Gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Danas je pred vama Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvozu robe s dvojnom namjenom čije je prvo čitanje prihvaćeno na sjednici Hrvatskog sabora 9. svibnja ove godine. Temeljem zaprimljenih i primjedbi i mišljenja Hrvatskog sabora, dodatnih konzultacija sa strukom, predlagatelj je pripremio konačni prijedlog zakona, a razlika u konačnom prijedlogu zakona u odnosu na tekst koji je usvojen u prvom čitanju odnose se na jasniju definiciju brokera u skladu s primjedbom Odbora za gospodarstvo Hrvatskog sabora. Također odredbe konačnog prijedloga zakona dorađene su u skladu s primjedbama nomotehničke naravi Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora. Kratki podsjetnik, roba s dvojnom namjenom je, uključujući računalne programe i tehnologiju roba koja se može koristiti, kako u civilne, tako i u vojne svrhe i koja se na bilo koji način može u cijelosti ili djelomično upotrijebiti za proizvodnju nuklearnog, kemijskog ili biološkog oružja. Primjer robe s dvojnom namjenom su recimo radijski odašiljači koji u civilne svrhe služe za emitiranje radijskog programa, međutim u modificiranoj verziji ti isti radijski odašiljači se mogu koristiti i u vojne svrhe, odnosno za ometanje drugih radiopostaja kao i radio-navigacijskih uređaja. Osnovne izmjene i dopune ovog zakona odnose se na propisivanje uvjeta za provoz robe s dvojnom namjenom, odnosno zabranu provoza kada postoji opravdana sumnja da se provozi roba koja će se koristiti za proizvodnju kemijskog, biološkog ili nuklearnog oružja, uvjeta za pružanje brokerskih usluga, dakle usluga posredniče naravi u smislu ugovaranja poslova za kupovinu ili direktna nabava te prodaja robe s dvojnom namjenom iz jedne u drugu državu. Ovim se prijedlogom dostižu standardi koji su postavljeni rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a o sprječavanju širenja oružja za masovno uništenje. Slijedom navedenog, sve države članice UN-a obvezale su se donijeti nacionalne propise s ciljem onemogućavanja širenja nuklearnog, kemijskog ili biološkog oružja. Ovim izmjenama zakona ne usporava se niti se ograničava međunarodna trgovina materijalima, opremom i tehnologijom koja se koristi u mirovne svrhe, već se omogućava zaustavljanje transakcije robe s dvojnom namjenom u slučaju opravdane sumnje da se ona može koristiti za proizvodnju oružja za masovno uništenje. Zaključno, temeljem ovog izlaganja kao i promjena koje smo napravili u odnosu na prvo čitanje, Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru da se prihvati Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvozu robe s dvojnom namjenom. Zahvaljujem.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzetu riječ? Ne. Otpada raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana državna tajnice, poštovane zastupnice i zastupnici. Kada govorimo o izvozu robe sa dvojnom namjenom, onda moram naglasiti da je Republika Hrvatska uspostavila učinkoviti sustav nadzora roba sa dvojnom namjenom donošenjem Zakona o izvozu roba sa dvojnom namjenom 2004. godine, a isti je zakon u primjeni bio od 1. siječnja 2005. godine. Obzirom da je to roba koja ima dvojnu namjenu, uključujući i računalne programe i tehnologiju, ako još se može koristiti kao u civilne, tako i u vojne svrhe te roba koja može biti upotrijebljena u neeksplozivne svrhe, ali koja na bilo koji način može pomoći u proizvodnju nuklearnog oružja i drugih nuklearnih eksplozivnih naprava. I zato je potrebno imati poseban nadzor izvoza roba sa dvojnom namjenom, a u ulozi sprječavanja širenja oružja za masovno uništenje. Znamo da to danas predstavlja veliku prijetnju regionalnoj i svjetskoj sigurnosti. Kada je donesen Zakon o izvozu roba sa dvojnom namjenom ispunjen je jedan od važnijih uvjeta u članstvu u međunarodnim režimima, a kontrolu izvoza je Republika Hrvatska donijela u lipnju 2005. godine te postala članica za kontrolu konvencionalnog oružja i roba sa dvojnom namjenom i grupe za sprječavanje i širenje nuklearnog oružja i materijala, a u travnju 2007. i u australske skupine za kontrolu kemijskog i biološkog oružja. Temeljem Zakona o izvozu robe sa dvojnom namjenom Vlada Republike Hrvatske donijela je uredbu o popisu roba sa dvojnom namjenom, a koja se redovito usklađuje sa propisima Europske unije. Što je cilj novog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvozu roba sa dvojnom namjenom? Želi se unaprijediti, ojačati sustav nadzora izvoza roba sa dvojnom namjenom. Također će se dostići standardi koji su postavljeni Rezolucijom Vijeća sigurnosti i Ujedinjenih naroda, a odnosi se na sprječavanje i širenje oružja za masovno uništenje. Odlukom Vijeća sigurnosti i Ujedinjenih naroda države su se obavezale donijeti propise kojima će se onemogućiti širenje nuklearnog, kemijskog i biološkog oružja. Bitno je donijeti i propise kojima će se regulirati provoz za robu sa dvojnom namjenom, a koja se može koristiti za proizvodnju oružja za masovno uništenje te propisati kazne za prekršioce propisa. U novom zakonu provoz robe s dvojnom namjenom koja je navedena u popisu roba, a temeljem zakona ministarstvo može zabraniti ako bi roba mogla biti u cijelosti ili djelomično korištena u svrhe nedopuštene zakonom. Izvoznik robe može biti pravna ili fizička osoba, obrtnik sa sjedištem odnosno boravištem na teritoriju Republike Hrvatske ili fizičke osobe sa prebivalištem u Republici Hrvatskoj. Roba s dvojnom namjenom može se izvoziti samo na temelju izvozne dozvole koju izdaje ministarstvo. Zahtjev za izdavanje izvozne dozvole podnosi se ministarstvu, a izdaje se na prijedlog povjerenstva. Ministarstvo može i poništiti dozvolu ako se utvrdi da je dozvola bila izdana na temelju netočnih i nepotpunih podataka. Također su predviđene i kazne za prekršitelje zakona, a i nisu male obzirom da se radi o specifičnoj robi. Bitno je napomenuti da se provode i seminari o nadzoru izvoza roba sa dvojnom namjenom u Hrvatskoj gospodarskoj komori sa domaćim proizvođačima izvoznicima također uz suradnju Ministarstva vanjskih poslova i europskih integracija, također i Ministarstva gospodarstva te predstavnici znanstvenih razvojnih institucija te carinskih otpremnika. Također su se svi složili da je riječ o robi koja služi za civilnu te vojnu upotrebu, a može se upotrijebiti i za proizvodnju oružja za masovno uništenje. Također je napomenuto kako je najvažnija prevencija odgovorni sustav izvoznih kontrola, a to je upravo u prijedlogu zakona i rečeno. Izmjene i dopune ovoga zakona su prihvatljive i potrebne. Stoga klub Hrvatske demokratske zajednice prihvaća Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o izvozu roba sa dvojnom namjenom. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Evo samo nekoliko rečenica. Dakle Hrvatska ima Zakon o izvozu robe s dvojnom namjenom od 1. siječnja 2005. godine, gdje je uspostavljen nadzor upravo nad ovom robom koja se može upotrijebiti i u civilne i u vojne svrhe. Činjenica je da se ovim izmjenama i dopunama želi poboljšati nadzor nad izvozom odnosno prometom robe dvojne namjene, ali isto tako i da je Vijeće sigurnosti svojom rezolucijom donijelo odrednice o sprečavanju širenja oružja za masovno uništenje. Dakle u ovim izmjenama i dopunama Zakona o izvozu robe s dvojnom namjenom je na neki način i usklađenje sa rezolucijom u smislu naravno poboljšanja nadzora sa Rezolucijom Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda, ali isto tako i sa prijedlogom Europske komisije Europske unije koji negdje datira iz prosinca dakle krajem 2006. godine, ali koje je Vijeće Europe još uvijek odnosno Europska unija nije usvojila. U ovim izmjenama i dopunama uvodi se nova terminologija odnosno regulira se izvoz robe s dvojnom namjenom u dijelu provoza robe. Isto tako pozornost se daje brokerskim uslugama, ali i tehničkoj pomoći. Osim toga u ovim izmjenama i dopunama dane su i kaznene sankcije, dana je mogućnost carini da zaustavi sve djelatnosti vezane za izvoz, za provoz, za brokerske usluge, ali isto tako i pravosudnim tijelima da može izreći i odgovarajuće sankcije. Mislimo da je ovo korak naprijed u sprečavanju izvoza, ali i uporabe, a posebno nadzora robe koja se može upotrijebiti u vojne i civilne svrhe. I smatramo u HDSSB-u da se radi o sveobuhvatnom zakonu o izmjenama i dopunama ovog zakona i HDSSB ove izmjene i dopune Zakona o izvozu robe s dvojnom namjenom će podržati.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Prvi je gospodin zastupnik Ante Kulušić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Zakon se u odnosu na prvo čitanje nije značajnije mijenjao, odmah je bio dobro pripremljen te su bile potrebne samo manje dorade. U zakonu su sad uvažene primjedbe vezane uz definiciju brokera. Sada je definirano da je broker u smislu ovog zakona pravna ili fizička osoba, obrtnik sa sjedištem na teritoriju Republike Hrvatske te pruža brokerske usluge. Došlo je i do nomotehničkih dorada prema sugestijama Ureda za zakonodavstvo. Ovim zakonom Hrvatska postaje dio mreže zemalja koje kroz Vijeće sigurnosti Ujedinjeni naroda pronalaze rješenja za zaštitu od terorizma. Jedna od mjera je kontrola nad izvozom robe koja se može koristiti u vojne svrhe i koja može pomoći u proizvodnju nuklearnog oružja ili drugih nuklearnih eksplozivnih naprava. S obzirom na kvalitetno kako formalno tako i sadržajno rješenje te na uključena poboljšanja podržavam prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Pa evo dozvolite nekoliko riječi čini mi se o ovom važnom zakonu sa više aspekata. Govoreći prvi puta o ovom zakonu, točno 21. travnja 2004. godine rekao sam sljedeće: ovaj zakon zaslužuje čini mi se puno više pažnje. No, iz različitih razloga neke važne stvari prebrzo prolaze pored nas i ne uočavamo njihov puni značaj. Zašto? To je važno i ključno pitanje i zbog toga bih nešto više o tome htio reći. Čini mi se da je mnogo toga što je rečeno na određeni način pojednostavljivanje suštine. Govoriti o robama dualne namjene znači direktno govoriti o visokim tehnologijama, jer isključivo one robe koje imaju takav karakter imaju razloga biti upotrebljavane u razvoju najsofisticiranijih naoružanja i vojne opreme. I to je ključno važna stvar koja mi se čini nije u dovoljnoj mjeri prepoznata i naglašena. Govoriti o robama dualne namjene, istovremeno znači indirektno i o gospodarstvu utemeljenom na znanju. Tog bi trebali biti svjesni, jer upravo najnaprednije tehnologije, koje se koriste u vojnim programima imaju takav karakter. Koliko uvozimo tih tehnologija pokazuje i ukazuje na strukturu gospodarstva, složenu sofisticiranost, sposobnost da se generira konkurentan proizvod i da se generira na globalnoj razini novo dodana ili novostvorena vrijednost. Istovremeno govoriti o tom zakonu, znači ono o čemu je jedino isključivo raspravljeno o zloupotrebi ljudskog znanja i mogućoj zloupotrebi visokih tehnologija, nažalost danas u funkciji međunarodnog terorizma. I u tom kompleksu, ta tri aspekta treba promatrati ovaj zakon i želim zbog toga možda više reći o onom prvom dijelu ovog zakona koji ukazuje na visoke tehnologije, na strukturu gospodarstva jedne države, indirektno na gospodarstvo utemeljeno na znanju proliferacija takvih proizvoda, velika je opasnost za svjetski mir i sigurnost i zbog toga se čitavim nizom različitih međunarodnih zakona visokih standarda kontrolira distribucija takve opreme u suvremenom svijetu. I rekao bih, moj osobni osjećaj, siguran sam poznavajući određene osobe, da Ministarstvo gospodarstva ima stručne iskusne eksperte koji se mogu nositi sa složenošću tih arbitraža. Zaključiti što je proizvod iako on postoji u listi roba, nije trivijalna, ni jednostavna zadaća, nego zahtijeva multidisciplinarna znanja i ekspertize iz čitavog niza područja i o tome ću isto tako nešto reći. Što znače robe sa dvostrukom namjenom, kompjuterski programi i informacije, ja bih rekao i znanja koja pripadaju tom području. Sjećam se dobro kada sam prije tridesetak godina, kao mladi inženjer dobio na stol jedan papir od jednog iskusnog profesora koji se bavio raketnim sustavima, predavao je mehaniku leta i aerodinamiku, i onda mi je rekao, kaže Krešimire, kaže za ovu stranicu papira možeš dobiti milijun dolara. Ja sam rekao, kako? Pa, on kaže ovo su ti aerodinamički derivativi "P" i "T" rakete. Da bi se došlo do tih podataka morate u aerodinamičkim tunelima mjesecima provoditi ispitivanja, a da bi se to moglo, gotovo polovina u bivšoj državi tadašnjeg Đerdapa je napajala aerodinamičke tunele koji su osiguravali takva eksperimentiranja. Prema tome, radi se zaista o vrlo složenim proizvodima, tehnologijama, znanjima, čija distribucija danas u ovakvom svijetu kakav je, zaslužuje posebnu kontrolu. Sastavni i važni dio ovog prijedloga zakona, je i popis roba dualne namjene. Taj popis roba je vrlo indikativan i vrlo koristan i vrlo značajan, opet sa aspekta razvoja gospodarstva, razvoja tehnologija itd. Kao što je i rečeno u ovom dokumentu, kao i prošle godine najveći broj promjena bio je u kategorijama kojima je zamijećen najveći tehnološki napredak. Iz godine u godinu se mijenjaju liste popisa roba dualne namjene, kao posljedica tehnološkog razvitka, znanstvenog istraživanja itd. U prvom redu, glavne i ključne promjene dogodile su se u poglavlju 3, odnosno kategoriji 3, koja se odnosi na elektroniku. Zatim u poglavlju 6, koja se odnosi na senzore i lasere itd. i iz tih razloga jako je važno kada bi se gledala formalna statistika, u kojoj mjeri se robe dualne namjene, posebno ove kategorije 3, koje predstavljaju najsloženije, najsuvremenije elektroničke sustave, uvoze u Republici Hrvatskoj, jer to je na neki način indikator razvijenosti jednog gospodarstva. Između nekoliko stotina stranica na kojima se nalaze popis različitih kategorija ovih roba, ja ću istaknuti neke koje su mi dobro prepoznatljive, s obzirom da jesam inženjer elektrotehnike i mogu kompetentno reći što to znači. Malolitni integrirani krugovi, hibridni integrirani sklopovi, integrirani sklopovi s više čipova, optički integrirani sklopovi itd. mikroprocesori, mikročipovi, brze memorije, furirovi procesori, neuralne mreže, ali svi ti sustavi koji rade u tzv. proširenom temperaturnom području i zbog toga mogu biti primljeni u vojnim sustavima, jer imaju tako stroge temperaturne i tehnološke zahtjeve i isključiva i jedina namjena, da obično kada se takvim sustavima uručuju, jesu rad u otežanim uvijenima u okolini, prije svega vojni sustavi zahtijevaju takve aplikacije, takve zahtjeve. Digitalni procesori signala, analogno digitalni, digitalno analogni konverteri, kada se pogledaju njihove karakteristike oko rezolucije, brzina konverzije , onda se vidi da je to gornja tehnološka špica onoga što proizvode najsuvremenije, najnaprednije tvrtke suvremenog svijeta. I zbog toga, kada govorimo na taj način o popisu robe dualne namjene, onda zaista govorimo o sposobnostima određenih gospodarstava da koriste takvu tehnologiju. Takva tehnologija daje upravo ono što se kaže visoko konkurentan proizvod. Svakako prevesti sve ovo što je bilo u ovom zakonu, nije bilo jednostavno ni lako, pa sad o tome ne bih više govorio. I na kraju, s obzirom da vidim da je vrijeme brzo prošlo, rekao bih sljedeće. Napravljen je važan korak u ovom zakonu i zbog toga bih na kraju pohvalio ovaj zakon. Kada sam govorio prije 4 godine, onda sam rekao otprilike, s obzirom na karakter ovih roba, kaznene odredbe su nedopustivo niske. 50 tisuća kuna za nekoga tko može ugroziti politički integritet Hrvatske države na međunarodnoj sceni, izvozeći bez dozvola robu dualne namjene koja se može primijeniti u suvremenim sustavima koji mogu biti zloupotrijebljeni u okviru onoga što zovemo međunarodni terorizam. Vrlo skoro te su kaznene odredbe promijenjene 2004. u lipnju. Tada je rečeno sljedeće, novčanom kaznom kazniti će najviše 250% vrijednosti izvezenog posla a ne manje od 50 tisuća kuna i govoreći opet o tim kaznenim odredbama, rekao sam nisu sukladne značenju i veličini mogućeg prekršaja sa teškim političkim posljedicama za Republiku Hrvatsku. I sada, evo došli smo do ove zadnje verzije, ovoga zakona koji ćemo, koji će za koji dan biti usvojen u kojem je jasno prepoznat, karakter i osjetljivost proliferacija roba sa dualnom namjenom. I u članku 18.a, s time zaključujem stoji između ostaloga sljedeće. Osobe pravne ili fizičke koje to učine biti će kažnjene zatvorom od 6 mjeseci do 5 godina sukladno težini prekršaja. U tom smislu podupirem ovu modifikaciju ovoga zakona i čini mi se da on pokazuje da je u punoj mjeri shvaćena važnost kontrole proliferacije roba dvostruke namjene. Hvala lijepo.
Hvala. I gospodin Davor Huška.
Hvala gospodine predsjedniče, predstavnici ministarstva, predstavnici ministarstva, predstavnici ministarstva, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama je drugo čitanje Konačnoga prijedloga zakona o izvozu robe s dvojnom namjenom. Pozitivno smo raspravljali i o prvom prijedlogu ovoga zakona u prvoj raspravi i kako je rekla državna tajnica, prijedlozi i primjedbe su prihvaćene i ugrađene u tekst konačnoga prijedloga zakona pa je za očekivati da jednoglasno prihvatimo ovaj zakon, samo jedan u nizu zakona koje zakonodavstvo Republike Hrvatske usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije. Iz izmjene članka 1. ovoga zakona u odnosu na prvo čitanje koji sada glasi, citiram: "Ovim se Zakonom utvrđuju uvjeti za izvoz i provoz robe sa dvojnom namjenom, pružanje brokerskih usluga i tehničke pomoći u svezi sa robom s dvojnom namjenom, nadležnost tijela države uprave u provedbi ovoga zakona, prava i obveze izvoznika koji obavljaju izvoz robe sa dvojnom namjenom i pružatelja brokerskih usluga i tehničke pomoći u svezi sa robom sa dvojnom namjenom.", te cijelog niza članaka koji proizlaze iz predloženih izmjena i na Odboru za gospodarstvo i ovdje u raspravi. Vidljivo je da je prihvaćeno i ugrađeno stvarno u zakonu ono što je bilo i predloženo. Kako je već rečeno, roba sa dvojnom namjenom je ona roba uključujući i računalne programe, tehnologiju računalnog koja se može koristiti kako u civilne tako i u vojne, što podrazumijeva naravno i terorističke svrhe. Isto tako i roba koja može biti upotrijebljena u neeksplozivne svrhe ali i ona koja na bilo koji način može pomoći u proizvodnji nuklearnog oružja ili drugih nuklearnih i eksplozivnih naprava. Upravo zbog toga promet tom robom zahtijeva i posebnu pažnju. Upravo u tome i je važnost dosadašnjeg Zakona o izvozu robe sa dvojnom namjenom i u njegovoj zadaći nadzora nad prometom takve robe, naravno i izvozom takve robe. Donošenjem ovoga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvozu robe sa dvojnom namjenom želi se ojačati u unaprijediti postojeći sustav nadzora, izvoza robe sa dvojnom namjenom u Republici Hrvatskoj i u tome je za Hrvatsku najveći značaj donošenja ovoga zakona naravno uz usklađenje sa zakonodavstvom Europske unije. Naravno da ću se pozitivno izjasniti o ovom zakonu a vjerujem da će to učiniti i ostale kolegice i kolege u ovom Visokom domu. Hvala.
Hvala. I zaključno gospođa državna tajnica Tamara Obradović-Mazal. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, zahvaljujem na jednoj širokoj potpori ovom izuzetno bitnom zakonu. Ovaj zakon ne bi se mogao provesti da ne postoji kao što je uvaženi zastupnik Čosić spomenuo da nema uredbe o popisu robe dvojne namjene iz koje se na 220 stranica vidi popis od tisuća i tisuća, desetaka tisuća roba koje mogu imati kako mirnodopsku tako i naravno onu neželjenu svrhu. U tom smislu, naravno naše gospodarstvo kao i svi zainteresirani u "Narodnim novinama" br. 57./08. mogu vidjeti točnu kategorizaciju, točnu vrstu robe koju smo identificirali sukladno između ostalog … [[Govornik se ne razumije.]] australskoj skupini kao i kemijskoj konvenciji robu sa … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno robu dvojne namjene koja je između ostaloga usklađena i sa uredbom 1183. iz 2007. godine. Na ovaj zakon podnijeta su dva amandmana. Jedan od strane Odbora za zakonodavstvo kojeg Vlada evo ovim putem, slobodna sam reći, prihvaća, kao i Klub zastupnika HDZ-a kojeg Vlada također ovim putem, koristim ovu priliku prihvatiti i taj amandman. I još jedanput zahvaliti svima na prepoznavanju tihog i kvalitetnog rada, Ministarstvo gospodarstva, Vlada Republike Hrvatske, naravno ono što je presudno također u primjeni ovoga zakona je i naš vlastiti administrativni kapacitet i u tom segmentu zahvaljujem na prepoznavanju ljudi koji rade i stoje iza ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. A odlučivati će se nakon što se steknu uvjeti. Osamnaesti, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvozu robe s dvojnom namjenom, bilo je drugo čitanje P.Z.E. br. 47. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Krunoslav Markovinović. Predstavnica predlagatelja u raspravi je prihvatila ove amandmane. Postaju sastavni dio prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvozu robe s dvojnom namjenom. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj zakon prihvaćen je većinom glasova 93 glasa za i 2 suzdržana zajedno sa prihvaćenim amandmanima, a Odbor za zakonodavstvo predlaže Saboru usvajanje sljedećeg zaključka. Ovlašćuje se stručna služba Hrvatskog sabora da obavi redakciju teksta ovog zakona prije objave u "Narodnim novinama". Dajem na glasovanje zaključak Odbora. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj zakon prihvaćen sa 90 glasova za, 2 suzdržana zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Hvala lijepa predsjedniče, poštovana dame i gospodo zastupnici, pred vama se nalazi Konačni prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama čija je temeljna svrha i cilj usklađivanje sustava slobodnih zona u Republici Hrvatskoj sa pravnom stečevinom Europske unije a radi pripreme Republike Hrvatske za punopravno članstvo u Europskoj uniji. Osnovna pitanja koja se uređuju izmjenama i dopunama ovog zakona su sljedeća: pitanja registracije korisnika slobodnih zona. Dakle korisnici zona koji u zoni obavljaju gospodarsku djelatnost moraju biti registrirani u Republici Hrvatskoj za obavljanje te djelatnosti. Zatim pitanje djelatnosti korisnika slobodnih zona. Korisnici zona ne mogu obavljati specifične financijske djelatnosti odnosno bankarske i druge novčane poslove unutar zone i usluge osiguranja i reosiguranja imovine i osoba. Usvaja se shema potpora za ulaganja u slobodnim zonama a temeljem Zakona o poticanju ulaganja koji je usklađen sa pravnom stečevinom Europske unije te usvaja se shema postupnog smanjenja postojeće fiskalne potpore odnosno predloženi model degresije fiskalne potpore ograničenog je vremenskog trajanja maksimalno do 2016. godine i vezan je uz stupanj regionalne razvijenosti te poštuje pravila o potporama male vrijednosti. Izuzetno važnim i uspješnim riješenim pitanjem možemo ocijeniti zakonsko rješenje za postojeće korisnike slobodnih zona koji su u proteklom razdoblju do stupanja na snagu ovog zakona vršili ulaganja u slobodnim zonama i koriste postojeću fiskalnu potporu. Naime dozvolite da vam objasnim. Do, u sadašnjem Zakonu o slobodnim zonama korisnici slobodnih zona su imali pravo na nekoliko potpora. Dakle za postupke i robe koje su prolazile kroz slobodnu zonu i roba koja je bila dakle u postupku bili su oslobođeni plaćanja carina. Isto tako korisnici slobodnih zona bili su oslobođeni plaćanja poreza na dodanu vrijednost za svako ulaganje koje je bilo više od milijun kuna u 5 godina korisnici slobodnih zona imali su pravo na poreznu olakšicu u visini od 100% ali maksimalno dakle 5 godina do visine ulaganja. I još jedna potpora koja je bila nevezano da li si ulagao u slobodnu zonu ili nisi ulagao u slobodnu zonu za vrijeme trajanja dakle koncesije dok si u slobodnoj zoni imao si pravo na 50% porezne olakšice. Smjernice o regionalnim potporama Europske unije ne dozvoljavaju potpore dakle porezne olakšice ukoliko netko ne ulaže, ne zapošljava nova radna mjesta smatra se da takve potpore nisu pravedne. A isto tako ne dozvoljavaju se 100% olakšice za nekoga tko u dugotrajnijem, u dugotrajnijem razdoblju ulaže u zonu. Iz tog razloga mi smo napravili jedan prijelazni model odnosno prijelazno rješenje za korisnike, postojeće korisnike slobodnih zona. Dakle svi oni korisnici slobodnih zona koji su ulagali u slobodne zone do dana stupanja na snagu ovog novog zakona imat će pravo iskoristiti poreznu olakšicu dakle znači svi oni koji su uložili milijun kuna do 2000, do 31.12.2016. godine dakle i dalje će za njih biti porez na dobit 0% ali do maksimalne visine dakle uz poštivanje gornje granice intenziteta potpore za ulaganja koja je propisana regionalnom kartom potpora. Za one korisnike slobodnih zona, dakle govorim o sadašnjim korisnicima koji su koristili fiskalnu potporu a nisu ulagali dakle 50% porezne olakšice ulagali ili ne ulagali, za takve korisnike je dogovoreno prijelazno razdoblje do 2014. za slobodne zone koje se nalaze u Varaždinskoj i u Zagrebačkoj regiji. A za korisnike slobodnih zona koje se nalaze u regijama dakle istočna Slavonija, jadranska regija. Dakle regije koje su u, koje su manje razvijene u tim regijama je korištenje potpore 50% porezne olakšice do 2016. odnosno za grad Vukovar do 2017. godine. Na kraju možemo istaknuti nekoliko bitnih zaključaka. Kao prvo Izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama prvenstveno se uređuje pitanje usklađenja pravne regulative, a temeljem članka 70. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju jer napominjem da smo 2003. godine potpisivanje tog sporazuma već onda trebali uskladiti potpore sa smjernicama o regionalnim potporama. Isto tako ovim prijedlogom, Izmjenama i dopunama Zakona o slobodnih zona uvodi se cjelovit sustav poticajnih mjera za ulaganje i Zakona o poticanju ulaganja a napomenut ću da su to porezne povlastice, carinske povlastice, potpore za opravdane troškove otvaranja novih radnih mjesta povezanih s ulaganjem, potpore za opravdane troškove usavršavanja povezanih s ulaganjem, poticajne mjere za osnivanje i razvoj tehnološko-inovacijskih sredstava i strateških aktivnosti poslovne podrške te poticajne, posebne poticajne mjere za velike projekte ulaganja koji su od značajnog gospodarskog interesa za Republiku Hrvatsku. Isto tako ovim Zakonom koncipirana su prijelazna rješenja za postojeće korisnike slobodnih zona koji su vršili ulaganja do stupanja na snagu ovog zakona i dizajniran je «fezing out» dakle izlazni model porezne povlastice za one korisnike slobodnih zona koji ne ulažu u zone. Smatramo da će se ovim zakonom i potaknuti dakle i sadašnji korisnici slobodnih zona za svako novo ulaganje koje imaju zonu, za svako novo zapošljavanje mogu tražiti olakšice temeljem novog zakona koji je vezan na Zakon o poticanju ulaganja a za postojeće korisnike koji dakle ne žele dalje ulagati donesen je dakle, donešeno je prijelazno razdoblje da mogu iskoristiti olakšicu na koju imamo pravo. Smatramo da je ovaj zakon u potpunosti ispunio svoju glavnu misiju a to je transformacija postojećeg sustava poslovanja unutar slobodnih zona Republike Hrvatske uz sustav poslovanja slobodnih zona kompatibilan s pravnom stečevinom Europske unije uz istovremeno očuvanje i daljnji razvoj svih slobodnih zona, očuvanje i prepoznanje slobodnih zona kao generatora gospodarskog razvitka manje razvijenih područja Republike Hrvatske u odnosu na ukupno gospodarstvo. Očuvanje imidža slobodnih zona kao posebnih gospodarskih područja unutar Republike Hrvatske s naglašeno atraktivnim sustavom poticajnih mjera za ulaganje i poslovanje kako za domaće tako i za strane ulagatelje. Zahvalila bih se svim odborima koji su dali mišljenja na ovaj zakon i koji su ovaj zakon podržali i ujedno napominjem da prihvaćamo amandman Odbora za zakonodavstvo. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za gospodarstvo predsjednik Odbora gospodin Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Uvažena državna tajnice, kolege zastupnici i zastupnice. Naime Odbor za gospodarstvo Hrvatskog sabora na 11. sjednici održanoj 23. lipnja 2008. razmotrio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama s konačnim prijedlogom zakona i o tome smo raspravljali u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnica predlagatelja obrazložila je razloge donošenja zakonskog prijedloga. U odboru dostavljenom mišljenju Hrvatske gospodarske komore izneseno je da će tvrtke korisnici u postojećim slobodnim zonama stupanjem na snagu ovog zakona imati bitno izmijenjene uvjete u odnosu na uvjete pod kojima su se odlučili za investiranje i poslovanje u slobodnim zonama, a koji su dakle ti uvjeti sadržani u postojećim ugovorima između korisnika i slobodnih zona. Vezano uz ovo mišljenje komore predstavnica predlagatelja je pojasnila da modeli potpore i visina potpore ne mogu biti predmet ugovora o koncesiji i da je to stvar gospodarske politike svake države. Po važećem Zakonu o slobodnim zonama korisnik zone koji gradi ili sudjeluje u izgradnji infrastrukturnih objekata u zoni u iznosu većem od milijun kuna u prvih pet godina poslovanja u zoni oslobođen je plaćanja poreza na dobit. Ostali korisnici u zoni plaćaju porez na dobit u visini 50% od propisane stope. Predloženim izmjenama i dopunama zakona korisnici zona koji su do stupanja na snagu ovoga zakona uložili u gradnju ili sudjelovali u izgradnji objekata u iznosu većem od milijun kuna, a pri tom nisu iskoristili gornju granicu dopuštenog intenziteta potpore za ulaganje ostvaruju pravo na oslobađanje poreza na dobit do godine u kojoj će iskoristiti gornju granicu dopuštenog intenziteta potpore za ulaganje, ali najdulje do 30. prosinca 2016. odnosno vezano uz grad Vukovar 2017. sukladno Zakonu o poticanju ulaganja. Naime, navedeni zakon propisuje načine i uvjete poticanja ulaganja u Republici Hrvatskoj i usklađen je s pravnom stečevinom Europske unije tako da i postojećem i budućim korisnicima zona omogućava u potpunosti i pod jednakim uvjetima korištenje poticajnih mjera iz Zakona o poticanju ulaganja. Kada se govori o ukupnim ulaganjima u zone treba istaknuti da one iznose oko milijardu i 900 milijuna kuna, dok je intenzitet iskorištenosti poreznih povlastica u razdoblju 2001./2005. godina. Nizak je iznos i svega 1,16% odnosno oko 188 milijuna. Razlog nižeg intenziteta prema predlagatelju, dakle i korištenja fiskalnih potpora leži u činjenici da je za puno iskorištenje fiskalne potrebe potrebno određeno vremensko razdoblje, jer u prvim godinama od početka poslovanja, investiranja nije niti realno očekivati optimalnu razinu proizvodnje, odnosno davanja usluga kojom poduzetnik generira punu dobit iz poslovanja. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskome saboru predložiti donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama. Hvala lijepa.
Hvala. Želi u ime drugih odbora? Ne. Otvaram raspravu. I u ime kluba HDZ-a gospođa zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državna tajnice sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice će podržati Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama, s Konačnim prijedlogom zakona. Zakon o slobodnim zonama koji je trenutno važeći donesen je 1996. godine. Osnovna svrha donošenja ovoga zakona bila je povećanje ulaganja u Republiku Hrvatsku kroz poseban oblik poslovanja budući da slobodne zone predstavljaju područja na kojima se primjenjuje režim poslovanja koji se razlikuje u odnosu na ostali teritorij države. Na ovim se područjima primjenjuju porezni i carinski poticaji koji omogućuju povoljnije uvjete poslovanja. Temeljna svrha i cilj izmjena i dopuna Zakona o slobodnim zonama o kojemu danas raspravljamo jest usklađivanje sustava slobodnih zona u Republici Hrvatskoj s pravnom stečevinom Europske unije, a radi pripreme Republike Hrvatske za punopravno članstvo Europske unije. Kada govorimo o značaju slobodnih zona onda je važno naglasiti da je danas u Republici Hrvatskoj aktivno ukupno 13 slobodnih zona u kojima je zaposleno 7620 radnika. Ukupna ulaganja u zone iznose oko 2 milijarde kuna, a unutar područja slobodnih zona posluje preko 350 korisnika. Ovdje bih posebno istaknula jednu od najvećih slobodnih zona u Republici Hrvatskoj. Radi se o slobodnoj zoni luke Rijeka čiji je osnivač i upravljač Lučka uprava Rijeka, a djeluje od rujna 1997. godine. Slobodna zona luke Rijeka rasprostire se na milijun 636 000 metara kvadratnih i ima iznimno važan utjecaj na gospodarski razvoj ne samo Primorsko-goranske županije i grada Rijeke već i čitave Hrvatske. Interesantna je činjenica da slobodna zona luke Rijeka vuče korijene još iz doba Karla VI koji je 1719. godine Rijeku i Trst proglasio slobodnim lukama. Važno je naglasiti da slobodne zone imaju izuzetno velike ekonomske učinke kako na cjelokupan gospodarski razvoj, tako i na ravnomjerni regionalni razvoj Republike Hrvatske budući da se najveći dio slobodnih zona nalazi u županijama koje imaju izuzetno visoke stope nezaposlenosti koje se kreću između 15 i 29% i izuzetno niske razine bruto domaćeg proizvoda po stanovniku u odnosu na bruto domaći proizvod po stanovniku zemalja članica EU 25. Nadalje, korisnici slobodnih zona ostvaruju visok udio prihoda iz proizvodnih djelatnosti preko 50% za razliku od ukupnog gospodarstva Republike Hrvatske gdje udio prihoda iz proizvodnih djelatnosti iznosi 23%. Slobodne zone doprinose i razvoju malog i srednjeg poduzetništva budući da gotovo 90% svih korisnika slobodnih zona predstavljaju sektor malog i srednjeg gospodarstva Republike Hrvatske sa prosječno 77 zaposlenih po poduzetniku. Izuzetno je važna činjenica da se prema procjenama korisnika slobodnih zona planira otvoriti dvije do tri tisuće novih radnih mjesta u slijedeće dvije do tri godine. Osnovna pitanja koja se ovim zakonom uređuju jesu slijedeća. Korisnici zona koji u zoni obavljaju gospodarsku djelatnost moraju biti registrirani u Hrvatskoj za obavljanje te djelatnosti. Nadalje, korisnici zona ne mogu obavljati specifične financijske djelatnosti, odnosno bankarske i druge novčane poslove unutar zone i usluge osiguranja i reosiguranja imovine i osoba. Usklađuje se sustav poticajnih mjera za korisnike zona s pravnom stečevinom Europske unije. Usvajanje sheme postupnog smanjenja postojeće fiskalne potpore, odnosno odnosim se na predloženi model degresije fiskalne potpore koji je ograničenog vremenskog trajanja. Dakle, maksimalnog trajanja do kraja 2016. godine i vezan je uz stupanj regionalne razvijenosti i poštuje pravila o potporama male vrijednosti. Izuzetno važno pitanje za postojeće korisnike zona koji su do stupanja na snagu ovog zakona vršili ulaganja u slobodnoj zoni i koriste postojeću fiskalnu potporu riješeno je na način da korisnici nastavljaju daljnje korištenje porezne potpore uz uvjet poštivanja gornje granice intenziteta potpore za ulaganja i to do kraja 2016. godine. Ovaj će zakon danom stupanja na snagu postojećim i budućim korisnicima zona u potpunosti i pod jednakim uvjetima omogućiti korištenje ukupno 6 vrsta poticajnih mjera iz Zakona o poticanju ulaganja, a to su sljedeće mjere. To su dakle porezne povlastice koje su uvjetovane visinom ulaganja i brojem novootvorenih radnih mjesta, carinske povlastice zatim potpora za opravdane troškove otvaranja novih radnih mjesta povezanih s ulaganjem koje se kreće od tisuću i pol eura za novootvoreno radno mjesto u županijama sa stopom nezaposlenosti ispod 10% do 4 i pol tisuće eura u županijama iznad 20% nezaposlenosti. Sljedeća potpora je potpora za opravdane troškove usavršavanja zaposlenika. Zatim poticajne mjere za osnivanje tehnološko razvojno inovacijskih centara i strateških aktivnosti poslovne podrške gdje se omogućuje posebna poticajna mjera u obliku bespovratne novčane potpore kada se radi na primjer o kupnju opreme koja spada u kategoriju opreme visoke tehnologije. Poticajne mjere za velike projekte ulaganja koji su od posebnog interesa, ove se mjere dakle primjenjuju za gospodarski najslabije razvijena područja Republike Hrvatske u kojima je registrirana stopa nezaposlenosti iznosi preko 20%, a kojima se potiče izgradnja nove tvornice ili industrijskog postrojenja, pokretanje nove gospodarske djelatnosti, razvoj novih tehnologija i slično. U konačnici, može se izvesti nekoliko važnih zaključaka, a to je da ovim izmjenama dopunama Zakona o slobodnim zonama uređuje se pitanje usklađenja pravne regulative iz područja poslovanja slobodnih zona u Republici Hrvatskoj sa pravnom stečevinom Europske unije iz područja državnih regionalnih potpora. I sljedeći zaključak, a to je da se kroz uvođenje cjelovitog sustava poticajnih mjera za ulaganje iz Zakona o poticanju ulaganja koncipiranjem prijelaznih rješenja za postojeće korisnike slobodnih zona koji su vršili ulaganja do stupanja na snagu ovog zakona i dizajniranjem modela postupnog smanjenja porezne povlastice, ovaj zakon u potpunosti transformira postojeći sustav poslovanja unutar slobodnih zona na teritoriju Republike Hrvatske u sustav poslovanja slobodnih zona koji je kompatibilan sa pravnom stečevinom Europske unije. Istovremeno, omogućava se očuvanje i daljnji razvoj svih slobodnih zona u Republici Hrvatskoj kao i očuvanje i prepoznavanje slobodnih zona kao generatora gospodarskog rasta i razvoja manje razvijenih područja Republike Hrvatske u odnosu na ukupno gospodarstvo te očuvanje slobodnih zona kao posebnih gospodarskih područja unutar Republike Hrvatske s naglašenim sustavom poticajnih mjera za ulaganje i poslovanje domaćih i inozemnih ulagatelja. I na kraju još jednom želim naglasiti da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice daje punu podršku donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice sa suradnikom, kolegice i kolege. O poslovnim zonama puno toga je rečeno, važnost i vrijednost poslovnih zona. Piše i u ovom zakonu, a to je da imaju izuzetno značajan gospodarski učinak na ukupni regionalni razvoj, posebno podcrtavam potencijal u regionalnom razvoju, ostvaruju visok udio prihoda iz proizvodnih djelatnosti, što je jedna izuzetno velika rijetkost u našem gospodarstvu itd., itd. da sad ne čitam iz zakona. O usklađivanju ovakve vrste sa Europskom unijom je bilo govora i prošli tjedan kad smo govorili i o brdsko-planinskim područjima. Nešto što moramo napraviti i nešto što je resorno ministarstvo stvarno kvalitetno napravilo, međutim ključno je pitanje i nešto o čemu treba progovoriti snažnije, a to su naše pregovaračke pozicije u pregovorima. To je naš stav i naša odluka u zaštiti interesa ove države kad govorimo o pregovaranju sa Europskom unijom i kad govorimo o, ovdje se radi o usklađivanju sa pravnom regulativom na prostoru poreza, poznato je da je naš pregovarački tim u pregovorima sa Europskom unijom tražio tri stvari kad govorimo o porezima. Prvo, da se trajno oslobode vjerske zajednice od plaćanja poreza kad govorimo o donacijama, donacije za izgradnju koje su funkcije izgradnje sakralnih objekata. Naše je pitanje bilo i naše je pitanje danas zašto i ostale nevladine udruge nisu u toj poziciji? Vlada taj argument nije prihvatila i Vlada se za tu poziciju nije izborila. Druga stvar koju potpuno podržavamo, a to je da se u šestogodišnjem prijelaznom razdoblju ratni vojni invalidi, da su i ratni vojni invalidi i dalje oslobođeni plaćanja poreza na uvoz automobila za vlastite potrebe, što sasvim sigurno podržavamo, ali ima jedna treća stvar koja definitivno ostavlja ili daje potrebu za jednim ogromnim upitnikom, a istovremeno i navodi na razno razne moguće špekulacije. Traži se šestogodišnje prijelazno razdoblje za podizanje trošarina na cigarete i ostale duhanske prerađevine. Činjenica … [[Govornik se ne razumije.]] argumentaciju koja je meni poznata i ostale su vlade to tražile. Međutim, činjenica da Vlada priprema potpuno opravdano zabranu pušenja na određenim mjestima i postavlja se pitanje zašto je onda Vlada protiv poskupljenja cigareta jer podizanje trošarina sigurno da uvodi u prostor podizanje cijene cigareta, a istovremeno tražimo od Europske unije šestogodišnje prijelazno razdoblje. A poznato je da trošarine su i državni prihod, prihod državnog proračuna. I sad ja postavljam pitanje zašto i zbog čega Vlada se nije, ili pregovarački tim prema instrukcijama Vlade zašto se nisu izborili i zašto nisu tražili da makar u šestogodišnjem razdoblju, kao što je to traženo za cigarete, duhanske proizvode, zašto se nije tražilo za slobodne zone? Mislim da je tu napravljen ogroman propust, mislim da nešto što je u gospodarskom smislu jedan izuzetno veliki potencijal, a to je dokazano kroz kompletne podatke, da smo zahvaljujući eto, neću upotrijebiti grublju riječ ali u svakom slučaju 'ajmo reći nedostatku vizije propustili šansu da nešto što je generator regionalnog razvitka, što je generator otvaranja novih radnih mjesta, da nismo tome stvoru bar zatražili, mi čak nismo ni zatražili. Drugo je da smo mi zatražili pa nismo dobili, ali mi nismo to ni zatražili. Mislim da je tu napravljen propust i mislim da je tu napravljena greška. Druga stvar koju mora posebno naglasiti kad govorimo o ovome, a prisutno je i u ovim ostalim zakonima kad govorimo o usklađivanju sa porezima. Tu je nešto o čemu smo već mi u Hrvatskoj narodnoj stranci snažno progovorili, to su statističke regije. Iz ovoga je vidljivo da samo zato što je Sjeverozapadnu Hrvatsku uključen grad Zagreb, a postoje načini, bilo je načina, ima načina da grad Zagreb ne bude uključen u statističku regije Sjeverozapadne Hrvatske, ta statistička regija u odnosu na ostale regije gubi tri godine. Naime, Sjeverozapadna Hrvatska izlazi iz ovih poreznih povlastica 2014., a ostali izlaze 2017. Jedan segment, a s ničim nismo bili izazvani za to, imali smo tisuću argumenata, tisuću mogućnosti da sjeveru Hrvatske pružimo istu šansu koju imaju i ostali dijelovi Hrvatske, ali smo tvrdoglavi. Ne damo. Prema tome, u ovom malom segmentu vidljivo je pored onih kad govorimo o predpristupnim pomoćima, potporama, 200 milijuna na godišnjem nivou, 200 milijuna eura na godišnjem nivou, za koju je oštećena Sjeverozapadna Hrvatska, ustvari gubi pravo, gubi mogućnost. A da tragedija bude još veća, nitko drugi ne dobiva to. Mislim da smo tu isto pokazali jednu nespretnost na štetu jedne regije i na štetu dijela ove države. I treća stvar koju moram, čisto tehničkog karaktera, ali ju poznavajući iskustvo moram spomenuti. Naime, u članku 4. govori se da korisnici zona koji namjeravaju koristiti potpore za ulaganje propisane stavkom 2. ovog članka dužni su do 31.12.2008. dostaviti Ministarstvu gospodarstva vrijednost izvršenih ulaganja i iskorištenih potpora itd., itd. E sad tu govori da taj izračun mogu napraviti, mogu ovjeriti isključivo strane nezavisne pravne i fizičke osobe. Prema nekim mojim informacijama, ne znam da li je to točno, svega ih je petero ili šestero koji imaju tu licencu. Možda krivi podatak. Ali dobro i to je nešto što će se riješiti, ali mislim da će se teško riješiti. Piše dalje, Pravilnik o načinu izračuna vrijednosti izvršenih ulaganja i iskorištenih potpora za ulaganje stavka 6. ovog članka donosi ministar nadležan za gospodarstvo uz suglasnost ministra financija. Znači Pravilnik donosi u roku 90 dana plus godišnji odmori, mi ćemo jednostavno ući u 11., 12. mjesec. Da li će se stići, da li će poduzetnici iz slobodnih zona stići iskoristiti pravo koje imaju temeljem ovog zakona? Ja se nadam da se taj problem neće pojaviti, ali imam potrebu to naglasiti, poznavajući iz drugih dijelova da smo u tim stvarima, pogotovo u rokovima prilično spori. U svakom slučaju imamo pred sobom Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama koje je resorno ministarstvo vrlo korektno napravilo. Podloge u pregovorima s Europskom unijom iz kojih proizlazi ovaj zakon definitivno nisu iskorištene na način na koji se to moglo iskoristiti, a definitivno se moglo iskoristiti jer pitanje slobodnih zona nije se otvaralo. Klub Hrvatske narodne stranke će podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala. Državna tajnica Tajana Kesić Šapić. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, željela bih samo pojasniti stvari vezano uz poreze. Kada govorimo o poreznim olakšicama, tu imamo dvije razine. Znači, jedna razina poreznih olakšica koja je utvrđena smjernicama o regionalnim potporama, dakle koja se odnosi na potpore. To je jedan dio priče, a drugi dio priče su pitanje poreza na dodanu vrijednost, što korisnici slobodnih zona prema sadašnjem zakonu, dakle oslobođeni su plaćanja poreza na dodanu vrijednost. Direktiva Vijeća Europske unije vezano na porez na dodanu vrijednost, ne prepoznaje i kaže da ne može u jednoj državi postojati nekakav teritorij koji bi bio amnestiran, dakle u kojem se ne plaća porez na dodanu vrijednost na usluge i robe koje dolaze iz zemlje u kojoj se nalazi ta slobodna zona. Tako će morati biti u Republici Hrvatskoj. Mi smo u pregovaračko stajalište dakle koji vodi Ministarstvo financija, dakle gospođa Martina Dalić, stavili da tražimo da se PDV u slobodnim zonama ne plaća do ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju i to smo stavili u pregovaračko stajalište. A Direktiva Vijeća kaže da o izuzećima u slobodnim zonama i u posebnim zonama od gospodarskog značaja za neku zemlju, mogu odlučivati odnosno mogu se dogovarati zemlje članice što znači onog trenutka kad Republika Hrvatske postane zemlja članica Europske unije u tom trenutku će moći zatražiti izuzeća za zone od posebnog interesa. Dakle, do ulaska u Europsku uniju dobili smo i pismeno očitovanje od Europske komisije jer smo mi namjerno taj članak iz Poreznog zakona vratili u ovaj Zakon o slobodnim zonama. Inače on nije bio u ovom zakonu, on je bio u Poreznom zakonu. Mi smo ga namjerno vratili tako da se osiguramo da slobodne zone do ulaska u Europsku uniju ne moraju plaćati PDV, a onog trenutka dakle netom prije nego što Republika Hrvatska ulazi u Europsku uniju će se taj dio, kad Hrvatska bude zemlja članica moći ispregovarati recimo za nekakve strateške slobodne zone kao što su luke koje imaju jako velike investicije vezane uz Svjetsku banku dakle Europsku banku gdje bi značajno se podigla ta njihova investicija kad bi na to morali platiti PDV. Dakle, to su posebni slučajevi koji će se naravno dogovarati u trenutku kada će se to moći, ali nije istina, mi smo zaista tražili i Ministarstvo gospodarstva je inzistiralo da se to stavi u pregovaračko stajalište, ali da se zaštitimo stavili smo ga upravo, vrati nazad u ovaj Zakon o slobodnim zonama da zone budu sigurne, barem do ulaska u Europsku uniju, a onda će pregovarači dalje vidjeti kako će se to moći odraditi. Što se tiče potpora, znači ovih poreznih olakšica vezno na potpore, smjernice o regionalnim potporama Europske unije vrijede od 2007. do 2013. godine. Dakle, Ministarstvo gospodarstva je uspjelo dobiti porezne olakšice za korisnike, sadašnje korisnike slobodnih zona do 2016. za ulaganja, odnosno za 50%, bilo da su ulagali ili ne ulagali od 2014. do 2017., što prelazi rok za koji vrijede smjernice Europske unije. Tako da smatram da smo tu isto napravili veliki iskorak i veliki napor da oni to nama priznaju. Tako da ne vidim argument i razlog, možda smo mogli dobiti više. Mi smo tražili maksimum, ono što smo dobili, to smo morali prihvatiti. Dakle, zaista smo išli izvan onog roka koji propisuje Europska unija. I pregovaračima sa kontra strane je jako teško braniti pred Vijećem, odnosno prema svim članica, zašto bi sada Republici Hrvatskoj dozvoliti do 2025. kada je već 2003. godine Republika Hrvatska potpisivanjem Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, koji je međunarodni ugovor iznad svih naših domaćih ugovora, bila obavezna ukinuti te potpore, odnosno ne ukinuti, nego uskladiti ih sa potporama Europske unije, do danas to nije bilo napravljeno, a sve slobodne zone su itekako znale da će to morati, one su pripremljene, već godinama znaju da će jednoga dana morati doći kraj, da netko tko ništa ne ulaže, koji ima jednog zaposlenog i bavi se nekakvim prepakiravanjem, da će moći cijeli život koristiti poreznu olakšicu od 50%. To nije fer ni prema našim poduzetnicima. Mi imamo poduzetnike u 250 poduzetničkih zona u Republici Hrvatskoj koji imaju čak i veće investicije, nego što su investicije u slobodnim zonama i nemaju pravo, dakle nisu imali pravo na 50% oslobođenja, iako su zaslužili, iako zapošljavaju i većim recimo poduzetničkim zonama oko 18 tisuća zaposlenih ljudi. Tako da se zaista mora i značiti ti kriteriji u davanju državnih potpora i poreznih olakšica, a slobodne zone ostaju i dalje one zone, gdje nema plaćanja carine do ulaska u Europsku uniju PDV-a, nakon ulaska u Europsku uniju isto pitanje carine, kada postanemo zajedničko tržište, znači samo za one robe i postupke roba koje dolaze iz nekih trećih zemalja, će isto tako biti oslobođenje plaćanja carine. Dakle, sve to zajedno treba uzeti u obzir i onda reći. Evo, hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Zlatko Koračević.
Hvala lijepo. Gospođo državna tajnice, ja još jedanput ponavljam i sami ste rekli u svom izlaganju, Ministarstvo gospodarstva je tražilo. Ja još jedanput ponavljam, Ministarstvo gospodarstva je tu korektno odradilo svoj dio posla. Sami ste rekli da pregovori sa Europskom unijom, kada su u pitanju porezi, vodi Ministarstvo financija. Ja sam rekao jasno i glasno, poziciju koju smo mogli iskoristiti, a govorim o oslobađanju poreza na dobit, ja ne govorim o PDV-u. Nešto što smo potpisali ugovor i što imamo obvezu, nešto što je mutno u smislu izvršavanja obveze, nešto što smo mogli iskoristiti, a nismo iskoristili, a nismo ni zatražili, ako nešto ne tražiš, onda ne možeš iskoristiti. Prema tome, u tome je bio moja konstatacija, a u svakom slučaju ovo što vi radite u Ministarstvu gospodarstva, to podržavam.
Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjena državna tajnice, uvažena gospodo zastupnici. Ja ću govoriti malo drugačije, no što je govorio klub HDZ-a ili državna tajnica. Pa ovako nekako, počnimo redom. Što je bit ovog zakonskog prijedloga? Ovdje se kaže da u Republici Hrvatskoj aktivno je ukupno 13 slobodnih zona u kojima je zaposleno 7 tisuća 620 radnika. Ukupna ulaganja u zone iznose milijardu 953 milijuna kuna, dok je intenzitet iskorištenosti poreznih povlastica u razdoblju 2001., 2005. izuzetno nizak, svega 1,16%, odnosno 188,5 milijuna kuna u odnosu na iskorištene porezne povlastice svih obveznika poreza na dobit u Republici Hrvatskoj, koje iznose 2,39%, odnosno 387 milijuna kuna. Nadalje, unutar područja slobodnih zona posluje negdje oko 350 korisnika. Zašto je taj zakon loš? Mi smo taj zakonski prijedlog mijenjali 2005. i mi smo tada tvrdili da smo de facto sa ovim zakonom, znači 2005. izmislili toplu vodu, a sada 2008. ponovo tvrdimo da smo izmislili ne valjda toplu, nego sada mljačnu vodu. Kako funkcioniraju s druge strane slobodne zone, ja mislim da bi svaki predstavnik Ministarstva gospodarstva trebao ići to vidjeti u Kinu. Upravo tako, mislim da bi i naše Ministarstvo gospodarstva, pa i oni koji odlučuju o gospodarskom razvoju Republike Hrvatske, trebali učiti od komunističke Kine. Zašto? Samo jedan banalan podatak. Nije to banalan, to je izuzetno ozbiljan. Kina izvozi u Hrvatsku negdje oko milijardu 600 milijuna dolara raznih roba. Naš izvoz u Kinu je oko 20 milijuna dolara, nešto iznad 20 milijuna dolara. Znači, robna razmjena jedan naprema osamdeset u korist komunističke Kine. E, sad što je bit u ovom zakonu? Mi u ovom zakonu smanjujemo poreske olakšice. Ne znam da li je potrebno to ponovo napominjati za sjeverno-zapadnu Hrvatsku, onda za središnju-istočnu Hrvatsku, odnosno za Grad Vukovar itd. i sada da ja ne govorim o tim stopama od-do i godinama, zato jer je to jako striktno ovdje propisano, ovdje želim međutim reći sljedeće. Gdje je bit? Hrvatska država potpisala je dugoročne ugovore na rokove od 15 do 25 godina kako bi privukla jasno taj kapital u slobodne zone. Od prilike je tim investitorima rečeno sljedeće, dođite uložite i imat ćete najmanje 25 godina određene olakšice kod poreza na dobit. Ne samo da im je rečeno da će imati određene poreske olakšice, nego je to jasno nedvosmisleno i precizirano u tim ugovorima koji su nota bene ovjereni kod javnih bilježnika i tome slično. E sada dolazi 2008. godina, hrvatska Vlada nešto pregovara sa Bruxellesom i sada se ovaj zakon mijenja. Istina je, mi imamo relativno malo ulagača u tim slobodnim zonama, tu negdje 350, znači investitora, svega 7 tisuća 620 zaposlenog. Znači ovaj postojeći zakon a ovaj koji slijedi je još gori. Ili Hrvatska svejedno, nije tako atraktivan ako je riječ o zakonu, ako je riječ o Hrvatskoj, Hrvatska nije tako atraktivna za ulaganje, za ulagače, mi to moramo jasno shvatiti. Biti će vjerojatno još gore, bruto društveni proizvod u ovoj zemlji opada, opada jasno i u zemljama našeg okruženja i bojim se da će dio toga kapitala početi bježati a da će u Hrvatskoj dolaziti samo monopolisti koji će imati interes preuzeti naše monopole od HEP-a pa nadalje. Sada, šta se dalje dešava. Naši ulagači u tim slobodnim zonama, nije bitno odakle su oni došli, završili su investicije, negdje su, možemo reći na početku gospodarskog ciklusa i sada im država kaže, mijenjamo vam uvjete poslovanja, ono što smo prije potpisivali ili dogovarali, pa to je bila samo jedna mala neslana šala. Međutim, ja se usuđujem reći da takve šale, šale takvoga tipa nisu jedno ozbiljno ponašanje, to ne može biti jedna državna ili državnička politika. Mi smo gospodo mijenjanjem tih dispozicija defacto prevarili ulagače a to nije ni pošteno ni perspektivno, to jednom riječju nije mudra politika. Da sam u pravu svjedoče i prosvjedi Udruge hrvatskih slobodnih zona, oni ne samo da staju na tome da su prevareni nego oni se čak i boje tužbi raznih ulagača jer svi oni kažu imaju potpisane ugovore sa hrvatskom Vladom, da li će tih tužbi biti, ne znam, vjerojatno neće biti. Iskorištenost potpora, rekoh relativno je mala, ali još jedanput reći ću, posve otvoreno to ne može biti jedna državnička politika, danas nešto možeš a sutra to isto više ne možeš. To vodi jednoj pravno nesigurnosti a to zasigurno nije dobro. S druge strane, znamo da su slobodne zone trebale biti jedan ključ, kako da ga nazovem regionalnog razdoblja, npr. jednoga Vukovara, jednoga Osijeka, a sada doduše 2017. i jedan Vukovar biti će izjednačen sa ostalim ulagačima u drugim krajevima Republike Hrvatske kao što je govorio moj prethodnik tu sjeverozapadne Hrvatske, to će biti 2014. godine. Istina je i ta da u bruto društvenom proizvodu slobodne zone ne sudjeluju niti sa 1%. Točnije 0,7%, ali bez obzira na sve, po mom sudu ugovor, pogotovo ako iza njega stoji Vlada trebala bi biti svetinja. Istina je, ovo što nam je rekla državna tajnica, na tom zakonu inzistira Europska unija. S druge strane jedan dobar dio kapitala u tim slobodnim zonama je upravo kapital iz Europske unije. I sada zar ne bi bilo logično po mom sudu da je netko pokušao objasniti Bruxellesu recimo jednu poziciju Vukovara, istočne Slavonije, šta ja znam grada Osijeka itd., itd., da se je pokušao potruditi i reći kroz koje strahote su prošli ti krajevi, koja su se rušenja, razaranja tamo dogodili, koliko je bilo protjeranog stanovništva, kakve probleme ti prostori imaju sa povratkom tim međunacionalnim tenzijama itd., itd.. Jasno je, ne znam, u svim tim pitanjima ne mora brinuti neki gospodarstvenik koji dolazi i ulaže, ali mislim da o svemu tome moraju brinuti političari koji imaju mandat hrvatskih građanina. Zašto se s druge strane zakon mijenja? Pa zato jer Europa predviđa olakšice po statističkim regijama a ne po ex-teritorijalnim zonama. Nama u Istri, ja bih se čak usudio reći ovakav zakonski prijedlog na neki način odgovara, ali generalno gledano to ne odgovara onim sredinama gdje se te zone u Hrvatskoj nalaze. Znači moj bi prijedlog bio ispoštujmo postojeće ugovore za postojeće slobodne zone, odnosno poduzetnike koji rade u tim zonama. Nakon toga vjerojatno budućih zona više u Hrvatskoj više neće biti i idemo u pravcu te, za druge korisnike, znači idemo u pravcu onda europske regulative. Ja mislim da bi to bio jedan kompromis. Ali što je zapravo možda i bit jednog ovakvog zakonskog prijedloga kada razgovaramo sa ljudima koji vode slobodne zone. Oni misle da je bit zapravo nerazumijevanje deviznog inspektorata kako funkcioniraju zone. Naime devizni je inspektorat a ne Europska unija tražio da se u slobodnim zonama ne može poslovati ako nema podružnice u Hrvatskoj. I ti isti devizni onda inspektori pokazuju jedno potpuno nerazumijevanje i funkcioniranje slobodnih zona jer smisao slobodnih zona je da u njima roba slobodno mijenja vlasnika a carine i porezi se plaćaju jasno nakon izlaska iz te zone. Sada bi na svaku takvu transakciju trebalo voditi knjigovodstvo, trebalo bi jasno plaćati porez a roba, ne znam na jednome brodu, u vanjskim vodama i po deset puta promijeni vlasnika dok recimo dođe do svog odredišta. Nerezidendi su koristili usluge naših špeditera, oni su koristili usluge naših skladištara, distributera i na taj način, htjeli mi to priznati ili ne ipak doprinosili razvoju ove zemlje, a s novim zakonom bojim se ili oni se boje da bi oni mogli otići negdje drugdje, kamo, u pravilu preko granice, u naše susjedstvo, gdje vjerojatno u Srbiju, Bosnu i Hercegovinu, itd.. Ali prije svega ovaj Srbiju, da se razumijemo, nemam ja ništa protiv Srbije, dapače, meni je drago da našeg kapitala tamo ima. Čini mi se da je prošle godine Hrvatska, da su hrvatska ulaganja u Srbiji bila odmah iza Švicarske i to je dobro jer se na taj način potiče izvoz. Na taj način se mijenja taj, ta negativna platna bilanca i da ne govorim o svemu drugome što, čega, čemu doprinose takve investicije i onda doista kada znamo koji efekt se može ovdje ostvariti nije korektno da se na nekim trgovima kao ovdje u Zagrebu skandira ono što se skandiralo: «Ubi, ubi Srbina» na Thompsonovu koncertu i sad taj isti Thompson usprkos protivljenju gradonačelnika u Umagu, Umaga dolazi i u Istru i pitanje što će, odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] što će se tamo zbivati. Inače slažem se sa Sanaderom da je taj koncert u Zagrebu bio kontraproduktivan, a ovo u Istri što se može dogoditi može biti i jedna ozbiljna provokacija i to treba reći. Inače ovaj zakon ono po mom sudu, po sudu IDS-a je kontraproduktivan i mislim da nam u ovom trenutku u jednom ovakvom obliku nije trebao.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih netočan navod gospodina Kajina koji je konstatirao da s obzirom na ugovore koji su potpisani između koncesionara i korisnika slobodnih zona odnosno u odnosu na prava koja su definirana ugovorom i ovo novo prema zakonu dakle da je to jedna neslana šala, jelda. Dakle nije točno. Naime svi oni koji su na osnovi svojih ulaganja, investicija iznad milijun kuna trebali realizirati određene potpore oni će te potpore realizirati do 2016. odnosno 2017. godine ali ne više sukladno Zakonu o slobodnim zonama nego na osnovi Zakona o poticanju ulaganja. I isto tako ne mogu ugovori između koncesionara i korisnika slobodne zone biti iznad zakona i ne može nitko ugovorom determinirati gospodarsku politiku Vlade pa tako ni poticajne mjere. Hvala lijepa.
Državna tajnica Tajana Kesić-Šapić.
Hvala lijepo. Jedno malo pojašnjenje. Dakle članak 37.a i b se odnosi na smanjenje dakle porezne olakšice za sadašnje korisnike slobodnih zona koji su u slobodnim zonama a recimo nisu vršili ulaganja. A takvih je zaista malo. Dakle svi oni koji su vršili ulaganja njima će se obračunati i materijalna imovina i nematerijalna imovina ulaganja i isto tako sva nova radna mjesta dakle za cijelo vrijeme dok su u slobodnoj zoni dakle za svako otvoreno novo radno mjesto dvije godine bruto plaća, dakle za svako otvoreno radno mjesto će im ulaziti kao investicija. Što do sada to nije bilo. Dakle oni će do 2016. odnosno do 2017. godine iskoristiti to svoje pravo. Recimo neki dan sam imala razgovor sa jednim velikim korisnikom, neću sad spominjati, koji je imao velike investicije preko 200 milijuna kuna. Znači on je trebao milijarde ostvariti i dobiti da bi on u 5 godina uspio izrealizirati svoje olakšice temeljem Zakona o slobodnim zonama u visini od 100% i oni su zadovoljni, je njima sada to omogućeno da 2016. godine. Njima su veće olakšice dakle koje će dobiti temeljem ulaganja, prava na ulaganja koja su imali sada znači sa ovim produžetkom nego što su to imali do sada. Nama je upravo cilj jer Zakon o poticanju ulaganja lijepo kaže da svi oni investitori i ulagači koji ulažu u područja kao što su Vukovar, kao što je cijela Dalmacija dakle ta regija imaju veće olakšice porezne nego što su to znači u centralnoj Hrvatskoj. Dakle oni će i po novom Zakonu o slobodnim zonama isto tako imati puno veće olakšice. Ono što vas muči vjerujem je ovaj dio članka 37.a, to se odnosi na sadašnje korisnike koji nisu vršili ulaganja. Oni dakle imaju opciju da li će, da li će izračunati sva ulaganja i da im se po dosadašnjim ulaganjima prizna do 2016. sve te olakšice ili ukoliko nisu ulagali imat će pravo do 2014., 2016. odnosno 2017. ovisi iz kojeg dijela Hrvatske dolaze dakle gdje je slobodna zona, iskoristiti onaj dio prava od 50 sa degresivnim smanjenjem ako ništa ne ulažu. Nama je cilj da svi korisnici slobodnih zona i sadašnji i budući ulažu u slobodne zone, da zapošljavaju nove djelatnike i zato će im država dati potporu. Nećemo davati potporu nekome tko ne ulaže i ne zapošljava što i nije cilj. Jedan još odgovor vezano na ugovore. Dakle Vlada Republike Hrvatske odnosno Ministarstvo gospodarstva nema potpisane ugovore sa korisnicima zona. Sa korisnicima slobodnih zona ugovore imaju potpisani koncesionari kojima je država dala koncesiju za područje otvaranja slobodne zone. Ja imam kod sebe jedan ugovor između koncesionara jedne slobodne zone i korisnika slobodne zone koji u članku 7. kaže: «Ukoliko se promjene fiskalni propisi glede koncesionara korisnik može obavljati i dalje djelatnost ali pod općim uvjetima važećim u Republici Hrvatskoj.» Dakle ovaj ugovor o koncesiji gdje se korisniku slobodne zone dakle daje pravo, da je znači da je u slobodnoj zoni, da koristi olakšice koje su u tom trenutku važeće u Republici Hrvatskoj. Nitko ne kaže da 30 godina se neće neki propis promijeniti. Ali upravo stoga su ugovori tako koncipirani između koncesionara. Drugo je ako je neki koncesionar u ugovor stavio olakšice što naravno nije smio napraviti jer koncesionar ne može korisniku slobodne zone obećati da će mu 50, da će ga 50% osloboditi poreza. Dakle mislim da nema osnove temeljem ovakvih ugovora za tužbe, a svi korisnici dakle slobodnih zona koji imaju po Ustavu pravo na povrat iz poticanja ulaganja znači sa osnova poticanja ulaganja će sve svoje olakšice i benefite koje su temeljem starog Zakona o slobodnim zonama moći iskoristiti temeljem ovog novog zakona. Izmjene još, dodatak, Izmjene zakona 2005. nisu bili vezani uz olakšice. One su bile vezano samo uz izmicanje jednog dijela u druge zakone. Dakle nekada je u Zakon o slobodnim zonama stajalo pitanje carina, pitanje PDV-a. To se 2005. izuzelo i stavilo u Zakon o carinama gdje postoji posebno poglavlje vezano za slobodne zone, a isto tako pitanje PDV-a koje je u porezni zakon, Zakon o PDV-u unešeno koji se tiče slobodnih zona. Mi smo ove godine u ove izmjene vratili dio koji se odnosi na PDV upravo zato da bi korisnike slobodnih zona osigurali do ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju i do daljnjih pregovora kada će to Republika Hrvatska kao članica moći tražiti izuzeća upravo zato da ih od toga zaštitimo. Evo hvala.
Hvala. Klub HDSSB-a gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo što se tiče onog radnog dijela stručnim službama ministarstva ja mislim da možemo pohvaliti ove izmjene i dopune Zakona o slobodnim zonama, stručno zaista pohvaliti jer su kao rezultat političkih pregovora sa Europskom unijom i usklađenjem sa pravnom stečevinom ja sam siguran izvukli od političkog rezultata najbolje ono što su mogli. Ali potpuno se slažem sa kolegom koji je govorio o pregovorima, o političkim pregovorima, a vezano za slobodnu zonu. Naši pregovarači su bili tu slabi i polučili su slabe rezultate. Zbog čega mi nismo dobili primjerice status Poljske ili Češke i grace razdoblje od 7 ili 9 godina. U Poljskoj je bilo osamdesetak negdje slobodnih zona. Sada ih ima proizvodnih negdje 7 ili 8. Prema tome, moja temeljna zamjerka mislim da su što se tiče slobodnih zona pregovarači u pregovorima usklađenja sa pravnom stečevinom Europske unije ovdje itekako zakazali. Uostalom, u materijalu koji imamo pred sobom ovaj materijal je na neki način pun hvale za rezultate slobodne zone ili 13 slobodnih zona koliko ih ima u Republici Hrvatskoj. Da pođemo da je Zakon o slobodnim zonama donesen '96. godine, da danas imamo 13 zona u Republici Hrvatskoj. Dakle, o zaposlenosti govorimo o direktnim zaposlenima negdje oko 7600, ulaganja na razini 2 milijarde kuna. Ali i ovdje se ističe ono što je važno i ono što je barem meni izuzetno bitno i ključno, a to je da treba istaknuti kaže izuzetno bitan značaj slobodnih zona za ukupno gospodarstvo Republike Hrvatske i posebice učinke na ravnomjeran regionalni razvoj Republike Hrvatske koje slobodne zone imaju. Pa se onda kaže, dakako da imaju. Imaju učinak posebno na one regije i na one krajeve u Republici Hrvatskoj sa niskim bruto društvenim proizvodom u odnosu na Europsku uniju. Prema procjenama sadašnjeg korisnika slobodnih zona u narednom razdoblju planiralo se otvoriti 2000 do 3000 novih radnih mjesta. E sada, za mene je nevažno da li postoje ugovori. Čuli smo da oni ne postoje sa Vladom Republike Hrvatske, odnosno ministarstvom i onima koji koriste, korisnicima slobodnih zona. Ono što je daleko važnije, a mislim da to nitko ne može poreći niti negirate, ovim izmjenama i dopunama zakona bitno se mijenja poslovanje korisnika slobodne zone. To je nešto što je očita činjenica posebno u dijelu plaćanja poreza na dobit. Dakle, sa pristupanjem Hrvatske u Europsku uniju korisnici slobodne zone plaćaju PDV. Ali želim naglasiti da su oni koji su ušli u slobodnu zonu, da su sasvim sigurno računali na stabilnu državu, na državu, tu mislim na Hrvatsku, na državu u kojoj se zakoni ne mijenjaju svake godine ili nakon dvije, tri ili četiri godine. To su poslovni subjekti, investitori koji su došli ili izvana sa svojim kapitalom ili unutar Hrvatske upravo u slobodnu zonu zbog olakšica, zbog pogodnosti i takav su imali i poslovni plan. E sada, ovakvim izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama oni će taj poslovni plan sasvim sigurno morati mijenjati. Ovdje se govori da je izuzetno nizak intenzitet iskorištenosti i poreznih povlastica u razdoblju od četiri godine i tu se i potvrđuje statističkim podacima, ali ne svugdje. U istočnoj Slavoniji, konkretno u Osijeku djeluje slobodna zona Osijek. Šest osnivača slobodne zone su bili prije 11 godina. Slobodna zona Osijek ima ugovor o koncesiji na razdoblje od 25 godina potpisan sa ministarstvom i ona od '98. godine tamo negdje od lipnja '99. zapravo djeluje i radi. Ona posluje po Zakonu o slobodnim zonama. Dakle, trenutačno važećem zakonu i ugovora o koncesiji. Ima do sada 235 potpisanih ugovora o obavljanju djelatnosti odobrenih od carine, odnosno carinske ispostave Osijek, tada Osijek i to ima ugovore potpisane za cijelo vrijeme trajanja koncesije. Dakle za 25 godina. Ne govorim o ugovorima sa ministarstvom ili sa Vladom. Ugovor koji je potpisan sa slobodnom zonom Osijek. Naravno da su korisnici slobodne zone te ugovore na 25 godina potpisali temeljem svoga plana, temeljem plana ulaganja i naravno da su ga potpisali temeljem zakonskih odrednica po kojima su imali povlastice i na koje su računali da će imati povlastice. Oko 10 od onih 235, oko 10 korisnika slobodne zone u Osijeku itekako su velika financijska sredstva izdvojili za infrastrukturu slobodne zone i time su stekli ona prava isto tako povlastica temeljem ulaganja. Isti je broj otprilike desetak koji su temeljem postojećeg zakona koristili pravo neplaćanja poreza na dobit u punom iznosu, odnosno 50% od propisane stope. Dakle, dosadašnja funkcija slobodne zone bila je omogućit korisnicima da sukladno zakonu pod istim uvjetima obavljaju djelatnost koristeći povlastice, postojeće povlastice poreznog i carinskog sustava. Temeljem podataka iz slobodne zone Osijek, ali i iz nadležnih ministarstava u slobodnoj zoni Osijek zaposleno je preko 1000 ljudi, uloženo je blizu 400 milijuna kuna u investicijska ulaganja što iznosi negdje 20,2% sveukupnih ulaganja u 13 poslovnih zona u Republici Hrvatskoj ali je istodobno ovih 20,2% su i najveća ulaganja u slobodnu zonu, dakle slobodna zona Osijek, najveća ulaganja ima u Republici Hrvatskoj. Isto tako u slobodnoj zoni Osijek, a sukladno dosadašnjem zakonu korisnici su iskoristili 67% povlastica, ukupnih povlastica, što drugim riječima znači da je slobodna zona Osijek ispunila postavljene ciljeve, naravno oni mogu biti još i bolji. Da su investicijska ulaganja bila 400 milijuna kuna, da je više od tisuću direktno zaposlenih, a preko 3 tisuće indirektno u ovoj slobodnoj zoni, a kada govorimo o izvozu u sastavu slobodne zone Osijek, tu radi jedan od najvećih izvoznika, najveći u Osječko-baranjskoj županiji, a inače 7. izvoznik u Republici Hrvatskoj sa izvozom od milijardu i 80 milijuna kuna za 2005. godinu. U 10 godina poslovanja osnivači i sama slobodna zona Osijek uložile su u prostor na kojemu rade oko 25 milijuna kuna. U ovom trenutku se vrši otkup zemljišta kako bi napokon bili razriješeni imovinsko-pravni odnosi i omogućena gradnja prvih proizvodnih green field investicija u Osijeku. Naime, daleko su poodmakli razgovori i dogovori, a konačno vrlo blizu potpunog usuglašenja sa primjerice Bio etanolom, sa Arvijem, ali ja vas uvjeravam da su ti ljudi računali na dosadašnje povlastice koje je omogućavao ovaj zakon. Oni nisu računali, a naravno da će računati na Zakon o poticanju ulaganja, ali su računali i na povlastice koje sadašnji Zakon o slobodnim zonama ima. Ja vam mogu prenijeti, vi možete kazati da je to isto, možete sada reći da će njima biti te povlastice veće, ali ja vas uvjeravam da ti ljudi itekako računaju i da kažu, pa slušajte, nama se uvjeti mijenjaju, naše investicije su upitne. Ja vam govorim o direktnim razgovorima sa ulagačima, ne o proračunima u Ministarstvu financija, u carinskoj upravi, Ministarstvu gospodarstva nego sa onim s kojima direktno pregovarate da li će ući u slobodnu zonu Osijek ili ne i pod kojim uvjetima. Ovo što se sada događa značajno remeti poslovne planove ulaganja i dovodi pod upitnik da li će ove investicije u Osijeku, odnosno u slobodnu zonu Osijek uopće doći. Da ne govorimo o funkcioniranju slobodne zone Osijek kada ovaj zakon stupi na snagu. Naime, već sada je kad se razrješuju vezano za otkup zemljišta ulaganja same slobodne zone su negdje oko 15 milijuna kuna. Ugovor o koncesijama je potpisan, ali ugovor koji je potpisan, opet se vraćam temeljem sadašnjeg Zakona o slobodnim zonama gdje su investitori računali na povlastice i gdje su bili spremni koncesiju platiti puno više nego sada kad budu morali raditi po ovim uvjetima, naravno ukoliko Sabor ovo prihvati izmjene i dopune ovog Zakona o slobodnim zonama. Dakle, poslovni odnosi na relaciji slobodna zona i korisnici slobodne zone sasvim sigurno da će se ovim zakonom promijeniti i da će koncesija biti značajno manja. Posebno bih ponovio u očitovanju saborskog Odbora za gospodarstvo u kojem se kaže iz ovoga materijala, u kojem se kaže, citiram "da je u uvodnom izlaganja predstavnica predlagatelja obrazložila razloge podnošenja ovog zakonskog prijedloga, a u odboru dostavljeno mišljenje od Hrvatske gospodarske komore izneseno je da će tvrtke korisnici u postojećim slobodnim zonama stupanjem na snagu ovog zakona imati bitno izmijenjene uvjete u odnosu na uvjete pod kojima su se odlučili za investiranje i poslovanje u slobodnim zonama, a koji uvjet su sadržani postojećim ugovorima, naravno između korisnika i samih slobodnih zona." Prema tome, uvjeti u ovim izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama značajno su različiti u dosadašnjim odrednicama, posebno u dijelu pogodnosti investitorima u slobodnim zonama. Prema tome, kada se već išlo na ovakve izmjene i dopune pod pritiskom Bruxellesa ili zbog slabosti naših pregovarača sa pregovaračima Europske unije, onda mislim da se trebalo povesti računa i da je Vlada, odnosno nadležno ministarstvo trebalo predložiti određena financijska sredstva da se amortiziraju, evo upravo ovi financijski aspekti nepovoljnijih uvjeta koji će investitori imati u slobodnim zonama. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa naime, ispravio bih netočan navod gospodina Šišljagića koji je konstatirao da ovi strani ulagači, dakle Arvij, Bio etanol itd. dakle svjetske marke, jel da, da su isključivo im je motivacija bila postojeći Zakon o slobodnim zonama što nije točno. To su svjetski igrači koji su itekako upoznati i sa sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju koji je potpisan prije nekoliko godina, dakle ove stvari i obveze oko slobodnih zona idu od 2003. godine i isto tako znaju da se priključujemo Europskoj uniji, znaju koja su tamo pravila ponašanja, a ja mislim s druge strane da je jedna od najvećih motivacija bila upravo blizina riječne luke, Zakon o poticanju ulaganja i beneficije na koje računaju oko lokalne samouprave.
Državna tajnica Tajana Kesić Šapić. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo, htjela bih komentirati vezano na pregovarače da nisu vodili brigu o tome kako je to bilo u drugim zemljama Europske unije, i te kako smo vodili. Mi smo imali primjer i Litve, imali smo primjer i Slovenije i primjer Poljske koja od 70 slobodnih zona ostavila 7 i koje su se sve isto tako morale uskladiti sa smjernicama o regionalnim potporama Europske unije. U cijeloj Europskoj uniji imate 24 slobodne zone koje posluju po istim ovakvim uvjetima kao što će poslovati slobodne zone u Republici Hrvatskoj jer za sve vrijede jednaka pravila. Recimo, u Litvi od, ne znam 15 slobodnih zona ostavili su jednu i za jednu jedinu su napravili grand shemu. Samo za tu zonu, a grand shema je napravljena prema smjernicama regionalnih potpora. Tako da itekako su pregovarači, itekako kada se izrađivao ovaj zakon se vodila briga o tome da primijenimo iskustva drugih zemalja, Slovenija je svoje slobodne zone ukinula, onda dakle nema niti jednu slobodnu zonu, već carinsko skladište. Isto tako, mi u budućnosti možemo razmišljati da li mi u Hrvatskoj uopće trebamo 13 slobodnih zona. Mi smo od svih 13 ostavili 13 sa pravilima koja su pravila ponašanja prema regionalnim potporama i smjernicama Europske unije. Da li razmisliti o tome pa vidjeti ako nam je od strateškog značenja recimo su nam luke ili nam je slobodna zona Varaždin pa ćemo onda još dodatno za te slobodne zone osmisliti neke extra grant sheme što je moguće, ali zakon je jedno, a posebne grant sheme za određene slobodne zone su drugo. Tako da Poljska je dobila 9 godina prijelazno razdoblje. Ako uzmete u obzir da u gradu Vukovaru koji nam je dobio najduži prijelazni rok je 2017. a danas je 2008. godina, to je isto 9 godina. Dakle mi smo itekako vodili računa i brige i uspoređivali se sa drugim zemljama i u pregovorima, jer sam osobno učestvovala u pregovorima upravo o ovom zakonu o slobodnim zonama koje vjerujte nije bilo olako dobiti ovo sve što smo dobili. Jer explicite je rečeno 2003. potpisali ste Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju, imali ste vremena to sve prilagoditi, danas je već 2008. godina. Znači od 2003. do 2008. bilo je vremena uskladiti potpore sa pravilima potpore Europske unije, ali mi smo još od 2008. uspjeli dobiti do 2017. što zaista mislim da je izuzetan uspjeh. Što se tiče stranih investicija, nama svakodnevno dolaze investitori u ministarstvo i moram reći da je sadašnji Zakon o poticanju ulaganja koji je isto tako usklađen s regionalnim smjernicama Europske unije, itekako poticajan jer daje i nudi čitav niz poticaja stranim investitorima. Tako da svi oni koji ulažu u slobodne zone uz sve poticaje koji su im omogućeni temeljem Zakona o poticanju ulaganja naravno imaju, zašto slobodne zone? Ne ulazi se u slobodne zone samo zbog državnih potpora, poreznih olakšica zato što si u zoni, nego zato da robu koju proizvodiš, proizvode dakle da na njih ne plaćaš carinu. To je osnovni bit slobodnih zona. Znači, carine i porezi i naravno još dodatno ukoliko se stimulira sa olakšicama iz budžeta tzv. državnim potporama. Dakle, slobodne zone su zamišljene kao bescarinske zone dakle gdje se ne plaća carina. To je osnovni bit slobodnih zona. A svaki investitor bilo da se tu ne možemo uopće raditi razliku između stranih investitora i domaćih investitora, jer naši domaći poduzetnici su mogu reći u ovom trenutku čak i jači nego neki strani investitori koji dolaze u Republiku Hrvatsku. I zašto njima ne dopustiti da koriste olakšice i potpore temeljem svojih ulaganja jer to im je pravo, a slobodne zone su zna se slobodne zone gdje su olakšice carinske, gdje se proizvodi roba bez carine, znači dok ne izađe iz Republike Hrvatske plus još dodatne sve olakšice što se omogućavaju temeljem Zakona o poticanju ulaganja. A svi oni koji su imali pravo na ulaganje u slobodnim zonama, još jedanput ponavljam, svi korisnici slobodnih zona će imati iskoristiti i moći iskoristiti to pravo od svojih ulaganja. I cilj nam je zaista sve korisnike zona i sve investitore da kažem natjerati da ulažu, da zapošljavaju nove ljude i zato će dobiti potporu. Nema razloga da netko dobije potporu ukoliko ne stvara novo dodanu vrijednost, ukoliko ne zapošljava i ukoliko ne otvara nova radna mjesta.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić.
U jednom trenutku državna tajnica je ustvrdila da su slobodne zone zamišljene kao kroz carinske olakšice. Slobodne zone prije svega nisu zamišljene, Zakon o slobodnim zonama je donesen '96. godine i one su točno određene zakonskim odrednicama koji se, ja se slažem, tiču i carine, ali se tiču i PDV-a, tiču se i poreza na dobit i reguliraju puno tih odnosa koji čine zapravo povlastice investitorima u slobodnim zonama, dakle ne isključivo carine.
11 i 20. Isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja očito, za razliku od većine onih koji su dosad raspravljali o slobodnim zonama, ne dijelim oduševljenje sa tim slobodnim zonama. Iz obrazloženja ovog, intervencije u zakonu vidljivo je da u Hrvatskoj imamo 13 slobodnih zona u kojima je zaposleno 7 tisuća 620 ljudi. Ja sam, ne imajući ove podatke, mislio da je tu barem 50 tisuća ljudi u pitanju sa nekoliko tisuća poduzetnika, a zapravo je vidljivo da je svega 350 korisnika koji u prosjeku zapošljavaju 77 zaposlenih. Sada nema tu podataka, a mene bi doista interesiralo koliko je država do sad što oslobađanje, što poticaja po jednom zaposlenom dala u tim slobodnim zonama. Koliko jedno radno mjesto u toj slobodnoj zoni košta u odnosu na ono radno mjesto koje nije u slobodnoj zoni? I možda jedini dobar podatak je da je preko 50% korisnika u tim slobodnim zonama oni koji se bave proizvodnom djelatnošću. Velika vika, česte promjene propisa, natezanja za svega 7 tisuća 620 radnih mjesta uz ovolike velike i poticaje i oslobađanja ili otpisa određenih obaveza. U obrazloženju nadalje piše da su korisnici poduzetnici u slobodnim zonama iskazali "izuzetnu učinkovitost u projekciji bruto dobiti po poduzeću i zaposlenom". Dakle izuzetna učinkovitost u projiciranju, u projekciji bruto dobiti, a jesu li toliko izuzetno učinkoviti i u ostvarenju bruto dobiti? U projekciji su korisni. Naime, volio bih imati i informaciju kada bi se njima obračunao kompletni porez na dobit kojega bi plaćali da nisu u zoni kao i PDV, da li bi bili toliko i tako izuzetno učinkoviti pa čak i u samom projiciranju? Dodatno tome zabrinjava me činjenica da je dio tih korisnika zapravo konkurent našim poduzetnicima iz poduzetničkih zona, jer smisao takvih zona unutar Europske unije za kojih je ako se ne varam ukupno 16 u cijeloj Europi 16 je zona izvoza ili izvozna zona u kojoj se proizvode proizvodi namijenjeni za izvoz u treće zemlje, a ne za tržište Europske unije, a napose ne za domaće tržište, jer time bi dakle, ako poduzetnici iz ovih zona rade proizvod za domaće tržište, stvaramo nelojalnu konkurenciju ostalim poduzetnicima. I po meni, jedina budućnost i u Hrvatskoj tih ili takovih zona, mora biti izvoz, i moramo ih naprosto nazvati izvozne zone, zone za izvoz. I tada poticaj i tada oslobođenje poreza na dobit, pa i PDV-a, a posebice za robu koja iz Hrvatske ide u zonu ili iz zone u Hrvatsku, ne samo u Europsku uniju, mene posebice interesira ovo, dakle unutar promet, unutar teritorija Republike Hrvatske bi imao smisla, jer bi bio u funkciji izvoza. Ja ne mogu sada iznositi podatka, nisam ih našao, ali od ovih 350 korisnika, koliko je njih isključivo izvoznik, a koliko se njih svojim proizvodima pojavljuje i na hrvatskom tržištu. I uvjeren sam, kada bi njima obračunali porez na dobit i PDV, u svom poslovanju ne bi bili ništa uspješniji od ostalih poduzetnika, a s druge strane, cijela zajednica, cijelo društvo i država, odricala se dio prava na koje je imala za naplatiti, davali im potpore, da bi na kraju ispali da nisu bili izvozno orijentirani i da su radili još nelojalnu konkurenciju. Dakle, nemojmo se zavaravati, kukati i plakati nad njihovom sudbinom, jer njihova budućnost mora biti okrenuta ka izvozu, inače nema smisla, ni potrebe, da slobodne zone u Hrvatskoj postoje. I sljedeće, i ovaj zakon je dokaz, da sam bio u pravu kada god sam upozoravao, da podjela Hrvatske na tri statističke regije će imati negativne posljedice na gospodarstvo sjevero-zapadne Hrvatske, zbog toga što je taj dio Hrvatske zajedno sa Gradom Zagrebom smješten u istu regiju, da podaci, odnosno bruto društveni proizvod i svi ekonomski pokazatelji Grada Zagreba tu regiju umjetno dižu i približavaju podacima, odnosno standardima koje objavljuje Eurostatu. I evo dokaza, u članku 4. ovih izmjena, kada su u pitanju početna ulaganja, pravo granica dopuštenog intenziteta potpora uz zalaganje propisano kartom regionalnih potpora. I to je neminovno, to se zna. I to nije nikakva novost, niti čudo. Međutim, ja vas podsjećam da ta karta regionalnih podjela je donijeta i objavljena u "Narodnim novinama" i da kada počinjemo primjenjivati tu kartu regionalnih potpora i na ostale potpore, ne samo slobodne zone, nego recimo ako se Vlada konačno smiluje tekstilnoj industriji, pa krene s određenim potporama tekstilu, da će se i u tim potporama morati poštivati karta regionalnih potpora, koje su u sjevero-zapadnoj Hrvatskoj najmanje, a s druge strane 75% zaposlenih radnika ili radnica u tekstilu je u sjevero-zapadnoj Hrvatskoj. Drugi dokaz, članak 5. koji najjasnije i najpreciznije navodi, slobodne zone u sjevero-zapadnoj Hrvatskoj od 2014. su u potpunoj obavezi plaćanja poreza na dobit. Ostale u ostalim dijelovima Hrvatske, tri godine kasnije. Ovdje kod slobodnih zona, to je razlika tri godine. Potpora u poduzetništvu, potpore u poljoprivredi, karta regionalnih potpora je svetinja, ako ćemo poštivati Zakon o potporama. I u svakoj budućoj potpori, u svakom drugom pomaganju države, gospodarstvu regija sjevero-zapad zajedno sa Zagrebom, biti će ta koja će ili ostvarivati niža prava, ili će ispadati iz prava potpora, ali i korištenja fondova Europske unije prije od ostalog dijela Hrvatske. Ali u strukturi gospodarstva, posebice u strukturi zaposlenih, to doista nije najbogatija regija. Posebice kada se izuzme Grad Zagreb. I to je nepravda koja je nanijeta sjevero-zapadnoj Hrvatskoj koja će se plaćati i osjećati sljedećih dvadesetak godina. Nema volje, nema želje da se ispravi, a moglo se samo jednom jedinom odlukom Državnog zavoda za statistiku, čak Vlada s tim ne treba imati ništa. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice. Ja ću reći nekoliko riječi o slobodnim zonama, bez obzira što su moje kolege ovdje rekle i izrekle određene krstitke, ja bih doista rekao da su slobodne zone pokazale određene rezultate, a kroz ovih nekoliko riječi ću to i slikovito prikazati. Naime, temeljna svrha i cilj izmjena i dopuna Zakona o slobodnim zonama, koji je donesen i '96. i 2005. godine, jest usklađivanje sustava slobodnih zona u Republici Hrvatskoj s pravnom stečevinom Europske unije, a radi pripreme Republike Hrvatske za punopravno članstvo Europske unije. U Republici Hrvatskoj kao što je i rečeno do sada, ima 13 slobodnih zona, 7 tisuća 420 zaposlenih ljudi. Naravno svi bi mi bili sretni kada bi to bilo puta 2 ili puta 3, ali siguran sam da je doista učinjeno sve i da su tvrtke koje su u slobodnim zonama zaposlile onoliko ljudi, koliko je potrebno. No, da li će biti u konačnici daleko više ljudi sa ovim programom, sigurno hoće. No o tome ću reći nekoliko riječi na kraju. Učinci poslovanja u slobodnim zonama, također su vidljivi, a na gospodarsko regionalnoj razini, oni su vidljivi da slobodne zone imaju izuzetno značajan gospodarski učinak na ukupni regionalni razvoj, posebno u županijama vrlo visoke stope nezaposlenosti. Također, korisnici slobodnih zona ostvaruju visok udio prihoda iz proizvodnih djelatnosti preko 50%. Ekonomski pokazatelji poslovanja, korisnici slobodnih zona spadaju u kategoriju malog i srednjeg poduzetništva itd. Osnovna pitanja ili bolje rečeno iz ove tablice je vidljivo također, da sustav slobodnih zona u Republici Hrvatskoj u usporedbi sa ukupnim gospodarstvom Republike Hrvatske postiže izuzetno učinkovite poslovne rezultate, posebice u smislu projekcije bruto dobiti po poduzetniku i po zaposleniku. Također visokog udjela prihoda iz proizvodnih djelatnosti, kao što sam malo prije rekao, visokog doprinosa ravnomjernog regionalnom razvitku, obzirom da se najveći dio slobodnih zona također nalazi u županijama gdje su stope visoke nezaposlenosti. Također osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom su ta koja se uređuju Izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama su sljedeća. Pitanje registracije korisnika slobodnih zona, korisnici zona koji u zoni obavljaju gospodarsku djelatnost moraju biti registrirani u Republici Hrvatskoj, pitanje djelatnosti korisnika slobodnih zona, usvajanje sheme potpora za ulaganje i zakona itd.. Bitno je ovdje izuzetno važnim i uspješno riješenim pitanjem možemo ocijeniti zakonsko rješenje za postojeće korisnike zona koji su u proteklom razdoblju do stupanja na snagu ovoga zakona vršili ulaganja u slobodnoj zoni i koriste postojeću fiskalnu potporu. Također imamo Zakon o poticanju ulaganja, omogućuje ukupno 6 vrsta poticajnih mjera, porezne povlastice, carinske povlastice, potpora za opravdane troškove otvaranja novih radnih mjesta povezanih sa ulaganjem, potpora za opravdane troškove usavršavanja povezanih sa ulaganjem. Pod 5. poticanje mjera za osnivanje i razvoj tehnološko inovacijskih centara i strateških aktivnosti poslovne podrške. I pod 6. poticajne mjere za velike projekte ulaganja. Projekti ulaganja od značajnog gospodarskog interesa. Naravno neću ovdje govoriti o onome što je već rečeno, ali ću reći da porezne povlastice su uvjetovane visinom ulaganja i brojem novootvorenih radnih mjesta, pa se također spominju ulaganja od 300 tisuća do 1,5 milijuna kuna, od 1,5 do 4 milijuna, od 4 milijuna do 8 i preko 8 milijuna. One su vezane dakako sa umanjenjem stopa poreza na dobit. Pa kod najmanjih ulaganja oslobođeni ste 50%, a preko 8 milijuna oslobođeni ste 100% poreza na dobit. Kada govorimo o carinskim povlasticama onda također možemo reći da prilikom uvoza opreme koja čini ulaganje ne plaća se carina na opremu iz poglavlja Carinske tarife 84., 85., 86., 87., 88., 89., sve do 90. Poticanja mjere se primjenjuju do datuma punopravnog članstva Republike Hrvatske u Europsko uniji. Kada govorimo o potporama za opravdane troškove u otvaranju novih radnih mjesta, također je ovdje vidljivo da ona ovisi o kriterija vrsti ulaganja, poslovnoj aktivnosti i stopi nezaposlenosti u području gdje se realizira projekt ulaganja. Imajući u vidu vrlo bitnu činjenicu, izuzetno veliku disporpociju u registriranim stopama nezaposlenosti u pojedinim prostorima dijelova županija Republike Hrvatske. Ova potpora se kreće od 1500 eura za novo otvoreno radno mjesto u županijama sa stopom nezaposlenosti ispod 10%, do 4500 eura u županijama iznad 20% nezaposlenosti. Kada govorimo o potporama za opravdane troškove i usavršavanje zaposlenika. Ova potpora kao i potpora za otvaranje novih radnih mjesta također ovisi o dva kriterija. I to o tipu, odnosno vrsti usavršavanja, o opće ili posebno, o veličini poduzetnika, velikih ili srednjih, odnosno mali poduzetnik. Točka 5. poticanje mjera za osnivanje tehnološko razvojno inovacijskih centara i strateških aktivnosti poslovne podrške. Uz već navedeno povećanje novčanog iznosa za otvaranje novih radnih mjesta u ovim aktivnostima posebno poticajna mjera omogućuje se i u obliku bespovratne novčane potpore kada se radi o ulagačkom projektu, izgradnje i opremanja tehnološko razvojne inovacijskog centra i to na način da se za kupnju opreme koja spada u kategoriju opremu visoke tehnologije odobrava novčana potpora u visini 5% tih troškova ali u maksimalnom novčanom iznosu do pola milijuna eura bruto vrijednosti u kunama. Također imamo poticajne mjere za velike projekte, to su posebno treba naglasiti poticajne mjere za velike projekte ulaganja, projekte od posebnog gospodarskog interesa koji se primjenjuju za gospodarski najslabije razvijene, razvijene područje Republike Hrvatske, odnosno županije u kojima registrirana stopa nezaposlenosti iznosi preko 20%. Osnovni kriteriji za ostvarivanje poticajnih mjera po shemi poticanja za velike projekte ulaganja su sljedeći. Izgradnja nove tvornice, industrijskog postrojenja, pokretanje nove gospodarske djelatnosti kao i razvoj novih tehnologija, realizacija ulaganja u dugotrajnu imovinu nositelja poticajnih mjera u minimalnom iznosu od 15 milijuna eura u protuvrijednosti kuna, otvaranje najmanje 100 novih radnih mjesta. I kao zaključak, na kraju možemo istaknuti nekoliko bitnih zaključaka. Kao prvo izmjena i dopuna Zakona o slobodnim zonama prvenstveno se uređuje pitanje usklađenja pravne regulative iz područja poslovanja slobodnih zona u Republici Hrvatskoj. Nadalje, ovim Prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o slobodnim zonama smatramo da je on u potpunosti ispunio svoju glavnu misiju a to je transformacija postojećeg sustava poslovanja unutar slobodnih zona unutar Republike Hrvatske u sustav poslovanje slobodnih zona kompatibilnih sa pravnom stečevinom Europske unije. Uz istovremeno i daljnji razvoj svih slobodnih zona, očuvanje i prepoznavanje slobodnih zona kao generatora gospodarskog razvitka. Stoga osobno podržavam Konačni prijedlog zakona, izmjena i dopuna Zakona o slobodnim zonama, hvala lijepo.
Hvala. Na redu je gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, državna tajnice, kolege zastupnici. Naime, kao što je već nekoliko puta ovdje navedeno u Hrvatskoj aktivno djeluje 13 slobodnih zona u kojima posluje više od 440 poduzeća. Ukupna dosadašnja ulaganja u slobodne zone iznose milijardu i 900 milijuna kuna. A u slobodnim zonama ukupno je zaposleno 7620 radnika. Slobodne zone posebice uz postojeće poticajne mjere i porezne beneficije veliki su potencijal Hrvatske. No, analizirajući situaciju iz '96. kada je donesen prvi Zakon o slobodnim zonama do danas ukupni i analizirajući taj ukupni doprinos zona u zapošljavanju i u porastu ulaganja treba reći da posebice u pojedinim zonama ne možemo biti do kraja zadovoljni i da ti potencijali nisu do kraja iskorišteni. Razvoj slobodnih zona uz nužnost donošenja ovoga Zakona i usklađivanja sa zakonodavstvom Europske unije i isto tako stvaranje poslovnog okružja kompatibilnog zonama u Europskoj uniji. Dakle uz to trebalo bi svakako ići i na jedno strateško promišljanje. Dakle na utvrđivanje jedne strateške politike i donošenje smjernica za razvoj. Poslovno okružje, globalizacija tržišta, otvaranje tržišta i novi poslovni izazovi sigurno da nisu mogli biti obuhvaćeni 1996. kada je donošen novi Zakon o slobodnim zonama. Prema tome promjene u gospodarskom okružju zahtijevaju novi pristup koji bi prije svega djelovao poticajno na «green field» investicije, na privlačenje ulagača i na novo zapošljavanja. Također odobravanje koncesija za slobodne zone kako za nove slobodne zone tako i za proširenje postojećih isto bi tako trebalo temeljiti na kriterijima uspješnosti poslovanja. Dakle trajanje koncesije i koncesijske ugovore trebalo bi vezati za rezultate među kojima svakako povećanje korisnika ulaganja, visina proizvodnje, izvoz roba i usluga, zapošljavanje. Prema tome izravno bi te rezultate trebalo unijeti kao jednu od klauzula u ugovoru i na taj način vezati i njegovu trajnost. Također sve institucije i na državnoj i na lokalnoj razini, uprave slobodnih zona, gradovi, općine i tako dalje svi dakle ostali dionici trebaju djelovati koordinirano i pružati cjelovitu institucionalnu podršku politici razvoja zona. Isto tako pojedine slobodne zone itekako snažnije trebaju krenuti u marketinške radnje, dakle odnose s javnošću, tiskovne objave, oglašavanja, izrade Internet stranica, brošura, biltena, vodiča za ulaganje prezentacije. Znači ići na jednu snažniju promociju svih onih usluga koje nude slobodne zone. Također slobodne zone trebaju unaprijediti i svoj model poslovanja, riješiti način upravljanja prostornim razvojem zone jer većina zona sada je i fizički i prostorno ograničena za daljnji razvoj. Isto tako treba se orijentirati na djelatnosti više dodane vrijednosti jer je činjenica da su u zonama preko dvije trećine svih korisnika, mala i srednja poduzeća koja obavljaju usluge skladištenja i trgovine na domaćem tržištu. Važan korak u razvoju zona držim i donošenje ovog zakona kojim se usklađujemo sa Europskom unijom i koji isto tako i sustav potpora usklađuje sa odredbama Zakona o poticanju ulaganja a koji je također prethodno usklađen i sa zakonodavstvom Europske unije u području državnih, regionalnih potpora. Također smatram da je iznimno važna i odredba članka 1. kojim se mijenja članak 4. postojećeg zakona i kojim se propisuje da roba koja se uvozi u zonu mora biti zdravstveno, veterinarski i fitopatološki ispravna i usklađena s propisima Republike Hrvatske a to znači i sa najvišim standardima sigurnosti hrane u Europskoj uniji. Prema tome podupirem donošenje ovog zakona. Vjerujem da će on biti doprinos razvoju zona. Da će on naše zone isto tako učiniti kompatibilnima po načinu poslovanja i sustavu potpora kao što su one u Europskoj uniji i također da će odgovoriti novim zahtjevima tržišta. Znači da se osigura što više «green field» investicija, da se privuče što više stranih investitora i da na taj način stvorimo bolje uvjete za novo zapošljavanje. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. I ja bih evo nastavio zapravo u onom dijelu mog izlaganja u ime kluba i još jednom ponovio mišljenje i Odbora za zakonodavstvo, ali za koje ja mislim da puno gospodarstvenika a osobito investitora u slobodnoj zoni dijele, a to je da će ove Izmjene i dopune zakona o slobodnim zonama kada stupi naravno ovaj zakon na snagu u usvajanje u Hrvatskom saboru da on donosi bitno izmijenjene uvjete u odnosu na uvjete pod kojima su se investitori odlučili za investiranje i poslovanje u slobodnim zonama. Kako se to odnosi na samu slobodnu zonu kao pravnu osobu? Konkretno govorit ću o slobodnoj zoni Osijek. Ja mislim dopustite mi možda nije, možda je neskromno ali slobodna zona Osijek je po pokazateljima jedna od najboljih, najuspješnijih slobodnih zona u Republici Hrvatskoj. Tako će se ovaj zakon odraziti na slobodnu zonu Osijek. U svakom slučaju će doći sasvim sigurno do značajnog pada prihoda. I upravo zbog značajno manjeg prihoda mislim da je ovaj zakon ako smo već morali pristati i prihvatiti ovakve uvjete i ovakva rješenja kakve su ovim izmjenama i dopunama zakona predloženi, da je trebalo predvidjeti pomoć zonama koje neće moći vraćati kredite koje su podizali. Malo prije u raspravama smo čuli pa i mog prethodnika da slobodne zone u ovim novim uvjetima moraju obratiti pozornost na marketing. Moraju obratiti pozornost na objašnjavanje što to slobodna zona u ovim izmijenjenim uvjetima nudi temeljem zakonskih odrednica odnosno ovih izmjena i dopuna. Da ne govorimo o tome da je činjenica da su prostorno skučene. Prema tome slobodna zona kao pravna osoba ili njeni osnivači oni moraju odnekud pribaviti još zemljište. Oni u to zemljište trebaju investirati da bi osigurali mjesto gdje će nekakav investitor neovisno od toga da li domaći ili strani doći pa izgraditi nekakav objekt. Ne samo to, oni moraju osigurati i komunalnu infrastrukturu. Tko će to sve platiti? Osnivači, slobodna zona? Iz kojih novaca? Ponavljam, slobodna zona Osijek, a vi me demantirajte, jedna je od najuspješnijih slobodnih zona sa prihodom od prošle godine 4 milijuna kuna. Ja vas uvjeravam da slobodna zona Osijek kao pravna osoba da nema mogućnosti dalje kreditnog zaduženja. Slobodna zona Osijek zajedno i uz pomoć osnivača je osigurala značajno zemljište. Ono je sada više malo. Slobodna zona Osijek u narednom razdoblju mora osigurati zemljište da bi to zemljište, da bi na to zemljište došli investitori. To zemljište se mora kupiti. Prema tome kako? Jedino kreditnim zaduženjem. A od kojeg poslovanja? Prihod slobodne zone, mjesečni prihod slobodne zone Osijek je 350 tisuća kuna za tekuće poslovanje i za kredite. Govorim o kreditima koji su svojedobno podizani za kupovinu zemljišta, za komunalnu infrastrukturu, pa ako hoćete i za one zakonske odrednice koje su nalagale da se prostor slobodne zone ogradi, da se osigura rasvjeta itd. Dakle, te kredite slobodna zona Osijek danas vraća. Tekuće poslovanje i ti krediti zaustavljaju se na 330000 kuna. Ostane samo 20000 kuna mjesečno u najboljim uvjetima. Da li sa tim novcem može se dići još kredita? Pa ne može. Dakle, ne može se prostorno širiti, ne može se ići u izgradnju komunalne infrastrukture u takvim uvjetima na prostoru slobodne zone. Da ne govorim da slobodna zona mora plaćati sve one naknade počevši, dakle struju, vodu, plin, komunalnu naknadu. To sve investira pravna osoba slobodna zona. I još jedan aspekt o kojem sam govorio je ukidanje PDV-a. Dakle, ukidanje PDV-a koji se do sada temeljem Zakona o slobodnim zonama i poreznog zakona nije plaćao. U predloženom tekstu stoji da PDV i dalje se neće plaćati do trenutka ulaska u Europsku uniju. Međutim, do trenutka ulaska u Europsku uniju ja želim vjerovati da je ostalo dvije godine. Dakle, za dvije godine ciklus investiranja je takav da ozbiljni, veliki ulagači u te dvije godine do ulaska Hrvatske u Europsku uniju neće imati u poslovanju u slobodnoj zoni koje će slijediti, a nakon ciklusa investiranja. To ne predstavlja nekakav posebni ustupak osim ukoliko nije ovaj zakon, odnosno izmjena i dopuna, prijedlog ovoga zakona rađen pod dojmom referenduma koji je proveden u Irskoj, pa da se računa da Hrvatska će ipak kasnije ući u Europsku uniju, pa će ovaj PDV što se tiče slobodne zone zaživjeti puno kasnije. Dakle, u ovom kratkom vremenu kada govorimo o PDV-u do ulaska u Europsku uniju dok se riješi papirologija i izgradi tvornica to je upravo ovo vrijeme. Prema tome, zašto bi netko uopće računao u poslovnom smislu na povlasticu vezano za PDV kada u trenutku kada ta tvornica u slobodnoj zoni kao proizvodni pogon profunkcionira ionako će taj PDV kao povlastica u slobodnoj zoni biti ukinuta. I kada isključimo carinske povlastice u slobodnoj zoni ja se sada pitam zapravo po čemu se slobodna zona nakon 2016. godine, odnosno sedamnaeste, po čemu se slobodna zona razlikuje od gospodarskih poslovnih zona u drugim dijelovima kada isključimo carinske povlastice. Vjerojatno će mi to predstavnici ministarstva odgovoriti. I zaključno. Ovim izmjenama i dopunama zakona ja evo molim i predlagatelje da uzmu u obzir sve ove činjenice koje sam naveo da će slobodna zona Osijek biti dovedena u poprilično težak položaj. Govorim samo o slobodnoj zoni Osijek s obzirom na rezultate dosadašnjeg njenog poslovanja, s obzirom na ulaganja slobodne zone Osijek od 400 milijuna kuna do sada, s obzirom na preko 1000 zaposlenih u slobodnoj zoni Osijek, s obzirom na prihod poslovanja od 4 milijuna kuna, ali koji je nedostatan za daljnje prostorno širenje i za dalje investiranje u komunalnu infrastrukturu i da će ova i ovakve izmjene i dopune Zakona o slobodnim zonama itekako utjecati na poslovanje slobodne zone. I dakako u jednom od izlaganja molim predstavnike ministarstva da objasne u čemu će se slobodne zone, ako izuzmemo carinske povlastice razlikovati od ostalih gospodarskih, odnosno poslovnih zona na području Republike Hrvatske, jer čini mi se da Zakon o poticanju ulaganja vrijedi za sve poslovne gospodarske, pa i slobodnu zonu. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospodin Dragan Kovačević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, neću ispraviti niti jedan netočan navod, odnosno nešto vezano za slobodnu zonu Osijek čiji razvoj apsolutno podržavam kao i gospodin Šišljagić, nego bih samo htio u onom dijelu gdje ste se pozvali na izmijenjene uvjete poslovanja i na njihov utjecaj na nove koncesijske ugovore, razvoj zona itd., gdje ste kazali da se pozivate na mišljenje Odbora za gospodarstvo. Pa sam dužan kazati da to nije mišljenje Odbora za gospodarstvo, nego je to mišljenje grupacije slobodnih zona unutar Gospodarske komore kojim se Odbor za gospodarstvo koristio tijekom rasprave o ovom Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama. Dakle, radi se o mišljenju grupacije kojim smo se mi koristili u raspravi, a to nije mišljenje Odbora za gospodarstvo, jer je predlagatelj tijekom te rasprave to mišljenje doveo u pitanje, demantirao ga i pojasnio.
Hvala. Imamo povredu Poslovnika, gospodin Šišljagić. Izvolite.
Članak 209. Nije ispravljen netočan navod. Ja u ovom svom izlaganju sada nisam ni jednom spomenuo ni u jednom trenutku Odbor za gospodarstvo. Vi gospodine Kovačević kasnite jedno sat vremena. Ja sam Odbor za gospodarstvo spominjao kad sam izlagao u ime kluba HDSSB-a. Ali kada govorimo o izmijenjenim uvjetima poslovanja to sam kazao. Da, to je i stajalište Hrvatske gospodarske komore.
Zaključno pet minuta gospodin Šišljagić. Hoćete li govoriti ili? Dobro. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa bit ću vrlo kratak. Ja bih zamolio da se uvaži činjenica i još jednom razmotre kako će ovo utjecati, ja vjerujem ne samo na slobodnu zonu Osijek jer sasvim sigurno će utjecati ove izmjene i dopune Zakona o slobodnim zonama. Ja vjerujem i na ostale uspješne slobodne zone na području Republike Hrvatske. Spomenuo sam već da bi bilo dobro da nadležno ministarstvo povede računa upravo o financijskim negativnim posljedicama ovoga zakona na slobodne zone pa tako i na slobodnu zonu Osijek pa da u određenoj stavci proračuna osigura financijska sredstva za sufinanciranje tih financijskih negativnih posljedica koje ove izmjene i dopune ovoga zakona sasvim sigurno će imati na slobodne zone u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala. I zaključno u ime predlagača gospođa Tajana Kesić Šapić, državna tajnica. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Ja se zahvaljujem na vašoj raspravi i na doprinosu vezano na izmjene ovog zakona. Žao mi je u ovom trenutku što je uvaženi saborski zastupnik Šišljagić u kontekstu što je sada govorio, govorio sa aspekta koncesionara, a ne sa aspekta korisnika slobodne zone. Ja vjerujem da je koncesionar slobodna zona Osijek u jednom i korisnik slobodne zone pa koristi sve one olakšice koje koriste i korisnici slobodne zone koje su proizvodne firme za izvoz koji koriste olakšice, dakle carinske, porezne i sve one druge. Naravno da će Ministarstvo gospodarstva i dalje voditi brigu jer ja isto tako dolazim, bila sam prije nego što sam došla ovdje direktorica jedne slobodne zone u Bjelovaru i isto tako kada smo tražili koncesiju za slobodnu zonu dobili smo isto tako i od države zemljište za slobodnu zonu, isto tako smo dobili i sredstva za izgradnju infrastrukture u slobodnoj zoni tako da vjerujem i sigurna sam da je to bio slučaj i u Osijeku, a i u budućnosti, evo i gospodin Kovačević je napomenuo da se treba napraviti jedna strategija daljeg razvoja slobodnih zona, upravo to ministarstvo je i krenulo raditi. Dakle, dalju strategiju razvoja slobodnih zona u kojoj će se itekako voditi računa upravo o koncesionarima, dakle za dodatna proširenja slobodnih zona, znači za sve one nove investitore koji žele doći u slobodnu zonu gdje će isto tako država kao što to i sad radi isto za poduzetničke zone dodjeljivati zemljišta jedinicama lokalne samouprave, odnosno u ovom vašem konkretnom slučaju osnivaču slobodne zone, a isto tako imamo natječaj putem kojih se može svaka slobodna zona kao i poduzetnička zona javiti za izgradnju infrastrukture. Evo još jedanput vam svima zahvaljujem i nadam se da ćete ovaj zakon podržati, a kao što sam već u svom uvodu rekla, podržavamo amandman Odbora za zakonodavstvo.
Hvala lijepo. Zaključujem raspravu, odlučivati će se nakon što se steknu uvjeti. Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama, bio je hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 111. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo i Vlada Republike Hrvatske. Amandmani Vladi postali su, sukladno članku 169. Poslovnika sastavni dio konačnog prijedloga zakona i o njima se ne glasuje. Predstavnica predlagatelja u raspravi je prihvatila amandman Odbora za zakonodavstvo. Dajem, dakle na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama. Molim, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je usvojen većinom glasove, 98 glasova za, 12 suzdržanih i ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Nastavljamo s radom iako baš nema puno zastupnika, međutim će nam se priključiti kad vide da smo nastavili sa radom. Treća točka dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 85 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za obitelj, mladež i šport, Odbor za ravnopravnost spolova, Odbor za rad i socijalno partnerstvo i Odbor za Hrvate izvan Republike Hrvatske. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Stjepan Adanić, državni tajnik u Ministarstvu obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo. Evo ispred nas je jedan zakon, Prijedlog zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama. Ovo je jedan od bitnih zakona koji se usklađuje sa normama Europske unije i mislim da bi ovaj zakon trebali svi vi dobro pročitati i na kraju dobro ga i kvalitetno podržati. Prijedlog zakona rađen je na temelju zadanosti nacionalne i populacijske politike u području sustava obiteljske potpore i odgovarajućih uredbi Europske unije iz poglavlja 19.-Socijalna politika i zapošljavanje i poglavlja 2.-Sloboda kretanja radnika i koordinacija sustava socijalne sigurnosti. Uvažavajući odrednice iz nacionalne populacijske politike ovim prijedlogom zakona obuhvaćene su sve majke odnosno roditelji bez obzira na radno pravni položaj. Prijedlogom zakona točno su propisana prava pojedinih socijalnih skupina korisnika, ovisno od njihovog radno pravnog položaja. Kao korisnici prava navedeni su, ovo je vrlo bitno za reći, zaposleni i samo zaposleni roditelji odnosno zaposleni po osnovi Zakona o radu, obrtnici, osobe koje obavljaju samostalnu djelatnost, poljoprivrednici u sustavu PDV-a i drugi. Roditelji koji ostvaruju drugi dohodak, to je ugovor o djelu, drugi ugovori na osnovi kojih je ostvaren primitak na koji su plaćeni obvezni doprinosi, poljoprivrednik roditelj izvan sustava PDV-a i nalazi se u evidenciji mirovinskog osiguranja, nezaposleni roditelj po propisima o zapošljavanju, osobe izvan sustava rada, to su učenice, studentice, umirovljenice, osobe nesposobne za rad po propisima iz socijalne skrbi, domaćice. Za navedene korisnike propisane su i odgovarajuće potpore koje su novost u hrvatskom zakonodavstvu kad je u pitanju zaštita majčinstva i roditeljstva. Tako se zaposlenom i samo zaposlenom roditelju omogućuje: 1. korištenje prava na rodiljni dopust do 6. mjeseca života djeteta od strane oba roditelja, novost je ako se rodiljni dopust koristi kao rad u skraćenom radnom vremenu te se on može koristiti i preko 6. mjeseca života djeteta. Novost je i to što se predlaže da se pravo na roditeljski dopust u trajanju od 6 mjeseci za prvo i drugo dijete te 30 mjeseci za rođene blizance, treće i svako naredno dijete koristi fleksibilno kao rad u skraćenom radnom vremenu, u obrocima od najmanje po 30 dana istovremeno oba roditelja ili naizmjenično, a sve prema potrebi roditelja i djeteta do njegove, naglašavam do njegove 8. godine života. Sada se to može koristiti samo do 12 mjeseci ili do 3. godine života djeteta i to u neprekinutom trajanju. Novost je da se rad u skraćenom radnom vremenu zbog pojačane njege djeteta do njegove 3. godine života sada mogu koristi i samozaposleni roditelji. Do sada je bilo samo zaposleni po Zakonu o radu. Novost je također da se pravo na dopunski rad u skraćenom radnom vremenu radi skrbi i njege djeteta s težim smetnjama u razvoju do 7. godine života djeteta, sada se proširuje za jednu godinu odnosno do 8. godine života djeteta, a moći će ga koristiti i samozaposleni roditelj. Uz to što je od 1. siječnja ove godine sve rodilje za prvih 6 mjeseci rodiljnog dopusta, kao što znate imaju pravo na naknadu plaće od 100% od osnovice, novost je i to što se ovim novim zakonom predlaže da naknada plaće za vrijeme korištenja prvih 6 mjeseci roditeljskog dopusta iznosi do 80% proračunske osnovice. Treba naglasiti da pravo na rodiljni i roditeljske potpore da će imati roditelji koji ostvaruju drugi dohodak, to je ugovor o djelu i sl., nezaposleni roditelj i roditelj poljoprivrednik, što je vrlo bitno za naglasiti. Pravo na rodiljni i roditeljske potpore ostvarivat će i sve druge majke izvan sustava rada i to u obliku prava na rodiljnu brigu o djetetu i pravo na roditeljsku brigu o djetetu uz novčanu naknadu u iznosu od 50% proračunske osnovice. Roditeljska pošteda od rada i roditeljska briga o djetetu može se radi zaposlenja ili samozaposlenja prekinuti s pravom ponovnog korištenja za slučaj prestanka rada a za slučaj zapošljavanje ili samozapošljavanja dužeg od 9 mjeseci ovo pravo se nastavlja koristiti pod uvjetima za zaposlenog i samozaposlenog roditelja Sva ova prava mogu se prenositi i na drugog roditelja pod uvjetima zaposlenja ili samozaposlenja. Kao što vidite ima puno novosti. Još jedna sljedeća novost. Novost je i to da se do sada, da su od sada u potpunosti izjednačeni svi posvojitelji s pravo na posvojiteljski dopust ili posvojiteljsku poštedu od rada, posvojiteljsku brigu o djetetu, te da imaju sva prava kao roditelji uz istovjetne, socijalno radne skupine. Za provedbu ovoga zakona Vlada Republike Hrvatske je za 2009. godinu, znači ovaj zakon bi stupio na snagu 1. 1. 2009. godine osigurala 2 milijarde 18 milijuna 735 tisuća i 320 kuna, od čega za potrebe provedbe ovoga zakona u … [[Govornik se ne razumije.]] Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti 922 milijuna 49 tisuća 840 kuna čemu je potrebno pribrojiti 178 milijuna 185 tisuća i 480 kuna sa naslova prijelaza prava roditelja dopust ili prava na rad u skraćenom radnom vremenu djeteta sa težim smetnjama u razvoju iz Ministarstva zdravstva i socijalne zaštite i skrbi u djelokrugu Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti te 918 milijuna i 500 tisuća kuna u razdjelu Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Kao što vidite poštovane saborske zastupnice i zastupnici, ovo su izuzetno velika sredstva koja su predviđena znači za realizaciju ovoga zakona u sljedećoj godini. Potrebno je naglasiti da je ovim prijedlogom zakona postignuta puna jednakost majke i oca o odgovornosti za njegu i odgoj djeteta, brisana su brojna ograničenja a uvode se i mnoge pogodnosti za nezaposlene roditelje koji povremeno rade, bez gubitka prava na roditeljsku poštedu od rada i pravo na novčanu naknadu. Za nezaposlene roditelje to znači i pogodnosti kod Hrvatskoga zavoda za zapošljavanje iz razloga što za vrijeme rodiljne i roditeljske brige o djetetu nezaposlenom roditelju miruju prava po osnovi nezaposlenosti. U prijedlogu zakona predložena su i brojna druga rješenja koja idu u prilog zaštite roditelja za vrijeme njege i brige o djetetu, a sve u cilju usklađenja radnih i obiteljskih obveza, poticaja zapošljavanja i održavanja zaposlenosti. Potrebno je istači da je donošenjem, odnosno da će donošenjem ovoga zakona umjesto sadašnja četiri zakona, znači da ih nabrojim, to je Zakon o radu, Zakon o rodiljnim dopustima i naknadama majke koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki, Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju i Zakon o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske i nekoliko pravilnika. Pitanje rodiljnih odnosno roditeljskih dopusta i naknada biti uređena samo ovim zakonom što će pridonijeti ujednačavanju prava svih majki, odnosno roditelja sa osnov rođenja i brige o novorođenom djetetu. Nadalje, ovim su zakonom uvaženi opći ciljevi nacionalne populacijske politike, te ciljevi sustav obiteljskih potpora vezani uz vremenske dopuste i socijalnu sigurnost. Isto tako zakonom se promiče uravnotežena prisutnost oba roditelja, jednakost žene i muškarca na tržištu rada. Pronatalitetna politika kojom se žena i muškarac, kao majka i otac potiču na stvaranje potomstva uz odgovarajuću naknadu zahtjevima obiteljskog života i rada a osobito žene kao trudnice i rodilje radi olakšanog ostanka na tržištu rada. Uključenost očeva u obiteljski život, što je vrlo bitno jer Republika Hrvatska danas ima svega 1% uključenost očeva u te rodiljne i roditeljske dopuste, ovim prijedlogom zakona isto treba povećati. Dalje, promiče se odgovorno roditeljstvo i blagostanje djece, te na kraju ekonomska neovisnost žena. Hvala lijepo na pozornosti.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Prelazimo. Otvaram raspravu. Prelazimo prvo na raspravu po klubovima. Prvo je uvažena zastupnica Marija Petir u ime Kluba Hrvatske seljačke stranke. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Zasigurno je ovaj Zakon o rodiljnim i roditeljskim potporama jedan od zakona koji bitno doprinosi i provedbi populacijske politike u Republici Hrvatskoj. A da je to danas ključno pitanje i da mora postati ključno političko pitanje govore i podaci kojima barataju i demografi a oni se služe znanstvenim metodama i tim znanstvenim metodama su došli do podataka da po sadašnjoj stopi demografskog kretanja 2100. godine Hrvatska u najboljem slučaju će imati 3,6 milijuna stanovnika, a u najgorem slučaju samo 1,3 milijuna, odnosno da će već 2031. godine u Hrvatskoj biti 17,1% stanovnika manje nego 2001. godine. Osim zabrinjavajućeg broja smanjenja hrvatskih građana Hrvatsku čeka i težak problem što će se znatno povećati broj starijih osoba koje treba uzdržavati a smanjiti će se broj mladih koji bi trebali podnijeti taj teret uzdržavanja. Te sumorne perspektive su naravno po mišljenjima koja iznose kvalificirani stručnjaci iznesene bez bilo kakve nakane manipuliranja ili politikanstva i njih smatramo u Klubu HSS-a objektivnim, realnim i zabrinjavajućim. Dakle, to su ustvari sudbinska pitanja kada govorimo o sudbini Hrvatske, hrvatskog naroda, hrvatske nacije jer ne postoji veći hrvatski nacionalni interes od održavanja samog života nacije. Jasno je da je Hrvatska u svojoj mladoj i najnovijoj povijesti suočena sa brojnim teškim problemima i dubokim krizama te da nije moguće preko noći riješiti sve probleme. No, kao što je bilo pitanje obrane zemlje sudbinski važno za budućnost Hrvatske i hrvatskog naroda tako je i pitanje izlaska iz duboke demografske krize sudbinski važno za hrvatsku budućnost. Čini se da je borba za održavanje samog života nacije i njezine budućnosti možda čak u nekim trenutcima zahtjevnija i teža od borbe za obranu od agresije jer je u toj borbi bilo jasno tko je protivnik a tko saveznik a u populacijskoj i demografskoj borbi često nije moguće razabrati tko je na kojoj strani. Hrvatska bi trebala stoga postati od zemlje potrošnje zemlja proizvodnje, od zemlje koja enormno uvozi, zemlja koja više izvozi nego uvozi, od zemlje koja regulira pitanja zapadnih moralno nagriženih društava trebala bi postati zemlja koja rješava stvarna pitanja hrvatske tjeskobne zbilje. Ne učini li se sustavan pomak da se na hrvatskim i seoskim područjima omogući rentabilna proizvodnja i pošten otkup i pravedna naplata svega proizvedenog, ne zaustave li se moćni umreženi lobiji koji radeći za svoje interese zapravo rade protiv hrvatskih nacionalnih interesa, borba za održavanje samog života nacije i njezinu budućnost neće imati nikakve šanse. Zato je važno i podsjetiti se na slova Ustava Republike Hrvatske gdje se Republika Hrvatska opredijelila za osobitu zaštitu materinstva djece i mladeži, te stvaranje socijalnih, kulturnih, odgojnih, materijalnih i drugih uvjeta kojima se promiče ostvarivanje prava na dostojan život, a osobita pažnja poklanja se i zaštiti majki na radu. Sigurno da takvom jednom konceptu bitno doprinosi i novi Zakon o rodiljinim i roditeljskim potporama i zato će ga Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržati. Mislimo da je dobro da se ovim zakonom, dakle na jednom mjestu rješava kompletna problematika, jer do sada je to bilo riješeno Zakonom o radu, Zakonom o rodiljinom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost, naravno nacionalnom populacijskom politikom koja je donesena 2006. godine, Zakon o doplatku na djecu, Zakonom o izvršenju državnog proračuna za 2007. godinu i Zakonu o obaveznom zdravstvenom osiguranju. Jedinstvenim zakonom, ovim zakonom dakle, osigurat će se pravo na rodiljnu naknadu svim majkama koje ne ostvaruju pravo kao zaposlene majke u iznosu od najmanje 50% proračunske osnovice, mogućnost fleksibilnijeg korištenja dodatnog rodiljnog, odnosno roditeljskog dopusta za zaposlene roditelje do 8 godine djetetovog života, te pravo ili mogućnost uključivanja većeg broja očeva u ovaj sustav obiteljskih potpora. Iz podataka proizlazi da je dominantan način pružanja potpora roditelja sa novorođenom djecom u Hrvatskoj sadržan od vremenskih dopusta, te da su prvi pomaci prema financijskom osnaživanju poduzeti donošenjem nacionalne populacijske politike, te donošenjem izmjena odgovarajućih zakona. Međutim, sadašnji vremenski dopusti, unatoč mogućnosti s prijenosa s majke na oca, ali po isteku obaveznog rodiljnog dopusta, vrlo su statični i vremenski ograničeni u pogledu dobne granice djeteta do koje se mogu koristiti. Primjerice nemogućnost unutar sadašnjeg razdoblja do kojeg se može ostvariti pravo na rodiljni dopust, prekidanja prava korištenja radi zaposlenja ili rada na određeno vrijeme, te ponovna uspostava korištenja tog prava. To je izraženije kod nezaposlenih radnica, odnosno majki koje za slučaj privremenog zaposlenja ne gube samo pravo na nastavak korištenja prava na rodiljni dopustu unutar razdoblja do kojega mogu koristiti, neto gube i prava po osnovi propisa o zapošljavanju. Stoga se da zaključiti da sadašnji propisi o radu, posredovanju i zapošljavanju i o pravima na rodiljni dopust, potiču ustvari radnu pasivizaciju i to je nužno promijeniti. Nadalje, u pogledu prava zaposlenih i samozaposlenih roditelja postoji nejednakost postupanja, između ostalog to se ogleda i u tome što Zakon o radu omogućuje produljenje korištenja prava na dodatni rodiljni dopust do prve godine života djeteta, do 14 mjeseci života djeteta pod uvjetom da je otac djeteta taj dopust koristio u trajanju od najmanje 3 mjeseca, no očevi djece čije majke obavljaju samostalnu djelatnost nemaju tu zakonsku mogućnost. Također zakonima nisu propisana ista prava roditelja koja obavljaju samostalnu djelatnost u slučaju kada dijete ima teže smetnje u razvoju, koji ne mogu za razliku od roditelja u radnom odnosu koristiti pravo na dopust za njegu djeteta, odnosno skraćeno radno vrijeme do 7. godine života djeteta. Po ovom prijedlogu zakona obavezni rodiljni dopust i ubuduće će trajati do djetetova 6. mjeseca, ali će se nakon 42 dana moći koristiti i otac. Nakon 6 mjeseci roditelji će imati pravo na roditeljski dopust koji bi trebali koristiti u jednakom vremenu, osim ako se drugačije pisano ne izjasne. Roditeljski dopust od 6 mjeseci za prvo ili drugo dijete, odnosno za 30 mjeseci za blizance, treće i svako iduće dijete, roditelji će moći iskoristiti odmah, ali u bilo kojem vremenu do djetetove 8. godine. Novost je također i da se roditeljski dopust ne mora koristiti u komadu, nego kakao i kada roditeljima najviše odgovara. Zaposlene majke će za prvih 6 mjeseci starosti djeteta primati naknadu u punom iznosu plaće, a drugih 6 mjeseci 80% proračunske osnovice. Zakonom se zaposlenim ili samozaposlenim roditeljima omogućava i pravo na rad s polovicom punog radnog vremena, radu skraćenom radnom vremenu zbog pojačane njege djeteta, stanka za dojenje djeteta, dopust trudnice ili majke koja doji dijete, dopust ili rad u skraćenom radnom vremenu radi i skrbi njege djeteta sa težim smetnjama u razvoju, te mirovanje radnog odnosa do djetetove 3. godine. Također ovim prijedlogom zakona proširuje se i broj korisnika prava, a u jednom će dijelu ova prava biti proširena u pogledu materijalnih naknada što će biti posljedica preuzimanja korisnika novčanih naknada za vrijeme korištenja dopusta ili rada u skraćenom vremenu radi njege djeteta sa težim teškoćama u razvoju i sustava socijalne skrbi uz sustav obiteljskih potpora. Također, porast će broj korisnika i zato što će se otvoriti pretpostavka za stjecanje prava na posvojiteljski dopust za one koji ga nisu imali, dakle osobe koje ostvaruju drugi dohodak, samozaposlene osobe, poljoprivrednike, nezaposlene i one izvan sustava rada. Za ovu provedbu zakona potrebno je osigurati 2% državnog proračuna, što i nije neki veliki novac, dakle riječ je o sredstvima o kojima je govorio i državni tajnik i mi u klubu HSS-a svakako podržavamo odluku da se ta sredstva osiguraju u proračunu za 2009. godinu. Također, u klubu HSS-a smo razgovarali sa predstavnicima Udruge roda, roditelji u akciji i moramo dakle istaknuti da postoje dvojbe oko samog teksta nekih članaka u ovom zakonu, pa bi molila državnog tajnika da nam pojasni te članke. Prije svega članak 13. stavak 3. i 4., te članak 14. stavak 4. U ovim člancima je definirano da roditeljski dopust koriste oba roditelja u pravilu u jednakom dijelu, ali se pisanim putem, dakle pisanim putem se jedan od roditelja može odreći tog prava, te da ako se otac ne odrekne tog prave, te iskoristi 3 mjeseca roditeljskog dopusta, onda se roditeljski dopust produljuje za 2 mjeseca. Naš stav je da su ovdje na možda malo nespretan način kombinirane dvije odredbe i to ona koja se odnosi na EU direktivu o rezervaciji po 3 mjeseca za majku i oca i ono što se odnosi na Zakon o radu o produljenju od 2 mjeseca, pa bih vas molila da nam točno pojasnite o čemu je ovdje riječ. Isto tako, članak 24. stavak 2. i 3. Dakle, obzirom da smo vidjeli iz same preambule zakona, a iz teksta zakona da je cilj potaknuti očeve na veće uključivanje u roditeljske dopuste. Smatramo da je iznos naknade u vrijeme u kojem je najizglednije da će se očevi uključiti, a to je zasigurno nekoliko mjeseci na kraju dopusta, ne smije biti destimulirajući. Očevi u prosjeku imaju veće plaće i više obitelji financijski ovisi o njihovoj plaći, tako da je smanjenje očevih prihoda veći udar na budžet cijele obitelji. Ukoliko očevi koriste roditeljski dopust za prvo ili drugo dijete, najčešći je slučaj da upravo oni koriste 13. i 14. mjesec. Ovim člancima definirano je da zaposleni roditelj ili samozaposleni roditelj za vrijeme korištenja prava na roditeljski dopust ima pravo na naknadu u maksimalnom iznosu 80% proračunske osnovice, tj. 2 tisuće 660 kuna u trajanju od 6 mjeseci, počevši od prvog dana korištenja prava. Nakon toga imaju pravo na maksimalno 50% ili tisuću 663 kune. Ukoliko će se taj stavak tumačiti da to pravo pripada zasebno majci i ocu smatramo onda da je to u redu, ali iz samog zakona to jasno ne proizlazi pa zbog toga molim pojašnjenje. Očevi koji se uključuju na kraju roditeljskog dopusta imat će isti iznos naknade kao i majka u mjesecima prije njega. No ako će tumačenje biti da je naknada u maksimalnom iznosu 2 tisuće 660 kuna ograničena sa 6 mjeseci korištenja za jedno dijete bilo od majke bilo od oca onda će to biti destimulirajuće za očeve kao što sam i malo prije istaknula. Taj iznos je minimum uz koji se može govoriti o poticaju očevima da se uključe u roditeljski dopust. U tom slučaju svakako bi predložili da rok do kojeg roditelji primaju 2 tisuće 660 kuna bude 8 mjeseci trajanja roditeljskog dopusta. Uz ove evo dvije ustvari primjedbe koje nam se čine da su ključne jer nije sasvim razvidno da li, da li se podrazumijeva ovo što sam istaknula svakako mogu reći da će Klub zastupnika HSS-a podržati Zakon o rodiljnim i roditeljskim potporama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Kluba HDZ-a uvažena zastupnica Suzana Bilić-Vardić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama s konačnim prijedlogom zakona koji je Vlada Republike Hrvatske uputila odnosno dostavila Hrvatskom saboru na raspravu i usvajanje. O rodiljnim i roditeljskim potporama evo slučajno ili ne razgovaramo u danima kada je upis učenika odnosno svršenih osnovaca u prve razrede srednje škole. Imali ste svi zajedno odnosno imali smo svi zajedno priliku čitati najave u medijima da u školskim dakle u školama više od 10 tisuća mjesta čeka negoli što je ova generacija četrnaestogodišnjaka i petnaestogodišnjaka koja je ove godine završila osmi razred osnovne škole i sad se upisuje u prvi razred srednje škole. Da podsjetim oni su rođeni 1994. godine odnosno 1993. godine. Godine su to u kojima se u Hrvatskoj rodilo 46 tisuća 106-tero djece 1993. odnosno 45 tisuća 426 1994. Prema zadnjem dostupnom podatku iz 2006. godine u Hrvatskoj je rođeno 41 tisuća 426 djece. Slični podaci govore i o upisu učenika u prve razrede osnovnih škola pa su pod … [[Govornica se ne razumije.]] bili da će oko 3000 osnovaca biti manje upisano u prvi razred osnovne škole ove godine u odnosu na prošlogodišnju manje. Prema zadnjem izvršenom popisu stanovništva iz 2001. u Republici Hrvatskoj je popisano 4 tisuće 437 tisuća 460 stanovnika. Procjena prema dostupnim podacima iz statističkog ljetopisa Državnog zavoda za statistiku s datumom 31. prosinca 2006. godine Hrvatska ima 4 tisuće 441-og, jednu tisuću, 4 milijuna 441 tisuću i 200 stanovnika od kojih od 0 do 19 godina 971 tisuću, a iznad 65 godina 759 tisuća 600 stanovnika. Prosječna starost žena kolegice i kolege 2001. godine bila je 41 godinu, a muškaraca 37,5 godina. Podatke do kojih sam došla za 2006. godinu procijenjena prosječna starost žena je 42 godine, a muškaraca 38,8 godina. Prosječna starost majke pri prvom porodu u 2006. godini iznosi 26,7 godina. Mislim da sam s ovim, da su ovi podaci koje sam iznijela dobar uvod u temu o kojoj danas ovdje raspravljamo i neću ništa novo reći ukažem li na činjenicu da je pitanje zaustavljanja negativnog demografskog trenda, negativnog prirasta stanovnika u situaciji kada negdje tamo od 90-tih neprestano nas više umire, godišnje više umire negoli što nas se rađa da je to ponajprije političko ali onda i nacionalno pitanje oko kojega je potrebno i poželjno da sve stranke u ovome Visokome domu postignu konsenzus jednako onako kao kada su prije 12 godina usvajale nacionalni program demografskog razvitka Hrvatske kojim su postavljeni temelji nove obiteljske politike. Mi u Hrvatskoj demokratskoj zajednici sa zadovoljstvom ističemo kontinuitet i dosljednost naš, politike naše stranke i odgovornu, vjerodostojnu i konzistentnu politiku Vlade doktora Ive Sanadera u skrbi i provedbi mjera pronatalitetne politike i osobite zaštite obitelji i materinstva djece i mladeži utvrđene … [[Govornica se ne razumije.]] odredbama. Žao nam je što smo 2001. godine, što nismo uspjeli spriječiti ukidanje stečenih prava majki koje su sa blizancima, trećim i svakim sljedećim djetetom gdje im je bio ukinut porodni, rodiljni dopust smanjen ustvari sa tri godine na dvije godine. Žao nam je jer je Hrvatska demokratska zajednica i tada ukazivala na posljedice koje će iz toga proisteći, a kolegice i kolege pogledamo li upravo što se dogodilo od 2000. do 2000 negdje 2004. godine pad djece na koji sigurna sam i ne utječu samo rodiljne naknade, ne utječe samo novac. Važni su i drugi čimbenici ali lošu poruku odavde odašiljemo kada god smanjujemo prava u, iz ovoga područja. Argument dosljednosti je kad govorimo o politici Vlade doktora Ive Sanadera je i ustrojavanje Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti 2004. godine, vraćanje dokinutih prava, podizanje rodiljnih naknada, donošenje Obiteljskog zakona, donošenje nacionalne populacijske politike 2006. kao i provedba … [[Govornica se ne razumije.]] zacrtanih mjera. Da napravim samo neke i to ne onako nego one realizirane i čije je ostvarenje u tijeku. Besplatni udžbenici za sve osnovce od prošle godine sukcesivno vrijedi i za učenike od prvog razreda srednje škole, besplatan prijevoz za učenike srednje škole, nove pedagoške standarde za predškolski odgoj i naobrazbu, osnovne i srednje školstvo, povećani iznos dječjeg doplatka, uveden pronatalitetni dodatak na dječji doplatak za treće i četvrto dijete u obitelji, delimitirane rodiljne naknade za zaposlene majke od 1.1.2008. godine, povećana jednokratna pomoć za opremu novorođenog djeteta. Zakon o rodiljnim i roditeljskim potporama uporište ima upravo u nacionalnoj populacijskoj politici i to poglavlju obiteljske potpore i u poglavlju usklađivanja obiteljskog i poslovnog života. Uz to ovim se zakonom usklađuje zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom Europske unije o čemu je i u prilogu dostavljena i izjava o njegovoj usklađenosti s pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeća Europe. Prijedlogom ovog zakona državljani i država članice Europskog ekonomskog prostora u pravima i dužnostima propisanim ovim zakonom izjednačeni su sa hrvatskim državljanima. Obiteljske potpore inače imaju kao prioritetan cilj osnaživanje obitelji u podizanju djece od rodiljnog dopusta do prava na rad sa skraćenim radnim vremenom radi skrbi o djetetu, mjesečnih novčanih naknada do jednokratnih pomoći. Ciljevi definirani u nacionalnoj populacijskoj politici bili su da podsjetim unaprijediti i proširiti sustav obiteljskih potpora, osigurati kvalitativne promjene u financijskoj organizaciji života obitelji, redefinirati ulogu i značaj dosadašnjeg sustava obiteljskih potpora, omogućiti dostupnost usluga svim obiteljima u jednakoj mjeri, omogućiti roditeljima slobodan izbor u načinu korištenja roditeljskog dopusta i time stvoriti pretpostavke za kvalitetan obiteljski život i kvalitetno roditeljstvo. Klub Hrvatske demokratske zajednice smatra da će se ovim prijedlogom zakona kvalitetno ostvarivati ciljevi utvrđeni kroz 11 mjera usvojene populacijske politike u poglavlju – Sustav obiteljskih potpora. Ovim se prijedlogom zakona na jednom mjestu regulira problematika rodiljnih i roditeljskih potpora zaposlenih roditelja i samozaposlenih koja je do sada bila utvrđena u četiri odvojena zakona. Pa čuli smo, znači i predlagatelj je to rekao i kolegica u ime kluba HSS-a. Dakle, radi se o Zakonu o radu, Zakonu o obveznom zdravstvenom osiguranju, Zakonu o rodiljnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki, te Zakonom o izvršenju državnoga proračuna za kalendarsku godinu u kojoj se troše proračunska sredstva. Ovime se, dakle na jednome mjestu ovim zakonom pridonosi se ujednačavanju prava svih majki, odnosno roditelja s osnova rođenja i brige o novorođenom djetetu. Prijedlogom zakona obuhvaćene su sve majke, odnosno roditelji bez obzira na radno pravni položaj, te su kao korisnici prava utvrđeni zaposleni i samozaposleni roditelji, roditelji koji ostvaruju drugi dohodak, poljoprivrednik, roditelj izvan sustava PDV-a, a nalazi se u evidenciji mirovinskog osiguranja, nezaposleni roditelj po propisima o zapošljavanju kao i osobe izvan sustava rada, učenice, studentice, umirovljenice, osobe nesposobne za rad po propisima iz socijalne skrbi, domaćice. Kad govorimo o majkama, odnosno roditeljima u smislu ovoga zakona važno je istaknuti da je ovim prijedlogom zakona ostvarena puna jednakost majke i oca u odgovornosti za njegu i odgoj djeteta. Tako se zaposlenom i samozaposlenom roditelju omogućuje korištenje prava na rodiljni dopust do šestog mjeseca života djeteta od strane oba roditelja. Čuli smo samo prva 42 dana nakon porođaja pripadaju samo majci, odnosno isključivo majci. I jednako tako važno, uravnotežena je prisutnost oba roditelja i majke i oca na tržištu rada koji pridonosi na određeni način i ekonomskoj neovisnosti žena. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava i pozdravlja sve novine i pogodnosti koji Prijedlog zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama donosi korisnicima, a koje je predlagatelj u svom uvodnom obraćanju iznio. Pa evo samo sa naglasim. Pozdravljamo mogućnost da ako se rodiljni dopust koristi kao rad u skraćenom radnom vremenu tad se on može koristiti i preko šestog mjeseca života djeteta, jer će to mnogim zaposlenim, visoko obrazovanim ženama omogućiti da po vlastitom izboru ostanu u tijeku svoga posla, dakle u struci uz njegu djeteta graditi i karijeru i ostvariti napredovanje u struci što je u dosadašnjim odredbama zakona u stvari bilo nemoguće. Morala je birati, ali je naglašavam, uvijek imala, žena je uvijek imala pravo izbora. Ističemo i dobro došlu mogućnost fleksibilnog korištenja prava na roditeljski dopust u trajanju od šestog mjeseca za prvo i drugo dijete, te 30 mjeseci za rođene blizance, treće i svako slijedeće dijete, a sve prema potrebi roditelja i djeteta do njegove osme godine života, bilo da ga koristi kao rad u skraćenom radnom vremenu u obrocima od najmanje 30 dana, istovremeno oba roditelja ili naizmjenično mogućnost je, dakle na roditeljima je da izaberu. Ovim prijedlogom zakona i samozaposleni roditelji mogu koristiti rad u skraćenom radnom vremenu zbog pojačane njege djeteta do njegove treće godine života, jer je to pravo do sada vrijedilo samo za zaposlene po odredbama Zakona o radu. Posebno podržavamo produljenje prava na dopust ili rad u skraćenom radnom vremenu radi skrbi i njege djeteta s težim smetnjama u razvoju do osme godine života, jer do sada je to bila do sedme godine, a koju će moći koristiti i samozaposleni roditelji uz naknadu plaće od 65% proračunske osnovice. Mislim da smo čuli iznosi 2161,90 kuna. Novina je prijedlog, da naknada plaće za vrijeme korištenja prvih 6 mjeseci roditeljskog dopusta iznosi do 80% proračunske osnovice ili 2661 kunu. Pozdravljam uvođenje mnogih pogodnosti za nezaposlene roditelje koji povremeno rade, jer su do sada gubili jedno od tih prava. Sada im se omogućava da za vrijeme korištenja rodiljne i roditeljske brige o djetetu miruju prava po osnovi nezaposlenosti koje ostvaruju kod Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Pozdravljamo izjednačavanje svih posvojitelja s pravom na posvojiteljski dopust ili posvojiteljsku poštedu od rada, posvojiteljsku brigu o djetetu, jer po ovome prijedlogu zakona imaju prava kao roditelji iz istovjetne socijalno radne skupine. I kad smo kod posvojenja ne možemo biti u cijelosti zadovoljni podacima iznijetim u analizi stanja da se u Hrvatskoj godišnje zasnuje podatak za 2007. godinu, zasnuje odnosno ostvari 121 posvojenje, jer je to područje u kojemu bi se moglo i trebalo puno više napraviti u odnosu na broj zainteresiranih posvojitelja i broj djece smještene u domove za djecu bez odgovarajuće roditeljske skrbi. Ono što pozdravljamo je uključivanje i lokalne zajednice, njihova potpora provedbi ovoga zakona, jer ona može i treba pridonijeti ukupno boljoj demografskoj slici Hrvatske, a djeca, majke i obitelji neće biti briga samo države, nego i jedinica lokalne i područne samouprave na čijim područjima žive. Pozdravljamo sve napore koji su pojedine jedinice lokalne samouprave i regionalne i do sada ostvarivale na ovome planu i potičemo i pozivamo sve ostale da se aktivno uključe. Zakonom se potiče i otvara mogućnost jedinicama lokalne i regionalne samouprave da prava iz ovoga zakona, recimo dodatka za dijete povećaju iznad ovoga što je u zakonu utvrđeno. I ono što treba još naglasiti za nadzor provedbe ovoga zakona određeno je ministarstvo nadležno za obitelj, a za provedbu ovoga zakona Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje. Posebno ističemo i značaj osnivanja povjerenstva za praćenje provedbe zakona kako je to utvrđeno u članku 53. prijedloga zakona, a koje broji 7 članova. Dva predstavnika resornog Ministarstva obitelji od kojih je jedan predsjedavajući, te po jedan predstavnik ministarstva nadležnog za rad Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, Hrvatske obrtničke komore, Hrvatske udruge poslodavaca i koordinacije sindikalnih središnjica. Ovaj zakon stupa na snagu 1. siječnja 2009. godine, osim članka 9. koji stupa na snagu danom pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji i smatram da postoji dovoljno vremena za kvalitetnu pripremu njegove provedbe kao i u javnosti i da se zainteresira, dakle da korisnici ovih prava na vrijeme budu upoznati sa načinom njegova ostvarenja. I da zaključim, ispričavam se. Sigurna sam, kolegice i kolege da smo svi mi ovdje svjesni da preko noći nema i ne može biti velikih pomaka, ali da ovdje trebamo biti strpljivi i ustrajni. Iz ove sabornice danas hrvatskoj javnosti prijenosa nema …
Privedite kraju!
… svim roditeljima kao i budućim majkama i očevima prijedlogom ovoga zakona hrvatske Vlade i mi u Hrvatskom saboru odašiljemo pozitivnu poruku u smislu daljnjeg osnaživanja obitelji u hrvatskom društvu i doprinosimo stvaranju pozitivnog ozračja prema obitelji, braku i djeci.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Evo, kolegica govoreći u ime kluba, kolegica Suzana Bilić Vardić i ja razumijem da je tako rekla, ali je netočno što je ustvrdila. Naime, kaže kolegica, evo i s ovim prijedlogom zakona pokazuje se uspješnost i dosljednost politike doktora Ive Sanadera. O dosljednosti ne bih, ali uspješnost, uspješna politika nije, gospođo zastupnice jer ste sami ustvrdili koliko nas se rađa, ali niste ustvrdili koliko ih umire svake godine. Naime, evo ide peta godina vaše uzastopne vlasti i Hrvata, odnosno hrvatskih građana iz godine u godinu svake godine sve manje, jedino birača imamo svake godine sve više. 50 tisuća, 41, 2 tisuće se rodi, a 50 tisuća umre hrvatskih građana, prema tome svake godine odumre jedan mali gradić. Vi ste odbili u nekoliko navrata prijedlog zakona kluba SDP-a kojim smo tražili ukidanje PDV-a na dječje potrepštine, uz to, uz ovo to bi bila prava pomoć. I drugo što je netočno, rekli ste da ovaj je prijedlog zakona uspostavlja i ravnopravnost, međutim ravnopravnost između muškarca i žene, tj. roditelja je narušena time što izrijekom odredba članka 12. govori kako žena, pa čak onda i kad ne doji mora ići na porodiljni dopust, a muškarac to ne može, odnosno ne treba. Prema tome, tu je već jedna neravnopravnost, osim kad se radi o pojedinim ženama recimo iz, ako su državne dužnosnice, pa da one čak i ne trebaju poštivati ovu odredbu članka 12.
Hvala lijepo. Idemo dalje. U ime kluba HNS-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče. Pred nama je Prijedlog zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama koji je zamišljen kao jedan od važnih instrumenata provođenja nacionalne populacijske politike. Svakako ne i jedini, a niti je moguće jednim zakonom obuhvatiti sve one mjere kojima se zapravo može i treba voditi ozbiljna proaktivna nacionalna populacijska politika. Jedan od problema s kojim se susreću gotovo sve europske zemlje je starenje stanovništva. Starenje stanovništva koje postavlja ozbiljno pitanje tko će za 10, 15 ili 20 godina stvarati novu vrijednost iz koje će se alimentirati i sredstva za socijalnu, odnosno generacijsku solidarnost? Nedavno je Svjetska banka provela jedno vrlo zanimljivo istraživanje i rezultate toga istraživanja možete naći u našoj saborskoj knjižnici koje je pod nazivom "From red to grey", dakle od crvenog k sivom prikazala zapravo opće demografske probleme europskoga kontinenta, ali i zemalja pojedinačno. Jedan od autora toga istraživanja poznati europski demograf Mukeš Čavla nedavno je rekao da starost nije i ne smije biti problem nego blagoslov. Upravo to je ono što želim i ovdje prenijeti kao poruku, dakle starost za čovjeka i za društvo ne može i ne smije biti problem nego blagoslov. Mnogi su razlozi koji utječu na starenje stanovništva. Ja bih ovdje spomenuo samo one koje utječu na produljenje čovjekova života, prije svega radi se o osvješćivanju izazova i poteškoća koje nosi treća dob kako bi oni koji u nju ulaze i oni koji se u njoj nalaze se lakše nosili, mijenjali stilove života i zdravije živjeli. Ali to jednako znači i osvješćivanje svih rizika i za sve ostale populacijske, odnosno demografske skupine. Vrlo važan razlog je i napredak medicine, sve ono što se čini u medicini i farmaciji da bi se spriječile, prevenirale ili dobro liječile bolesti, osobito one koje pogađaju osobe u trećoj dobi. Prosječna, dakle starost raste iz godine u godinu. To je više nego dobro. Međutim, demografski problemi svih zemalja pa i Hrvatske, a obzirom da je Hrvatska jedna od tranzicijskih zemalja i sa određenim specifičnostima, leži zapravo u činjenici da je sve manje novorođene djece. Da se dakle, sve manje djece rađa jer roditelji u najvišem i najsnažnijem dobu … [[Govornik se ne razumije.]] odugovlače sa sklapanjem brakova, rađanjem djece. Danas, kao što je kolegica maloprije rekla prosječna dob žene koja rađa prvo dijete već je premašila 26 godina, a kada bismo znali podatke za drugo dijete, to bi bilo još poraznije. Naravno, treba pogledati istini u oči pa vidjeti da su sve to posljedice nekih trendova i fenomena u društvu od onih koji su poželjni i koje sami stvaramo poput našeg zalaganja za društvo znanja odnosno za koncept cjeloživotnog učenja odnosno za povećanje broja onih koji završavaju fakultete, imaju višu i visoku naobrazbu. To naravno odgađa u mnogim slučajevima trenutak sklapanja braka i zasnivanje obitelji, ali to je i sve veća socioekonomska ovisnost o roditeljima. Nekad je ta ovisnost nalazila se negdje u granici dobnoj, granici od 20, 21 godine, nekad i manje, već od 18. Danas se ona polako penje na 30 godina. Zasnivanje vlastite obitelji dolazi kasno na red. Time se automatski skraćuje period u kojemu obitelji dobivaju djecu. Tu je još naravno i pitanje posvećenosti karijeri, pitanje koncentriranosti na posao iz straha da se taj posao ne izgubi ili da zbog djece i obveza s djecom se nađemo u situaciji da se moramo nositi na tržištu rada s mlađima, uspješnijima, obrazovanijima sa strahom dakle da ispadnemo iz te utrke. Sve su to dakle realne činjenice, realno stanje s kojim se trebamo suočiti. Demografi obično kažu da se rješenje problema može potražiti u dva područja. Prvo je uvoženje radne snage. Popunjavanje vlastitih demografskih bijelih mrlja otvaranjem granice. Drugi pristup je puno zahtjevniji, odgovorniji i skuplji, a to je aktivna, odgovorna pronatalitetna politika. Što nas tek čeka kad, ulaskom u Europsku uniju obzirom na načelo slobode kretanja radne snage i jedan broj ljudi iz Hrvatske ode u neke druge zemlje. Već postoji fenomen tzv. odgođenog sutra u zemljama zapadne Europe koji se događa imigrantima koji su došli privremeno biti i raditi određeni posao s ciljem da se relativno brzo za godinu, dvije, pet ili šest vrate nazad u svoje vlastite zemlje. Taj fenomen odgođenog sutra je zapravo nastao na onoj krilatici dogodine ću se vratiti i tako svake godine. Vraćaju se kad već više nisu u takvoj snazi i dobi da mogu imati familije koje će osigurati proširenu reprodukciju. Nadalje sve više mladih pogiba u nesrećama. Svaki mladi izgubljeni život ne zaboravimo izgubljena je obitelj, izgubljena su nova djeca. Mladi pogibaju sve više i od rizičnih stilova života osobito zbog droge i problem je u tome što čini mi se nitko ne razmišlja kako smanjiti te rizike? Kako smanjiti taj broj prerano izgubljenih života? Ponavljam tko će stvarati novu vrijednost za 20 ili 30 godina? Tko će nas hraniti kad budemo stari? Važno je odgovorno i ozbiljno provoditi proaktivnu nacionalnu populacijsku politiku i u tome smislu vidimo i pokušaj da se ovim zakonom na jednome mjestu združe sva ona nastojanja u dosadašnjim propisima ali i unaprijede za stupanj više u standardu prava. Dakle kao važan instrument provođenja te politike. Međutim dobro je i reći ću i to, dobro je da je predlagatelj uvažio i one prijedloge nezavisnih hrvatskih sindikata koje ste dobili vjerojatno svi i ugradio nekoliko vrlo važnih odredbi i u ovaj konačni prijedlog koji nam se našao na stolu. Međutim činjenica je da je još čitav niz dvojbenih rješenja ili nejasnih rješenja u ovome prijedlogu zakona koje treba ili amandmanima ili na neki drugi način pojasniti, definirati kako bi se roditelji, posvojitelji i skrbnici posve ravnopravno mogli posvetiti brizi i njezi djeteta u najvažnijoj dobi. U tome smislu pozdravljamo i napore kolegice Opačić koja je priložila amandmane. Međutim treba reći da ovakav zakon koji govori o rodiljskim naknadama i o drugačijem tretmanu roditelja koji uzimaju rodiljske dopuste treba govoriti harmonizirajući to sa svim ostalim mjerama. Ako to ne radimo ispadamo licemjeri. Što znači uložiti ovaj napor pa i sredstva u podizanje standarda rodiljskih odnosno roditeljskih naknada a s druge strane ukidati sudove, ukidati područne škole, ukidati linije javnog gradskog prijevoza u ruralnim sredinama, ukidati zdravstvene ustanove. Kakvu mi to kvalitetu života dajemo upravo tamo gdje su najveće demografske bijele mrlje u Hrvatskoj? Ja ću vam reći u rodnome mjestu moje majke, kolega Matković to dobro znade jer je tamo gradonačelnik, prije 20 godina tri su dnevne autobusne linije bile i prolazile su. Danas ti ljudi da bi došli do linije autobusne moraju pješačiti 3 kilometra a vozi samo jednom dnevno. Nije to jedinstven slučaj. Ima takvih slučajeva mnogo. Ali postavlja se pitanje što radimo da u tim zonama ovakvim zakonom, ali i drugim mjerama osiguravamo demografsku obnovu, dolazak mladih, ostanak mladih. Angažiranje, njihovo zapošljavanje, korištenje lokalnih prirodnih, poljoprivrednih, gospodarskih resursa. Stvaranje života tamo. Što se dogodilo nakon Domovinskog rata? Zar nismo obećali velike povlastice mladima koji će kao stručnjaci otići u te zone, raditi kao liječnici, raditi kao nastavnici, raditi u javnoj službi. Već nakon par godina ostavili smo ih na cjedilu, više nemaju te povlastice. Danas je njihov život sve gori i gori a trebalo je biti obrnuto. Ono što zabrinjava je i pad broja ostvarenih posvojenja koja smo vidjeli i u ovoj analizi. Sa 150 u nekoliko godina padamo na 120. A ukupan broj djece koja čekaju posvojenje nije se smanjio. Ukupan broj zainteresiranih da budu posvojitelji nije se manjio. Pa zar nije Hrvatski sabor na inicijativu baš nekih konkretnih saborskih zastupnica svojevremeno liberalizirao uvjete, tražio da se omogući posvojenje mnogo fleksibilnije nego što je to bilo prije. Očito nema rezultata. Da možda problem nije u administraciji. Nema te obitelji koja je gora od rješenja u dječjemu domu. Treba učiniti sve da ta djeca završe u obitelji, da rastu uz ljubav. A što se nama događa? Mi nismo u stanju čak niti dobro provoditi postojeći sustav udomiteljstva. Svi smo svjedoci ovih dana, dobili ste i vi na svoje e-mailove obavijest što se događa u Puli, gdje u udomiteljskoj obitelji u kojoj je šestero djece, pokušavaju oteti dvoje djece i odvesti ih u dječji dom. Dvoje djece je prekobrojno, šest nije, a zakon je eksplicite rekao da se postojeće zatečeno stanje zadržava, tim više što u tom konkretnom slučaju gradi se kuća u kojoj cijela obitelj ima preseliti ovo ljeto, koja je u puno boljem stanju u puno boljim tehničkim kondicijama. Mi oduzimamo djecu udomiteljima i vraćamo ih u dom. Pa kakva je to politika? Što mi to poručujemo? Zato budimo svjesni, ovaj zakon neće sve riješiti, on je dobar korak naprijed, ali mi plediramo da stimuliraju i očevi, odnosno da se stimulira broj očeva koji uzimaju porodiljske dopuste, izjednačavanjem visine njihovih primanja, jer je očito da muškarci imaju puno bolje startne plaće i ukoliko želimo imati više muškaraca na porodiljinim dopustima, ne bi bilo loše da se u njihovom slučaju pozitivna diskriminacija utvrdi na 100% utvrđene proračunske osnovice. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege, doduše malobrojni, ali četa mala, ali odabrana kažu. Ovaj prijedlog Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama s konačnim prijedlogom ovoga zakona je sasvim sigurno dobar korak prema napretku, ali pomalo i stidljiv korak, jer slušajući predbacivanja s ove lijeve na desnu stranu i obrnuto, nije dobro što do toga dolazi, jer kažem da su ovo i s jedne i s druge strane bili jedni stidljivi, polagani mali koraci prema napretku u svezi rodiljnih i roditeljskih potpora u Republici Hrvatskoj, a naslov iznad svega je P.Z.E. Vidite u Europi koja je već dakle odmakla sasvim sigurno u ovakvom zakonodavstvu, bez obzira na sve mjere koje zakon propisuje i sve pogodnosti koje propisuje, događa se jedna populacijska recesija, jedan demografski pad, jedan trend demografskog opadanja depopulacije. Pa dakle, ni oni pored svih tih mjera koje su donijeli i zakonom izregulirali i dalje imaju problema u svezi ove problematike. I ovako kažem ovo predbacivanje s lijeva i s desna nije potrebno, dok naši župnici broje daleko više ukopa, nego li krštenja osobito u ovoj našoj regiji Slavoniji i Baranji, a to mogu potkrijepiti, kada kažem ovo Slavonija i Baranja činjenicom da statistički podaci iz 2007. godine govore o tome da u Republici Hrvatskoj samo dvije županije pozitivan trend populacijski. To su Splitsko-dalmatinska i Dubrovačko-neretvanska županija, a na pozitivnoj nuli je Zadarska županija i na maloj negativnoj nuli Istarska županija. Sve ostale županije imaju negativan da kažem populacijski odnosno demografski trend. Prije kada se govorilo o pedagoškim standardima onda sam napomenuo i to, da jedna Republika Kosovo ima jednaki broj djece od rođenja, pa do sedme godine života, koliko i Republika Hrvatska, a Kosovo ima samo 2 milijuna i 100 tisuća stanovnika. Dakle, dva puta manja država po broju stanovnika, a jednak broj djece od nulte dakle do sedme godine života. Sasvim sam siguran da se trebamo dobro zamisliti i ne samo ovakvim zakonima i prijedlozima zakona, nego i niz za niz drugih mjera i ne samo objediniti ona četiri zakona u ovaj jedan, nego li i na drugim područjima napraviti nešto kako bi se napravila dobra aktivna pronatalitetna politika, ali da kažem i nacionalna politika. A kada kažem nacionalna, onda ne kažem to bez vraga. Naime, ovim dana sam upoznat da u Republici Hrvatskoj postoji i prema određenim ustanovama, postoji 20 tisuća zahtjeva za hrvatsko državljanstvo. 20 tisuća zahtjeva. To su ljudi koji su bilo rodbinskim, bilo bračnim ili ostalim vezama, vezani uz državljane Republike Hrvatske i traže državljanstvo. Uz velike i teške muke tu i tamo po neko to i ostvari, ali ova velika većina od 20 tisuća ljudi čeka. Imam i poznajem iz svoje okoline, bliže okoline primjere, gdje mlada žena ne može dobiti državljanstvo iako se udala kod nas tamo u Slavoniju. Treba čekati 4 godine. Žena koja bi ostvarila i zdravstveno osiguranje, ali koja sasvim sigurno s obzirom da je u fertilnoj dobi, najvjerojatnije sa svojim suprugom, mužem, ostvarila dakle i rođenje djece, ali kaže ne može, čeka jer nema materijalne prilike joj to ne dopuštaju. Točno je da nikome nije palo na pamet da ukine i da smanji maksimalno PDV za dječje potrepštine. Nitko ne spominje da je oko 13 tisuća mladih ljudi u fertilnoj dobi i sa visokim obrazovanjem ili sa najmanje srednjim obrazovanjem napustilo Hrvatsku. Hrvatska je izložena stalnim demografskim da kažem stresovima i prije 45., a pogotovo u '45., a onda odlaskom na privremeni rad tzv. u zapadnu Europu posebice u zapadnu Njemačku za vrijeme privredne reforme takozvane. Mi se stariji toga sjećamo, oni mladi ne. Pa zatim '91., druge do pete Domovinskim ratom u kojemu još uvijek ne znamo koliki je zapravo gubitak u ljudstvu. Točan broj ne znamo poginulih i nestalih u Republici Hrvatskoj. Takav demografski pad teško bi izdržale i puno veće da kažem nacije u Europi i zbog toga uzimam primjer Francuske koja je u Napoleonovim ratovima i svim ostalim ratovima također imala veliki pad broja stanovnika i veliki pad broja osoba, odnosno broja osoba u fertilnoj dobi. A zato je Francuska poduzela mjere i ovdje imamo u ovoj tablici koja je navedena na stranci 9 pa na stranici 10 točno kako je to, kako su neke zemlje riješile ovu istu problematiku o kojoj danas raspravljamo u ovom prijedlogu zakona. Sedam stotina ili oko sedam stotina mladih ljudi svake godine pogine u prometnim nesrećama. Jučer je bio na radiju podatak da je oko 110 ljudi, mladih ljudi umrlo zbog droge u Republici Hrvatskoj i da ne govorim o drugim tragedijama koje se upravo događaju u ovoj životnoj, da kažem fertilnoj ovoj dobi, gdje zaista imamo jedne za našu državu, naše veličine i broja stanovnika zaista jedne katastrofalne podatke i zbog toga od onih 48000 osmaša koji su upisali osmi razred prije godinu, dvije dana padamo polako na upis prvačića, prvaščića, prvašića otprilike 40000. Dakle, za nekoliko godina 8000 djece imamo manje u Republici Hrvatskoj. Aktivna pronatalitetna i nacionalna politika će se izgleda voditi onda kada mi uvezemo ja nisam nikakav ni rasist ni ksenofob, ali kada uvedemo dakle ono što stalno govorim, netko navija osobito iz tehno menađerskih krugova silan broj dakle svježe radne snage iz tko zna kuda. E onda ćemo mi valjda primijetiti kada budemo imali slobodan protok ljudi i roba, onda ćemo mi primijeniti očito najbolje mjere kako bismo valjda onda popravili ovo stanje. Ali onda treba razmišljati i o posljedicama toga. A kažem 20000 ljudi vezanih bilo na koji način rodbinski, bračno ili kako god hoćete čeka u našem Ministarstvu unutarnjeg poslova ili već gdje, u uredima za priznavanje državljanstva. Od tih 20000 ljudi koji čekaju na priznavanje državljanstva Republike Hrvatske ima 10000 onih koji su mlađi od 40 godina ili između 20 i 40 godina. E pa sad šta nam je zaključiti? Trebamo li ubrzati taj postupak, trebamo li pojednostaviti taj postupak? Može li se nekako djelovati da se to ipak te mjere pojednostave i da se to olakša ostvarenje državljanstva Republike Hrvatske, pogotovo kažem kod tih ljudi koji imaju na bilo koji način sveze sa ili rodbinske ili ostale sa državljanima Republike Hrvatske. Kada se govori o samom zakonu ovo sam govorio da kažem jedan općenite podatke koji nas tište, koji nas muče onda moram reći i to da sam se informirao kod ljudi koji mi kažu ovako, da potiče se u svakom slučaju pronatalitetna politika. Ali vidite, postoji cenzus po kojemu dijete ako roditelj ostvaruje da ne kažem sad u kunama osrednju plaću gubi pravo na dječji doplatak. To znači da prava na dječji doplatak koji zaista kada kaže se 300 kuna ili točno 298 koja su najveća stavka u tom slučaju pitamo se nije li to diskriminacija. Jasno da obrazovaniji slojevi, školovaniji sa bojim primanjima nemaju, dakle njihova djeca nemaju pravo na dječji doplatak, a ovdje u ovom zakonu se piše i da je dječji doplatak jedan od instrumenata kojim se potiče ova demografska obnova Republike Hrvatske. E sada, to se zove dječji doplatak. Jedna djeca dakle imaju pravo na dječji doplatak druga nemaju. Treba li se to uopće zvati dječji doplatak? Ako je to dječji doplatak onda svako dijete ima pravo na njega. Možemo samo razgovarati o visini dječjeg doplatka ili ga drugačije zvati ili potpora roditeljima za djecu ili ne znam ni ja za što. Pa to nije dječji doplatak ako ga jedni mogu primati, drugi ga ne mogu primati, a dijete je dijete, i jedno i drugo, i onoga koji je završio fakultet i onoga koji ima samo osnovnu školu. Zove se dječji doplatak, a zapravo to nije. Zapravo je to krivi naziv. Točno je da je ova problematika kako netko reče sudbinsko pitanje Republike Hrvatske i njene opstojnosti, ali i suštinsko pitanje politike koju ovaj Visoki dom, ali i svaka Vlada Republike Hrvatske bila ona lijeva ili desna mora računati. Mislim da pomalo kasnimo. Zato sam rekao da su ti koraci koji se donose i ovi zakoni pomalo stidljivi napredak, a s obzirom na to da je depopulacija u demografiji poput da kažem akutne zarazne bolesti sa mog liječničkog stanovišta. Dakle, brzo dolazi do ovog pada kao što i sami vidimo, kao što je gospođa Bilić rekla Vardić, a oporavak, demografski oporavak je vrlo, vrlo spor i dugotrajan, da ne kažem više desetljetni, a ne, to ne možeš napraviti za pola godine ili godinu dana i ne znam kako. Ali sasvim sigurno pad broja stanovnika je i pogotovo mladih vrlo, vrlo strmoglav, vrlo brz i to se događa pred našim očima. Zbog toga sam i kada sam prije raspravljao o pedagoškim standardima i ako to nije bilo važno možda u tom trenutku govorio o tome da ovaj puta o dječjem doplatku, ali sam govorio i o tome tada da i, dakle oni ljudi koji ne mogu primiti dječji doplatak zbog svog cenzusa imovinskog, jel plaća, oni će platiti sasvim sigurno veći cenzus u dječjem vrtiću za svoju djecu. Pa jesu li to oni kažnjenici? Jesu li ti roditelji i ta djeca kažnjeni zbog toga što se on školovao, što je on završio fakultet, što nešto veću plaću ima. Dakle, platit će veću participaciju u vrtiću za svoje dijete za prvo, za drugo, a uz to neće primati dječji doplatak. Jel mi kažnjavamo našu inteligenciju? Točno je da ovim zakonom pokušavamo uravnotežiti prisutnost oba roditelja, ali gospodo koliko ja znam, možda ne znam točno statističke podatke u Hrvatskoj, ali bih se zakleo da muškarci u većini slučajeva u brakovima imaju veću plaću od svojih supruga i što kad sad gospodin uzme roditeljski dopust, hoće li se ta naknada odnositi na njegovu plaću ili na onu što sljeduje onih, to će mi državni tajnik reći, onih 4 tisuće ili dvije i šesto, ne znam već koliko. Dakle, ako već omogućujemo i želimo da i otac sudjeluje u odgoju i podizanju djeteta, onda treba omogućiti tom ocu da zadrži svoju plaću na onom nivou na kojem je imao dok je radio. Pa neće nitko ići na nižu plaću zato što će ostati kod kuće sa svojim djetetom. Da bude opet kažnjen zbog toga, ako taj otac ide na roditeljski dopust. Ima niz stvari koje još sam htio navesti, ali evo svijetli mi žuto. Još nešto da kažem. Ovdje ima u članku 14., moram to reći da zaposleni roditelj ima pravo na roditeljski dopust u trajanju od 30 mjeseci ukoliko se rode blizanci. Evo, ja sam dida dva blizanca i ta moja snaha ima pravo po sadašnjem zakonu 36 mjeseci roditeljski dopust. Sad se smanjio na 30 mjeseci. Gospodine državni tajniče, u ovom segmentu vidim da je to restrikcija, a sad je na putu i treće dijete. Prema tome, imala je 36 mjeseci, sad će imati 30 mjeseci. Nisam osobno, ima još blizanaca, nisam ja sam dida sa 2 blizanci, unučadi, ali ima ih još, hvala Bogu u Republici Hrvatskoj pa samo da vidim da je tu nastala restrikcija zapravo u tom segmentu. U svakom slučaju, pozdravljam ovaj zakon. Dolazi u svakom slučaju određeni napredak i donosi, ima dobrih mjera. To je samo mali korak prema naprijed, a mi se zastupnici trebamo boriti da i u svim drugim segmentima o kojima sam sad govorio, dakle dječju doplatak, besplatni vrtići, boriti se da ostvarimo to kako bismo doprinijeli ovoj našoj aktivnoj pronatalitetnoj nacionalnoj politici. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospođa Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Želim ispraviti 2 netočna navoda kolege Grubišića, mislim da nije slušao dok sam imala raspravu, ali citiram što je rekao: "Čini mu se da kasnimo u provedbi mjera pronatalitetne politike." Odgovorno tvrdim da ne kasnimo, odnosno ne kasni ova Vlada doktora Ive Sanadera koja u drugom mandatu ustrojno i uporno radi na mjerama pronatalitetne politike. A druga stvar koju je rekao, sporio je oko dječjeg doplatka, a dječju doplatak, dakle je li to pravo roditelja ili je to pravo djeteta. Doplatak za djecu je novčano primanje koje koristi roditelj ili druga osoba određena Zakonom o doplatku za djecu radi potpore, uzdržavanja i odgoja djece. Evo kolega, to je istina.
Hvala. Imamo povredu Poslovnika, gospodin Grubišić.
Dakle, po članku 209. Poslovnika, mislim da je gospođa Suzana Bilić Vardić krivo potpuno citirala ono što sam ja rekao i potpuno nepotrebno istupila, a neke stvari možemo riješiti i u razgovoru poslije.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, gospodine tajniče. Ja neću iznijeti u svojoj raspravi velike primjedbe na ovaj prijedlog zakona. Ne samo zato da se opet pribojavam da mi se prigovori da nemam iskustva s trudnoćom i porodom, kao što je to bilo kod prošlog zakona, nego naprosto zato što pozdravljam da se u pravima izjednačuju žene, rodilje bez obzira na radni status, dakle zaposlene, nezaposlene, one koje se bave obrtom, zanatstvom, poljoprivreda pa i one, što po prvi put imamo, žene u mirovini ili koje koriste druga mirovinska prava iako se nekome može činiti čudno kako žene koje su u mirovini mogu ujedno biti i rodilje i koristiti ova prava, imao sam jedan takav slučaj prije godinu, godinu i pol dana je doista žena i mirovini rodila bez mogućnosti ostvarenja prava koja ovaj zakon predviđa. Ali želim istaknuti sljedeće. Ovo je vjerojatno u ovih skoro 5 godina prvi zakon gdje je ocjena stanja na koje se odnosi prijedlog zakona tako oblino i sa tako velikom količinom podataka prikazana. To je možda i dobro jer je dato niz korisnih informacija i bilo bi dobro da se i drugi predlagatelji zakona rukovode ovim primjerom i pomažu nama zastupnicima u razumijevanju materije, ne samo usporedbe s nekim od država svijeta ili Europe i novčanih prikaza i kretanja podataka i stoga sam zaključio da je glavni moto, cilj predlagatelja je bio povećanje nataliteta. Jedan od glavnih, oprostite, ne glavni, ali jedan prioritet. Međutim, brojke koje su u tom prikazu stanja iznijete pokazuju ono što sam već nekoliko puta u Saboru ustvrdio da samo ova ekonomska davanja ne utječu bitnije na kretanje broja rođenja djece, ne samo u Hrvatskoj nego u svim državama. 2003. je ovdje prikazana kao opći pomor u smislu rođenja najmanjeg broja djece zabilježeno od kada se ta evidencija u državi vodi, kada je rođeno 39,6, 39 tisuća 6 djece. Pa onda 2004. je porast na 40 tisuća 300, 2005. je 42 400 i sad dolazi 2006. kada slijedi pad. Po podacima o pravima ili isplaćenim naknadama za novorođenu djecu u 2007. jer broj novorođene djece imamo sa 2006., ali već iz tog podatka iz 2007. se vidi da ako nije došlo do daljnjeg pada da je stagnacija na nivou oko 41 tisuće i to je dokaz da samo materijalna prava koja su vezana na porod, rođenje i uzdržavanja djece nisu dovoljne mjere rješavanja ozbiljnog problema kojega Hrvatska ima. Ne sam zbog održivosti broja stanovnika nego, evo vidimo i čujemo da neki, neću reći dužnosnici vlasti, ali njima blisku najavljuju da će Hrvatska za dvadesetak godina morati uvesti milijun stranih radnika. O tome nije bilo reakcije s druge strane Markovog trga pa se vjerojatno s takvim najavama slažu. Stav. Naime ja bih volio vidjeti ovdje se negdje spominje da je formirano nekakvo stručno vijeće, grupa, eksperti za natalitetnu politiku, njihov proizvod njihovoga rada. Koji su sve elementi tamo nabrojeni koje moramo u Hrvatskoj poduzeti da zaista dođe do povećanja nataliteta. Ali razgovarajući sa mladim ljudima, a imam sina i kćer u tim dobima na prvo mjesto nikad nitko nije stavio visinu porodne naknade. Niti opremu za novorođenčad. Pa niti visinu dječjeg doplatka. Dal' on bio 166 kuna ili 199 kuna koliko je sad dignut to je manje bitno. Mladi ljudi vele problem nam je stan. Nerješiv problem stan. On je vezan uz teritorijalnu ili mogućnost teritorijalne migracije radne snage u Hrvatskoj. I zato u nekim područjima Hrvatske imamo višak radne snage određenih profila, u drugom manjak jer nismo stimulirali, omogućili teritorijalnu migraciju jer nemamo stambeni fond za te namjene. Onda su vrtići. Gospođa Kosor nedavno ovdje u raspravi oko toga zajedničko smo zaključili da kapaciteti dječjih vrtića pokrivaju svega 58% potreba. Jaslica i vrtića. Mjesta u osnovnim školama ima dovoljno, ali u srednjim ne. U ukupnom broju da, ali želja djece po upisnim kvotama nije moguće zadovoljiti posebice one škole koje nude perspektivu veću od onih gdje ima viška kapaciteta u odnosu na zainteresiranost. Na fakultetu ne moram nikome niti obrazlagati koji su problemi prilikom upisa na fakultete. Stavit će na stranu novac. Sama ta mogućnost, stan, jaslice, vrtić, škola, fakultet, srednja škola, fakultet. To su također elementi koji odlučuju ili utječu na to kada roditelji odlučuju o broju djece i kada će ih imati. Zbog toga uvijek inzistiram takvom prigodom da bi bilo dobro da konačno Vlada predloži jedan paket zakona ili mjera da ih vidimo u cjelini, a ne segmentalno. Ja ne tvrdim da neće biti možda za 6 mjeseci neka druga tema opet u ovoj funkciji, ali onda smo u situaciji da svakih 6 mjeseci donosimo jedan propis pa kasnije vidimo da ovaj ne daje učinke i rezultate koje smo očekivali pa ih popravljamo i često mijenjamo propise a to poskupljuje i povećava državnu upravu i administraciju. Svaka promjena propisa za sobom nosi novi postupak, novi posao državnoj upravi. Nadalje želio bih pozdraviti, podržati pa reći ću i pohvaliti predlagatelja koji je člankom 27. predvidio da i žena koja je skinuta s evidencije nezaposlenih zbog primitika neće gubiti pravo na ovo kao što je to bio slučaj do sad kad su žene prihvaćale privremene i povremene poslove u trajanju tjedan, dva, tri, mjesec dana gubeći kontinuitet nezaposlenosti i ostajući bez ovih prava i ovo se sad ta nepravda, po meni nepravda ispravlja. I na kraju zamolio bih vas da mi ipak nešto pojasnite vezano uz članak 31. Dakle to su upravo one žene a taj članak se poziva na članak 7. stavak 1. točku 3. majke izvan radnog odnosa. U članku 7., stavak 1., točka 6. govori o ženama koje su korisnice mirovine, korisnik prava na profesionalnu rehabilitaciju ili korisnik prava na invalidsku mirovinu. Dakle cijeli članak 31. bi se trebao odnositi na njih. Sve sam razumio ali jednu stvar ipak ne … [[Govornik se ne razumije.]] Žena koja je korisnica mirovine, invalidske mirovine rodi, ima pravo na porodni dopust 28 dana prije očekivanog poroda, 42 nakon toga što je obvezatno i kasnije do 8. godine starosti djeteta, 8. rođendana može birati kada će što koristiti i ostvaruje pravo na porodnu naknadu. Dobro. Što je sa njezinim statusom u vezi mirovine? Prestaje biti u tom trenutku umirovljenica i postaje rodilja ili koristi oba prava? Dakle ovo pravo i ovaj status vezani na opće mirovinske propise ovdje nisam vidio regulirano, a u mirovinskim propustima odredbe o ovome nema jer ovo je novina. Ovdje u ovom članku uvodimo novinu koja je, Zakon o općim mirovinskim propisima ne regulira, ne utvrđuje i ne poznaje. Pa ako ja jesam u pravu ili i vi se slažete sa mnom, pogledajte članak 31. i ubacite amandmanom ako je potrebno da se to razjasni. Ako pak nisam u pravu onda očekujem da mi odgovorite taj, kakav će dakle to je, status biti uz bitnu napomenu. U mirovinskim općim propisima takvog statusa nema. I bojim se da ćemo imati nesporazume u primjeni ove odredbe zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak, gospođa Nedjeljka Klarić.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, evo ja bih ispravila navod poštovanog zastupnika gospodina Lesara kada konstatira da zapravo ni jedna vlada nije na prvo mjesto stavila materijalna prava majkama koje ostvaruju određena prava. Ja bih upravo kazala da je ova Vlada u trenutku preuzimanja odgovornosti za Republiku Hrvatsku skoro u 100%-tnom iznosu povećala rodiljne naknade, uvrstila također majke koje nisu bile zaposlene sa rodiljnim naknadama također skoro pa u 100%-tnom iznosu povećala iznose dječjih doplataka što je snažan poticaj i doprinos pronatalitetnoj politici populacijskoj. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Nenad Stazić. Nema ga. Gubi pravo rasprave. Gospođa Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Kao što smo čuli danas nepovoljni demografski trendovi u Hrvatskoj su zapravo direktna posljedica loše pronatalitetne politike. Brojke rođenih sve su manje što smo i čuli od gospođe Bilić-Vardić a uzrok naravno je tome i sve skuplji životni uvjeti, nesigurnost zaposlenja, neizvjesna budućnost odnosno time i loša poruka koje se odašilje budućim roditeljima. I naravno da su sve to razlozi za smanjenje nataliateta u Hrvatskoj. A institucije postoje. Postoje ministarstva nadležna za obitelj. Postoje savjeti za populacijsku politiku i naravno nacionalna populacijska politika ali naravno situacija se radikalno tako ne mijenja. I pitanje rodiljnih naknada i roditeljskih potpora uvijek je vrlo važno pitanje, ali isto tako i veliki problem koji se nameće. O tom elementu ovisi u velikoj mjeri i sam natalitet pošto rodiljne naknade i roditeljske potpore u određenoj mjeri osiguravaju socijalnu sigurnost. Prijedlog Zakona o rodiljinim naknadama i roditeljskim potporama nastoji urediti nekoliko elemenata, počevši od ravnopravnosti majke i očeva, zatim njihovom izlasku na tržište, ekonomskoj neovisnosti žena i pet blagostanja djece, što naravno pozdravljam. Zakonom će se nastojati regulirati jača uključenost očeva u odgoju djece, što je uglavnom svakako pozitivan pothvat, a moći će ga ostvariti nakon 42 dana porodiljnog dopusta. Obavezni rodiljni dopust će trajati prvih 6 mjeseci za prvo ili drugo dijete. Za treće i svako sljedeće dijete porodiljini će trajati 30 mjeseci. Roditelji će rodiljni moći iskoristiti odmah, ali i do osme djetetove godine, što isto tako pozdravljam fleksibilnost toga. Za vrijeme obaveznog rodiljnog dopusta zaposlene majke će primati naknadu u punom iznosu plaće, a drugih 6 mjeseci u iznosu 80% proračunske osnove. Zakon u svakom slučaju predstavlja određeni pozitivan pomak u osvješćivanju problema pada nataliteta u državi, no postavlja se pitanje može li se napraviti i više. Svakako treba pozdraviti mogućnost da otac dobiva otac dobiva rodiljnu naknadu, što u određenoj mjeri zadovoljava načelo jednake prisutnosti oba roditelja u odgoju djece, što je vrlo važno za razvoj samog djeteta. Također pokušaj modifikacije, odnosno intervencije zakona na tržištu rada u namjeri zaštite mladih roditelja je pozitivno, no postavlja se pitanje, hoće li to biti i zaista ostvareno, odnosno hoće li mehanizmi provjere raditi kako trebaju što je gospodin Beus rekao, bilo bi lijepo kada bi se to harmoniziralo sa ostalim mjerama. To treba spomenuti i same korisnike, odnosno korisnice rodiljnih, odnosno roditeljskih potpora, pa da nabrojimo zaposlenice, samozaposlenice, poljoprivrednice, žene honorarke, korisnice mirovine, odnosno žene izvan sustava rada, što je za pozdraviti, svi su to koji ulaze u dotične kategorije, zapravo oni imaju pravo primanja rodiljne naknade i roditeljske potpore. Ispravljena je nepravda prema jednoj kategoriji žena o kojoj sam govorila i prije, a to je kategorija žena koje pravo na zdravstvenu zaštitu ostvarivaju putem drugog dohotka, odnosno žene honorarke. One nisu ostvarivale pravo na primanje rodiljnih naknada i roditeljskih potpora, što je jedna od oblika diskriminacije, naravno takvih zaposlenika kojima se direktno onemogućuje stvaranje obitelji zbog neriješene materijalne situacije. Time je naravno bila nejednakost, odnosno nisu bile jednake mogućnosti. Oni su zapravo svoje usluge naplaćivale honorarno tj. u kategoriji drugog dohotka. Prema tome, međutim iako takve žene uplaćuju 15% doprinosa za zdravstveno osiguranje, jednako kao zaposleni i samozaposleni, oni su korisnici koji ostvaruju pravo na zdravstveno osiguranje temeljem uplata iz drugog dohotka, izjednačeni su s pravom sa poljoprivrednicima i nezaposlenima, što nije idealno rješenje. Upravo zbog toga, predlažem nadopunu članka 28. gospodine državni tajniče, na taj način da u periodu koje je najosjetljivije za sve majke, a to je vrijeme neposredno prije i iza poroda, sve majke bez obzira na njihovu radno pravni položaj, budu izjednačene. Jednako kao zaposlene i samozaposlene majke i majke iz članka 27. stavak 1., trebaju rodiljnu poštedu od rada 28 dana prije očekivanog poroda, jer i one mogu imati problema u trudnoći i one mogu roditi prije vremena. Prihvaćenje ovog amandmana, donijelo bi majkama iz članka 27. stavak 1. osjećaj dostojanstva i sigurnosti i omogućilo bi im da s veseljem očekuju porod, inače će razlike u pravima između zaposlenih i samozaposlenih majki s jedne strane i svih drugih majki s druge strane ostati prevelike, te će ove druge kao i do sada, na žalost umjesto da uživaju u trudnoći, očajnički tražiti po susjedstvu obitelj koja će ih prijaviti kao kućnu pomoćnicu i na taj način u zagrade ono što se kaže legalno svrstati u kategoriju zaposlenih. I upravo zbog toga ću podnijeti takav amandman. Zatim bi se osvrnula na članak 7. stavak 4., korisnik prava rodiljnih i roditeljskih potpora prema odredbama ovog zakona je i osoba koja na temelju rješenja nadležnog tijela dijete povjereno na čuvanje i odgoj, odnosno skrbnik, što je svakako pohvalno, no to ne rješava problem s kojim se ove osobe suočavaju što se tiče njihovih prava. Ovim osobama je potrebno osigurati jednaka prava kao što pripadaju roditeljima, jer i te osobe sudjeluju u odgoju djece na potpuno jednak način, kao i sami roditelj. Zatim bi se osvrnula još na članak 17. koji kaže, koji bavi se dopustom u slučaju smrti djeteta, no povlači neke nejasnoće. U članku stoji da se dopust može ostvarit za majke koje rode mrtvo dijete ili ako im dijete umre u vremenu korištenja dopusta. No postavlja se pitanje, koje se majke računaju, te što se događa s majkama koje dožive spontani pobačaj prije poroda? Imaju li one pravo koristiti dopust, odnosno da li je obuhvatio majke koje su rodile mrtvorođeno dijete, a nisu počeli koristiti rodiljni dopust. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Brankica Crljenko. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Ovim zakonom propisan je rodiljni dopust za zaposlene majke do prve godine života djeteta, za majke koje su rodile blizance, treće i svako naredno dijete do treće godine života. Uvedeno je i pravo majke na stanku za dojenje, pravo na rad u skraćenom radnom vremenu radi pojačane njege djeteta do treće godine života djeteta, pravo na neplaćeni dopust do treće godine života, pravo roditelja djeteta s teškoćama u razvoju na dopust ili na rad u skraćenom radnom vremenu do sedme godine života djeteta, te pravo na rad u skraćenom radnom vremenu roditelja djeteta s teškoćama u razvoju i nakon navedene dobi. Zakon je propisao mogućnost korištenja prava oca djeteta na rodiljni dopust po isteku obveznog rodiljnog dopusta, odnosno poslije šestog mjeseca života djeteta. Na ovnovi ovog zakona, pravo na rodiljni dopust i rodiljnu naknadu, prošireno je na majke koje obavljaju neke od samostalnih djelatnosti, bave se obrtom i slično, te na nezaposlene majke. Prema odredbama ovog zakona majka koja obavlja samostalnu profesionalnu djelatnost, obrtnica, poljoprivrednica ili majka koja obavlja drugu djelatnost, a na osnovi svoga rada osigurana je mirovinskim, invalidskim i zdravstvenim osiguranjem ima pravo na rodiljni dopust i na naknadu pod jednakim uvjetima kao majka koja ovo pravo ostvaruje prema propisima o radu. Potrebno je reći da je ovim zakonom napravljen i odgovarajući pozitivan iskorak kroz uvođenje prava na rodiljni dopust majci na redovitom školovanju na osnovi potvrde o redovitom školovanju i nezaposlenoj majci koja je rodila prvo ili drugo dijete, na rodiljni dopust i naknadu do šestog mjeseca života djeteta, te mogućnosti korištenja dodatnog rodiljnog dopusta do 14 mjeseca života djeteta ako je otac djeteta koristio rodiljni dopust do prve godine života u trajanju od najmanje tri mjeseca. Umjesto sadašnjeg pretežitog socijalnog pristupa sustavu obiteljskih potpora potrebno je potaknuti smanjenje nezaposlenosti kroz rješenja koja potiču roditelje na izlazak na tržište rada, te stvoriti pretpostavke za povećanje zaposlenosti kroz rješenja koja poslodavca potiču na zadržavanje roditelja na radnom mjestu nakon rođenja djeteta i korištenja prava po ovom zakonu. Slijedom toga pojedina rješenja iz ovog zakona moraju biti u neposrednoj vezi s propisima o zapošljavanju, radu i zaštiti na radu. Osobito se to odnosi na otklanjanje, sadašnje preklapanje ili međusobne neusklađenosti propisa o zapošljavanju i Zakona o rodiljnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki poradi kojih su nezaposlene majke nerijetko gubile pravo na rodiljni dopust i naknadu, a osobito majke koje su tijekom korištenja prava na rodiljni dopust ponovno rodile. Usklađenje ova dva propisa potrebno je iz razloga što prava po ovom zakonu mogu ostvariti i nezaposleni posvojitelj ili skrbnik nad djetetom. Rješenja iz ovog zakona iz razloga što predstavljaju i jedna od socijalnih prava radnika moraju imati uporište i u Zakonu o radu, a posljedično će naći svoja rješenja u kolektivnom ugovoru, sporazumu radničkog vijeća ili poslodavca, te drugim aktima o radu. Osobito se to odnosi i na predloženu fleksibilizaciju prava korištenja na rodiljni i roditeljski dopust, rad u skraćenom radnom vremenu, te zaštitu trudnice i majke koja doji dijete. Vezano uz rješenje iz ovog zakona neophodno je i odgovarajućim propisima o zaštiti na radu naći pravno uporište za provedbu odredbi o trudničkom ili dojenačkom dopustu. Porastu broja korisnika u odnosu na sadašnji broj korisnika prava pridonijet će otvaranje zakonskih pretpostavki za stjecanja prava na posvojiteljski dopust osoba koje to pravo prema sadašnjim propisima ne mogu ostvariti kao što su osobe koje ostvaruju drugi dohodak, samozaposlene osobe, poljoprivrednici, nezaposlene osobe i osobe izvan sustava rada. Prema podacima Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi tijekom 2006. godine zasnovano je 134 posvojenja, a 2007. godine 121 posvojenje. Zakonom se između ostalog potiču očevi na korištenje dijela roditeljskog dopusta. Također je produžena i mogućnost korištenja dopusta za roditelje koji imaju djecu s poteškoćama u razvoju do osme godine djetetovog života. To su svakako korisne izmjene, ali one neće znatno utjecati na poboljšanje demografske slike Hrvatske ukoliko se u rješavanje tog problema aktivno ne uključi lokalna zajednica raznim stimulativnim mjerama prvenstveno gradnjom vrtića, jaslica, ali i jednokratnih potpora za rođenje svakog djeteta. Stanje sa natalitetom u Šibenskoj županiji je ispod svih realnih pokazatelja. Slobodno mogu reći kako neki dijelovi Šibenske županije jednostavno izumiru. Gotovo nigdje stopa nataliteta gledajući sve općine i gradove u županiji nije veća od stope mortaliteta. Tj. da budem preciznija. U 2006. godini niti u jednom gradu ili općini nije bilo više rođenih od umrlih, stoga je neshvatljivo danas da grad Šibenik ne izdvaja niti jednu kunu za pomoć prvorođencima u svom gradu, a njih je u 2006. godini bilo samo 370, s obzirom na 561 broj umrlih. Kako ćemo onda tražiti druga rješenja za povećanja broja rođenih ako grad Šibenik nema niti osnovnu mjeru za povećanje politike nataliteta, a to je pomoć roditeljima za prvo dijete. No, da se vratim na sam zakon. Dodatni napredak sa ovim zakonom učinjen je u području jednakog postupanja, budući da su stvorene sve pravne pretpostavke za ostvarivanje propisanih prava svih zaposlenih, ali i drugih građana. Zakon osobito afirmira podjednaku roditeljsku odgovornost za njegu i podizanje novorođene djece, te radnu uključenost kroz uvođenje različitih mogućnosti korištenja prava na vremenske potpore. Isto tako, zakon otvara mogućnost ostvarivanja propisanih prava i strancima sa stalnim boravkom u Republici Hrvatskoj, a po ulasku Republike Hrvatske u Europsku uniju i jednakopravno postupanje prema državljanima iz država članica europskog ekonomskog prostora. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Neda Klarić, Nedjeljka Klarić.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo ja bih ispravila zapravo jedan navod poštovane zastupnice gospođe Crljenko koja kaže da se pomak neće dogoditi u pronatalitetnoj politici, ako lokalna zajednica se ne uključi snažno u provođenju mjera i ne razumije da grad Šibenik ne može izdvojiti jednokratne novčane pomoći za novorođene bebe. Ja ću vas gospođo Crljenko upozoriti da ukupno 11% proračunskih sredstava, a to znači 18 milijuna kuna godišnje grad Šibenik troši na predškolski uzrast jedini u Hrvatskoj koji imamo kolektivni ugovor što je dakle dodatni doprinos za djecu u predškolskom uzrastu na jednoj strani i na drugoj strani ono što je definitivno već prepoznato i od strane resornog ministarstva da grad Šibenik gradi posebnu ustanovu predškolskog odgoja za djecu sa posebnim potrebama. Toliko o stanju u gradu. Hvala lijepa.
Povreda Poslovnika gospođa zastupnica Crljenko.
Povreda Poslovnika članak 209. Uvažena kolegica Klarić nije ispravila moj netočan navod, dakle nije ničim demantirala moj navod da grad Šibenik svojim prvorođencima ne daje potporu prilikom rađanja prvog djeteta.
Dobro, eto sad je ona na redu pa će gospođa Neda Klarić. Izvolite. Rasprava.
Pa ja jedino … [[Govornica nije uključena.]] ovdje u Hrvatskom saboru ponoviti istu priču i svakako je sljedeća proračunska godina za grad Šibenik ono što će nositi, ne samo jednokratne novčane pomoći za novorođene bebe, već i druge projekte koji će biti dodatni doprinos pronatalitetnoj nacionalnoj strategiji u populacijskoj politici. Hvala lijepa.
Vi imate raspravu. Pa nije to bio komentar na komentar, nego rasprava.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine državni tajniče. Pa, evo ja bih rekla zapravo da su izvorišne osnove Zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama se nalaze u Ustavu Republike Hrvatske kojim se određuje da država štiti materinstvo, djecu i mladež te stvara socijalne, kulturne, odgojne, materijalne i ostale uvjete kojima se promiče ostvarivanje prava na dostojan život. Osim usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pozitivnim propisima Europske unije, svrha donošenja ovoga zakona je da na cjeloviti način uredi prava zaposlenih, samozaposlenih i nezaposlenih roditelja na rodiljne dopuste i naknade koje su do sada bile regulirane Zakonom o radu i Zakonom o rodiljnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki. Stupanjem na snagu ovoga zakona koji je svakako bolji od dosadašnjega u nepunih 5 godina učiniti će se još jedan vrlo značajan korak u pravcu daljnje afirmacije mjera obiteljske i populacijske politike pa će se ovim činom gotovo u cijelosti provesti sve zacrtane mjere nacionalne populacijske politike u području sustava obiteljskih potpora. Ovaj zakon svakako će se pozitivno odraziti i na mijenjanje demografske strukture stanovništva kroz veću brojnost novorođenih beba budući da svaka socijalna skupina budućih i sadašnjih roditelja nalazi svoje mjesto u zakonu prema svom radnom statusu. On potiče izlazak roditelja na tržište rada, poslodavca na neki način osnažuje da zadrži roditelja na radnom mjestu nakon rođenja djeteta, a isto tako će omogućiti lakše usklađivanje obiteljskih i radnih obveza koristeći se cijelim nizom novčanih i vremenskih potpora kojima se potiče rodna jednakost, socijalna osjetljivost i osobna kao i društvena odgovornost. Naglašenija je i odgovornost drugog roditelja glede podizanja i odgoja djeteta, majku ekonomski snaži i otvara veće mogućnosti njezinom profesionalnog napredovanja. Punu uključenost ostvariti će i sindikati, a proširiti će se jednako tako i krug korisnika prava u jednom dijelu, a u pogledu materijalnih naknada o kojima je već bilo govora. Prošireni krug korisnika biti će i preuzimanje korisnika novčanih naknada za vrijeme korištenja prava na dopust ili na rad sa skraćenim radnim vremenom radi njege djeteta sa teškoćama u razvitku koji se još uvijek nalaze u sustavu socijalne skrbi u sustav obiteljskih potpora. Krug korisnika će se proširiti i nezaposlenim stjecateljima prava na posvojiteljski dopust ili skrbnika koji to pravo do sada nisu mogli ostvariti kao osobe koje ostvaruju drugi dohodak, samozaposlene osobe, poljoprivrednici, nezaposlene osobe i osobe izvan sustava rada. Donošenje ovoga zakona ću podržati jer sustavno obuhvaća dopuste, novčane naknade, poštede na radu, novčanu pomoć i jednokratne novčane pomoći za novorođeno dijete te rodiljne i roditeljske potpore koje ostvaruje majka, otac ili pak neka druga osoba koja skrbi o djetetu do njegove navršene osme godine života, a u iznimnim slučajevima čak i duže. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Davorko Vidović. Nema ga. Gospođa zastupnica Romana Jerković. Gospođa zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, na početku same rasprave o Prijedlogu zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama moramo se prisjetiti da smo krajem 2006., a to su već i moji prethodnici rekli, usvojili nacionalnu populacijsku politiku koja kroz 7 osnovnih područja djelovanja razrađenih čak kroz 62 mjere i aktivnosti u razdoblju od 2007. do 2012. pokušava zaustaviti kako su i moji kolege rekli taj negativni demografski trend i omogućiti povoljne uvjete za, prije svega pomlađivanje i brojčani porast našeg stanovništva. Ovaj dokument osnova je, svakako za jačanje i obitelji kao najveće vrednote društva, jačanje institucije obitelji, a time i cijelo društvo. Pred nama je, evo i prijedlog zakona koji u nacionalnoj populacijskoj politici ima posebno mjesto unutar poglavlja obiteljske potpore. Treba svakako pohvaliti Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti jer je u spomenutom programu, rekla bih gotovo strategiji odredilo ciljeve i prioritete, a to su prije svega na prvom mjestu proširiti sustav ovih obiteljskih potpora različitih, omogućiti dostupnost usluga svim obiteljima u jednakoj mjeri i omogućiti slobodan izbor u načinu korištenja rodiljnog i roditeljskog dopusta. Prva mjera u nacionalnoj populacijskoj politici je i upravo mjera donošenje posebnog zakona, ujednačenog zakona, rok je, hoću vas podsjetiti bio negdje prvi kvartal do polovice 2008. i evo, za to treba zaista pohvaliti ministarstvo jer je ovaj zakona danas pred nama. Do sada su se rješavale ove potpore i kroz Zakon o rodiljnom dopustu majki koje obavljaju samostalnu djelatnost, nezaposlenih majki, Zakonom o radu, dakle svugdje nešto po malo, sad imamo zaista na jednom mjestu ove potpore riješene. Koje to novine ovaj zakon donosi? Prije svega rodiljni dopust imaju pravo koristiti majke do 6 mjeseci života djeteta i zaposlene majke i nezaposlene majke koje obavljaju samostalnu djelatnost. To pravo može ovim zakonom koristiti djetetov otac. Roditelj ima pravo i na roditeljski dopust poslije 6 mjeseci života djeteta i to, evo novine za jednu godinu smo to proširili, do osme godine života djeteta. Novina je i ono da za rođene blizance treće i svako slijedeće dijete, naredno dijete roditeljski dopust može trajati 30 mjeseci. Pravo na rodiljni i roditeljski dopust imaju i roditelji koji ne rade i to ne rade polovicu punog radnog vremena ili oni koji rade na ugovor o djelu čime smo riješili upravo one vječite zahtjeve majki koje rade honorarne poslove, koje rade ne ugovore o djelu i time su proširena prava. Dakle ja bih rekla još na jednu kategoriju društva. Ne tako reći mislim možda kategorija društva ružno zvuči ali zaista jednu novu kategoriju društva. Rodiljne i roditeljske naknade mogu ostvariti i poljoprivrednici a rekla sam i opetujem i nezaposleni roditelji, to je naročito važno. A i roditeljski dopust koji je poslije 6 mjeseci života djeteta može i odobrava se i posvojiteljima koji su u ovom trenutku na neki način mogla bih reći iako nisu biološki roditelji ali izjednačeni sa roditeljima. Značajna promjena u ovom zakonu osim proširenja korisnika prava jest i povećanje novčanih naknada za zaposlene i samozaposlene roditelje za vrijeme i korištenje prava rodiljnog dopusta oni imaju plaću od 100% od osnovice. Za naknadu plaće utvrđene prema posebnim propisima o obveznom zdravstvenom osiguranju isplaćuje im zavod. Znači ide opet ja bih rekla na teret državnog proračuna za vrijeme korištenja prava na roditeljski dopust imaju pravo na 80% proračunske osnovice za 6 mjeseci a po isteku tih 6 mjeseci za 50%. Opet možda će se činiti i kad govorimo o djeci da je nedovoljno, ali moramo znati da će ove obiteljske potpore itekako puno koštati već ove godine državni proračun, ali mislim da nije ništa teško u državnom proračunu dati naročito kad se radi za poboljšanje uvjeta obitelji, a poglavito poboljšanje uvjeta i djece. Svakako da treba, danas je i kolegica rekla, evo i kolegica Klarić je odgovorila senzibilizirati lokalnu zajednicu. Nije dovoljno očekivati da ćemo uvijek moći zagrabiti u državni proračun za povećanje potpora a neke sredine to i dalje čine ili jednokratnim pomoćima ili čitavim nizom potpora u području socijalne skrbi koje upravo osnažuju obitelj. Pa kad to sve zbrojite onda vidimo da zaista ne možemo reći da se današnje naše društvo da se ova Vlada pa i lokalne zajednice ne odnose u pozitivnom smislu i ne određuju u pozitivnom smislu prema obitelji i potporama koje daju. Koliko je važna ova problematika kojom se danas bavimo govori i provedba da za ovu provedbu, ovoga zakona koji je pred nama osniva se i povjerenstvo koje je sastavljeno od predstavnika ministarstva nadležnih za rad, zavoda, Hrvatske obrtničke komore, Hrvatske udruge poslodavaca i sindikata. Mislim da je najvažnije ono što donosi ovaj zakon, a to je, to ću na kraju evo svoje rasprave i podcrtati da će zakon potaknuti odgovorno roditeljstvo. Omogućit će da žene budu uključene u, sve više uključene u tržište rada a ne da zbog rađanja djece budu ponekad često i diskriminirane. Znači oba roditelja su izjednačena i oba roditelja sudjeluju i moraju sudjelovati u odgoju djece. Jedino tako ćemo zaista vratiti a svima nam je cilj da obitelj vratimo u središte pozornosti cijeloga društva. Evo hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Nema je. Gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja bih nekoliko riječi rekao o ovom prijedlogu zakona ali na način da zapravo s obzirom da je u ovoj sabornici postignuto veliko suglasje i ja bih rekao u najvećoj mjeri suglasje oko ovog zakona onda bih zapravo rekao nekoliko rečenica više u smislu važnosti zakona iz pozicije usklađivanja sa zakonodavstvom Europske unije. Jedna od osnovnih, jedan od osnovnih elemenata kad čovjek pogleda ovaj zakon, onaj koji me naveo na ovo, jedan od osnovnih razloga je činjenica da zapravo ova materija do sada je bila regulirana u Hrvatskoj ja mislim sa 4 ili 5 zakona. Dakle sa Zakonom o radu, o rodiljnim dopustima i naknadama, obveznom zdravstvenom osiguranju, Zakonom o izvršenju državnog proračuna i tako dalje. Prema tome i to je važan element i to je važan momenat dakle da sada praktički imamo jedan dokument, jedan materijal koji regulira ovo važno pitanje. S druge strane dakako da se vodilo računa i o onom svemu što zapravo dolazi iz domene zaštite ljudskih prava i koje se odnose i na očinstvo i na materinstvo tako da se zapravo ovim zakonom uspjelo u najvećoj mjeri izjednačiti roditelje i na određeni način odgovoriti na onu do sada neuključenost, ne znam, majki na tržište rada. Time se zapravo puno tog otvorilo i puno omogućilo što je zapravo jedna dobra strana elementa ovog o kojem govorim a to je to usklađivanje s Europskom unijom kao takvom. S druge strane ovim zakonom je dakako postignut puni cilj, puni pogodak kad je u pitanju naša sama nacionalna populacijska politika i zapravo je ovo jedan instrument, najvažniji instrument, ja bih rekao objedinjeni instrument kojim se ta populacijska politika postiže i zapravo vjerujemo da će dati i najbolje moguće rezultate. Međutim pohvale Vladi ne samo radi tog što se dogodilo ne znam ni ja iz 4, 5 materijala, jedna sinteza u jedan kvalitetan materijal novi nego i činjenica da zapravo već u idućem proračunu dakle od iduće godine izdvajanje za ovu materiju će biti znatno, znatno veća što je zapravo izravna, izravna, izravna potpora. Ja se slažem s kolegom Lesarom, on nije ovdje kad je govorio i o drugim elementima koji utječu na broj djece dakle na odluku roditelja da imaju dijete više u smislu ne znam ni ja svega onog što ide uz obitelj dakle i radno mjesto i ne znam ni ja, infrastruktura koju koriste roditelji kako bi lakše odgajali svoje dijete. Dakle u velikim gradovima to su svakako dječji vrtići i tako dalje. Međutim dakako da je to i prostor stanovanja, stan, dom i tako dalje. Nekoliko puta smo ovdje govorili da nije u šoldima sve i da zapravo na žalost i oni koji imaju puno novaca i puno uvjeta ispunjenih da bi imali više djece, ne koriste ih pa poznato nam je da najrazvijeniji dijelovi svijeta, ne znam ni ja ili zemlje koje imaju najjači i najveći bruto nacionalni dohodak na žalost nisu odgovorile na svojoj nacionalnoj razini i brojem djece i potomstva, nego dapače imaju manje djece od onih koji nemaju te uvjete. Međutim za naše prilike, za prilike u Republici Hrvatskoj svakako da će jedna kombinacija jednog i drugoga, s jedne strane dakle našeg određenja, našeg uvjerenja i naše ljubavi prema vlastitoj djeci i rekao bih prema nama samima s jedne strane, a s druge strane ostvarivanje novih preduvjeta i uvjeta dovesti doista do postizanja ovih ciljeva zadanih u nacionalnoj populacijskoj politici koja je zapravo na određeni način i strateška nacionalna politika jer čemu uopće, ne znam ni ja ono sve što imamo i gradimo i što Hrvatska je, ako nema vlastitu djecu. Vraćam se na taj element ipak novaca, poznato je dakle da se ovim zakonom od iduće proračunske godine iz proračuna za ove naknade i za ove vrste potpora izdvaja, ja mislim gospodine državni tajniče, oko 2 milijarde i 18 milijuna kuna, što je mislim otprilike za nekih možda 400 milijuna kuna, 350, 400 milijuna kuna više nego što je to bilo do sada. Prema tome, evo utoliko potpora Vladi, potpora vama ovdje koji predstavljate Vladu i u svoje osobno ime zahvaljujem i svima onima koji su do sada govorili afirmativno o ovome zakonu, a osobito koji su govorili afirmativno o važnosti nacionalne populacijske politike kao jedne od instrumenata kojom se ostvaruje i ona u pravom smislu riječi nacionalna politika i nacionalna sigurnost. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Naime, javio sam se samo zato jer nisam znao kome replicirati. Da li kolegama lijevo ili desno od mene da se ne bi netko našao uvrijeđenima odlučio sam se javiti evo u ovoj pojedinačnoj raspravi. Osnovna teza za moju repliku bila je slijedeća. Mnogi su od kolega pokušali demografske probleme u Republici Hrvatskoj povezati sa lošom pronatalitetnom politikom. Ja se s time uopće ne mogu složiti. Ja ću glasati za ovaj zakon jer mislim da te nijanse koje mi mijenjamo danas u odnosu na ono što smo imali jučer ili prije 4 godine su potpuno beznačajne kada je u pitanju populacijska politika Republike Hrvatske. Kolegice i kolege, budimo realni, budimo korektni prema sebi i našim građanima. Pronatalitetna politika je samo jedan mali kotač, čak ne bih rekao ni najznačajniji obzirom na težinu naših demografskih problema. Ni najbolja pronatalitetna politika ne bi riješila, ponavljam naše probleme. To ne znači da ja nju podcjenjujem. Daleko od toga. Zato sam i rekao da ću je podržati i glasovati za nju. Međutim, kolegice i kolege. Moramo sve učiniti da nam mladi ljudi ne odlaze u svijet. To znači da moramo razvojnu politiku, obrazovnu politiku, gospodarsku politiku tako voditi da ti mladi ljudi imaju se gdje zaposliti, da to radno mjesto zadovolji njihove potrebe i da nam ne odlaze. Mi moramo voditi nadalje jednu mudru i migracijsku politiku. Evo, u zadnjih mjesec dana puno smo govorili o radnicima koji dolaze u Hrvatsku, o tome da ćemo povećati taj broj. Kolega Lesar je spomenuo maloprije jedan enorman broj, zastrašujuće veliki broj radnika koji će nam trebati. Međutim, postoji i tabu teme o kojima uopće ne govorimo kolegice i kolege. Mnoge zemlje koje nemaju demografske probleme, a da ih ne bi imali vodi još jednu politiku, to je planiranu i migracijsku politiku počev od najmlađih, od učenika koje jasno obrazuju besplatno sa ciljem da najbolje zadrže, da im ponude stipendije, da studiraju, da se žene i da ostaju činiti društvo tih zemalja. I mi moramo to početi. I mi moramo ozbiljno početi razmišljati da li nam je radnik od 50 godina korisniji no jedan mladi čovjek koji će se moći kroz školovanje asimilirati u naše društvo. Priznajem, teška tema, ali ju moramo otvoriti. Kad-tad ju moramo otvoriti. Smrtnost mladih, prometne nesreće, droga, koliko odnosi mladih života godišnje? Enorman broj. Suicid mladih ljudi, više je branitelja kolegice i kolege poginulo od vlastite ruke na žalost nego li od neprijatelja, što je ružno reći, ali je tako ili se ta brojka gotovo približava tom broju, znate? Jako veliki broj. Prema tome, dajmo, budimo iskreni prema sebi, recimo da su demografski problemi i populacijska politika nešto puno, puno više nego ono o čemu mi danas ovdje raspravljamo. Ja bih jako volio da budemo dovoljno hrabri da otvorimo niz ovih tema i da krenemo stvarno rješavati probleme našeg društva. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja apsolutno podupirem ovo što ste vi kolega Doriću kazali, ja mislim da je to vrlo važno što ste sve nabrojali i spomenuli, međutim replicirao bih vam samo u jednom segmentu, a to je kad ste govorili o broju poginulih za vrijeme rata, dakle naših branitelja. I tu se s vama slažem, dakle da je jedan čovjek nastradao na taj način puno je zabrinjavajuće, a ne toliki broj. Međutim, oni koji se ozbiljno bave epidemiologijom suicida, dakle s obzirom na ukupan broj ljudi koji su sudjelovali u ratu i ukupan broj stanovnika i kad na određeni način analiziraju to, to govorim na temelju razgovora kojeg samo vodio sa ljudima u Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo koji se bave tom problematikom, onda dakako ne umanjujem taj problem, ali ne može se izvesti zaključak, ne može se čak izvesti zaključak kako je među populacijom ljudi koji su bili branitelji neki veliki trend ili ja bih rekao čak porast suicida. Dakle, s obzirom na to da kad usporedim broj suicida od prije rata čak u Hrvatskoj, onda tijekom godina rata prema ovamo, dakle ustanovljeno je da je Bogu hvala taj broj suicida u opadanju. Dakle, u padu je, što je stvarno ubiti vrlo važno i mi to moramo znati i mi moramo imati jednu mjeru prema tome zapravo jer nitko ne može, moramo imati jedan stručan, jedan znanstven, da ne kažem znanstveni, znanstven pristup jer nitko ne može reći od tolikog broja ljudi koji su bili branitelji bili izvršili suicid ili ne bi i da nisu bili. Dakako da je rat i ratna trauma potakla ljude i na to. Međutim, evidentno je da porasta suicida u Hrvatskoj nema. Dapače, on pada što je na veliko zadovoljstvo. Ali dakako posve se s vama slažem to ni najmanje ne umanjuje apsolutnu brigu i apsolutni nadzor i okretanje toj problematici i učinjenja svega onoga što treba činiti prema osobito braniteljima da do toga uopće ne dolazi u buduće. Još jedan puta zaključujem. Apsolutno se slažem sa vama i da nacionalna populacijska politika nije samo ovo, nego je zapravo skup mnogo toga što nam je činiti kao organiziranoj državi. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Miljenko Dorić.
Mislio sam kolegi Bagariću odgovoriti na sasvim drugačiji način, ali kada je rekao da bi možda jedan dio tih ljudi digao ruku na sebe i da nisu bili branitelji mislim da nemam potrebe replicirati.
Završni osvrt državni tajnik gospodin Stjepan Adanić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo. Ja vam zahvaljujem na podršci koju ste izrazili ovog zakona i zahvaljujem vam na konstruktivnim diskusijama i prijedlozima koje ste dali, a u cilju poboljšanja reguliranja rodiljnih i roditeljskih potpora glede ovog zakona. Rješavanje ove materije, rješavanje ove problematike i provođenje nacionalne populacijske politike od bitnog je, zbilja je od bitnog a ja bih ovdje naglasio i presudnog interesa za daljnji opstanak Republike Hrvatske. Ova Vlada je u tom cilju krenula vrlo pozitivno i povećala je rodiljne naknade, povećala je dječji doplatak, uvela je pronatalitetni dodatak za treće i četvrto dijete, uvela je opremu za novorođeno dijete, a isto tako i kao što vidite ovim zakonom angažirala je velika i značajna materijalna sredstva i to sredstva preko 2 milijarde kuna za provođenje ovog zakona u slijedećoj godini. Mi ćemo i nadalje voditi odgovornu i aktivnu pronatalitetnu politiku, a u cilju interesa za Republiku Hrvatsku. Ja vam još jedanput zahvaljujem na vašim konstruktivnim i vrijednim diskusijama. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,00 sati sa raspravom o rebalansu proračuna.
Konačni prijedlog zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 85. Rasprava je zaključena. Pregled amandmana podijeljen vam je na klupe. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanima. Gospodin Stjepan Adanić, državni tajnik. Izvolite. Imamo prvi amandman zastupnice Ingrid Antičević-Marinović.
Prvi amandman Vlada ne prihvaća iz razloga što se odredbama članka 1. polazi od toga da je predmet ovog zakona pravo na vremenske novčane potpore za propisani slučaj. Propisivanje vremenskih prava roditeljima se omogućuje ostvarivanje njihove dužnosti u odnosu na dijete, a propisivanjem novčanih prava, socijalna sigurnost za vrijeme ostvarivanja prava i dužnosti roditelja za vrijeme brige o novorođenom djetetu. Prava i dužnosti roditelja vezano za skrb o djetetu uređena su obiteljskim zakonodavstvom te iz navedenog razloga predložena izmjena i dopuna nije prihvatljiva.
Hvala. Gospođa Antičević-Marinović. Izvolite.
Niti je točno niti je prihvatljivo to što ste rekli. Nije točno prije svega jer u izričitoj odredbi koja govori o obveznom porodnom dopustu za majke, dakle proizlazi da se radi u ovom zakonu i o obvezama. Dakle, to ste sami napisali u zakonu, a sad govorite da se ne radi o obvezama. To je jedna stvar. Druga stvar, kad god se radi o djeci, u bilo kojem zakonu, ne samo u obiteljskom, nego i u ovom, sva prava koja pripadaju roditeljima nisu prava radi roditelja zato što su rodili dijete, nego zato što su stvorili novu osobu i ta prava su ujedno i dužnosti prema to, da se savjesno koriste tim pravima. To nije samo prava, hoće li se roditelji koristiti njime ili ne jer ono potpada pod skrb, odnosno nadgledanje i opservacije u centar za socijalnu skrb ukoliko se savjesno ne koristi i namjerno se ne koristi svojim pravima, a koja su u korist djeteta. Zato su sva ta prava ujedno i dužnosti jer trebate gledati koji je uopće smisao tog zakona. Pa nije smisao zakona da se mi hvalimo kako roditeljima nešto pripomažu, nego upravo zbog toga, ta prava su istipulirana u odnosu prema novoj osobi. Dijete treba shvatiti kao osobu. I ako tako polazimo, a to su nam i europske konvencije, to dobro znate, dakle ako dijete shvatimo kao osobu koja ima prava prije svega, onda mi je sasvim nelogično da ne prihvaćate ovaj moj amandman jer u obiteljskim odnosima zadnja, odnosno novela koja je upravo sagledavala i dijete kao osobu stipulirala je upravo tu dužnost i posebno afirmirala dužnost roditelja da se koriste tim pravima koje im zakon daje. Molim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. Drugi, zastupnice Milanke Opačić. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća, znači Vlada ne prihvaća amandman. Osnovni smisao ove opće odredbe izjednačavanja prava i dužnosti roditelja u odgoju i podizanju djece kao i drugih osoba koje sukladno zakonu brinu o djetetu u svim okolnostima kada to nije u mogućnosti zakonski obveznik. Upotreba pojma skrbnik nije prihvatljiva iz razloga što pojam skrbnik u smislu kako je predloženo, već je sadržano u stipulaciji ili njima izjednačene osobe.
Hvala. Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Ovim amandmanom sam samo htjela malo bolje pojasniti ovu odredbu zakona, dakle da se ova prava odnose i na one koji imaju dijete povjereno na čuvanje ili odgoj. Naime, u svim zakonima koji su napisani tako da nisu do kraja neke odredbe dorečene, u praksi onda imamo da ljudi ne mogu ostvariti svoja prava. Slično ste imali i kod slučaja dakle žene koje su koristile porodni dopust pa nisu mogle ostvariti pravo na zdravstveno osiguranje zbog toga što su neke stvari bile loše ili po nama nekako nedorečene u zakonu. Prema tome, evo smatram da je ova odredba amandmana, odnosno članka 5. puno bolja, puno jasnija nego vaša i tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Treći Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga. Četvrti zastupnice Milanke Opačić. Izvolite.
Četvrti amandman Vlada ne prihvaća, jer se člankom 7. stavkom 4. propisano da korisnik prema odredbama ovog zakona i pod uvjetima iz ovog zakona i osoba koje na temelju rješenja nadležnog tijela dijete povjereno na čuvanje i odgoj. U tom smislu prijedlog za dopunu članka 6. već je značajno i sadržano ugrađen u prijedlog zakona.
Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite. Ovaj je amandman povućen. Peti također zastupnice gospođe Milanke Opačić. Izvolite.
Ovaj amandman Vlada ne prihvaća iz razloga što je dopust radi njege djeteta sa težim smetnjama u razvoju je pravo koje se ostvaruje u okviru radnog zakonodavstva te izlazi iz ovog područja kod svih socijalno radnih skupina koje nisu radno aktivne. To je obrazloženje stavka 2. Obrazloženje stavka 6. je da se prijedlogom za dopunu članka 9., znači taj stavak 6. nije prihvatljiv iz razloga što se propisana prava osobe samo na prava zaposlenih i … [[Ne razumije se.]] roditelja te ne postoji mogućnost da se navedeno pravo ostvari po osnovu nekog drugog prava radnog položaja, radno pravnog položaja.
Hvala. Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Pa naime u ovom zakonu koji ste vi predložili se ustvari na jedan cjeloviti način u jednom zakonu uređuju prava po osnovi dakle roditeljstva i mislim da nema nikakvog razloga onda da još neka prava ovo što ste vi rekli, ostanu isključivo regulirana nekim drugim zakonom jer ste mnoga prava koja ste ovdje stavili ste isto tako prenijeli iz postojećih zakona, jer je ova materija bila u tri ili četiri zakona regulirana. Pa mislim da bi bilo korektno u ovom članku uvrstiti i one roditelje koji imaju djecu sa teškoćama u razvoju budući da je ta kategorija roditelja ustvari u ovom zakonu na neki način ostala izvan zakona, a ostala po meni onda izvan dosega određenih prava koja ovaj zakon daje roditelja po osnovi dakle roditeljstva i tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Šesti amandman zastupnice Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Vlada ne prihvaća iz razloga što je predložena izmjena i dopuna stavka 1. članka 12. Zakona o praksi bi značilo ukidanje prava na rodiljni dopust namijenjen zaštiti materinstva i njegovo preoblikovanje u roditeljski dopust.
Hvala. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Vidite, istina je da žena još uvijek samo može roditi, ali tko kaže da i muškarac ne može mijenjati pelene. Vi kažete dalje da rodiljni dopust, roditeljski dopust će koristiti roditelji po dogovoru da je to alternativa, da je to izbor. Znači muškarčev je izbor, a ženina sudbina. Pitanje djece, odgoja djece je zajednička briga od početka pa do punoljetnosti, ali nakon punoljetnosti ako su djeca bolesna i nesposobna da se brine. To je zajednička briga roditelja koji su zajedno učestvovali u stvaranju novog života i tako se ponašaju sve napredne zemlje. I jedino na takav način imati ćemo zdrave obitelji. Vidite u Norveškoj jednako i u drugim zemljama skandinavskim, a i zapadne Europe, i muškarci i žene i ministri idu na porodiljni dopust, a ovdje ste vi stipulirali ženi, za ženu da mora ići na obvezni porodni dopust. Jel' to vrijedi za sve žene? Jel' to vrijedi za ministrice? Napravili ste razliku i među ženama, a ne samo pravite razliku, neprirodnu razliku između muškaraca i žena. Jer muškarci i žene jednako su sposobni, a i dužni brinuti se o zajedničkoj djeci. Molim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Sedmi amandman gospođe zastupnice Milanke Opačić. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Tu imamo stavak 2., stavak 4. i stavak 6. Stavkom 2. predmetnog zakona propisan je početak korištenja obveznog rodiljnog dopusta, ali općenito rodiljnog dopusta kao razdoblje vezano za zaštitu trudnice i majčinstva. Ova odredba preuzeta je iz Zakona o radu i tijekom primjene nije bilo naznaka o njenoj upitnosti. Obzirom da se kao takva pokazala pouzdana i prepoznatljiva u zaštiti trudnica i rodilja smatramo da nije potrebno intervenirati u istu. Za stavak 4. propisuje se razdoblje kada trudnica može i pod kojim uvjetima započeti koristiti rodiljni dopust prije rođenja djeteta. Ovo razdoblje smatra se obveznim rodiljnim dopustom u smislu stavka 2. istog članka te je ono kao i u sada važećim odredbama preventivno razdoblje namijenjeno u zaštiti trudnice, a prema ocjeni izabranog doktora ginekologa. Obrazloženje uz stavak 6. istog članka, ovim stavkom propisuje se trajanje rodiljnog dopusta iz stavka 1. za slučaj preranog rođenja djeteta. Ova odredba preuzeta je iz Zakona o radu i kao takva u praksi se nije pokazala spornom.
Hvala. Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Pa ovim amandmanom i intervencijom u ova tri stavka se ustvari prvenstveno dakle želi malo jasnije urediti ovo područje. Dakle nešto se preciznije definira pojam prerano rođenog djeteta. I u stavku 4. naime do sada vi ste rekli postojalo je pravo žene da 45 dana prije poroda dakle uzme korištenje rodiljnog dopusta, sada ste to ograničili na neki način mišljenjem ginekologa. Evo ja mislim da bi to pravo trebalo ostati, to je neka vrsta stečenog prava i mislim da bi trebalo ostati kao pravo majke da sama odluči da li će tih 45 dana prije poroda koristiti. Tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 8, iste zastupnice. 8. amandman gospođe Opačić.
Vlada također ne prihvaća. Predloženom izmjenom članka 14. stavka 1. dovodi se u pitanje jednakost postupanja kao i sloboda i mogućnost govora roditelja u opsegu i načinu korištenja propisanog prava. Pravo na roditeljski dopust podjednako je pravo oba roditelja, a za slučaj da se njegov opseg određuje u trajanju od 8 do 32 mjeseca kako je predloženo, ovim amandmanom se ne može istom odredbom taj opseg uvjetovati u maksimalnom trajanju od 6 ili 30 mjeseci od strane jednog roditelja.
Hvala. Gospođo Opačić izvolite.
Pa ovim amandmanom bi se ustvari postiglo da podjednako imaju ne samo pravo nego i obvezu koristiti roditeljski dopust i majka i otac i mislim da bi se prihvaćanjem ovog amandmana ustvari ovaj dio zakona uskladio i sa direktivama Vijeća Europe, dakle o svojevrsnoj rezervaciji roditeljskog dopusta. Prema tome, tražim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 9. amandman gospođe zastupnice Milanke Opačić također.
Amandman se ne prihvaća. … [[Govornik se ne razumije.]] stjecanja prava na rodiljni dopust pa tako i na dopust u slučaju smrti djeteta prema zakonu je propisano po obveznom zdravstvenom osiguranju i … [[Govornik se ne razumije.]] ovlašten je liječnik primarne zdravstvene zaštite.
Hvala. Gospođo Opačić izvolite.
Ovim amandmanom sam predložila da ima pravo dakle na korištenje roditeljskog dopusta svaka majka dakle još tri mjeseca nakon toga što je rodila ili dakle mrtvo dijete ili nakon što je nastupila smrt djeteta i mislim da po svim dakle i zdravstvenim kriterijima je potrebno određeni period kako bi se majka oporavila od gubitka vlastitog djeteta. I mislim da bi ovaj period trebao ostati zapisan u zakonu. Tražim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 10. amandman iste zastupnice gospođe Milanke Opačić. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Riječ je o dopuni članka 18. stavka 1. na kraju rečenice s riječima "ili korisnika iz članka 7. stavka 4. ovog članka", a ne uzimaju cijelog stavka. Predmet ove odredbe je prijenos prava s jednog na drugog roditelja, a ne prijelaz prava na korisnika iz članka 7. stavka 4. ovoga zakona. Prijenos prava korištenja roditeljskog dopusta na korisnika iz članka 7. stavka 4. ovog zakona pravno je nemoguć na način kako se predlaže amandmanom, budući da je ovdje riječ o okolnostima slučaj smrti jednog od roditelja, a ne oba roditelja.
Hvala. Gospođa Opačić povlači ovaj amandman. On je povučen. 11. amandman gospođe zastupnice također Milanke Opačić. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća iz razloga što predloženim amandmanom nomotehnički se ne može uvest članak 23. stavak 1. prijedloga zakona, budući da je riječ o izuzecima od pravila. Isto tako, ovaj prijedlog je dvojben iz razloga što se kao razlog za njegovo usvajanje navode socijalne okolnosti koje se odnose na jednoroditeljske obitelji.
hvala. Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Ovdje u ovom amandmanu riječ je o obiteljima dakle koje imaju troje ili više djece sa težim smetnjama u razvoju i mislim da bi dakle ti roditelji trebali imati pravo na dakle oba roditelja na korištenje roditeljskog dopusta. Naime, vrlo je mali na svu sreću, vrlo mali broj naših obitelji koje imaju troje ili više djece sa višestrukim oštećenjima ili sa dakle težim smetnjama u razvoju. Briga o toj djeci je naprosto nešto što iziskuje 24-satnu brigu i mislim da jedan roditelj koji će se brinuti o troje i više takve djece naprosto ne može se sam brinuti. I zbog toga mislim da bi tim obiteljima što ne bi bio veliki udar na proračun, jer kažem na svu sreću mali broj, ali mislim da i te roditelje treba obuhvatiti ovim zakonom i dopustiti im da u tom slučaju onda oba roditelja mogu koristiti pravo na roditeljski dopust. Tražim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 12, gospođe zastupnice Milanke Opačić. Izvolite.
Vlada amandman ne prihvaća. Ovim amandmanom povlači se znak jednakosti između dopusta radi njege djeteta s težim smetnjama u razvoju i roditeljske poštede od rada, skrb i njega djeteta s težim smetnjama u razvoju. Ovo pravo zaposlenih i samozaposlenih roditelja u stvari je u okviru radnog zakonodavstva te preuzetih obveza o jednakom pravu zaposlenih i samozaposlenih roditelja prema odgovarajućim odredbama Europske unije, a u svrhu usklađenosti obiteljskog i poslovnog života.
Hvala. Gospođa zastupnica povlači ovaj amandman. 13. amandman gospođe zastupnice Tatjane Šimac-Bonačić. Izvolite.
Amandman Vlada ne prihvaća, jer prijedlog samo u jednom dijelu mijenja postojeće odredbe iz članka 28. zakona. Predlagateljica polazi od teze da je potrebno izjednačiti prava nezaposlenih majki, majki koje stvaraju drugi dohodak i poljoprivrednice izvan sustava PDV-a, s pravom zaposlenih i samozaposlenih majki na obvezni rodiljni dopust. Ovaj prijedlog gubi iz vida da postoji suštinska razlika između radno-pravnog položaja trudnica i rodilja koje su u položaju aktivnog zaposlenja i trudnica i rodilja koje nemaju taj radno-pravni položaj.
Hvala. Izvolite gospođa Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo. Gospodine državni tajniče ja sam zapravo mislila obzirom da su majke u tom periodu u jednom najosjetljivijem periodu svoga života, prije poroda odnosno poslije poroda. I upravo zbog toga jednako i zaposlene i samozaposlene i one majke iz članka 27. stavka 1. zapravo trebaju poštedu i to od rada 28 dana prije očekivanog poroda. Naime i one mogu imati problema u trudnoći i one mogu roditi dijete prerano. Prema tome, prihvaćanje ovog amandmana kako sam navela stvorilo bi u majkama jedan osjećaj dostojanstva i sigurnosti. Inače ostaju i dalje razlike koje su bitne i umjesto da uživaju u iščekivanju poroda odnosno djeteta one će sigurno, većina njih tražiti da budu legalno u kategoriji zaposlenih, odnosno tražit će obitelj po susjedstvu koja će ih moći prijaviti kao kućne pomoćnice. Hvala lijepo. Tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 14. amandman zastupnice gospođe Milanke Opačić. Izvolite.
Ovaj amandman Vlada ne prihvaća iz istih razloga kao što sam rekao maloprije za prethodni amandman.
Hvala. Gospođa Opačić. Izvolite.
Ovim amandmanom predlažem da se dakle roditeljska pošteda od rada može imati i za roditelje koji imaju djecu sa teškoćama u razvoju. Tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 15. Odbor za zakonodavstvo, amandman.
Vlada prihvaća amandman.
16. amandman, gospođe zastupnice Milanke Opačić. Izvolite.
Vlada ne prihvaća amandman iz razloga što je utvrđeni rok za novčane isplate predmet, znači utvrđivanje rokova za novčane isplate, predmet su ugovornih obveza dviju ili više stranaka i propisa o obveznim odnosima.
Hvala. Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Pa ja mislim ako nam je stalo do toga da doista provodimo natalitetnu politiku da doista pomažemo našim obiteljima i roditeljima, onda mislim da bi bilo dobro u ovom zakonu bez obzira na ove druge zakone napisati, da se ova sredstva, dakle naknada plaće koja se isplaćuje na teret sredstava državnog proračuna isplati najkasnije do dvadesetog u mjesecu, dakle za prethodni mjesec. Gledajte, našim građanima stignu njihove obveze uredno je datum do kada trebate platiti sve režije, ukoliko ne platite do tog datuma dobit ćete kamate, dakle dobit ćete neku vrstu kazne u financijskom obliku od strane države. A moje pitanje je, što je sa našim građanima, dakle što je sa našim roditeljima koji ne dobiju svoju naknadu do dvadesetog u mjesecu? Moraju platiti režije, država nikada ne plati naravno kamatu na svoje obveze koje ne izvršava do određenog datuma u mjesecu. Prema tome, mislim da bi bilo važno da se napokon počnu zakonima i ovakve stvari zapisivati, jer ako građani imaju obveze, pa onda bi i država trebala imati neke obveze prema njima. Tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 17. Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga. 18. gospođe zastupnice Milanke Opačić.
Vlada ne prihvaća. Jer je odredbom članka 36. stavka 1. potrebno je vezati uz odredbu članka 3. istog članka. Naime, po iskorištavanju posvojiteljskog dopusta, posvojitelj sada kao roditelj i nikako drugačije ima pravo na roditeljski dopust.
Hvala. Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Ovdje se radi na roditeljski dopust, dakle djece koja se usvajaju u dobi iznad 8 godina. Naime, riječ je o tome da ta djeca doista u posvojiteljskog obitelji prvo odlaze u vrlo rijetkim slučajevima. Drugo radi se o djeci kojima treba puno veća prilagodba u novoj obitelji, nego što je to djeci koja budu posvojena sa šest mjeseci i možda sa dvije godine života. Ta djeca imaju iza sebe brojne traume, od onoga što su prošli u svojoj obitelji i često puta od zlostavljanja, od zanemarivanja, nažalost imaju i svojevrsne traume, da tako kažem i zbog života u instituciji koji je bio jedini izbor do osme godine života. Prema tome, toj djeci sasvim sigurno treba puno jača prilagodba. Svatko od vas tko je imao dijete i kada je išao u prvi razred osnovne škole, onda smo nastojali možda prvi tjedan ili dva biti uz njih, voditi ih u školu, biti prisutni. Pitanje je kako to pravo mogu dakle ostvariti oni roditelji koji će posvojiti dijete sa osam godina? Ukoliko dakle mi ne osiguramo neko pravo u smislu roditeljskog dopusta za tu djecu. Dakle, mislim da se sa tom djecom puno više onda trebaju roditelji baviti, a ne mogu ukoliko im mi kao država ne osiguramo pravo na roditeljski dopust, dakle za posvojenje djece starije od osam godina, trošak za državu ponovo neće biti veliki, zbog toga što na žalost takvih posvojenja je izuzetno malo. Tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 19. amandman Odbora za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio prijedloga. 20. amandman, gospođa zastupnice Milanke Opačić.
Vlada ne prihvaća. Iz razloga što je to vezano za dopunu stavka 1. propisivanje roka za isplatu novčane pomoći nije potrebno, budući da jednokratna novčana pomoć nije predmet ugovornog prava ili prava osiguranja. Vezano za izmjenu stavka 2., tu ste stavka dali. Na način kako je obrazložen prijedlog za isplatu jednokratne novčane pomoći za novorođeno dijete, nužno je propisivanje novog prava. Naime, jednokratna novčana potpora za novorođeno dijete isplaćuje se za posvojeno dijete do treće godine života, dijete samo za slučaj ako ovo pravo nije prethodno konzumirano.
Hvala. Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Mislim da bi napokon trebalo u potpunosti izjednačiti dakle, i roditelje, a prvenstveno djecu. Ona koja su rođena u svojoj i odrastaju dakle u svojoj biološkoj obitelji i onima koja su posvojena. Dakle, smatram da su prava te djece moraju biti ista. Ali s druge strane i da roditelji i jedne i druge djece imaju iste potrebe. Dakle, kako pravo na nekakvu novčanu naknadu imaju roditelji za svoje rođeno dijete, tako bi trebali imati pravo i oni koji su posvojili dijete. To dijete ima neke potrebe i ti roditelji imaju isto tako neke financijske izdatke i država bi u tom dijelu trebala pomoći. Prema tome, tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 21. amandman gospođe zastupnice Milanke Opačić. Izvolite.
Amandman se ne prihvaća. Obrazloženje za podnošenje ovog amandmana predlagatelj se poziva na obrazloženje iz članka 7. prijedloga zakona kojim se obrazlaže postojeća stipulacija članka 45. prijedloga zakona. Kako je skrbnik prema članku 7. stavku 4. ovog zakona i pod uvjetom iz novog zakona, smatra se osoba koja na temelju rješenja nadležnog tijela dijete povjereno na čuvanje i odgoj. Obzirom da se ovim amandmanom ne mijenja sadržaj norme, niti se utječe na opseg i način ostvarivanja prava, isti nije prihvatljiv.
Gospođa zastupnica Milanka Opaćić. Izvolite.
Ovaj amandman dakle isto tako pokušava dodatno dakle pojasniti ovaj zakon, a prvenstveno dakle u smislu prava djeteta kada je dakle odlukom određene institucije prvenstveno Centra za socijalnu skrb, povjereno na čuvanje i odgoj. Dakle, kako bi ovaj zakon bio u potpunosti bio konzistentan i svi imali ista prava, ovdje se prvenstveno radi o pravu djeteta tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 22. amandman gospođe zastupnice Milanke Opačić.
Amandman Vlada ne prihvaća. Propisivanje postupka ostvarivanje pravo na roditeljski dopust prema direktivi okvirnog sporazuma o roditeljskom dopustu obvezno se usklađuje, uređuje u nacionalno zakonodavstvo, a sastavni je dio kolektivnih ugovora i ugovora o radu.
Hvala. Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
I ovo je jedna od odredbi za koju je upitno kako će se dakle provoditi kada su u pitanju naši poslodavci. Vi dobro znate da mi često puta ovdje donesemo sa najboljom namjerom neki zakon, neke zaštitne mehanizme, međutim onda se u praksi događa to da se poslodavci od to sve oglušuju. Dakle, već sada postoje određene odredbe u zakonima koje štite i dakle trudnice i majke s malom djecom. Međutim, svjedoci smo da se od svega toga ništa ne primjenjuje. Prema tome, mislim da bi ovaj amandman i ovakvo rekla bih malo bolje preciziranje ove odredbe doprinijelo tome da se ovaj zakon doista i provodi u praksi sutra kada ga izglasamo. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 23, amandman gospođe zastupnice Milanke Opačić.
Vlada ne prihvaća amandman. Riječ je o općem pravu koje se ostvaruje na temelju pisanog podneska a prema službenim i pohranjenim podacima u evidenciji zavoda. Donošenje rješenja bit će nužno samo u slučaju odbijanja zahtjeva na koje stranka može izjaviti žalbu ili u krajnjem slučaju pokrenuti upravni spor.
Hvala. Gospođa zastupnica Milanka Opačić, povučen je amandman ovaj. 24, amandman gospođe zastupnice Milanke Opačić.
Vlada ne prihvaća obzirom da ovaj zakon ne opisuje sadržaj … [[Govornik se ne razumije.]] prema kojemu postavlja se pitanje svrhovitosti predloženog amandmana. U predloženom obliku amandman je deklarativan te iz navedenog razloga nema nikakve potrebe za njegovim usvajanjem.
Hvala. Gospođa zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Pa ja ću i dalje inzistirati na tome da ukoliko građani plaćaju kamate za neplaćanje svojih i neizvršavanje svojih obveza da isto tako to čini i država. Ne možemo biti jednaki u svojim odnosno ne možemo biti, neki imaju obveze, neki imaju samo prava. Mislim da u ovom slučaju doista bi bilo dobro staviti, ali nažalost kako niste prihvatili onaj prethodni amandman onda teško da možete i ovaj prihvatiti. Dakle, ja sam samo ovim amandmanom htjela reći da on zavod koji je dužan korisniku isplatiti određenu naknadu i nije to učinio dakle u onom roku 20. u mjesecu je dužan onda građanima isplatiti određenu kamatu. Prema tome, tražim glasanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. I sad, državni tajniče imamo devet amandmana od 25. do 33. zaključka Odbora za zakonodavstvo. Imate li nešto reći?
Da, Vlada prihvaća sve amandmane.
Sve amandmane, dakle od 25 do 33 Odbora za zakonodavstvo su prihvaćeni i postaju sastavni dio prijedloga. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o rodiljnim i roditeljskim potporama. Molim, uključimo se. Glasujmo. Rezultat? Zakon je prihvaćen sa 101 glasom za, 4 suzdržana i ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dame i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom i prelazimo na točku dnevnog reda - Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2008. godinu Pozdravljam predsjednika Vlade Republike Hrvatske doktora Ivu Sanadera i sve nazočne članove Vlade. Predlagatelj izmjena i dopuna državnog proračuna sa pratećim dokumentima je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za pomorstvo, promet i veze, Odbor za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader dodatno će obrazložiti prijedlog. Izvolite predsjedniče Vlade.