrvatskoj, to je poruku poslao iz Mostara ali objavili su i oni to. Tako da dolazite na ono što treba, ali sve … mi, mi, mi. Gospodo, mogli ste to, niste i sad ste ipak trunka ljubomore jer se ovo radi, ali 80% sigurno bez hrvatskih sredstava. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Poštovani kolega Marelić, kada ste 2011. godine Kukuriku Vlada preuzela odgovornost za vođenje Hrvatske imali ste u Hrvatskim cestama odluku Povjerenstva za cestogradnju u kojem povjerenstvu sjedili su od predsjednika Vlade tada predsjednice Vlade direktori javnih poduzeća i resorni ministri financija i pomorstva, prometa i infrastrukture, tada mora, prometa i infrastrukture u kojoj su odluci Hrvatske ceste napravile prijedlog financiranja izgradnje mosta zaključno sa 2017. godini vodeći računa o mogućnostima državnog proračuna. Vlada RH je 2010. godine obustavila izgradnju Pelješkog mosta, nije raskinula ugovor sa izvođačima i donijela je odluku 2011. godine da se nastavi izgradnja Pelješkog mosta i za to su pogledajte proračun 2011. godine bila osigurana u Odluci o privremenom financiranju 80 milijuna kuna što je na godišnjoj razini trebalo biti 320 milijuna kuna. A s druge strane, Hrvatske ceste tvrde da nemamo novca za izgradnju Pelješkog mosta, a ja bih zamolio Državni ured za reviziju i hvala što ste me podsjetili da provjere jesu li Hrvatske ceste u 2012. godini zadužile se na iznos od 400 milijuna kuna i ta sredstva uložili u tuđu imovinu, a tuđa imovina su imovina Županijske uprave za ceste. Ja vas molim da to provjerite. Dakle, 2012. godine su Hrvatske ceste digle kredit da bi uložile ta ista sredstva na tuđu imovinu, imovinu Županijskih uprava za ceste. A to znate zbog čega? Kako bi Županijske uprave za ceste mogle manje projekte svojim gradovima i općinama realizirali u predvečerje lokalnih izbora 2013. godine kako bi se mogle rezati vrpce i otvarati radovi i polagati kameni temeljci. Prema tome, to i nije teško provjeriti je li se to dogodilo 2012. godine.
Sad ste malo duže produžili. Dobro. Poštovana kolegica Nadica Jelaš.
Poštovani kolega Bačiću, pa zapravo kolega Gjurković mi je oteo repliku da tako kažem vezano za proračunski deficit, ali zaključila sam da vas on nije uspio uvjeriti u ono što je htio, pa ću evo ja pokušati još jednom. Dakle, rekli ste ako je vaša Vlada 2011. pogrešno utvrdila proračunski deficit da to ne omogućava, odnosno da ne bi smjelo omogućavati našoj Vladi da radimo istu pogrešku, dakle da pogrešno utvrđujemo proračunski deficit. Dakle, nije bilo greške 2011. u utvrđivanju proračunskog deficita da li je bilo namjere otom, potom. Dakle, riječ je o tome da je i u 2011. za vaše Vlade, a i u 2014. za ove Vlade proračunski deficit utvrđivan po keš metodi. I nakon ulaska Hrvatske u EU EUROSTAT je po ESA metodi 2010. utvrdio da je deficit 2011. umjesto 13 milijardi iznosio 25 milijardi, dakle jednako kao što vi sad govorite da proračun, da deficit za 2014. godinu nije 13 i pol kako je iskazano, nego 18 milijardi. Dakle, nema greške, razlika je samo u metodi utvrđivanja proračunskog deficita i deficiti se mogu uspoređivati samo ako su utvrđeni po istoj metodologiji.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice Jelaš, iznimno cijenim vaš trud što ste pokušali me uvjeriti u ono što me nije uspio uvjeriti gospodin Gjurković, na žalost niste ni vi. Ne zato što ja vama ne vjerujem, nego puno više vjerujem Državnom uredu za reviziju i Povjerenstvu za fiskalna pravila. Pa kad evo ako me netko, neka institucija uvjeri da oni nisu u pravu onda ću vjerovati vama i kolegi Gjurkoviću, ali za sada na žalost evo to niste uspjeli jer držim da sve ono što je napisano od Državnog ureda za reviziju stoji koliko ja evo poznajem a dugo, dugo godina i kao načelnik općine i kao ministar i državni tajnik sam sudjelovao u izradi državnog proračuna i pratio donošenje i izvješća o državnom proračunu. Evo gospodine predsjedniče, s obzirom da ste mi dali puno puta mogućnost da prekoračim sad vraćam to vrijeme, tako da nismo izgubili … [[Govornik se ne razumije.]]
To kolega Bačiću, to cijenim. Hvala lijepa. Nova replika, poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Bačiću, vi stalno zapravo želite nametnuti tezu da je Pelješki most proizvod HDZ-ove Vlade, odnosno da je SDP protiv. Međutim, istina je sasvim drugačija. Vi i ja dolazimo iz iste županije gdje je Pelješki most jedan od najvažnijih infrastrukturnih sada projekata. Vi i ja se isto tako sjećamo od koga je došla ideja Pelješkog mosta. Kolega Bačiću, vi i ja znamo da su se potpisivali ugovori bez financijskog pokrića. Kolega Bačiću, vi i ja znamo da je tema Pelješkog mosta vrlo često služila za politiziranje u Dubrovačko-neretvanskoj županiji, pa i šire. Ali kolega Bačiću vi i ja znamo da nećete moći više manipulirati na izborima, da SDP neće napraviti, odnosno ne želi napraviti Pelješki most. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovana kolegice Šimac-Bonačić. HDZ nikad nije manipulirao sa Pelješkim mostom i ja bih osobno bio najsretniji da ste ga vi nastavili i dovršili i ne bi mi smetalo da ste se i vi i vaš dubrovački šef, odnosno gradonačelnik Dubrovnika koji je za taj most rekao da je iluzija za budale i da ste se slikali prvi na njegovom dovršetku. Na žalost niste, potrošili ste tri i pol godine po nama bezrazložno. Mogli ste ga nastaviti i o tome nikomu u HDZ-u ne bi bilo žao, meni najmanje. Što se tiče pritiska, manipulacije kako ste to nazvali pogotovo Dubrovačko-neretvanske županije, da nije bilo pritiska Dubrovačko-neretvanske županije a posebno kluba HDZ-a taj most ne bi bio visoko u prioritetu ove Hrvatske vlade. I da nije bilo pritiska te iste županije i te iste stranke u Dubrovačko-neretvanskoj županiji vaš bi predsjednik Vlade bio potpisao štetni ugovor sa susjednom državom baš odmah 500 metara od Pelješkog mosta i to sporazum o utvrđivanju granice između RH i BiH u Malostonskom zaljevu odnosno Neumskom zaljevu. Pa baš zato što evo po vama taj HDZ u Dubrovačko-neretvanskoj županiji manipulira uspjeli smo izgleda izmanipulirati i predsjednika Vlade pa je odustao od nečega što nas je za ovom govornicom uvjeravao da je to dobro, u interesu RH, ali vidite da je ipak saslušao savjete HDZ-ovaca sa juga Hrvatske i od toga odustao. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega Bačiću s obzirom da sam zadnji prije predstavnika Vlade i glavnog državnog revizora pa ćemo rezmirati na vašu raspravu. Dakle, deficit državnog proračuna je 18,7 milijardi i kad se tu danas sutra dodaju jamstva za Hrvatske željeznice on se penje na 20 milijardi kuna. Istina je da Hrvatska ima najbrži rastući prirast udjela javnog duga u BDP-u. To su činjenice. Međutim, fascinantno je s kojom upornošću kolegice i kolege s ove druge strane sabornice se bore da prikažu 2011. u ESO-i 2010. kada to nije bila obveza. Ali istovremeno bježe od toga da 2014. kad postoji obveza prikažu po ESO-i 2010. a to je onda najbolji pokazatelj tko je u pravu, da se tu više ne prepucavamo. Isto kao i oko Pelješkog mosta, naprosto bi trebalo izvaditi sve one izjave, polijepiti ih tu po Saboru da se više ne prepucavamo tko je što pričao. A isto tako bilo bi vrlo interesantno vidjeti koliko košta km Riječke obilaznice, tko je inzistirao na nekim stvarima da se naprave i koliko košta km autoceste od sv. Helene pa do Varaždina i koliko je desetina i desetina milijuna utrošeno za sanaciju te autoceste, praktički godinu i pol dana nakon njenog završetka. A onda možemo razgovarati o bilo čemu. Samo na svu sreću u tome nije sudjelovao HDZ.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Vama kolega Šuker nemam što replicirati nego reći da ste u pravu, da se slažem sa svime što ste rekli osim što bih još nešto dodao. Naime, kada se govori o sredstvima Hrvatskih željeznica, čime ste vi meni replicirali, za vrijeme HDZ-ove Vlade troškovi HŽ holdinga bili su na godišnjoj razini oko 2 milijarde i 800 do 3 milijarde kuna. I onda je to ulazilo u državni proračun. A sada gospoda iz Vlade su smanjili transfere prema Hrvatskim željeznicama negdje na 800 čini mi se milijuna kuna godišnje a kako to nije dostatno za funkcioniranje sustava onda se dižu krediti za koje se daju jamstva i onda to kao nije transfer Hrvatskim željeznicama i to ne bi onda taj trošak ne bi trebao biti sastavni dio rashoda državnog proračuna. I onda jasno da onda su manji deficiti prema mišljenju Vlade i s druge strane ispada da je HŽ restrukturiran da manje troši zato što mu se iz proračuna direktno daje manje, a ustvari mu se daje više samo na drugi način. Pa na takav način se onda nama u Hrvatskom saboru želi reći kako su sređeni odnosi u javnim poduzećima u RH.
Hvala lijepa. Prije nego što pozovem predstavnika predlagatelja da izloži završno izlaganje molio bih još jedanput da poštovane zastupnice i zastupnici u službenoj komunikaciji u Hrvatskom saboru Hrvatske vlade ne zovu "naša" i "vaša" jer to podrazumijeva da istodobno postoji i naša i vaša Vlada. Ako ćete je zvati zovite je barem po imenu predsjednika Vlade. … [[Upadica se ne razumije.]] Možete, ali ne naša i vaša. To niti je istina, niti postoji, niti je moguće. … [[Upadica se ne razumije.]] Nisam rekao to, baš sam na kraju zato da ne bi, bilo je nekoliko takvih naziva pa nisam jednome nego ja vas lijepo molim to naprosto … [[Upadica se ne razumije.]] Da, slažem se sve je problem ako ćemo ga dignuti na potenciju onda će biti još veći problem. Dakle, nema naše i vaše, Hrvatska vlada a vodi je Ivo Sanader, Ivica Račan, Ivan kako se zove Matija, nije? Mateša? Valentić itd. Sada trenutno Zoran Milanović. U ime predlagatelja završna riječ Igor Rađenović, zamjenik ministra Ministarstva financija.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Neću dugo, obećajem. Iako da podsjetim da su Vladu RH vodili i Stipe Mesić i Josip Manolić i Jadranka Kosor pa mislim da smo onda sve nabrojali [[Upadica Leko: Hvala lijepa.]] Ja u ime predlagatelja, dakle Vlade RH koja je svojom odlukom nominirala da ovdje u Saboru branim ovo Izvješće o proračunu evo dozvolite samo par riječi zaključno. Uvažavajući sve izrečeno, uvažavajući da imate još jednu točku, uvažavajući da nas očekuje i završno izlaganje gospodina Klešića, glavnog državnog revizora, zahvaljujem svima na dijelu rasprave koja je bila konstruktivna, na kao što rekoh i uvodno i na nalazu Državne revizije koji je upozorio na određene nesavršenosti u samome proračunu, svima dobronamjernima. Jasno da one nisu mogle i neće biti riješene ni u ovom proračunu ni u mandatu ove Vlade ni u nekoliko sljedećih godina jer naprosto nekoliko sustavnih prigovora jednostavno zahtjeva određeno vrijeme. Žao mi je da je najveći dio rasprave prema ovim zadnjim replikama bio proveden oko samoga deficita, iznosa deficita. Mislim da je svima dobronamjernima, ne znam tražim drugi izraz, jasno razlika između keš principa i razlika između obračunskog principa što je ESA 2010., a keš princip po kojem planiramo i izvršavamo proračun također je jasan. Ništa se nije smuljalo, ništa se nije sakrilo. Mislim da je kolega Gjurković kao predsjednik Odbora za financije to jasno i glasno rekao pa ne bih dalje dužio. Ni ovaj prigovor koji je često korišten u Državnoj reviziji koji kaže da podaci nisu vjerodostojni ne odnosi se na ESA metodologiju i na keš princip odnosi se na neke druge stvari i iznosi su puno manji ali kažem obećao sam da neću dužiti pa ne mogu sa te strane ni dalje. Kao u užem smislu predstavnik ministarstva financija ne mogu ni odgovoriti na sva pitanja koja su bila vezana uz neka druga ministarstva i njihova izvršenja, možda je najbolji primjer Zakon o koncesijama koji je spomenut budući da krovni zakon Zakon o koncesijama predlaže Ministarstvo financija ali odgovornost za naplatu koncesija imaju sami davatelji koncesija. Imamo i tu podzakona koji dakle donose sama ministarstva tj. predlažu Vladi. Sa te strane mi, to sam i najavio na Odboru za financije i na jesen ćete imati prijedlog novoga Zakona o koncesijama koji će daleko bolje obraditi tu materiju a i vjerujem i odgovoriti na jedan od važnih zamjedbi iz nalaza državne revizije i sa te strane dokazati onu moju prvu tezu da je svaka kritika dobro dođe sa te strane. I u svakom slučaju moja je procjena da vjerujem i da svako dobronamjeran može to reći da je današnje izvješće o proračuna i da je proračun za prošlu godinu svakim danom sve odgovorniji i sve transparentniji i da kao što rekoh stvari ne može promijeniti preko noći, ali da će kada ste već spominjali gospodine predsjedniče Vlade da će nova Vlada Zorana Milanovića zasigurno imati bolju podlogu nego postojeća Vlada Zorana Milanovića i sa te strane u novih 4 godine imati bolju podlogu i sa ovog proračunskog aspekta. Nisam rekao uvodno, ali nije s goreg reći već smo zaboravili i zato to i govorim i potkrijepljujem tu tezu da proračun funkcionira, da je likvidnost proračuna funkcionira izvrsno i da više nije tema o tome kada će se što i kako isplatiti iz proračuna, iz proračuna se stvari sve obveze proračunske isplaćuju na vrijeme, na dan kada se dakle unesu proračunski korisnici riznica funkcionira, evo samnom je i državni rizničar može to, ne može za ovom govornicom, ali može u svakom slučaju javno u i kuloarima potvrditi zbog vašeg Poslovnika ne može, dakle isplaćuju se sve obveze na vrijeme, tekuća likvidnost funkcionira, već nekoliko mjeseci bio je običaj, ima tu i bivših ministara, bio običaj da se posudi kratkoročno sredstva za veće isplate poput mirovina to nam ne treba. Dakle javne financije u tom pogledu funkcioniraju i likvidnost funkcionira odlično. Danas je 2.7. od jučer od 1.7. na web stranici Ministarstva financija stoji plan likvidnost i stoje sve te cifre o kojima sam govorio i tome što će Ministarstvo financija isplatiti i u ovome mjesecu za 7. mjesec, to radimo na početku svakog mjeseca, pa vjerujem i da to doprinosi transparentnosti i odgovornosti funkcioniranja, a kažem i potvrđuje ovu moju tezu da će slijedeća Vlada imati bolje temelje nego što je prva Vlada Zorana Milanovića ima. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. Imamo repliku. Poštovani zastupnik Ivan Šuker replika.
Hvala lijepo. Gospodine Rađenović, ponukali ste me svojom izjavom da će slijedeća Vlada imat bolje temelje nego Vlada Zorana Milanovića. Vi ste došli kasnije u Ministarstvo financija i niste čuli izjavu tadašnjeg ministra gospodina Linića kad je preuzimao Ministarstvo financija da je iznenađen stanjem, organizacijom u kojoj je zatekao Ministarstvo financija i ja bi bio iskreno presretan kad bi slijedeći ministar financija našao Ministarstvo financija na onoj razini organiziranosti i stručnosti na kojoj je bilo 2011. A što se tiče plaćanja Ministarstvo financija, odbor da tako kažem za dnevnu likvidnost je ustrojen još 2005.godine i praktički kad je kompletirana Državna riznica svi proračunski korisnici su znali u sat kad i koliko će biti plaćeno. Tek toliko ali kažem pročitajte izjavu gospodina Linića u trenucima preuzimanja Ministarstva financija pa onda nek vam bude sve, jer naprosto kažem bio bi presretan da slijedeći ministar i stručno i organizacijski zatekne Ministarstvo financija kao što je bilo na kraju 2011.
Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra Igor Rađenović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine Šuker, ja vjerujem da vi znate da ja možda sam bio krivo shvaćen, ali nisam govorio u užem smislu o funkcioniranju Ministarstva financija, nego o Vladi u cjelini i odgovornosti za politiku Vlade u cjelini. To nije i čak sam se ogradio u ovoj svojoj završnoj replici da se dakle radi o zbiru ministarstva i da Ministarstvo financija samo kao takvo skrbi o funkcioniranju državnog proračuna, a vjerujem da ni vi ne možete poreći ove pomake koje smo napravili upravo u tom likvidnosnom principu i to je naprosto stvar okolnosti kako i što funkcionira. To zaista nije bila i nije mi bila želja kritizirati ljude iz Ministarstva financija. U Ministarstvu financija zaista radi puno vrijednih i marljivih ljudi, sav ešalon koji je bio na razinama načelnika sektora i danas tu funkcionira. U Ministarstvu financija ima dvoje, ma na prste jedne ruke bi nabrojao koji su došli kao i ja i politički će otići iz Ministarstva financija i to je zaista jedan centar izvrsnost. Dapače nama je problem s obzirom na relativno male plaće koje funkcioniraju u državnoj upravi, a relativno veliku potražnju tržišta za stručnim ljudima iz Ministarstva financija zadržati te ljude, drago mi je da smo zadržali neke ljude iz vremena 90.tih godina i ovih dalje i vjerujem da će i dalje i u novim vladama oni ostati u ministarstvu, zapravo vrlo ih je teško zadržati i vi to najbolje znate. Znači žao mi je ako ste shvatili da je moje završno obraćanje bilo vezano uz Ministarstvo financija usko, dapače moje završno izlaganje bilo je vezano uz funkcioniranje države u cjelini i urednost ne javnih financija u tehničkom smislu nego cjelokupnog K,M+M,+ Hvala lijepa.
Nemamo šta dodati. Poštovani zastupnik Jakša Balojević replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvaženi zamjeniče ministra, danas je u više navrata bilo rečeno kako su poduzetnici oni koji pokreću naše gospodarstvo i to je točno. Osobno sam bio poduzetnik 21 godinu, za sve one koji su se bavili poslovanjem nisam ni jedan dan bio u blokadi, nisam ni jedan dan zakasnio platiti porez stoga smatram da su poduzetnici se zaista okosnica naše perspektive, pa u tom smislu nije replika nego više sugestija i pomoć s vaše strane. S obzirom da sam na dnevnoj razini da li telefonski ili ovako u neposrednom susretu sa mnogim poduzetnicima, prijateljima koji su me zamolili da kažem kada se ukaže prilika da kažem nešto na što oni ukazuju, a to je da kada posluju sa državnim institucijama ne mogu naplatiti sva potraživanja, čak i do godine, dvije dana. Navodno kad oni idu recimo da inzistiraju da im se plati onda kažu tužite nas. Kako će oni tužiti, kad ih tužiš što će dobiti? Nije to ni poslovanje uredu na taj način, sa strane recimo tih lokalnih samouprava prije svega. Stoga vas zaista molim ako možete u tom smislu nešto poduzeti i pripomoći tim poduzetnicima kako bi naše gospodarstvo još jače i snažnije nego što je sada. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zamjenik ministra Igor Rađenović.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Hvala vama gospodine Baloeviću. Državne financije su daleko urednije i funkcioniranje iz državnog proračuna funkcionira, govorili smo o Zakonu o financijskom poslovanju ujutro koji je to dodatno i omogućio sa tog aspekta. Prema tome, koliko je meni poznato proračunske stavke se u potpunosti ispunjavanju, nema nikakvih faktura ispod stola. Ukoliko govorimo o lokalnim proračunima oni su također … istoga zakona prema tome ukoliko imate nekih saznanja da takvih pritisaka ima nadležan jest proračunski nadzor u sektoru kojeg danas vodi gospodin Šuvak, prema tome ne morate sada ali dajte mi da vidimo ako negdje postoji problem, a za koji mi ne znamo rado ćemo izvršiti kontrolu i vidjeti koje to sankcije sa te strane možemo poduzeti prema samoj pravnoj osobi ili ukoliko se radi o lokalnoj samoupravi i prema odgovornoj pravnoj osobi to je daj novi zakon omogućio, a to su gradonačelnici prema tome oni su dužni poštivati zakone i izvršavati svoje obveze dakako u skladu s ovim što su preuzeli ugovorno i što govori Zakon o fikcijskom poslovanju. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani zamjeniče ministra. U ime Državnog ureda za reviziju poštovani glavni državni revizor Ivan Klešić završna riječ.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Eto dozvolite mi na kraju da kažem nekoliko riječi. Ovako Državni ured za reviziju je kao i svake godine obavio reviziju godišnjeg izvještaja o izvršenju državnog proračuna i kao i svake godine mislim u posljednjih 21 izvješće je dostavio Hrvatskom saboru u zakonskom roku znači do 1.lipnja ove godine. Postupci prodaje dionica Društva Croatia osiguranje i mišljenje Državnog ureda za reviziju u vezi toga nisu utjecala na izražavanje i mišljenje o godišnjem izvještaju o izvršenju državnog proračuna, dakle ono što sam ja rekao i na sjednici Odbora za financije i državni proračun. Revizija je obavljena na temelju Zakona o Državnom uredu za reviziju i u skladu sa međunarodnim revizijskim standardima prema kojima se područje revizije definiraju prema kriteriju značajnosti i procjeni rizika. U okviru provjere računa financiranja ponovno kao što sam rekao na Odboru za financije i državni proračun, provjereni su i primici od prodaje dionica Croatia osiguranja, dakle ti primici gotovo u cijelosti se odnose na primitke od prodaje dionica Croatia osiguranja. Pošto se radilo o iznosu od 905 milijuna kuna, možda nešto malo više, prema upravo ovome što sam rekao a to je sukladno međunarodnim revizijskim standardima prema kojima se područje revizije definira prema kriteriju značajnosti, a to je upravo značajan prihod jedan od značajnijih, primitak koji državni proračun ima u 2014.godini naravno da su ga državni revizori morali revidirati. Pitanje koje se meni postavilo je zašto baš sada. pa upravo zbog toga što je to prihod koji je nastao u travnju 2014.godine, nije nastao u 2013.godini i to je bio jedini razlog. A nije bio razlog koji bi bio motiviran, koji bi imao političku motiviranost kao što je netko ovdje spomenuo. Državni revizori su uvijek radili, a ja radim u Državnoj reviziji 20 godina sada od osnutka, radili su poštujući kodeks … etike rada državnih revizora. Tako je bilo i tako će biti uvijek, bez političke motiviranosti i to molim da svi u ovom Visokom domu razumiju. To će tako biti uvijek. Mišljenje Državnog ureda za reviziju vezano uz provedene postupke temelji se na dokumentaciji Ministarstva financija i činjenici da je Zakon o pretvorbi kapitala društava osiguranje i reosiguranje u RH koji je donesen 1992.godine u vrijeme prodaje dionica bio na snazi. Naime, nijedan drugi zakon pa ni Zakon o upravljanju državnom imovinom koji je donesen poslije 2010.godine nije ovaj zakon stavio izvan snage. U članku 9.tog zakona eksplicitno stoji da odluku o načinu privatizacije kapitala RH u društvima osiguranja i reosiguranja donosi Sabor RH na prijedlog Vlade RH. Naglašavam, prema Zakonu o Vladi RH članak 8. "Vlada upravlja, raspolaže i koristi se imovinom RH osim ako posebnim zakonom nije drugačije određeno", osim ako posebnim zakonom nije drugačije određeno. "Zakon o pretvorbi društva osiguranja i reosiguranja u RH je posebni zakon kojim je izričito propisano tko donosi odluku o privatizaciju društva osiguranja, a Zakonom o Vladi RH je propisano ograničenje raspolaganja imovinom ako je posebnim zakonom drugačije određeno". Dakle ni prema Zakonu o Vladi RH, ni prema posebnom zakonu Vlada nije bila ovlaštena donijeti odluku o privatizaciji odnosno prodaji dionica Društva Croatia osiguranje d.d. to je mišljenje nas iz Državne revizije. Osim toga dozvolite mi da na kraju, ja ću biti vrlo kratak poštujući ono što mi je sugerirao predsjednik saborskog Odbora za financijske i proračun. Osim toga, želio bih na kraju naglasit da Državni ured za reviziju nije nadležan utvrđivati je li je nešto zakonito ili nije. Mi pri obavljanju utvrđujemo jesu li poslovne promjene i postupci provedeni u skladu sa propisima a je li nešto zakonito ili nije utvrđuju sudovi. I na kraju dozvolite da svima vama zahvalim na korektnim i kvalitetnim raspravama i na vašoj pozornosti u ime Državnog ureda za reviziju. Hvala lijepa.
Hvala i vama glavni državni revizore. Imamo jednu repliku, poštovana zastupnica Branka Juričev-Martinčev, replika.
Hvala lijepo. Poštovani glavni državni revizore, rekli ste, gospodin Klešić, danas čitav dan slušamo i dali ste uvjetno mišljenje na izvršenje državnog proračuna, dali ste i određene preporuke. Sve ovo ste radili temeljem Zakon o proračunu. Znamo da kada su u pitanju gradove i općine da npr. odgovorna osoba proračuna ili proračunskog korisnika platit će novčanu kaznu u iznosu od 50 do 100 tisuća kuna ako npr. ne podnese Godišnje izvješće o izvršenju proračuna Ministarstvu financija ili Državnom uredu za reviziju u roku od 15 dana nakon što ga je donijelo predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave. Da li će u ovom slučaju itko biti sankcioniran s obzirom da su utvrđene niz nepravilnosti, propuštanje rokova, nedonošenje odluke i slično.
Odgovor na repliku poštovani glavni državni revizor Ivan Klešić.
Uvaženoj zastupnici vrlo kratki odgovor. Državni ured za reviziju nije institucija koja sankcionira. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Završili smo, iscrpili liste govornika, replika i odgovora na repliku, završno izlaganje. Glasovati ćemo o izvještajima kada se steknu uvjeti, vjerojatno sutra.
a) Prijedlog godišnjeg izvještaja o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu i b) Prijedlog godišnjeg izvještaja o primjeni fiskalnih pravila za 2014. godinu, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog godišnjeg izvještaja o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova, 78 glasova za, 2 suzdržana, 17 glasova protiv, donijeli Godišnji izvještaj o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu. U skladu s odredbama članka 9. Zakona o fiskalnoj odgovornosti dajem na glasovanje Prijedlog godišnjeg izvještaja o primjeni fiskalnih pravila za 2014. godinu. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova, 76 glasova za, 4 suzdržana i 19 glasova protiv, donijeli Godišnji izvještaj o primjeni fiskalnih pravila za 2014. godinu. U skladu s odredbom članka 11. Zakona o proračunu dajem na glasovanje 1, Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Hrvatskih voda za 2014. godinu. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 74 glasova za, 1 glas suzdržan i 21 glas protiv, donesena Odluka o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Hrvatskih voda za 2014. godinu. Pod 2, dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2014. godinu. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 76 za, 3 suzdržana i 17 glasova protiv, donesena Odluka o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2014. godinu. Pod 3, dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Hrvatskih cesta za 2014. godinu. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 75 glasova za, 3 suzdržana glasa i 21 glas protiv, donesena Odluka o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Hrvatskih cesta za 2014. godinu. 4, dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka za 2014. godinu. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 76 glasova za, 6 suzdržanih glasova i 15 glasova protiv, donesena Odluka o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka za 2014. godinu. 5, dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Centra za restrukturiranje i prodaju za 2014. godinu. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 74 glasa za, 3 suzdržana glasa i 19 glasova protiv, donesena Odluka o davanju suglasnosti na Godišnji izvještaj o izvršenju financijskog plana Centra za restrukturiranje i prodaju za 2014. godinu.
A sada prelazimo na sljedeći planirani akt, to je: - Prijedlog Obiteljskog zakona, prvo čitanje, P.Z.E. br. 847; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod donošenja ovoga Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika Hrvatskoga sabora koje se odnose na prvo čitanje Zakona. To su članci 183. do 188. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obitelj, mlade i sport, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Izvješća ovih radnih tijela Hrvatskoga sabora ste primili na sjednici. Želi li predlagateljica dodatno obrazložiti prijedlog Vlade? Da. Poštovana zamjenica ministrice socijalne politike i mladih Maja Sporiš. Izvolite kolegice Maja.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Pred vama se nalazi Nacrt prijedloga Obiteljskog zakona koji ima za cilj osigurati zaštitu pravnih instituta koje je definirao Obiteljski zakon iz 2014. godine radi zadržavanja minimalne razine pravne sigurnost i zaštite prava i dobrobiti djeteta i osoba sa invaliditetom koja je postignuta donošenjem Obiteljskog zakona iz 2014. Taj Obiteljski zakon uveo je čitav niz novina u područje obiteljsko pravne zaštite djece i odraslih osoba sa invaliditetom a sukladno važećim međunarodnim dokumentima te presudama Europskog suda za ljudska prava. Tako je uveden institut plana o zajedničkoj roditeljskoj skrbi kao načina na koji roditelji koji ne žive zajedno uređuju ostvarivanje roditeljske skrbi. Uvedeno je obvezno savjetovanje putem kojeg država puta bračnim drugovima sustavno, stručnu pomoć prije formalnog pokretanja sudskih postupaka kako bi se u svakom pojedinom slučaju individualne potrebe djece i roditelja najprije sporazumno definirale i oblikovale u sporazum tj. plan o roditeljskoj skrbi izvan sudskog postupka a potom u sudskom postupku provjerile i dobile snagu ovršne isprave. Osim toga uveden je institut obiteljske medijacije kao postupka u kojem posebno educirani stručnjaci pomažu sukobljenim stranama da svoje sporove riješe na miran način i tim zaštite dijete od daljnje traumatizacije u sudskom postupku. Definirana je i nova samostalna i neovisna ustanova, Centar za posebno skrbništvo u kojem su zaposleni posebni skrbnici za djecu koji u postupcima pred sudom zastupaju interese i volju djeteta neovisno od roditelja koji također sudjeluju u predmetnim postupcima i posebne skrbnike za osobe u postupcima lišenja poslovne sposobnosti kako bi se spriječio sukob interesa na strani Centra za socijalnu skrb koji u istom postupku nastupa kao inicijator lišenja poslovne sposobnosti i kao zastupnik interesa one osobe u odnosu za koju se postupak vodi. Uveden je institut tablice u visini uzdržavanja djece s obzirom na dob djeteta, broj djece i stalne novčane prihode obveznika uzdržavanja koje svake godine odlukom utvrđuje ministar nadležan za socijalnu skrb kako bi roditelji unaprijed mogli znati iznos uzdržavanja koji bi im bio određen u sudskom postupku te kako bi imali smjernice za određivanje iznosa uzdržavanja prilikom sastavljanja već spomenutog plana o zajedničkoj roditeljskoj skrbi. Ujedno uvodi se distinkcija između prava na roditeljsku skrb kao temeljnog ljudskog prava koje roditelj stječe trenutkom utvrđivanja porijekla djeteta u odnosu na pravo i dužnost ostvarivanja roditeljske skrbi u pogledu kojega su majka i otac ravnopravni. Ostvarivanje zajedničke roditeljske skrbi i dalje je pravilo na kojem se temelji djetetova dobrobit stoga se ostvarivanje zajedničke roditeljske skrbi nužno uvjetuje sporazumom roditelja o ostvarivanju zajedničke roditeljske skrbi nakon razvoda braka ili prestanka izvanbračne zajednice planom o zajedničkoj roditeljskoj skrbi. S druge strane u okolnostima visoko konfliktnih odnosa roditelja kada oni ne postignu plan o zajedničkoj roditeljskoj skrbi zakon definira mogućnost da sud donese odluku temeljem koje će samo jedan roditelj imati pravo samostalno ostvarivati roditeljsku skrb a što ima za cilj spriječiti situacije u kojima je dijete rastrgano između dvoje konfliktnih roditelja koji nisu u stanju interes i dobrobit djeteta staviti ispred vlastitih interesa pri čemu dijete postaje oružje u njihovim kontinuiranim sukobima i mogućim manipulacijama. Prilikom odlučivanja o samostalnoj roditeljskoj skrbi sud bi trebao dati prednost onom roditelju koji je spreman na sporazum, spreman na suradnju i dogovor i poticanje ostvarivanja osobnih odnosa s drugim roditeljem pri čemu postoji obveza vođenja računa o elementima obiteljskog nasilja ako se pojavi sumnja na to, kao i o najboljem interesu djeteta. Nadalje, s ciljem ostavljanja što manje prostora za konflikte i što manje prostora za manipulaciju djetetom u okolnostima u kojima roditelji ne žive zajedno jasno je propisano koje odluke u vezi s djetetovim osobnim i imovinskim pravima roditelji moraju donositi zajedno, u kojoj formi, u kojim područjima ostvarivanja roditeljske skrbi imaju autonomiju, kad imaju pravo i dužnost postupati žurno radi zaštite dobrobiti djeteta i kad su dužni međusobno razmjenjivati informacije u vezi s djetetom. Uz to uveden je novi institut mirovanje ostvarivanja roditeljske skrbi koji omogućuje ostvarivanje dijela roditeljske skrbi od strane maloljetnog roditelja u granicama njegove sposobnosti, ali i omogućuje ostvarivanje dijela roditeljske skrbi od strane roditelja koji je poslovno nesposoban, opet u granicama njegovih sposobnosti. Potpuno je napušten institut stjecanja poslovne sposobnosti odlukom suda kada je dijete starije od 16 godina postalo roditelj te se kroz institut mirovanja roditeljske skrbi osigurava da maloljetni roditelj zadrži sva prava koja proizlaze iz njihovog dvostrukog statusa i kao roditelja i kao djece, posebno uzimajući u obzir izrazitu ranjivost maloljetnih roditelja. Ujedno, napušten je postojeći institut roditeljske skrbi nakon punoljetnosti jer je sa stajališta suvremenih shvaćanja zaštite ljudskih prava odraslih s invaliditetom potpuno neprihvatljivo tretirati odrasle osobe s invaliditetom kao djecu. U području posvojenja omogućeno je da pristanak roditelja na posvojenje pod određenim uvjetima nadomjesti sud svojom odlukom te je uvedena obvezna prethodna edukacija za posvojitelje. Predmetnim zakonom zaštita osoba lišenih poslovne sposobnosti podignuta je na iznimnu razinu. Omogućeno im je sklapanje braka, priznanje očinstva, sudjelovanje u sudskim postupcima i ukinuto je potpuno lišenje poslovne sposobnosti, a sve u skladu sa stajalištima koja su zauzeta u presudama Europskog suda za ljudska prava. Sukladno brojnim presudama europskog suda osobi u odnosu na koju se vodi postupak lišenja poslovne sposobnosti osigurava se neovisni zastupnik iz centra za posebno skrbništvo kako bi se spriječilo da ista osoba, primjerice radnik centra za socijalnu skrb i pokreće postupak i zastupa interese osobe u odnosu na koju se postupak vodi. Treba napomenuti da je nakon stupanja na snagu Obiteljskog zakona iz 2014. donesena još jedna presuda Europskog suda za ljudska prava u kojoj je Republici Hrvatskoj naloženo plaćanje naknade štete za povrede ljudskih prava upravo zato što osoba u odnosu na koju se vodio postupak za lišenje poslovne sposobnosti nije bila zastupana od strane neovisnog zastupnika. Ujedno, Obiteljskim zakonom iz 2014. omogućeno je svakoj osobi da u vrijeme postojanja poslovne sposobnosti imenuje osobu koju bi želio imati za skrbnika, čime se u hrvatski pravni sustav uvodi institut anticipiranih naredbi. Obzirom da je predmetni zakon bio na snazi više od 4 mjeseca u praksi su u potpunosti zaživjeli najvažniji instituti koji su uvedeni Obiteljskim zakonom iz 2014. Naime, s radom je 1. rujna 2014. započeo Centar za posebno skrbništvo u kojem su zaposleni posebni skrbnici. Diplomirani pravnici s položenim pravosudnim ispitom koji zastupaju djecu i osobe s invaliditetom u postupcima u kojima se odlučuje o njihovim pravima. Tijekom 2014. godine zaposlenici centra za posebno skrbništvo imenovani su posebnim skrbnicima za 697 djece te su u tim postupcima bili zaduženi za to da isključivo štite prava i interesa djeteta i izražavaju njihovu volju. U najvećem dijelu radilo se o postupcima izricanja mjera za zaštitu prava i dobrobiti djeteta iz nadležnosti suda poput oduzimanja prava na stanovanje s djetetom te postupcima u kojima postoji sukob interesa između djeteta i njegovih roditelja primjerice. Obzirom da imenovani posebni skrbnici između ostalog imaju zadaću da na primjeren način razgovaraju s djetetom te utvrde stvarnu volju djeteta, omogućeno je da oni u tim sudskim postupcima zapravo predstavljaju glas djeteta. Osim toga, zaposlenici centra za posebno skrbništvo tijekom 2014. godine zastupali su 225 odraslih osoba u postupcima lišenja poslovne sposobnosti i drugim postupcima u kojima je procijenjeno da je nužno zaštititi prava i interese odraslih osoba i imenovati im posebne skrbnike. Na taj način je osigurana adekvatna zaštita prava i interesa tih osoba u postupku. Također temeljem Obiteljskog zakona iz 2014. godine oformljena je mreža posebno educiranih obiteljskih medijatora koji su upisani u Registar medijatora koji je ustrojen pri Ministarstvu socijalne politike i mladih i javno dostupan na mrežnim stranicama ministarstva. U samo 4 mjeseca primjene zakona u tom pogledu uočeni su znatni pozitivni učinci. Naime, prema dostupnim statističkim podacima do stupanja na snagu Obiteljskog zakona iz 2014. mjesečno se oko 150 parova u našoj zemlji razvodili bez postizanja sporazuma. Od primjene novog zakona samo je 10-ak parova podnijelo tužbe radi razvoda braka, dok su se ostali dogovorili i razveli sporazumno odnosno sastavili plan o zajedničkoj roditeljskoj skrbi. Ocjena je da je upravo mogućnost postizanja plana o zajedničkoj roditeljskoj skrbi kroz postupak obveznog savjetovanja, a zatim obiteljske medijacije kao i dostupnost jasnih smjernica i primjera za popunjavanje plana na mrežnim stranicama ministarstva dovela do znatnog povećanja broja razvoda u kojima roditelji ipak uspijevaju mirnim putem postići sporazum o izvršenju roditeljske skrbi i na taj način spriječiti dodatnu traumatizaciju djece kroz dugotrajne sudske postupke. Obiteljskim zakonom iz 2014. usklađen je čitav niz propisa koji su naknadno doneseni, poput Zakona o životnom partnerstvu osoba istog spola, Zakona o privremenom uzdržavanju, Zakona o udrugama itd. Rješenjem Ustavnog suda pokrenut je postupak za ocjenu ustavnosti Obiteljskog zakona iz 2014. te je određeno da se do donošenja konačne odluke Ustavnog suda privremeno obustavlja izvršenje svih pojedinačnih akata i radnji koje se poduzimaju na osnovi Obiteljskog zakona iz 2014. te da se do donošenja konačne odluke Ustavnog suda primjenjuje Obiteljski zakon iz 2003. godine. Ovim rješenjem Ustavni sud je u primjeni ostavio Obiteljski zakon iz 2003. te na taj način onemogućio primjenu instituta koji su u Obiteljskom zakonu iz 2014. predstavljali značajan pozitivan pomak u zaštiti prava najranjivijih skupina društva. Predmetnim rješenjem Ustavnog suda dovedena je u pitanje pravna sigurnost, te su između ostalog najugroženije skupine društva poput djece i osoba sa invaliditetom ostale bez adekvatne razine zaštite njihovih prava koja im je zajamčena Obiteljskim zakonom iz 2014. kroz čitav niz instituta poput instituta neovisnog i nepristranog posebnog skrbnika iz Centra za posebno skrbništvo, te kroz ukidanje potpunog lišenja poslovne sposobnosti. Također ovim rješenjem je onemogućeno i sklapanje plana o zajedničkoj roditeljskoj skrbi, pa su na taj način djeca ponovno izložena traumatizaciji u dugotrajnim sudskim postupcima, onemogućeno je imenovanje posebnih skrbnika djeci u postupcima koji se vode pred sudovima i drugim tijelima, te se na taj način drastično smanjuje i razina zaštite djece, a posebno u odnosu na mnoge važeće međunarodne dokumente. Ujedno predmetnim rješenjem Ustavnog suda stvorena je pravna nesigurnost koja se ogleda u činjenici da su trenutno u Republici Hrvatskoj na neki način u pravnom životu na snazi dva Obiteljska zakona, onaj iz 2003. i onaj iz 2014. koja potpuno različito uređuju veliki broj instituta. Naime, obzirom da je rješenjem Ustavnog suda određeno da se do donošenja konačne odluke Ustavnog suda privremeno obustavlja izvršenje svih pojedinačnih akata i radnji koje se poduzimaju na osnovi Obiteljskog zakona iz 2014., te je određeno da se do donošenja konačne odluke Ustavnog suda primjenjuje Obiteljski zakon iz 2003., a da pritom Obiteljski zakon iz 2014. nije ukinut niti poništen. Faktično je nastala situacija u kojoj su oba spomenuta zakona na neki način u pravnom životu. Naime, predmetnim rješenjem Ustavni sud nije ukinuo niti poništio Obiteljski zakon iz 2014. u cjelini, ali ni njegovu odredbu kojom je Obiteljski zakon iz 2003. stavljen izvan snage. Osim toga, radi predmetnog rješenja Ustavnog suda došlo je do neusklađenosti Obiteljskog zakona iz 2003. čiju je primjenu Ustavni sud predmetnim rješenjem naložio i niza posebnih propisa. Tako je primjerice Zakon o privremenom uzdržavanju koji je usvojen u ovom Saboru stupio na snagu 1. rujna 2014. kada i Obiteljski zakon iz 2014. s tim da je Zakon o privremenom uzdržavanju potpuno preuzeo uređenje područja privremenog uzdržavanja djeteta koje je do 1. rujna 2014. bilo uređeno samo s nekoliko odredbi Obiteljskog zakona iz 2003. Zbog privremenog vraćanja u primjenu Obiteljskog zakona iz 2003. radi rješenja Ustavnog suda koji sadrži odredbe o privremenom uzdržavanju koje se bitno razlikuju od odredbi Zakona o privremenom uzdržavanju došlo je opet do pravne nesigurnosti u ovom području koje je trenutno različito uređeno sa dva različita zakona koji su u primjeni. Sve navedeno kao i zaštita instituta koje je donio Obiteljski zakon iz 2014. godine, a koji su uspješno zaživjeli razlozi su i za predlaganje ovog zakona. Također, potrebno je napomenuti da iz pojedinih podnesenih prijedloga za ocjenu ustavnosti povodom kojih je i doneseno spomenuto rješenje Ustavnog suda proizlazi da su pojedine odredbe Obiteljskog zakona iz 2014. u nekim dijelovima eventualno nedovoljno jasne, te su u tom smislu izvršene jezične, izričajne, nomotehničke dorade kojima su otklonjene dvojbe i nejasnoće koje su se pojavile u tumačenju zakona. Predmetnim rješenjem Ustavnog suda nije ni na koji način riješeno pitanje pojedinačnih akata, sudskih odluka, rješenja, pojedinačnih akata koje donose druga nadležna tijela koji su doneseni i postali pravomoćni i izvršni na temelju Obiteljskog zakona iz 2014., odnosno nije ni na koji način riješeno pitanje prava koja su stečena pravomoćnim i ovršnim pojedinačnim aktima koji su doneseni primjenom zakona iz 2014. Radi standarda koje pred pravni poredak postavlja načelo pravne sigurnosti predloženim zakonom riješit će se i pitanje zadržavanja stečenih prava temeljem pravomoćnih i ovršnih odluka doneseni na temelju zakona iz 2014. Dakle, ovim zakonskim prijedlogom obiteljsko-pravna zaštita djece i osoba lišenih poslovne sposobnosti održat će se na razini koja je postignuta donošenjem Obiteljskog zakona iz 2014., te će se omogućiti nastavak rada Centra za posebno skrbništvo u onom obliku u kojem je i zaživio od početka primjene Obiteljskog zakona iz 2014. Ujedno ovim će se zakonom omogućiti nastavak rada obiteljskih medijatora kao posebno educiranih stručnjaka čiji je rad usmjeren na pružanje pomoći strankama u sporu da svoj sukob pokušaju riješiti mirnim putem i na taj će se način spriječiti dodatna traumatizacija djece u dugotrajnim i konfliktnim sudskim postupcima. Nadalje, spriječit će se postupanje nadležnih tijela koje je protivno stajalištima izrečenim u presudama Europskog suda za ljudska prava i na taj način zaustaviti generiranje novih sudskih postupaka, te dodatnih troškova za državni proračun. Predloženi zakon sastavljen je na podlozi Obiteljskog zakona iz 2014. godine, poboljšan je prijedlozima, primjedbama i sugestijama koje su zaprimljene kako od subjekata koji su predmetni zakon primjenjivali u praksi u četiri mjeseca dakle matičara, zaposlenika centara za socijalnu skrb, posebnih skrbnika, odvjetnika, sudaca itd. tako i primjedbama i prijedlozima koji su zaprimljeni tijekom nekoliko savjetovanja sa zainteresiranom javnošću koja su provedena u posljednjih nekoliko mjeseci. Stoga vas pozivam da podržite ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama zamjenice ministrice. Prelazimo na replike. Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Poštovana zamjenice, kad ste obrazlagali ovaj prijedlog zakona i zbog čega uopće on se danas nalazi ovdje na raspravi. Spomenuli ste odluku Ustavnog suda zbog čega i ide ovaj prijedlog zakona. Moram reći ako ikada sam se osvrnula na koju odluku bilo kojeg suda pa ove najviše instance Ustavnog suda onda to ovaj put zavređuje da je ovdje spomenemo. Nažalost, u vrlo negativnom kontekstu. Ustavni sud ukida zakon koji je u startu polučio odlične rezultate, samo ovaj podatak da od 150 zahtjeva za razvod samo 10 ih je išlo tužbom, 697 djece dobilo je posebnog skrbnika. Dakle ti konflikti i potencijalni konflikti između roditelja ili skrbnika uvijek su išli na štetu djeteta. To je bio glavni motiv donošenja Obiteljskog zakona. Međutim, očito zbog različitih interesa u društvu kojima nije u interesu prije svega interes djeteta to je žalosno. A kada se u to umiješa još i najveća institucija u Hrvatskoj Ustavni sud onda je to vrlo zabrinjavajuće. Na saslušanju potencijalnih kandidata za Ustavni sud javio se i savjetnik koji 20 godina radi u Ustavnom sudu i na pitanje na temelju koje odredbe Ustavnog zakona o Ustavnom sudu je Ustavni sud po prvi put u povijesti ne ukinuo u cjelini zakon ne ukinuo pojedine neke njegove odredbe nego u cjelini ga suspendirao i time ostavio djecu na milost i nemilost konfliktnim roditeljima i spriječio funkcioniranje odličnih instituta on je odgovorio neće biti popularno što ću ja ovo reći sada kad se budem vratio u svoju kuću tj. u Ustavni sud ali takve odredbe nema. Nitko gotovo to nije ni zabilježio. Sramotno!
Hvala. Nema odgovora, sljedeća replika Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo zamjenice vi ste zapravo nama govorili o istom dokumentu koji je naime 16. siječnja obustavljen odnosno stavljen van snage. Imali ste jedno fino obraćanje Ustavnom sudu, a niste nam rekli da li se išta promijenilo. Kada ste već hvalili ovaj isti dokument, zapravo isti propis niste nam rekli čak ni tko su bili članovi radne skupine koja je imenovana za izradu Obiteljskog zakona. Dakle, 16. siječnja stavljen je van snage, a već 4. veljače vi ste uspjeli izaći sa prvim nacrtom novog zakona tzv. novog zakona što je doista svjetski rekord. Demantirat ću vas i još jednom ću reći da je netočno što ste iznijeli da je Europski sud za ljudska prava odnosno da je to bila podloga da se traži izmjena zakonodavstva. To je apsolutno netočno zato jer je Europski sud upozorio na nedovoljnu primjenu tada važećeg obiteljskog zakona iz 2003. godine. Kada ste govorili o izvrsnosti rezultata koji su polučeni u gotovo 4 mjeseca primjene vašeg tzv. novog Obiteljskog zakona reći ću vam ili pitat ću vas kako je moguće da možete nazvati dobrim 8 skrbnika koje ste spominjali za cijelu Hrvatsku da su oni iznimno kvalitetno zastupali djecu i osobe koje se lišavaju posebne sposobnosti u 800 slučajeva? Recite mi da li je moguće da vi to smatrate zadovoljavajućim? I osim toga došlo je do blokade razvoda braka. Mogu vam to potvrditi iz najužih primjera. I nemojte probati to demantirati jer kažem vam imam najuži primjer o tome. Od početka primjene, kažete samo 10-ak parova podnijelo je tužbe na razvod braka. I to ne zato jer su se ostali razveli sporazumno, ljudi su bili zagušeni šumom postupka koji je stavljen pred njih i prolazili su traume jer su vraćeni ponovno na razvod braka. Ja ne znam da li ste vi svjesni te činjenice?
Hvala kolegice Glavak. Odgovor, izvolite zamjenice. A nema odgovora? Ima, izvolite.
Jako mi je drago što ste spomenuli da je 8 zastupnika u Centru za posebno skrbništvo. To nam je upravo u ovom trenutku i rak rana koja je proizvedena suspenzijom Obiteljskog zakona. Planirana sredstva smo imali za 2015. godinu za zapošljavanje većeg broja ljudi kao posebnih skrbnika u Centru za posebno skrbništvo jer smo znali da će ljudi teško obavljati taj posao s obzirom na kapacitet. Zbog toga smo planirali sredstva za zapošljavanje. Naravno suspendirani zakon ne može, iza njega ne može stajati natječaj za zapošljavanje za takvu instituciju. To je još jedna blokada i hvala što ste me podsjetili da i to navedem da je upravo suspenzijom Zakona iz 2014. Centar za posebno skrbništvo i u tom smislu blokiran. Hvala.
Hvala. Jakša Baloević, replika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo zamjenice ministra ukazat ću na jedan apsurd, jednu diskriminaciju vezanu za djecu invalide. Naime o čemu se radi? Znamo da u Hrvatskoj postoji oko 50 tisuća udruga koje koštaju oko milijardu i 600 milijuna kuna. Znači u šumi tih udruga postoje određeni broj udruga koje se bave sa djecom s teškoćama u razvoju. Stoga mi se obratila jedna udruga sa otoka Brača, baš specifičnost je što dolaze sa otoka u tome i je problem. Ja ću pročitati, u Pravilniku Jadrolinije stoji: "Pravo na besplatni prijevoz imaju sljedeće osobe: djeca do 3 godine, vozači autobusa, putnici u autobusu, vozač kamiona do 10 tona, vozač i pratilac kamiona preko 10 tona, učenici i studenti s prebivalištem na otoku ako se šalju na kopno, umirovljenici do 65. godina i osobe starije od 65. godina s prebivalištem na otoku." U Zakonu o povlasticama u unutarnjem putničkom prometu za invalidne osobe stoji članak br. 6. "Invalidne osobe imaju pravo na povlasticu u unutarnjem putničkom prometu od 75% od redovne cijene vozne karte za 4 putovanja godišnje željeznicom ili brodom." Što je to 4 puta godišnje za otočku djecu sa invaliditetom, nekad ih njihovi roditelji vode čak sedmično 4 puta. Ja sam danas baš uputio i pitanje, zastupničko pitanje na vaše resorno ministarstvo u tom smislu da zaista ovu djecu sa invaliditetom izjednačimo sa djecom koja idu recimo na kopno bilo da se školuju, pa evo ja molim da u tom smislu uzmete u obzir ovako jedan problem, jer zaista je to problem i mislim da ovu djecu sa invaliditetom moramo staviti u ravnopravni položaj i sa ostalom djecom. Hvala lijepo.
Hvala. Nema odgovora. Ante Babić replika. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana zamjenice ministrice rekli ste da je Obiteljski zakon zaživio 4 mjeseca nakon toga je odlukom Ustavnog suda poništen. Vi ste u svom obraćanju danas kao da ste se svađali sa Ustavnim sudom i stalno ste govorili što je on trebao napraviti a što nije trebao napraviti. I smatrate da ste sada u pravu. No, struka vam kaže da se ponovno radi o jednom velikom, jednom nelogičnom, jednom nedorečenom, jednom kontradiktornom zakonu i sam po sebi je konfuzan iako se kaže da je, da ovaj Obiteljski zakon zapravo kapilarno zadire u sve pore društva. Normalno kad se govori o obitelji, obitelji kao instituciji, kao zdravoj jezgri svakog društva, onda treba biti jako, jako oprezan. Ja se dobro sjećam da je i kod ranijeg Obiteljskog zakona odnosno prijedloga toga zakona pučka pravobraniteljica za djecu dala nekoliko desetaka primjedaba, ne znam sad točno koliko ali znam da ovoga puta su primjedbe pučke pravobraniteljice za djecu u potpunosti izostale. Ono što treba također reći a zakon je to trebao mijenjati u dijelovima koji se odnose na postupak razvoda braka i kod zaključenja plana o roditeljskoj skrbi za koji ja osobno smatram da ovako normiran nije u interesu niti roditelja niti djece. Smatram da bi se takvim konceptualnim promjenama zakon ne samo kozmetički doći do određenih promjena već temeljito jer time nije riješen osnovni problem ovoga zakona a to je njegova prenormiranost o kojoj je kolegica Glavak govorila ta konfuznost koja se i ovdje osjeća. Hvala.
Hvala. I posljednja replika Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana zamjenice ministrice, ovo je danas već današnjeg dana drugi puta, jučer i prekjučer da se naprosto degradiraju stručnost, a ovo što se danas radi, što ste vi u svom govoru danas rekli to je obračun sa Ustavnim sudom. To je nedopustivo u RH. Onaj tko ne poštuje Ustavni sud treba se zapitati što radi ovdje na mjestu na kojem ste vi. Jer ovaj obračun ne može nitko shvatiti tko imalo ima obzirnosti prema državi u kojoj živi, a ponajmanje stoga što vam nije ništa u ovih 600 i nešto članova o kojim smo govorili u onom zakonu iz 2014., ukazivali na sve, u kojem vam ukazuje i sada i toga ste vi svjesni i struka, i socijalni radnici i pravnici, i suci koji su odradili nekoliko okruglih stolova i jasno zaključili da ovo što ste sad pred nas donesli je izrečeno u koliko dana gospođo pomoćnice? U 13 dana. To je zaista rekord. Svaka čast. I što ste učinili, ništa, ništa. Uporno ste nam ovdje na govornici i za govornicom govorili o zakonu iz 2014. Nikako da kažete što ste ovdje promijenili, jer niste ništa promijenili, niste ništa. A što ste u obrazloženju napisali? Da li vi uopće razumijete, shvaćate, vi i znate ali vi igrate do kraja i ušli ste u, mislite u 4 ali vjerujte u rikvercu ste totalnom. Jel koja je budućnost primjena ovog propisa koje pokazuju iskustva iz promijene, evo to sam vam rekla, Obiteljskog zakona.
Hvala. Vrijeme.
Da li se normativno može riješiti neki odnos ili mislite da se na drugačiji, na drugačiji način se rješavaju a ne sa 626 normativnih akata koji ništa neće riješit, a to što najviše vrijeđa jest vaše ponašanje i vaš govor prema Ustavnom sudu.
Kolegice Sumrak vrijeme. Vrijeme kolegice Sumrak. Mislim budimo korektni i tolerantni. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba Nezavisnih zastupnika Grubišić-Kajin Damir Kajin. Nema ga, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a Željko Reiner. Izvolite potpredsjedniče.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana zamjenice ministrice, kolegice i kolege. Prvo moram napomenuti da je u najmanju ruku nekorektno prema hrvatskoj javnosti da je ovaj prijedlog jednog toliko ozbiljno osporavanog zakona došao na red na raspravu tek u ove kasne večernje sate i to pred svega desetak saborskih zastupnika, no potpuno nam je jasno da je isključivi razlog tome kako bi se svi propusti ovog katastrofalnog zakona pokušali što je moguće uspješnije i bolje sakriti od očiju hrvatske javnosti. Nemamo naime nikakvih iluzija da će zbog kasnih sati u kojima se o njemu raspravlja mediji o njemu išta izvještavat a očito se to željelo i postići. Pred nama je u prvom čitanju ponovno prijedlog Obiteljskog zakona kojeg je u prethodnoj varijanti Ustavni sud suspendirao upravo zbog primjedbi na koje u saborskoj raspravi ukazivala ne samo HDZ kao oporbena stranka, već je tada na brojne pogreške i propuste ukazivala i stručna javnost, najizvrsniji stručnjaci za obiteljsko pravo ali nevladine udruge i to kako one sa lijevog tako i one sa desnog djela političkog spektra. I što se dogodilo nakon te Vladine blamaže, ali i blamaže vladajućih zastupnika u Saboru koji su ne razmišljajući samo zato što im je rečeno da tako moraju jednodušno digli ruke za takav protuustavan zakon? Događa se jedan bizaran deja vu. Naime, prema izjavi same ministrice Opačić, prijedlog zakona kojeg je ovaj puta Vlada poslala u Sabor sadrži citiram "samo manje nomotehničke izmjene, ispravke nejasnoća dok su u njemu", opet citiram "zadržani svi instituti zbog kojih se išlo u takvu veliku reformu Obiteljskog zakonodavstva". Dakle prema javnom priznanju ministrice Opačić pred vama se nalazi tek minimalno kozmetički promijenjen jedan izvorno loš, te i dalje protuustavan zakon koji u biti istovjetan sa onim prethodnim. I sada se naravno nameću neka pitanja. Radi li se tu samo o inatu i prkosu ministrice prema Ustavnom sudu, a čuli smo sada brojne kritike na Ustavni sud i ne poštivanju te neovisne institucije koja je, što je bio presedan u hrvatskoj povijesti, suspendirala cijeli zakon od 563 članaka ili se istodobno radi o potpunom nipodaštavaju Sabora i saborskih zastupnika odnosno demokratske procedure općenito kada Vlada i ministarstvo se usuđuju poslati isti zakon još jednom u proceduru iako ga je Ustavni sud suspendirao? Želi li uistinu da Sabor po prvi puta u povijesti temeljem članka 561.zakona koji je pred vama, apsurdno i na pravno nemogući način ponovo ukine već ukinuti Obiteljski zakon iz 2003.godine odnosno želite li da Sabor ukine rješenje Ustavnog suda i donošenjem ovog novog zakona gotovo istovjetno prethodnom učini bespredmetnom ocjenu ustavnosti prethodnoga? Jeli poruka vladajućih saborskim zastupnicima i hrvatskoj javnosti, mi ćemo ipak taj zakon izglasati ma šta mislio Ustavi sud, hrvatski građani, nevladine organizacije ili bilo tko drugi jer imamo većinu ruku u Saboru i držimo svu moć pa možemo učiniti što god želimo i jači smo od svih vas? Budući da se radi praktički o istom tekstu zakona, gotovo sve primjedbe koje smo iznijeli u raspravi o konačnom prijedlogu tog promašenog zakona kada je prethodni puta bio raspravljen u Saboru mogli bismo izreći i sada. To naravno međutim nema smisla, ali naravno ako netko želi provjeriti što smo o tome mislili piše u stenogramu sjednice Sabora. Spomenut ću samo jedan aspekt ovog prijedlog zakona o kojem bi svi naprosto morali misliti, posebno u ovim teškim vremenima recesije i neimaštine osim ako ne povjerimo potpredsjedniku Grčiću da smo izašli iz recesije pa nas zbog blagostanja u koje smo uplovili punim jedrima ne mora više biti briga to što će ovaj zakon stvoriti nove troškove, naime slijedom njega trebat će vještačiti tisuće osoba koje su potpuno lišene poslovne sposobnosti kako bi se dobio stupanj njihovog djelomičnog lišenja poslovne sposobnosti. Svaki će takav postupak koštati otprilike oko 5 tisuća kuna. Zakon će prouzročiti i brojne druge troškove, međutim trošak ovog zakona za državni proračun uopće ne može doznati niti ocijeniti jer je Ministarstvo socijalne politike i mladih uskratilo, premda je na to bilo obvezno i javnosti i Saboru iskaz procjene učinaka propisa odnosno obrazac PFU o trošku provedbe zakona, a u uvodnom dijelu prijedloga zakona u poglavlju ocjena sredstava potrebnih za provođenje zakona, ne navodi se koliko će sredstava trebati za provedbu ovog zakona nego se lakonski kaže da su sredstva osigurana u državnom proračunu. Danas bi se u svojoj raspravi prvenstveno usmjerio na niz proceduralnih pogrešaka i protuzakonitih postupaka koji ministarstvo odnosno Vlada načinila u svezi sa prijedlogom zakona koji je pred vama radi čega će sasvim sigurno ako se takav zakon donese on opet biti osporavan pred Ustavnim sudom. O tome kako se radi o istom zakonu koji je zbrzan u nevjerojatno kratkom roku najbolje sljedeće, odlukom Ustavnog suda obustava primjene Obiteljskog zakona donesenog 2014.godine stupila je na snagu 16.siječnja ove godine, a Ministarstvo socijalne politike i mladih već je 4.veljače objavilo prvi nacrt novog zakona dakle u svega 13 radnih dana. Iako je povjerenica za informiranje izrijekom upozorila da je javna rasprava kraća od 30 dana protivna zakonskoj odredbi i svrsi savjetovanja, javna rasprava o ovom prijedlogu zakona protuzakonito je trajala samo 15 dana do 15.veljače 2015. Osim toga donošenje novog Obiteljskog zakona nije bilo najavljeno u planu savjetovanja Ministarstva socijalne politike i mladih o nacrtima zakona za 2015.godinu koje je objavljeno 23.siječnja ove godine pa je i to bilo protupropisno. Iako propisi obvezuju predlagatelja da prvo provede raspravu o tezama zakona koje namjerava donijeti ministarstvo je najprije i to pokušalo protupropisno izbjeći, a nakon upozorenja javnosti su paralelno protuzakonito proveli tobožnju realnu raspravu istodobno i o tezama i o samom tekstu zakona. Dakle opet je izostalo poštivanje procedure koja bi trebala biti jedna od osnovnih podloga vladavine prava. U razdoblju od 10.do 19.veljače ove godine trajale su prema tome protuzakonito čak tri javne rasprave o istoj pravnoj stvari o Obiteljskom zakonu. Nakon takvih, dakle ponavljam, protuzakonitih četiriju nazovi javnih rasprava zakon se zgotovio slovima i brojkama u tri (3) radna dana i po tome taj propis može ući u Guinnessovu knjigu rekorda kako je to izjavila jedna ugledna profesorica prava. Nacrt propisa na 323 stranice sa 562 članka izrađen je u svega 6 dana. Za usporedbu Nijemci su svoj građanski zakonik sa početka 19.stoljeća pisali 20 godina i on takav uz određene izmjene vrijedi i danas. Očito su naša sadašnja Vlada i ministarstvo neusporedivo uspješniji i sposobniji od jadnih Nijemaca kojima je eto trebalo toliko dugo da stvore svoj zakon. Treba napomenuti također da nakon takvih protuzakonito provedenih navodnih javnih rasprava, ministarstvo nije prihvatilo više od 90% prijedloga javnosti. Usprkos zakonskoj obvezi nisu obrazložili zašto pojedine prijedloge nisu prihvatili a za one koji jesu možda bi bolje bilo da i nisu. Barem na način na koji su to učinili. U javnoj raspravi su se javili jedno tijelo državne vlasti, 4 pravne osobe sa javnim ovlastima, jedan predstavnik crkve, 5 udruga i 19 fizičkih osoba. Na njihovih ukupno 315 prijedloga ministarstvo se 30 puta očitovalo sa prihvaća se, 2 puta sa djelomično se prihvaća a čak 268 puta sa neprihvaća se. Dok se na 15 prijedloga uopće nije izjasnilo iako je bilo obvezno. Neshvatljivo je da je ministarstvo odbilo čak 76 prijedloga socijalnih radnika i svih 13 prijedloga 8 odvjetnica koje se bavilo obiteljskim pravom. Javnosti osim toga nisu predočena sva očitovanja, dakle njih 14 odnosno petina čak, dok su neka samo ugrubo prepričana. Očito ministarstvo smatra da se uopće ne mora držati procedure na što upućuje i to da je pomoćnik ministrice na javnom izlaganju Obiteljskog zakona 25. veljače ove godine izrijekom rekao opet citiram: "Ovo više nije vrijeme za stručne rasprave, ove su stvari koje ne možemo držati se strogo propisane procedure.". Zaključno moram reći da ovo što se događa sa Obiteljskim zakonom predstavlja uistinu sumrak zakonodavstva u Hrvatskoj i bjelodani dokaz potpune dominacije Vlade, zapravo gospodarenja Vlade nad Saborom, potpuno izopačeno shvaćanje pojma zakonodavstva, očitovanja apsolutnog prezira prema svekolikoj hrvatskoj javnosti i institucijama ove države kao što je primjerice Ustavni sud i potpuno pomanjkanje ikakve odgovornosti od strane vladajućih. HDZ će naravno biti protiv ovog prijedloga a … [[Govornik se ne razumije.]] se nadamo da se i svi ostali kolege shvatiti pogubnost mogućeg prihvaćanja ovakvog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama potpredsjedniče. Imamo replike ali imamo i jednu povredu Poslovnika. Pa ćemo prvo povredu Poslovnika, kolega Peđa Grbin, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Reiner, potpredsjednik ovog Doma je svojim ponašanjem povrijedio odredbu članka 238. Poslovnika Hrvatskoga sabora na način da je svojim ponašanjem odstupao od općih pravila ponašanja u Saboru. Jedno od općih pravila ponašanja, ne samo u Saboru nego u društvu je govoriti istinu. Uvaženi kolega Doma je iznio grubu neistinu kada je izrekao da je javna rasprava o ovom prijedlogu zakona trajala 14 dana budući je točan podatak da je javna rasprava o ovom zakonu trajala od 9. travnja 2015. godine do 12. svibnja 2015. godine. Elementarnom matematikom iz prvog razreda osnovne škole možemo utvrditi da se radi o 33 dana. Činjenica koju je iznio kolega Reiner usmjerena je upravo ka omalovažavanju predstavnika Vlade i zbog toga najoštrije protestiram. Hvala potpredsjedniče.
Hvala lijepa kolega Grbin. Pošto ja ne mogu provjeriti sa ovoga stola da li su ti navodi točni, očekujem od zamjenice ministrice kada će se obratiti, ne mogu kvalificirati da je bila povreda Poslovnika. A praksa govora kolega zastupnica i zastupnika ima i bilo je jako puno neistina izrečeno, iz stoga razloga mislim da nije bilo povrede Poslovnika jer svaki zastupnik ili zastupnica odgovara za izrečeno. Nadam se da ste zadovoljni odgovorom, ako niste upućujem na odredbu Poslovnika. Hvala lijepo. Sada ćemo krenuti sa replikama, Gordana Sobol, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Reiner, ja ću se očitovati na dio koji ste vi nekoliko puta opetovano ponovili u svojoj raspravi u ime kluba da je Vlada, da je prošli Obiteljski zakon bio protuustavan, da je proglašen protuustavnim. Ja vas molim, pročitajte rješenje Ustavnog suda od A-Ž ili makar samo dijelove na preskoke pa ćete vidjeti da nigdje u tom rješenju ne stoji da je Obiteljski zakon protuustavan, govorimo o zakonu koji je donesen 2014. godine. Jer da je to tako onda bi Ustavni sud u skladu sa ovlastima koje imaju po Ustavu Republike Hrvatske i o Ustavnom zakonu o Ustavnom sudu ukinuo Obiteljski zakon. Ustavni sud je suspendirao Obiteljski zakon što je presedan. I što je točno niti u jednom članku Ustava, niti u Zakonu o Ustavnom sudu to naprosto nije moguće. Moguće je staviti van snage pojedine akte, odnosno odredbe određenog zakona ako se pokaže da nisu u skladu sa Ustavom. A Ustavni sud uopće postupak ocjene ustavnosti pojedinih odredbi ovog zakona uopće nije završio i on je naprosto jednostavno rekao sada će se to suspendirati i dok mi ne utvrdimo da li je taj Obiteljski zakon u pojedinim dijelovima u neskladu sa Ustavom lijepo ćemo primjenjivati zakon iz 2003. godine i onda dovesti do potpune pravne konfuzije o tome što se primjenjuje, što se ne primjenjuje, što je sa onim što je rađeno po novom Obiteljskom zakonu. A između ostalog i postavlja se pitanje što je sa svim onim zakonima koje smo mi u međuvremenu donijeli o usklađivanjima pojedinih zakona u skladu sa donesenim Obiteljskim zakonom, o tome se radi a ne da je onaj Obiteljski zakon proglašen protuustavnim. To naprosto nije točno i nemojte to govoriti.
Hvala. Odgovor na repliku potpredsjednik Željko Reiner, izvolite
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa ostaje činjenica da je taj zakon bio sukladan Ustavu, Ustavni sud ga ne bi suspendirao. Prema tome možemo mi sada izvoditi ne znam kakve zaključke ali to je činjenica, dakle to je potpuno neosporna činjenica. A isto tako je činjenica da priča o tome što su se kasnije donosili zakoni koji nisu bili sukladni onome što je trebalo napraviti, oprostite problem toga što su se takvi zakoni donosili. Zašto su se oni nasilno donosili kada se ukazivalo na cijeli niz nesukladnosti? Ja postavljam vrlo opravdano to pitanje koje vam vraćam sada, zbog čega su se oni donosili a ukazivalo se da postoje problemi i ukazivalo se niz puta da postoje nesuglasnosti. Svejedno se silom, većinom donosili su novi zakoni bez obzira, ponavljam još jedanput, na neusuglašenost. Nije li se moglo pričekati, nije li se moglo raščistiti to pa onda ih donijeti a da budu usuglašeni međusobno? To i jest problem ovoga doma jer ovaj dom donosi niz zakona koji su međusobno neusuglašeni i svaki put kad se na to upozori mahne se rukom i izglasuje se i onda naravno nemojte se čuditi da imamo niz neusuglašenih zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Romana Jerković replika, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Reiner, kažete kolegici zar se još nije moglo pričekati, pa vi ste čekali 8 godina, 8 godina i moje pitanje vama isprovocirano vašom raspravom cjelokupnom je sljedeće. Od 2004. godine do 2011. to su dakle dva mandata, imali ste bezbroj prilika da pristupite reformi obiteljskog zakonodavstva, ali to niste učinili i nije mi jasno zašto. I sad vas pitam, recite hrvatskoj javnosti zašto to niste učinili jer bilo vam je savršeno jasno da su promjene nužne. Bilo je jasno da je vama to jasno. Bili ste svjesni da postojeći Obiteljski zakon ne osigurava potpunu zaštitu djece kao ni osoba pod skrbništvom. Bili ste isto tako svjesni da postojeći Obiteljski zakon nije u skladu niti sa međunarodnim standardima. Dakle recite nam zašto niste učinili ama baš ništa da spriječite nepravde koje su se događale, da spriječite nelogičnosti koje su se događale, apsurde. Da li znate da ste na kraju drugog mandata donijeli Strategiju razvoja sustava socijalne skrbi u Republici Hrvatskoj od 2011. do 2016. godine u kojoj priznajete da stanje obiteljsko-pravne zaštite, citiram ovo, djece i odraslih, članova obitelji pod skrbništvom u Republici Hrvatskoj nije zadovoljavajuće i da je reforma nužnost. Drugim riječima, jasno vam je da je žurno bilo potrebno zasukati rukave i donijeti novi Obiteljski zakon u skladu sa vremenom u kojem živimo, u skladu sa vremenom u kojem živimo, u skladu sa potrebama koje to i takvo vrijeme nameće, međutim ne činite ništa. Ja imam svoje viđenje zašto je to tako. Ne činite ništa jer nemate reformski kapacitet za to, ali me zanima da vi kažete zašto je to tako bilo.
Vrijeme kolegice Jerković. Hvala. Odgovor na repliku, potpredsjednik Reiner izvolite.
Hvala lijepa. O kapacitetima nećemo govoriti, ja se ne želim spuštati na tu razinu komunikacije. Međutim, vrlo jasno ću vam odgovoriti zašto. Zakon je donesen 2004. godine. Jedan od problema Hrvatske države, jedan od problema vaše Vlade i vaše većine je taj što zakone mijenja kao džepne maramice, papirnate, što se isti zakoni mijenjaju u roku od 4 do 5 mjeseci, što ste neke zakone mijenjali po 4-5 puta već do sada u svom mandatu. To je problem pravne nesigurnosti. Kad je zakon donesen 2004. godine naravno da je trebalo vremena da se vidi da li taj zakon i u kojim segmentima se treba popraviti. I kad je bila rasprava ovdje u ovom domu, moram vas podsjetiti jer očito ne znate, ne želite se sjetiti, zaboravljate itd., mi smo ukazivali na to da prvo, mislimo da zakon treba poboljšati 2004. godine ali da se on mogao poboljšati, da nije trebalo donositi novi zakon, da se on mogao doraditi i poboljšati, a ne donijeti novi zakon. Dapače, kad smo ukazivali na propuste iz one verzije zakona zalagali smo se kao jedan kompromis, kao želju dobre volje da neka ide u treće čitanje, neka se doradi. Sve ste to odbili. Pa o čemu mi danas pričamo onda? Hvala lijepa.
Hvala. Ingrid Antičević-Marinović replika, izvolite.
Danas kolega trebamo pričati o djeci, a ne o nečijim taštinama i o sukobima. Vi govorite da je ovo katastrofalni zakon, da se Vlada, ministarstvo resorno obračunava s Ustavnim sudom. Struka je rekla, bivši predsjednik Vrhovnog suda kaže javno Ustavni sud, a nije jedini, Ustavni sud si je za pravo uzeo ulogu zakonodavca. Zar mi ovdje ne smijemo braniti osnovnu ulogu, a to je da smo glavno političko i zakonodavno tijelo? Kaže on dalje, zato nema nikakvog ustavnog utemeljenja, zato vam govore ljudi iz samog Ustavnog suda, izrijekom, nema zakonske ustavne odredbe za donošenje ovakve odluke. Vi kažete da je čitav odvjetnica iz struke bio protiv tog zakona. Čitav niz odvjetnica iz struke je bio za, ali se njihov glas ignorira. I sama sam bila odvjetnica 20 godina i to što su roditelji kadri učiniti vlastitoj djeci, to ni neprijatelj ne može najcrnji napraviti neprijatelju. Muž je ispred mene nakon ročišta ubio svoju ženu. Nitko je nije mogao zaštititi, a planirao je i djecu ali se tu nisu našla jer nije bilo po njegovoj volji. Pa imam pravo i sa tog aspekta o tome govoriti. Mi smo imali i ukinuli smo i s ovim dobivamo moderan Obiteljski zakon koji će svim institucijama zapriječiti manipulacijom djece. Vi govorite da je ovo sumrak, a ja vas pitam zašto vi zore nazivate sumrakom, a sumrak zorom. Pa kakva vi to vremena zazivate?
Hvala. Odgovor potpredsjednik Željko Reiner, izvolite.
Hvala lijepa. Dakle naravno po običaju mi nije potpuno jasan vaš duktus razmišljanja jer ne znam na koji način bi ovaj zakon mogao recimo spriječiti da neki zlikovac ubije svoju ženu i djecu. Prema tome, takve prekrasne formulacije koje vi upotrebljavate kao argumente bojim se da su naravno kao i obično potpuno promašeni. Zanimljivo je što ste rekli da glas odvjetnica koje su bile za ovaj zakon se ne čuje. Pa zašto se taj glas ne čuje? Pa one su bile za taj zakon, one imaju vašu potporu. Imaju medije za sobom, imaju vas za sobom. Pa kako se najedanput njihov glas ne čuje, a čuje se glas onih koje su bile protiv tog zakona i koje se ignorira i na koje se čak ni ministarstvo nije odgovorilo, a kamoli uvažilo njihove primjedbe. Prema tome, hajde budimo ozbiljni i upotrijebimo argumente.
Hvala. Tatjana Šimac-Bonačić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine potpredsjedniče Sabora, naravno slažete se na ovoj suspenziji Ustavnog suda cijelog zakona, međutim ja mogu reći da je sada došlo zapravo do pravne konfuzije. Zašto? Zato šta rješenje Ustavnog suda zapravo nije riješeno pitanje pojedinačnih akata, kad pogledate sudske odluke itd. koje su donesene, koje su postale pravomoćne, izvršne na temelju tog zakona, Obiteljskog zakona iz 2014. godine. I sad se postavlja pitanje kako će se izvršiti pravomoćne i ovršne odluke koje su donesene temeljem zakona, a podrazumijevaju se na kontinuirano izvršenje. To se može raditi i o odlukama Centra za socijalnu skrb koje se odnose na nadzor nad izvršavanje roditeljske skrbi itd. Isto tako je upitna pravna snaga presude o razvodu braka, jer kad pogledate sudska odluka je pravomoćna. Međutim, sukladno rješenjem Ustavnog suda sada se sve privremeno obustavlja na izvršenje. Prema tome, da li se može voditi nova parnica obzirom da se već radi o pravomoćnoj odluci. Prema tome, stvarno se radi sada o jednom pravnom kaosu. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor, izvolite potpredsjedniče.
Hvala lijepa. Ako se radi o pravnom kaosu, onda ja moram uzvratiti protupitanjem, a zašto se forsiralo donošenje podzakonskih akata vezanih uz zakon za koji se znalo da je suspendiran. Koja je logika u tome? To je jedna stvar. Međutim, govoreći o pravnom kaosu, hajde jedan primjer ovog prijedloga zakona. Dakle u članku 562. piše da će on stupit na snagu 1. rujna 2015. godine. Kako ovaj zakon ide u dva čitanja, a svi dobro znamo da još imamo svega par dana do ljetnog raspuštanja Sabora molim vas objasnite mi. To neće izazvati onda nikakvi pravni kaos. U ovom prijedlogu zakona piše da će on stupiti na snagu 1.9. a mi znamo da nećemo moći imati drugo čitanje do tog vremena. O čem pričamo? Hvala lijepa.
Ante Babić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Prvo na vas jedna primjedba jer je kolega Grbin zloupotrijebio institut povrede Poslovnika. Obustava primjene Obiteljskog zakona iz 2014. godine nastupila je 16. siječnja 2015., a ministarstvo je već 4. veljače objavilo prvi nacrt novog zakona u 13 radnih dana. Upozoreni … [[Govornik se ne razumije.]] rasprava o tezama itd. koja se nije dogodila. Da je ovo još jedan u nizu zapravo jednih bahatih manipulatorskih marifetluka ove Vlade kolega Reiner govore i ljudi od struke, zapravo sa Katedre za Obiteljsko pravo Pravnog fakulteta, sa same katedre koji kažu: "Donošenje novog Obiteljskog zakona dok traje ocjena ustavnosti lanjskoga predstavlja izvjesnu vrstu nasilja nad strukom, znanošću i demokracijom." Nadalje, citiram: "Prijedlog Obiteljskog zakona 2015. godine već se može smatrati ustavno-pravno neprihvatljivim. Rezultat je to činjenice što se ne poštuju demokratska načela, što se ne poštuje načelo vladavine prava i obezvređuje struku, Ustavni sud i praksu. On s dubokom mijenja mnoge obiteljske odnose, uništava ustaljenu sudsku praksu i dosadašnje znanje sudaca, odvjetnika, djelatnika socijalne skrbi i običnih građana, pa je zbog toga preskup i nedopustiv eksperiment u kojem će najviše stradati djeca." Zar treba nešto više reći o ovom prijedlogu Obiteljskog zakona? Mislim da ne.
Hvala. Prije nego što vam dam riječ dozvolite kolega Babić. Kolega Grbin je sukladno Poslovniku digao pločicu. Ja sam mu dozvolio da kaže o čemu se radi. Međutim, sada ste vi u svojoj izjavi povrijedili članak 238. Poslovnika. Niti danas, niti prethodnih, niti bilo kojoj sjednici nisam čuo bahat i marifetluk i optužili ste nas ovdje, vjerojatno niste mislili na neke. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Da, da, da. Ali to točno, znači povrijedili ste članak 238. Poslovnika. Nemojmo to raditi! Mislim da nije niti tema, nije niti vrijeme, a nisam evo da budem iskren do sada vas nisam čuo u takvoj interpretaciji. Ja vas molim držimo se Poslovnika. Odgovor potpredsjednik Reiner, izvolite.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] [[Upadica Batinić: Potpredsjedniče mikrofon.]] Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Činjenica je koju ste vi spomenuli neoboriva, a to je da je cijeli niz vrhunskih pravnih autoriteta imao ozbiljne primjedbe na taj zakon. One su potpuno ignorirane, sve one su potpuno ignorirane. I napisano je dakle od strane ministarstva da su pojedine odredbe Obiteljskog zakona pojedinim adresatima zakona u nekim dijelovima eventualno nedovoljno jasne, te u tom smislu postoji prostor da se manjim jezičnim izričajnim doradama u predmetnom tekstu zakona otklone dvojbe i nejasnoće koje su se pojavile u njegovom tumačenju. To je bio odgovor ministarstva nizu vrhunskih pravnih stručnjaka iz Obiteljskog prava koji su stavljali svoje opravdane primjedbe. Vjerojatno se smatra te sve osobe nedoraslima. To su osobe što fizičke, što pravne koje su osporavale Obiteljski zakon iz 2014. Niz profesora sa katedre Obiteljskog prava ne samo u Zagrebu nego i u Rijeci i u Splitu koji su se složili s brojnim tezama osporavatelja, razni savjetnici, suci Ustavnog suda koji su zaključili da je pravna sigurnost toliko ugrožena da treba suspendirati Obiteljski zakon iz 2014. u cijelosti. Dakle, svi su oni valjda bili potpuno u krivu ili potpuno neinformirani ili potpuno nesposobni ili potpuno nedorasli tome da svojim primjedbama pokušaju intervenirati u ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala. Đurđica Sumrak, replika. Izvolite.
Hvala vam lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Reiner, potpredsjedniče Hrvatskog sabora, ukazivali ste i ukazujete na probleme. I mi želimo isto to reći, ono što nas smeta jest i ono što ste i vi rekli to nepoštivanje Ustavnog suda i ponižavanje Ustavnog suda u RH. Ali evo ga i gospođa pomoćnica kad je u svom obraćanju, a govorili ste o tome, rekla da je bilo samo 10 tužbi za razvod braka. Ali negdje do 26. veljače samo sa 3 suda uvaženi kolega Reiner je zaprimljeno 67 tužbi za razvod braka, 12 je kao odbačeno a znate zbog čega? Jer je takva zavrzlama nastala da više nisu ni suci znali na koji način da postupe pa su onda to jel'da suspendirali. Dakle, 67 na tri općinska suda mala. E sad, za primjenu ovog Obiteljskog zakona o kojem cijelo vrijeme govori gospođa pomoćnica jasno je da nisu osigurani uvjeti. I na to jasno upućuje struka. I socijalni radnici i psiholozi i svi oni koji su uključeni ne samo u rad sa djecom nego i u rad sa odraslima. Jer nije dovoljno biti samo diplomirani pravnik i položiti pravosudni ispit da bi bio skrbnik jel' tako. Vi ste rekli da ima 8 skrbnika i dosad imamo 800 slučajeva. Po ovom zakonu svaki ovaj skrbnik treba posebno razgovarati sa djetetom. Pa mene sad zanima da li, akademiče Reiner, nemoguće je da osam skrbnika posebno svaki razgovara sa 800 djece, mahom se radi o djeci sa psihološkim problemima
Hvala, vrijeme vam je kolegice Sumrak isteklo. Vjerujem da je potpredsjednik Reiner shvatio repliku. Izvolite potpredsjedniče, odgovor.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa uvažena kolegice Sumrak naravno da je to jedan od problema s kojim se suočavamo kad pokušavamo sagledati sve dimenzije ovog zakona, ovog prijedloga zakona i moguće posljedice. Recimo da u ovom času postoji novac za to. Kako se to može i kojom brzinom ostvariti? Kako, da li postoje na tržištu takvi kadrovi, da li se oni mogu uistinu u par mjeseci zaposliti, itd., itd. Međutim, ono što mi se čini važno ste spomenuli u početku vaše replike a to treba naglasiti. Pitanje da se donošenjem ovog novog Obiteljskog zakona zapravo može osujetiti i ako ga donesemo osujetit ćemo da Ustavni sud meritorno dovrši postupak ocjene ustavnosti Obiteljskog zakona iz 2014. godine. I to treba svakako jasno reći, rekle su to i kolegice iz pozicije samo na drugi način malo. Ali da, ja se s vama slažem, i slažem se i sa kolegicama koje su prethodno u negativnom kontekstu neke moje izjave komentirale, da. Međutim, i vi morate biti svjesni, a i jeste svjesni jer ste tako rekli, da ako bi se ovakav zakon izglasovao time bi se prekinula, osujetila procedura Ustavnog suda. I gdje bismo tek onda bili? Hvala lijepa.
Hvala. Sunčana Glavak, replika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Reiner ovaj zakon koji je pred nama ja bih nazvala još jednim u nizu metoda pokušaja i pogrešaka ili eksperimenata koji se stalno i stalno ponavlja i dolazi nam od strane Vlade. Ovaj zakon je tako moderan da ga zapravo nitko u praksi neće moći provoditi. On je toliko moderan da evo ljudi ga čak odvjetnici i stručnjaci koji moraju s njim raditi kažu da oni eto nisu toliko moderni koliko je moderan ovaj zakon. Što želim reći? Dakle, dosta je bilo eksperimenata sa zakonima koji nam dolaze od strane SDP-a i partnera. I kada dolaze tada ih sama Vlada sa ne znam koliko amandmana pokušava popraviti. Ovaj čak nije bio ni takav. U gotovo 4 godine jedini proizvod koji je izašao iz ovog ministarstva jest ovaj i on je apsolutno proglašen neupotrebljivim. Kolega Reiner mislim da bi bilo puno pametnije da je ovo ministarstvo svoje snage usmjerilo primjerice u pronatalitetnu politiku pa tako ne bismo svjedočili tome da je samo prošle godine primjerice preko 11 tisuća bilo više umrlih u našoj zemlji nego rođenih, da se urušava demografska slika Hrvatske, da odumiru naša sela, da imamo sve više problema, umjesto da se ovo ministarstvo tome posvetilo išlo se u eksperiment da si valjda ministrica Opačić napiše 562 članaka zakona a nije bitno što ih apsolutno nitko neće moći provoditi.
Hvala. Odgovor, potpredsjedniče Reiner izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa uvažena kolegice Glavak sasvim sigurno se moram složiti sa ovim drugim dijelom vašeg izlaganja da je prvenstvena zadaća svih nas, a naravno posebice ovog ministarstva djelovati u smislu sprečavanja bijele kuge koja uistinu vlada Hrvatskom i možemo mi kako god željeli to ignorirati, a očito se ignorira, ali to je jedna realnost i tu bi itekako bilo posla upravo za ovo ministarstvo. Međutim, kad govorimo o ovom zakonu ja bih volio biti konstruktivan i bez obzira što mislim da je on izrazito loš zakon mogao bi se vjerojatno popraviti, ali sigurno ne tako da se izmjene par riječi u njemu i to se javno deklarira da su napravljene neke manje kozmetske promjene, nego bi taj zakon trebalo ozbiljno, konceptualno promijeniti. I nije problem ovog zakona par izričaja i par rečenica, problem ovoga zakona je konfuznost s jedne strane, s druge strane prednormiranost, nekih podnormiranost, odredbe koje se ponavljaju, neke odredbe koje su kontradiktorne jedna drugoj i to će dovesti ako se taj zakon takav usvoji da on bude neprimjenjiv u praksi i naravno da izazove neusporedivo veće probleme nego što ih imamo sada. Hvala lijepa.
Hvala i vama Za riječ se javila zamjenica ministrice u ime Vlade. Izvolite.
Pa evo nekoliko, hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, evo nekoliko stvari po redu. Mislim da ću dobro obuhvatiti. Što se tiče reakcije uvaženog zastupnika Grbin na temu trajanja javne rasprave. Zastupnik je bio u pravu sa informacijom koju je ovdje dao, no međutim to je vrlo lako provjerivo i mene čudi da to ovdje već dosada nije se provjerilo u ovom klupama. Naime, u prilogu zakona je dokument, dokument izvješća o savjetovanju sa zainteresiranom javnošću, upravo je priložen iz razloga što to zastupnici od nas traže da bi ga mogli pročitati. Prema tome, nije to bila nikakva velika filozofija iz koje se utvrdilo i koliko je trajalo savjetovanje. Što se tiče lišavanja poslovne sposobnosti u cijelosti, odnosno primjedbe da je vještačenje za utvrđivanje preostale poslovne sposobnosti vrlo skupo. Da vrlo je skupo i zbog toga smo planirali sredstava u narednih 5 godina ne možemo, nemamo financijskih kapaciteta sabiti to u jednu godinu, no bez vještačenja je nemoguće utvrditi preostali dio poslovne sposobnosti. Ali ono što je posebno bitno tu istaknuti u ožujku ove godine pred Odborom za prava osoba s invaliditetom UN-a u Ženevi branila je naša delegacija izvješće o provedbi Konvencije o pravima osoba s invaliditetom u RH. Vidite ta odredba i ta namjera su posebno pohvaljene od strane odbora. Da svjesni smo da zaštita ljudskih prava i zaštita prava osoba s invaliditetom košta ali to su stvari, naprijed se naprosto mora ići. I u nekoliko navrata od strane raznih zastupnika ovdje je izgovoreno da se ovdje radi o kozmetičkim izmjenama. Da i ja sam rekla radi se o malim izmjenama, radi se o nomotehničkim izričajnim izmjenama, ispravljanu grešaka, ako baš hoćete i radi se o kozmetičkim izmjenama kako ste vi rekli, ali više nije ni trebalo. Strukturno da o kozmičkim izmjenama, po institutima koje nosi ali više nije ni trebalo. Jer da smo mislili da zakon ne valja ni 2014.u proceduru ne bi puštali. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Replika potpredsjednik Željko Reiner. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa uvažena zamjenice ministra, u tome jest problem, sami ste rekli napravili ste par manjih izmjena jer ste uvjereni da je taj zakon savršen. I niste htjeli slušati niti javnost, niti stručnjake, niti saborske zastupnike i ustrajali ste u tome i to je ono što smo samo pokušali učiniti bjelodani. A kad kažete da piše o tome kako je kao u privitku o datumima, o tome ne piše ništa. U privitku nema toga vezano uz datume, a oni datumi koje sam ja rekao su apsolutno točni. To što vi pokazujete nije ono o čemu mi govorimo. Hvala lijepo.
Hvala. Molim vas. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba Hrvatskih laburista stranke rada Nansi Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovana zamjenice sa suradnicom, kolegice i kolege. Ja mogu reći da sam uistinu vrlo, vrlo tužna kad slušam ovakvo prepucavanje a radi se o jednom izuzetno važnom, ja bih se usudila reći možda najvažnijem zakonu za svakako od nas jer se tiče svakoga od nas, od našeg rođenja pa do smrti jer smo u jednom trenutku dijete, u jednom trenutku smo roditelj i kroz taj Obiteljski zakon uistinu dođemo u trenutku svatko od nas da tako kažem njegovi korisnici i moramo ga razumjet. Dogodio se pravni kaos i to je činjenica. Dakle kada je Ustavni sud suspendirao Obiteljski zakon 2014.nastao je uistinu pravni kaos i dio stvari koje su se riješile po zakonu iz 2014.ostalo je negdje u zraku i sad više nitko ne zna što je i kako je. Međutim, odgovor zašto je pravni kaos nastao trebao nalazit, tražit daleko prije. Ja ću samo podsjetit, kada smo u ovom domu raspravljali o tom famoznom Obiteljskom zakonu 2014. godine onda je bila u maloj vijećnici tematska sjednica četiri radna tijela Sabora gdje je bilo uistinu i socijalnih radnika, i odvjetnika, i profesora, i liječnika, dakle bilo je svih mogućih profila stručnjaka tada na toj javnoj raspravi odnosno na tom okruglom stolu, satima se razgovaralo o tom novom Obiteljskom zakonu i ono što je bilo interesantno struka je ukazivala na propuste i na probleme između prvog i drugog čitanja zakona. Davali su jasne i konkretne prijedloge kako zakon poboljšati i nitko nije bio protiv toga u tom trenutku da se taj zakon uistinu i donese jer je taj zakon bio bolji koji smo imali u primjeni 2003.upravo zbog zaštite djece i osoba pod skrbništvom. Svi smo se složili da je zakon nužan, da je zakon potreban, da su izmjene potrebne, ali u trenutku kada je struka konkretno i dobro upozoravala i davala svoje prijedloge, ministrica se razljutila na sve koji su se usudili reći bilo kakav prijedlog van onoga što je bilo u zakonu i prozvala svih da neka izvolimo naučiti čitat lektiru. I to je izazvalo u toj struci kod tih ljudi jedno jako, jako veliko razočaranje i jednu jako veliku averziju. I sada kada razgovaramo o ovom prijedlogu zakona dolazimo u situaciju da s jedne strane imamo profesora prava koji su sa strane ljevice, a s druge strane imamo profesore prava koji su sa strane desnice i sada se mi borimo koji profesor prava ima veće pravo i više je u pravu što se tiče Obiteljskog zakona i mišljenje profesora tog istog prava ne uvažavamo. Ali ako štitimo djecu onda moramo shvatiti da svi ti profesori prava našu djecu koji su na tim njihovim fakultetima uče tom istom pravu i da ne gledamo sada ako je profesor prava ukazao na određene pravne propuste u prijedlogu zakona da li je on lijevi ili je desni. Taj profesor ima svoj kredibilitet, on radi na određenom fakultetu i uči našu djecu. I ukoliko smatramo da taj profesor nije kompetentan onda prvu stvar koju za zaštitu djece moramo napraviti, moramo tog profesora maknuti sa te katedre obiteljskog prava jer inače će učiti sve dalje krivo. Dakle od tuda kreće taj pravni kaos. Ono što mene sada zabrinjava jeste ove javne rasprave. Dakle kolega Reiner podatke da je bila i to piše u medijima, a ako to nije točno onda ja vas zamjenice ministrice molim da ovdje to opovrgnete. Dakle i što se tiče javne rasprave i što se tiče propusta u ovom dijelu da nije otvorena najprije javna rasprava o tezama, a onda javna o rasprava o nacrtu zakona, pa se najprije otvorila javna rasprava, pa je nakon upozorenja ta javna rasprava zatvorena, pa se na brzinu otvorila paralelna rasprava o tezama i paralelna rasprava o nacrtu prijedloga zakona, što nije dobro, dakle nije dobro jer najprije morate vi kao zakonodavac predlagatelj zakona dobiti određene teze javnosti, to je demokracija da onda možete te teze implementirati u taj vaš prijedlog zakona. Sljedeće što me jako zabrinjava, danas smo ovdje na prijašnjoj raspravi razmišljali o tome da li je kriva Državna revizija u donošenju nekakvih svojih odluka ili je kriv netko drugi, sada raspravljamo o tome i vi zamjenice napadate Ustavni sud da je suspendirao prijedlog zakona, sada nam onda ne valja niti Ustavni sud. Treće, u primjedbama koje ste dobili, dobili ste 14 čini mi se primjedbi pravobraniteljice za djecu na ovaj prijedlog zakona, nijedna nije usvojena. Onda si ja postavljam pitanje, što će nam onda ni ta pravobraniteljica za djecu ako te njezine primjedbe ili žena ne zna ili nije sposobna ili šta onda nam treba ta pravobraniteljica onda ili nam ne treba. Primjedbe pravobraniteljice za ravnopravnost spolova niti tako niste prihvatili. Ne znam sada točno podatak, mislim da imam možda negdje i zapisano, 76 prijedloga djelatnika centara za socijalnu skrb i opet ništa nije prihvaćeno da se stavi u zakon. Ja sada govorim sa zamjenicom, to je ono što piše u medijima, ako to nije točno neka izvoli demantirati, neka tu u ovom Hrvatskom saboru konačno kaže što je istina ili što nije istina jer zbunjujemo ljude, zbunjujemo javnost i onda na kraju svi si postavljamo pitanje što ne valja i što je išlo krivo. Dakle, pravne eksperte ne slušamo, odvjetnike ne slušamo, djelatnike centara za socijalnu skrb ne slušamo, suce ne slušamo, pravobranitelje ne slušamo. Jeste jedno ozračje da je ministarstvo sve donijelo u 2, 3 dana evo zakon koji ima 562 članka donesen u 3 dana što implicira na to da se uopće nije slušala javnost. Ali ono što mene sada najviše interesira u svemu tome i to nisam pravnik molila bi da mi to objasnite, dakle Ustavni sud je suspendirao Obiteljski zakon 2014., ali rješenje o tome nije proglasio zakon protuustavnim, dakle rješenje još uvijek čekamo jel tako. Sada donosimo novi zakon koji je skoro identičan tom zakonu koga je sud suspendirao sa malim nekakvim sitnim izmjenama. Izglasat ćemo taj zakon i već imamo spremne istu ovu garnituru koja je dala ustavnost na Ustavni sud ocjenu ustavnosti Obiteljskog zakona 2014.svi stoje u pripravnosti da daju isti zahtjev za ocjenu ustavnosti ovog Obiteljskog zakona 2015. Što će se onda dogoditi ako je taj zakon isti, ako sada imamo takav pravni kaos, a imamo ga, da li je nama sada nužno ovaj zakon donositi po hitnom postupku dok ne dobijemo odluku Ustavnog suda da vidimo šta je to, ako jeste nešto protuustavno, u onom zakonu? Ukoliko nije protuustavno onda po meni bi taj Ustavni sud suspenziju trebao ukinuti, a onaj zakon vratiti na snagu. Sada ćemo imati dva ista zakona, jedan suspendiran, drugog istog, identičnog skoro donosimo i tu će tek nastati veliki, veliki problemi. Brzamo, mislim da previše brzamo, mislim da nešto radimo, radimo baš onako, jer kao da nešto moramo. Ja bih vas zamjenice molila samo da mi odgovorite na pitanje zbog čega je nama sada donošenje ovog zakona toliko hitno ako možemo primjenjivati zakon kako je rekao Ustav sud 2003.? Da li imamo kakvu informaciju kada će Ustavni sud donijeti konačnu odluku o ustavnosti ovog zakona iz 2014. Plašim se da će nam se dogoditi isto i da ćemo za vrlo, vrlo kratko vrijeme doći u istu situaciju i da ćemo ovaj zakon koji imamo sada morati drastično mijenjati ukoliko Ustavni sud ocijeni da taj zakon ima puno, puno elementa koji su protuustavni. To je on što me, što me najiskrenije plaši. Što se tiče zakona i danas smo imali na Odboru za zdravstvo, dobili ste amandmane i ja vas uistinu molim da ih evo do drugog čitanja ozbiljno razmotrite, neću ih sada ponavljati, oni su itekako važni, da ih ozbiljno razmotrite, da uzmete u obzir da provedba ovakvog zakona, dakle da uzmete u obzir sve one situacije koje se na terenu uistinu dešavaju. Jer ono što je rekla i kolegica Antičević-Marinović prije to su izuzetno teške situacije, vrlo, vrlo teško je zakonom obuhvatiti sve one situacije koje se na sudovima, u centrima za socijalnu skrb, kod miritelja, u odvjetničkim uredima ili bilo gdje drugdje dešavaju. Ono što moramo mislim posvetiti posebnu pažnju jest uistinu u tome da zaštitimo djecu, da čim manje imaju trauma od tih rasprava, nasilja u obitelji i svega ostalog. Ali mislim da ovi amandmani koje ste danas dobili, mislim da ih ima 20 i nešto idu svi na tragu toga da se uistinu oni problemi koji se u praksi dešavaju govore o njima ljudi koji se svakodnevno s njima suočavaju. Evo molim vas, još jedanput apeliram da ih ozbiljno razmotrite u obzir i pokušate mi odgovoriti stvarno na ove moje osobne nedoumice koje imam jer evo plašim se da će kaos što se tiče primjene Obiteljskog zakona tek nastati, da je ovo uistinu samo vrh sante leda koja nam prijeti. Nemojmo biti inatljivi, nemojmo biti tvrdi, slušajmo se, slušajmo struku. Zakonodavac ima pravo donijeti, ima viziju, ima cilj s time se slažem. Ali upravo da izbjegnemo ovakve situacije, da izbjegnemo nekakve osobne konflikte, evo da čujemo jedni druge i da zakoni koje donosimo uistinu budu na tragu toga, na tragu dobroga za čovjeka i na tragu da se mogu provoditi i jednostavno a ne da filozofiramo što u određenom članku piše i na koji način taj određeni članak, odnosno taj određeni zakon implementira. I ono što još zaključno što u javnosti izaziva jako veliki bijes jeste to što niste objavili imena ljudi koji su vam na ovom drugom zakonu radili a to znate da ste po Zakonu o javnom informiranju isto tako dužni. Prema tome, to jeste ta neka inatljivost koja ne dovodi, ne vodi dobrome. Objavite te ljude koji su radili ovaj zakon, Obiteljski zakon 2015. mislim da to nije nešto strašno i da nije nešto teško i mislim da ćemo i tu, odnosno da hoće se i tu smiriti određeni dio nekakvim negativnih tenzija. Treba razgovarati, treba biti otvoren a vi u Ministarstvu socijalne politike i mladih u tako izuzetno zahtjevnom i ozbiljnom i teškom resoru morate otvoreni i transparentni biti tim više. Hvala vam lijepa.
Hvala. Prije nego pređemo na replike, vjerojatno ste predvidjeli kolegice Tireli, ovo je prvo čitanje zakona, jer ste u jednom trenutku rekli po hitnom postupku. Pa reko, dužan sam dati pojašnjenje. A postoji poslovnička mogućnost i tri čitanja tako da vjerujem da će se. Prva replika Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Vi ste kolegice u dobrom dijelu, pogotovo ondje gdje dajete svoju opću sliku i kako bi takav prijedlog zakona koji prije svega ima za interes djece koji je na prvom mjestu i tu se s vama mogu složiti. Međutim, ne slažem se s vama kada kažete evo, kada se obraćate gospođi zamjenici pa kažete evo vi ste napali Ustavni sud. Ne, to ste nam rekli na samom početku, ne kolegice, ja vjerujem da vam je to izletjelo. Ustavni sud je napao Hrvatski sabor, Ustavni sud je napao Vladu i Ustavni sud je napao resorno ministarstvo. I svi smo ovdje ovlašteni i dužni braniti našu ulogu zakonodavca. Da je Ustavni sud našao da je bilo koja odredba ili zakon protuustavan neka ga odmah ukine. To nije do dana današnjega učinjeno nego ga je suspendirao protuustavno i protuzakonito. To se nikada do sada nije dogodilo. To su rekli mnogi stručnjaci. Kada kažete ne uvažavamo, ne uvažava se struka. Taj suspendirani Obiteljski zakon, na njemu je radila prof.dr. Ivana Milas, sadašnja pravobraniteljica za djecu koja je doktorirala upravo iz znanstvene grane obiteljskog prava. Radila je profesorica Branka Rešetar, također. Čitav niz isto odvjetnica koje su tome pripomagali. I svi su oni nestručnjaci po HDZ-u jer ne pušu u njihove diple. Jer ako je do Ustavnog suda onda je pravda njihova, tako oni razmišljaju i tako oni drže i ponižavaju oni dodatno Ustavni sud. I očekuju od njega. Oni očito očekuju od njega nekakve usluge s obzirom kako su birali ustavne suce. I to je sramotno kako se HDZ ponaša, ali to ne opravdava Ustavni sud da je donio ovakvu odluku za koju je Krunoslav Olujić i mnoga stručna javnost bez presedana, da je takva odluka bez presedana i sramotna.
Hvala. Imamo povredu Poslovnika, Đurđica Sumrak izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Članak 238. Mislila sam da ćete vi osobno kao potpredsjednik ovog Hrvatskog sabora upozoriti zastupnicu Antičević da ovakvim napadom na Ustavni sud usuđuje se ja bih rekla rušiti i ustavni poredak Republike Hrvatske. Nezapamćeno je da u Hrvatskom saboru jedan od zastupnika radi ovakav verbalni napad na Ustavni sud. Nezapamćeno. Ja vas molim …
Kolegice Sumrak, ja vas moram prekinuti… … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas bez dobacivanja.
Pa meni je isto drago jer ja poštujem ovu Hrvatsku Republiku u kojoj živim. Ako vi ne poštujete… … [[Upadica se ne razumije.]] Radim i živim, da.
Kolegice molim vas.
I poštujem instituciju Hrvatskog sabora, a onda i Ustavnog suda.
Kolegice Sumrak, povrede Poslovnika nije bilo. Ne poštivati odluku Ustavnog suda je jedna kategorija… … [[Upadica se ne razumije.]] Dozvolite, kad ja govorim strpite se i saslušajte. Dovoditi ne postupati prema odluci Ustavnog suda ili zakonodavca, to je protuustavno, a iznijeti svoje mišljenje o Ustavnom sudu zašto bi to bilo zabranjeno. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas. Ja velim da nije bilo povrede Poslovnika. Vi ukoliko niste zadovoljni imate poslovničku mogućnost. Da li ćete je iskoristiti? … [[Upadica se ne razumije.]] Hoćete. Ja molim da uđe u zapisnik. Nastavljamo sa replikama. Tatjana Šimac-Bonačić. Pardon, ispričavam se, odgovor.
Evo zahvaljujem. Ma vrlo kratko dakle, kad ovako razgovaramo o Ustavnom sudu i svemu ovome što nam se dešava mislim da imamo puno veći problem nego što nam je problem Obiteljskog zakona. Dakle evo, iz dana u dan nam se otvaraju neki novi problemi i sumnjamo u svih, sumnjamo u sve i institucije jednostavno više kao da nitko ne radi svoj posao, sve smo nekako obojali. Što se tiče radne skupine koja je radila na zakonu, ja sam zamjenici spomenula radnu skupinu vezano za ovaj Obiteljski zakon 2015., dakle radnu skupinu 2014. znamo ali kažem da ima dosta nezadovoljstva vezano za neznanje o tome tko je bio u radnoj skupini za ovaj zakon 2015. A kada govorimo o pravobraniteljici, sadašnjoj pravobraniteljici za djecu, dakle na prijašnji zakon 2014. bivša pravobraniteljica za djecu čini mi se da je dala 84 amandmana ako se ne varam ili 81, tu negdje, da bi ih nova pravobraniteljica za djecu koja je došla, sve povukla pa nije bio nijedan amandman, a da ona sada od zakona 2014. do ovog 2015. dođe u situaciju da je samo bude, dakle jeste pravobraniteljica za djecu i ona je dala 14 amandmana na ovaj Obiteljski zakon 2015., dakle i nijedan nije usvojen. Upozoravam na to, imamo ovdje u Saboru izvješće pravobraniteljica. Svake godine daju preporuke, pišu šta se mora i šta se treba. Ukoliko uistinu želimo ta pravobraniteljstva shvatit ozbiljno i kao nezavisna tijela koja mogu kontrolirat i ukazivat na propuste koje imamo i te njihove preporuke ispoštivat, ja uistinu evo ne vidim razloga zašto mišljenje odnosno prijedlog pravobraniteljice za djecu 14 prijedloga, od 14 prijedloga niti jedan nije usvojen.
Hvala. Sljedeća replika, Tatjana Šimac-Bonačić izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Nansi, konstatirali ste ono što je istina, a to je da je ovaj 2014. godine zakon koji je donesen da je zapravo bio veća zaštita djece što je naravno cilj ove Vlade odnosno ovoga zakona, a isto tako osoba pod skrbništvom. Također ste rekli da ste vrlo tužni kad slušate prepucavanja što smo naravno svi mi. Isto tako ste rekli vašu opservaciju što je ministrica rekla na onoj tribini odnosno javnoj raspravi koju smo imali u Hrvatskom saboru. Ja ću vam sada pročitati nešto što sam našla na portalu od jedne čitateljke, gledateljke televizije. Gledam sinoć diskusiju o novom Obiteljskom zakonu kog je suspendirao Ustavni sud. Niti sam pravnica, niti sam u osobnim problemima trebala pomoć zakona, ali imam zdrav razum, imam i oči, ono što sam sinoć vidjela bila su dva tabora teško posvađanih ljudi napuhanih taština koji su skakali jedno drugima u riječ, za vrat i nadglasavali se. Zakoni se pišu za ljude i morali bi biti po ljudskoj mjeri da pomognu. Čemu zakon ako je neprovediv? Ako je dobar kakve su mu šanse, ako je profesorica koja je dosad uređivala te zakone odmah rekla da će upotrijebiti sav svoj utjecaj da ga ruši zato jer ovaj put nije pozvana u tim. Pa gdje u svemu tome ljudi čiji životi ovise o tom zakonu, gdje su djeca, gdje su pametna, humana i djelotvorna rješenja. Zar ćemo zauvijek spoticati se na te odvratne osobne interese, zar ljudske sudbine nisu nimalo važne, zar je baš uvijek i u svemu važan tko je član ili simpatizer neke političke stranke. Ovako građani misle. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor kolegice Tireli.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa evo kolegice Šimac-Bonačić slažem se, vi i ja i mislim svatko onaj tko želi dobro da se slaže sa mišljenjem gledateljice ili čitateljice, ne znam što ste rekla, ono što jeste, što cijelo vrijeme ja pokušavam podcrtat, zakoni uistinu ako nešto moraju bit onda moraju bit provedivi, moraju biti životni i moraju bit u korist čovjeka jer svaki zakon koga donesemo u ovom Saboru nekoga uistinu se tiče i utječe na nečiju sudbinu. I kao saborski zastupnici imamo tu odgovornost da donosimo zakone uistinu za dobrobit i po mjeri hrvatskih građana. Sve ovo što se dešava, ovakva retorika koju imamo gdje stvarno cijelo vrijeme se nadmudrujemo tko je jači, tko jeste u timu, tko nije u timu, ako jesam u timu onda sam dobar, ako nisam u timu onda nisam dobar pa ću sve napravit da nešto rušim i spomenula sam i te profesore obiteljskog prava i njihova obaveza i njihova dužnost bila bi da uvijek sugeriraju i uvijek predlažu samo zato da budu zakoni najbolji što mogu bit iz svog vlastitog znanja i mislim da bi tek onda stekli onu reputaciju koju moraju steći, a ne ovako da rušimo zakone samo zato što ih je donio netko drugi. Dakle, argumentima, činjenicama da. Ali ovako zbog nekakvih političkih boja mislim da je ne samo opasno, nego vrlo, vrlo razočaravajuće za svakoga tko sluša i tko to gleda.
Hvala. Đurđica Sumrak, replika. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Tireli potpisujem vašu raspravu. Slažem se da i kad se ovako argumentirano raspravlja žalosno je da se s druge strane dobiju neargumentirani i silom neki argumenti. I mi se ovdje u klubu HDZ-a i u našoj raspravi složili smo se da zakon iz 2003. kao i prijašnji iz '98., pa sedamdeset i neke godine trebalo je mijenjati. Na primjer Zakon iz '98. je revolucionaran zakon bio obiteljski. I slažemo se da je i zakon iz 2003. Ali se ono s čim se mi ne slažemo jest način na koji se to radi, jest to da se ne poštiva struka. Ja se ne mogu pouzdati samo u jednog bivšeg profesora, samo jednog mišljenja. Želim čuti više mišljenja, a ono što najviše želim čuti jest struka. I ono što ste i vi govorili jest to ako se ne uvažavaju mišljenja i prijedlozi pravobraniteljica, pa šta to znači ona? Zar je taj ego tako velik, tako snažan da ćemo sve pred sobom prerušiti, da ćemo reći možemo sve učiniti bez obzira što drugi govore, pa do te mjere zaista ono što je uvredljivo, a najmanje očekivano od bivše ministrice da vrijeđa ustavni poredak, evo do te mjere.
Hvala. Odgovor izvolite kolegice Tireli.
Da, dakle nije, ja nikad ne gledam ono osobno sad kad kažete struka. Za mene je struka i profesor Obiteljskog prava i onaj službenik u Centru za socijalnu skrb i suci, dakle na sudovima i odvjetnici koji se bave, kojima je uža specijalnost Obiteljsko pravo. Dakle, to je za mene netko tko zna jer je Obiteljski zakon se svakodnevno dešava. Svaki dan se ljudi rastavljaju, svaki dan djeca ostaju bez roditelja, svaki dan netko ostavlja tu istu djecu, svaki dan netko djecu posvaja, svaki dan se ljudi žene. Dakle, to je ono što sam rekla da se taj Obiteljski zakon uistinu odnosi na svakoga i zato je nužno i zato je potrebno imati kvalitetne javne rasprave, dakle otvorene da ministarstvo ima, da poštuje te rokove, da poštuje tu demokratsku proceduru i da svatko tko je zainteresiran za taj Obiteljski zakon, tko misli da može i da zna da da svoj prijedlog, da da svoju sugestiju i da onda ministarstvo transparentno i kvalitetno odgovori zašto nečiji prijedlog nije prihvatio ili zašto ga je prihvatio, dakle ili prihvaća se. A onda je na nama i dakle ne samo nama saborskim zastupnicima nego na svima da vide tko je to predložio nešto i zašto je ministarstvo argumentirano nešto odbilo. Tek onda mi možemo vidjeti sliku da li je nešto, onu realnu sliku da li je u pravu ministarstvo ili je u pravu taj netko tko je predlagao nešto a ministarstvo je tu evo odlučilo da to jednostavno neće prihvatiti. Dakle, ukoliko nema transparentnosti onda nam se dešavaju ovakve stvari gdje onda davamo prostor čistomu marketingu osobnosti pojedinih ljudi obojanih u stranačke boje i onda se borimo tko je jači i tko je moćniji preko medija.
Hvala. Gordana Sobol, replika. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice Tireli, pa ja moram kazati da u dijelu u kojem ste vi i zabrinuti i razočarani zbog tog nekakvog prepucavanja, neslaganja unutar struka, udruga, pojedinaca, ovih ili onih, svrstavanje. Ja se slažem svrstavanje na jednu ili na drugu stranu, da to definitivno šteti ne samo ovom zakonu nego i raspravi o bilo kojem drugom zakonu. Međutim, obzirom da ste spominjala primjedbe, dakle mnogobrojne primjedbe koje imaju, ja ću se sad ograničiti na naša pravobraniteljstva, odnosno na udruge. Ja bih htjela sve nas podsjetiti. Sva recimo pravobraniteljica za djecu, sva dosadašnja izvješća svih pravobraniteljica za djecu ukazivali su na nedostatke u obiteljskom zakonodavstvu i ukazivali su na potrebu donošenja instituta unutar Obiteljskog zakona upravo onih koje je propisao, donio Obiteljski zakon onaj prošli koji se u biti donose i propisuju i u ovom Obiteljskom zakonu. Ima malo vremena da ih sad sve nabrajam. Mislim da je i pravobraniteljica za djecu prilikom svog zadnjeg izvješća također to ponovila, odnosno sve se to može iščitati iz njih, a posebno je upozorila na štetnost donošenja odluke Ustavnog suda i posljedica koje to ima na, prvenstveno dakle kategoriju građana. To su djeca o kojima ona posebno skrbi. Kad govorimo o pravobraniteljici za osobe sa invaliditetom ja iz Izvješća Odbora za zdravstvo vidim da je ona zadovoljna sa dijelom primjedbi koje jesu uključene u sada ovaj novi prijedlog, odnosno da jedan dio se još uvijek može dogovoriti, a što se tiče udruga prvenstveno autonomne ženske kuće ja sam sad vidjela te primjedbe i moram kazati da sam ovako iznenađena zato što se ovoga puta za razliku od onog prošlog kada su imale primjedbe i koje smo usvojile predlaže nešto potpuno novo [[Upadica Batinić: Hvala.]] da se dijelovi Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji prebace u Obiteljski zakon. O tome do sada govora apsolutno nije bilo.
Odgovor kolegice Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovana kolegice Sobol mi se slažemo u velikom dijelu stvari. Dakle, ono nisam mislila da sad sve što netko predloži treba usvojiti, daleko od toga, tu upravo i leži odgovornost ministarstva odnosno predlagatelja zakona da ocjeni što jeste dobro, što nije dobro. Ono na što ja cijelo vrijeme upozoravam jeste način na koji se dakle išlo u sve ovo što se išlo sa drugim prijedlogom zakona da nije dobar. Dakle, kad govorimo da u javnosti piše paralelno ovo, paralelno ono, da ne piše dosta kvalitetno i dosta jasno dakle otvorena rasprava, paralelno i rasprava o tezama, da ne piše dovoljno jasno i transparentno koji su amandmani odbijeni i zbog čega su odbijeni to izaziva kod ljudi onda jedan ja bih rekla možda kod određenih ljudi izaziva stvarno razočaranje, a kod određenih ljudi otvara dodatni prostor da upravo ti koji žele napadati imaju prostora napadati još više. Dakle, to samo želim reći da nam takva situacija nije potrebna. Donosimo zakone onako kako nam propisuju zakoni, imajmo javne rasprave onako kako nam to propisuju i zakoni i direktive, dajmo podatke koji se od nas traže i onda jednostavno sužavamo taj prostor da dođemo u situaciju da možda nešto što je i dobro na kraju od šume ne vidimo drvo jer upravo i ovo što imamo ove dobre stvari u zakonu postaju nevažne zbog toga što se sve svodi na nekakva osobna ega nekoga protiv nekoga.
Hvala. Romana Jerković, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Tireli medalja uvijek ima dvije strane, bez obzira što neki vide uvijek samo jednu i što uvijek samo o jednoj govore. Ja osobno vjerujem da je i provedba i praksa, dakle provedba Obiteljskog zakona 2014. u 4 mjeseca koliko je bio na snazi pokazala da neke stvari treba promijeniti. Ukazala je na neke nejasnoće, ukazala je na potrebu da se neki segmenti dodatno pojasne i bolje definiraju. I oko toga se slažemo. Ali isto tako druga strana medalje kaže da su uočeni i znatni pozitivni učinci u 4 mjeseca primjene. Žao mi je što o tome nitko ne govori, ali baš nitko. I ne mogu se složiti s vama kada kažete da je struka bila potpuno ignorirana i isključena zato što to jednostavno nije istina, to jednostavno nije tako. Tko je pisao zakon? Tko je pisao zakon onaj prvi i ovaj sada, tko ga je pisao? Pisali su ga stručnjaci. Nemojmo ih podcjenjivati. Pisali su pravnici teoretičari, pravnici praktičari i svi u najboljoj vjeri. Dakle, ja ne tvrdim da zakon ne može biti poboljšan, pa tome i služe ova dva čitanja, zato ih i imamo da se poboljša ono što se može poboljšati. Ali istina je, i recimo je javno, da neka rješenja nisu prihvatljiva za samo jedan dio stručne javnosti. Mali, vrlo glasan očigledno i vrlo moćan. Ali, zar ćemo zbog toga diskreditirati svaki pokušaj da se učine toliko nužna, toliko potrebna poboljšanja ovog zakonodavstva?
Hvala kolegice Jerković. Odgovor, kolegica Tireli. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice upravo zbog toga što dozvoljavamo, dakle kad sam spomenula situaciju koja se dogodila nedopustivo je dakle da ministrica struku uvrijedi na takav način. Zašto to govorim? Zato što onda dobije upravo ovo što se sad dešava, to je čista osveta. To sad nema veze možda ni sa zakonom i sad nitko više ne postavlja pitanje što je u tom zakonu dobro, što u ovih 4 mjeseca provedbe toga zakona smo shvatili da negdje nešto ne štima pa idemo to sad još u ovom zakonu dodatno popraviti. To više nikoga ne interesira. Upravo zbog načina ponašanja, upravo zbog onoga što radimo dobivamo s ove druge strane neprijatelje kojih ima malo ali koji su vrlo, vrlo glasni i upravo rade ovu gužvu u šesnaestercu i ovaj kaos koji sada imamo. Onda dolazimo u situacije da ti, iako ih je malo, mogu utjecati na suce Ustavnog suda pa Ustavni sud može suspendirati zakon koji je dobar. I na kraju taj zakon uistinu ne interesira nikoga niti ga interesira kako će se on provoditi u praksi i da li će nekome tko se sutra rastavlja zbog tog zakona biti bolje ili će mu biti gore. To je žalosno. Jer zakon nismo donijeli zbog toga da ministrica kaže da je zakon lektira pa ju je netko dobro ili je nije dobro pročitao, a onda uvrijedi struku jer struka zna da zakon nije lektira nego je nešto važno. Onda se ne dovodimo u situaciju da radimo sad u ovom drugom zakonu ovo što radimo. I kad vi govorite, da, zakon su pisali stručnjaci. Dodatni problem, ne znamo koji su stručnjaci radili na ovom zakonu obiteljskom 2015., nigdje nije to objavljeno. O tome govorim. Transparentnost inače ova mala skupina postaje izuzetno glasna i jasna zato što im oni drugi daju prostora da budu glasni. A kad prostora ne bi bilo onda ne bi bilo ni akcije.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HSU-a Marija Ilić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministrice sa suradnicom. Obiteljski zakon nema dvojbe uređuje najvažnija pitanja koja se odnose prvenstveno na zaštitu djece, braka, obitelji te drugih socijalno osjetljivih skupina stanovništva i baš upravo zbog toga mu se treba priči rekla bi vrlo oprezno s posebnom pozornošću uvažavanja struke kao se čulo danas kroz sve rasprave i to one s dugogodišnjim iskustvom. Temeljem te pretpostavke držim da su u radnu skupinu ili kako se već ona zvala koja je radila n kreiranju novog zakona upravo ona bila do te mjere involvirana jer svako nestručno sudjelovanje u kreiranju ovog itekako važnog zakona i svaka nestručna argumentacija bila bi možda pregrubo rečeno pogubna za ovaj itekako osjetljiv institut dakle, obitelj tu ćeliju svakog društva. To je zakon koji bi se trebao a vjerujem da je kao što je to zamjenica ministrice i naglasila razmatrati kroz prizmu prakse Europskog suda za ljudska prava kao i Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, Konvencije o pravima djeteta te drugih zakona i dokumenata. Svi ti zakoni i dokumenti u svom sadržaju ističu važnost obitelji kao temelj društvene zajednice koja ima prvenstveno nemjerljiv utjecaj na sve pore jednoga društva, međuljudskih odnosa ali i naravno i samog pojedinca. Suvremena obitelj danas je u fazi strukturnih promjena koje se ogledaju nažalost u smanjenju broj članova obitelji, izmijenjenom položaju žena na tržištu rada, povećanoj stopi nezaposlenosti i povećanom broju jednoroditeljskih obitelji, sve manjem broju novo sklopljenih brakova a sve više razvoda, te ništa manje važno ono što želim posebno apostrofirati nedostatku servisa za obitelj u cjelini. Upravo na tragu ovog posljednjem, dakle tu mislim na obiteljske centre ministarstvo je odgovorno da zaštiti položaje obitelji koje svakako ona trebala imati u društvu. I stoga je postojanje obiteljskih centara bilo vrlo, bila vrlo dobra zamisao a i praksa. Nažalost danas tih centara u tom zakonu ne vidim. Izgubili su pravnu osobnosti i postali su izvor stručnog kadra koji popunjava kadrovske nedostatke u centrima za socijalnu skrb. Obiteljski centri su ne samo prema nacionalnim zakonima ili nečijim hirovima već su usklađivanjem s EU, europskom stečevinom i brojnim međunarodnim ugovorima primarno bavili prije svega a što nam je jako važno preventivnim i savjetodavnim radom što kako sam rekla je pokazalo se kao vrlo efikasno u praksi. Nisu oni donosili upravna rješenje, nisu se bavili nepotrebnom administracijom koja je stručne radnike pri centrima za socijalnu skrb formalno zatrpala jer nažalost to je postao njihov posao, a ne socijalni rad gdje bi se daleko veći akcenat mogao bacit. Za razliku od stručnjaka koji su radili u obiteljskim centrima. Stručnjaci koji su bili dostupni svakom pojedincu, članu, obitelji, djetetu, mladoj osobi, roditelju, osobi s invaliditetom, djetetu s teškoćama u razvoju, osobi starije životne dobi, osobi s problemom ovisnosti, osobi koja je žrtva nasilja i svakoj drugoj osobi u potrebi. Stručnjaci koji su svojim znanjem i iskustvom pružali razumijevanje, potporu i podršku onima koji su pomoć potražili u obiteljskim centrima. Stoga oni itekako su poželjni, a posebno u lokalnim zajednicama jer ovo govorim iz vlastitog iskustva. Također jedna od primjedbi je da je zakon preopširan, čini mi se da 500 i nešto članaka, ima 300 i nešto stranica nije najidealnije sistematiziran i pojedina pitanja su razbacana po raznim područjima te ih je teško pratiti, teško se snalaze i osobe iz struke jer nisu jasno određene cjeline kao u dosadašnjem zakonu već čitajući neko područje npr. baš kod razvoda braka morate se nekoliko puta vraćati, tražiti po ostalim cjelinama odredbe o razvodu čime se gubi na vremenu, kontinuitetu i mogućnost pogreške je veća. Praksa je iako relativno kratka 4 mjeseca pokazala da je dobar onaj dio koji govori o obveznom savjetovanju prije razvoda braka u kojem postoje maloljetna djeca. Na taj način se veća odgovornost stavlja na roditelje koji u postupku o obveznog savjetovanja rješavaju odnose vezane uz zajedničku djecu. Ovakvim reguliranjem štite se prava djece, olakšava se odluka o povjeri i preciziraju se prava i dužnosti roditelja i nakon razvoda braka. No, ono što smatramo da nije dobro je da se u postupku razvoda braka rješavaju i imovinski odnosi jer to pitanje može razvući sudski postupak. Razvod braka je hitne naravi radi, upravo radi maloljetne djece i stoga pitanje imovinskih odnosa bi trebalo ostati posebno i kao takvo naknadno se rješavati jer se traumatizirano stanje djeteta produžuje što nije nikako dobro. Za pohvaliti svakako je u ovom zakonu dio koji regulira pitanje skrbništva odnosno institut zaštite osoba sa duševnim smetnjama. Dobro je što po ovom, da tako kažem suspendiranom zakonu, osoba se ne može u potpunosti lišiti poslovne sposobnosti već samo u dijelu kojim će se zaštititi njezina prava. To u praksi može značiti da će se osobi ograničiti poslovna sposobnost u dijelu pristanka na liječenje, a sva ostala prava imat će kao i drugi ljudi odnosno građani, dakle sklapanje braka, glasovanje na izborima, raspolaganje imovinom i novcem i slično. Na ovaj način poštuju se ljudska prava osoba s mentalnim i intelektualnim deficitima oduzimanjem poslovne sposobnosti samo u nužno potrebnom dijelu ostavlja se takvoj osobi sva druga prava, te na taj način ona sudjeluje u društvu i nije marginalizirana. Ovo je u duhu izjednačavanja prava osoba sa invaliditetom i konvencija vezanih uz njihova prava. Još samo nekoliko rečenica, naime koliko je javnost upoznata i obaviještena što donosi Obiteljski zakon, naravno nemam takav podatak, imam svoje viđenje i mišljenje. ali je činjenica da su pojedine udruge kroz medije upućivale kritike o nedovoljno vođenom dijalogu struke, a potkrepljuju činjenicom da je zakon došao na ocjenu ustavnosti i da je suspendiran, te na taj način dodatno dovode javnost u dilemu tko je u pravu i opet doprinose jednoj podijeljenosti u kojoj zasigurno nema mjesta kada je obitelj u pitanju. Vjerujem da je intencija svih i želja svih nas u Saboru donošenje jednog kvalitetnog zakona, zakona bez nedorečenosti, bez propusta i rupa koji neće imati nekakvu drugu šansu naći se na Ustavnom sudu na ocjeni ustavnosti. Klub HSU-a je mišljenja s obzirom da je ovo prvo čitanje, da bi struka bez političke naklonosti trebala svakako postići konsenzus jer ja ne mogu vjerovati da bi tumačenje za rješavanje istog ili zajedničkog problema kojeg imamo svi u Hrvatskoj mogli tako drastično se razlikovati. Možda između laika i struke da, ali unutar struke zasigurno ne ili pak vrlo malo. I nemojmo nikako biti isključivi jer svatko ima pravo na mišljenje i pravo na prijedloge. Većina će naravno odlučiti i poštivat će se glas većine, pa mislim da bi trebali onda s manje žuči se obraćati jedni drugima. Hvala vam lijepa.
Hvala. Prelazimo na replike. Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Ilić u svojoj raspravi ste spomenuli obiteljske centre odnosno da su u biti ukinuti obiteljski centri, međutim ja vas moram prisjetiti da je status obiteljskog centra da je riješeno Zakonom o socijalnoj skrbi kada oni nisu ukinuti. Naime, obiteljski centri koji su postojali neki su radili svoj posao što su trebali raditi, a to je preventivno djelovanje što ste i sama rekli odnosno obiteljsko savjetovanje jer mislim da trebamo svi priznati da obzirom na cijelu situaciju da obiteljski centri imaju veliku ulogu u smislu savjetovanja, u smislu odgovornog roditeljstva, da u biti preveniramo sva događanja koja se događaju. Ali ti obiteljski centri su postali dio centara odnosno postali su podružnice obiteljskog centra pri centru za socijalnu skrb. Prema tome oni će i dalje imati ulogu, a svi oni koji nisu provodili svoju ulogu na ovakav način će se baviti pravim preventivnim radom. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor, izvolite kolegice Ilić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa poštovana kolegice, gledajte ja znam da će inkorporirani u centre za socijalnu skrb naravno da će se dio poslova odraditi, međutim obiteljski centri su imali jednu fantastičnu ulogu u lokalnoj zajednici s kojim sam se osobno susrela i koji je jako puno pridonijelo u rješavanju preventivnom djelovanju rješavanja svih problema. Centri za socijalnu skrb imaju administrativnih poslova jako puno. Da, ali jednostavno ovi iz obiteljskih centara su ušli i inkorporirali se u centre i ponovno postali obični administratori. Hvala lijepo.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice Ilić slažem se s vašom raspravom. Ovo je prevažan zakon da bi se ovdje na neki način bildao ego. I ja ne bi rekla da bi se ovdje trebalo raditi o nekakvim, prije je kolegica govorila vi to niste lijevim i desnim pravnicima i stručnjacima jer su oni svi završili fakultete i trebali bi biti stručni i i trebali bismo uvažavati njihova mišljenja, uvažavati njihova mišljenja i to sve u ime 2 milijuna supružnika u Republici Hrvatskoj, 98 tisuća izvanbračnih zajednica, 208 tisuća samohranih roditelja, 800 tisuća djece i 19 tisuća odraslih osoba pod skrbništvom. I vi ste u pravu. I mi u HDZ-u jednako tako smo rekli da onaj zakon iz 2003. naravno da treba poboljšice. Ali način na kojem je ovo doneseno, ovaj zakon i na koji zaista ministarstvo pokazuje, pa ne znam šta bih rekla, želju za neslušanjem druge strane, je zaprepašćujuće. A unutar tog zakona postoji članak a čitali jeste, vidim da ste, i imate zaista primjedbe neke s kojima se i mi slažemo koje zaista su neprovedive a to govore oni koji su baš u kontaktu i suci ali i ljudi iz Centra za socijalnu skrb. I ja, evo prošlo mi je vrijeme. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Ma znate kolegice Sumrak, kada je ovaj zakon u pitanju koji bi trebao biti na neki način temelj ovoga društva, ćelija, obitelj je ćelija svakog društva, to sam i rekla u svojoj raspravi, ja ne bih dijelila nikako na, niti na lijevu, niti na desnu stranu. Ne sumnjam u stručnost, ne sumnjam u stručnost nikoga i vjerujem u interesu baš ministarstva da je ministarstvo našlo stručne ljude koji će taj posao odraditi kvalitetno. Nikom nije u interesu da dobijemo jedan zakon koji će biti pun rupa i kojeg će netko zloupotrijebiti. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika SDP-a Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministrice, uvažene kolegice i kolege. Svoje izlaganje početi ću jednim citatom: "Dužna sam naglasiti da je gospođa potpredsjednica promišljeno postupila kada je izjavila da će Vlada u saborsku proceduru uputiti novi tekst Obiteljskog zakona u koji će ugraditi nova ili izmijenjana rješenja polazeći od prigovora predlagatelja a ovaj suspendirani tekst staviti izvan snage. To bi bilo mudro.". Ovo je 23. siječnja 2015. godine u svojem intervjuu u Večernjem listu izjavila Jasna Omejec predsjednica Ustavnog suda Republike Hrvatske. Od tada pa do danas proteklo je 5 mjeseci. 5 mjeseci u kojem se zakon pripremio, u kojem je prvo najavljena priprema zakona, objavljene su teze, objavljeni je nacrt s kojim se kreće u javnu raspravu, izvršene su konzultacije, između ostalog sa Ministarstvom pravosuđa kako bi se riješile nedoumice oko procesnih pitanja vezanih uz zakon te je nakon toga objavljena javna rasprava koja je trajala 33 dana. Ništa u donošenju ovoga zakona nije ishitreno kao što nije bilo niti prvoga puta. A pazite kolegice i kolege mi ga još nismo niti donijeli, niti ćemo ga sutra kada budemo glasovali o njemu donijeti, već ćemo ga tek vratiti Vladi sa primjedbama, prijedlozima i sugestijama kako da ovaj zakon bude bolji. E sada vratimo se samo na sam dokument. Prijedlog zakona koji je pred nama slijedi ideju koju je izrekla predsjednica Ustavnog suda. Ovdje se radi o novom zakonu, međutim zakonu koji ne samo što ukida suspendirani tekst zakona već i adresira čitav niz primjedbi istaknutih pred Ustavnim sudom. Nećemo, nećemo lagati, nećemo se sada praviti da ne vidimo. Neke od primjedbi koje su bile izrečene pred Ustavnim sudom bile su i opravdane i za neke mi je i drago što su uvrštene u konačni tekst, odnosno u ovaj tekst zakona koji je pred nama kao i one koje se odnose na pitanje utvrđivanja majčinstva što doista nije bilo, tu ćemo se vjerojatno svi složiti, adekvatno riješeno u tekstu zakona koji je bio pred Ustavnim sudom. No da li je to bilo dovoljno za njegovu suspenziju? Ne znam ali još ću o tome govoriti. Dakle nakon što sam vam pročitao ovo što je govorila predsjednica Ustavnog suda postaviti ću jedno pitanje. Što čini odgovorna Vlada? Da li ostavlja pravnu prazninu ili uvodi red? Ja mislim da odgovorna Vlada uvodi red i predlaže zakon koji između ostalog u svojim prijelaznim i završnim odredbama na vrlo dobar način regulira i primjenu pojedinih zakona na pojedina vremenska razdoblja kao i što održava na snazi i pravne osobe koje su eventualno osnovane temeljem zakona iz 2014. godine kao što i osnažuje na temelju tog zakona donijete odluke. To je odgovorna Vlada. Nadalje govorilo se o pitanju o opširnosti ovoga zakona. Za one koji razumiju što to znači ovaj zakon sadrži i materijalne i formalne odredbe. Upravo zato on mora biti dug zato što je u njemu na jednom mjestu uređeno materijalno pravo, pravo koje uređuje određeni odnos unutar obitelji, odnos u braku, odnos između skrbnika o osobe pod starateljstvom itd.. Ali isto tako ovim su zakonom uređene i postupovne odredbe, postupak pred matičarom, postupak pred Centrom za socijalnu skrb, postupak pred sudom. Ovaj zakon ne može biti kraći. Niti jedan naš Obiteljski zakon, pa ni zakon o braku i porodičnim odnosima nije baš spadao u kategoriju kratkih. Govorili smo da se ovim zakonom adresiraju određene primjedbe iz postupka pred Ustavnim sudom i one doduše malobrojne koje je sam Ustavni sud istaknuo svojim rješenjem, mislim da se radilo o točci 769. ili tako dalje. Pa ćemo vidjeti da li se ovdje radi o malim, o malim intervencijama. Dakle ovim zakonom osim utvrđenja očinstva riješeno je i pitanje utvrđivanja majčinstva. Toga u proteklom zakonu nije bilo. Već samo to je velika izmjena. Nadalje, člankom 117. definirana je punoljetnost djeteta. Iskreno, pitanje punoljetnosti je bilo regulirano i nekim međunarodnim ugovorima kojih je Republika Hrvatska potpisnica pa je pitanje zašto smo oko toga pravili veliku famu ali neka je i to u zakonu. Nadalje, izmijenjene su odredbe o načinu upisa i upozorenjima koje matičar daje kod sklapanja braka. Ispravljena je odredba koja se odnosi na osobno ime djeteta, odredba koja se odnosi na pristanak kod posvojenja. Dodana je odredba koja preciznije regulira uzdržavanje izvanbračnog druga, mislim da se ovdje radi o jednoj dobroj, vrlo dobroj odredbi koja je u duhu onoga što smo i učinili izmjenama zakona iz 2014. godine, a to je potpuno smo izjednačili izvanbračnu i bračnu zajednicu u pogledu ne samo materijalnih, ne samo imovinskih, već i svih ostalih prava. Kod poništaja braka u članku 376. dodano je i životno partnerstvo kao razlog za poništenje, uređen je odnos između pojedinih vidova postupaka itd. Ja sam ovdje naveo samo jedan dio, ali zakon ima brojne izmjene. Međutim, postavit ću jedno drugo pitanje. Usporedimo li primjedbe koje su iznijete na Obiteljski zakon i primjerice primjedbe koje su iznijete na neke druge zakone, evo uzmimo kao primjer Zakon o kaznenom postupku iz 2009. godine. Lako ćemo utvrditi da niti je tih primjedbi bilo puno, niti su te primjedbe bile toliko ozbiljne da bi dovele u pitanje suspenziju zakona. Podsjetit ću, 2009. godine Zakon o kaznenom postupku imao je također stotine primjedbe na stotine odredbi. Ustavni sud je prihvatio i čini mi se ukinuo 52 odredbe Zakona o kaznenom postupku, temeljnog zakona kojim se u demokratskom društvu uređuje kako se nekoga lišava slobode. Tada to Ustavnom sudu nije bilo dovoljno da zakon suspendira. Ustavni sud je uveo novu praksu. Ja tu praksu mogu i prihvatiti iako je ona bez presedana. Ok, stvorili smo novi presedan, ali tada Ustavni sud ima itekakvu obvezu u suspenziju pojedinog zakona riješiti prijelazno razdoblje, a ne uputiti Vladu da ga ona svojim odredbama riješi, što Vlada u krajnjoj liniji ovim prijedlogom zakona i čini. Nadalje, već sam počeo govoriti o tome, a moramo ponovo istaknuti, ovaj zakon je zadržao čitav niz dobrih, pozitivnih, izuzetno naprednih, modernih rješenja, liberalnih i lijevih. Da, mene nije strah to reći. Liberalnih i lijevi, jer je uređivanje odnosa u obitelji itekako podložno određenoj ideologiji, a mi od ideologije kao političke stranke ne smijemo i nećemo bježati. Pogledajte presudu Vrhovnog suda SAD-a donijetu prošloga petka. Ako pročitate izdvojena mišljenja određenih sudaca, optužili su petoricu koju ja kapu skidam, za liberalno lijeve ideje. Pa neka su. Neka i nas optužuju, mi se s time možemo nositi. Ovim zakonom je na novi, moderniji i sustavniji način uređen razvod braka. Osobito bitno i to ću ponavljati cijelo vrijeme i mislim da to svi moramo činiti, u potpunosti je izjednačena izvanbračna i bračna zajednica čime je Hrvatska postavila jedan od vrlo pozitivnih primjera koji sam siguran slijedit će i druge države članice Europske unije. Nadalje, ovim zakonom se u potpunosti poštuju osobe, njihov integritet kojima je oduzeta do sada bila u potpunosti poslovna sposobnost, a danas to više neće moći biti činjeno na taj način već ćemo morati definirati u kojem dijelu se pojedinoj osobi oduzima poslovna sposobnost. I mislim da je to još jedan veliki demokratski iskorak koliko koštao da koštao. Izmijenjene odnosno usmjerene su određene odredbe o dodatnoj zaštiti djeteta itd. Zakon u svojim prijelaznim i završnim odredbama na vrlo dobar način popunjava pravnu prazninu koju je ostavio Ustavni sud i još jednom treba čestitati ministarstvu na način na koji je u prijelaznim i završnim odredbama uredio ovaj problem. Ja sam pažljivo to čitao i ne mogu reći da tamo ima nečeg što bi trebalo dodati ili oduzeti. Ono je vrlo dobro riješeno i na postupke koji su u tijeku, na postupke koji će tek započeti u odnosu na vremensko razdoblje kada je odnos nastao itd. i po mojem mišljenju ne ostavlja baš previše prostora nekakvim tumačenjima i pitanjima što tko u kojoj fazi treba činiti. U zakonu je sve jasno definirano. I za kraj, uzet ću si za pravo govoriti o dvije stvari. Prva je materijalna, a druga je formalne prirode. Materijalna novina koju Ustavni sud od nas nije tražio i koje oni koji su pisali primjedbe također nisu tražili, a ja mislim da je izuzetno bitna je odredba koja uređuje tko je majka djeteta. Ovim zakonom je napokon ili ponovo bolje reći u Hrvatskoj majčinstvo definirano na načni da se majkom smatra žena koja je rodila dijete. To je pretpostavka majčinstva koja je na ovaj način uređena kao oboriva pretpostavka. Mi možemo zatvarati oči, možemo gurati glavu u pijesak, ali majčinstvo mora biti oboriva pretpostavka. Život ide dalje, on je nepredvidiv, a mi svakoga dana svjedočimo novim odlukama međunarodnih sudova koji imaju ingerenciju nad Republikom Hrvatskom. Jedna od tih odluka je odluka Europskog suda za ljudska prava u predmetu Meneson, a to je predmet koji se odnosi na surogat majčinstvo. Mi ga u Hrvatskoj zabranjujemo. Možemo protiv njega kukati, možemo ga napadati, ali Europski sud je poručio svim državama koje su članice Vijeća Europe u konkretnom slučaju Francuskoj, da ono surogat majčinstvo koje je na zakonit način nastalo u nekoj drugoj državi, u ovom primjeru SAD-u, moraju priznati na svom teritoriju jer je to činjenica. Mi možemo napisati u zakon što god hoćemo, ali ovu odredbu moramo biti sposobni provesti, a to proizlazi iz ove izmjene u zakonu. To je bilo ono formalno što sam htio reći, pardon materijalno što sam htio reći, a formalno, nažalost kolegice Tireli nema, ali svejedno ću joj uputiti ovo objašnjenje. Javne rasprave traju 30 dana. Tih 30 dana nitko ne sjedi skrštenih ruku. Ja ne znam da li je kolegica Tireli, ja ne znam da li ste vi provodili javnu raspravu, ali ja jesam. Za vrijeme kada javna rasprava traje mi na dnevnoj bazi primamo primjedbe. Zar vi mislite da ćemo čekati 30. dan da ih počnemo obrađivati? Ne, dame i gospodo, one se obrađuju kako pristignu. I upravo zato mi trebamo čestitati ministarstvu što je radilo upravo na taj način i po završetku javne rasprave bilo istog trenutka spremno zakon uputiti u daljnju proceduru. A vi kolegice i kolege možete uzeti tekst zakona, okrenuti na zadnju stranicu i vidjeti točno koje su primjedbe došle, na koji način su obrađene i zbog čega ih je ministarstvo prihvatilo, odnosno nije ih prihvatilo. Sukladno navedenom, a imajući u vidu da se ovdje radi o promišljenom i mudrom prijedlogu zakona, odnosno o promišljenoj i mudroj proceduri kako je to opisala predsjednica Ustavnog suda gospođa Jasna Omejec Klub zastupnika SDP-a će s punim srcem i vrlo sretno podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Kolega Peđa Grbin, meni je osobito drago da ste vi govoreći u ime kluba SDP-a, a isto tako i kao muškarac posebno ponosni na ovu odredbu, suvremenu odredbu o novoj definiciji majke da se radi sada o oborivoj pretpostavci. Dakle, majka je u pravilu ona koja je dijete rodila, a da se može dokazivati i suprotno. Spomenuli ste i surogat majčinstvo, ja mislim i jedna od mjera i u buduće trebat će biti i to da vidimo što ćemo i sa surogat majčinstvom u vrlo kratko vrijeme. To je jedna stvar. A druga stvar, da što kažete da smo na tragu naravno i suvremene tehnologije koja već odavno pozna različite situacije da majka, dakle nije ona žena koja je dijete rodila nije uvijek nositeljica genskih osobina. Dakle, nije rođeno njezinom jajnom stanicom. Ne samo surogat majčinstva. Mi smo imali u nedavnoj prošlosti velike peripetije oko toga i to u Hrvatskoj oko krađe jajnih stanica. Prema tome, zagovarati staro rimsko načelo da mater sempre cerpa est znači zabijati glavu u pijesak i biti zaista, zaista pored zdravih nogu umjesto ići naprijed ići iza. To je, na kraju krajeva to je u interesu djeteta, to je u interesu konvencija o zaštiti djeteta da dijete ima pravo znati tko mu je majka. A majka je o na koja je dala jajnu stanicu, čija je jajna stanica koja je nositeljica genetskog materijala.
Hvala. Odgovor kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Antičević, mi smo i do sada u stvari u našem pravnom poretku imali situaciju gdje je majka bila žena koja nije rodila dijete i to nikome nije bilo sporno. Pa da li je žena koja posvoji dijete njegova majka ili što li je? Majka mu je i brine se o njemu, voli ga, poštuje i čuva. A mi smo imali ovakvu jednu odredbu za koju mi je posebno drago što smo je promijenili i vjerujem da je to jedna izmjena. Već samo i zbog toga je bilo dovoljno promijeniti Obiteljski zakon i vjerujem da to svi koji ovdje sjedimo, odnosno ne sjedimo možemo podržati. Hvala.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HNS-a Nada Turina-Đurić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo zamjenice sa suradnicom, kolegice i kolege. Hrvatska narodna stranka će i u ovom prvom čitanju podržati prijedlog Obiteljskog zakona kao što smo ga podržali i 2014. godine kad je ovaj zakon donesen i smatramo da ova poboljšanja koja su unesena nakon suspenzije i upućivanja novog prijedloga zakona su dobro došla, nešto su popravila hajmo reći ono što je prvotno bilo donešeno. Isto kao i kolega koji je govorio prije mene iz SDP-a, kolega Grbin smatramo da se ovim zakonom napravio ipak jedan veliki iskorak u standardu poštivanja prava djeteta prije svega, ali i svih u obitelji i svih koji su u okviru ovih odnosa mogli biti ili jesu potencijalno ugroženi. Normalno je da ovakav jedan zakon ima i definitivno jako svjetonazorsko uporište i zato i jest izazvao ovako veliku diskusiju i zato jest izazvao i određene prijepore i to je normalno. I normalno je da s jedne strane konzervativna stranka, s druge strane socijaldemokratska odnosno liberalna stranka imaju različite temeljne stavove vezano uz ovakav zakon. Međutim, to je normalno i normalno je da ona pozicija koja ima određene ciljeve, ima određenu viziju na koji način treba urediti to područje zagovara i određene stavove i unosi ih u prijedlog zakona i želi ih donijeti, odnosno želi ih provesti u djelo, odnosno provesti u stvarnosti. I ma koliko se kolege tu ljutile iz opozicijskih redova naprosto je to pitanje našeg cilja, naše vizije kako bi to trebalo izgledati. Znači, da li će se to u nekoj perspektivi i u nekom budućem vremenu mijenjati to ćemo naravno vidjeti, odnosno o tome će odlučivati građani Republike Hrvatske na nekim našim sljedećim parlamentarnim, odnosno na sljedećim parlamentarnim izborima. Drago mi je znači da smo učinili sa ovim zakonom iskorak, jer mi smo u ovom mandatu, ja ću podsjetiti donijeli još dva zakona po kojima mislim da kolege nemojte se uvrijediti sa ove desne strane ne bi ih nikad imali da je bilo do vas. To je Zakon o životnom partnerstvu i Zakon o potpomognutoj oplodnji onakav kakvog smo mi donijeli. I tu nema nikakve ljutnje. To je naprosto stav ove Vlade, stav ove pozicije i mi želimo urediti društvo na taj način i po tim standardima kako je predloženo. E sad, naravno kad smo prošli ovu javnu raspravu po ovom zakonu koji je predložen, kad smo vidjeli da je ustvari većina onih koji su imali ključne primjedbe a s kojima smo u međuvremenu ostvarili komunikaciju, od svih pravobranitelja, evo ja sam danas bila prisutna i na Odboru za zdravstvo koji je to tretirao i bila je vrlo jedna pristojna i ja bih rekla kulturna komunikacija. Ima još prijedloga, mi smo u prvom čitanju, ministarstvo je otvoreno razmotriti još neke od prijedloga koji su tamo izneseni od strane i udruga. Prema tome, ne vidim da takva tenzija i takav otpor o kojem se govori od strane kolega u opoziciji stvarno i postoji. Ali postoji nažalost, stalno se svi ovdje pozivamo na struku, postoji od jednog dijela struke, postoji od jednog dijela struke u užem smislu znači socijale i sudaca, i postoje interesne grupe jel' kojima ovo ne odgovara. I svi smo o tome razgovarali nakon što je zakon suspendiran i odvjetnici neki su bili protiv. To su vrlo moćne grupe, to su vrlo moćni utjecaji, to su ljudi koji su u cijelom sustavu dosada radili taj posao i nažalost su uspjeli neki od njih izvršiti utjecaj na Ustavni sud. I ono što ja mislim da je poražavajuće da je Ustavni sud donio jednu odluku kao što su rekli kolege koji puno bolje poznaju pravo od mene de facto ne rekavši ništa ključno, ništa taksativno što bi stvarno osporilo u ustavnom smislu ovaj prijedlog i onaj 2014., a i ovaj sada zakon. I sad mi nešto čekamo i očekujemo od tog Ustavnog suda. Kad ćemo dočekati i dal' ćemo dočekati to ćemo vidjeti. No, ne bih htjela komentirati naravno odavde njihove odluke ali definitivno procjena je svih da je na Ustavni sud izvršen pritisak, utjecaj ili kako god hoćete u datom trenutku i da Ustavni sud u tom trenutku nije imao sasvim jasan stav pa je onda napravio presedan i jednostavno suspendirao, odnosno odgodio primjenu zakona razmišljajući kad se dogodi, dogodit će se. Koliko nam vremena za to treba? Navodno im treba 6, 7, 8, 10 ne znam koliko mjeseci da kažu što je u tom zakonu protuustavno, još to nismo dočekali. I sasvim je prirodno da u toj pravnoj praznini koju smo dobili takvom odlukom da je naše ministarstvo odnosno da je Vlada predložila novi tekst zakona koliko je imala saznanja da Ustavni sud kroz rješenje odnosno odluku Ustavnog suda koliko je uopće imala saznanja što je u tom zakonu protuustavno odnosno koje su zamjerke Ustavnog suda na doneseni zakon. I što se ovdje u cijeloj raspravi postavlja kao glavno pitanje? To je najgore od svega ne', da nije važno ustvari što je sadržaj zakona nego tko je pisao zakon. I tu se vidi ustvari sva tragedija ove rasprave. Jer ja sam tu od ne znam koliko ljudi čula, naših kolega saborskih zastupnika, tko je pisao zakon. Pa zaboga pisala ga je struka, sigurno da ga je pisala struka, sigurno da je ciljeve dalo ministarstvo odnosno politika to je najnormalnije i sigurno, a tko sjedi u ministarstvu? Pa u ministarstvu valjda isto sjede neki ljudi koji su struka. I oni su jednostavno morali napraviti procjenu od svega što je od struke došlo da temeljem onoga što je cilj ovog zakona presječe i ponudi prijedlog zakona. To što se nekome to svjetonazorski ne sviđa, to što se nekome ne sviđa to što neki nisu bili pozvani da sudjeluju u izradi zakona nego neki drugi, ti neki koji nisu pozvani imaju sad problem s time to mislim da nije predmet ovdje za raspravu. Jer struka na neki način uvijek zastupa određeni interes, a ministarstvo je to koje je predložilo. A ne možemo reći da ministarstvo i ljudi u ministarstvu koji su na tome radili nisu struka. Pa je potpuno nepotrebno ovdje govoriti o tome tko je pisao ili potpisao zakon. Zakon je potpisala ministrica jel' tako? Tako da mislim da je ta priča bespredmetna, odnosno otišla je duboko nažalost u sferu političkog obračuna što nije dobro jer mi moramo donijeti zakon koji je suvremen sa višim standardima i kojega naši građani koji su u teškim nekim svojim pojedinim situacijama u vrlo velikim problemima. I za razliku od svih ovdje koji su pričali da im se obraćala struka kako nešto ne valja, i pretpostavka je da nekoj struci ne odgovara. Čujte, u ovom zakonu su neki dobili i neke nove obaveze. Mi smo proširili neke ovlasti, mi smo prijedlogom ovog zakona uveli neke nove institute. Naravno da tu će biti nešto više posla, da će trebati naravno vjerojatno i zaposliti određene djelatnike na tim poslovima. Ali i ovi koji sada rade će vjerojatno imati nešto veći obim posla. To svi znamo da to baš struka, nijedna struka ne voli da joj se kroz zakon na neki način proširi obim posla. Međutim, ja sam više slušale one koji imaju svoje osobne probleme i koji su kad je zakon suspendiran redom dolazili i rekli pa za majku svijetu što se dogodilo, pa mi svoje probleme koje smo tako se nadali da ćemo ih riješit temeljem ovog zakona sada nećemo moći riješiti i pitanje kad ćemo moć i da li ćete vi u Saboru napravit nešto da ipak taj zakon stupi na snagu? Nisam znala odgovor ali hvala, evo znala sam da će ministarstvo poduzeti sve što može da mi ponovno zakon dobijemo u proceduru. I zato bi ja ovdje rekla da u ime svih onih koji su s nestrpljenjem očekivali taj zakon, dobili ga prošle godine, pa im je suspendiran da pustimo ovaj zakon, dal će on tehnički prouzročit, pa vjerojatno, nije da nije savršen i ništa nije savršeno. I ovo što ste rekli tko je ikad proizveo nešto savršeno? Pustimo ovaj zakon zbog onih koji očekuju ga kao ozeblo sunce. Hrvatska narodna stranka će zbog naših građana koji imaju takve probleme i svih onih koji će nažalost možda biti opet u takvim problemima a ovaj zakon rješava dobar dio tih problema podržati u prvom čitanju ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Evo kolegice kad spominjete da je Obiteljski zakon suspendiran ja samo mogu dodati neka je i zakon suspendiran, pa neka je. Ali zato pamet i odgovornost koju ima ova Vlada ne mogu i ne smiju biti suspendirani i to pokazujemo i ovim prijedlogom zakona. Kažete da je normalno da ljudi različitih svjetonazora imaju i različiti pogled i oko obitelji tako. To na pravi pogled se čini da je tako i to bi trebalo biti tako kad bi ti sa različitim pogledima, sa drugim pogledima pogotovo konzervativnim pogledom uistinu tako i živjeli. Međutim o čemu se radi, za mene prije svega je to nenormalno. Jer ako ja živim modernim životom mene nije briga kakvo će, oče drugi živjeti u špilji, oče li živjet, kako će odgajati svoju djecu to je njegova stvar, ali šta rade konzervativci? Žive vrlo liberalno, liberalnije nego puno nas ovdje, dakle oni žive onako kako mi zagovaramo, ali šta oni, u čemu je to licemjerje i zato to licemjerje treba razotkrivati svakog dana u svakom pogledu da bi uopće bili vjerodostojni. Šutite vi tamo. I slušajte o čemu se ovdje radi, dakle da oni zagovarajući dakle javno sebi si daju za pravo da žive liberalno ali tobože na niske strasti određenog broja stanovništva tobože pozivanjem na neku tradiciju znate onda oni zagovaraju upravno neki tradicionalni način života a od njih toga nema ni u tragovima a kamoli u tradiciji.
Hvala. Odgovor Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Pa ja sam dok sam razmišljala što ću reći u raspravi jedan dio ispustila ovdje dok sam govorila, ali sam razmišljala o tome. Upravo o problemu licemjerstva. Znači mi moramo priznati i to je naglašeno u više rasprava svijet, mi kao društvo idemo naprijed, ne samo kao hrvatsko društvo nego i zajednica, šira zajednica oko nas i moramo pratiti trendove, moramo razmišljati o tome da moram u naprijed anticipirati određene probleme kako ne bi stvarali praznine, kako ne bi dovodili se u situacije koje su nam nerješive i koje nam ustvari ugrožavaju ona temeljna prava, ugrožavaju nam djecu, strašnih situacija ima u zajednici na terenu, strašnih. Koje su ovim zakonom kojeg mi imamo sad na snazi a to je onaj iz 2003.su de facto nerješivi. Ljudi umiru od boli, od emotivne boli zato jer ne mogu riješiti svoje probleme putem zakona kojega je vrijeme pregazilo. I još nešto, kolege su govorile o tome da su bili svjesni manjkavosti zakona i nisu ga donijeli do 2011.znači imali su vremena, to je po meni nešto strašno, to je nešto strašno biti svjestan lošeg zakona i ne učinit ništa jer to je vjerojatno po onom opet konzervativnom principu a to je bolje ne učiniti ništa nego pogriješiti.
Hvala. Završili smo raspravu po klubovima. Sad ćemo na trenutak zastati i nastavit ćemo u 21,30 sati. … [[Upadica se ne čuje.]] Kolegice morate uvažiti da ja 2 sata i 18 minuta ovdje sjedim … [[Upadica se ne čuje.]] pa i ja isto pitam, ja ne vidim potpredsjednik Reiner je otišao, a kolegu Čuljka nisam vidio već. Nastavljamo u 21,30. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 21,30 SATI]] Kolegice i kolege nastavljamo sa radom sa pojedinačnom raspravom, Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospođo zamjenice sa suradnicom. Dakle vezano oko ovog novog prijedloga Obiteljskog zakona, kao što smo u ime kluba naglasili tako i osobno podržavam ovaj prijedlog zakona. podržala sam ovaj Obiteljski zakon i onaj koji je donesen prošle godine, a koji je Ustavni sud suspendirao. Pozdravljam odgovornost Vlade i to u skladu sa točkom 769.obrazloženja rješenja ustavnog suda gdje je izričito rečeno da je za djelotvornu provedbu rješenje Ustavnog suda u praksi nadležna Vlada RH i Vlada da bi zadržala minimalnu razinu pravne sigurnosti i zaštite prava i dobrobiti kako djece tako i osoba s invaliditetom koje smo postigli usvajanjem Obiteljskog zakona prošle godine, išla je jedino moguće što je mogla napraviti, a to je da se donese novi zakon, naravno poboljšan. I ono što mi se čini da je potrebno posebno naglasiti da je poboljšan i obzirom na primjedbe koje su išle od strane različitih dionika prema Ustavnom sudu. Dosta se danas raspravljalo i o tome zašto da li je zakon iz 2003.godine zahtijevao određena poboljšanja. Da, zahtijevao je, međutim ako gledate rasprave i primjedbe koje su se vodile vezano oko Obiteljskog zakona iz 2003.godine i onog što se dešavalo u njegovoj primjeni u praksi većina onih koji su u konačnici prošle godine bili protiv donošenja novog Obiteljskog zakona prije nego što se krenulo u izradu novog obiteljskog zakona i sami su predlagali da se krene baš novog Obiteljskog zakona jer su primjedbe koje su išle na provođenje zakona iz 2003.godine bile tolike da naprosto je postalo nesvrsishodno da se on mijenja i nadopunjuje samo u pojedinim odredbama. I ostaje samo za žaliti što u tom nekakvom periodu do 2003.pa evo praktički do 2012.godine se nije imalo snage ni želje da se puno cjelovitije riješi to pitanje obiteljskih odnosa, kao što je to sada učinila Vlada. Ono što bih željela također kazati vezano oko ovog zakona, posebno treba istaknuti to da su između ostalih i sva naša pravobraniteljstva više godina upozoravala na nedostatke Obiteljskog zakona, prvenstveno tu mislim na pravobraniteljicu za djecu čija su sva izvješća koja su bila unazad više godina ukazivala su svake godine uvijek isti problemi su se pojavljivali kao najveći i koji su naprosto zahtijevali da se napravi neki radikalniji zaokret kada su u pitanju obiteljsko pravni odnosi. Uostalom i pravobraniteljica za djecu je pozdravila donošenje novog Obiteljskog zakona i naročito istakla u izvješću za prošlu godinu probleme koji su nastali upravo sa suspenzijom Obiteljskog zakona iz 2014.godine. Kada se radi o pravobraniteljici za ravnopravnost spolova sjećajući se onih rasprava kada smo donosili Obiteljski zakon prošle godine mislim da su sve primjedbe, a pogotovo onaj dio koji se odnosi na potpuno izjednačavanje izvanbračnih zajednica sa bračnom zajednicom usvojene, ja sam tražila da li sada u ovom periodu ima nekakvih značajnijih primjedbi, međutim nisam ih našla, osim opet izražavanje zabrinutosti u ovom periodu što i na koji način i kako se sada tretiraju sada izvanbračne zajednice, obzirom da po starom Obiteljskom zakonu iz 2003.godine izvanbračne zajednice nisu bile izjednačene sa bračnom zajednicom. A evo i u ovom sada prijedlogu dakle novom prijedlogu zakona ostaju odredbe koje smo unijeli 2014.godine. Danas sam imala priliku vidjeti prijedlog već sada amandmana mada je ovo prvo čitanje, od strane Autonomne ženske kuće koje su onako dosta opširne ali ustvari dosta su opširna obrazloženja, pregledala sam ih i ja osobno mislim da se jedan dobar dio tih primjedbi može ugraditi u ovaj prijedlog Obiteljskog zakona do sljedećeg čitanja, tim više što su se manje-više rukovodile ne samo svojom vlastitom praksom koju imaju iz rada sa prvenstveno žrtvama nasilja, već i stoga što se te odredbe na neki način uklapaju u prijedlog same Konvencije Vijeća Europe o zaštiti od nasilja nad ženama, obiteljskog nasilja i svakog drugog nasilja. A obzirom da nas čeka, očekujem i nadam se ratifikacija Konvencije Vijeća Europe možda je ovo sada stvarno dobra prilika da se određeni postulati na koje nas ta konvencija obvezuje ugrade i u Obiteljski zakon obzirom da smo jedan dio toga učinili između ostalog i kod izmjena Kaznenog zakona. Ono što međutim moram reći da se ja ne mogu složiti u onom dijelu sa njihovim prijedlogom, a to da se dobar dio odredbi Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji prenese u Obiteljski zakon zbog toga što smo i kada smo raspravljali i o Kaznenom zakonu i kada smo unijeli ponovno vratili nazad u Kazneni zakon obiteljsko nasilje ali smo ostavili onaj drugi zakon, Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji koji nam predstoji neću reći izmjene i dopune, ali mislim da će biti potpuno novi Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji koji će u jednom dijelu i u prekršajnom smislu dakle tretirati. Stoga bih evo iskoristila priliku i zamolila predstavnice, zamjenicu i njenu suradnicu da nastave ustvari dijalog i sa autonomnom ženskom kućom ali naravno i sa ostalim udrugama jer vjerujem da ima stvarno dovoljno prostora za poboljšanje. Također htjela bih samo još jedan dio ovog zakona. Dakle mislim da posebno bi trebalo istaknuti onaj dio koji se odnosi na priznavanje očinstva i postupak priznavanja, odnosno presumpcije bračnog očinstva, iznimke. Mislim da je u tom dijelu, su neka do sada, višegodišnje uočene loše prakse mislim da će u budućnosti biti izbjegnute. S time da bih molila, članak 65. koji se odnosi na posebne odredbe o priznavanju očinstva o kojem je jedan naš kolega, bio je to kolega Lesar i još 2011. godine, početkom 2011. godine išao u ime Laburista sa prijedlogom Izmjena i dopuna Obiteljskog zakona, naravno to onda nije prošlo, međutim odnosi se na priznavanje očinstva mrtvorođenom djetetu ili djetetu koje je umrlo pri rođenju kada se radi o izvanbračnim vezama odnosno nekim drugim vezama. A potaknuta, i nedavno je bilo kroz medije jedan slučaj kada se desilo da dijete koje je umrlo nekakvih čini mi se dva tjedna nakon rođenja a radilo se o izvanbračnoj zajednici nije se moglo upisati oca, dakle nije se moglo upisati ime oca jer to nije bilo riješeno u zakonu iz 2003. godine. S time da mislim da postoji mogućnost da se poboljša članak 65. stavak 4. jer ovdje se radi, govori se o priznavanju očinstva mrtvorođenom djetetu ili djetetu koje je umrlo pri rođenju. Međutim, možda bi trebalo naći jednu formulaciju, obzirom da se desi da umre nakon tjedan ili dva, dakle prije nego što je upisano u maticu rođenih, dakle da se tu negdje pokuša naći poboljšanje ove odredbe ovoga članka. Evo i time bismo stvarno riješili ja mislim puno, puno slučajeva koji se nažalost dešavaju i vjerujem da onda u tom smislu ovaj zakon može do drugog čitanja doživjeti i još određena poboljšanja. I vjerujem da sa njegovim drugim čitanjem, sa usvajanjem da možemo onda da tako kažem popuniti ovu sada pravnu prazninu i nesigurnost koja je nastala sa činom suspendiranja ovoga zakona. Evo hvala lijepa.
Hvala i vama. Ante Babić, replika. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Sobol rekli ste, još i onaj zakon iz 2014. godine sam prihvatila, prihvatiti ću i ovaj zakon za 2015. godinu od Ministarstva socijalne politike i mladih. Svaka Vlada na kraju godine donosi godišnji plan normativnih akata za sljedeću godinu i morate priznati da ovaj zakon nije bio predviđen za 2015. godinu. Mislim da donošenjem ovoga novog Obiteljskog zakona Ministarstvo socijalne politike zapravo želi da Ustavni sud meritorno ne dovrši postupak ocjene ustavnosti Obiteljskog zakona iz 2014. godine nego da ga obustavi zbog prestanka njegovog važenja. To je i vjerojatno intencija samoga ministarstva. Složio bih se u jednom dijelu s vama kada kažete da do drugog čitanja se može popraviti veliki dio primjedaba koje su se govorile u ovom prvom čitanju a i od drugih zainteresiranih strana vezano za Obiteljski zakon. Istina je a i to naglašavam često, meni bi bilo posebno drago da bilo koji zakon koji dolazi u zakonsku proceduru prođe određene temeljite analize, da prođe sve one odbore, da se usvoje primjedbe kako bismo mi na plenarnim sjednicama imali daleko, daleko manje primjedaba i odnosno lakše usvajali zakone što zapravo nije slučaj ni sa ovim zakonom posebice što je on izazvao velike kontraverze u javnosti. I te kontroverze zapravo će isto tako uroditi da će pojedine udruge i institucije i ovaj prijedlog zakona dati na ocjenu ustavnosti što zapravo ne bi bilo dobro i loše bi bilo posve u našemu društvu. Evo hvala.
Hvala. Odgovor kolegice Sobol, izvolite.
Kolega Babić, dakle ja ne znam što vi mislite da je Vlada sada trebala napraviti, sjediti skrštenih ruku i čekati da Ustavni sud donese ocjenu ustavnosti. I koliko će to trajati, godinu, dvije godine ili pet godina? I što ćemo u tom periodu? Koristiti zakon iz 2003. godine gdje su svi i ti stručnjaci i s lijeva i s desna, kako god vi hoćete i udruge, upozoravale da postoje toliki problemi u njegovim provođenju da je izazivao više nepravdi nego što je trebalo i da je potrebno napraviti novi prijedlog zakona? I ja mislim da je Vlada postupila odgovorno a vjerujem da i onaj koji je donosio odluku o suspenziji, po prvi puta, o suspenziji jednog zakona da je trebao razmišljati o tome što će se desiti. Ostavio je mogućnost Vladi da uredi taj dio i Vlada to koristi. I dakle ja pozdravljam odluku da je Vlada u ovih nekoliko mjeseci odradila sve kako je trebalo po propisima i uostalom kolega Peđa je to govorio u ime kluba i završno sa javnom raspravom. A sve koje zakona što je bilo na toj javnoj raspravi na web stranici Ministarstva socijalne politike i mladih nalazi se kompletna rasprava. Svi prijedlozi, sve primjedbe svih udruga, stručnjaka, ovih ili onih sa odgovorima ministarstva zašto nešto prihvaća, zašto ne prihvaća, primjedbe itd.. Dakle sve je vrlo transparentno i svi koji su htjeli su to mogli pogledati. Prema tome ja ne vidim u čemu bi sada dalje trebao biti problem i što je Vlada trebala napraviti. I smatram da je napravila najodgovornije što je mogla napraviti. A to da ide sa prijedlogom zakona koji je poboljšan ne samo nomotehnički ili izričajno nego uvažavajući određene primjedbe koje su išle i prema Ustavnom sudu. A Ustavni sud će u skladu sa time donositi i neke svoje buduće odluke.
Hvala. Tatjana Šimac-Bonačić izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođo zamjenice, pomoćnice, kolegice i kolege. Podržavam ovaj vrlo važni zakon koji uređuje jedno veliko, specifično i osjetljivo područje i iščitavam iz njega maksimalnu zaštitu djece. Bilo je dosta prigovora. Jedan od njih je bio da je zakon preopsežan, međutim ovaj zakon osim što uređuje institute braka i izvanbračne zajednice, prava djece, roditeljsku skrb, mjere za zaštitu djece, uzdržavanje, skrbništvo, obiteljsku meditaciju itd., on isto tako uređuje zapravo sudske procedure odnosno postupanje jer prije smo znali postoje prava, međutim često se nije znalo tko, što i kako radi. Ovaj Obiteljski zakon zapravo danas se iz diskusija vidjelo da je bilo pohvala da ovaj Obiteljski zakon štiti najugroženije članove društva, to su djeca i osobe s invaliditetom. Ja ću danas reći, osvrnut ću se na razvod i zajedničku roditeljsku skrb, zatim na mjere za zaštitu djece i na ukidanje potpuna lišenja poslovne sposobnosti. Kad govorimo o razvodu i zajedničkoj roditeljskoj skrbi koncept novog razvoda braka vodi računa prije svega o djeci, a time i cijelim obiteljima koje ostaju obitelji nakon razvoda braka. Nije točno kako to određeni stručnjaci za obiteljsko pravo uporno prezentiraju u javnosti da je ovaj zakon odustao od koncepcije mirenja bračnih drugova. Naime, brak je vrlo važna institucija svakog društva pa tako i hrvatskog i upravo stoga očuvanje braka kao i drugih oblika obitelji, tu je izvanbračne i istospolne zajednice, treba pristupiti prikladnim instrumentima, a ne štititi brak samo na formalnoj razini i pritom potpuno zanemariti interese djece. Također trebamo iz statistike znati kako mirenje koje se prema Obiteljskom zakonu iz 2003. godine provodi u centrima za socijalnu skrb, prije svega nema gotovo nikakvog uspjeha odnosno ima vrlo male uspjehe. Dugogodišnji bračni problemi partnera ne mogu se riješiti na takav način, a s druge strane država je dužna zaštititi djecu koja ispaštaju u dugotrajnim sudskim sporovima među roditeljima. Uvođenje obaveznog savjetovanja i obiteljske meditacije prema novom Obiteljskom zakonu kao obavezni koraci prije odlaska na sud predstavljaju zapravo najmodernije instrumente kojima je cilj pomoći roditeljima i djeci u trenutcima raspada njihove obitelji kako bi zapravo organizirali obiteljski život s djetetom u narednim godinama života. Novi Obiteljski zakon na taj način štedi roditelje i djecu dugotrajnih sudskih postupaka i sudskih odvjetničkih troškova, kao i zdravstvenih tegoba uzrokovanih stresom, a koji za djecu nekada znači cjeloživotne traume uzrokovane konfliktima među roditeljima. Razvodi nažalost traju dugo, sukobi isto tako. Djeca su u izrazito emocionalnom naboju, preuzimaju zapravo takve naboje od roditelja, ponašaju se zapravo odrasli, a to su djeca. Oni su opterećeni traumama. Naime, manipulacije djecom u razvodu su vrlo, vrlo česte i to zapravo dovodi do emocionalnog zlostavljanja djece. Kad govorimo o zajedničkoj roditeljskoj skrbi, to je zapravo skrb kako to tumače međunarodni stručnjaci, kažu najbolja i najgora opcija za dijete. Ako roditelj u prvi plan ispred vlastitih problema stavi dijete tada je zajednička roditeljska skrb najbolje rješenje za dijete. Međutim, ako su roditelji visoko konfliktni, ako postoji obiteljsko nasilje i ako roditelj koristi dijete kako bi se obračunao sa drugim roditeljem, tada je zajednička roditeljska skrb najgore rješenje za dijete. Ovo je stajalište Odbora za prava djece prema kojemu niti jedan zakon ne smije automatski jednom ili oboje roditelja povjeravati roditeljsku skrb o djetetu, a to je upravo rješenje Obiteljskog zakona 2003. godine prema kojemu bez ikakve selekcije i rezerve oba roditelja zajednički ostvaruju roditeljsku skrb što mnogi koriste kao alat za manipulaciju djecom. Ovom problemu u vezi s pravima djece već 10 godina je upozoravala institut pravobraniteljice za djecu. U bitci roditelja za njihovo pravo tj. za ravnopravnost muškarca i žene u pravu na roditeljsku skrb, dijete ne smije biti oružje već je ustavna dužnost države da dijete zaštiti od takvih roditelja. Novi Obiteljski zakon sadrži potrebne instrumente koji najprije potiču sporazum roditelja, a ako on izostane daju sudu smjernice i rokove prema kojima će postupati. Kad govorimo o mjerama za zaštitu djece tada ću navest nekakve primjere. 8-godišnja engleska djevojčica umrla je 2000. godine, austrijski dječak 2,5-godišnji umro je 2007. godine, a naša 3-mjesečna beba je umrla u Hrvatskoj početkom 2013. godine. Svima je zajednička smrt koja je nastupila kao izravna posljedica zlostavljanja i zanemarivanja u obitelji. Za sve tri tragedije također je činjenica da su socijalni radnici, liječnici, policija bili upoznati sa obiteljskim problemima u kojima su ova nesretna djeca živjela, kako i s činjenicom da su njihovo zdravlje i život u obitelji bili ugroženi pri čemu je zakazala javnopravna svijest o nužnosti zaštite te ugrožene djece. Nakon smrti engleske djevojčice javnost se podigla na noge i nekoliko godina poslije uslijedile su zakonske reforme u području zaštite djece. Isti scenarij se odigrao i u Austriji, digli su na noge i naravno se reformiralo austrijsko zakonodavstvo u području zaštite djece. Kod nas u Hrvatskoj kad je beba umrla zbog zanemarivanja od strane roditelja ostali su samo nekoliko novinskih članaka, televizijskih priloga a njezina smrt nije bila povod za reformu sustava javno-zdravstvene zaštite djece u Hrvatskoj. Mjere za zaštitu djece nisu mijenjane u Obiteljskom zakonu više od 30 godina. U ovaj prijedlog Obiteljskog zakona uvodi red i disciplinu u rad centara za socijalnu skrb, uvodi stroge rokove postupanja kad je u pitanju zaštita djece, dužnosti centara i sudova koje su jasno razrađene, tako da se zna tko što radi u kojim rokovima, pa će sukladno tome znati i tko za što je odgovoran ako dođe do propusta u zaštiti djece. Novi Obiteljski zakon, rok za hitno izdvajanje djeteta skraćen od svega 15 dana. Točno se znaju dužnost centara, dužnost suda, a procjena djetetove ugroženosti i prikladna sudska mjera mora se izreći u bitno skraćenim rokovima. Zastarjela mjera nadzora nad roditeljskom skrbi prema starom Obiteljskom zakonu koja datira iz 70-tih godina prošlog stoljeća novim je Obiteljskim zakonom usklađena sa suvremenim psihološkim odnosno socijalnim pristupom socijalnom radu prema kojim je cilj države da pruži stručnu potporu i podršku roditeljima a ne kao što je do sada bio dugogodišnji nadzor, plaćalo se naravno iz proračuna, a sve bez nekakve efikasne podrške roditeljima u podizanju djece. Ovo stanje na kraju rezultira današnjim okolnostima u kojima djeca provode cijelo djetinjstvo po domovima bez mogućnosti da se vrate u zdravo obiteljsko okruženje, ali bez mogućnosti posvojenja. I još nešto o povijesti, korak sa novim Obiteljskim zakonom čini ukidanje potpunog lišenja poslovne sposobnosti. Na ovakav način ovim povijesnim korakom se stručnjaci, a to su radnici u centrima za socijalnu skrb, psihijatri, vještaci i suci prisiljavaju svakoj osobi koja ima invaliditet postupiti na individualnoj razini što je i obveza Republike Hrvatske sukladno Konvenciji Ujedinjenih nacija o zaštiti osoba sa invaliditetom. Dalji važan iskorak je u zaštiti osoba sa invaliditetom jest mogućnost da odrasla osoba dok je zdrava može odlučivati o bitnim pitanjima svog života za slučaj bolesti, invaliditeta davanjem tzv. anticipirane izjave. Na taj način zapravo svatko može unaprijed odrediti tko će mu biti skrbnik u slučaju bolesti, a ne ovisiti isključivo o članovima obitelji koji nekada nisu blagonakloni. Evo na kraju imali smo jučer na odboru zapravo vidjeli smo nekoliko primjedbi, primjedbi iz struke. I ja sam na ovo prvo čitanje, ja sam sigurna da će ministarstvo, odnosno da će uzeti u obzir one primjedbe koje su u redu i da će to zapravo staviti u zakon za drugo čitanje. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Ljiljana Cvjetović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana zamjenice sa suradnicom. Reforma Obiteljskog zakonodavstva proizašla je iz potrebe za unapređenjem sustava obiteljsko-pravne zaštite djece i odraslih članova obitelji pod skrbništvom u Republici Hrvatskoj kao i usklađivanja ovog područja sa aktualnim dokumentima Vijeća Europe i EU. Prioritetna područja za unapređenje uključuju skrbništvo nad odraslim osobama, posvojenje, ostvarivanje roditeljske skrbi, susrete i druženja sa djetetom, uzdržavanje, uređivanje obiteljsko-pravnih postupaka u smislu zaštite prava djeteta u postupcima, te uvođenje novih mjera. Stoga je bio izrađen novi Obiteljski zakon koji je stupio na snagu 1. rujna 2014. i koji je u odnosu na prethodni Obiteljski zakon iz 2003. izmijenio i nadogradio novim rješenjima prema međunarodnim standardima i to u materijalnom i u procesnom dijelu na području braka, području pravnih odnosa roditelja i djece, posvojenja, skrbništva za punoljetne osobe i uzdržavanja. Unaprijeđen je i procesni dio postupanje pred sudom, suradnja Centra za socijalnu skrb i suda i njihove ovlasti u postupcima. Uređeni su i novi izvanparnični postupci u stvarima o uzdržavanju djeteta i različitih obiteljsko-pravnih pitanja kao i privremene mjere. Rješenjem Ustavnog suda Republike Hrvatske od 12. siječnja 2015. zakon je stavljen izvan snage, prestalo se postupati po ovom zakonu i u primjeni je ponovo bio stari zakon iz 2003. godine što je dovelo u pitanje pravnu sigurnost, na primjer izvršenje pravomoćnih odluka, odluka Centra za socijalnu skrb o mjerama zaštite prava i dobrobiti djeteta. Ovime su najugroženija upravo djeca i osobe sa invaliditetom koji su ostali bez zaštite svojih prava. Rješenjem Ustavnog suda Republike Hrvatske ostalo je nerazjašnjeno i pitanje primjene posebnih propisa, pa je tako na primjer područje uzdržavanja trenutno uređeno sa dva različita zakona koji su u primjeni. Ovaj prijedlog Obiteljskog zakona uređuju ista područja kao i Obiteljski zakon iz 2014. a promjene uključuju sljedeće: usklađivanje termina, pojašnjavanje ili uklanjanje pojedinih odredaba iz Obiteljskog zakona iz 2014. Uklonjene su odredbe na koje su zaprimljeni prigovor o utvrđivanju majčinstva sudskim putem, o nemogućnosti izjavljivanja pravnih lijekova protiv nekih odluka sudova kao na primjer Plana o zajedničkoj roditeljskoj skrbi i Sporazuma o uzdržavanju. Svojim odredbama ovaj zakon riješit će pitanje zadržavanja stečenih prava prema Obiteljskom zakonu iz 2014. godine, te će se osigurati nastavak rada Centra za posebno skrbništvo. Stavit će se izvan snage propisi na području obiteljske pravne zaštite koji se trenutno primjenjuju, a koji su međusobno proturječni i dovode do pravne nesigurnosti. Zatim, zakon će osigurati zaštitu djece i osoba lišenih poslovne sposobnosti na razini koja je postignuta Obiteljskim zakonom iz 2014. Omogućit će se nastavak rada Centra za posebno skrbništvo obiteljskih medijatora i drugih. Ovim zakonom obiteljsko pravno zakonodavstvo uskladit će se s odredbama EU direktiva te će se osigurati primjena stavova i uputa Europskog suda za ljudska prava. Hvala.
Hvala i vama. Romana Jerković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Rasprava traje dugo i teško je iznijeti neke nove argumente koje moje kolegice i kolege iz kluba već nisu iznijele. Dozvolite mi da vam vrlo kratko na primjeru razvoda moje prijateljice pokažem što aktualni Obiteljski zakon iz 2003. godine znači u praksi. Oni su bili u braku s dvoje djece, dolazi do razvoda kojeg nikako ne možemo nazvati ni mirnim ni prijateljskim, neću reći da su im odvjetnici pomogli da se zakopaju duboko u rovove ali ću reći da im nisu pomogli da to ne učine i da u tim rovovima ne ostanu godinama. Djeca ostaju kod majke ali otac godinama ne plaća alimentaciju. Vrlo lukavo i rekla bih pravovremeno svu je svoju imovinu prebacio na članove uže obitelji tj. konkretno na brata. I čovjek, otac dvoje djece, dojučerašnji dobrostojeći poduzetnik odjednom nema ništa i ne može plaćati alimentaciju. Nema za alimentaciju jer nema prihoda za život ali eto vozi auto od 100 tisuća eura. Za to ima novac. Dakle, godinama se ne brine za svoju djecu, ne pita za njih, ne posjećuje ih, ne brine se jednostavno o njima. Majka se bori sama, odgaja djecu, hrani ih, oblači i plaća kredit za stan u kojem živi sa svoje dvoje djece. I prođu godine i dosjeti se bivši suprug kako da izmanipulira starije dijete i nagovori to dijete koje ulazi u pubertet da dođe živjeti s njim. Nećete vjerovati ali čovjek koji nema prihoda za život i nije plaćao alimentaciju, nemojte me pitati kako, ali dobiva skrbništvo nad starijim djetetom. Pitate se kako je to moguće? To se pitala i moja prijateljica, jako dugo. Ali sud je donio odluku da sada bivša supruga, majka to dvoje djece, moja prijateljica, mora svom bivšem mužu koji nije plaćao alimentaciju godinama e ona sad njemu mora plaćati izdržavanje zajedničkog djeteta koje se preselilo kod njega jer je sud tako odredio. I ne samo to, majka dvoje djece sama od početka otplaćuje kredit za stan u kojem s tom djecom živi. Bivši suprug koji je dobio skrbništvo nad starijim djetetom sada, zamislite ovo, potražuje pola vrijednosti stana za kojeg kune jedne nije izdvojio. Zakon kaže da je ona dužna isplatiti svom bivšem mužu pola vrijednosti stana bez obzira što ima dokaz da ga je sama isplaćivala, sama isplaćivala kredit, a ona ima pravo potraživati polovicu isplaćenog kredita u posljednjih 5 godina. Znači ona njemu pola vrijednosti cijelog stana, a ona bi imala pravo na polovicu isplaćivanog kredita u posljednjih 5 godina, samo 5 godina. Sve ovo što ste čuli tragično je i žalosno i stvarno mogu zamisliti čak i da mi nije prijateljica, čak da nisam osobno bila involvirana u njenu osobnu životnu tragediju razumjela bih ono što je govorila kolegica Nada Turina-Đurić, razumjela bih i vjerujem da vi možete sad razumjeti tu emotivnu bol od koje čovjek stvarno se može u najmanju ruku razboljeti ako ništa drugo. Dakle, sve ovo što ste čuli omogućava stari trenutno važeći Obiteljski zakon. I zato ja doista smatram da prijedlog ovog zakona će poboljšati, unaprijediti i popraviti postojeće stanje u obiteljsko-pravnoj zaštiti. Vjerujem da ovaj zakon će upravo to učiniti, da će ispraviti nepravdu koju je doživjela ona i brojne, brojne druge žene. Vjerujem da će zakon ispraviti stvari na bolje, da će ispraviti nepravde, apsurde kao što sam rekla, a dva čitanja su za sve one koji žele konstruktivno doprinijeti da zakon bude na dobrobit naših građanki i građana. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Podržavam ovaj prijedlog Obiteljskog zakona, podsjetiti ću vas na onu znamenitu rečenicu kojom veliki Tolstoj počinje svoj znameniti roman da sve sretne obitelji sliče jedna na drugu, a da je svaka nesretna na svoj način. To zna najbolje naše ministarstvo na čelu sa gospođom potpredsjednicom ministricom Opačić. I Vlada, ovakvim prijedlogom zakona i upornošću da riješi najveći prijepor a to je zaustaviti manipulaciju djece. Djeca nisu poligon na koje će ne samo roditelji ispoljavati svoje neutažene strasti ili taštine nego i neke institucije što je sramotno. Na takav način Vlada je pokazala zaista ne samo da zna što radi, da je kompetentna u tome, nego vlast je pokazala da ima i dušu. A ministrica sa svojom ekipom ne viđenu i neograničenu ljubav prema onima kojima je najpotrebnija prema djeci. I to se ispoljava u svakom članku ovog prijedloga zakona shvaćajući sve ono što se u praksi događa, otklanjajući sve ono što su bile prepreke da bi se upravo interes djeteta mogao afirmirati pogotovo u onim najstresnijim situacijama a to je razvod roditelja o kojem su upravo govorili i moji ovdje prethodnici, bolje rečeno prethodnice. Pravobraniteljica za djecu istaknula kako podržava svaki propis koji ide u korist zaštite prava djece i upravo kaže Obiteljski zakon je takav zakon. Dodala je kako najviše upravo ima prijava koje ona dobiva i da se te prijave odnose na povredu osobnih prava djece te poteškoća i nemogućnosti u ostvarenju roditeljske skrbi. Gospođa predsjednica RH gospođa Kolinda Grabar Kitarović upravo je nedavno izjavila kako treba senzibilizirati javnost na kršenja prava djece. Dakle ta poruka i za one koji ne čuju nas pa neka bar čuju predsjednicu. Kada je Ustavni sud napao zakonodavnu vlas, napao Hrvatski sabor, napao Vladu izlazeći iznad svojih kompetencija pa baš me briga što je šutnio i sam zakon, ali on je time šutnuo de facto djecu. To je nešto što zaista zabrinjava da se jedna takva institucija može tako ponašati. Međutim, možemo se mi čuditi tome koliko god hoćemo, možemo se bolje rečeno zgražati ali čuđenju na koji je biran isključivo HDZ-ovom većinom onda čemu se mi ovdje čudimo? Čemu se mi ovdje čudimo? Pa mi možemo sutra očekivati i neke druge odluke kako bar najavljuju mediji o tome smo imali prilike čuti, ali kako to ne zadire u ovu materiju pa je ja sad neću spomenuti nego možda vrlo uskoro, ali očito po najavama Ustavni sud nema vremena u dogledno vrijeme da rješava ovu situaciju i zato upravo kao što je rekla kolegica Sobol odgovorna Vlada donosi nužne mjere koje su potrebe da se riješi situacija a to je ovaj Obiteljski zakon. Dakle, ne samo što je Ustavni sud prekoračio svoje ovlasti, došao u drugu zonu, u zonu zakonodavnu, izvršnu nego je to učinio bez ikakvog zakonskog uporišta i to ne tvrdim ja, to tvrdi čovjek iz Ustavnog suda koji javno dvadeset godina radi u Ustavnom sudu. I to izaziva muk i nema odgovora na tako nešto. Govori se da je zakon opširan, zakon je onakav kakav treba biti. Govorio se o tome da su eto ne znamo koji su stručnjaci radili, a da na onom prvom zakonu eto to i nisu stručnjaci, jer stručnjaci su samo oni koji podupiru ideje HDZ-a i bliskih toj opciji. To je nedopustivo, ali ne radi se i o tome jer su i neki i ranije sudjelovali u izradi vrlo modernih zakona. Dakle u pitanju su samo taštine jer je Hrvatska oduvijek bila predvodnica još dok je bila u sastavu bivše države bila predvodnica u Europi u uređenju, modernom rješenju statusnih pitanja vlastitih građana. Mi smo već onda, mi smo 78.godine imali instituciju zaključenja braka preko punomoćnika, to nije Amerika imala. 2003.godine mi ustanovljavamo upravo novim Obiteljskim zakonom novu definiciju majke na tragu suvremene tehnologije i znanstvenih postignuća ali i na temelju onoga što se već događa u životu. Prema tome, mudar zakonodavac treba i percipirati što će se dogoditi, a mi smo već onda bili u poziciji da samo pokrivamo stanje koje je već nastalo. I zato mi se jako sviđa da i ovaj prijedlog zakona sadrži takvu normu. Što radi HDZ 2004.godine ne podnoseći da uopće majka može biti ona koja dijete nije rodila. Ukida tu normu, ali ne ukida odredbe o osporavanju materinstva. Pa imate nemoguću situaciju da je majka neoboriva pretpostavka po postojećem zakonu koji sada vrijedi i što to Ustavnom sudu uopće ne smeta dakle da imate situaciju da je, neoborive pretpostavke, da je majka uvijek ona koja je dijete rodila a ovamo drugoj ženi kojoj su ukradene jajne stanice omogućavate da osporava majčinstvo toj ženi koja je dijete rodila. Pa eto vidite kad se radi nešto iz strasti, iz sile ne iz razuma i zato što mi mislimo da je to tako jer je tako bilo u rimskom pravu, mi branimo tradiciju. Ono što je također zabrinjavajuće i što pokazuje, praksa pokazuj vrlo kratka praksa zakona dok je bio na životu dok ga nije eutanazirao Ustavni sud. Dakle u 4 mjeseca on je polučio neviđene rezultate, pa mogu vam reći da sam i ja sumnjala jer obično dobri institut, isto im treba određeno vrijeme da zažive. Koliko to u biti roditeljima tim koji su u strastima, nemojmo ih samo osuđivati, pa i oni koji to rade treba im pomoć, oni u biti vape za pomoći. I to je bila jedna pomoć koja je omogućava, pa dakle taj znameniti podatak da u 4 mjeseca dakle 697 djece dobilo je takvu pomoć da je u 225 slučajeva odraslih osoba koje su lišene poslovne sposobnosti dobilo svog skrbnika da u 150 slučajeva razvoda samo 10 ih je išlo na sud, mirno su riješili svoj spor. To je velika stvar i za pravosuđe, ma možda ni najmanje za pravosuđe i za troškove, najviše za ljude da mirno žive. Ne mogu živjeti zajedno, imaju zajedničku djecu, imaju imovinu pa to je veliko bogatstvo. Pa mi svi uvijek se kunemo u obitelj, u svetost zaštite obitelji, zaista je obitelj utočište života. Ali ono može biti takvo i raj, može biti i pakao. I na nama je da upravo sve te nesretne situacije na neki način ublažimo, otklonimo one poteškoće, ublažimo sve te situacije, pogotovo stresne situacije za djecu. Nekako je čudno za vjerovati, mi mislimo da se veliki kriminal veliki sukobi dešavaju negdje gdje se veliki novci okreću, međutim zapanjujuće je koliko ja bih rekla i organizirani kriminal jer su povezani kroz mnoge pore društva, vrlo istaknuta mjesta, najčešće kada se vrši nasilje ili pedofilija u vlastitom domu i kada majka to otkrije, ne on je ugledan kirurg on to ne radi, ugledan je liječnik, on to ne radi, ona je luda, kod kuće je, ne zna što će, ima postporođajne traume koje traju valjda do 5, 6 godina djeteta koje majci kaže sablažnjive stvari. I tu cijeli sustav zakaže upravo zato što su takve osobe utjecajne, prijete, plaće, a sve bi se to moglo ili se veći dio problem mogao bi se spriječiti upravo dajte glas za ovaj prijedlog zakona. Još ću jedanput reći imam jednu poruku za sami Ustavni sud. Velikog Halila Džubrana, velikog pjesnika i filozofa "Čuvajte se veličine koja se ne klanja pred djecom". A još bih rekla ovo je prvo čitanje, križajmo, dodajimo, mijenjajmo, ali nemojmo prekrižiti djecu.
Hvala. Iscrpili smo prijavljene za raspravu. Završno zamjenice ministrice izvolite, kratko. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Hvala vam lijepo na vrlo konstruktivnoj i sadržajnoj raspravi. Mi ćemo sve vaše prijedloge i primjedbe vrlo pažljivo razmotriti. Nastavljamo rad na zakonu i njegovo pripreme za drugo čitanje, naravno ne gubeći iz vida najbolji interes onih koje ovaj zakon ima u fokusu, a to su djeca i osobe s invaliditetom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Za večeras ćemo završiti. Sutra idemo krećemo sa Konačnim prijedlogom Zakona o sustavu civilne zaštite, drugo čitanje. Laka vam noć.
Prijedlog obiteljskog zakona, prvo čitanje, P.Z.E. br. 847, rasprava je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak: ″1. Prihvaća se prijedlog obiteljskog zakona. 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona.″ Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 76 glasova za, 7 suzdržanih, 17 glasova protiv donesen predloženi zaključak.