Gospođe i gospodo, nastavljamo sjednicu raspravom o - Godišnje izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo (HAMAG) za 2004. godinu. Predstavnik predlagatelja, Tomislav Kovačević, predsjednik Uprave. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene dame i gospodo. Godišnje izvješće HAMAG-a za 2004. godinu s formalne strane gledano korektno je napravljeno. Međutim, podaci koji se daju iščitati iznutra ukazuju na jednu ogromnu pasivnost u radu. Naime, radi se o svega 10 izdanih garancija u cijeloj godini u iznosu nešto većem od 3 milijuna kuna. Brojni su razlozi za ovako loše poslovanje. Ja bih rekao ono što me zateklo i što sam dao iščitati iz dokumenata koji su mi bili dostupni da je to zapravo nastavak jednog pasivnog trenda poslovanja Agencije, obzirom da je i godinu ranije izdano svega 9 garancija. Naime, poznato je da je Hrvatska agencija za malo gospodarstvo pravni slijednik Hrvatske garancijske agencije koja je ugašena 2002. godine. Naime, u ožujku 2002. godine donesen je Zakon o poticanju razvoja malog i srednjeg gospodarstva čime je osnovan HAMAG. Dakle, u to vrijeme je Garancijska agencija ugašena, a nova nažalost nije uspješno i u roku registrirana. I sad, što se dogodilo? U tom periodu transformacije dogodio se ogroman zastoj. Naime, nije formirana nova uprava, nije formiran novi upravni odbor i jednostavno došlo je do zastoja u radu. Nove garancije nisu se mogle izdavati, došlo je čak do zastoja u isplaćivanju aktiviranih starih garancija, što je izazvalo jedan ogroman revolt kod banaka. Također poduzetnici nisu mogli imati koristi od te agencije koja je upravo osnovana za poticanje samog poduzetništva. Kratko rečeno, nastala je jedna velika konfuzija i jedan veliki zastoj u radu, što se reflektiralo i na 2004. godinu. I 2004. godine upravni odbor donosi novih 5 programa koji su bili prilagođeni poduzetnicima, bili su usklađeniji sa tržišnim potrebama, dakle, postali su atraktivniji. Formirana je privremena uprava koja je odradila one nekakve prve početne korake. Donesen je program o razvoju konzultanata za malo gospodarstvo. Agencija je preseljena s jedne lokacije na drugu. Novi prostor je uređen i napravljena je osnova za daljnji uspješniji rad Agencije. I što se tiče rada Agencije u 2004. godini osim ovoga što sam na početku napomenuo, pasivnosti i izdavanja tek 10 garancija, ja bih još rekao da je račun prihoda i izdataka u 2004. godini iskazao pozitivan financijski rezultat. Također bilanca 31. prosinca 2004. pokazala je povećanje vrijednosti imovine Agencije u odnosu na 2003. godinu. Obveze Agencije, potencijalne obveze Agencije krajem godine su iznosile 186 milijuna kuna. Evo to, ja bih, ne bi dužio. Ja bih zapravo ukratko ovako, ukratko sam pokušao vam dočarati zbog čega je Agencija u 2004. godini izdala tako malo garancija. Danas je nešto drugo, mi smo, to možete vidjeti u našem kraćem izvješću. Mi smo u 2005. godini izdali 86 garancija u vrijednosti od gotovo 60 milijuna kuna. Dakle, dogodio se pozitivan pomak, a to je omogućilo plasiranje preko 100 milijuna kuna u hrvatsko gospodarstvo. Hvala lijepa.
Hvala. Izvjestitelji Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu? Predsjednik, poštovani zastupnik Dragutin Pukleš. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici Agencije, poštovani zastupnici. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskoga sabora na 39. sjednici održanoj 31. siječnja 2006. godine razmotrio je Godišnje izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo HAMAG za 2004. godinu, koje je predsjedniku Hrvatskog sabora sukladno odredbi članka 15. Zakona o poticanju razvoja malog gospodarstva i člankom 21. stavkom 2. Statuta Hrvatske agencije za malo gospodarstvo podnijela Hrvatska agencije za malo gospodarstvo aktom od 24. studenog 2005. godine. Odbor je u smislu članka 67. Poslovnika Hrvatskoga sabora o navedenom Izvješću raspravljao u svojstvu matičnog radnog tijela. Uvodno izlaganje podnio je predstavnik predlagatelja. U raspravi Odbor je raspolagao mišljenjem Vlade Republike Hrvatske. Rasprava o ovom Izvješću počela je primjedbom o nepostojanju izvješća upravnog odbora, o tome koliko je sjednica održano, te je ta točka dnevnog reda, te koje točke je na odboru trebalo raspraviti. U daljnjem tijeku rasprave predstavnik ministarstva i predsjednik uprave HAMAG-a istaknuli su da u proteklom periodu HAMAAG bilježi loše rezultate zbog nepostojanja projekata koji su bili preduvjet za njegov učinkoviti rad. Također su istaknuli da tripartitni ugovor HAMAG-a, poslovne banke županije, nije zadovoljavajuće operacionaliziran u praksi zbog zahtjeva banaka da se kao jamstvo uključe i nekretnine tražitelja kredita. Uočavajući navedene probleme u Državnom proračunu za 2006. godinu odobreno je 6 milijuna kuna za regionalne i … [[Govornik se ne razumije.]] programe koji bi se trebali brzo realizirati, a time da bi navedene programe sufinancirale županije. Osmišljen je i novi projekt, lokalni projekti razvoja za koji iznos jamstva treba biti svega 30% veći od iznosa odobrenog kredita. U daljnjem tijeku rasprave istaknuto je da je u najmanju ruku neposlovno da tvrtka koja započinje s radom bude prvih mjeseci u plusu, što je bio jedan od bankarskih uvjeta za dobivanje kredita. Polazeći od činjenice da je HAMAG državna agencija neshvatljivo je da neke poslovne banke nisu htjele prihvatiti njezino jamstvo. Postavljano je pitanje namjerava li HAMAG uvesti poticaje transfera novih tehnologija poduzetnicima na što je dobiven potvrdan odgovor i to u vidu projekta nove tehnologije. U raspravi je prihvaćen prijedlog po kojem se upravni odbor HAMAG-a obavezuje svim članovima ovoga Odbora i to prije ove rasprave o ovoj točki dnevnog reda na saborskoj sjednici dostaviti izvješće o svome radu. Mogu reći da je to i učinjeno. Većina članova odbora složila se sa gore navedenim mišljenjem Vlade Republike Hrvatske kao i odgovorima predstavnika ministarstva te je slijedom navedenoga odbor sa 5 glasova za i 4 glasa suzdržana odlučio Hrvatskome saboru predložiti sljedeću odluku potvrđuje se godišnje izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo HAMAG za 2004. godinu. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Velimir Pleša. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Uprave, gospođe i gospodo zastupnici. Odmah na početku dozvolite mi kazati kako će klub Hrvatske demokratske zajednice prihvatiti ovo Izvješće HAMAG-a za 2004. godinu. Samo za podsjećanje riječ je o pravnoj sljednici kad govorimo o HAMAG-u, Hrvatske garancijske agencije osnovanoj temeljem Zakona o poticanju razvoja malog gospodarstva iz 2002. godine radi poticanja razvoja toga sektora. No, ovo Izvješće za 2004. godinu pokazuje nam i neke stvari na koje mi kao zastupnici HDZ-a imamo i određene zamjerke za to izvještajno razdoblje. Budući da smatramo kako ta Agencija ima puno širi djelokrug, odnosno da bi trebalo poticati i osnivanje subjekata malog gospodarstva, ulagati u taj sektor, inicirati poboljšanje uvjeta poslovanja itd., a ne se isključivo baviti izdavanjem garancija što je prema nama nikako nije njezina i ne smije biti njezina ključna uloga, a vidjeli smo da je i 2003. i 2004. upravo na tom tragu se to odvijalo cijela aktivnost HAMAG-a, ali rezultati koji su se postizali baš i nisu bili za nekakvu pohvalu budući da je 2003. bilo izdano 9 garancija, 2004. jedna više čak znači 10. Iako je kod HAMAG-a i po onim programima koji se ovdje mogu iščitati iz same biti postojanja HAMAG-a vidljivo kako je riječ o najboljem instrumentu osiguranja kredita koje mali poduzetnik može zamisliti. Dakle, riječ je o tome da HAMAG daje recimo početnicima jamstvo isključivo na osnovi kvalitetnog poslovnog plana i to u visini 80% glavnice kredita do 1 i pol milijuna kuna, pa novom poduzetniku preostaje samo manji dio osiguranja kredita vlastitim jamstvima, broj izdanih garancija, ali i potpora koje su se davale iz HAMAG-a i putem HAMAG-a je vrlo mali i gotovo zanemariv u odnosu na znatan interes među poduzetnicima. Putem različitih drugih programa Agencije poduzetnici mogu također dobivati garancije od 40 do 70% od glavnice koja može iznositi i do 5 milijuna kuna, no niti to iako svatko želi izbjeći hipoteku nije bilo dovoljno iskorišteno i to nam pokazuje jednu drugu stvar na koju moramo obratiti pozornost i naročito na koju HAMAG bi trebao obratiti pozornost, a to je da se takav premali broj zahtjeva koji bi se mogli ovdje postavljati je pitanje koje se pojavljuje samo isključivo zbog toga jer banke nemaju povjerenja, poslovne banke nemaju povjerenja u garanciju koja se zove garancija HAMAG-a već traži isključivo nekakve garancije tipa hipoteke, jamstva druge vrste i to je ono gdje mislim da je ključna uloga HAMAG-a u sljedećim godinama od ove, a vidimo prema nekim rezultatima iz 2005. godine da se upravo u tom smjeru i krenulo, da se zapravo na određeni način ide u dogovore i prezentaciju kako bankama, razgovore sa bankama, ali isto tako i u dogovore i razgovore sa jedinicama lokalne samouprave kako bi i one bile što zainteresiranije za prihvaćanje ovakvih garancija i potpora koje bi se iz HAMAG-a davale. Također smatramo da Agencija bi trebala po nama davati možda potpore samo rizičnim skupinama poduzetnika koji samo teško mogu doći do svježeg kapitala, kao npr. mladi poduzetnici, inovatori itd., dok bi ostalo trebalo regulirati tržište. Ovo Izvješće za 2004. godinu jednostavno prihvatit ćemo, primit ćemo ga k znanju, ali prije svega zbog toga jer znajući već za neke određene rezultate iz 2005. godine mislimo da je to onaj dio posla za koji HAMAG bi trebao i postojati i zbog kojeg on zapravo je osnovan, jer kad vidimo da je za razliku od ove 2004. o kojoj sad razgovaramo i za koje izvještajno razdoblje se odnosi ovo Izvješće, 2005. je HAMAG izdao već više od 80 garancija za poduzetničke kredite kod poslovnih banaka u vrijednosti od preko 100 milijuna kuna i ti iznosi kredita su porasli, a garantni iznosi su smanjeni. U prethodnim godinama jamstvima se pokrivalo prosječno i do 80% kredita, dok je 2005. godine prosjek negdje ispod 60%. Također je vidljivo iz ostalih pokazatelja što se tiče malog gospodarstva da su poduzetnici jako zainteresirani za potpore bilo kakve vrste pa tako mislim da će biti i da jesu zainteresirani i za potpore i garancije iz redova HAMAG-a jer kad se vidi da je tijekom prošle 2005. godine ukupno zaprimljeno 4 tisuće 696 zahtjeva za bespovratne potpore i to je brojka koja je za 12,1% viša nego godinu dana ranije što pokazuje da za ovakvim potporama i programima među poduzetnicima vlada znatan interes. Međutim, nije jednako to na području čitave Hrvatske tako da se općenito gledano potpore najviše od strane države i od strane ministarstva pa tako i potpore koje se traže i dobivaju iz HAMAG-a po nekakvom teritorijalnom razmještaju najviše je bilo interesa u Osječko-baranjskoj, Zagrebačkoj, Splitsko-dalmatinskoj, Varaždinskoj, Primorsko-goranskoj i Međimurskoj županiji iz kojih je stiglo najviše zahtjeva. A najmanje zahtjeva je došlo iz Zadarske, Virovitičko-podravske, Šibensko-kninske, Ličko-senjske, Dubrovačko-neretvanske i Požeško-slavonske županije. Mislim da naročito u tim županijama u kojima je takav gotovo bi se reklo zanemariv ili vrlo mali interes za dobivanje potpora različitih iz Ministarstva gospodarstva ili putem Ministarstva gospodarstva pa tako i preko HAMAG-a potrebno i leži najveća odgovornost na tim jedinicama lokalne samouprave da u suradnji i sa HAMAG-om što bolje i bliže prikažu i prezentiraju poduzetnicima pogodnosti koje se mogu dobiti putem određenih potpora ili garancija iz HAMAG-a. Kako bi i idućih godina mogli raspravljati o kvalitetnijim izvješćima smatram da bi trebali obvezati HAMAG ali i ostale institucije koje podnose izvješće ovom Saboru da se sa izvješćima za proteklu godinu izađe najkasnije u roku mjesec dana nakon završetka godine kako bi Sabor mogao pravodobno reagirati i po potrebi priložiti i druge mjere za poticanje malog gospodarstva. Jer, mi danas raspravljamo, moramo biti iskreni, o jednom izvješću o 2004. godini kad je prošlo već nekih osamnaest mjeseci nakon završetka te 2004. godine i ne preostaje nam gotovo zaista ništa drugo nego primiti to izvješće na znanje što će Klub Hrvatske demokratske zajednice i učiniti. Na kraju, izražavam nadu kako nitko u ovoj sabornici nije protiv poticanja poduzetništva ni protiv institucije o kojoj je ovdje riječ. Ali isto tako mi u Klubu HDZ-a uvjereni smo da će njena sljedeća izvješća zasigurno biti puno kvalitetnija, sadržajnija i vremenski primjerenija nego je ovo koje danas raspravljamo. Hvala vam lijepa.
Molim, ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočan navod uvaženog kolege koji je rekao da je mali broj zahtjeva iz jedinica lokalne samouprave posljedica greške u jedinicama lokalne samouprave. Nije točna ta činjenica. To je posljedica nerada HAMAG-a i vidjeli smo da je imao samo 9 garancija 2003., 10 2004. godine. HAMAG mora biti hitro a ne HAMAG. Hvala.
Klub zastupnika IDS-a poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, štovane kolegice i kolege, poštovani predstavnici HAMAG-a! Evo, pred nama je Izvješće HAMAG-a za 2004. godinu a u današnje vrijeme kada pravovremenost kvalitetne informacije predstavlja bezuvjetni osnov za donošenje strateških ili operativnih odluka držimo najblaže rečeno neprimjerenim da se tek u veljači 2006. razmatra izvješće o radu jednog državnog tijela za 2004. Zato ćemo mi u Klubu IDS-a ovo izvješće samo primiti na znanje. U Hrvatskoj je 2004. godine odnosno u vrijeme na koje se odnosi ovo izvješće bilo ukupno 309 tisuća i 800 nezaposlenih osoba. Od toga 129 tisuća ili 41,6% muškaraca te nezaposlenih žena 180 tisuća 847 ili 58%. Mogli bi naravno i dalje raščlanjivati kakav je omjer nezaposlenosti po školskoj spremi, obrazovanju, godinama ali najvažnije je svakako kako je razina nezaposlenosti po županijama. Ako ćemo voditi brigu o ravnomjernom razvoju Republike Hrvatske HAMAG bi trebao koristiti i te podatke kao putokaz gdje će usmjeravati garancije, novce i programe. Osim ovih inicijalnih manjkavosti nigdje u izvješću nisu prikazani učinci programa u smislu kasnijih provjera kod korisnika radi utvrđivanja stvarnog povećanja radnih mjesta, povećanja proizvodnje ili usluga, te ukupno gledajući njihove poslovne uspješnosti. Primjedbe koje je na izvješće uputilo Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka držimo opravdanima da je broj izdanih garancija tijekom 2004. premalen da bi se uopće opravdalo postojanje HAMAG-a. Opravdanje da je uzrok u neadekvatnim programima ne možemo prihvatiti već smatramo da je to posljedica neadekvatne prakse u provođenju a posebice u promidžbi samih programa. Utisak je prema iskazanim podacima u izvješću da je aktivnost agencije bila vrlo usko usmjerena u najvećoj mjeri na programe za područje od posebnog interesa što bi u sljedećim razdobljima trebalo uravnotežiti sa ostalim programima. Razvoj sustava institucionalne podrške malim poduzetnicima nemoguć je bez daljnjeg razvoja mreže profesionalnih konzultanata. Međutim, iz izvješća proizlazi a što se dobro vidi na strani 12 da je u 2004. godini od ukupno predviđenih milijun 150 tisuća kuna za te namjene utrošeno svega 290 tisuća 533 kune a da nam to nije obrazloženo nikakvim razlozima i zašto je ustvari utrošeno tako malo sredstava. Od aktivnosti i edukacije koju su imali predstavnici HAMAG-a smatramo da su nedovoljne jer za stvaranje poslovne klime u Hrvatskoj trebati će nam puno više energije i energičnosti jer su hrvatski uvjeti poslovanja najlošiji u cijeloj tranzicijskoj Europi. A to je vidljivo iz izvješća Svjetske banke gdje smo najlošije rangirani među istočnoeuropskim zemljama. Zauzeli smo 118 mjesto dok zemlje s kojima se volimo uspoređivati znatno bolje stoje. Na primjer Slovačka je na 37. mjestu, Češka 41., Mađarska 52., Poljska 54. Ova mjesta odnose se na vrijeme potrebno za izdavanje dozvola za pokretanje poslova. Dobro, možda će se sad promijeniti situacija zbog "Hitro HR-a", ali dobili smo isto tako 43. mjesto u kategoriji realizacije i poštivanje ugovora, 135. mjesto zaštitu ulagača, 131. za dobivanje poslovnih kredita, 85. za plaćanje poreza, 109. mjesto ima kriterij prekogranične trgovine te kriterije za zapošljavanje i otpuštanje radnika. Nakon ovih možemo reći zastrašujućih podataka ostaje nam da kroz sve institucije, a tu smatram i HAMAG trebaju ne izmišljati toplu vodu već odabrati primjere one zemlje koje imaju dobre poslovne uspjehe te od njih naučiti sve što se može naučiti. A takvih je u Europskoj uniji dovoljno. Primjera radi od 25 članica Europske unije čak njih 11 nalazi se na listi od 30 najposlovnijih zemalja svijeta. Prva je Danska na 8. mjestu, a nove članice Europske unije sa Baltika, Litva, Estonija i Latvija također su na izvrsnim mjestima. 15., 16. i 26. Tako da su nordijske i baltičke zemlje svojevrsni školski primjer za pravu mjeru državne interevencije u ekonomiju. Zato mi u IDS-u smatramo da nije potrebno ići na edukacije na Daleki istok, na primjer u Japan jer ukupno gledajući europske zemlje su bile najaktivnije u reformiranju svojih gospodarstava što samo dokazuje da je proširena eurozona trenutno najpropulzivnija svjetska regija koja sada udara temelje svojeg budućeg rasta. A to ćemo, svi ćemo se složiti ne bi trebalo biti bez Hrvatske. Naša općenita ocjena je da se HAMAG do sada ponašao prilično elitistički po načelu "Tko bliži vatri više se ugrije" što treba promijeniti daljnjim razvojem mreže ureda HAMAG-a. Većim kontaktima sa institucijama potpore na terenu te puno većom promidžbenom aktivnošću. Kao što sam već rekla IDS prima na znanje ovo izvješće jer sada je ionako prekasno da bi se ono prihvatilo ili neprihvatilo jer smo mi ipak sada u 2006. što ovo možemo dožvijeti na neki način da je i nepoštivanje ovoga Doma. Nije sva krivica na HAMAG-u jer smo vidjeli iz ovog izvješća da je HAMAG početkom travnja poslao izvješće Vladi Republike Hrvatske i da je Vladi Republike Hrvatske trebalo čitavih 6 mjeseci da se očituje na ovo kratko izvješće. Šta bi tek bilo da ima izvješće više od 100 stranica? Nadam se da ćete prihvatiti sve ove primjedbe i sugestije te da će izvješće za 2005. doći uskoro pred ovaj Visoki dom i da ćemo o njemu raspravljati i tek tada će ono imati zaista i smisla. Hvala lijepa.
Ispravak. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče ispravljam netočan navod vezano što je kolegica kazala koji je glavni problem u tome što se HAMAG ne prepoznaje? Glavni problem je u tome što mi nemamo naše poslovne banke. Kad budemo imali hrvatsku poslovnu banku onda će se sve lakše financirati. I pratit će HAMAG. Strane banke nemaju interesa pratiti HAMAG i naše programe. Hvala.
Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, predsjedniče uprave, poštovana gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama je ja vjerujem jedno od ako ne i najinteresantnije rješenje odnosno izvješće o radu Državne agnecije unatrag dvije, a možda čak i više godina. U Agenciji je u godinu dana za koju se odnosi izvješće radio 21 djelatnik i za to su uspjeli u godinu dana utrošiti 8 i pol milijuna kuna za taj hladni pogon. Međutim interesantno je pogledati kako su utrošili tih 8 i pol milijuna kuna i također će biti interesantno vidjeti i aktivnu ulogu Upravnog odbora u tom istom razdoblju i u tom istom procesu. Dakle 21 zaposlen, zaposleni je izdao 10 garancija što znači svaki zaposleni u dvije godine izda jednu garanciju. Ili pola garancije po zaposlenom. Naravno ova druga djelatnost kod koje izdaju potpore je bila , "puno uspješnija" jer su izdali čak jednu potporu više nego što je bilo zaposlenih u Agenciji. Međutim kad se stavi i financijske relacije u odnose također su interesantne podatke možemo dobiti. Garancije su izdane u vrijednosti 3 milijuna 125 tisuća kuna, a istovremeno za plaće zaposlenih i materijalne troškove tih istih zaposlenih je potrošeno 4 milijuna 666 tisuća kuna. Kod potpora su zabilježeni bolji rezultati. Rekli smo jedna potpora više od broja zaposlenih, a date su potpore u iznosu od 237 tisuća 716 kuna. A troškovi telefona i dnevnica u toj istoj Agenciji iznose 327 tisuća kuna. Znači više za telefone i dnevnice nego za potpore koje su očekivali obrtnici i trgovačka društva u malom gospodarstvu. Nije teško zaključiti zapravo da je Agencija u izvještajnom razdoblju bila sama sebi svrha jer nije uspjela odraditi ono što smo mi, ne samo u Saboru nego što je i hrvatska javnost od nje očekivala. Međutim za takav dobar posao iz hrvatskog proračuna je došlo 9 milijuna kuna. I naravno Vlada se slaže, prihvaća to izvješće. Očito prihvatit će ga i neki drugi klubovi makar ja osobno a i Klub HSS-a smatramo da bi trebali ovaj puta načiniti, učiniti drugačije. Interesantno je da je ta Agencija najuspješnije poslovala kada se gleda razlika prihoda i rashoda. Uspjeli su napraviti višak prihoda od 3 milijuna 439 tisuća kuna jer naprosto nisu to znali podijeliti u potpore i u druge oblike novčanih poticaja koji pomažu poduzetnicima, a znamo naročito na području posebne državne skrbi naročito u nekim područjima Hrvatske obrtnici i poduzetnici vape za potporama. Međutim ukoliko je tih 20-tak ljudi radilo loše, ali još je radio Upravni odbor? U izvješću o tome nema ništa. Ja sam zbog toga i zatražio dodatno izvješće i vidi se što je radio. Sastao se 5 puta, od toga jedan puta je bilo pismeno izjašnjavanje kod sastanka upravnog odjela. Međutim, i prije nego su se našli, poslali su poruku, postojeći programi koje je napravila bivša Uprava i bivši Upravni odbor Hrvatske agencije za malo gospodarstvo ne valjaju ništa. Mi ćemo te programe mijenjati. Naravno, banke nisu htjele prihvaćati garancije. Ukoliko su čule da programi ne valjaju i da će se programi mijenjati. Međutim, ti programi koji nisu bili dobri i koji su usporavali aktivnosti Agencije su donijeti na sjednici Upravnog odbora tek 28.12.2004. godine kada su zapravo razmotreni i osvojeni provedbeni akti za te jamstvene programe. Eto, toliko o brzini rada Upravnog odbora. Međutim, ono što je apsurd, 28.6.2005. godine taj isti Upravni odbor Hrvatske agencije za malo gospodarstvo raspravljao je o izmjeni garancijskih programa jer oni nisu bili dobri. Raspravljao je o promjeni svojih programa koje su donijeli. Upravni odbor je raspravljao, a ništa se nije dogodilo kod projekta regionalnih razvoja, i to naročito u smislu da HAMAG ima podružnice, ako ne u svim županijama barem u regijama. Također je Upravni odbor i pripremao program za potpore, međutim u dvije godine ga nikad nije donio. Dva puta se je razgovaralo o izmjeni Zakona o poticanju malog gospodarstva. Naravno, nikad nismo čuli u kojem smislu bi te izmjene išle, a kamoli da je došlo ovdje pred Sabor kroz protekle dvije godine. Također, dvije godine se donašaju programi za razvoj područja od posebne državne skrbi. Međutim, dvije godine se javljaju i problemi kod izdavanja garancija. Konačno to i sam Upravni odbor priznaje. U 2005. godini su održane 4 sjednice od kojih jedna telefonska, pa kad zaključimo ove aktivnosti o radu zaposlenika, a i o radu Upravnog odbora onda je očito da se zapravo kvalitetnije nije niti moglo. Koliko rada toliko i rezultata. Kad se zapitamo tko vodi taj Upravni odbor interesantno je da ga vode najkompetentnije osobe u Hrvatskoj za malo gospodarstvo. Na čelu je ministar gospodarstva Branko Vukelić, Tajan kesić-Čepić, državna tajnica iz Ministarstva gospodarstva koja se bavi malim poduzetništvom i Ivan Bračić, pomoćnik ministra za malo gospodarstvo. Ali, što se događa danas? Otvorite Internet stranice Ministarstva gospodarstva i što ćete naći? Ništa. Naći ćete informaciju da su programi za 2005. godinu završili, a da novih nema, makar smo zapravo već u 3. mjesecu ove godine. Što ćete čuti od poduzetnika koje to zanima? Pa nećete čuti ništa, jer oni nemaju informaciju pa zapravo nemaju niti snage za dalje. Da se može drugačije, da se može bolje zapravo govori nam ovo razdoblje u kojem se prati kompletno poslovanje Agencije koja je prerasla iz hrvatske granske agencije gdje se vidi da je izdano 3 milijuna 324, 3 tisuće 324 garancije, a da je vrijednost garancija koje su izdane 619 milijuna kuna za malo gospodarstvo. Na taj način su u obrtu i kod malih trgovačkih društava praćene investicije u vrijednosti prema procjeni negdje oko milijardu i 100 milijuna kuna. Potencijal Agencije za davanje garancija je 500 milijuna kuna. Od toga je 314 milijuna još uvijek na raspolaganju. Taj garantni fond bi trebalo čim prije koristiti. Treba ga uključiti u razvoj. Međutim, problem je stari, problem je stari. Programi koji su donijeti još uvijek se nerado prihvaćaju u bankama, a programi koji bi trebali kreirati potrošnju investicijskog novca u kupovanja opreme u izgradnju objekata i u zapošljavanje ne postoje, odnosno presporo se realiziraju. Odmah bi trebalo prići regionalnom razvoju, osnivanju podružnica za Hrvatsku agenciju za malo gospodarstvo i trebalo bi se posvetiti i onim drugim stvarima zbog kojih je ta Agencija osnovana. Agencija je osnovana u jednom dijelu zbog garancija, ali u najvećem dijelu zbog ostalih oblika potpore koje trebaju poduzetnicima. Nekad je bio Infocentar, i Infocentar je imao svoje podružnice u svim županijama. Tamo i obrtnik i bilo koji poduzetnik mogao dobiti kvalitetnu informaciju o programu koju može konzumirati na koji način da koristi Agenciju, na koji način da koristi potporu. Bio je servisiran ukoliko je išao prema HBOR-u ili u bilo koju drugu banku. Međutim, iz nepoznatih razloga taj Infocentar više ne postoji. A prema mojim saznanjima na dan je nekoliko stotina poduzetnika upravo koristilo taj Infocentar i naravno da su rezultati bili drugačiji. Ova Agencija bi trebala biti servis Vlade. Ona bi trebala pratiti sve sektore, ne samo Ministarstvo gospodarstva. Naravno da tu postoje i atraktivni programi koji su bili prije iz turizma. Sada se više ne spominju. Ta Agencija bi kroz servis Vlade morala naročito raditi na edukaciji poduzetnika u ovom procesu koji se zove približavanje u ulazak u Europsku uniju. Osim edukacije poduzetnika moramo educirati one ljude koji rade sa poduzetnicima u državnoj upravi, u županijskim upravama, općinama i gradovima. Taj program se ugasio. U razdoblju do 2004. godine kroz njega je prošlo nekoliko tisuća ljudi. Naravno da se efekti osjećaju, ali sada ga više nema. I naravno da bi ova Agencija za malo gospodarstvo trebala razmišljati na koji način da se uključi u projekt HITRO i kako da ga koristi kao svoj servis. Ovako ukoliko HAMAG bude ustrojen na sadašnji način i ukoliko se bude bavio samo garancijama i potporama onda ćemo imati i iste ovakve izvještaje kao što je i ovaj. Hvala lijepa.
Hvala. Predstavnik predlagatelja, predsjednik uprave, Tomislav Kovačević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Cijenjene dame i gospodo. S većinom vaših primjedbi ja bih se složio, jer sve to što ste istaknuli mene je upravo dočekalo u srpnju kada sam došao na čelo agencije. Ja bih vam sada ukratko još jedanput za one koji nisu bili ili ako nisam bio dovoljno jasan, ukratko ću objasniti probleme koji su doveli do nepovjerenja banaka, do neuspostavljanja konzultantske mreže itd. Naime u periodu transformacije Hrvatske garancijske agencije, dakle HG-a u HAMAG, 2002. došlo je do zastoja. Jednostavno zbog loše registracije, odnosno zbog neregistracije nove agencije. Agencija je poslovala istina sama za sebe, jednostavno nije mogla izdavati garancije, nije mogla izdavati potpore pa čak i one garancije koje su bile aktivirane, koje su došle na plaćanje, nije mogla isplatiti. Naravno da je to izazvalo veliki revolt banaka i nepovjerenje u jednu državnu instituciju i također kao što sam rekao u uvodu, izazvalo je revolt poduzetnika samih koji nisu mogli imati koristi od toga. Zašto se to dogodilo? Po onome što sam ja našao u zapisnicima sjednica nadzornog odbora, dakle iz 2002. i 2003. godine, tadašnje Ministarstvo obrata koje je bilo nadležno za HAMAG, predsjednica uprave imenovala je osobu koja je bila zamjenica ministra, dakle osoba koja je volontirala na mjestu predsjednika uprave. Osobno sam imao čast upoznati tu gospođu i na žalost mogu reći samo da je tadašnje ministarstvo jednostavno volonterski doživjelo tu agenciju pa prema tome nje moglo se očekivati da će ta agencija kojoj je na čelu volonter, uz najbolju volju da će pokazati nekakve rezultate. Što se tiče 2004. godine također sam naveo u uvodu, donesen je program uspostave konzultantske mreže. Danas u ovom trenutku mi imamo 40 konzultanata za malo gospodarstvo. Ovo godine imamo plan napraviti jedan drukčiji oblik edukacije i certifikacije, dakle ne ići samo na konzultante za početnike već i za konzultante specijaliste jer moje osobno mišljenje, a i mišljenje upravnog odbora da uz nova poduzeća koja naravno treba poticati, treba pomoći i postojećim dobrim poduzećima jer će ona svojim rastom moći generirati naravno rast novih poduzeća. Što se tiče podružnica HAMAG-a, HAMAG ima jednu podružnicu u Splitu i hvala Bogu nema ih više. Ja ću vam objasniti zašto sam rekao hvala Bogu. Da bi HAMAG u svojim podružnicama i svoju obvezu za koje je osnovan, morao bi imati najmanje 10 ljudi. Dakle izračunajte da u svakoj županiji ima samo po jedna podružnica, 10 ljudi to je preko 200 ljudi. Ovako HAMAG sa ovom jednom svojom podružnicom ili sa potencijalnim novim, može pružati samu funkciju informativnog punkta i mi bi za to trebali plaćati nekoga. Međutim, ja sam postigao dogovor sa Hrvatskom gospodarskom komorom, sa Hrvatskom obrtničkom komorom i sa HUP-om da oni preko svojih podružnica, a znate da obrtnička komora i gospodarska imaju gotovo u svakom gradu svoju podružnicu, da oni preko tih svojih podružnica mogu pružiti kompletnu informaciju o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo. Dakle oni su vrlo dobronamjerno izašli nam u susret i danas u bilo koji grad Hrvatske dođete u udruženje obrtnika i pitate za HAMAG možete dobiti informaciju o njemu. Dakle tu smo riješili pitanje podružnica HAMAG-a. Nema podružnica HAMAG-a i nepotrebnog plaćanja administracije. Na regionalnom nivou radi se upravo na stvaranju jamstvenih garantnih shema za što je Ministarstvo gospodarstva za ovu godinu predvidjelo 6 milijuna kuna. Radna grupa radi na tome od 11. mjeseca prošle godine i ja se iskreno nadam da ćemo prije ljetne sezone imati registrirane regionalne jamstvene sheme. U ovoj godini kolegica iz IDS-a je rekla za plan kako HAMAG ne bi smio izdavati samo garancije, da to nje cilj. Istina to je za sada jedina djelatnost uz mrežu konzultanata, ali mi za ovu godinu imamo plan širenja djelatnosti HAMAG-a jer HAMAG sa svojih 25 danas ljudi mora zadovoljiti u potpunosti onu osnovu za koju je osnovan. Još bih se ako dozvolite, vratio samo minutu na početak. Naime, u onom periodu 2002. i 2003. kada jednostavno banke i poduzetnici su izgubili povjerenje u HAMAG, a HAMAG postojao sam za sebe, jednostavno došlo je do negativne fluktuacije zaposlenika. Oni koji su bili ambiciozni, koji su bili kvalitetni oni su jednostavno napustili taj brod, oni su našli svoje mjesto na tržištu rada. Ovi drugi na žalost nisu, dočekali su mene. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo. Netočan je navod predsjednika uprave da se volontiralo u razdoblju 2003. godine, jer se radi o preustroju. Prvi puta u Hrvatskoj je donijet Zakon o malom gospodarstvu ako vam nije poznato, pa je trebalo ustrojiti HAMAG. Ali i u tom volontiranju kada je moja pomoćnica volontirala, izdan je isti broj garancija i sedam puta više potpora nego vi u punom pogonu. Sedam puta više ponavljam, potpora i isti broj garancija u volontiranju, a vi ste radili profesionalno i za to potrošili 9 milijuna kuna.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo upravo na tragu ovoga što je rekao i kolega Pecek, da je ovo što je rekao gospodin Kovačević, da je Ministarstvo obrta 2000. godine osnovalo praktički volontersku agenciju. To naravno nije točno. Ministarstvo obrta osnovalo je Hrvatsku agenciju za malo gospodarstvo sa točnim ciljevima i sa pravim rezultatima.
Klub HNS-a, poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Koliko je malo poduzetništvo važno za gospodarski razvoj Republike Hrvatske prepoznato je 2002. godine donošenjem Zakona o poticanju razvoja malog gospodarstva, a temeljem kojeg ova agencija i podnosi ovo izvješće. Međutim ovo izvješće dolazi u veljači 2006. godine a odnosi se na razdoblje za 2004. godinu, no ne bih htio gubiti vrijeme i objašnjavati zašto je to tako, jer to je kronična bolest i redovno dobivamo izvješća koja kasne najmanje godinu dana. Prihodi malog i srednjeg poduzetništva u Hrvatskoj čine 44% ukupnog gospodarstva, no taj udio u Europskoj uniji veći je od 60%. Što govori da imamo još dosta prostora za razvoj tog sektora. Tim pravcem se i razmišljalo kad se počela ostvarivati ideja pomaganja malog poduzetništva od strane države, osnivanjem HAMAG-a. Ideja je bila da Agencija osnuje svoje podružnice u svakoj županiji i većim gradovima kako bi bio otvoren prostor u kojem bi poduzetnik trebao dobiti sve potrebne informacije. Zadaća i suština HAMAG-a na papiru izgleda vrlo obećavajuće. Pa tako ona služi za poticaj i razvoj malog gospodarstva, za poticanje ulaganja, financiranje i davanje jamstava, odobravanje bespovratnih potpora i niz drugih olakšica. Uzimajući u obzir sve te mjere, gledajući sa strane, malo bi poduzetništvo trebalo biti na izuzetno zavidnoj razini, ali uvijek postoji onaj "ali". Kad se radi o gospodarskim projektima resornog ministarstva, jer ako pogledate Izvješće vidjet ćete brojku 10 za izdane garancije i brojku 22 kod odobrenih potpora, te brojku 49 od ukupnog broja zaprimljenih predmeta. Prema tim podacima baš i ne vidim gdje su tu zadivljujući rezultati i veliki poticaj za razvoj hrvatskog poduzetništva koji bi trebao biti okosnica hrvatskog gospodarstva ili barem onoga što je od njega ostalo. Jedan od navoda u Izvješću jest kako u očekivanju novih garancijskih programa u 2004. godini i banke i poduzetnici su rijetko tražili garancije po starim programima. Sad smo čuli objašnjenje da je to bilo zbog toga što se nešto mijenjalo i onda je upravni odbor donio odluku da se oni stari programi više neće provoditi i zbog toga su i banke i poduzetnici izgubili povjerenje u HAMAG. Međutim, postavlja se pitanje šta je uopće HAMAG u to vrijeme radio, ali o tome ću kasnije. Uz vrlo nategnutu mogućnost možda bi takvo objašnjenje čak i prošlo da ova Vlada od prosinca 2003. godine s pretpostavkom da je imala gotove gospodarske programe, pa do listopada 2004. zapravo nije uopće imala viziju razvoja gospodarstva općenito, a kamoli malog poduzetništva koje nije mogla prodati dalje strancima da bi punila proračunske rupe kako bi zadovoljila ona obećanja koja je napisala na svojoj jamstvenoj kartici. U svibnju 2004. je predstavljeno 40-ak mjera Vlade od kojih je 11 novih među kojima je između ostalog i izdavanje dvaju časopisa. Kod programa poticanja poduzetništva većina mjera je prepisana od bivšeg ministarstva. Originalna ideja ministra Vukelića i njegovog tima jest projekt socijalne usluge. Ovdje se nameću dva pitanja. Koliko se radi na upoznavanju potencijalnih korisnika s programima i kao drugo, kakav je rad imala Agencija i da li je ona sama sebi svrhom? Kad biste ovaj čas pitali građane Hrvatske što je HAMAG i čemu on služi, rezultat bi bio vrlo zanimljiv i vjerojatno poražavajući. Prema ovom Izvješću djelatnici Agencije se educiraju, putuju u Irsku, Japan, održavaju se savjetovanja pod pokroviteljstvom premijera i još nekolicine drugih, razni seminari i savjetovanja, ali od toga rezultata nema nikakvih osim trošenja proračunskog novca poreznih obveznika. Zanimljiv je podatak da je u 2004. godini pod stavkom promidžbe i informiranja u HAMAG-ovom proračunu izdvojeno nepunih 30 tisuća kuna. I to za nacionalno savjetovanje o malom gospodarstvo i to je trebalo pomoći široj javnosti da sazna kako možda ima mogućnost razviti svoj obrt i tako smanjiti poražavajuću statistiku nezaposlenosti u državi. Također je zanimljivi podatak da se u odnosu na prošlu godinu proračun HAMAG-a smanjio sa 15 na 12 milijuna kuna iako su tu uračunati i CARDS i PHARE program. I ovim podatkom Vlada i resorno ministarstvo pokazuje koliko drži do razvoja poduzetništva. Nadalje, u Izvješću se navodi kako se Hrvatska banka za obnovu i razvoj koja, nota bene, ima i svoje programe poticanja i Slatinska banka odobrila najviše kredita iako se nijedna druga banka u Izvješću ne spominje. Sad smo čuli objašnjenje da banke nisu vjerovale programima i da ni poduzetnici nisu vjerovali HAMAG-u i zbog toga toga nije bilo. Postavlja se pitanje kada, kako i na koji način će uopće banke ono što je i kolega Pero spomenuo, Kovačević, da su banke u rukama stranaca i pitanje je koliko je njima u interesu uopće ulagati u ovo naše gospodarstvo. I postavlja se također i pitanje da li banke vjeruju programima Vlade. Možda je odgovor u činjenici da ministarstvo uz neprepoznatljivo ministra ima 9 pomoćnika. Proračun koji je za 2004. godinu iznosio preko 25 milijardi kuna, a za ovu godinu predviđeno je 28 milijardi kuna. U 2 godine mandata ne pamti se niti jedan stav ministarstva o važnim ili ikakvim gospodarskim pitanjima pa tako i pitanje razvoja malog poduzetništva. Infrastruktura za poticanje i ulaganje ne postoji unatoč postojanju resorne uprave, a razvoj gospodarskih zona tek je jeka predizborne kampanje. Unatoč financijskim sredstvima od preko 25 milijardi kuna ministarstvo nije dalo naslutiti da uz toliki proračun jest sposobno svojim ljudskim potencijalima donositi odluke u nizu vrlo delikatnih pitanja koja su ključ razvoja i gospodarskog uzleta Hrvatske. Likom i dijelom ovog ministarstva Hrvatska je pokrenuta prema nazad. Koliko ova Vlada i resorno ministarstvo imaju viziju kako gospodarski pokrenuti Hrvatsku govore podaci pada rasta BDP-a. Oni rijetki koji uopće daju ocjenu o uspješnosti modela potpore poduzetništvu kažu da je ministarstvo ponudilo kompliciran i nedovoljno jasan sustav raspodjele potpora. Odavno je jasno da ova Vlada nema viziju gospodarskog razvoja Hrvatske. Malo poduzetništvo je jedna od najjačih karika u tom lancu, a potpora njegovu razvoju je nedovoljna i nerazvojna. Budućnost hrvatskog gospodarstva je u brzim i fleksibilnim malim i srednjim poduzetnicima spremnim da se prilagode promjenama na tržištu. Hrvatska treba ministarstvo koje također prati promjene na tržištu, a ne tromo ministarstvo koje se bavi ničim. Pa tako i HAMAG kako se čini prema ovom Izvješću je svrha samom sebi bez stvarne i brze pomoći razvoju hrvatskog malog poduzetništva. Klub Hrvatske narodne stranke, normalno nakon ovoliko vremena, prihvaća ovo Izvješće. A šta će ako ne prihvati? Ali s kritikom da ova Agencija zaista počne sa educiranjem i stvarnom pomoći ili da ne troši uzalud novac poreznih obveznika.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Kapraljević rekao je jedan netočni navod, a to je da je HAMAG samo na papiru izgleda obećavajuće. Ovo je Izvješće za 2004. godinu što možda ima i nekih točnosti. Međutim gospodin Kovačević postoji, imenovan je predsjednikom uprave 2005. godine i nadam se da će ovo obećavajuće postati realnost i u svakodnevnom životu.
Hvala. Klub HSP-a, gospodin zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, gospodine ravnatelju HAMAG-a. Ovo Godišnje izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo, da prevedem ovaj naslov HAMAG radi javnosti koja nas javnosti koja nas eventualno prati da doznaju o čemu se radi, dakle šta je HAMAG, je doista jedna ja bih rekao paradigma za čak dvije hrvatske kule od pijeska. Jedno je hrvatsko poduzetništvo u okviru gospodarske politike Hrvatske, a druga kula od pijeska je zakonska obveza različitih državnih agencija i ravnateljstava da jednom godišnje podnose kakvo takvo izvješće, sjednu ovdje, izdrže paljbu saborskih zastupnika, dakle akceptiraju gromove i munje kao svojevrsni gromobran Vlade i nakon toga mi ćemo opet mirno se posvetiti u hrvatskoj javnosti nekim puno važnijim temama tipa "Ludnica", sukoba u narodnjačkim klubovima, kakvo srce je bivša ministrica poslala predsjedniku Vlade ili recimo kakav je seksualni život našeg kolege zastupnica Branimira Glavaša. Ovo ćemo dakako potisnuti duboko negdje u svoju podsvijest i čekati takvo slično izvješće sljedeće godine. Za razliku od drugih izvješća u kojima je Hrvatski sabor raspravljao na ovoj, a i na prethodnim sjednicama koja su u načelu sadržavala previše nebitnih podataka, ovo Izvješće HAMAG-a ipak se po nečemu razlikuje. Razlikuje se po tome da sadrži premalo podataka. Očito je dakle da HAMAG nije mogao sastaviti izvješće kao mnogi drugi napuhavajući značaj beznačajnog u svojim izvješćima, jer je potpora razvoju poduzetništva u Republici Hrvatskoj koji je glavni zadatak HAMAG-a, a HAMAG je kao glavno nadležno tijelo u svom nam je izvješću jasno i razgovjetno kaže nama saborskim zastupnicima da bilježi ni manje ni više vrlo iskreno od njihove strane i s tog aspekta pohvalno da bilježe loše rezultate jer u biti ne postoje projekti na kojima bi oni radili, a da suradnja HAMAG-a sa poslovnim bankama i županijama je daleko od zadovoljavajuće. Ovo Izvješće u tom smislu oslikava zapravo jednu cjelokupnu gospodarsku sliku u Republici Hrvatskoj, te predstavlja žarište u kojem se zapravo ocrtava sva nesuvislost i promašenost kako gospodarske, bankarske, financijske i svake druge politike. Naime, Zakon o poticanju razvoja malog gospodarstva je trebao predstavljati osnovni akt za poticanje razvoja malog gospodarstva. U članku 1. tog zakona navodi se između ostalog da se njime uređuju osnove za primjenu poticajnih mjera gospodarske politike, usmjerenih razvoju, restrukturiranju i tržišnom prilagođavanju malog gospodarstva. Doista nema potrebe da u ime kluba HSP-a hrvatskoj javnosti objašnjavam ili pojašnjavam šta je od toga i u kojom mjeri učinjeno, jer je to mislim posve nepotrebno. U članku 2. određeno je da malo gospodarstvo predstavljaju subjekti koji zapošljavaju do 250 radnika, ostvaruju godišnji prihod do 60 milijuna kuna itd., itd. Zakon znači obuhvaća gotovo sve gospodarske subjekte u Hrvatskoj, da takvi subjekti, dakle malo gospodarstvo trebaju biti temelj hrvatskog gospodarstva, nebrojeno puta je izrađeno kroz različite strategije o kojima smo ovdje raspravljali, programe, mišljenja stručnjaka, okrugle stolove, javnost i što je najvažnije kroz predizborna obećanja. Na žalost čitajući ovo Izvješće ponovno sam se sjetio jednog grafita kojeg sam vidio u predizbornom razdoblju na zgradi jedne zgrade pisalo je: "Ne treba mi ništa, sve su mi obećali." Sljedom toga u članku 4. navedenog zakona ambiciozno su određeni ciljevi malog gospodarstva koji bi zadivili čak i utopiste. Dopustite mi da vas podsjetim na te ciljeve. Prvo povećanje zapošljavanja, drugo povećanje izvoza i prilagodba svjetskom tržištu, treće povećanje učinkovitosti kvalitete i konkurentnosti malog gospodarstva, četvrto istraživanje, razvoj i primjena suvremenih tehnologija i inovacija, peto povećanja broja subjekata u malom gospodarstvu, šesto poticanje djelatnosti koje ne zagađuju okoliš. Jednom riječju ništa od onoga što je sadržano u ovom Izvješću. Slijedom toga, dakle taj Zakon je trebao imati ovakav učinak i prema hrvatskoj javnosti iako ga nitko očito od vladajućih nije ozbiljno shvaćao. Da je tome tako dokaz je i činjenica da ovaj Zakon još ni jednom nismo čak predložene nikakve ni izmjene ni dopune tog Zakona, za razliku od onog stečajnog kojeg smo raspravljali jučer, kojem je već po peti put idu određene inovacije i u kojem je izmijenjeno 103 članka. Dakle, puno su nam važniji izgleda stečajevi nego razvoj malog poduzetništva što je zapravo 90% gospodarstva u Hrvatskoj. Nepostojanje projekata za razvoj malog poduzetništva što se implicitno navodi u ovom Izvješću kao i okolnost da poslovne banke ne prihvaćaju garanciju državne agencije govori o tome da u Hrvatskoj vlada strani kapital koji jednostavno ne želi razvoj hrvatskog gospodarstva i to je svakom jasno. Želi prodati svoje proizvode na hrvatskom tržištu i to po cijeni daleko većoj nego u bilo kojoj drugoj državi, svoje dakle staklene perle i drangulije daju samo za zlato. U tom kontekstu poslovne banke, a koje su podsjećam vas u stranom vlasništvu naravno dati će kredit za kupnju automobila, novih ili polovnih, vešmašina, za raskošna putovanja, za luksuziranje u vidu potrošačkih nenamjenskih kredita i sl., ali za razvojni projekt HAMAG-a neće dati kredit, neće dati kredit iz jednostavnog razloga niti uz državnu garanciju od njih nije moguće ništa izvući, jer navodno takvo poslovanje kažu poslovne banke u stranom vlasništvu za njih predstavlja rizik. Ma nemojte! Oni bi dakle u ovoj državi htjeli i uspijevaju nažalost u tome ostvarivati veliki profit kroz potrošačke kredite ali bez ikakvog poslovnog rizika. Da je strani kapital uz pomoć vladajuće strukture doveo građane Hrvatske do dužničkog ropstva to smo već nekoliko puta čuli ovdje u Saboru te da taj isti kapital ne želi ulagati u hrvatsku proizvodnju to je svima jasno, osim paradoksalno nije to jasno HAMAG-u. I ono što je još interesantnije ta činjenica čudi i Ministarstvo financija dakle koje je priloženo uz ovo izvješće mišljenje Ministarstva financija o malom broju odobrenih garancija hrvatskim poduzetnicima. Doista je interesantno čuđenje Ministarstva financija i HAMAG-a koji o tome govore jer to njihovo čuđenje govori da su oni djelatno bliži statusu ispostave neke podružnice MMF-a nego glavnom hrvatskom tijelu nadležnom za financijske poslove. Isto se može reći i za Hrvatsku narodnu banku, Hrvatsku gospodarsku komoru, Ministarstvo gospodarstva te na desetke postojećih a ne zna nitko čemu služećih agencija. Zaključno, ovo stilski dakle nezgrapno izvješće HAMAG-a jasno pokazuje ne rad i djelovanje HAMAG-a jer oni budimo iskreni i nemaju šta raditi, već nerad i nesposobnost tijela u Hrvatskoj koja su nadležna za gospodarstvo, razvoj poduzetništva i gospodarsku strategiju kao i hrvatske gospodarske politike u cjelini, njihovu nemoć i bezidejnost. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Valter Poropat.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Rožić izrekao je jedan netočan navod da su hrvatske agencije kule od pijeska. Neke agencije u Hrvatskoj učinile su mnogo a čine i danas. A izdvojit ću samo Agenciju za zaštitu tržišnog natjecanja koja je sigurno opravdala svoje postojanje.
Drugi poštovani zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, netočno je da banke ne žele odobravati kredite i ne žele prihvaćati garancije jer u razdoblju od 2000. godine do 2003. godine te iste banke su odobrile obrtnicima i malom gospodarstvu preko 5 milijardi kuna kredita ali na osnovu jednih drugih i drugačijih programa i garancija i na osnovu jednih drugačijih dogovora i ugovora sa bankama. Znači, moguće je i prihvaćaju ipak, samo treba napraviti kvalitetan program i kvalitetan ugovor sa bankama. Prije je u tom paketu bilo dvadeset banaka koje još jedanput kažem su odobrile preko 5 milijardi kuna kredita malom gospodarstvu.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac. Izvolite!
Hvala. Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege, poštovani ravnatelju Hrvatske agencije za malo poduzetništvo! Svjetska iskustva su pokazala da malo i srednje poduzetništvo, mala i srednja poduzeća su pokretačka snaga svakog gospodarstva, u prvom redu zbog njihove otpornosti i žilavosti na vanjske utjecaje i mogućnosti prilagođavanja novim saznanjima i novim tehnologijama. U tom pravcu već devedesetih godina imali smo Hrvatsku garancijsku agenciju. Ona je prerasla u Hrvatsku agenciju za malo poduzetništvo kao njen pravni sljedbenik a sa zadaćom poticanja malog i srednjeg poduzetništva. U prvom redu javilo se pitanje garancija za dosta velik i značajan broj poduzetnika i HAMAG je trebao na neki način uskočiti i biti jedan baypass između gospodarske politike Vlade Republike Hrvatske, ne govorim samo o ovoj Vladi nego i inače generalno, s jedne strane i bankarskog sustava koji je privatiziran s druge strane. Svjedoci smo i tu se slažem s kolegom Rožićem i kad je riječ o kreditima za automobile i uvoznu robu da banke, bankarski sektor koji je privatiziran da tu nema problema dobiti od njih kredit, međutim kad je riječ o poduzetnicima, kad je riječ o gospodarstvu, poglavito o manjim obrtnicima i manjim poduzetnicima onda stvari idu daleko, daleko teže. Mogu reći da jedino hrvatska banka zapravo i razvoj na neki način omogućuje i ona je ta jedna spona između gospodarstva s jedne strane i bankarskog servisa s druge strane, ali sami rezultati kad je riječ o Hrvatskoj garancijskoj agenciji odnosno HAMAG-u danas ako pogledamo 2005. godine mislim da su oni ipak polučili solidne rezultate pa i nacionalni program poticanja poduzetništva dao je solidne rezultate. Međutim, govoreći čisto o HAMAG-u i njegovoj ulozi u zadnjih dvije, tri godine onda možemo reći da su ti rezultati ograničeni iz više razloga jer ravnatelj agencije je sam iznio određene probleme s kojima je se suočio skupa sa ljudima koji rade u Hrvatskoj agenciji za malo poduzetništvo. Također treba uvažiti i mišljenje ministarstava i koja su dosta rezervirana ali ja bih rekao da se tu radi u prvom redu o nekim tehničkim problemima i nisam sklon i ne pridružujem se mišljenju Ministarstva financija u smislu čvrstih garancija koje bi trebale odnosno garancije koje bi trebale ići od strane poduzetnika prema HAMAG-u kao takovom. Rezultati 2003. godine s obzirom da je gospodin Pecek govorio o uspjehu za vrijeme bivše koalicijske vlasti su nešto skromniji nažalost nego 2004. godine a prema najnovijim informacijama ja mogu reći bar kad je riječ o Splitsko-dalmatinskoj županiji da stvari idu na bolje. Pitanje kad je riječ o bankama onda je pitanje svakako profita banaka. Smatram da s obzirom da je praksa da kad je riječ o proizvodnji da ima duži rok i banke sigurno su kod nas bar u Hrvatskoj okrenute nažalost više stanovništvu, više potrošnji jer ostvaruju veće profite i stvar je bankarske politike svake banke u kom će pravcu ići. Međutim, to predstavlja jednu novu zadaću pred Vladu, pred nadležna ministarstva da odgovore na te izazove koji su pred nama. U Splitsko-dalmatinskoj županiji zahvaljujući ja bih rekao u prvom redu ljudima koji rade po pitanju gospodarstva i poticanja malog poduzetništva, a napravljeni su solidni rezultati u zadnjih nekoliko godina. Između ostalih spomenut ću jednu činjenicu koja može biti na neki način i indikator svega onog što se dešava u tom sektoru, a to je jedna anketa koja je provedena među poduzetnicima, koja je obuhvatila sve one koji počimaju, u prvom redu početnike u biznisu. Vidi se profila kad je, vidi se profil znači poduzetnika na području Dalmacije, na području Splitsko-Dalmatinske županije. Kad je riječ i o školskoj spremi, kad je riječ i o … [[Govornik se ne razumije.]] ali indikativno je da u poduzetništvo iz nužde od broja anketiranih 53% njih ide iz nužde, iz nužde. Znači oni su dovedeni u jednu socijalnu poziciju, socijalnu situaciju da se počimaju, da se odlučuju za privatni posao jer drugog izbora nemaju. A samo 47% gleda tu jednu šansu u smislu dobre poslovne prilike, prigode za … [[Govornik se ne razumije zbog predsjedničkog zvona.]] poslom ili nastaviti već uhodani kućni biznis. Smatram da jedinice lokalne samouprave također trebaju odigrati ključnu ulogu kad je riječ o poticanju malog i srednjeg poduzetništva. Ja ću reći da je Vlada, svi znamo da je Vlada ove godine zapravo prošle godine donijela odluku, a koja je vezana za prijenosom šumskog zemljišta gdje se to zemljište ustupa za razvoj radnih zona, 1 kuna za 1 hektar, ali bi svakako jedinice lokalne samouprave kojima je to zemljište prenešeno ili će biti prenijeto trebale sa svoje strane učiniti jedan pomak. Naime kad je riječ o cijeni zemljišta koje treba biti opremljeno onda mali poduzetnici ne mogu biti konkurencija i ne mogu konkurirati velikim trgovačkim lancima i velikim sustavima i smatram da bi upravo kroz gospodarsku politiku na nižim razinama počevši od županija do jedinica lokalne samouprave trebalo, trebale bi učiniti pomak u pravcu poticanja poduzetništva i da budu na neki način oslonac na politiku Ministarstva gospodarstva a i Hrvatske agencije za malo i srednje poduzetništvo. I da zaključim. Bez obzira na rezultate koji su bili 2003., 2004. godine ove godine ti su rezultati nešto bolji i smatram da treba ustrajati na promicanju poduzetničkog duha. Da trebaju same potpore biti jače i nadam se da će Ministarstvo gospodarstva i Hrvatska agencija za malo poduzetništvo naći načina da sa poslovnim bankama uspostave takve odnose i takve aranžmane i koji će biti garancija jednog novog iskoraka kad je riječ o razvoju gospodarstva na području cijele Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Pero KOvačević.
Pa iz dosadašnje rasprave izlaganje kolege je vidljivo koji su sve problemi vezano za rad HAMAG-a odnosno i za razvitak malog gospodarstva a tako je vezano i za poljoprivredu i sve ostalo. Nema tu pravog zamašnjaka ukoliko mi ne napravimo domaću državnu banku koja će imati osjećaj i slijediti projekte koji su u cilju razvoja Hrvatske. Znači to je sad temeljni dio gdje se moramo dogovoriti stvorimo državnu banku koja će pratiti sve ono što će moći u razvoju malog i srednjeg poduzetništva s jedne strane i s druge strane vezano za poljoprivredu. Ovim načinom nećemo puno napraviti i samo znamo da poslovne banke koje su u stranim rukama, koje smo mi porezni obveznici sanirali i onda smo na kraju te sanacije prodajom dobili samo 20% sredstava koje smo uložili za sanaciju, imaju svoj interes. Njima je lakše davati nenamjenske potrošačke kredite. Znaju da će, da lako se pokriju putem hipoteka i drugih jamstava jer sama činjenica da HAMAG daje jamstvo na određeni projekt, a poslovna banka to ne prihvaća dovoljno govori. Pametnom je dovoljno jedanput reći. Prema tome stvorimo državnu banku i onda ćemo rješavati takve probleme. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, molim vas malo … [[Govornik se ne čuje.]] Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite [[Upadice se ne razumiju.]] Bitunjac, da. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Apsolutno se slažem sa gospodinom Kovačevićem u dijelu da Hrvatskoj treba jedna jaka poslovna banka koja će pratiti gospodarstvo. Uz HBOR koji već ima dobre i solidne reference u financijskim krugovima, ne samo kod nas nego i šire to nije dovoljno. Međutim ja mislim da se možemo složiti i vi i ja da država ne može nekom odlukom stvoriti samu tu banku nego je, nego bi trebalo da oni ljudi kojima je to područje kad je riječ o financijama da se u okviru hrvatskog gospodarstva, nekih hrvatskih velikih firmi, konzorcija, da stvorimo jednu jaku poslovnu banku koja će pratiti male gospodarstvenike. Koja će pratiti uopće gospodarstvena područja Hrvatske jer bez tog nema sreće. Ponovit ću ono što sam rekao i slažem se s vama u vašoj replici strane banke idu u prvom redu za ostvarenjem što većeg profita i, a njima je tek na drugom mjestu ili trećem mjestu uspjeh gospodarstva na dotičnom području koje pokrivaju. Hvala.
Hvala. Druga replika poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege pa već je i kolega Kovačević govorio malo poduzetništvo sasvim sigurno jest pod, na neki način, zamašnjak razvoja gospodarstva Hrvatske. Ali na području Varaždinske županije gdje su programi i Račanove pa i poslije ove Vlade Ive Sanadera vrlo, bili su vrlo popularni uvijek su se razbijali u bankama. Zanimljivo je da programi koji budu u županijama kod onih povjerenstava pozitivno ocijenjeni, pa uzmimo čak da su i ta povjerenstva možda malo šire ruke pa da daju povjerenje programima koji možda često puta nisu do kraja kvalitetni i dobri. Ali zanimljivo da na kraju kad dođu na ocjene u banke redovito u bankama budu čak i dobro ocjenjeni ali ne mogu dobiti kredit u bankama. Zbog čega? Zato što su tu povlaštene i subvencionirane kamate. Banke se češće i rađe odlučuju, a sve banke ne samo strane nego i domaće žele što je moguće veći profit, oni o takvim kreditima ne žele dati kredite u suradnji sa državom i sa županijama, nego daju i usmjeravaju poduzetnike na svoje kredite koji su skuplji. I upravo zadaća ove Vlade ali i HAMAG-a bi morala biti da se stvori atmosfera i da dogovore sa bankama pravila ponašanja, da na neki način ne bude, ne plasiraju samo svoje novce nego i državne jer ćemo na taj način dobiti kvalitetnije poduzetništvo. Ono što se ne mogu sa vama kolega složiti rekoste da, a to imamo podatke na stranici 3. ovoga izvješća kako je, su skromni rezultati u 2003. godini. Ako znamo da je Agencija u 2003. godini tek osnovana, da je radilo daleko manje osoblja, da se radilo volonterski, da je bilo problema oko registracije onda ti rezultati nisu skromni. Naprotiv sasvim sigurno ako idemo to analizirati broj mjeseci koliko je Agencija radila porođajne poteškoće i sve ostalo, Agencija je sasvim sigurno imala bolje rezultate nego što su bili u 2004. godini.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Podržavam vaše razmišljanje po ovom pitanju i tu se s vama slažem, a mislim da ćete i vi složiti sa mnom da kad je riječ o poticanju malog i srednjeg poduzetništva i uopće gospodarstva u Hrvatskoj i kad je riječ i bankarskom sektoru, da tu ima dosta otvorenih pitanja. Međutim, mi moramo biti svjesni da smo na tržištu, da smo u jednoj tržišnoj utakmici, a sami rezultati i 2003. godine i 2004. godine kad je riječ i HAMAG-u mislim da toliko ne moraju biti presudni. Pa reći s jedne strane koliki su bili troškovi, a koliko je plasirano kredita, odnosno dano garancija, mislim da to nije, bitno je da se postigne jedan konsenzus Sabora, a to je da trebamo napraviti jedan novi iskorak. Da moramo dati šansu i ovim ljudima koji rade u Hrvatskog agenciji za malo poduzetništvo i da Vlada sadašnja i one vlade koje će biti iza toga, da na neki način vode takvu politiku, a mislim da upravo program koji je Ministarstvo gospodarstva izradilo unazad 2 godine, za godinu i po dana, su dobra osnova za poticanje malog i srednjeg poduzetništva i uopće gospodarstva na razini Hrvatske. Hvala.
Hvala. U 10,44 isteklo je vrijeme za pojedinačnu raspravu o ovoj točci dnevnog reda. Poštovani zastupnik Ante Markov. Nema ga, gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče uprave HAMAG-a. Naime, prvo bi trebalo malo vidjeti što se događa inače s našim gospodarstvom, što se događalo jer su potrebe za ulaganjima, gradnjom pogona, novim strojevima, obrtnim sredstvima pa i reprogramiranjem dugova bile uvijek velike. Većina obrtnika bila je i podosta zadužena ranijim ulaganjima, često je potrošeno više sredstava od planiranih. Kupci neredovito i kasno plaćaju, nekretnine već pod hipotekom i slično. Imali smo akcije, evo poduzetnik 1, poduzetnik 2, akcije bivšeg ministarstva za oživljavanje malog gospodarstva, obrtnika. One su išle dosta teško, u mojoj općini uspjeli smo 14 milijuna kuna jedva podijeliti za 2 godine. Po 2 godine je trebalo da smo zapravo taj novac nekako podijelili obrtnicima jer su banke do beskraja komplicirale davanjem i kredita i garancija. Lokalna samouprava bila je u neku i ucijenjena od Ministarstva obrta jer dolazili su obrtnici i rekli "pa kak to da nemate vi kredite", morala se lokalna samouprava odricati novca za kredite umjesto ulagati u infrastrukturu i stvarati uvjete privrednicima. Neke banke su brzo reagirale i najvećim obrtnicima davale su daleko povoljnije kredite nego što je nudio Poduzetnik 1 i Poduzetnik 2. Zato me i čudi 2004. godine mali broj zahtjeva banaka za garancijom. E sad, o uzorcima možemo razgovarati, da li je to nedovoljna promidžba, da li preustroj, da li nastavak rada HAMAG-a 2004. po metodama iz 2003., da li je promocija novih programa rađena, odnosno promocija novih programa rađena je za 2005. godinu tako da se i nije mogla ostvarivati 2004. A ima još jedna stvar kod obrtnika a to je tradicionalno nepovjerenje u državne agencije. Što nije nikakvo čudo ako se sjetimo do 90. godine obrtnici su bili neprijatelji društva, ozloglašeni sloj stanovništva. Na sve moguće načine sprječavano je otvaranje novih obrta. Čast iznimkama, nekim područjima kao što su recimo Čakovačko, Samoborsko područje gdje je bilo više razumijevanja. Jer da to nije bilo tako dočekali bi 90. godinu sa razvijenim obrtom pa bi stari socijalistički mastrodonti, kliničke tvornice čije je obilježje bila veličina dimnjaka pa nek turisti vide što je razvijena zemlja, bezbolnije propali. Sreća je ipak da je propadanje tvornica popraćeno osnivanjem malih firmi zaposlenika ili što je još češće, bivših zaposlenika koji su, pa i rukovodećih ljudi tih tvornica, koji su vrlo brzo preuzeli kupce i dotukli vlastite tvornice. Očito je da HAMAG 2004. godine nisu zapazili ni stari ni novi poduzetnici pa su troškovi poslovanja značajniji od osnovne djelatnosti. Zato mi je i nejasno zašto je predsjednica uprave, vidim na 13. sjednici Upravnog odbora održanoj 28.12.2004. dobila nagradu. Naime, logiku je uvijek najteže primijeniti u vlastitoj firmi. 2004. godine počela se formirati mreža konzultanata za malo gospodarstvo. Lokalna samouprava ponudila je suradnju osnivanjem brojnih poduzetničkih centara. Najavljeni novi garancijski programi sigurno su smanjili interes za stare, nedovoljno uvjerljive. Njihove efekte vidjet ćemo iz Izvješća za 2005. godinu. HAMAG ovdje izdvaja program za nove poduzetnike što je dobro, program za područja od posebnog državnog interesa, za otoke, brdsko-planinska područja, razvojačene branitelje uz poticajnu garanciju. Normalno da treba brinuti i poticati uhodane poduzetnike, a poseban trud treba uložiti da se program garancija predoči poljoprivrednicima jer čini mi se da oni su najmanje obaviješteni o tom. Od izuzetnog je značaja program obrtni kapital do 3 milijuna kuna jer često zbog, upravo zbog slabog i neredovitog plaćanja obrtnicima nikad dovoljno obrtnog kapitala. Garancije do 40% glavnice su u redu. Vjerujem da će HAMAG u novom prostoru u 2005. godini, a pogotovo vjerujem i u novu upravu, opravdati očekivanja i osnivača, ali i poduzetnika. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Šime Lučin.
Ispravio bi samo jedan od niza netočnih navoda koji zapravo pokazuje suštinu cijelog izlaganja, da gospodin Markovinović uopće ne shvaća šta je to poduzetništvo. Netočan je navod da uništavanje tvornica i tvorničkih dimnjaka su otvorili prostor poduzetništvu. Jer ukoliko nema velikih sustava onda ti poduzetnici nemaju za koja raditi. Jer čini mi se da ovdje neki koji govore o poduzetništvu valjda samo misle da su to ugositelji i mali trgovci što je notorna glupost.
Idemo na seriju replika. Prva, poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine Markovinoviću, mene čudi kao načelnik Svete Nedjelje da ste uspjeli ovakav govor izreći u Parlamentu. Gledajte, koji je bio model kreditiranja u vašem mandatu. Vjerojatno ste vi to zaboravili kakav ste ugovor sa mnom potpisali. Dobili ste od ministarstva milijun kuna, milijun kuna ste dodali svojih i stvorili garantni fond na koji je banka dala 5 puta više novaca. Znači, to je model otprilike da je stvoren fond 10 milijuna kuna koje ste vi plasirali na svojemu području. Međutim, meni je poznato da ste vi bili od 100 partnera jedan od najmanje uspješnih. Vjerojatno su razlozi tu bili u vama, jer podsjetit ću imali smo 110 takvih ugovora i plasirali smo preko 5 milijardi kuna, a vi uspješnoj Svetoj Nedjelji gdje ima obrtnika ste samo plasirali 15 milijuna kuna. Međutim, kada gledamo i uvjete. Pa uvjeti su svake godine bili sve bolji i bolji. Ja ću vas podsjetiti ako vam nije poznato. '99. godine kamata je bila 13%. Mi smo tu kamatu uspjeli spustiti već 2000. godine kroz projekte koje je podupirao i HAMAG, odnosno HAGE-a u ono vrijeme na 8%. Pa smo došli za 3 godine do kamate 6%. Znači, za 4 godine smo kamate prepolovili sa 13 na 6%. I čudno mi je da vi kao čovjek koji ste sudjelovali u tom projektu koji je bio puno povoljniji nego danas. Danas ako vi sklapate ugovor sa ministarstvom i HAMAG-om vi morate subvencionirati kamate, a iz ministarstva ne dobijete niti kunu za provođenje tog kreditnog programa. Znači, potpuno je obratno. Prijašnji sustav je bio puno povoljniji i novac iz povrata kredita je ostajao i ostaje na žiro računu vaše općine. Pa to bi barem trebali znati.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala. Naime, očito gospodin Pecek sa svog visokog ministarskog položaja uopće nije shvatio što se događa dolje. Za tih milijun kuna mi smo mogli u jednoj od naših industrijskih zona napraviti puno vodovoda i kanalizacije, što bi sigurno privrednici itekako dočekali. A koliko i kakav sam ja bio? Pa dobro, pitajte obrtnike. Konačno, Sveta Nedjelja je od nerazvijenog predgrađa grada Zagreba postala najrazvijeniji centar malog poduzetništva u Hrvatskoj. A koliko ne razumije, ja vjerujem o tome bi se dalo pročitao, ali ne od profesionalnih političara. Hvala.
Druga replika, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Izvješća koja smo dobili dio nas uvijek tjera da šutimo da se ne osramotimo. Poduzetnik koji u jedan dan formira firmu ili je tako naša Vlada sada omogućila godinu dana nema brige od ni jedne institucije koje su namjenski formirane da mu pomognu. I dio nas će šutjeti da se ne sramotimo, jer to je sramota svih nas. Ali gospodin Markovinović ne želi šutjeti, ne, ne. On kreće od socijalizmu, od prethodne Vlade i nudi opet nadu. I tako raspravlja o izvješću o kojem bi trebali šutjeti. Gospodine Markovinoviću, ova institucija je formirana radi toga da u 24 sata riješi problem poduzetnika. Ona cijelu 2004. to nije radila. Ako banka ne da kredit, nije problem vlasnika banke, niti strane banke kako netko ovdje govori. Problem je HAMAG. On mora osigurati kredit u banci. On, to je njegov posao. 21 čovjek s naše strane financiran da osigura kredit u banci. Ne poduzetnik, HAMAG. Kad to jedanput shvatimo tog trenutka ćemo tjerati ljude koji dobiju novac da se okrenu u korist poduzetnika. Jer registrirat firmu je najlakše. Poslovati je teško. I zato formiramo institucije da pomognu poslovati. HAMAG to nije radi u 2004. i možete prozivati socijalizam, ali problem je ovih 21 ljudi. I problem je Vlade ako banka slučajno po sugestiji HAMAG-a ne da kredit. To Vlada rješava. Ali naravno, problem je tih 21 ljudi koji nisu radili, koji nisu trčili, koji nisu natjerali banke da daju kredite. I nisu banke krive. Krivica je u HAMAG-u. jer rađe šutimo nego nalazimo opravdanje za svoj nerad.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav MArkovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. E pa, sad ste vidjeli zapravo kolege i kolegice razlog zbog kojeg ja pričam. Jer upravo radi ljudi kao što je gospodin Linić koji su navikli da pred njim ljudi šute. A dočekali smo vrijeme kad smijemo slobodno pričati. A kolega Linić, koji je također vrsni privrednik isto je odabrao nekoliko firmi kojima je pomagao na račun drugih, kao Europetrol, i uništavao sve ostale, jer je kao predsjednik Nadzornog odbora INA-e to mogao. A u ime svih onih koje ste vi uništili, gospodine Linić ja ovdje pričam. Hvala.
Druga replika, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Može se pričati … … [[Upadica se ne čuje.]] Da, da, tu nema opomene, jel'. Može se … … [[Upadica se ne čuje.]] Jel' mogu?
Izvolite.
Može se pričati i ovako i onako, a kolega Markovinović uvijek isto. Dakle, da bi se opravdali loši rezultati sadašnje Vlade to treba zamagliti kritikom bivše Vlade, pa možda i bivšeg sustava i onda smo riješili problem. Očito nismo. Treba se prisjetiti da do 2000. godine banke uopće nisu odobravale kredite. I ako si bio sretnik da dobiješ kredit to je bila sreća kao da dobiješ premiju na lutriji, ali si dobio i kamatu između 12 i 15%, to je govorio i kolega Pecek. I to se tada promijenilo. I građani i poduzetnici mogli su dobivati kredite upravo stoga što je država reagirala na način kako je reagirala i prema građanima i prema poduzetnicima. Dakle, došlo se u priliku da se uopće može doći do kredita zato što je država sufinancirala i kamatu, ali i zajedno sa lokalnom i regionalnom samoupravom prisilila banke zapravo da se uključe u poduzetništvo. I to je istina. I na tom dijelu bi trebalo dalje nastaviti i to razvijati, a ne ići unatrag i onda sve to opravdavati kritikom što je radila bivša Vlada. Ja sam nekoliko puta ovdje rekla, ova Vlada je dobila povjerenje na izborima, ona treba rješavati probleme građana, treba rješavati probleme u društvu, a ne kritizirati što je radila Vlada prije nje.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
I opet ja sve isto pričam. Pa naime, meni je jako žao što ja dugo pamtim, pa onda mogu i reći. Znam dobro kako su banke reagirale recimo '88., '89., tko je uopće mogao dobiti povlaštene kredite, tko je uletio prvi u privatizaciju tih povlaštenim kreditima i sl. Pa prema tom, meni je jako žao što se vraćam i na rad vaše Vlade, ali je činjenica da ja sad stvarno ne znam šta se događalo u te 4 godine. jer sve vaše dobre ideje krenule su od početka naše vladavine, očito, odnosno od onog trenutka kad ste postali oporba. A i sve što ste zapravo ustanovili bilo je pod kraj 2003. godine kad ste, i agencije, ne znam, čitav niz stvari osnovali novih, dali u zaduženje ovoj Vladi da riješi sve, sve ono što niste vi napravili. A koliko se to može i koliko je to bilo realno to je druga stvar već. Hvala.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodin Markovinović je počeo od socijalizma pa je prešao preko pretvorbe i privatizacije, a ja bi ga samo isto vratio na pretvorbu i privatizaciju gdje on kaže da je propadanje firmi proizvelo razvoj novih firmi. Nije točno. Propadanje firmi je proizvelo nove bogataše, ti bogataši su dobivali kredite jednim jedinim potpisom, uništavali firme, rasturali gospodarstvo i 90% tih novih bogataša svoj prvi milijun nije steklo zakonito. To vrlo dobro svi znamo i znamo kakvo je to gospodarstvo bilo. HAMAG-ov zadatak je da napravi malo poduzetništvo koje će počivati na zakonu, a ne na pljački.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala. Očito da je gospodin Kapraljvić u to vrijeme bio u nekim drugim vodama, jer stvarno nezna što se događalo. Ja vam mogu reći na nekoliko konkretnih tvornica oko kojih su se formirale čitav niz malih firmi. Na žalost, to su sada ugledni obrtnici, ali u to vrijeme su radili sve da vlastita firma propadne. Preuzeli su kupce, komercijala u tvornicama je upućivala i dijelila posjetnice kupcima, odite ovdje, ovdje vam je jeftinije i sl. A jako teško baš da je sve bilo tako upropašteno, jer već 89./90. već je bio popriličan kraj mnogih firmi, samo što to vi nećete priznati.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa, poštovani gospodine predsjedniče. Kolega Markovinović je na početku rasprave zapitao zašto su obrtnici u takvoj poziciji da su u prošlom sustavu bili neprijatelji ne znam kome, i reče da osim na čakovečkom području … … [[Upadica se ne čuje.]] Međimurju. Kolega Markovinović to je Međimurje. Probajte zapamtiti naziv tog dijela Hrvatske, … [[Ne razumije se.]] Nije čakovačka, ni čakovečka županija nego Međimurje. Nemojte se sramiti to izgovoriti i reći. Ali kako to da po istim propisima, istim zakonima, u istom sustavu i sistemu u Međimurju obrtnici nisu bili neprijatelji i radili su sve, a svugdje drugdje su bili neprijatelji, to mi nikada nije jasno bilo. Jeste u pravu da smo imali razvijeno obrtništvo zato kaj se ono razvijalo i vodilo bez politike i politikantstva nego stručnim potezima. Ali mi raspravljamo o izvještaju HAMAG-a za 2004. godinu. Tko je kriv za prije? Pa evo ja predlažem da krivica za stanje u poduzetništvu proglasimo Franc Jožef i Mariju Tereziju, ne budu se mogli bunit ni ljutit, jer stalno se vraćamo u povijest tražeći krivce u 2004. godini. Možemo i malo dalje u povijest ići, ali ja bih stao na Franc Jožef, on je bio poznat po tome. I na kraju, banke ne prihvaćaju garanciju HAMAG-a. Zašto? Mirimo se s time, konstatiramo to svake godine, još i osam godina imamo HABOR, imamo HAMAG, nemoć vlasti da bankarski sustav prihvaća državno jamstvo, poduzetnici imaju skupe kredite. I na kraju, volio bih zaista čuti službeno mišljenje i stav Hrvatske obrtničke komore i o ovom izvješću i u radu HAMAG-a u 2005. godini. Bilo bi jako dobro da to znamo, ne da mi mislimo što obrtnici misle, mali i srednji poduzetnici, nego da nam oni kažu što o HAMAG-u misle u zadnje dvije godine. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Evo ja se ispričavam kolegi što nisam uključio cijelo Međimurje, ali o cijelom Međimurju neznam, ali znam iz razgovora od bivšeg gradonačelnika kod kojeg sam bio i s kojim sam razgovarao, koji mi je lijepo ispričao o svom obrtništvu sve pohvalno i bio sam jako sretan da toga ima. A zašto su neka područja bolje tolerirala ili tretirala kako god hoćete, ili poticala obrtništvo, a druga manje, a razlog je u političkim strukturama koje su vladale. Jer sjetimo se iz niza razgovora s obrtnicima, znam da je prostorija u kojoj su htjeli bila previsoka, preniska, preuska, predugačka, uvijek se našlo bezbroj razloga da se pojedinim ljudima ne da dozvola da se bave obrtništvom. Ali evo kolega pitajte neke vaše kolege, oni će to daleko bolje znati od mene.
I poštovani zastupnik Zvonimir Mršić replika. Izvolite.
Pa vidite kolega Markovinoviću koji su rezultati poslovanja i rada HAMAG-a u prošloj godini. Od ukupno prihoda 11 milijuna 918 tisuća, 4,5 milijuna je otišlo na materijalne troškove, troškove zaposlenih i nematerijalne troškove. 3,5 milijuna je otišlo poduzetnicima, dakle onima zbog kojih taj HAMAG postoji, a 3,5 milijuna je ostalo neutrošeno na računu. Tek toliko što je HAMAG u prošloj godini napravio. Dakle milijun kuna više je koštao HAMAG, plaće i materijalni i nematerijalni troškovi od svega onoga što su svi ti brojni poduzetnici u Hrvatskoj dobili, a koliko se puno lakše dobijaju sada krediti i poticaji i tako, govori situacija da je Ministarstvo gospodarstva na Božić prošle godine, pardon na badnjak prošle godine 2004. poslalo jedinicama lokalne samouprave obavijest o tome koliko su novaca dobili za opremanje komunalnih poduzetničkih zona u 2004. jer vjerojatno ima dovoljno vremena da se to potroši između Božića i nove godine, a do dana današnjega, a evo na kraju smo, u drugoj polovici smo veljače, još nije niti raspisan natječaj za komunalno opremanje poduzetničkih zona u 2005. godini, a trebalo bi se početi raditi za koji dan, jer građevinska sezona samo što nije počela. A, što se tiče kredita, recimo primjerice da je grad Koprivnica upravo zato što je mogao sklopiti ugovor sa Ministarstvom za obrt, malo i srednje poduzetništvo, dodijelio 52 kredita poduzetnicima početnicima iz čega je otvoreno 106 radnih mjesta u fondu od 4 milijuna i 400 tisuća kuna, dakle samo je grad Koprivnica u 2002. i 2003. godini formirao veći fond nego što je prošle godine HAMAG, dakle državna agencija transferirala novaca za cijelu Hrvatsku, za razvoj poduzetništva u cijeloj Hrvatskoj.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Evo poštovani kolega, meni je žao, obično pogledam jeste tamo ili niste, ali i čini mi se da ste ipak bili ovdje, jer evo ste stvarno vidjeli što sam govorio, pa ću ponoviti, ponovno ću ponoviti rečenicu jednu. Veli očito je da HAMAG 2004. godine nisu zapazili ni stari ni novi poduzetnici pa su troškovi poslovanja značajniji od osnovne djelatnosti. Mislim da smo se tu složili, pošto kolega nije slušao. Što se tiče ulaganja tko je više uložio, možemo o tome razgovarati. Mi smo sigurno više od stotinu milijuna kuna uložili u infrastrukturu upravo radi obrtnika i mislim da je uspjeh itekako bio značajan. Hvala.
Poštovani zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Vrlo interesantno je slušati raspravu o tako ozbiljnom problemu kao što je malo poduzetništvo u Republici Hrvatskoj i normalno, čovjek se upita koliko stvarne koristi oni koji su dali Izvješće mogu imati iz ovakvih, poneki puta i vrlo destruktivnih rasprava. Ponovit ću ono što piše u uvodu ovog Izvješća kako bi se malo više koncentrirali i usredotočili na ono što je najvažnije. Hrvatska agencija za malo gospodarstvo osnovana je kao posebna pravna osoba za poticanje razvoja malog gospodarstva. Poticanje i osnivanje subjekata malog gospodarstva, poticanje ulaganja, financiranje i davanje jamstava, odobravanje bespovratnih potpora za različite oblike poticaja. Sve to je izuzetno važno, sve to nije sporno kao što se i dalje kaže, korištenje garancija je posebno značajna pogodnost za poduzetnike koji nemaju dovoljno vlastitih sredstava. Cilj ove rasprave je analizirati rad Agencije, dobronamjerno usmjeriti njen rad kako bi stvarni efekti ovakve važne institucije bili od koristi za gospodarski rast Republike Hrvatske, za ukupno gospodarstvo, za zapošljavanje, sve ono što je danas itekako važno i vrlo aktuelno. U vašem Izvješću treba istaknuti jedan dio koji se odnosi na osvrt razdoblje 95.-2004. godina. Ne znam zbog kojeg razloga je tome poklonjena odgovarajuća pažnja. Vjerojatno iz tehničkih razloga jer sve ono što se dešavalo, nažalost u 2004. godini nije bilo u dovoljnoj mjeri relevantno da bi zaslužilo raspravu u Hrvatskom saboru. Ocjenjujući period 95.-2004. godina vi ste rekli da je HAMAG kroz svoje garancijske programe dao zadovoljavajuće rezultate i da odobrene garancije i potpora od u iznosu od preko tisuću 100 milijuna planiranih investicija su značajna. To je nesporno, no međutim malo dalje istaknuli ste sljedeće. Da je planirano otvaranje oko 5 tisuća novih radnih mjesta bez osvrta što se stvarno dogodilo. Ono što je važno u budućim izvješćima i u svim izvješćima koja se dostavljaju Hrvatskom saboru je objektiviziranje statistike koja mora jasno ukazati kakvi su stvarni rezultati. Danas je u Hrvatskoj vrlo popularan jedan termin koji nam je na sreću došao iz Europske unije, odnosno čak u Europsku uniju je došao iz Sjedinjenih Američkih Država, a zove se "bench marking". Kad budete dostavljali tako važna izvješća onda ćete morati uvažavati određene standarde koje predlaže Europska komisija i koji će kroz tzv. "bench mark" standardizirane testove ocjenjivati rad ove Agencije mnogo objektivnije. Koliko je njen doprinos kroz sve njene aktivnosti, rastu bruto nacionalnog dohotka, koliko je doprinos zapošljavanju, itd. Bez tih objektivnih statističkih izvješća, a ta objektivnost nažalost je jedan veliki hendikep u ocjenjivanju svega onoga što radimo, a to smo vidjeli i nedavno kad smo razgovarali u Hrvatskom saboru o Izvješću Državnog zavoda za statistiku. Statistiku koja nažalost nije primjerena ovom današnjem vremenu, ambicijama Republike Hrvatske i činjenici da je statistika jedno od područja kao i ovo ovdje o kojima će se pregovarati sa Europskom unijom. U tom smislu osvrti na programe Agencije tipa Programsko unaprjeđivanje malog poduzetništva dalo je dobre rezultate. Program za područja od posebnog interesa dao je odlične rezultate. Program "Razvitak" dao je dobre rezultate. Program "Start" nije dao očekivane rezultate zbog problema sa konzultantima, su tako ovo je proizvoljna ocjena koju netko može prihvatiti ili ne mora prihvatiti. I zbog toga objektiviziranje izvješća koja se dostavljaju Hrvatskom saboru i koja trebaju biti temelj za rasprave kako bi se izbjegle nepotrebne improvizacije u interpretaciji onoga što vi tvrdite. Vrlo kratko, kao što je i rečeno, 2004. godina nažalost nije bila godina koja je bilo koga mogla impresionirati svojim rezultatima. Garancije, njih 10 u iznosu 3 milijuna i 125 tisuća kuna. Kad to normirate na ukupni bruto nacionalni dohodak ili na neku drugu referentnu vrijednost onda će se vidjeti koliko je nažalost rad ove Agencije danas u neskladu s onim što s pravom očekujemo. Gospodarski rast, zapošljavanje i sve ono što je itekako važno. No međutim, ima obećavajućih znakova i to ste vi rekli. Ono što se dešava u 2005. godini je ohrabrujuće. No međutim, zaista kad govorimo o takvim važnim područjima koja zaslužuju posebnu pažnju ne samo hrvatske Vlade, Hrvatskog sabora nego i hrvatske javnosti nije dobro da danas 2006. govorimo o onome što se dešavalo 2004. godine. Jer kad se to događa onda bilo kakvi regulacijski mehanizmi i procesi i nadzor i usmjeravanje rada ove Agencije nažalost nisu mogući. To je vjerojatno svakom dobro poznato tko se ikada bavio upravljanjem ili kontroliranjem složenih dinamičkih sustava i procesa. Ono što je važno to ste istaknuli. Značaj HAMAG-a je bio nesporan za područja od posebnog interesa, to je jako dobro. Čak 91% bespovratnih financijskih potpora odobreno je u tom programu. Financiranje poljoprivrede čak preko 50%, kamate 3, 5%, itd. No međutim, ono što nije dobro i ono što zabrinjava i nije i ne može biti isključivo i jedino odgovornost HAMAG-a su neke činjenice. Evo ja ću neke od njih istaknuti. Više od novih zahtjeva za garancijom i potporom stizali su zahtjevi banaka za reprogramom pojedinih ranije odobrenih kredita. I to je znak nažalost da mnoge od tih tvrtki koje su osnovane u tom segmentu ne funkcioniraju dobro. To je nešto što nas upozorava da se pozabavimo malo više onim što se zove poduzetnička kultura, poduzetničke performanse hrvatskih poduzetnika, njihova konkurentnost. Ovdje su istaknuti određeni kulturološki problemi koji svakako imaju svoj efekt, ali je ovo ono što bi posebno naglasili i vi ste istakli u vašem Izvješću. Nesporno je i jedan je od glavnih razloga i prepreka zbog čega tako sporo napredujemo i zbog čega je objektivno vaš rad otežan. Nedostatak obrtnih sredstava, nerealno planiranje, posljedica neznanja, neraspolaganje vlastitim sredstvima, nepoštivanje planirane strukture ulaganja, nenamjensko trošenje sredstava itd. U svemu onom što je izuzetno važno i što ste vi istaknuli vezano je uz projekte edukacije, ne samo konzultanata nego osposobljavanje poduzetnika koji moraju biti u stanju kvalitetno planirati, izraditi kvalitetne pouzdane poslovne planove koji će se uspjeti umetnuti u odgovarajuće gospodarske niše koje u Republici Hrvatskoj postoje, koje nisu u dovoljnoj mjeri istaknute. Istraživanje poslovnih niša itd. sve je to važno. Ono što mislim da treba istaknuti i nije u dovoljnoj mjeri rečeno, značaj logističkih lanaca, malo poduzetništvo bez velikih sustava ne funkcionira i to je nešto što zaslužuje pažnju, osobno sam držao predavanja za NATO-v znanstveni komitet 2001., 2002. godine u ulozi srednjih i malih poduzeća i njihovoj vezi sa velikim sustavima posebno u okolnostima kad dolazi do pada proračuna za obranu itd. Prekonfiguriranje dualne tehnologije, šanse koje imaju ili nemaju takva poduzeća bez velikih sustava je nešto što zaslužuje posebnu pažnju, logistički lanci svakako su izuzetno važni u Europi, erbas, 100 tisuća stavki, ali isto tako logistički lanci mogu se i moraju uspostaviti u Republici Hrvatskoj, jedan od velikih projekata je brod. Hrvatski brod ima 10 tisuća pozicija, velika šansa za srednje i malo poduzetništvo, ali na žalost vrijeme je brzo isteklo, puno toga važnog o ovoj važnoj temi bi se trebalo … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]]
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Željko Pecek. … [[Upadica se ne razumije.]] Niste, to ste dali naknadno. Nemojte. Izvolite gospodine Pecek.
Hvala lijepa.
Pratim vrlo pozorno i vrlo pažljivo.
Kolega Ćosić ja se slažem sa vama da se moramo unaprijediti statističke metode i modele, međutim tim unapređenjem nećemo ništa napraviti ukoliko i ne unaprijedimo rad, jer statistika govori o prošlom vremenu i ovo Izvješće je zapravo prošlo vrijeme, govorim o 2004. godini i ono nam govori da se loše radilo i to je zapravo temeljno o čemu bi mi danas trebali raspravljati i da nam to bude podloga za kvalitetniji rad u budućnosti. 10 garancija u vrijednosti 3 milijuna kuna očito je loš rad. Spomenuli ste reprogram, da se to pojavio kao problem u radu HAMAG-a. Pa upravo bi se HAMAG i trebao baviti reprogramom onih koji su imali određene poteškoće u svojem poslovanju. Pa zar mislite i očekujete da svi mogu biti uspješni? Ja sam ovaj hrvatski model imao prilike predstaviti u američkoj Državnoj agenciji za malo gospodarstvo i znate što su oni rekli? Ukoliko 20% poduzetnika propadne koje smo mi pratili kroz sličnu agenciju mi to smatramo uspjehom. Znači model treba unapređivati, ali ne stalno počimati iz početka. Programi su bili dobri, programi garancijski su bili dobri, međutim upravni odbor je dao poruku ne ti programi ne valjaju. Pa naravno da banke nisu htjele prihvaćati takve garancije. Danas čujem ovdje od predsjednika uprave, čujem i od vas kako bi trebalo razvijati mrežu konzultanata. Kolega Ćosiću, u Hrvatskoj ima preko 200 konzultanata koji su položili ispite i obuku završili i imaju međunarodne certifikate. Mi ih imamo preko 200, tako je taj posao napravljen, ne treba kretati iz početka, pa valjda priznajemo ono što se dogodilo u vrijeme bivše Vlade ili treba uvijek izmišljati novi model, kretati iz početka i pripisivati si eventualno neki uspjeh i postoji mreža konzultanata, idemo ih aktivirati, to je posao HAMAG-a, odmah to napraviti.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
Evo ja na žalost moram replicirati, ali ne znam šta bih rekao na sve ono što je gospodin Pecek u tih par sekundi istaknuo. Prvo, osporavanje statističkih izvješća, ja bih rekao osporavanje statističkih izvješća znak je nerazumijevanja važnosti statistike za sve važne procese, posebno gospodarstvo. To uopće nije sporno, statistika je važna, ona mora imati odgovarajuće standarde i u tom smislu njeno osporavanje, ignoriranje, marginaliziranje na žalost jedan je hendikep koji se odnosi na razumijevanje onoga što se zove i procjena rizika. Rizici su izuzetno važni, trebaju procjenjivati stručni kompetentni konzultanti i u takvim uvjetima rizici na žalost kad je u pitanju poduzetništvo su vrlo veliki, ali broj onih programa koji svojim kvalitetom, svojom dodanom vrijednošću daju doprinos je smisao rada onoga što se zove malo poduzetništvo, … [[Govornik se ne razumije.]] adventure, investment, itd., … [[Govornik se ne razumije.]] kapital i sl. Prema tome, konzultanti, da imamo ih, ali rezultati se ne vide. Imamo i ono što je rečeno, problemi poduzetnika i njihove performanse. Gledajte neke standardne karakteristike, sposobnosti hrvatskog poduzetništva, posebno u ovom segmentu, vidjet ćete da su na žalost njihove performanse na dnu europske ljestvice. Hvala lijepa.
Druga replika, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja se u potpunosti s vama kolega Ćosić slažem da je ovo Izvješće praktično trebalo dati odgovore na ono što ste u uvodu rekli, a to je zašto niti jedan cilj zbog kojih je osnovana agencija u 2004. godini nije ostvaren. Vi ste i pročitali, sad je potpuno jasno da ni jedan jedini cilj nije praktično ostvaren, ali umjesto toga mi smo dobili izvještaj o tome gdje su bili predstavnici HAMAG-a, pa smo vidjeli da su bili u Japanu, pa smo vidjeli da bili u Šibeniku, čak znamo da tamo gdje su bili u Šibeniku da je to savjetovanje bilo pod visokim pokroviteljstvom predsjednika Vlade dr. Ive Sanadera. Umjesto da smo dobili primjerice razloge zbog čega banke ne prihvaćaju jamstva HAMAG-a pa da onda kažemo što sve treba netko učiniti da bi banke počele prihvaćati jamstva HAMAG-a, što je sve potrebno učiniti da podignemo sposobnost poduzetnika, što je sve potrebno učiniti da napravimo neke druge stvari, zašto doista nemamo ovdje bench marking u ovom Izvješću između regija, jer vidimo da su napravljene ankete u 6 županija o nekim stvarima. Zašto nismo dobili primjerice rezultate tih anketa, tih istraživanja i zašto nismo dobili interpretaciju rezultata iz tih šest županija da vidimo koje su razlike među tim županijama i koje su pouke tog istraživanja jer ako je istraživanje napravljeno samo da vidimo koliko su informirani poduzetnici o uslugama onda mislim da je doista za to bačen novac a da nema nikakve akcije nakon što su ti rezultati učinjeni. Prema tome, mislim da možemo se složiti da agencija je bila sama sebi svrhom u prošloj godini. Ali ono što još više brine to je da nemamo što će ta agencija upravo zbog tog nečinjenja u 2004. godini činiti u 2005. godini da budu ostvareni rezultati i ciljevi zbog kojih je osnovana.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Miroslav Korenika. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, niste. Pratio sam vas pozorno kao i prošli puta. I nemojte molim vas. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege! Ja se slažem s vama kolega Ćosić da nije dobro da sad početkom 2006. godine raspravljamo o izvješću za 2004. Međutim, nadam se da ćete kao vrlo utjecajan član većinske koalicije ipak poraditi na tome da i svojim utjecajem i prema predsjedništvu Sabora da ovakve teme dođu znatno ranije jer kada govorimo i o programima, koja je bila poruka bankama kada je rečeno stari programi ne valjaju. Nemojte prihvaćati naša jamstva. O tome se radi. A o tome da program nije dobar odnosno da izvješće nije dobro ali ga Vlada prihvaća govore ako ste pažljivo promatrali i čitali što su i pojedina ministarstva odgovarala i davala mišljenje o ovom izvješću. Primjerice, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, međutim znajući stvarno stanje zabrinjava mali broj izdanih garancija što bi trebalo obrazložiti. Ministarstvo pak mora, turizma, prometa i razvitka između ostaloga da me nitko ne optuži kako izvodim samo jedan dio, kažu da na cijelo izvješće nemaju primjedaba. Ali, čini nam se da je ukupan broj izdanih garancija vrlo mali. Veliki broj odnosni se na reprogramiranje već odobrenih garancija ono što je sada posebno značajno. Broj od osam garancija na programima za područja od posebnog državnog interesa čini nam se nedostatnim za značajnije pokretanje gospodarskog oporavka tih područja. Usput budi rečeno postavljam pitanje vama, sebi, svima nama Vlada je pompozno najavila novi Zakon o područjima od posebnog državnog interesa jer ovaj kao od posebne državne skrbi ne valja. Pa vjerojatno će i to pridonijeti kada jednog dana dođe na dnevni red ovog Visokog doma da pokrenemo gospodarski oporavak tih područja. Ali izgleda da treba puno vode proteći i Savom i Dravom da do takvih zakona i programa u ovom Visokom domu i dođe.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
Pa evo, što se tiče izvješća ja mislim da uopće nije sporno i tu se manje-više svi slažemo da ono nikoga nije impresioniralo ali isto tako treba voditi o nekakvom početnom uvjetu kad je agencija počela funkcionirati u novom mandatu. 2004. zaista taj broj nije veliki i o tome smo razgovarali. To je nešto što ne zadovoljava, to je nešto što treba unaprjeđivati, ali isto tako treba podsjetiti se na ono što je rečeno. 2003. devet, 2005. o čemu ćemo razgovarati daleko veći broj i nadam se vrlo skoro i izvješću za 2005. godinu kad ćemo vjerojatno imati daleko bolje performanse rada ove agencije. Što se tiče ciljeva rečeno je da ciljevi nisu ostvareni u 2004. godini i to je točno, ali ciljevi se ne pišu za jednu godinu niti se ciljevi tog karaktera mogu ostvariti u jednoj godini. Ciljevi se ostvaruju kao dio jednog smišljenog dugoročnog procesa. Da se ti ciljevi ostvaruju treba pokazati statistika i gravijenti rasta djelatnosti HAMAG-a iz godine u godinu. Vjerojatno iz ovih brzih informacija koje smo imali može se ekstrapolirati 2003., 2004., 2005. rast djelatnosti HAMAG-a u interesu malog gospodarstva ali evo rasprave na tu temu svakako očekujemo da ćemo nastaviti vrlo skoro kad dobijemo izvješće za 2005. godinu. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović sljedeća replika.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Evo kolega Ćosiću, ja se čudim brojnim replikama i potpuno se slažem s vama, na kraju krajeva i oporba kada je i kritizirala ovo izvješće potpuno je u skladu i na tragu onoga što ste vi dali vrlo kratko i vrlo točnu ocjenu ovog izvješća. Agencija nije izvršila očekivanje i nije u skladu s gospodarskim programom Vlade. Jedino možda mala ispravka. Program Vlade je identičan ovom izvješću HAMAG-a jer ne može Vlada raditi drugačije nego njezin derivat odnosno sam HAMAG koji eto potrošio je, postao je sam sebi svrha, očito je da je poslužio kao sinekura ljudima jer od njega nema koristi. Međutim, zaista je čudno da mi u 2006. godini jer onda ova naša rasprava je stvarno bespredmetna jer već postoji utvrđeno stanje za 2005. Čisto sumnjam da je ono puno bolje. Dakle, sa ovim vašim utvrđenjem da nije izvršila očekivanja mi se slažemo. Jedino se možda ne slaže vaš stranački kolega Markovinović koji izgleda da je danas najsretniji čovjek u Hrvatskoj državi jer su porušeni visoki dimnjaci iz socijalizma. I on misli da su time svi problemi riješeni. Međutim, evo vidite tu 2004. godinu, poslovna godina 2004. završena je na način da su naslovnice mnogih naših medija osvanule ovako: "Propada sve više obrtnika i trgovačkih društava".
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Krešimir Ćosić.
Pa, evo vrlo kratko. Nije točno da ova agencija nije izvršila očekivanja. To ste vi rekli, to ja nisam rekao. Ja sam rekao da je ovo izvješće odraz realnosti naslijeđenog stanja, objektivnih problema i očekujemo da će ti rezultati biti vrlo skoro bolji. To pokazuju informacije koje smo dobili oko 2005. godine ali ozbiljne stvari svoditi na trivijalnosti nažalost je dio neozbiljne i neodgovorne politike. Govorili smo o svemu onome što treba učiniti da bi efikasnost ove važne agencije hrvatske Vlade se povećala. Puno toga korisnog je rečeno i nadam se da će se puno toga korisnog primijeniti i da ćemo rezultate posebno one koji se odnose na jačanje mreže konzultanata, osposobljavanje hrvatskih poduzetnika kroz obrazovanje sustavno, ciljano i kvalitetno vrlo brzo isplatiti.
I petminutna rasprava u ime Kluba HSS-a poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Pa ja ću ponoviti možda nešto još jednom da se ovo, ovakav izvještaj i ovakav rad o kojem smo raspravljali za 2004. godinu Hrvatske agencije za malo gospodarstvo više ne ponovi. Očito je da HAMAG ne radi ono što bi trebao po odredbama Zakona o malom gospodarstvu. Ali mi smo zaboravili još nešto. Postojao je i program razvoja malog gospodarstva za vrijeme bivše Vlade, postoji on i danas. Nositelj toga programa bi upravo trebao biti HAMAG. Ovdje u izvješću naravno ne piše niša. Jer i prema tom programu ove godine bi trebalo na primjer uz one uložiti, o kojima je bilo ovdje govora za gospodarstvo malo 400 milijuna kuna, a bit će uloženo negdje oko 100. 4 puta manje međutim naravno o tome ovdje nećemo govoriti. Pitanje koje se provlačilo kroz raspravu zašto se ne prihvaćaju garancije u bankama. Kao strane banke to ne žele prihvaćati. Ali zbog čega žele strane banke prihvaćati državne garancije za auto-ceste? Državna agencija ima potpuno isti tretman pa ne žele prihvaćati jer opet ne valjaju programi, jer opet imamo krivi model i krive ugovore sa bankama. Pa to je jedina istina. Očito se moramo pa i možemo orijentirati prema domaćim bankama. Ukoliko ne žele strane pa valjda Hrvatska banka za obnovu i razvoj bi trebala sudjelovati u aktivnostima sa HAMAG-om. Međutim da li postoji program suradnje HAMAG-a i HBOR-a? Pa naravno ne postoji. Da li postoji program HAMAG-a i Poštanske banke? Hrvatske poštanske banke. Ne postoji. Međutim što je bilo prije? 1999. godine, ponovit ću kamata u bankama je bila za gospodarstvo i veliko i malo preko 10%, između 12 i 15% za investicijski kapital. 28.12.2004. godine vidimo u izvješću su donijeti tek novi programi. Razdoblje koje smo premostili između 1999. godine i razdoblja na koje se odnosi izvješće kamate su pale duplo. Kamate su sad za male poduzetnike negdje između 6 i 7% i vrata banaka su otvorena za obrtnike i za male poduzetnike. To je zapravo jedina istina. Međutim tragedija je da ta ista agencija koja je mijenjala stare programe jer nisu bili dobri je donijela nove programe 28.12.2004.godine a već polovicom 2005. godine ih je i promijenila. Ali jedina istina, to se više ne bi trebalo dogoditi da za garancije potrošimo 3 milijuna i 300 tisuća kuna, a da za plaće potrošimo 4 milijuna i 600 tisuća kuna. Jedino što ne bi trebalo u budućnosti da se događa da za potpore poduzetnicima damo 230 tisuća kuna, a za mobitele i slične stvari potrošimo preko 300 tisuća kuna. Odnosno ovaj rad bolje rečeno nerad da košta državu 8 i pol do 9 milijuna kuna iz Državnog proračuna koji transfer se je dogodio i u 2004. godini. Međutim naslijedili su jako dobar, dobar pravac. Donijet je prvi put u Hrvatskoj Zakon o malom gospodarstvu gdje smo definirali i pravni okvir ali i veličinu. Donijeli smo i poticajne mjere. Usvojili smo program razvoja malog gospodarstva i Hrvatska agencija za malo gospodarstvo je trebala biti nositelj aktivnosti. Podsjetit ću imali smo 47 poduzetničkih centara 2003. godine. Imali smo 29 inkubatora poduzetničkih. 494 poduzetnika je uvelo iz ISO norme putem ovih programa. Poduprli smo inovacije i naglasit ću preko 5 milijardi kuna smo plasirali u obrt, malo i srednje poduzetništvo. To je jedina istina. I partneri su nam u projektu bile općine, gradovi i županije gdje smo stvarali zajednički fond depozitni, gdje smo stvarali zajednički garantni fond i na taj način su gradovi, općine i županije dobile iz Državnog proračuna preko 100 milijuna kuna za tri godine. Danas je obratno. Danas općine, gradovi i županije moraju sufinancirati kreditne programe. Znači iz svojih skromnih prihoda odvajati za razliku u kamati od 2%. Umjesto da će dobiti 100 milijuna kuna za razvoj malog poduzetništva morat će kroz 3 godine oko 200 milijuna kuna po mojim proračunima iz svojih, iz svojih sredstava dati za realizaciju ovih programa. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo dva ispravka. Prvo je … [[Govornik se ne razumije.]] Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Pa evo moram ispraviti kolegu nije točno da poduzetnicima programi ne valjaju jer uz toliku mrežu konzultanata koje je gospodin Pecek educirao to je praktički nemoguće.
Ispravak gospođa Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege. Gospodin Pecek rekao da banke ne prihvaćaju da daju garancije. Ja se s tim ne mogu složiti. To nije točno. Banke u 2004. godini nisu doduše odobravale jedno vrijeme garancije, ali zbog toga što su, što su bili, što su se primjenjivali stari garancijski programi koji nisu bili prilagođeni promjenama na financijskom tržištu. Te stare programe je donijela vaša Vlada. Bivša koalicijska Vlada. I banke na osnovu toga stvarno nisu mogle odobravati, davati garancije. Zbog toga je nova uprava koja je bila, kažem koja je bila na, od ove Vlade koja je imenovana ona je donijela nove programe koje su potaknule na to da banke daju garancije i u 2005. godini već vidimo da je iznos garancija u kunama 60 milijuna kuna. Iznos kredita je 107 milijuna 181 tisuću 84 kune. Dakle ako je dobar program [[Upadica: Hvala, hvala.]] onda je, onda banke daju garanciju.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika gospodin Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa dozvolili ste kolegici da tri puta govori izvan vremena o onomu o čemu ja nisam govorio. Prije svega moja tvrdnja je točna da su programi stari bili dobri jer imamo realizaciju preko 5 milijardi kuna. A gospodin Markovinović bi trebao shvatiti da te programe ne rade konzultanti nego da te programe upravo radi, radi Hrvatska agencija za malo gospodarstvo [[Upadice se ne razumiju.]]
Vi ste, vi ste povrijedili Poslovnik jer niste naveli članak na kojem ste pozvani. A gospođa Majdenić je opovrgla sa ciframa tvrdnju vašu da nisu banke davale jamstva pa je navela cifre gdje su i kad su davana jamstva. I vaša intervencija u pogledu povrede Poslovnika nije bila u skladu s Poslovnikom i nemojte to više raditi. Hvala. Idemo dalje. U ime Kluba SDP-a, gospodin Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Iz izvješća o radu HAMAG-a vidljivo je da su sredstva iz Državnog proračuna utrošena za funkcioniranje institucije, a ne za poticanje poduzetnika i programe vezano za poduzetnike. I time ocjenjujemo da je učinjena šteta Državnom proračunu za 2004. godinu. Program Vlade da ubrza otvaranja tvrtki, a time otkloni i određene administrativne prepreke i da poduzetnicima olakša poslovanje neće imati većeg učinka na gospodarski rast jer nisu otklonjene administrativne prepreke za usmjeravanje sredstava iz Državnog proračuna prema gospodarskim programima. I samim tim cijenimo da će Vlada i da bi Vlada trebala s novim programom uklanjanja administrativnih prepreka osigurati protočnost s namjenskih sredstava iz proračuna prema poduzetnicima da bi mogli imati efekata na gospodarstvu. Također ocjenjujemo da problem koji poduzetnici imaju kod poslovnih banaka je razlog neadekvatnog, nekvalitetnog rada u HAMAG-u jer da ta institucija funkcionira bili bi problemi poduzetnika sa bankama razriješeni. Pa ocjenjujemo da i u tom dijelu Vlada Republike Hrvatske treba poduzeti potrebne mjere da bi HAMAG posredovao kod rada poduzetnika sa poslovnim bankama. Iz svega ovoga ocjenjujemo da je Izvješće korektno napisano, ali klub SDP-a ga ne može prihvatiti jer ukazuje da rad HAMAG-a nije zadovoljavajuć.
Hvala lijepa. Da li želi završnu? Izvolite. Gospodin Tomislav Kovačević, predsjednik Uprave.
Cijenjeni potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene dame i gospodo. Budući sam ja ovdje u ulozi menadžera bit ću vrlo kratak i pragmatičan. Danas smo se uglavnom svi složili, raspravljali smo o izvješću iz 2004. i tadašnje uprave i uglavnom svi smo se složili, nismo zadovoljni rezultatima rada te uprave jer jednostavno nije nas ni Bog stvorio sve, nije nam dao istu misiju. Neke je stvorio da budu destruktivni, neke je stvorio jednostavno da pobjeđuju, da zabijaju golove. Ja takve želim u svom timu. Ja ću vam ukratko reći, u 2005. godini HAMAG radi sa 18 banaka. HAMAG ima razrađene planove i za nove poduzetnike i za razvoj postojećih poduzetnika. Također i kad se radi o mreži konzultanata, to sam već nešto spomenuo. Prema tome, u ovoj završnici ja bih rekao, nismo zadovoljni sa prijašnjim radom, ali kako ste danas i sami primijetili u ovoj godini postoje rezultati pozitivni. Ja još uvijek ne mogu reći da sam posebno nešto zadovoljan s tim. To nisu još uvijek rezultati kakvi bi trebali biti, ali krajem godine mislim da ćemo imati jedan potpuno, potpuno drukčiji HAMAG. Evo u tom uvjerenju prenosim također pozitivan stav i na vas, ali i na hrvatske poduzetnike. Sada mogu vjerovati HAMAG-u, mogu vjerovati u razvoj svoga i našega ukupnog malog gospodarstva. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu.
Hvala lijepa. Dakle to je onda konzumirano. … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepa. Nećemo o njemu glasovati. Hvala lijepa. Godišnje izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo za 2004. godinu. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: prihvaća se godišnje izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo. Tko je, uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 73 za, 2 suzdržana i 24 protiv je prihvaćen predloženi zaključak.
Sada bi trebalo po redu biti Godišnje izvješće o radu Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave za 2004. godinu. Ovdje nema predstavnika predlagača pa ćemo nažalost ovo morati odgoditi, premda nemam pojma zbog čega ga nema. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Nema predstavnika predlagatelja, nijednog, ni ovog koji je najavljen ni bilo kakvog drugog pa ćemo to odgoditi i vidjeti zbog čega nema. Jer nemam pojma zbog čega ih nema, ali evo ga, nema. Prelazimo na - Prijedlog vodnogospodarske osnove Hrvatske – Strategija upravljanja vodama Prijedlog vodnogospodarske osnove Hrvatske dostavila je Vlada Republike Hrvatske sukladno članku 20. Zakona o vodama. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja Prijedloga vodnogospodarske osnove Hrvatske primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za poljoprivredu i šumarstvo i Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, gospodin Zdravko Krmek. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Dopustite mi da vas uvodno upoznam sa vodnogospodarskom osnovnom RH, odnosno Strategijom upravljanja vodama. Temeljem Zakona o vodama Strategija upravljanja je dugoročni planski dokument kojim se utvrđuje vizija, misija, ciljevi i zadaće državne politike u upravljanju vodama. Ona daje strateška opredjeljenja i smjernice razvitka vodnoga gospodarstva, polazeći od zatečenoga stanja vodnoga gospodarstva, razvojnih potreba, gospodarskih mogućnosti, međunarodnih obveza te potreba za očuvanjem i unaprjeđenjem ekološkog stanja voda i o vodi ovisnih eko sustava. Njen je sadržaj u potpunosti usklađen sa svim relevantnim direktivama Europske unije, a isto tako moram posebno istaći da predstavlja jednu od temeljnih podloga za pripremu temeljnih platformi za povlačenje novčanih iznosa, te isto tako izradu aplikacija za korištenje novčanih izvora iz fondova Europske unije. Također mi dopustite da ukratko obrazložim šta se nalazi u vodno-gospodarskoj osnovi. Ovdje smo na početku definirali stanje voda, stanje upravljanja vodama, definirali smo strategiju upravljanja vodama, a isto tako na kraju i njenu implementaciju. Ovu vodno-gospodarsku osnovu su izradile Hrvatske vode u suradnji sa Ministarstvom poljoprivrede, šumarstva i vodnoga gospodarstva, odnosno Uprave vodnoga gospodarstva i sa posebnim, i posebno želim istaći da je u njoj sudjelovalo i 18 relevantnih znanstvenih institucija. Analize postojećeg stanja i razvojnih potreba pokazale su da Hrvatska raspolaže dovoljnim količinama vode za svoje potrebe, te da vodni resursi svojom količinom i kakvoćom nisu ograničavajući čimbenik gospodarskog razvoja. Međutim, zbog izražene vremenske i prostorne neravnomjernosti vodnoga režima učinkovito i ekološki prihvatljivo upravljanje vodama zahtjeva sustavna ulaganja u razvitak i redovita održavanja funkcionalnosti vodno-opskrbnih objekata. Analize su također pokazale da je uslijed dijelom nesaniranih ratnih šteta, te uslijed duljeg razvoja nedovoljnih ulaganja u redovita održavanja zaštitnih objekata u značajnoj mjeri je smanjena sigurnost ljudi i njihovih materijalnih dobara na mnogim područjima koja su potencijalna izložena poplavama. Ovdje mi dopustite da kažem također da je temeljni cilj ove vodno-gospodarske osnove je postizanje usklađenog vodnog režima na državnom teritoriju RH i to na svakom od 4 vodna područja. Ovdje moramo isto tako definirati da je na tim vodnim područjima potrebno osigurati dovoljne količine kvalitetne pitke vode za vodoopskrbu. Također je potrebno osigurati dovoljne količine vode za gospodarske namjene. Isto tako moramo zaštiti ljude i materijalna dobra od poplava i drugih vidova štetnog djelovanja voda i isto tako moramo zaštiti i unaprijediti ekološko stanje voda i o vodi ovisnih eko sustava. Ovdje bih također posebno napomenuo koji su to strateški ciljevi upravljanja vodama. To su kao, na početku bih posebno istakao zaštitu od štetnog djelovanja voda, odnosno korištenje voda i isto tako zaštitu voda. Unutar vodno-gospodarske osnove smo posebno istakli sve od ove tri, sva od ova tri elementa. Također mi dopustite da kažem nešto o zaštiti od poplava. Ovdje moramo istaći da temeljem analiza razvojnih scenarija mi smo postavili cilj da bi unutar idućih 10 godina doveli sustav zaštite od štetnog djelovanja voda na razinu do cca 90%, što bi odgovaralo uređenju i zaštiti voda unutar Europske unije. Također, što se tiče korištenja voda ono podrazumijeva osiguranje dovoljnih količina voda zadovoljavajuće kakvoće za postojeće i za razvojne potrebe svih korisnika. Normalno, vodeći računa o prirodnim mogućnostima i obnovljivosti vodnih resursa. Unutar vodno-gospodarske osnove smo definirali cilj, znači da u budućem razdoblju opskrbljenost javnih vodo-opskrbnih sustava, znači sa sadašnjih 76% dovedemo na nivo u iznosu od 85 do 90%. Ovdje bismo također istakli, što se tiče zaštite voda, da nam je cilj i to smo definirali unutar vodno-gospodarske osnove da ćemo sva naselja između 2 tisuće i 10 tisuća stanovnika da ćemo negdje oko cca 70% njih dovesti u stanje znači da se sustav odvodnje otpadnih voda i pročišćavanje otpadnih voda riješi u navedenim postocima kao što sam iznio. Također nam je cilj da do, da sva naselja koja su iznad 15 tisuća stanovnika riješimo u 100 postotnom iznosu. Znači i u dijelu odvodnje otpadnih, a isto tako i u dijeli kondicioniranja otpadnih voda. Isto tako, sukladno odredbama Zakona o vodama, i isto tako Okvirne direktive o vodama Europske unije mi smo unutar vodno-gospodarske osnove posebno definirali područja posebne zaštite voda, a to su područja namijenjena za zahvaćanje voda za ljudsku uporabu. Isto tako područja koja su namijenjena zaštiti gospodarski važnih vodenih vrsta. Isto tako smo definirali vode koje su namijenjene rekreaciji i područjima koja su određena za kupanje. Također smo definirali područja koja su namijenjena zaštiti pojedinih staništa, uključujući isto tako i "Naturu 2000". I isto smo tako definirali strateške rezerve podzemnih voda. I na kraju, dopustite mi da iznesem isto tako koliki su procijenjeni iznosi implementacije ove vodno-gospodarske osnove. Mi planiramo do 2020. godine uložiti oko 24 milijarde kuna u vodno-gospodarske aktivnosti. Od toga bi 10 milijardi kuna i izdvojili za projekte javne vodoopskrbe, oko 11 i pol milijardi kuna za projekte javne odvodnje i kondicioniranja otpadnih voda, te oko 2 i pol milijarde kuna za projekte zaštite od poplava. Ovdje također moram reći da glavni partneri vodnoga gospodarstva pri realizaciji ove vodno gospodarske osnove će biti normalno komunalna poduzeća, prostorno planiranje, zaštita okoliša privrede, poljoprivreda, gospodarstvo, znanost, obrazovanje, a posebno mediji. Na kraju dopustite isto tako da pozovemo sve ostale koji imaju interesa da se uključe i da svojim doprinosom daju eventualno poboljšice ove vodno gospodarske osnove. Hvala.
Hvala lijepa državnom tajniku. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Marko Širac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Strategija upravljanja vodama je temeljni dugoročni planski dokument vodnog gospodarstva kojim se uređuje jedinstvena državna politika upravljanja vodama kao dio šire strategije razvoja Republike Hrvatske. Strategijom upravljanja definiraju se smjernice za razvitak vodnog gospodarstva u narednom dugoročnom razdoblju do 2020. godine, odnosno daju se projekcije i daljnjeg razvoja do za narednih 10 godina, tj. do 2030. godine. Pritom se uzimaju u obzir razvojne potrebe naše države, ekološka ograničenja, zatečeno stanje vodnog sektora, gospodarske mogućnosti države i zahtjevi međunarodne zajednice za postizanje međunarodnih standarda u upravljanju vodama. Smjernice razvitka vodnog gospodarstva za navedeno razdoblje zasnivaju se na znanstvenim istraživanjima, kontinuiranom praćenju stanja u vezi sa vodama i njihovim korištenjem. Stoga je u pripremnoj fazi izrade ove strategije napravljen niz studija i analiza kako bi se pouzdanije i racionalnije odredili ciljevi koje je realno moguće postići. Za sagledavanje budućih potreba i razvojnih mogućnosti, korištene su ekspertne procjene uglednih znanstvenika u Republici Hrvatskoj kao i relevantnih institucija te projekcije iz strateških dokumenata drugih sektora. Također su uvažena mnoga rješenja iz bogate studijsko-razvojno planske dokumentacije vodnog gospodarstva Republike Hrvatske. U prijedlogu strategije upravljanja vodama koju danas razmatramo, u pet poglavlja dat je prikaz o ukupnom vodnom bogatstvu kojim raspolaže Republika Hrvatska, stanju voda i priobalnog mora, stanju upravljanja vodama, strateškim opredjeljenjima i smjernicama razvitka vodnoga gospodarstva u dugoročnom razdoblju te plan i provedba programa razvitka vodnog gospodarstva u narednih 15, odnosno 25 godina. Za uspješnu realizaciju zacrtanih ciljeva i provedbu programa, neophodna je suradnja vodnog gospodarstva osobito sa komunalnim sektorom u našoj državi, sa industrijom, poljoprivredom, šumarstvom, elektroprivredom i drugim djelatnostima, sa institucijama prostornog planiranja i zaštite okoliša, sa institucijama zaštite prirode i to poglavito radi zaštite vodnih i o vodi ovisnih eko sustava. Zatim je potrebna i suradnja sa lokalnom i regionalnom samoupravom osobito u dijelu koji se odnosi na komunalne usluge i gospodarenje prostorom. Strateški ciljevi upravljanja vodama koji su ovom strategijom postavljeni. Cilj upravljanja i gospodarenja vodama je postići cjeloviti i usklađen vodni režim na ukupnom državnom teritoriju. To podrazumijeva brigu za prostorni raspored, izgrađenost vodnog sustava i za stanje količina i kakvoće voda na način koji najbolje odgovara određenom području i određenom vremenu. To uključuje osiguranje potrebnih količina pitke vode za potrebe stanovništva, osiguranje potrebnih količina vode odgovarajuće kvalitete za različite gospodarske namjene jer ta voda ne mora biti na nivou kvalitete pitke vode. Zatim zaštita stanovništva i materijalnih dobara od štetnog djelovanja voda, zaštita i unapređenje stanja voda i obalnog mora i o vodi ovisnih eko sustava. Dakle ta glavna četiri strategijska cilja po nama u Hrvatskoj demokratskoj zajednici vrlo kvalitetno su postavljena i održavaju zaistinu potrebe kako naših građana tako i potrebe gospodarstva i omogućava mu potreban razvoj. Za ostvarenje tih ciljeva jedinstvenog i racionalnog razvitka vodnog gospodarstva treba unaprijediti sustav upravljanja vodama na način da se uvede princip integralnog planiranja i upravljanja vodama. Da se uspostavi informacijski sustav voda upotpunjen sa moderniziranim sustavom praćenja režima voda te uspostavom katastra, vodnog dobra i vodnih građevina, uskladi naše zakonodavstvo i propise koji uređuju upravljanje vodama sa propisima Europske unije. Isto tako mora se unaprijediti tehnička podrška programima razvitka vodnih sustava i to suradnjom sa stručnim i znanstvenim institucijama. Strateški ciljevi upravljanja vodama su obrađeni i sistematizirani prema osnovnim djelatnostima vodnoga gospodarstva, stoga bi za svaku djelatnost ukratko naveo ili dao kraći osvrt na planirane ciljeve. Uređenje vodotoka i drugih voda i zaštita od štetnog djelovanja voda. Radi zaštite stanovništva, imovine, poljoprivrede i industrijskih površina te drugih materijalnih dobara. Od poplava i drugih načina štetnog djelovanja voda predviđa se vraćanje funkcionalnosti sustavu obrane od poplave u državi do 2010. godine na razinu na kojoj je bila 1990. godine, tj., prije ratnih razaranja i smanjenja sredstava za redovito održavanje i razvitak tog sustava. Do 2025. sustav bi se kapitalnim ulaganjima podigao do razine od oko 90% što bi bilo primjereno europskim standardima. Pored toga sustav obrane od poplava i štetnog djelovanja planira se redovito održavati. Za zaštitu od erozija, melioracijsku odvodnju, razvojne ciljeve odredit će Ministarstvo poljoprivrede u suradnji sa drugim institucijama, a vodno gospodarstvo će sukladno financijskim mogućnostima učestvovati u njihovoj realizaciji. Jedan od najvažnijih zadaća integralnog upravljanjima je pronalaženje i dugoročna zaštita zaliha pitke vode. Ovo je posebno složen problem u krškim uvjetima naše zemlje, te na prekograničnim i graničnim vodotocima i vodonosnicima koje dijelimo sa susjednim državama. Povećanje standarda stanovništva i razvoj gospodarstva zahtjeva daljnji razvoj sustava vodoopskrbe, a u planskom periodu predviđa se povišenje stupnja opskrbljenosti stanovništva iz javnih vodoopskrbnih sustava na 85 do 90%. Zaštita izvorišta pitke vode bitno bi se unaprijedila. Pored toga provele bi se mjere za racionalizaciju potrošnje vode i uređenje vodoopskrbnih sustava, te povećala sigurnost opskrbe vodom svih korisnika što je u sadašnjoj organizaciji vodoopskrbe kroz naša komunalna poduzeća zapravo nemoguće postići dok se to ne uredi na jedan drugi način. Za korištenje vode u druge svrhe kao što su hidroenergetika, navodnjavanje, uzgoj riba, riječna plovidba, šport, kupanje, rekreacija na vodi, zahvaćanje mineralne i geotermalne vode i drugo nosioci razvoja su drugi korisnici, ali vodnog gospodarstvo će kao i do sada sukladno financijskim mogućnostima sudjelovati u njihovom razvoju. Zaštita voda i priobalnog mora podrazumijeva očuvanje dobrog stanja voda, sprječavanje devastacije voda te sanaciju narušenog stanja voda radi zdravlja ljudi i okoliša. U okviru planiranih aktivnosti prioritetni zadatak zaštite voda i priobalnog mora je izgradnja, rekonstrukcija i održavanje sustava javne odvodnje sa ciljem da se oko 70% sustava postigne, oko 70% sustava odvodnje u naseljima veličine od 2 do 10 tisuća stanovnika, a oko 77% sustava javne odvodnje u naseljima od 10 do 15 tisuća stanovnika i 100% sustava javne odvodnje u naseljima od 15 pa na više tisuća stanovnika. Ovisno o prijemniku ispuštenih voda planira se izgradnja uređaja prvog i drugog stupnja za čišćenje otpadnih voda. Priključenost na sustav javne odvodnje do 2020. povećala bi se na 60% ukupnog broja stanovnika Republike Hrvatske ili na 2 milijuna i 700 tisuća stanovnika. Uz navedene razvojne ciljeve provodit će se i niz mjera zaštite voda kojima bi se smanjilo ispuštanje otpadnih tvari iz industrije vode za 50% do 2010., te unaprijedio sustav kontrole kvalitete voda i otpadnih voda koje se ispuštaju u vodotoke i u priobalno more. Prijedlogom Strategije u 5. poglavlju plan i provedba detaljno su razrađeni, sve aktivnosti i mjere te predloženi nosioci realizacije plana razvoja i održavanja za svaki sektor vodnog gospodarstva. Prema procjeni troškova ulaganja u razvitak za razdoblje 2005. do 2020. trebalo bi osigurati sljedeća sredstva: za javnu vodoopskrbu oko 10 milijardi kuna, za javnu odvodnju 11 i po, a za sustav obrane od poplave 2 milijarde i 500 tisuća kuna ili ukupno negdje oko 24 milijarde kuna. Kad se pogleda detaljnija analiza onda iz priloženih podataka se vidi da bi za kapitalna ulaganja u Republici Hrvatskoj u vodnome gospodarstvu godišnje bilo osigurano milijardu 553 milijuna kuna. S time da bi hrvatsko vodno gospodarstvo u rješavanju pitanja vodoopskrbe učestvovalo sa 583 milijuna kuna u čemu je i 165 milijuna otplate postojećih kredita koji su u međuvremenu dignuti za razvoj vodoopskrbnog sustava. 684 milijuna za javnu odvodnju u čemu je i 100 milijuna preuzetih kredita za financiranje toga razvoja i 286 milijuna kuna za financiranje sustava obrane od poplava da bi se on doveo u stanju o kojem sam ovdje već iznio. Poslovi održavanja hidrotehničkog sustava voda i realizacija planiranog razvoja vodnog gospodarstva financirat će se iz sredstava osiguranih temeljem Zakona o financiranju vodnoga gospodarstva s tim da će vodno gospodarstvo sufinanciranje u javnoj vodoopskrbi učestvovati do 50%, u javnoj odvodnji 60%, a razvitak sustava zaštite od štetnog djelovanja isključivoj je nadležnosti vodnog gospodarstva i on će se financirati na vodama prvog i drugog reda direktnim proračunskim transferima. I na kraju bih istakao da je po ocjeni kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice Prijedlog strategije upravljanja vodama metodološki dobro napravljen, ali da ga sadržajno treba urediti obzirom na donijeti Zakon o vodama i Zakon o financiranju vodnog gospodarstva. A to znači da predlažemo da on ide i u drugo čitanje. Gospodine potpredsjedniče, zahvaljujem.
Hvala lijepo. Obzirom na ovaj prijedlog, a takav prijedlog je i matični Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodnog gospodarstvo predložio Saboru da ide u dva čitanja, a ja sam ovdje u uvodu rekao da se odnosi kao za drugo čitanje. Mislim da takav prijedlog, osobno mislim da takav prijedlog na mjestu. Molio bih državnog tajnika da se očituje o tom prijedlogu kako bi mogli i raspravu zapravo, ako će biti u dva čitanja onda uskladiti ili. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo zastupnici. Upravo kao što je i iznešeno ovdje, znači mi smo već 29.12.2005. smo donijeli izmjene i dopune Zakona o financiranju vodnog gospodarstva, isto tako izmjene i dopune Zakona o vodama i u cilju znači i rasprave koja će se voditi ovdje kod vas mi prihvaćamo da zakon ide u dva čitanja.
Hvala lijepo. Nastavljamo raspravu. Na redu je klub HNS-a, gospodin zastupnik Jakša Marasović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolege i kolegice. Voda je život i ni vina nema bez vode, ti bi to kao Imoćanin morao znati. Dakle, ne moram davati još ovu primjedbu da bi bilo dobro, bez obzira što ovo nije zakon nego strategija da se ide u drugo čitanje i ako se prihvate ove primjedbe koje ću ja sad iznijeti mi ćemo glasati za strategiju. Dakle, na početku moram istaknuti dva proceduralna pitanja. Prvo je narušen je logičan redoslijed usvajanja dokumenata, umjesto da prvo raspravljamo o strategiji o vodnoj gospodarskoj osnovi pa se tek nakon toga pristupilo raspravi o izmjenama i dopunama Zakona o vodama i Zakona o financiranju vodnog gospodarstva, napravljeno je suprotno, donešene su izmjene i dopune oba zakona, tek nakon toga se raspravlja u dokumentu zbog kojih se zakon i mijenjao, iako je obaveza za izradu vodnogospodarske osnove proističe još iz '95. godine. Druga proceduralna primjedba je vodnogospodarsku osnovu hrvatska Vlada je gotovo u potpunoj tajnosti osvojila i poslala u Sabor bez da se je o njemu povela ikakva javna rasprava, sudjelovanje javnosti pri izradi i usvajanju ovakvih dokumenata može samo doprinijeti poboljšanju predloženih rješenja, osim toga ovdje nije riječ samo o tajnama već o općem dobru i bilo bi dobro do drugog čitanja koje smo čuli da će biti da i to se provede bar na područjima vodnogospodarskih odjela. Daljnje primjedbe bi bile, prva je strategija je postavila preskromne ciljeve. Da su skromno postavljeni ciljevi vidljivo je i kroz potrebna financijska sredstva za njezino ostvarenje. Ukupno je po strategiji predviđen iznos ulaganja 3,15 milijardi eura za sve vidove vodnog gospodarstva u koji spada između ostalog sustav i obrana od poplava, vodoopskrba stanovništva te izgradnja kanalizacijskih sustava i uređaje za pročišćavanje otpadnih voda. Iznos za sve ove namjene manji je od predviđenog iznosa zbrinjavanja otpada po strategiji gospodarenja otpada koji smo mi prihvatili, koji je ovaj Sabor prihvatio, koji se kreće oko 3,25 milijardi eura. Svatko tko je iole upućen u problematiku jasno može vidjeti nonsens u ovim procjenama. Skromno postavljeni ciljevi očigledno su rezultat kompromisa, a ne odraz stvarnih potreba, međutim ovako važni dokumenti moraju održavati stvarne potrebe pogotovo u današnje vrijeme kada se očekuje da će se Hrvatska pridružiti zemljama Europske unije i kada ćemo biti prisiljeni ostvariti one ciljeve koji će pred nas postaviti Europa, odnosno krivo sam rekao, koji ćemo mi sami postaviti pred sebe radi Europe. Skrivanjem stvarnih potreba samo ćemo otežati situaciji što je posebno važno naglasiti, bitno oslabiti pregovaračku platformu naših pregovarača koji će se morati kretati u predviđenim financijskim okvirima i strategiji i ujedno ostvariti traženo po europskom zakonodavstvu. Mogućnost postizanja određenih tranzicijskih razdoblja, ostvarenje pomoći koju Europa nudi time će biti znatno smanjena. Ovo je najbolje vidljivo iz sljedećih citata sa stranice 157.: "Predložena dinamika prihoda osigurava relativno umjerenu razvojnu politiku u prvom investicijskom ciklusu do 2020., intenzivniji porast ulaganja u razvitak i brže postizanje standarda i uvjeta obveznih za zemlje članice EU je odgođena za drugi investicijski ciklus kada se očekuju povoljniji gospodarski uvjeti." Ovo me podsjeća na neka vremena kad se obećavalo da će budućnost biti svijetla. Postavlja se pitanje da li strateški cilj naše države može biti da se 2020. godine sa samo 50% naselja od 2 tisuće do 15 tisuća stanovnika izgradi sustav javne odvodnje, pročišćavanje otpadnih voda, a radi se preko 35% stanovništva Republike Hrvatske, odnosno da se do 2020. osigura priključeno za kanalizacijski sustav za samo 60% stanovnika. Za ilustraciju Njemačka ima priključeno na kanalizacijski sustav pročišćavanja otpadnih voda od 90%, Danska 80, Nizozemska 95, Austrija 80, Engleska 82, s time da se radi o današnjoj situaciji, štoviše podacima o priključku stanovništva kod nas stari su 8 godina, a mi rezultate i to puno skromnije rezultate očekujemo tek za 15 godina. Niti jedna mjera i predviđena aktivnost nema definiranu vremensku dinamiku provedbe, već se samo govori o krajnjem razdoblju, mogućnost praćenja ostvarivih zacrtanih ciljeva tako je praktično nemoguća što ostavlja prostora različitim interpretacijama. Ovdje bi se trebalo definirati barem bitne kratkoročne i srednjoročne vremenske okvire, a ne fokusirati se samo na stanje 2020. i 2035. kako godine koje se navode u strategiji. U strategiji nema jasno postavljenih rokova za koji se ona izrađuje, tako se za zaštitu od štetnog … [[Govornik se ne razumije.]] govori o 2035. godini, dok se za zaštitu voda govori o 2020., a o korištenju voda se ne govori o nijednoj godini. Strategija bi trebala promatrati isto vremensko razdoblje za sve vidove vodnog gospodarstva. Na početku dokumenta nedostaje uvodni dio u kojem bi trebalo opisati polazište i opće ciljeve izrade strategije. U strategiji se spominje podjela na državne i lokalne vode, međutim izmjenama i dopunama Zakona o vodama i Zakona o financiranju vodnog gospodarstva ova podjela je ukinuta. Strategija bi trebala biti usklađena sa zakonom, ako je već izglasan ranije s tim više što se sve odvija u istom vremenskom razdoblju. Prijedlog financiranja sustava obrane od poplava na tzv. vodama od posebnog državnog interesa putem vodnog doprinosa ne odgovara usvojenim izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva koje se sredstva doprinosa mogu koristiti za sve vodotoke. U poglavlju 5 koji govori o troškovima i financiranju umjesto da se govori o ukupnim potrebama za strateški razvoj vodnog sektora u objašnjenja se uvode troškovi poslovanja Hrvatskih voda i troškovi obavljanja javnih ovlasti. Strategija kao dokument ne bi trebala analizirati strukturu prihoda i rashoda javne ustanove već bi trebala biti fokusirana na načine i instrumente ostvarenja predviđenih ciljeva. Na stranici 109 stoji da danas između 15 i 20% stanovništva koristi tzv. lokalne vodovode. Isto to i da bi se njihovim priključenjem stupanj priključenja povećao obzirom da je danas na sustav javne vodoopskrbe spojeno 76% stanovništva Hrvatske ispada da bi smanjenjem lokalnih vodovoda na sustav spajanja lokalnih vodovoda na sustav javne vodoopskrbe pokrili svo stanovništvo. Ili da prema ovim podacima samo 4% stanovništva koristi vlastite zahvate vode bunari, cisterne i slično što jasno ne može biti jer mi znamo svi da to nije tako. Na stranici 96 u poglavlju IV. govori se o dva scenarija razvoja sustava zaštite od poplava. Spominju se postoci funkcionalnosti sustava od 70% po scenariju A do 2010. i 90% do 2025. godine. U dokumentu nije objašnjeno što predstavlja 100% zaštite i od čega se izvode ovi postoci. Isto tako, nije definirano da li je do kraja drugog investicijskog ciklusa koji završava 2035. sustav 100% funkcionalan ili ostaje 90%. Nepoznato je i to što je 70% a što 90% funkcionalnosti, kako se ona određuje, da li predstavlja funkcionalnost izrađenih sustava ili predstavlja stupanj zaštite od poplava. Ako predstavlja sustav zaštite od poplava opet nije jasno po kojim se kriterijima i metodologiji definirani ovi postoci. Smjernice za razvoj sustava obrane od poplava previše su općenite i iz njih je teško uočiti koje su to mjere i investicije koje je potrebno realizirati da bi se postigli strateški ciljevi kao što u konačnici strateški cilj nije niti definiran. Kod korištenja vode pojedini segmenti su prenaglašeni dok su pojedini zapostavljeni. Osim upotrebe vode za piće sve ostale namjene korištenja voda marginalno su spomenute. Tako na primjer razvoj upotrebe vode za proizvodnju električne energije napisan na svega dva kratka paragrafa a s niti jednim konkretnim podatkom na stranici 111. Unutrašnji plovni putovi opisani su samo u jednom paragrafu isto tako bez ikakvih konkretnih podataka. U poglavlju V. odnosno to vam moram reći. Prema procjenama mi još imamo oko 3 milijarde kilovat sati električne energije koju bi mogli izgraditi na vodotocima. U poglavlju V. plan i provedba za zaštitu od poplava definiran je investicijski ciklus do 2035., za korištenje voda nikakva godina nije navedena te se ne zna u kojim rokovima je potrebno ostvariti planirano dok je za zaštitu voda definiran rok do 2020. Ukupni iznos ulaganja u razvitak iznosi oko 24 milijarde kuna ili 3,15 milijardi eura. Ovaj iznos predstavlja ulaganje u nove objekte, dakle u razvitak obzirom da je u strategiji ocijenjeno nezadovoljavajuće stanje postojećih vodoopskrbnih sustava i sustava javne odvodnje iznos koji je potrebno uložiti do potpune funkcionalnosti sustava nisu nigdje navedeni. A radi se isto tako o velikim ulaganjima, koliko oni iznose u strategiji se ne navodi. Kakav će imati utjecaj na ukupne troškove izdvajanja korisnika za vodne usluge može se samo pretpostaviti. Naime, o čemu se radi. Vi znate da su gubici u vodoopskrbnim sustavima u Hrvatskoj oko 45% i jasno da i u postojećim vodoopskrbnim sustavima su potrebna velika ulaganja ne samo izgradnjom nekakvih novih sustava. U navedenim iznosima za razvitak vodoopskrbnih sustava javne odvodnje od cirka 21 milijardu kuna predviđeno je osiguranje cirka polovine tih sredstava kroz određene naknade dok je polovina predviđenih sredstava cirka 9,5 milijardi kuna predviđena iz drugih izvora kako je navedeno, preostali iznos osigurat će komunalna društva i njihovi osnivači. Način provedbe ovog financiranja već sada se pokazao kao prilično neučinkovito te njegova daljnja primjena sigurno neće dati odgovarajući rezultat, tim više što je potrebno ulagati u manje razvijena područja koja još nemaju izrađene sustave. Manje razvijena područja s malim brojem stanovnika i relativno velikim potrebnim investicijama po stanovniku neće moći osigurati iznose potrebne za vlastito sudjelovanje. Raditi modele razvoja i definirati iznose potrebnih naknada kako je napravljeno u poglavlju V. nema nikakvog smisla. Ako se ne zna kako će se osigurati skoro polovina potrebnih sredstava. Spominju se i mogućnosti financiranja izgradnje kreditnim sredstvima, pa se čak spominju i iznos kamate i razdoblje počeka. Kredit u uvjetima svakako nije mjesto u ovakvom dokumentu osim ako se radi o nekom već dogovorenom kreditu koji bi uspio riješiti problem financiranja cjelokupnih potreba iz ove strategije. Dinamika ulaganja dana je samo za sustave obrane od poplava. Ja bih htio na kraju kazati ako se dakle primjedbe Kluba HSN-a proanaliziraju i ugrade u ovaj dokument koji je nota bene počet je rad na ovom dokumentu 2001. godine kad sam ja bio direktor i do 2004. je preko 80%, da ne kažem 90% ovoga svega napravljeno pa ja i ne smijem biti previše kritičan. Ja sam kritičan samo na ono što je novo se dalo a to je valorizacija financijskih sredstava i dinamika ulaganja. Dakle, ako se to prihvati i proanalizira i daju se neke nove sugestije po tom pitanju onda će Klub HNS-a glasati za ovaj dokument. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka. Prvi je gospodin Marko Širac. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupnik Marasović je u svome izlaganju naveo sljedeće: "Procjena ulaganja u sustav obrane od poplava je nerealno postavljena." Naravno da to nije točno. Strategija sadrži samo ulaganja iz sredstava državnog proračuna i sredstava Hrvatskih voda a ne i plan ulaganja jedinica lokalne i regionalne samouprave i drugih korisnika prostora kao što su korisnici prostora gdje je izražena erozija ili prostori gdje je potrebna melioraciona odvodnja. Prema tome, strategija ne može rješavati stvari onih drugih korisnika nego samo onih koji se rješavaju kroz ovaj državni program.
Hvala. To je njegovo mišljenje. Evo, ispravak gospođa Božica Šolić. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, ispravila bih netočan navod poštovanog zastupnika Marasovića. On kaže u svojoj raspravi da je za vrijeme njegovog direktovanja u Hrvatskim vodama napravljeno već 80 do 90% ove nama na stolu predložene strategije. Međutim, ja tvrdim da to nije uopće točno. Gospodine Marasović, vi niste u četvrti Brezovica, tj., u Gradu Zagrebu gdje živi 11 tisuća i 500 stanovnika. Ma niti jedan metar napravili magistralnog voda, niti jednu vodospremu koje su po projektima zacrtane 3 vodospreme. Niti jednu prepuhnu stanicu. Danas na tom području pokriveno je vodoopskrbe samo 20% i ne slažem se i nije istina što ste vi rekli da ste vi odradili 80 do 90%. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ovdje se ne radi o konkretnim stvarima šta je tko napravio nego se govori o osnovi, vodnogospodarskoj osnovi. Prema tome, nije ispravak bio u skladu sa Poslovnikom i ne može se osporavati nikomu da je doprinjeo izradi, ne možemo mi ovdje to ni procjenjivati, vodnogospodarske osnove pa je pretpostaviti da je za prošlog mandata rađeno na izradi ove strategije upravljanja vodama. Znači, ne radi se o konkretnim stvarima nego o strateškim stvarima. Pa prema tome, nemojmo, možemo govoriti ali u okviru ove točke dnevnog reda ne možemo govoriti o konkretnim stvarima. Hvala lijepo. Idemo dalje. Na redu je klub HSS-a, gospodin zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa evo dozvolite nekoliko rečenica vezano uz ovu Strategiju upravljanja vodama ispred kluba Hrvatske seljačke stranke. Na početku želim reći da mi je drago što je, evo, predlagač usvojio prijedlog koji smo dali i na matičnom odboru, a to je da ova strategija ide u dva čitanja. Jer evo, ja bih rekao, kroz jednu dugu raspravu na matičnom odboru utvrdili smo da ju je potrebna određena dorada i mislim da je dobro što je to evo koliko sam čuo od predlagača prihvaćeno. Mislim da je ovdje potrebno reći da se ovaj dokumenat dugo iščekivao i da moramo biti svi zadovoljni što je napokon pred nama. Ovo je jedan izuzetno važan dokumenat i zasigurno je njegova izrada koja neki kažu da je trajala od 98. godine gotovo, evo stigla napokon ovdje pred nas. Nije dobro da smo imali određene ove nedostatke pa ja ću i razloge zbog kojih smo i predlagali ovo drugo čitanje, koji su više ja bih rekao na neki način i tehničke prirode, ali dobre su da se poprave, da se izmijene i da imamo jedan dokumenat koji vjerujem da će nas sve zadovoljiti. Prema tome, mislim da je u samom dijelu, ako ste malo detaljnije gledali naslova gdje imamo da mi ovdje donosimo osnovu ili strategiju. Mislim da je evo naknadno to bilo ubačeno s obzirom da naš novi pravilnik o ovom dijelu propisuje da se radi o strategiji. Pitanje je kada je pokrenuta izrada i kojim aktom te da li je dinamika izrade pratila institucionalne promjene u tom području i da li se možda već napravljeni akt prilagođavao zakonskim izmjenama ili obrnuto. Čini mi se da je detaljnije čitao ovaj dokument da je u njegovoj izradi najmanje sudjelovalo, to moram naglasiti, resorno ministarstvo koje je trebalo i vjerujem da će do drugog čitanja se malo više uključiti. Metodologija po kojoj je izrađeno temeljem Pravilnika o izradi vodnogospodarske osnove Hrvatske iz 2003. ili prema izmjenama i dopunama Zakona o vodama, članak 19. Mislim da je bitno to naglasiti jer vjerujem da ćemo sada do drugog čitanja ovo uskladiti i da će biti ovaj dokument usklađen sa novim Zakonom. Temeljna izmjena ili dopuna Zakona o vodama ili možda temeljna koncepta budućeg pravilnika u izradi strategije kojeg ministar mora donijeti u roku od godine dana do donošenja izmjena i dopuna Zakona. Naime, člankom 127. izmjenama i dopunama navedenog Zakona iz 12. mjeseca 2005. godine ostavljeni su na snazi svi podzakonski akti koji su doneseni temeljem Zakona o vodama iz 1995. godine, pa tako i gore navedeni pravilnik. Člankom 129. izmjenama i dopunama određuje se da će ministar u roku od godine dana i propisati sadržaj i postupak izrade strategije. Iako se temeljem članka 20. Zakona o vodama strategija o upravljanju vodama mora usklađivati s promjenama koje nastaju u vodnom sustavu, gospodarskom i društvenom razvoju unaprijed spomenutog pravilnika iz 2003. godine. I u članku 3. navedeno da se strategija mijenja i nadopunjava svakih 6 godina. Ne čini mi se baš svrsishodno da sada donesemo ovaj akt i dobro je da ćemo imati vremena ovaj dio uskladiti. Možda je još bitnije naglasiti ako se detaljnije iščitava ova cjelokupna strategija da je dio dokumenata na kojima je rađen ipak na neki način vremenski iza nas i da je izuzetno bitno da se u strategiji vodimo sa novim dokumentima, sa novim podacima koji bi doprinijeli da nam ova strategija vjerujem bude što bolja. Bilo bi dobro da u ovom dokumentu spomenemo i Strategiju gospodarenja otpadom koju je Sabor donio 14.10.2005. godine koja mi se čini dobrim dokumentom i mislim da smo se svi oko toga složili. I bilo bi dobro da se u nekim dijelovima međusobno nadopunjuju posebno u poglavlju ove Strategije u dijelu okoliša. Što se tiče referentne godine koja služi kao baza za podatke u ovom dokumentu mislim da tu možda nemamo jasno definirano i bilo bi žalosno da jednu nacionalnu strategiju donosimo u 2006. godini na temelju onog što sam već rekao, a to su neažurirani podaci. Tako imamo na stranici 94, Strategija navodi da se razina priključenosti u sustave javne vodoopskrbe iznosi 76%, a razina priključenosti na nove sustave odvodnje iznosi 43%. Mislim da bi bitno bilo napomenuti i točno definirati o kojoj se godini radi i onda reći da je to referentni podatak kojega unosimo u tom dijelu. Sve mi se to čini nepotrebnim kompliciranjem i zato trebamo u tom smjeru postaviti pitanje predlagatelju da objektivno ono što je već on i prihvatio da idemo u drugo čitanje, ali da nas u drugom čitanju, ja bih tu najiskrenije zamolio, ne dočeka isti dokumenat nego da se stvarno da se sve ove primjedbe, svi ovi ja bih rekao konkretne stvari promijene, izmijene i usklade. A možda ako i nećemo uspjeti dobiti u onom najkraćem roku ovaj dokumenat kojem se nadamo, ali da si ostavimo dovoljno vremena da stvarno ovaj dokumenat donesemo u onom pravom smislu riječi, kao jedan dokumenat koji će moći onda stvarno potrajati dužni niz godina. Mislim da ima nekih detalja o samom meritumu stvari gdje polazimo od određenih načela, a ja bih rekao da o tim načelima možda nismo dovoljno progovorili i nismo ih dovoljno definirali. Možda je jedan od bitnih stvari u samoj Strategiji koji se navode je to da ćemo se pridržavati na određeni način određene ekonomske cijene i dovodimo u pitanje ekonomsku cijenu vode no međutim, i prilagođavamo se time određenim standardima koji su u Europskoj uniji. No onda se dolazi do pitanja ako idemo prema ekonomskoj cijeni koja je za mene kažem diskutabilna u tom dijelu koliko je to i što naši ljudi mogu platiti određenog dijela mislim da bi u strategiji se prvo trebalo usmjeriti na onaj dio da se mi s onim dijelom a to je usklađivanje prema Europskoj uniji određenog dijela kojeg mi imamo kada govorimo o rekao bih našim vodama, kada govorimo o našim sustavima gdje dolazimo do brojke da se gubi gotovo 46% vode u našim sustavima. Kada znamo i to uspoređujemo sa podacima Europske unije onda vidimo da je to negdje u prosjeku od 7 do nekih 16, 17%. Mislim da ovakav podatak koji je, mislim da je određena procjena zasigurno nas onda dovodi u pitanje da li je moguće da mi idemo prema ekonomskoj cijeni prije nego što definiramo da nam evo ja bih rekao taj gubitak bude, bude puno, puno, puno manji, a onda možemo i definirati određene stvari. Ja moram ovdje iako nije najdirektnije u ovoj strategiji spomenuto, ali moram ovdje se osvrnuti sa nekoliko samo rečenica na ono što se događa ovoga trenutka kod nas. Mi ovdje donosimo strategiju tj. imamo je u prvom čitanju. Vjerujem da ćemo ju dobrano doraditi do drugog čitanja sa svim onim ispravcima koji su nužno potrebni. Ali ovdje želim napomenuti, a mislim da je vezano uz ovo kada mi evo donosimo određene zakone, određene strategije onda se nakon toga izdaju određene uredbe a te uredbe onda najdirektnije pogađaju naše ljude. Tako smo imali evo slučaj sa evo najnovijom Uredbom o vodnom doprinosu koja je donešena prije nekoliko dana tj. izdala ju je Vlada Republike Hrvatske i ona evo na najdirektniji način pogađa naše građanstvo jer je to jedan dodatni namet iako kada smo imali ovdje Zakon o financiranju vodnog gospodarstva, Zakon o vodama imali smo obećanja čak štoviše da će se na određenim segmentima doći do određenih smanjenja. S obzirom da je državni tajnik ovdje ja se sjećam da je o tome bilo vrlo jasno govora. Naročito kada smo spominjali određena opterećenja koja se odnose na slatkovodno ribnjačarstvo. Bilo je vrlo jasno uvjeravanje. Svi smo se složili oko toga da je ono što moramo plaćati u ovom dijelu koji se odnosi na određene doprinose, vodne doprinose u slatkovodnom ribnjačarstvu preveliki teret u prošlosti u tom dijelu. Bilo je jasno da kada smo donosili Zakon da će to biti smanjeno, da će se to regulirati. Da je slatkovodno ribnjačarstvo jedna grana koja nam je izuzetno bitna, a koja je nazamislivo bez voda i bez svega onoga što ide uz to. Nažalost sada kada smo, kada je donešena Uredba dogodilo se obrnuti slučaj evo najjasniji izračuni koji nam govore ovo, evo imali smo sa ljudima na terenu razgovore. Dobili su rješenja na određeni način i oni predviđaju tj. u tim rješenjima piše da su to opterećenja veća i do 30-tak posto. Bilo bi mi jako drago da je gospodin Širac u pravu … [[Govornik se ne razumije.]] da to nije, miče glavom da to nije točno ja bih bio sretan zbog toga, ali evo takva su uvjerenja nam dana, a naročito ono što je nedvojbeno i ono što je u potpunosti jasno, a to je onaj vodni doprinos koji se mora plaćati po kubnom metru za nove građevine. Primjerice evo mi smo napravili jedan izračun koliko to iznosi za farmu. Za jednu farmu 20 puta 4 to iznosi 52 tisuća kuna i kada govorimo uopće o tim stvarima mislimo da je to jedan dodatni namet koji je nemoguće izdržati naročito ne u ovim uvjetima kada imamo, ja bih rekao velike probleme sa prostornim planovima i kada ljudi tek da bi mogli uopće smjestiti negdje i imali mogućnost izgradnje jednog takvog objekta u poljoprivredi onda evo prije nego što mogu dobiti građevinsku dozvolu oni imaju opterećenje vodnog doprinosa koji je ovoga trenutka nepodnošljiv za njih i mislim da ćemo i tu morati određene promjene učiniti. Evo mi ćemo podržati kao Klub ovaj Prijedlog strategije. Vjerujem da ćemo svi zajedno do drugog čitanja doprinjeti da ovaj dugo očekivani akt dođe u što boljem izdanju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba SDP-a gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Klub SDP-a smatra da je ovo dobar materijal i dobra osnova da bi se provela jedna široka javna rasprava i u drugom čitanju donijela Strategija upravljanja vodama kao prijedlog vodnogospodarske osnove. Stoga nam je zadovoljstvo da je predlagatelj prihvatio da doista ovo bude ne prvo čitanje nego recimo to da bude utvrđivanje prijedloga ovog dokumenta za jednu široku javnu raspravu. Jer i sama primjedba na nekim odborima na kojima su sudjelovale nevladine organizacije, ali i u medijima je moglo se pročitati da doista civilno društvo ima primjedbe na to da nisu bili uključeni u pisanje ove strategije upravljanja vodama pa dakle Klub SDP-a predlaže ne samo da to bude, da se uputi u drugo čitanje nego da se predlagatelj obveže da u ovom razdoblju između prvog i drugog čitanja provede jednu opću i široku javnu raspravu o prijedlogu ovog dokumenta kojeg smatramo izuzetno važnim za Hrvatsku u cjelini ali i za svakog građanina Hrvatske budući da se radi o s jedne strane zadovoljavanju nekih osnovnih životnih prometa građana Hrvatske kao što je primjerice dostupnost priključenja na javni vodoopskrbni sustav. I s druge strane zadovoljavanje jednog općeg društvenog interesa, a to je zaštita okoline odnosno zaštita od štetnog djelovanja, djelovanja voda. Budući da postoji takav interes mislim da bi predlagatelj morao biti spreman organizirati tako široki krug javnih rasprava. Naravno da imamo jednako tako i primjedbu na ovaj redoslijed na koji se to činilo. Dakle da smo prvo donijeli dva zakona koja se pokazuje evo ovih dana da u bitnom određuju položaj investitora u Hrvatskoj, a nakon toga se raspravlja o strategiji upravljanja vodama pa bi možda bilo dobro da predlagatelj se očituje da li će nakon što bude usvojena strategija upravljanja vodama u Hrvatskom saboru razmisliti ili predložiti i izmjenu ova dva zakona koja smo usvojili u 12. mjesecu ukoliko dakle strategija upravljanja vodama bude dala neka rješenja da bude bilo potrebe za izmjenu ta dva zakona. Mi se nalazimo danas u situaciji a o tome su i prethodnici govorili da imamo ogromne potrebe u ovom segmentu dakle i od povećanja i osiguravanja zadovoljavajuće dostupnosti za javni vodoopskrbni sustav od izgradnje odvodnje, od obrane od štetnog djelovanja voda, a da imamo izuzetno ili skromne ili male prihode za te, za te namjene. I ovdje smo čuli da će u narednih 20 godina biti potrebno za te namjene izdvojiti ili investirati, ne izdvojiti nego investirati negdje oko 25 milijardi kuna. Nažalost ova strategija ne daje u potpunosti odgovor izvora sredstava tih 25 milijardi kuna i ne bi bilo dobro da se percipira da će izvor sredstava biti jedino i isključivo vodne naknade, odnosno porezni obveznici da će morati izdvojiti tih 25 milijardi, poreznici obveznici kao građani. Stoga i smatramo da nije dobro bilo da se dakle donosi Zakon o financiranju vodnog gospodarstva u jednom čitanju. Mi smo upozoravali tada da bi bilo dobro da taj Zakon ide u dva čitanja, a posebice nismo zadovoljni što je taj Zakon predvidio da se uredbom Vlade Republike odredi visina vodnog doprinosa koji ovih dana dolazi, prva rješenja se izdaju i nažalost pokazalo se da ono što smo imali primjedbe raspravljajući o tome su se pokazali u potpunosti opravdani. Prije svega mi u SDP-u imamo primjedbu na visinu vodnog doprinosa u cjelini, a posebice imamo primjedbu na zahvaćanje nekih objekata na koje se sad mora plaćati vodni doprinos, a na koji se primjerice ne plaća komunalni doprinos. Jer mogli bi usporediti ta dva porezna prihoda kao nešto na temelju čega bi bila ista osnova. Dakle, za razliku od komunalnog doprinosa ovdje se uvode neki novi objekti, kao što su prometnice, produktovodi, telekomunikacijske kanalizacije i druge otvorene građevine. A druge otvorene građevine su primjerice dječja igrališta, sportski objekti na što se sada naplaćuje vodni doprinos. Nažalost, jedinice lokalne samouprave nemaju recimo mogućnost naplatiti komunalni doprinos na telekomunikacijsku kanalizaciju, iako smo svjedoci toga da su brojni gradovi prekopani, preorani onim što je prije HT radio, prije nego se je ušlo i privatizaciju. Čak nisu niti sanirali to što su radili pa imate jako puno ulegnutih policajaca po našim gradovima kao posljedicu izgradnje TK kanalizacije. Sada se ovom uredbom Vlade omogućava Hrvatskim vodama da na buduću TK kanalizaciju mogu naplaćivati vodni doprinos. Ja osobno mislim da je to dobro da se na TK kanalizaciju naplaćuje vodni doprinos, ali onda je to trebalo dati takvu mogućnost i jedinicama lokalne samouprave. Međutim, mislim da nije dobro da naplaćujemo vodni doprinos primjerice na izgradnju vodovoda i izgradnju kanalizacije, jer ovdje je to pretakanje iz jednog izvora u drugi izvor. Ili primjerice smatramo da je potpuno neprimjereno da se vodni doprinos naplaćuje na izgradnju dječjih igrališta, teniskih terena, nogometnih terena i svega ostalog što se ovdje naplaćuje. A primjerice je predviđeno da se u gradu na izgradnju sportskih objekata, otvorenih sportskih objekata naplaćuje 25 kuna po kvadratnom metru. U zoni B je 15 kuna, a u zoni C 5 kuna. To će biti dodatni udar i to ćemo posebice u ovom trenutku kada moram sagraditi veliki broj takvih objekata imati značajno negativni učinak. Nažalost, ovaj uredba ne predviđa niti da s osnova investitora neki investitori budu oslobođeni plaćanja vodnog doprinosa. Pa tako primjerice svaka buduća škola koja se bude sagradila na nju će se obračunavati vodni doprinos i to u vrlo značajnom iznosu koji se kreće, zavisno od toga gdje će se graditi, od 25 pa gotovo do 100 kuna. Sada zamislite ako imamo potrebu sagraditi nekih 300 škola, ako smo rekli da će to koštati 12 milijardi kuna investicija toga, sada ćemo otprilike moguće još jedno milijardu kuna država dakle morati platiti vodnog doprinosa za te investicije. Ja mislim da je, da bi u ovoj uredbi trebalo definirati, kao što je u Zakonu o komunalnom gospodarstvu definirano, pa onda i u pravilnicima, odnosno uredbama koje donose jedinice lokalne samouprave da se vodni doprinos primjerice ne plaća na ono što je investicija iz proračuna. Jer ako plaćamo vodni doprinos na ono što se investicija, što se gradi iz proračuna onda je to praktično moguće napraviti i transfer iz proračuna u proračun, proračun Hrvatskih voda, samo ovdje nećemo reći da je to transfer iz državnog proračuna u proračun Hrvatskih voda s osnova transfera, nego će to biti naplata vodnog doprinosa. Dakle, nije šija nego je vrat. Ali smo došli do toga da ćemo dodatno značajno opteretiti takve investicije i da ćemo smanjiti mogućnost izgradnje takvih objekata za javnu upotrebu, budući da u budućnosti moramo platiti vodni doprinos za izgradnju toga. To se odnosi ne samo primjerice na škole, to se odnosi i na prometnice, dakle na ceste, na pruge, na mostove, na tunele, dakle na sve ćemo to morati u budućnosti plaćati vodni doprinos, odnosno plaćamo od prekjučer. Mislim da je u četvrtak počelo se obračunavati. Plaćat ćemo, što znači da će nam to sve smanjiti mogućnost izgradnje tih objekata. Primjerice, u Zagrebu će se plaćati 7 kuna po kvadratnom metru prometnice vodnog doprinosa. U ostalom dijelu Hrvatske će se plaćati 2 kuna, a u priobalju će se, odnosno na otocima plaćati 1 kuna. Dakle, ja mislim da je trebalo prije svega donijeti strategiju da je temeljem te strategije trebalo definirati kolike su nam potrebe. To je definirano, to je dakle tih 25 milijardi. Ali da smo nakon toga trebali definirati koji su to izvori. Ako je u ovom slučaju, vraćam se na priču o proračunu, izvor proračun onda mislim da je puno transparentnije da se događaju transferi, a ne da se to naplaćuje kroz naplatnu vodnog doprinosa kroz investicije koje se obavljaju iz proračuna. Mi imamo ovdje i primjedbu brojnih poslodavaca i brojnih investitora da im ovo značajno opterećuje njihove investicijske studije. Ono što dodatno još značajnije opterećuje cijelu priču to je da se vodni doprinos mora platiti od jednom. Nije čak niti mogućnost da se može platiti kao što se plaća komunalni doprinos na rate, što mislim da jednako tako nije dobro. I nije dobro da se vodni doprinos ne može primjerice platiti u direktnoj investiciji u neki od objekata koje se financira iz izgradnje, iz prihoda od vodnog doprinosa, kao što je to moguće sa komunalnim doprinosom. I ono što nije dobro, nije dobro vi kada naplaćujete primjerice komunalni doprinos onda morate donijeti jedan dokument koji se zove program mjera za unapređenje stanja u prostoru, to je četverogodišnji program, morati stoga donijeti jedan dokument koji se zove program građenja objekata komunalne infrastrukture koji je godišnji dokument. I ukoliko naplatite komunalni doprinos, a ne napravite ono što ste planirali sa ta dva dokumenta onda investitor od kojeg ste naplatili komunalni doprinos ima pravo na povrat tih sredstava. Ja mislim da bi se trebala slična paralela povući i sa vodnim doprinosom, dakle da mi znamo točno na godišnjem, odnosno na srednjogodišnjem, srednjoročnom jednom programskom dokumentu koji će se to točno objekti financirati, čija izgradnja će se financirati iz tako prikupljenih sredstava i da se onda obvežu Hrvatske vode ukoliko se ne izgradi to iz nije važno kojih razloga, jer kod povrata komunalnog doprinosa se ne ulazi u razloge, da investitor ima pravo na povrat tih sredstva. Time ćemo dodatno povećati odgovornost Hrvatskih voda za tako prikupljeni novac s jedne strane i s druge strane spriječit ćemo mogućnost da se taj novac koji je strogo namjenski prikupljen za izgradnju vodnih objekata, transferira i troši na neke druge svrhe kao što je primjerice plaćanje administracije u Hrvatskim vodama. Ja dakle predlažem da resorno ministarstvo, odnosno Vlada ozbiljno razmisli o ovoj uredbi koju je donesla, da ju ili povuče ili da ju vrlo skoro redefinira ili bilo bi najmudrije da se dakle obustavi njezina primjena barem do trenutka dok se ne donese strategija upravljanja vodama pa nakon toga dakle dok ne vidimo koliko je doista potrebno sredstava za provođenje te strategije, odnosno dok ne vidimo na koji način će se prikupiti tih 20, 25 milijardi kuna, a ono što se prikupi doista bi bilo prevažno da bude potpuno transparentno ulagano, dakle da onaj tko plaća taj vodni doprinos zna gdje njegova kuna odlazi. Dakle predlažem u ime kuba SDP-a da do drugog čitanja se provede i jedna široka javna rasprava o ovom važnom dokumentu čija je forma i sadržaj doista u potpunosti prilagođena za jednu takvu opsežnu, stručnu i temeljitu raspravu. Hvala.
Hvala lijepa. U ime kluba Nacionalnih manjina, gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi tajnici, kolegice i kolege. Dozvolite da i mi u ime kuba kažemo nekoliko zapažanja vezanih uz samu strategiju i možda nekoliko sugestija. Naime polazeći od toga da je vodno bogatstvo vrijedan resurs kojim je nužno gospodariti u okviru održivog razvitka, da je nužno uspostaviti ravnotežu između korištenja resursa, svakako s ciljem zadržati ili održati kvalitetu življenja, životnih prilika, održati kvalitetu pitke vode, ali i svakako poticati i gospodarski razvitak i zaštititi prirodu i same resurse u sklopu cjelovitog eko sustava. Naime sadržaj ove vodnogospodarske osnove obrađen stručan način upravljanje, gospodarenje i zaštitu voda u Hrvatskoj. Međutim smatramo da je temeljni nedostatak osnove u tome što općenito poljoprivredu kao značajnu granu gospodarstva ne uključuje pri obrađivanju zaštite od štetnog djelovanja voda, znači obrana od poplava i odvodnja, vodoopskrbe te rješavanja nedostatka vode navodnjavanja. Naime nemojmo zaboraviti da poljoprivreda gospodari sa gotovo milijun i 200 tisuća hektara obradivih površina, odnosno ako gledamo ukupne poljoprivredne površine da one praktički obuhvaćaju gotovo 3 milijuna hektara zemljišta i svakako da bi i poljoprivreda trebala imati daleko veće učešće u ovakvoj jednoj vodnogospodarskoj osnovi. U točki 3.2. zaštita od štetnog djelovanja voda pogotovo u točki 3.2.2. zaštita od poplava ne prikazuje niti se obrađuju štete koje nastaju od poplava u poljoprivredi, ne vidi se stanje poplavljenih poljoprivrednih površina. Uz to u točki 4.4. smjernice nije konkretiziran pristup za rješavanje postojećih problema vezanih za poplave u poljoprivredi. U točki 3.2.4. obrađuje se melioracijska odvodnja. Na zadovoljavajući način prikazano je stanje sustava odvodnje, ali nisu na potreban način obrađene potrebe za izvođenje sustava odvodnje kao što nije u točki 4.4. smjernice prikazana potrebna koncepcija o primjeni pojedinih potrebnih sustava osnovne i detaljne odvodnje pa rješavanje suvišnih voda na poljoprivrednim površinama. U točki 3.3. korištenje voda i točki 3.1. vodoopskrba nije također uzeta u obzir poljoprivreda. Obrađena je opskrbljenost stanovništva i industrije vodom, dok se ne vidi vodnoopskrbljenost poljoprivrednih gospodarstva i problemi koji postoje u vezi s tim. Isto tako ne navode se načini kojima se mogu rješavati ovi problemi u poljoprivredi. Naime poljoprivreda se ovdje prikazuje samoonečišćivač, odnosno kao jedan od mogućih u onom dijelu raspršeni izvori onečišćenja gdje se poljoprivredi pristupa da je onečišćivač temeljem primjene pesticida, temeljem primjene gnojidbe, iako bi znači poljoprivreda trebala daleko veći značaj imati u planiranju odvodnje. Naime moram reći da što se tiče onečišćenja da zaista možemo bezbrižno spavati, jer kada je u pitanju gnojidba u Hrvatskoj mi smo negdje sa 1200, 1300 kilograma upotrebe gnojiva danas spali na 360, odnosno znači koristimo negdje 25% gnojiva koje smo koristili prije 10 godina, a to su statistički podaci objavljeni za 2003. godinu, prema tome tu bezbrižno možemo spavati, neće biti niti rata zasigurno u vodama osim nekakvim … situacija. Jednako tako kada govorimo o eroziji, kada govorimo o ostaloj problematici ona je premalo obuhvaćena. Kada govorimo o prometu, a vezano je isto tako uz poljoprivredi, tamo gdje se govori da praktički cestovni promet 90% ima učešće u zagađivanju i da je to prije svega emisija plinova. Zašto ovdje u ovoj jednoj strategiji nije definirana i upotreba goriva, bio-goriva bilo koje vrste koja se zna da praktički manje onečišćuje zrak i da danas zemlje Europe upravo u sustavima, odnosno u vodoopskrbnim sustavima ili retencijama za pitku vodu planiraju upravo i zabranjuju upotrebu fosilnih goriva, naređuju upotrebu bio-goriva bilo da se radi o bioetanolu, neznam nekim drugim gorivima, prema tome i ovdje kada se govori o strategiji u vodozahvatnim područjima bi trebalo voditi računa i o takvoj uporabi. Navodnjavanje kao mjera nadoknade nedostatka vode obrađena u točki 3.3. Međutim i u ovom slučaju ukratko je prikazano stanje navodnjavanja dok o potrebama i mogućnostima primjene ove značajne mjere nema potrebnog prikaza. Mi moramo ponovo naglasiti da smo mi smanjili navodnjavane površine, da danas govorimo o svega 7 tisuća navodnjavanih površina, s druge strane da itekako govorimo o potrebi promjena strukture proizvodnje, o intenzivnijoj proizvodnji, prema tome tu bi morali vidjeti koji su to resursi koji nama stoje za navodnjavanje na raspolaganju na koji način će se to rješavati, odnosno u točki 4.4. prikazane su smjernice navodnjavanja na globalan način, no izostavljanje upravo dio koji bi trebao ukazati na smjernice koje se odnose na izbor metoda i sustava navodnjavanja ovisno o uzgajanim kulturama, veličini proizvodnih parcela i raspoloživoj vodi za navodnjavanje i prije nego što općenito završim ovaj segment koji je prije svega znači težište ima ukazati gdje se voda dotiče sa gospodarstvom, prije svega znači u poljoprivrede željela bih reći da je vrlo ilustrativno prikazano stanje recimo ribarstva, prije svega slatkovodnog ribarstva, da je zorno prikazan pad, napuštanje proizvodnje, problemi koji su bili, ali nije prikazana budućnost tih slatkovodnih ribnjaka, odnosno nije dovoljno prikazano gospodarenje močvarnim vodama, zaštita tog eko sustava, odnosno sačuvanje i biološke raznolikosti, ali i ponovo vraćanje tako jednog vrijednog gospodarskog segmenta koji danas ima tržište, ima mogućnosti razvoja koji je zapušten, kažem ne samo na postojećim ribnjacima već mi imamo takvih močvarnih terena gdje bi se zasigurno u jednoj strategiji trebalo definirati i plan proširenja takvih ribnjaka, a da ne kažem definirati šta sa postojećim stanjem. I na kraju treba reći da je vodno-gospodarska osnova strateški dokumenat i u točki 4. strategiji nije preciziran način institucija niti stručno tijelo koje će i kako će upravljati i gospodariti postojećim i budućim izgrađenim vodno-gospodarskim objektima te sustavi obnove od poplave, odvodnje i sustavi navodnjavanja. U svakom slučaju strategija u ovom dokumentu treba definirati i ovaj problem, naime budući da je kroz nekoliko, u nekoliko navrata naglašeno da ipak treba prići gospodarenju voda sa državne razine, prema tome znači ka jednoj centralizaciji, onda bi se vjerojatno ipak i ovaj detalj u jednoj strategiji trebao itekako vidjeti. I svakako evo podržavamo da ova strategija, odnosno gospodarenje, vodno-gospodarska osnova i strategija ide u drugo čitanje i da svakako se ugrade još i ovi ukazani problemi, prije svega u gospodarskom segmentu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U 13,06 je prošlo vrijeme za prijavu od 10 minuta. Dame i gospodo zastupnici, mi smo završili raspravu po klubovima. Kako smo u međuvremenu prihvatili da ide u drugo čitanje, a imamo pojedinačni 11 zastupnica i zastupnika prijavljenih ja naravno sugeriram, ne mogu ništa, svak' ima pravo na raspravu, a sa željom da ipak imamo neku pauzu prije glasovanja da evo uzmemo u obzir da će biti još jedno čitanje i da vidimo i po mogućnosti završimo ovu raspravu do pauze, pa makar se pauza malo i skratila. Evo imamo 11 zastupnika tu prijavljenih, pa ja ću prozivati, tko želi naravno može raspravljati, a tko ne želi može kazati da odustaje je li. To je samo sugestija. Hvala lijepa. Evo, prvi je na redu gospodin zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Moram odmah naglasiti da smatram da je ovo jedan od kvalitetnijih dokumenata koje je Vlada u posljednje vrijeme uputila u ovaj Visoki dom. Za mene je on prihvatljiv, međutim ipak ću izreći nekoliko primjedaba kojima bi trebalo do drugog čitanja u mom uvjerenju dopuniti sve ove stvari. Prvo na što bih ukazao u slivu rijeke Drave, posebno u ovom sjeverozapadnom području Republike Hrvatske u nizinskom dijelu postoje velike količine podzemnih visokokvalitetnih pitkih voda i čini mi se da bi trebalo u ovom dokumentu ipak zajedno sa drugim ministarstvima više multidisciplinarnosti i posvetiti posebnu pažnju zaštiti tih voda. O čemu se radi? Na području Varaždinske županije postoje dva vodonosna sloja za visokokvalitetnom pitkom vodom, međutim na isto tako na području ne samo Varaždinske županije nego to je cijeloj Hrvatskoj tako svuda gdje se kopala glina, ona se obično iskopavala do šljunka i 50-tih godina kada je svijest svih naših predaka, jednim dijelom i nas odlaganju i gospodarenjem otpadom bila sasvim drugačija nego je danas, počelo se voziti smeće, nije bilo tu nikakve hidroizolacije i mi imamo na području Varaždinske županije provedena ispitivanja koja su i pokazala i dokazala da se ti vodonosni slojevi polako, ali sigurno zagađuju bilo od kiša koje ispiru sve ono smeće, a tamo je bilo i nekih štetnih i teških metala i svega ostaloga. Upravo zbog toga bih predložio da se ovoj strategiji zajedno sa ministarstvima koja su nadležna za gospodarenje otpadom na području Republike Hrvatske, usput budi rečeno Vlada neopravdano kasni sa donošenjem plana gospodarenja otpadom u Republici Hrvatskoj zbog čega i županije isto tako ne mogu donijeti svoje provedbene dokumente. Na taj način, znači zaštitom tih voda ipak bismo osigurali resurs, jedan od glavnih resursa 21. stoljeća, to je pitka voda. O tome čini mi se nema dovoljno napisano u ovome dokumentu, a mislim da nema razloga da se to ne dopuni. Druga stvar o kojoj želim nešto kratko reći to je zaštita od poplava. Sjetimo se 2002. kada su poplave harale Europom, sjetimo se ljeta prošle godine kada smo imali poplave na rijeci Muri. Svaki puta kada do poplava dođe onda smo svi jako pametni i svi kukamo i pričamo da bi trebalo uložiti daleko više novca na planu zašite od poplava. Ovo nije kritika Hrvatskim vodama, ovo je kritika i nama koji sjedimo u ovom Visokom domu zbog nedostatnih sredstava koje svake godine u proračunu damo za plan, odnosno za zaštitu od poplava, pogotovo kada treba na jednoj strani izgraditi nove nasipe, jedan dobar dio Varaždinske županije isto tako još uvijek nema dovoljno nasipa koji bi zaštitili od visokih voda kada se počnu topiti snjegovi u Alpama i kada rijeka Drava jednostavno ima visoke vode. Osim toga, svi govorimo o ekologiji i održivom razvoju i to je stvar jasna. Imao sam priliku vidjeti avionske snimke rijeke Drave. Na žalost rijeka Drava upravo i pod utjecajem ekologa je sve više zaraštena šikarama, šumama, kada dođe do visokih voda jednostavno one nemaju u prirodnom koritu kuda otići i dolazi do poplava. Čini mi se da bi u ovoj strategiji, u ovom dokumentu trebalo više govoriti o tome da bi trebalo ne samo u slivu rijeke Drave, nego i rijeke Save i svuda redovito vršiti pročišćavanje od šljunka koji se nanosi od pijeska koji se nanosi, a to je trenutno se ne čini dovoljno jer i poduzeća koja gospodare tim vodama jednostavno imaju na jednoj strani zakonske odredbe, na drugoj strani imaju, veli imamo u društvu što i nije loše, mislim da je to pozitivno, imamo sve više, veće i jače i strože zahtjeve ekoloških udruga, međutim moramo naći nekakvu granicu koja će pomiriti na jednoj strani da imamo sigurnost od poplava da možemo koristiti moderne tokove, da imamo eksploatacije one normalne u skladu sa zakonskim propisima kako šljunka tako i pijeska a da razine tih voda budu normalne, da kod svake više vode ne dođe do poplave. Čini mi se da i morat ćemo, čini mi se da bi trebalo ipak dodatno u ovom dokumentu ugraditi ili onim provedbenima koji budu i čime ćemo sve to financirati. Nažalost, svjesni smo toga da i puno bogatije države nego što je to Hrvatska koja izlazi iz tranzicije poput jedne Njemačke su imale upravo zbog neodržavanja vodotokova velikih problema 2002. Kakva je tek situacija kod nas u Hrvatskoj gdje nešto zbog naše inertnosti, nešto zbog rata i onih ratnih razaranja pa i gospodarskog stanja u državi nismo dovoljno poklonili pažnje upravo takvim stvarima. Čini mi se da ćemo o tome morati voditi više brige, osigurati iz proračuna plus onoga što trebaju odvojiti korisnici daleko više novca tako da se nadam da će do drugog čitanja neki od ovih mojih primjedaba biti prihvaćene. Kad sam rekao multidisciplinarnost mislim da upravo oko sanacije ovih odlagališta kojih ima i koji zagađuju naše vode da bi isto tako trebalo i sa drugim ministarstvima odrazgovarati, dogovoriti i sufinanciranje jer i na taj način ćemo ostaviti kvalitetnije pitke vode našim nasljednicima jer čini mi se da Hrvatska koja obiluje pitkom vodom ipak treba zadržati taj resurs a ne treba previše. Treba čini mi se više dobre volje i više edukacije nego što je trenutno kod nas ima. U svakom slučaju podrška da ovaj dokument ide u drugo čitanje. Hvala.
Hvala zastupniku. I uslijedio je preko tri i pol minute. Na redu je gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga. Gubi pravo. Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Nema ga također. Gospodin zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite!
Hvala. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici! Republika Hrvatska ima tu sreću da je bogata vodom, ili bolje da je bogata izdašnim vodnim resursima. Međutim, koliko god to bogatstvo bilo veliko ono nije neiscrpno s jedne strane i ono nije da tako kažem neranjivo i o njemu itekako treba voditi računa. Već iz uvodnog dijela prijedloga vodno gospodarske osnove Hrvatske, strategije upravljanja vodama iz obila podataka koji su dani i navedeni vidljivo je da je to djelatnost koja je u i na prostoru Republike Hrvatske ima dugu tradiciju a koja seže sve tamo do 1876. godine, da je dugo vremena usustavljena pa se onda i na tragu toga ono što ova strategija nudi može prihvatiti s povjerenjem, uvjerenjem i garancijom da rađena na način koji ne ostavlja sumnju. Svakako da sve nije idealno, da zahtijeva i vremena i truda a naravno i neizbježno sredstava. Problemi koji se javljaju obično se ili jednim dijelom vrte u nekim začaranim krugovima. Sjetimo se samo nedavne rasprave u ovom Visokom domu o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva. Da li se slivna vodna naknada ne plaća zato što su kanali zapušteni ili su kanali zapušteni zato što se slivna vodna naknada ne plaća, odnosno točnije slabo se plaća. Dozvolite mi da jedan od tih kako sam rekao začaranih krugova ilustriram na primjeru javne vodoopskrbe. Suvišno je naime možda i napominjati da je javna vodoopskrba itekako bitan čimbenik standarda građana, zdravlja građana a svakako i gospodarskog napretka. U Republici Hrvatskoj je na sustav javne vodoopskrbe priključeno oko 76% stanovništva prema podacima iz 2002. godine navedenim u ovom materijalu. Podaci po županijama su šaroliki a što je posebno znakovito da je podatak za grad Zagreb 96%. U odnosu na prosjek Hrvatske to izgleda dobro. Da, ali ako uzmemo na jedan milijun stanovnika onda je to 40 tisuća stanovnika koji nisu priključeni na javnu vodoopskrbu a to je za naše prilike grad u kategoriji velikih gradova. Istovremeno cijena vode nije ni blizu ekonomske nego je uglavnom socijalna. No, i sa takvim cijenama lako se zaključuje da postoje velike rezerve. Drugi podatak naime navodi iz ovoga materijala da su prosječni gubici u mreži 46%, ajde uzmimo 50% a to jednostavno znači da za svaki prostorni metar vode koji dođe do potrošača u mrežu treba potisnuti dva. I jedan i drugi i potrošeni i izgubljeni imaju svoju istu proizvodnu cijenu. Na ovo se veže naplativost koja se može smatrati izvrsnom ako je 75 do 80% a gotovo je rijetko tolika. To onda praktički znači da se od 10 prostornih metara vode plasiranih u mrežu u konačnici naplati samo 4 kada se svi ovi navedeni gubici odbiju. A prihvatljive vrijednosti za gubitke u mreži su po ovoj strategiji 15 do 20% a stroži europski kriteriji su 7 do 15%. Tu su te velike rezerve uz napomenu da i mnogo bogatiji od nas si takav luksuz ne mogu priuštiti. Zato mi to trebamo riješiti ne iz razloga što to Europa od nas zahtijeva ili će zahtijevati nego zato što time sebi činimo itekako korist. Da bi se dobila kompletna slika stanja u javnoj vodoopskrbi po ovom pitanju uputno bi bilo izračunavati cijenu vode po istim kriterijima jer i tu ima svakojakih pristupa. Samo na takav način će se moći odgovorno primijeniti načelo solidarnosti i načelo socijalne prihvatljivosti. Ne mogu se naime jednim skokom cijene izjednačiti sa onima koje se primjenjuju u Europskoj uniji. One se mogu i moraju postepeno dostizati. Vraćam se začaranom krugu koji treba negdje presjeći. Smatram da će svemu ovome pomoći i primjena dva zakona. Jedan je zakon ovaj Veliki dom donio, to je Ovršni zakon, olakšat će naplatu od neurednih platiša. A drugi je najavljeni Zakon o športu jer iz kalkulacije cijena moraju uvjetno rečeno biti otklonjeni svi sportski klubovi da nikoga posebno ne spominjem i ne nabrajam. Uz ispravak nekih više formalnih nego suštinskih nedostataka ovaj prijedlog gospodarske osnove Hrvatske strategije upravljanja vodama treba bez rezerve prihvatiti. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo jednu repliku gospođa Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite!
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, replicirala bih cijenjenom kolegi u dijelu gdje je rekao od 96% priključenja na vodoopskrbni sustav grada Zagreba. Naime, dopustite mi da vam kažem da taj podatak nije točan bez obzira što piše u ovoj studiji. Naime, u Zagrebu je veliki broj objekata divlje priključen na vodoopskrbni sustav i ne plaćaju vodu. To bih komentirala u kontekstu ekonomske cijene vode. Naime, mi o ekonomskoj cijeni u Hrvatskoj ne smijemo početi razmišljati dok ne riješimo upravo te dvije stvari. Jedno je gubitak vode u zastarjeloj vodoopskrbnoj mreži i drugo je redovito plaćanje odnosno redovito priključivanje objekata na vodoopskrbni sustav.
... [[Govornik je udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] gospodin Štengl izvolite.
Poštovane kolegice ovi koji su divlji priključeni to su isto gubici u mreži. To su apsolutno gubici u mreži. Međutim za neke gubitke u mreži više nema izgovora. Više se, tramvajske tračnice i lutajuće struje su prošlost. Zato postoje tehnička rješenja i tako dalje i tako dalje. Otkrivanje kvarova, instrumenti su danas puno jeftiniji, puno efikasniji i precizniji. Dakle to se sve može riješiti. I zato tu te rezerve. A ovaj podatak od 96% sam ja ovdje našao. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Jagoda Martić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Voda je sigurno uvjet života na zemlji i bogatstvo neke zemlje između ostalog mjeri se i po tome s kolikom količinom vode raspolaže i naravno kakva je kvaliteta te vode? Štoviše obzirom na opći trend zbivanja na našoj planeti vodno bogatstvo postaje sve značajniji potencijal neke zemlje. Vode za piće je sve manje, a potrebe za njom su sve veće. Zbog toga je jasno zbog čega danas za vodu kažu da je to između ostalog i sirova nafta 21. stoljeća. Kao opće dobro od iznimne važnosti voda mora biti temeljnim pravom svakog čovjeka. Voda je osnovni čimbenik održivog razvitka jer je ona strateški, gospodarski resurs. Omogućava funkcioniranje mnogih eko sustava i održavanje biološke raznolikosti. U Ustavu Republike Hrvatske se vode se navode kao dobro od općeg interesa u skupini s morem, zračnim prostorom, rudnim bogatstvom, zemljištem, šumom i drugim dobrima i resursima. I prema Zakonu o vodama vode su opće dobro koje zbog svojih prirodnih svojstava ne mogu biti ni u čijem vlasništvu te kao opće dobro imaju osobitu zaštitu Republike Hrvatske kao što kaže članak 3. I upravo zbog ovih polazišta i odredišta u Ustavu i u zakonu smatram da se Republika Hrvatska u procesu pristupanja, pristupnih pregovora Europskoj zajednici Hrvatska treba tretirati vodu kao primarni nacionalni interes čije buduće korištenje treba biti u funkciji zadovoljavanja u prvom redu njenog stanovništva. Hrvatska ima tu sreću da se ubraja u skupinu vodom relativno bogatih zemalja u kojoj problemi s vodom još nisu zaoštreni i vodni resursi za sad nisu ograničavajući čimbenik razvitka. Prema prvom svjetskom izvješću o vodnim zalihama u svijetu što ga je u Parizu objavio UNESCO a obuhvatio je 178 zemalja Hrvatska se po bogatstvu dostupnosti vodnih izvora nalazi na petom mjestu u Europi, a na 42. mjestu u svijetu. Da bi takvu situaciju sačuvali i za budućnost izuzetno je važno osmisliti politiku i strategiju uređenja, korištenja i zaštite vodnih resursa pri čemu treba polaziti od koncepcije održivog razvitka. Pred nama je upravo jedan takav strateški dokument. Znači ovaj prijedlog vodnogospodarske osnove Hrvatske odnosno strategije upravljanja vodama čija je svrha ostvarivanje ciljeva o kojima sam malo prije govorila. Strategija je temeljni dugoročni planski dokument vodnog sektora kojim su definirani kriteriji i prioriteti upravljanju vodama pri čemu se polazi od obveze cjelovite zaštite okoliša i ostvarivanja općeg gospodarskog razvitka. Osobno smatram da se radi o zaista kvalitetnom dokumentu u kojem je konstatirano postojeće stanje i identificirani su problemi vodnog i vodno gospodarskog područja i date su smjernice budućeg djelovanja kako bi se ostvarili zadani ciljevi, a to je: uspostava ravnoteže između poticanja gospodarskog razvitka i korištenja voda te da se stvore preduvjeti poboljšanja zaštite vode i okoliša. Jedan od značajnijih problema je nezadovoljavajuća razina priključenosti stanovništva na sustav javne vodoopskrbe i na sustav javne odvodnje. Jedna od osnovnih zadaća vodnog gospodarstva je zaštita ljudskog zdravlja i podrazumijeva osiguranje vode za piće takove kakovće koja ne ugrožava ljudsko zdravlje. U prosudbi zaštite ljudskog zdravlja u okviru upravljanja vodama prvenstveno se polazi od priključenosti stanovništva na javni vodoopskrbni sustav i sustav javne odvodnje jer temeljni higijenski i zdravstveni standardi znači kakvoća pitke vode i kakvoća vode za kupanje u velikoj mjeri ovise o izgrađenosti i učinkovitosti vodno-komunalnog sustava. A tu situacija nažalost nije baš najbolja. Prosječna opskrbljenost stanovništva vodom iz javnih vodoopskrbnih sustava iznosi 76% pri čemu su naravno ti podaci različiti od županije do županije i ne samo nego i između pojedinih gradova i općina unutar županije variraju. Veliki dio stanovništva izvan javne vodoopskrbe kao što se u strategiji navodi nekih 24% opskrbljuje se vodom putem tzv. lokalnih vodovoda kojih na području Hrvatske ima nekoliko stotina. Tu je problem što za razliku od javnih vodovoda kod kojih je uspostavljen sustav stalne kontrole kakvoće vode kod lokalnih vodovoda nije uspostavljen sustav kontrole kakvoće vode već se ona radi, provodi se povremeno prema procjeni korisnika. Na taj način je razina zaštite stanovništva od hidričnih epidemija koji konzumiraju vodu iz lokalnih vodovoda a njihov postotak nije mali, znatno smanjena. Upravo zbog toga jedna od smjernica koja se predlaže ovom strategijom je postupno priključivanje lokalnih vodovoda u sustav javne vodoopskrbe. Na taj način bi se povećao i stupanj opskrbljenosti stanovništva vodom ali i stupanj sigurnosti, zdravlja stanovništva. Situacija je još gora kod priključenosti stanovništva na sustav javne odvodnje koja iznosi svega 43%. Posebno nepovoljno stanje izgrađenosti komunalne infrastrukture u manjim naseljima znači do 10 tisuća stanovnika u kojima sustavi javne odvodnje uglavnom nisu izgrađeni. Veći dio onečišćenih otpadnih voda istječe iz sustava javne odvodnje u prirodne prijemnike i na taj način ugrožava dobro stanje voda. S obzirom na starost kanalizacijskog sustava u gradovima može se pretpostaviti da je većina kanalizacijskih sustava u značajnijoj mjeri vodopropusna. U dijelu u kojem se govori o kakvoći podzemnih voda konstatira se da je na pojedinim izvorima već prisutna konstantna mikrobiološko onečišćenje fekalnog porijekla. Ne navodi se doduše uzrok ovoj pojavi ali pretpostavljam da je jedan od uzroka takvog stanja upravo nedovoljno izgrađen sustav komunalne infrastrukture. Jedan od značajnijih problema su i veliki gubici vode. Zatim stanje nije zadovoljavajuće ni po pitanju preventivne zaštite od poplava pa se konstatira da je Hrvatska prilično ranjiva od poplava. Uzroke ovako lošem stanju ima više, a financijska sredstva i način financiranja upravljanja vodama su bez sumnje jedan od najvažnijih i zbog toga se slažem sa svima onima koji su rekli da u strategiji, odnosno iz strategije zapravo nisu jasno definirani izvori sredstava koja su potrebna za financiranje svega onoga što se konstatira da je zapravo potrebno napraviti u nekom periodu do 2025., odnosno 2030. Konstatirano je da cijena vode ne pokriva ukupne troškove, a u najvećem broju slučajeva niti pune troškove održava sustava, a posljedica toga je nedovoljno održavanje sustava i niska pouzdanost vodoopskrbe. Predlaže se postepeno uvođenje ekonomske cijene vode. Sad naravno da se tu nameće pitanje da li preko cijene vode treba uvoditi socijalnu politiku. Prema nekim pokazateljima četveročlana obitelj u zemljama Europske unije mjesečno plaća između 550 i 600 kuna potrošnju vode, a kod nas je taj iznos oko 150 kuna. Međutim pri tome ne smijemo izgubiti iz vida kakav je standard gađana u zemljama Europske unije, a kakav je kod nas. U situaciji kada prosječni hrvatski građanin jedva sastavlja kraj s krajem i kada mu zbog neplaćanja osnovnih režija prijete sudske ovrhe teško je razgovarati o uspostavi ekonomske cijene vode. Koliko puta se na sjednicama i gradskih poglavarstava i vijeća raspravljalo o potrebi podizanja cijene vode, da bi se na kraju od tih odluka ipak odustalo, jer je u konačnici prevladala svijest u kakvim prilikama većina građana Republike Hrvatske živi. Ekonomska cijena vode da, ali da bi se ona mogla postići potrebno je ostvariti uvjete u društvu koji će građanima omogućiti takav standard da im plaćanje režije neće predstavljati značajniji problem. I na kraju bih još samo naglasila da smatram, kao što su već i neki prije mene rekli, da bi u ovu strategiju trebalo obavezno ugraditi rokove, znači precizirati rokove u kojime će se sve one mjere i aktivnosti koje se predlažu, odnosno koje su se konstatirale da treba napraviti i izvršiti. Jer ako se to ne napravi onda se bojim da će ovaj kvalitetan dokument u protivnom ostati zapravo samo sukus dobrih želja i namjera. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na redu je zastupnik gospodin Jure Bitunjac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Evo, ja ću nastojati držati se vaše sugestije i maksimalno skratiti ovih nekoliko riječi koje mislim reći. Smatram da je ovo dokumenat koji je vrlo važan i da su njemu Hrvatske vode i nadležno ministarstvo poglavito pristupile i stručno i ozbiljno. Pa vidim da je i bivši direktor rekao da se na tome radi već niz godina i da je još od '90-ih na ovome dokumentu. Strategija nije nikakav apstraktni dokumenat, a s druge strane nije konkretni kao što su neke kolege govorili, pa i kolega Marasović u smislu da bi trebala biti konkretnija, jer bi to značilo već određeni, da ona ide, da se spušta na razinu programa odnosno određenih politika. Strategija je nešto drugo. I mislim da strategija u svojoj cjelini gledajući da je dobro, kvalitetno i stručno koncipirana. Ja imam određeni primjedbi pa ću pokušati neke i iznijeti. U svakom slučaju iz strategije, ona ne polazi od, i to je dobro, ne polazi od postojeće zakonske regulative, nego će iz, usvajanjem ove strategije doći do određenih promjena u zakonodavstvu koje regulira vodni sektor, znači Zakon o vodama, Zakonu o financiranju vodnog gospodarstva, pa i samo u Zakonu o komunalnom gospodarstvu. Mislim da strategija treba i da daje odgovore kad je riječ o zaštiti i očuvanju vode kao prirodnog resursa i po pitanju racionalnog korištenja vode s prioritetom i s naglaskom na vodoopskrbu, odnosno vodu za piće ne umanjujući značaj vode, odnosno vodnih resursa kad je riječ o razvoju gospodarstva u poljoprivrednoj proizvodnji itd., zaštite od štetnog djelovanja voda. Uvjerili smo se unazad mjesec i pol dana kad je područje Cetinske krajine, … [[Govornik se ne razumije.]] , Sinj, Obrovac itd. koja su bila poplavljena, govorim samo o Dalmaciji gdje će trebati uložiti dosta sredstava. Ona treba, strategija treba i ona pokušava definirati financijski okvir. Ali ne možemo ići i u detalje i govoriti koji bi to bili izvori sredstava. No to, to već nije strategije, to je nešto drugo. I svakako ću naglasiti ono što je po meni bitno, a to je pitanje privatizacije. Mislim da nitko do sada diskutanata nije o tom pitanu govorio, pa ću ja pokušati na neki način iznijeti ono što je tu napisano i dati svoje određene primjedbe. Područje vodnog gospodarstva, odnosno vodoopskrbe i odvodnje je područje koje inače me zanima, radeći dugo kao direktor u Vodovodu "Sinj" i smatram da određene ideje koje su došle iz grupacije Hrvatskih vodovoda, mojih donedavnih kolega da su dobro primljene i da je to bio jedan dobar put za nas koji smo radili ili radimo na konkretnim stvarima, da su ti prijedlozi, znači od jedinica lokalne samouprave, gradova, općina, komunalnih društava, da su one dobro primljeni i mislim, to bi istakao kao jednu od boljih kvaliteta ove strategije. Ja sam maloprije spomenuo privatizaciju i svjedoci smo da smo na neki, da se nalazimo u eri globalizacije i približavanja Hrvatske Europskoj uniji i uopće u jednom globalnom procesu i zacijelo je interes svjetskih korporacija, interes je svjetskog kapitala da ulaže tamo gdje odakle može izvući profit. I u prvom redu ono što, kad je riječ o samoj strategiji na čemu trebamo staviti naglasak, znači zauzeti jasne i precizne stavove po pitanju privatizacije vodnog sektora, odnosno vodoopskrbe i odvodnje kao takove. I to je po meni ključ svega ovoga. Vodu trebamo zaštiti, ali smatram da dugoročno gledajući, ako bi privatni, ako bi vodni sektor bio privatiziran da možemo i ovu strategiju i zaštitu voda, očuvanje itd., da možemo dovesti u pitanje. Jer su to stvari koje su međusobno povezane. Ja mogu reći ono što je tu navedeno da je, to što nam je svima poznato da je stanje u Hrvatskoj, da je komunalni sektor, znači javni kad je riječ o vodoopskrbi da je u javnom vlasništvu, vlasništvu jedinica lokalne samouprave i da je sadašnjim Zakonom o komunalnom gospodarstvu moguća privatizacija. Kad je riječ o vodoopskrbi smatram da bi samu vodoopskrbu trebalo izuzeti na neki način iz komunalnog dijela i da bi pitanje vodoopskrbe i odvodnje trebalo u prvom redu biti tretirano Zakonom o vodama i o, na taj način dati mu do značaja i dugoročno osigurati kvalitetnu vodoopskrbu za cijelu Hrvatsku, za sve naše građane. Moja druga primjedba odnosi se, kad je riječ o komunalnim društvima i što bi trebalo zakonskom regulativom sankcionirati, a da jedinice lokalne samouprave to provedu da komunalna društva kad je riječ o vodoopskrbi trebaju počivati na principu čista djelatnosti. Drugim riječima da se ne mogu baviti svim i svačim, kao što je sada slučaj u mnogim vodovodima diljem Hrvatske. Svakako bi istakao da je bilo potrebno i tu se ne slažem s kolegom Marasovićem da nije trebalo govoriti o ekonomskoj cijeni vode u ovoj strategiji. Upravo i jest to. Naime, osnovna postavka ovdje od koje polazi strategija da ekonomska cijena vode treba biti ekonomska na razini Hrvatske, a ne na pojedinom njenom sustavu i dobro je da se uvodi jedan princip solidarnosti na tim se određenim krajevima koji su ekonomski a priorniji pomaže pa i Dalmatinskoj zagori odakle ja dolazim. I zaključno. Smatram da je zaštita voda dobro koncipirana, dobro definirana, da treba okrupniti i to stoji u strategiji da treba okrupniti komunalna društva, a da komunalna infrastruktura treba biti u vlasništvu jedinica lokalne samouprave i ne može biti predmet privatizacije i da trebamo u samoj strategiji kada je riječ o vodoopskrbi zauzeti jasne, precizne stavove, još jasnije nego što su definirani u samoj strategiji u ovom prijedlogu koji je pred nama, o pitanju privatizacije vodnog sektora jer to nije privatizacija određene gospodarske djelatnosti nego je to pitanje suvereniteta Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Gospodin zastupnik Kajo Bučan. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ako je jedna od osnovnih zadaća vodnog gospodarstva zaštita ljudskog zdravlja, a nas čeka put u Europsku uniju koji između ostalog podrazumijeva i preuzimanje temeljnih europskih načela upravljanja i planiranja vodama, mi sagledavajući sve to skupa, ne smijemo zanemariti vlastite specifičnosti. U strategiji je posebno naglašen problem globalizacije i privatizacije u vodnom sektoru, odnosno prednosti i mane dviju vipolariziranih koncepcija pružanja vodnih usluga. E da ove mane ne bi hipertrofirale upozorit ću na neke opće stvari, ali dovoljno poučne da ne bi radili greške onakve kakve su radili drugi. Hrvatska je relativno bogata čistim vodama za piće. Stvarne količine vodnog bogatstva Hrvatske nisu dovoljno poznate, to se posebno odnosi na podzemne vode. Čuli smo na smo na petom mjestu u Europi. Voda je uvjet života na zemlji i ne smije postati samo strateška sirovina ili komercijalni proizvod. Ona je jedan od stvarnih i temeljnih pokazatelja stvarnog državnog suvereniteta. Ne čudi stoga što su ujedinjeni narodi kroz 2003. godinu u središte razmišljanja stavili temu o vodi, a razdoblje od 2005. do 2015. proglasili desetljećem pitke vode s ciljem postizanja zadanih ciljeva milenijske deklaracije među kojima se nalazi i onaj da se do 2015. godine napola smanji broj onih koji nemaju pristup čistoj i pitkoj vodi te sanitarijama. Jer po izvješću Ujedinjenih naroda oko sredine ovog stoljeća u najgorem slučaju doći će do nestašice vode u 60 zemalja sa 7 milijardi ljudi ili barem u 48 zemalja s 2 milijarde ljudi. Danas u svijetu sve više raste pokret koji ide za tim da se konačno i formalno prizna ljudsko pravo na vodu kao neotuđivo pravo, jer kao što svaki čovjek po svom rođenju ima pravo na zdravstvenu zaštitu i obrazovanje, tako ima pravo i na vodu. Pristup takvim osnovnim dobrima ne smije biti stvar izbora, a još manje kupovne moći. Voda je dar stvoritelja i zajedničko dobro čovječanstva. Problem dostupnosti stanja i zaliha pitke vode je vjerojatno jedan od najvećih problema suvremenog svijeta. Na nadzor pristupu vodama vodili su se tijekom povijesti, a vode se i danas lokalni ratovi, a u naše vrijeme već možemo govoriti o jednom latentnom sukobu da ne kažem ratu za vodu, a žrtve su siromašne zadužene zemlje i najsiromašniji slojevi društva. Ova moja inicijativa nije motivirana možda netko će reći sebičnim nacionalnim interesima, nacionalnim interesima, ali solidarnosti s najsiromašnijima u vlastitoj domovini. Ona je motivirana i snažnim osjećajem međunaraštajne solidarnosti kako bi voda bila pravedno dostupna svima a ne da to zajedničko blago bude izvor nepravednog bogaćenja najbogatijih i budućih sukoba. Jer ne zaboravimo u Južnoafričkoj Republici uvođenje mjerila za vodu pomoću … došlo je do sukoba, ukoliko netko želi vodu imati mora unaprijed platiti. U Boliviji opći štrajk, u Argentini privatizacija krajem 80-tih i vodovod u glavnom gradu biva prodan u bescjenje po skandalu i bankrotu poznatom američkom divu "Enronim". U Manili na Filipinima voda dostupna nekoliko sati dnevno, nadmašila kupovnu moć siromašnih obitelji. U Gani udvostručena cijena vode nakon privatizacije, a brojni sukobi nakon privatizacije i dizanja cijena vode izbili su u Paragvaju, Panami, Brazilu, Peruu, Kolumbiji, Indiji, Pakistanu, Mađarskoj, Engleskoj. Evo samo kratko par ovih napomena za ono što nas čeka u budućnosti i ja podržavam ovaj planski dokument i molim i ovaj strateški dokument i želim da on u drugom čitanju dobije svoje poboljšice kako bi nešto naučili iz povijesti, a da naša budućnost i budućnost naše djece i svih onih koji će živjeti ovdje u Hrvatskoj po pitanju vode, dostupnosti vode bude, ne bude onakva kakvu smo imali prilike vidjeti u malo prije spomenutim zemljama. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Na redu je gospođa zastupnica Ruža Lelić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo ja osobito podržavam ovu predloženo strategiju koja mislim da je napravljena vrlo sistematično da polazi od stanja koje sada je i predlaže mjere koje treba poduzeti, a i sa planom svakako provedbe i nositeljem aktivnosti. Dalekosežno gledano mislim da ni jedno pitanje nije tako važno kao pitanje vode i opskrbom vodom i općenito vodnom bogatstvu, kada govorimo bilo u svijetu, bilo u Hrvatskoj, mada smo evo po vodnim pokazateljima tu smo dobri. Ja bih htjela reći također da u Europskoj skupštini, u Skupštini Vijeća Europe na ovom zadnjem zasjedanju u siječnju koje sam i sama sudjelovala, bila je upravo tema "Europski doprinos poboljšanju upravljanja vodama" što je izazvalo jednu zanimljivu i stručnu raspravu i rezultiralo je usvajanjem preporuke 1731 za zadanu temu i u 12 točaka preporuke upućena je Odborima ministara Vijeća Europe i naglašeno je kako je upravljanje vodama, znači upravo upravljanje vodama ona je važan elemenat za održivi razvitak Europe i kojom se moraju baviti, oni preporuče kontinuirano i skladno, znači svi, od parlamentaraca, od vlade, lokalne i regionalne vlasti, međunarodnih organizacija, znanstvenika, zatim privatni sektor, nevladine udruge, znači jednom riječju svi građani Europe imajući svakako na umu i Europsku povelju o vodnom gospodarstvu koje je Vijeće Europe usvojilo krajem 2001. godine. Svakako je da je lijepo i dobro čuti da je Hrvatska na 30. mjestu u svijetu, a na 3. mjestu u Europi po vodnim resursima i to je zaista naše jedno izuzetni ovaj prirodni resurs da ne kažemo pravo bogatstvo i blago. Svakako da s tim resursom treba rafinalno gospodariti, potrebno je otkloniti nejednakosti opskrbe vodom, ali i odvodnjom što će svakako pridonijeti onda očuvanju zdravlja jednoj socijalnoj jednakosti, ali i pravde i sigurnosti, ali će i pomoći opći i gospodarski razvoj, ali i pomoći cjelovitu zaštitu okoliša. U okviru te koncepcije održivog razvitka i upravljanja vodama potrebno je uspostaviti ravnotežu jednu između korištenja vodnog resursa za poboljšanja životnih uvjeta i poticanja gospodarskog razvitka, ali i zaštite vode u održanju njihovih prirodnih funkcija i značajka. Sve to svakako zahtijeva i jedan multisektorski pristup. Korištenju vode htjela bih reći da ustvari 1,2 milijarde ljudi u svijetu nema pristup pitkoj vodi, a 2,6 milijardi nema osnovne infrastrukture za zadovoljenje temeljnih higijenskih potreba. U milenijskim ciljevima Europske unije pravo je na zadovoljenje navedenih potreba znači sa pitkom vodom i za zadovoljenje temeljnih higijenskih potreba da smatra se jednim osnovnim i temeljnim pravom čovjeka. Kada govorimo o Hrvatskoj onda bih rekla da je prosječna opskrbljenost stanovništva vodom iz javnih vodoopskrbnih sustava iznosi oko 76%, to je podatak za 2002. godinu da smo tu postigli bitni napredak u odnosu na recimo '90. kada je taj postotak bio 63%, a svakako nam je težnja nekih 85 do 90% čime bi se približili europskom prosjeku. Prosječni stupanj opskrbljenosti razlikuje se od županije do županije, od mjesta do mjesta tako da je to u Zagrebu ili Istri oko 96%, a spominje se evo Bilogorska županija sa 31% kada bi rekla svoju Županiju vukovarsko-srijemsku onda je taj postotak negdje na nivou Hrvatsku, ali je bitno istaknuti da svega 19% stanovništva kod nas pije ispravnu vodu i zato je izuzetno važno da u državnom proračunu je predviđena izgradnja regionalnog vodovoda istočne Slavonije koja bi bila za Vukovarsko-srijemsku županiju, za Brodsko-posavsku, ali i za dio Osječko-baranjske županije u koju bi se uložilo oko 400 milijuna kuna i kažem ovaj podatak da je samo 19% ispravne vode znači govori o opravdanosti ovog postupka i dobrog postupka Vlade koja je to prepoznala. Veliki dio stanovništva opskrbljuje se i preko lokalnih vodovoda, taj podatak govori da je to negdje oko 15 do 20% i to je upravo u ovom dijelu županjske posavine odakle i sama dolazim, da su sa sela praktički imaju vodovode osim jednog izuzetka, ali svi su priključeni na taj lokalni vodovod i još koriste oko 50-tak bunara koji se istina pregledavaju, ali sve to znači otežava situaciju snabdjevanja ispravnom pitkom vodom. Posebno mi je zanimljiv podatak da samo 290 naselja koji je izneseno ovdje ima izgrađeno kanalizacijski sustav, a samo njih 107 ili 37% da ima posebni uređaj za čišćenje otpadnih voda, vidimo koliko nas tu posla čeka. I zato opet ne mogu da ne kaže kako je u državnom proračunu da ne izrazim svoje zadovoljstvo da evo i grad Županja prvi puta dobio 5 milijuna kuna za izgradnju odvodnog sustava, ali isto tako i 2 i pol milijuna kuna za zaštitu od … [[Govornik se ne razumije.]] Bitno bi također bilo reći da je i Europska komisija odlučila da ove programe koji će se moći ispred pristupnih fondova koristiti, da je decentralizirano i da ćemo ustvari sami provoditi te programe što je svakako priznanje Vlade, ali i priznanje našoj administraciji, a često puta kažemo kako se nismo dovoljno pripremili, kako nismo sposobni za to, ovaj podatak govori upravo suprotno i vjerujem da će onda mnogi se kandidirati sa svojim projektima. Ono što bih još evo istakla nakratko samo da je ovaj gubitak vode šta je na 46% to je stvarno jedan ogromni gubitak i zato je tu vidimo zašto ustvari i kod nas i može biti vode, da je voda skupa, ako ova koju imamo 46% procijenjenog gubitka vode. Zato je i razlika, jer i vodi ponekad je i velika, ali isto tako ponekad i predstavlja opterećenje za budžet u pučanstvu. Još bi se osvrnula na uređenje vodotoka, znači vodotoka ukupno imamo tih 2 tisuće 415 kilometara i lokalnih tisuću i 642 kao obrambena nasipa i evo i drago mi je isto tako da imamo darovnicu Europske komisije od 3,2 milijuna eura koja će služiti za uređenje te kanalske mreže koja će onda svakako nas ne smanjiti, one strašne slike koje gledamo poplavama često puta u našoj zemlji. Svakako ovdje bi se osvrnula i još i mnoge kolege su govorili o privatizaciji i u strategiji se govori o privatizaciji, iznose se i negativne posljedice te privatizacije, moje mišljenje je da u privatizacije u ovakvom sustavu ne bi smjelo biti nego samo koncesije. I na kraju svakako ću podržati ovu strategiju koja će sigurno pridonijeti jednom racionalnom korištenju i očuvanju ovog iznimno važnog prirodnog bogatstva, kao što čujemo ići će u drugo čitanje pa sigurno će još i eventualni nedostaci biti otklonjeni. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospođa Biserka Perman. Izvolite.
Hvala lijepo. Naime gospođa Lelić je u svojoj raspravi rekla da bi trebalo izgraditi vodovod istočne Slavonije kako bi se sačuvali vodni resursi. Naravno svi se slažemo da treba sačuvati vodne resurse, međutim kad se glasalo o proračunu i o amandmanima na proračun za ovu godinu bio je i amandman za vodovod istočne Slavonije. Međutim, gospođa Lelić nije podržala taj amandman pa mi onda se ovakva rasprava čini zapravo floskulom. Hvala.
Ovo je strategija, prema tome to je na dugi rok. Odgovor, gospođa Lelić.
Ja ne znam na koji točno amandman mislila, ali ja sam rekla da je dobro da ide regionalni vodovod istočne Slavonije koji je u programu ove Vlade i nije samo za sačuvanje vodnih resursa nego za poboljšanje i povećanje broja pučanstva koji će piti ispravnu vodu, jer je karakteristično za ovo područje da vode ima, ali da ta voda bakteriološki je ispravna, ali nije ispravna po sastavu i ne zadovoljava pravilnikom, a ne znam na koji točno amandman mislite, ali vama regionalni vodovod istočne Slavonije je u programu ove Vlade.
Hvala lijepa. Gospodin Kruno Peronja. Nema ga. Gospodin zastupnik Ivo Lončar. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Odmah na početku reći ću da ću podržati ovu strategiju i hvala dragom Bogu da je ona napokon ugledala svijetlo dana. Također sam sretan što je na prijedlog Odbora za poljoprivredu i šumarstvo predlagatelj prihvatio naše stajalište pa i svi ostali, da ova strategija kao jedan dugoročni strateški dokument ide u drugo čitanje kako bi se uvažili svi prijedlozi i mišljenja, a držim da njih ima u ovomu Saboru i tako da dobijemo jedan iznimno kvalitetan dokument. Naravno da ova strategija ne odgovara na sva tekuća pitanja i sve probleme koji opterećuju vodno gospodarstvo. No, ona daje vrlo jasne smjernice što i kako valja napraviti u spomenutoj gospodarskoj grani. Riječju ona je temeljni dugoročni planski dokument gospodarenja vodama u Hrvatskoj i to je ono što u svakom slučaju treba prihvatiti. Međutim, mnogi sudionici u ovoj raspravi i danas pa i po odborima što vidimo iz ovih pisanih dokumenata, pa i mnoge ekološke udruge i svi oni koji su zainteresirani za ovu problematiku otprilike su rekli da treba uskladiti ovu našu strategiju sa europskim zakonodavstvom, sa europskim strategijama. Iako sam ja eurofil i podržavam nastojanja hrvatske Vlade, kako ove sadašnje tako i one prijašnje, da čim prije dođemo i uđemo u euro-atlanske integracije kada su u pitanju vode onda apsolutno ne podržavamo da na bilo koji način nam zapadna razvijena Europa bude uzor jer oni su sve svoje vode uništili, zagadili, oni su trčući za što većim profitima i što većim zaradama praktično napravili to da danas u zapadnoj Europi nema ni D od dobroga kad je u pitanju pitka voda. Hvala dragom Bogu kod nas u Hrvatskoj još uvijek se može iz česmi biti voda, iz špina ali u zapadnoj Europi to je nemoguće. Voda je svugdje u svijetu opće dobro. Ona kod nas Hrvata je i opće nacionalno dobro. Mora biti dostupna svima, svim živim bićima i zato moramo je itekako ljubomorno čuvati jer znademo prema svim znanstveno-stručnim spoznajama da je Hrvatska treća po količinama vode u Europi i vrlo visoko u svijetu. Ono što je danas nafta i drugi energenti u svijetu za tridesetak, četrdeset godina upozoravaju stručnjaci to će biti voda i zato sa tom vodom moramo iznimno dobro gospodariti. Ja bih ovdje upozorio na neke stvari koje bi trebale ući u ovu strategiju na jedan drukčiji način. Naime, kako koristiti vode. Pa primjerice, evo jedan od velikih korisnika voda uz to što ona koristi i za piće, što se koristi u industriji, što se koristi za proizvodnju električne energije ona se dosta koristi i u poljoprivredi. Poljoprivreda je jedan veliki zagađivač voda i to treba riješiti tako da svi oni korisnici u poljoprivredi nakon što primjerice obave bilo koju zaštita bilja da moraju itekako paziti kako odlagati ono što su upotrebljavali za zaštitu, kako ispirati sve ono što su koristili, dakle sva ona posuđa s kojima su se služili da to ne bi otišlo u tlo i na taj način zagadili vodu. Zatim, bilo je danas u ovim raspravama oko nasipa. Vidimo iz ove dokumentacije koju imamo mnoge eko udruge se ljute za te nasipe. Pa evo, nažalost prošle jeseni u mnogim dijelovima Hrvatske krajem ljeta i početkom jeseni imali smo mnoge poplave. Pa mi ako bi se striktno držali svih tih njihovih zahtjeva iako i to podržavam mi onda praktično ne bismo imali apsolutno nikakvu zaštitu od tih poplava. Također sam svjestan da svako protuprirodno zadiranje u prirodu se vraća kao bumerang ali uvijek moramo voditi računa da sve ono što ima prednosti ima i nedostatke. Dakle, zagovaram da se svi oni korisnici voda koji ju koriste na ovaj ili onaj način a napose poljoprivreda da itekako vode računa da što manje uništavaju vode, napose podzemne vode. Hrvatska praktično leži na vodama a drugi veliki problem kod nas je što mi danas u Hrvatskoj samo 1% od ukupno poljoprivrednih površina navodnjavamo. Jesam za to da se izradi i taj kanal koji već više od jednoga stoljeća postoji kao ideja i nadam se da će se uskoro to dogoditi kanal Dunav-Sava koji će ne samo povezivati te dvije velike rijeke nego će biti i na dobrobit za proizvodnju hrane u tom dijelu Hrvatske. U svakom slučaju, podržavam ovu strategiju i nadam se da će ona u drugom čitanju kada sve ono što se govorilo u ovim raspravama, što se govorilo u odborima još unutra se primijeni i da ćemo dobiti jedan dokument koji neće biti kao što se obično kod nas događa za kratku uporabu nego da će to biti dokument za iduća desetljeća koja će odgovoriti na sva ova pitanja koja danas se postavljaju u gospodarenju i upravljanju vodama. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. I zadnja u raspravi je gospođa zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Nisam dakle odustala od rasprave ali ću biti vrlo kratka kao što jesam i inače. Obzirom da smatram da je ovo najvažnija točka od svih osam koje smo raspravljali u ovom sazivu Sabora i žao mi je što je vodimo na neki način skraćeno i žao mi je što nemamo puno više vremena govoriti o strategiji u prvom čitanju zato što je puno lakše ugraditi naše primjedbe u drugo čitanje kad smo suženi dakle u manevarski prostor isključivo amandmana. Dakle, smatram zbog toga da je puno bolje da što više govorimo sada i neću govoriti općenito nego ću reći vrlo konkretno, dakle na ono što se odnosi na Hrvatsku. Dakle, da se priklanjam svima onima koji smatraju da će se sljedeće stoljeće ratovi voditi ne više zbog nafte nego zbog pitke vode, već se sada zauzimaju strateška područja i da u tom dijelu imamo posebnu odgovornost mi u sadašnjem sazivu Sabora donijeti takav dokumenat koji će našim pokoljenjima osigurati racionalno i na svim onim osnovama koje su ovdje pobrojane vrlo dobro u strategiji gospodarenje i korištenje pitkom vodom. Ono što bih željela reći da sam za to da se i u strategiji predvidi jednaka mogućnost svim stanovnicima Hrvatske države doći do pitke vode a to je jedinstven sustav financiranja jer smo do sada imali takvu šarolikost koja nije dobra i zbog toga inzistiram dakle i drago mi je da se vodoopskrba diže na državni problem broj jedan i da se ne može prepustiti nekakvim lokalnim komunalnim poduzećima ili lokalnim mogućnostima i baš zbog toga imamo ovakvu da tako kažem situaciju da mi, govorim o područjima Koprivničko-križevačke i Bjelovarske županije koja su vrlo blizu gradu Zagrebu imamo opskrbljenost tridesetak posto. Dakle, ni jedna trećina stanovništva nema mogućnost pristupa javnom vodovodu a imate neka druga područja sa puno manje stanovnika koja su daleko bolje opskrbljena. I zbog toga molim da se dakle ti magistralni vodovi grade zajedničkim sredstvima i da se rasterete lokalna tijela i lokalno stanovništvo zbog toga što imaju previše opterećenja graditi i sekundarnu mrežu. A do sad je bio slučaj dakle da su stanovnici ovih područja i magistralne vodove gradili isključivo iz svojih vlastitih sredstava. Nešto bih još samo rekla dakle i oko ovog plana provedbi aktivnosti. Dakle, vidljivo je da je to jedan interdisciplinarni međuresorski pristup. Sami broj propisa, dakle šuma propisa i osnova koje su tim regulirane, negdje oko 35 govori da se vrlo teško snaći dakle u tim svim papirima i zbog toga predlažem da se nakon što donesemo strategiju pojednostave zakoni i provedbeni propisi koji govore o pojedinim područjima jer nije logično da danas imate situaciju kad želite na primjer u jednoj maloj općini otvoriti ručnu praonicu automobila iz vlastitog bunara morate raditi takve elaborate kao i oni koji zagađuju, govorim eto konkretno na primjer o nekim mesnim industrijama pola da tako kažem Hrvatske sa svojim otpadima u vodotokove koji postoje. Dakle tu treba omogućiti jedno racionalno korištenje zakonskih mogućnosti koje će ova strategija dakle unificirati i još bih samo rekla ponekad kad u Saboru donesemo propise ne vodimo računa na, o onima na koje se odnosi pa i kad smo taj vodni doprinos izglasovali nismo znali da će izazvati velike probleme koji su se desili na terenu. Mene su zvali ljudi eto iz malih općina dakle sa naplatom vodoprivrede koju su im dodali komunalnoj naknadi nisu u mogućnosti sve to izvesti onako kako je zakon zamislio. I još šta se desilo? Desilo se, ne znam kako će to dakle Vlada to riješiti al se priklanjam onima koji do strategije predlažu da se razmisli o, ili zamrzavanju ili povlačenju dakle ovog Prijedloga zakona. Dakle da imate situaciju da ste u gradnji građevine u pregovaranjima ponudili jednu cijenu sa uvođenjem vodnog doprinosa po metru kvadratnom građevine vi ste poskupili tu istu građevinu. Ako je o većoj kvadraturi riječ imam konkretan primjer iz Križevaca za nekakvih milijun kuna i ne možete to ugraditi u prodajnu više cijenu. Dakle dogodilo se nešto što ukupno za gospodarstvo nije dobro ako želimo dakle da bez obzira što govorimo ovdje o potrebi prikupljanja novca za jel' tako vodoprivredu, da ne omogućimo gospodarstvenike da normalno žive i posluju jer na kraju oni moraju alimentirati i za tu vodoprivredu. Pa bih eto i zbog toga apelirala da se, da se vodi računa da se i uvođenjem ekonomske cijene dakle ne onemogući funkcioniranje gospodarstva. S time što bih dakle inzistirala da se u strategiji odredi dakle ako se uvodi ekonomska cijena i naredi ekonomsko ponašanje onih koji opskrbljuju vodom jer imate situaciju da negdje imate, prosječno imamo 46% gubitaka. Negdje to ide do 70%. Dakle nije normalno, to su vjerojatno zloporabe, ja sad neću o njima govoriti posebno u pitanju ne samo propusnost cijevi ili loša kanalizacija nego dakle prodaja vode mimo kontrole što imate situaciju kad se voda vozi cisternama i sami znate da je to moguće. Dakle da se naredi ekonomsko ponašanje i da se propiše maksimalna, maksimalni mogući gubitak. On mora se odrediti, ne znam ako je to 15% koliko se dogovorimo, ali da se to u strategiji propiše. Evo zahvaljujem, ako sam bila kratka.
Ne, jer, jer su … [[Govornik se ne razumije.]] već prolazi jedna replika pa onda kad se zbroji to je još i više. Evo, evo ispravak gospodin Hrelja. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče ispravio bih u dobroj vjeri netočan navod kolegice koja je rekla da će se ratovi zbog vode voditi u narednom stoljeću. Točna je tvrdnja koja se zasniva na prognozama vrhunskih stručnjaka da su realno mogući ratovi zbog vode u ovom stoljeću. Dakle hoću podcrtati da je problem mnogo bliži nego što je rečeno. Zahvaljujem.
… [[Govornik se ne razumije.]] Nastojimo da ne bude nikako. Replika gospodin Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa vidite kolegice uvijek sve dođe na naplatu pa i na neki način neargumentirano i nekritičko donošenje pojedinih zakona. Upravo smo mi iz oporbe ukazivali kada se, kada se uvodio vodni doprinos što će on donijeti i da će poskupiti investicije i sve ostalo, tada ste nam vrlo bahato iz pozicije govorili kako to nije točno. Da postoje proračuni, ovo, ono. Sad odjednom ste došli i shvatili suštinu stvari. Prema tome čini mi se da bi u ovom Visokom domu ipak trebalo kod donošenja zakona više analiza pa često puta i sporiji postupak donošenja zakona i uvažavanje stavova oporbe oko nekih stvari i onda imali bismo kvalitetnije i bolje zakone. Vi sada kukate prema svima nama umjesto da kažete kriva sam i ja jer sam glasovala za takav zakon. Druga stvar nisam uvjeren da se može donijeti nekakva maksimalna mogući gubitak ili propusnost cijevi. Moramo biti svjesni što su stariji vodovodi a takvih imamo to je veća i propusnost cijevi. Imamo situaciju na području grada Ivanca gdje su građani sami gradili vodovod bez pomoći ikoga sa strane da je propusnost vodovoda preko 50%. Međutim idemo se dogovoriti i kažete magistralne cjevovode su gradili sami. Pa moramo biti svjesni da svi oni koji troše vodu, pitku vodu imaju određena izdvajanja gdje se na temelju solidarnosti 70% različitih naknada za trošenje i pitke vode ide u zajedničku blagajnu i troši se za proširenje vodovoda i svega ostaloga. Prema tome oni koji imaju vodovode gdje je veća pokrivenost moramo priznati da oni solidarno već i sada preko Hrvatskih voda i preko sufinanciranja programa financiraju da dođe voda i do onih koji te vode nemaju.
Odgovor gospođa Sučec-Trakoštanec.
U dobroj vjeri donošenja zakona kojima popravljamo one stvari koje ste vi u 4 godine naravno isto jer tu imamo spisak zakona koji su donijeli ih u ove 4 godine se može, može dogoditi eventualno da se u nekom dijelu ne krivo procijeni nego kad se budu analizirali rezultati možda u nekim grupama poduzetnika, ja sad govorim isključivo o građevincima dakle vidi i nekakva mogućnost popravka ovog Zakona i ja se nadam da u tom dijelu ja sam govorila samo o mogućim popravcima postojećeg Zakona kojeg smo donesli prošle godine. A što se tiče ove ukupne gradnje možda me kolega dragi niste razumjeli. Ja sam samo govorila dakle naravno da moramo svi sudjelovati i sudjelujemo kao porezni obveznici ali govorila sam da postoje određena područja, ja sad neću govoriti koja to jesu lokacijski u Hrvatskoj državi da ne izazivam razdor, gdje se magistralni vodovod gradi 100% sredstvima Hrvatske vodoprivrede i određenih ministarstava i određenih područja gdje se to radi iz džepova građana. Evo samo sam to htjela komparirati ne govoreći gdje to jest, ali da postoji, postoji a o tome je govorila i Hrvatska televizija evo i bile su različite reportaže. Hvala.
Hvala. Želi li državni tajnik zaključno? Kratko će državni tajnik zaključiti.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici dopustite mi da se prije svega svima zahvalim koji su uzeli učešće u ovoj raspravi oko vodno-gospodarske osnove. Također mi dopustite da vas izvijestim da znači što se tiče rasprave koja je istaknuta u vašim izlaganjima da nije provedena. Dopustite da vas izvijestim znači da je ukupno 129 znanstvenih i institucija udruga visokih škola, veleučilišta i instituta razno raznih društava, poduzeća, znači isto poduzeća koja su vezana za vodno gospodarstvo su uzeli udio u ovoj raspravi oko vodno-gospodarske osnove. Moram isto tako sa osobitim zadovoljstvom istaći da smo velik dio primjedbi koje su došli upravo od njih da smo ugradili u ovu vodno-gospodarsku uslugu. Također, želim reći da mi je izuzetno drago što je velik dio vas posebno istaknuo zaštitu od poplava. Ovdje moram posebno istaći da kad smo bili na Muri ove godine, znači kad se pojavila stogodišnja voda trebalo je objasniti ljudima zašto su im poplavile kuće, a razlog je poznat, nije izgrađen nasip. Ovdje se postavlja pitanje zašto nisu izgrađeni nasipi? Apsolutno je jasno da se vrlo malo ulagalo u zaštitu od poplava. Znači, moram istaći ovdje posebno da od 2000. godine pa do 2002. godine uloženo negdje oko stotinjak milijuna kuna u zaštitu od poplava. Što se tiče 2003. do 2005. godine taj smo iznos poduplali. No, međutim opet nije puno toga napravljeno. I ove godine se dogodilo prvi puta da je Vlada RH donijela odluku i izgradila nasip na Muri. Taj se nasip sad gradi i mi smo uvjereni da će iduće godine, ukoliko dođe ponovo visokih voda da će ljudi i materijalna dobra biti zaštićeni. U početku sam posebno istakao, ako ste me pratili, da je sustav zaštite od poplava ugrožen. Znači, postoji velika mogućnost da su ugroženi i ljudi i materijalna imovina. Želio bih ovdje reći da upravo zbog toga Vlada RH je uvela vodni doprinos. Zašto? Jer ćemo upravo iz ovog vodnog doprinosa, znači sustav zaštite od poplava dovesti u normalno stanje. Isto tako ćemo i detaljnu kanalsku mrežu III i IV reda očistiti, razminirati itd., isto ćemo dovesti u nultu poziciju. Ovdje želim isto tako reći da je postavljeno pitanje što se tiče plaćanja vodnog doprinosa u ratama. On je omogućen isto tako samo što nažalost neki od vas nisu pročitali uredbu do kraja. Znači, postoji mogućnost da se vodni doprinos plati u rata. Što se tiče plaćanja vodnog doprinosa putem općina. One općine koje to nisu u mogućnosti napraviti to će normalno napraviti Hrvatske vode. Ali ja želim ovdje jasno napomenuti da je pojedinim općinama to i dodatni izvor prihoda zato što mi osiguravamo 5% od ukupnog iznosa + materijalni troškovi koji su evidentni. Znači, to se pokriva na teret Hrvatskih voda. Isto tako, ovo pitanje vezano za utjecajna, cijenu znači poslova koji su ugovoreni.
Oprostite, nije potrebno sada na svaku stvar koja je ovdje postavljena odgovoriti. Da zaključimo raspravu, ovo je strategija. Ne možemo sad pojedinosti iznositi.
Zahvaljujem. Uvažit ćemo primjedbe. I evo, dopustite na kraju da kažem samo da je kompletna vodno-gospodarska osnova na Internetu. Znači, i svi koji žele mogu uzeti učešće u dijelu, znači isto tako putem Interneta, a kažem, ovoga što se tiče pripreme za drugo čitanje to ćemo jasna stvar nastojati da uvažimo sve ove primjedbe koje su opravdane. Hvala.
Hvala vam lijepa. U 14,30 je Mandatno-imunitetno povjerenstvo ima sastanak u dvorani "Ante Starčevića" 149. Dakle, sad za jedno 10 minuta. Zaključujem i prekidam ovu sjednicu i nastavljamo ju u 15 sati. Hvala lijepo.
I Prijedlog vodno-gospodarstvene osnove Hrvatska strategija, Hrvatske strategije upravljanje vodama sukladno prijedlogu Odbora za poljoprivredu i šumarstvo. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: o prijevodu vodno-gospodarske osnove Hrvatske strategije upravljanja vodama provedena je rasprava u prvom čitanju. Prihvaća se prijedlog vodno-gospodarske osnove Hrvatske, Strategije upravljanja vodama. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se. Predlagatelj se složio s time. Ide u prvo čitanje Strategija. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 96 glasova za i jednim suzdržanim prihvaćen predloženi zaključak.