Sada ćemo nastaviti sa našim radom uobičajeno prvi dan u tjednu plenarne sjednice, imamo govore klubova i nezavisnih zastupnika, iznošenja stajališta. Prvi je na redu poštovani kolega Veljko Kajtazi koji će govoriti u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] nacionalne manjine i kao zastupnik 12 nacionalnih manjina i kao čovjek. U povodu Međunarodnog dana sjećanja na žrtve holokausta koji smo danas sa državnim vrhom obilježili na Mirogoju, a o kojem sam nebrojeno puta upravo ovde govorio. Više od 80 godina od početka II. svj. rata u Europi. Jedina poruku koju danas želim poslati je, pozivam Vladu RH te sve kolegice i kolege zastupnike, neovisno o stranačkoj pripadnosti da u cijelosti prihvate prijedlog židovske zajednice i ostalih stradalačkih naroda da se ustaško obilježje i pozdravi, uključujući i „Za dom spremni“ Kaznenim zakonom jasno zabrane po uzoru na njemački zakon te da zajednički pokažemo da se ne moramo bojati glasine radikalne i nazadne manjine koju većina naših građana ne podržava. Hvala.
Idemo dalje sada je na redu klub zastupnika HNS-a, poštovan kolegica Ermina Lekaj Prljaskaj. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici, proteklih dana svjedočili smo brojnim mučnim iskazima danas već odraslih žena o seksualnim zlostavljanjima koje su proživljavale za vrijeme svojih studentskih dana. Posebno monstruoznosti ovih slučajeve doprinosi i činjenica kako se ovdje radi i o degradaciji najplemenitije od svih profesija one pedagoške. Mladi ljudi koji ulaze u viskoškolski obrazovni proces poklanjaju svojim profesorima puno povjerenje vjerujući kako se radi o osobama čija je osnovna misija intelektualna i duhovna izgradnja njima povjerenih studenata. Nasuprot tome u mjestu profesionalnih i moralnih uzora ovdje nailazimo na pojedince koji zloupotrebljavaju povjerenje i autoritet na najsramotniji mogući način. Naši fakulteti umjesto hramova znanja svakim danom sve više postaju mjesta na kojima se toleriraju skandalozne prakse od kupovine akademskih titula, nepotizma, korupcije pa sve do ovog ponižavajuće čina seksualnog zlostavljanja i zastrašivanja studentica. Naša sveučilišta trebala bi biti mjesta na kojima se njeguje tolerancija, otvorenost, profesionalna etika i visoki pedagoški standardi, ali i mjesta na kojima bi se svi sudionici obrazovnog procesa posebice oni najranjiviji trebali osjećati sigurno i zaštićeno. Bilo kakvi oblici akademskog primitivizma, a posebice diskriminacija, nasilje i uznemiravanje trebali bi biti javno prokazani i osuđeni od strane čitave akademske zajednice, ali i od strane čitave javnosti. Smatram da se nalazimo na svojevrsnoj prekretnici jer ukoliko šutke pređemo preko svih ovih svjedočanstva i okrenemo glavu samo ćemo dodatno ohrabriti nasilnike i dati za pravo svim onima koji smatraju kako je dopustivo, a možda čak i poželjno zadirati u integritet njima podređenih osoba. Moramo otvoreno reći da nasilnici koji se skrivaju iza akademskih titula i položaja nisu nikakvi ugledni članovi društva već obične kukavice koje se boje razotkrivanja istine. I upravo zbog tog razloga pozivam sve žrtve da se ohrabre i prokažu svoje zlostavljače, a vas ovdje kolegice i kolege pozivam da im budete podrška u tome. Na nama leži posebna odgovornost o promjeni društvene klime na način da se ubuduće ne stigmatizira žrtva već da se nasilnik pravično osudi. Također, moramo tražiti učinkovitija zakonska rješenja kojima će se između ostalog spriječiti i sekundarna viktimizacija i ponovna traumatizacija žrtve. Danas ćemo raspravljati o dokumentu koji bi trebao definirati našu budućnost tijekom narednog desetljeća. No, sve dok ne krenemo u odlučnu borbu protiv nasilja hrvatsko društvo uvjerena sam neće imati nikakvu perspektivu. Nasilničko ponašanje duboko je metastaziralo u društveno tkivo stoga je zadnji trenutak da se osvijestimo i zajednički pokrenemo proces izlječenja. Zahvaljujem.
Hvala vam. Samo da vam kažem ima još 5 prijavljenih, ne slobodni ste, još 5 prijavljenih klubova to je znači 25 minuta, to je do 10,35 da si planirate vrijeme, onda u 10,45 ćemo početi sa prvom točkom dnevnog reda. Tako da znadete ako bude prije gotovo onda ćemo napraviti malu stanku. Evo, izvolite kolega Grbin u ime Kluba zastupnika SDP-a.
Prije početka današnje rasprave predsjednik HS-a upozorio nas je da danas obilježavamo Dan sjećanja na žrtve holokausta, na žrtve jednog od najvećih zločina kojeg pamti čovječanstvo. No, nažalost ne i na žrtve jedinog genocida koji se dogodio u 20. stoljeću, od genocida nad Armencima početkom 20. stoljeća pa do onog genocida koje je nažalost pogodio naše područje, našu domovinu devedesetih godina 20. stoljeće je obilježeno strašnim tragedijama. I upravo su zato neizmjerno važne riječi Prima Levia upisane na memorijal holokaustu u Berlinu koje kažu dogodilo se, dakle može se dogoditi ponovo. I te riječi nas moraju upozoravati da je naša dužnost onda kada smo upozoreni učiniti sve da se ono što se dogodilo, čemu smo i sami svjedočili ne dogodi ponovo,a to ne može ostati samo na lijepim riječima. Predsjednik HS-a danas je uvodno poslao jasnu i glasnu poruku i nema jedne riječi koju je predsjednik HS-a izgovorio, a da ju ja ne bih potpisao i mislim da u ovom Domu nema nikoga odnosno barem se nadam da nema nikoga koji misli drugačije. Međutim, vrijeme za riječi je prošlo sa riječi je potrebno prijeći na djela. I upravo zato mi u SDP-u pružamo punu potporu inicijativi koju je uputila Židovska općina da se napokon u Hrvatskoj donese zakon koje će riječi koje je danas izgovorio predsjednik HS-a kolega Jandroković pretvoriti u djela, a to je da napokon prihvatimo da smo upozoreni i da ne možemo ignorirati kao što to recimo ignorira g. Pavliček ono što svakoga dana vidimo, a to je glorificiranje nacističkih, fašističkih, da i ustaškog režima. To u modernoj državi ne može biti prihvatljivo. Zato ću još jednom reći, puna podrška inicijativi Židovske općine i pozivam sve nas u HS-u da na današnji dan razmislimo o onome što se dogodilo da shvatimo upozorenje kojem smo svjedočili i da ne dopustimo da se to ikada igdje dogodi ponovo. Hvala vam lijepa.
Idemo dalje, četvrti na redu je Klub zastupnika Hrvatskih suverenista i poštovani kolega Marijan Pavliček, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo moram se prvo osvrnuti na slobodni govor kolege Kajtazija. Ja ustaša i ustaških obilježja u Hrvatskoj u 2021. g. ne vidim. Ja jedino što vidim, vidim pripadnike HOS-a, vidim njihovo znakovlje i to nije nazadna manjina, to su osobe koje su '91. g. stvarale ovu državu, krvarile za ovu državu i omogućili i vama ujedno da danas sjedite ovdje zajedno sa mnom i sa svim ostalim saborskim zastupnicima. No vratimo se na temu. Poštovani saborski zastupnici, vjerujem da dobar dio vas nije nikad čuo za mjesto Lovas. Radi se o pitomom slavonskom srijemskom selu koje je nažalost podnijelo veliku žrtvu u Domovinskom ratu ali nažalost ponajprije zbog nerada hrvatskog pravosuđa, jako mali broj ljudi u RH je čuo za minsko polje, za drug najveću masovnu grobnicu u RH, za brojne ratne zločine koji su se tamo dogodili tijekom '91. i '92. godine. Ovo vam govorim iz razloga jer je prošlog tjedna na Apelacionom sudu u Beogradu donesena još jedna sramotna presuda nad nedužnim Hrvatima. Netko će reći „evo Pavličeka, opet priča o ratu“ međutim ovo nije priča o ratu, ovo je priča o pravdi tzv. pravdi, o pravu, ovo je priča u neradu hrvatskog pravosuđa i srpskog pravosuđa. Ovo je ogledan primjer kako funkcionira pravosuđe u RH. Još 2003.g., prije 18.g. u Vukovaru je započelo pred vijećem županijskog suda kazneni postupak protiv 18 optuženika za ratne zločine u Lovasu. Optužili su ih da su maltretirali nedužno hrvatsko stanovništvo, da su silovali žene, pljačkali, da su isti morali nositi bijele trake i vrpce na rukavu kao Židovi Davidovu zvijezdu tijekom vladavine nacista, da su ih slali u minsko polje gdje su morali ići kroz djetelinu i kada su nagazili na mine dobar dio njih je poginuo, a na one ostale su pucali u leđa. Međutim, jedina pravomoćna presuda koju je vukovarski sud donio je ona koja je oslobodila Iliju Vorkapića. Nekoliko godina kasnije, 2007.g. nakon potpisivanja Sporazuma o suradnji o progonu počinitelja kaznenih dijela ratnih zločina, zločina protiv čovječnosti i genocida između RH i Republike Srbije, Državno odvjetništvo RH predmet Lovas je ustupilo tužilaštvu za ratne zločine u Republici Srbiji gdje 2007.g. kreće nova optužnica zbog kaznenog djela ratnog zločina protiv civilnog stanovništva. Optužnica je podignuta protiv 14 osoba, međutim postavlja se pitanje zašto nije podignuta protiv puno većeg broja ljudi koji je tamo sudjelovao i zašto Državno odvjetništvo RH u prvoj optužnici nije podignulo optužnicu protiv građana Republike Srbije nego samo protiv građana RH koji su do Domovinskog rata živjeli u Lovasu? Nakon toga se počinju mijenjati optužnice pod izlikom da se za svako ubojstvo ne mogu nać točni krivci. Izmijenjenom optužnicom 2011.g. broj smrtno stradalih civila je smanjen sa 69 na 44 … [[Govornik se ne razumije]] 32 na 28, da bi konačnom presudom optuženi bili proglašeni krivima za smrtno stradanje svega 19 osoba. Prvostupanjski sudski postupak trajao je nešto manje od 5.g. 2012.g. Vijeće za ratne zločine višeg suda u Beogradu donijelo je presudu gdje su optuženi i osuđeni za 128.g. zatvora sveukupno za svega 41 žrtvu, ali ta ista presuda godinu dana kasnije 2013. se ponovo ukida i suđenje se vraća na početak. Mijenjaju se predstavnici suda, optuženici ne dolaze na rasprave, u međuvremenu je 5 preminulo i nikad nitko neće odgovarati za njihove zločine, da bi 2019.g. Viši sud u Beogradu donio presudu kojom je 8-ricu optuženih proglasio krivima i osudio ih na kazne zatvora od 8 do 4.g. Međutim, Apelacioni sud u Beogradu odlučujući po žalbi donio je prošlog tjedna presudu tako što je preinačio presudu Višeg suda u Beogradu, te je optužene Željka Krnjajića i Milana Devčića oslobodio od optužbi, a svim ostalima osuđenim smanjio kazne zatvora čak ispod zakonskog minimuma. Ovo je najuzorniji primjer kako funkcionira pravosuđe, 18.g. kako je posao krenuo on je završio, nitko se ne pita kako se osjećaju žrtve Lovasa koji su išli malo malo dati izjave [[Upadica: Hvala vam lijepo]] nisu mogli spavati i ovo je najbolji primjer nefunkcioniranja institucija, kako RH tako i Republike Srbije.
Hvala vam lijepa. Idemo sada na jedanaestu raspravu, Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka i poštovana kolegica Sandra Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se, predsjedniče Sabora, kolegice i kolege. „Kaj bi ti štela biti ili kaj bi ti štel biti“ je rečenica koju mi Zagorci i Zagorke dok smo mali i dok odrastemo čujemo i smatramo zapravo benignim pitanjem od naših susjeda, mama, tata, učiteljica, učitelja. I na takva benigna pitanja, uglavnom smo i dobrohotno odgovarali „a štel bi bit ovo, štel bi bit ono“. Vjerovali smo i u to da zbilja možemo biti to kaj želimo postat bez da nužno moramo bit eventualno članove neke stranke ili da nužno moramo biti rođeni sa zlatnom žlicom u ustima. Tak smo mi Zagorci i Zagorke nekad odrastali. Međutim danas pitanje „kaj bi ti štel biti“ te može odvest ravno u ćuzu. Moraš pobjeć glavom bez obzira posebno ako te to pita visoko pozicionirani HDZ-ovac. Tako je primjerice ovih dana g. Žarko Tušek otvoreno nudio nezavisnom vijećniku Šimuniću ostvarenje dječačkih želja svakog HDZ-ovca. Hoćeš biti potpredsjednik skupštine? To sam ja štel biti kad sam bil mali, potpredsjednik skupštine. Ili možda predsjednik, da se i to dogovorit. Hoćeš možda Medvednicu, Ivanščicu, Velebit? Niš' nije problem, sve bumo sredili. Je, je, ima javni natječaj ali znaš kak to ide, sredili bumo mi to. Tako otprilike idu razgovori i pregovori od strane g. Tušeka. Dosadni pravnici bi rekli da se ovdje radi o kaznenom djelu podmićivanja zastupnika međutim g. Plenković, naš premijer ali ujedno isto tako pravnik međutim nikako od te dosadne vrste koja bi se držala zakona ko pijan plota, kaže da je to bila greška, nespretnost, pa čak i jedno neiskustvo mladog perspektivnog političara kojim kao jedini krimen uzima to što se dao snimit. To što kako bi rekao naš predsjednik Sabora, da ga parafraziram iz jednog drugog slučaja „što je bio priglup“, ne zato što je nudio nešto što nije njegovo da da i ne može time raspolagat ne za to, nego zato jer je ispao neiskusniji od jednog obično nezavisnog vijećnika. To je ono što premijer Tušeku uzima kao krimen. Premijer Plenković kažu da su pravne činjenice u ovom slučaju bitno različite od slučaja Sabo, pa da vidimo koje su to pravne činjenice bitno različite, dvije. Ime i prezime zastupnika, dakle jedan se zove Željko Sabo što je vrlo različno i to od imena Žarko Tušek, dijele doduše prvo slovo , sve drugo je različito. I naravno, ime stranke, jedno je HDZ, drugo je bio SDP, jedino zajedničko im je slovo „d“ za demokraciju ali koga briga i za „d“ i za demokraciju? Jedna Plenkovićeva rečenica o ovom slučaju „kaj bi štel biti kad narasteš velik kao HDZ“, govori apsolutno sve. On je jučer rekao mrtav-hladan da je bio oprezniji, toga ne bi bilo. Tako to vidi stjegonoša borbe protiv korupcije. Da je Tušek bio oprezniji, da je on primijenio recimo pravila kluba u Slovenskoj 9 da se mobiteli ostavljaju vani na ulazu a ne nose nikad tamo gdje razgovaraš i pregovaraš, toga ne bi bilo. Jer toga odnosno korupcije u HDZ-u ima samo kad se za nju sazna, inače se to zove business as usual. I sad vi meni recite tko bi tu trebao dati ostavku? Tušek, koji je trgovao funkcijama onak kak ste ga naučili u stranci vi koji ste veći i iskusniji ili njegov stranački šef koji kazneno djelo podmićivanja zastupnika i izigravanja pravila izbora naziva graškom, a pravda naivnošću i mladošću te tvrdi da ne vidi tu nikakvu odgovornost. Veliki stjegonoša optužuje poštenog vijećnika Šimunića da je namamio HDZ-ovce i natjerao je jadnog Tušeka u opsajd. Znači kriv je Šimunić, nije kriv Tušek. Mi smo naime ovdje ozbiljno zabrinuti za opstojnost ovog saziva sabora zbog brzine kojom vi gubite zastupnike. U samo par mjeseci raspravljali smo o cijelom dijapazonu kaznenih djela HDZ-ovih zastupnika koja su po težini uvijek proporcionalna položaju u hranidbenom lancu HDZ-a. Prenamjene zemljišta donji sloj lanca, namještanje natječaja za građevinske radove niži i srednji sloj, namještanje javnih funkcija i podmićivanje zastupnika srednji ešalon i HLN-ov korupcija o energetici [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] samo za odabrane. Hvala.
Idemo dalje, sada je na redu Klub zastupnika Domovinskog pokreta i poštovani kolega Davor Dretar. Izvolite.
Poštovani g. predsjedniče Sabora. Kolegice i kolege. Hrvatska javnosti. Nije me sram, tako izjavljuje vrlo visoko pozicionirani član HDZ-a iz Krapinsko-zagorske županije. Što probija iz njegovih riječi? Prava priroda poimanja politike, one, njegove stranke, ali nažalost i njegove osobno. Probija spoznaja da nisu u stanju razlučiti korektno političko ponašanje i rad za opće dobro, od mutnih, nepoštenih i koruptivnih radnji kao što su nuđenje zaposlenja u mirnim i ne osobito zahtjevnim vodama državnih ili javnih službi. Državni centar za detekciju koruptivnih radnji opremljen najsuvremenijim modelom radara AP-70 opet je zakazao. Jučer nam je premijer rekao, oporba će ovo iskoristiti. Ne treba biti naravno, osobito kreativan u iskorištavanju ovakve prigode, ali ne, nećemo mi ovo iskoristiti. Nadam se iskreno, hrvatski narode, da ćeš ovo iskoristiti ti. Naročito na predstojećim lokalnim izborima. Čuli smo i krasan spin, pa ne može saborski zastupnik nuditi nešto izvan okvira svojih ingerencija. On nema nikakvu poziciju u županiji. Što bi to moglo značiti? Da nije nudio ništa, da je nudio nešto, da je pričao što bi bilo, ako bi bilo ili možda, najjednostavnije, da je pregovarao u ime onoga koji ga je tamo i poslao, nekoga tko ima ovlasti izvan običnog župana ili običnog saborskog zastupnika, ali ako takvu osobu uopće i pronađemo, siguran sam da će reći, nisam znao. Iskrene čestitke i vijećniku Šimuniću. Uvjeren sam da je ovako postupio iz časnih namjera, što će, nadam se, uskoro i dokazati pred nadležnim institucijama, ali posebno nas je sve užasnuo sinoćnji nastup jednog odvjetnika koji je skoro pa zazivao kazneni progon vijećnika grada Oroslavja zbog neovlaštenog snimanja i dostavljanja iste te snimke u medije. Nije me sram, još ću vam jednom ponoviti. Jer to nažalost prikazuje kako vladajući drže u rukama sve konce ove države i nije ih sram čak niti kada ih i uhvate. Ne mogu oni shvatiti da se može bolje, poštenije i pravednije. Nedavno smo slušali gospodu Puljašića i Pilona kako Josipu Vitezu objašnjavaju da je na svoju poziciju, citiram, politički instaliran te da po njihovom nalogu može isto tako biti i deinstaliran, odnosno uklonjen, ne pogne li glavu pred voljom šefova. A jučer, eto nam i novog, prvorazrednog hita iz diskografske kuće HDZ-a koja trenutno ima više snimljenog materijala od svih domaćih glazbenika. Nude se unosna mjesta u državnoj službi, nezakonita plaćanja promidžbenih troškova, ali moram nastaviti sa još jednim uzvikom, ali to nije sve. Na moju veliku žalost, na samo nekoliko internetskih klikova, nalazi se još nešto iza ove soundtrack afere. Otkriva se cijelo brdo pogodovanja, zapošljavanju pomoću stranačkih iskaznica, namještanja poslova, mutnih koruptivnih radnji i nečasnih djela. 2012. g., zastupnik Tušek saziva konferenciju za tisak i govori kako je tadašnja SDP-ova županica Sonja Borovčak zaposlila pola svoje obitelji u centrima za socijalnu skrb i Zavodu za javno zdravstvo Krapinsko-zagorske županije. O opravdanosti tih tužbi neću sada govoriti. Samo 7 godina nakon presice tog borca protiv nepotizma, dakle, 2019. sada već vodeći čovjek Krapinsko-zagorske županije za HDZ, g. Žarko Tušek u državnoj tvrtki Narode novine zapošljava tajanstvenu Tajanu istoga prezimena, a pored nje u fotelje te tvrtke sjedaju i načelnik jedne zagorske općine, predsjednik Mladeži HDZ-a u Zagorju, jedan skupštinar županijske skupštine, voditelj nabave postaje politolog po struci, sve od reda članovi jedne jedine stranke. No nažalost to nije sve. Samo nekoliko klikova dalje ispod slojeva truleži ove afere nazire se još jedan sloj jednako truo i odbojan. Tek nekoliko godina stariji, kada su na vlasti bili SDP i HNS, u Narodnim novinama jednako se stranački kadroviralo, kupovalo kineski kišobrani i ostalu bofl robu, plaćalo u višemilijunskim iznosima, a ta roba je neprodana trunula u skladištima, moćni i podobni ubirali su provizije. Dakle, jednaki su jedni i drugi. A Zagorke i Zagorci, obraćam se naročito vama, nemojte zaboraviti, najte pozabiti, kako na vas gledaju oni koji vode i Hrvatsku i Zagorje, a naročito kako se ponašaju i što govore kada ih se ulovi u nečasnim radnjama. Najte pozabiti, njih nije sram.
Hvala vam lijepa. Idemo dalje, sada je na redu poštovana kolegica Marijana Puljak u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Drage poštovane kolegice i kolege, neću danas govoriti o slučaju kaj bi štel Tušek jer to mi je nekako dakle nije novo nego staro i kontinuirano normalno koje Hrvatsku drži zarobljenom 30 godina. Danas ću govoriti i prenijeti izvatke iz jednog otvorenog pisma ministru Butkoviću koje je poslano već ima više od mjesec dana s primjedbama na način izgradnje zaobilaznice Omiša i brze ceste Trogir, odnosno Stobreč-Omiš. Obećala sam ministru da ću redovito dolaziti s pitanjima o toj cestu koju, čiju realizaciju čekamo pa skoro evo i 50 godina. Trenutno radi sanacije litice u sklopu gradnje dugoočekivane obilaznice, Hrvatske ceste ustrajavaju na zatvaranju kanjonskog dijela DC-70 kroz Zakučac pored Omiša, uz prebacivanje putnika i vozila Ro-Ro brodom preko Cetine umjesto da prioritetno izgrade tunel Lisičina kojim bi se trajno riješili mnogi problemi građana i gospodarstvenika s područja Poljica i Omiša. Još jednom apeliram na sve odgovorne u Hrvatskim cestama da prionu izbijanju spomenutog tunela kroz Lisičinu jer jedino tako mogu udovoljiti, ne samo potrebama građana nego i zahtjevima struke te grada Omiša za korekcijom izvedbenog projekta. Prioritetnom izgradnjom ovog tunela po žurnom postupku udovoljili bi napokon i zdravom razumu koji nalaže potrebu izbjegavanja izravnih i neizravnih štetnih posljedica gdje god je to moguće, a time i nepotrebnih troškova po državni proračun. Sve suprotno od toga izravni je udar na struku, zdravi razum i državni proračun za što bi netko u konačnici napokon trebao snosit odgovornost. Trasa buduće brze ceste od Stobreča do Omiša projektirala se u ovih 50 g. nebrojeno puta. Sad imamo tobože racionaliziranu verziju nove multimodalne platforme splitske aglomeracije koja je sve samo ne racionalna. Zanimljiv je podatak da racionalizaciju spomenute trase izradila je ista projektantska kuća IGH koja je autor njene osnovne verzije pa je logično zaključiti da je upravo ona istovremeno i krivac što je izvorno projektno rješenje neracionalno iako se trasa desetljećima projektira u okviru istog koridora. Dakle copy-paste metodom i sve su to višekratno naplatili poreznim obveznicima. Ako ovo nije tipičan primjer korupcije, onda se moramo zapitati što jest. Čini se kako nikome do ušteda nije stalo nego naprotiv, do što većih troškova čemu svjedoči i primjer iskopa tunela Omiš prigodno nazvanoga „Iz ničega u ništa“ u kojem već godinama zamrznuti leži naših 230 milijuna proračunskih sredstava. Koristim dakle priliku, nije naodmet upozoriti na neke nedostaje projektnih rješenja dionice ceste D8 Stobreč-Omiš koja se u posljednjih 50 g. kako sam sam rekla, po ko zna koji put ponovo projektira u istom koridoru i predlažem slijedeće odnosno u tom otvorenom pismu predlažemo slijedeće. Suspendirati najnoviju racionalizaciju multimodalnosti projekta jer isti već odavno postoji u osnovnom postavkama i koridoru projekta brze ceste Trogir-Omiš iz 80-ih godina prošlog stoljeća. Odobreni projekti izgradnje zaobilaznice Omiša čija je realizacija u tijeku, usuglasiti sa prijedlozima izmjena prostornih planova grada Omiša i županije, izbaciti iz plana projektnu neprimjerenu lokaciju trajektnog pristaništa u Krilu Jesenice jer zato nema opravdanih razloga niti prostornih uvjeta. Za potrebe trajektne luke, razmotriti lokaciju u Dugom ratu u kojem već postoji obala s neophodnim manipulativnim prostorom. G. ministre, dobili ste u ovom otvorenom pismu puno više detalja i prijedloga, molimo analizirajte i odgovorite. Brza cesta Trogir-Omiš to zaslužuje a nismo je našli ni u Nacionalnoj razvojnoj strategiji osim ako ne mislite da se da se pod promicanje pametnih rješenja, odnosi i na ovu cestu. Zahvaljujem.
Idemo sada na zadnju raspravu, poštovani kolega Tomislav Klarić u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici slušajući raspravu postavio sam si pitanje kako bi izgledalo kad se pojavila možda nekakva snimka pregovora primjerice Možemo, SDP-a kad su razgovarali o tome tko će biti kandidat za gradonačelnika Grada Zagreba. Čuli smo ovdje podosta svega i svačega no međutim ja bi se više volio osvrnuti na nešto o čemu se govori vrlo malo, o čemu se ili uopće ne priča, a kad se i priča uvijek je u kontekstu tog nečeg što je dobro, nekakva nazovi aferica. Ovo govorim iz razloga jer u hrvatskoj prošlosti nije zabilježeno da se u toliko malo vremena jer godina, dvije, tri ili četiri su zaista malo vremena napravilo i pokrenulo toliko investicija, da je odrađeno toliko projekata i uloženo toliko novaca u svega nekoliko godina kao što je upravo činjenica da se danas diljem Hrvatske radi. Nevjerojatna je i zadivljujuća ta izgradnja, od 555 općina i gradova i županija diljem Hrvatske nema niti jedne, a da ne pokreće projekte, ne privlači europska sredstva i ne gradi infrastrukturu. Pokrenut je val investicija, odradio se ogromni infrastrukturni projekti i trenutno se ulaže 25 milijardi kuna. Mi se ovdje bavimo nekakvim snimkama koje treba raspraviti, ali koliko su one važne u svemu ovome o čemu govorimo. Živimo vremena kad naši građani obasipani ovakvim nekakvim vijestima iz dana u dan negativnosti, u vremenima kada krize izbijaju iz svake pore, nagomilalo se straha, brige za vremena koja su pred nama. Potres, lockdown, drugi potres, sve ono što se moglo loše dogoditi u proteklom periodu dogodilo se. No, zar nije vijest koja budi optimizam i hrvatskim građanima, ali i svima nama koji smo ovdje da je 100% privučeno, ugovoreno sredstava iz kohezije, 95% iz CEFA 25 milijardi kuna. Ovi projekti upravo sad u vremenima krize i strepnji potrebni su više nego ikad. Mravinjaci su na gradilištima diljem Hrvatske od Dubrovnika i Pelješkog mosta preko čitave Hrvatske, probija se tunel Učka, grade bolnice, nasipi, uređuje vodna infrastruktura, kreće dvokolosječna pruga, moglo bi se nabrajati ovako čitav dan. Samo npr. hrvatske stvarnosti, a vremena nemam previše, istaknut ću projekt LNG jer on je upravo poveznica i ovoga o čemu smo maloprije mogli slušati. Sjećamo se kako je sve krenulo, sjećamo se koliko smo se naslušali kritika, podmetanja, tužbi, nagledali, naslušali politikantstva, briljantno odražen projekt, u rekordnom roku od zlobina, na 800 metara nadmorske visine izgrađenog MRS-a do morske obale pa podmorskog cjevovoda prema Šilu do Omišlja, privezišta LNG broda. Ukupna investicija 253 miliona EUR-a od toga 101,4 miliona EUR-a bespovratnih sredstava. Tvrdili su plinovod će biti prazan, ovdje smo to slušali, ovdje smo slušali da će plinovod biti prazan. Gle čuda, kako je obećano 1. siječnja 2021. godine krenuo je plin tim cjevovodom. I ne samo da je krenuo 100% kapaciteta tog plinovoda je već zakupljeno u naredne 3 godine, zakupljeno. Govorili su da će biti prazan, da je bacanje novaca. Samo na brodu, plutajućem terminalu zaposleno je 60 Primoraca, pomoraca koji su svoj kruh nekad prije zarađivali diljem morima svijeta i po 6-7 mjeseci nisu vidjeli svojih obitelji, sad su tu u Omišlju. 24 njih na kopnenom dijelu, tu su i zaštitari. I što smo dobili s tim plinovodom, s naftovodom koji imamo, što dobivamo s tunelom Učka, s autocestama, sa dvokolosječnom prugom, sa prugom Zagreb-Rijeka koja se [[Upadica: Hvala vam.]] projektira. Postajemo gospodarsko središte ovoga dijela Europe, a mi se tome čudimo.
Ovim smo došli do kraja iznošenja stajališta klubova i nezavisnih zastupnika, 38 je ajde dat ćemo onda do 10,50 je stanka, već sada imamo 45 prijavljenih govornika tako da će biti dosta dugačka rasprava oko nacionalne razvojne strategije. Vidimo se u 10,50. STANKA U 10,38 SATI. Idemo sada na drugi klub zastupnika, to je Kluba zastupnika Mosta, poštovani kolega Zvonimir Troskot. Izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a, poštovani kolegice i kolege zastupnici i poštovani građani RH koji nas pratite putem ekrana. Dopustite mi da današnji govor započnem s kratkom analizom stanja u društvu. 2 potresa kojima smo pogođeni prošle godine, kao i pandemija koronavirusa razotkrila je svu slabost naše Vlade i vladajućeg HDZ-a. Osim već tradicionalne korupcije, nepotizma i bahatosti koju možemo svjedočiti gotovo svakog tjedna, protekla godina do srži je razotkrila svu nesposobnost vladajućih da organiziraju i vode sustav na ozbiljan, odgovoran i kvalitetan način za dobro građana koji su ih i izabrali za ovu poziciju. Žalosno je što se danas stječe dojam da smo kao društvo navikli na svakodnevne korupcijske afere prihvaćajući ih kao pojavu koja je uobičajena, očekivana i normalna za one koji su na vlasti, kao da ne shvaćamo da upravo takvi izopačeni obrasci ponašanja razaraju samo tkivo naše domovine i društva. Shvaćamo li trenutak u kojem se nalazimo? Prepoznajemo li da upravo oni političari koji se najviše kunu u svoje domoljublje najmanje brinu za svoj narod i domovinu? Hrvatska je danas umorna zemlja. Umorna od svih silnih obećanja. Umorna od najave dubinskih reformi koje se zaborave pod navalom uvijek novih i drugačijih afera, ali uvijek s tim nazivnikom. HDZ. Umorna je od optužnica bez epiloga, umorna je od kalkulantskih poteza pred izbore, kao što će i obnova Zagreba, gle čuda, krenuti upravo pred lokalne izbore. Mi želimo obnovu jučer. Tražimo li previše kada zahtijevamo sigurne prolaze do vrtića i škola za našu djecu? Kada tražimo da vrtići i škole budu sigurna mjesta? Nismo li u pravu kada vam predlažemo da se povedemo za primjerom drugih zemalja koji su na bolji i na pravedniji način organizirale borbu protiv pandemije? Na način koji omogućuje obiteljima da rade i da ostvaruju jedno od svojih temeljnih Ustavom zagarantiranih prava. Vrijeme je, gospodo, da se probudite i shvatite da nam je potrebno hitno otvaranje ekonomije i ugostiteljskih objekata. Potreban nam je povratak normalnom životu. Isto tako, jesmo li preambiciozni kada vam predlažemo ekonomske mjere i reforme koje su svugdje u svijetu se pokazale kao provedive i dobre za materijalni status ljudi? I danas ćete imati takav prijedlog pred sobom. Tražimo ukidanje obvezne članarine Hrvatskoj gospodarskoj komori. Jedina smo zemlja u EU koja je imala socijalizam, a da i dalje ima obveznu članarinu komori. Javno dostupni podaci govore da je Komora neefikasna, nedovoljno kompetentna i služi isključivo za uhljebljivanje partijskih poslušnika. HGK treba izvesti na tržište da se sama kvalitetom usluge izbori za svoje članarine, a ako to nije u stanju, zamijenit će je netko tko jest. Hvala lijepa.
Poštovane zastupnice i zastupnici, prije nego što prijeđemo na redoviti rad želim vam reći da danas obilježavamo Međunarodni dan sjećanja na žrtve holokausta. Tim smo povodom jutros u ime RH zajedno s predstavnicima Židovske zajednice u Hrvatskoj i Veleposlanstva države Izrael položili vijenac kod spomenika Mojsiju na Mirogoju. Ovim simboličkim činom odali smo duboko poštovanje prema svakoj pojedinačnoj nevinoj žrtvi, isto tako osudili smo nacistički i fašistički režim i njihov zločinački karakter. Na današnji dan prije 76 godina oslobođen je Auschwitz, to zloglasno mjesto simbolizira i sva druga mjesta na kojima je izvršen genocid nad šest milijuna pripadnika židovskog naroda, ali i sustavno istrebljivanje drugih neželjenih skupina čiji je jedini grijeh bio to što nisu bili pripadnici tzv. arijevske rase, tog monstruoznog poimanja nacističke ideologije. Nažalost, Auschwitz nas podsjeća i na logore poput Jasenovca i Stare Gradiške gdje su tijekom zločinačkog režima NDH brojni nevini ljudi Židovi, Romi, Srbi, ali i Hrvati deportirani, mučeni i ubijani. No, uvijek je važno naglasiti da je većina hrvatskog naroda ustala protiv takve fašističke politike i svrstala se na stranu pobjednika u II. Svjetskom ratu. Međunarodni dan sjećanja na žrtve holokausta koje su UN narodi proglasili 2005.g. podsjeća nas na nečovječnost i zlo holokausta, planirano istrebljenje čitavog židovskog naroda. Cilj koji je osmišljen i provođen doveo je u pitanje smisao postojanja ljudskog bića i poljuljao sam temelj naše čovječnosti. Na današnji dan sjećamo se šest milijuna nevino stradalih ljudi, ali odajemo počast i svim preživjelima i njihovim obiteljima koji i danas svjedoče što je holokaust, koje su njegove posljedice i koje lekcije možemo iz njega naučit. Većina njih u svojim svjedočanstvima na upit što im je osim smrti i mučenja bilo najgore tijekom tog nehumanog razloga, odavaju poniženje jer nisu imali imena, nisu postojali kao ljudska bića već su bili tetovirani broj na ruci koji treba eliminirati. Stoga je naša obveza prema svim žrtvama holokausta da ih nikada ne zaboravimo i ne iznevjerimo, a to ćemo učiniti samo ako izvučemo pouke iz te strašne prošlosti i spriječimo da se ona ponovo dogodi. Holokaust i danas 76 godina kasnije postavlja pitanje, zašto se to dogodilo i što je bio uzrok? Čini se nerazumljivim normalnom ljudskom umu, ali upravo je zato naša obveza da shvatimo zašto je nešto tako bilo moguće. Jedan od preživjelih, dobitnik Nobelove nagrade koji je čitav svoj život posvetio poduci o holokaustu prof. Elie Wiesel podsjeća nas da je holokaust pravovremena priča o upozorenju koliko god ona strašne posljedice imala. Holokaust nas mora podsjećati da je uvijek moguće ono što je nezamislivo i da je zato naša dužnost nastaviti tražiti odgovore na pitanja, što ljude čini podložnima mržnji, antisemitizmu ili ravnodušnosti, kako možemo postati bolji u međusobnom slušanju jedni drugih s empatijom, poniznošću i suosjećanjem, posebno s onima koji drugačije izgledaju, mole i misle, kako promicati socijalnu koheziju u unapređivanjima općeg dobra i traženjem zajedničkih vrijednosti koje nadilaze razlike, kako prepoznati one koji nude lažna i jednostavna rješenja za složene probleme i u konačnici, kako preuzeti osobnu odgovornost za budućnost. Povijest holokausta nas uči da svaki pojedinac u dobru i zlu ima više moći nego što misli, da je tome tako svjedoče i pravednici među narodima, ti ljudi izabrali su biti na strani dobra te preuzimanjem osobne odgovorenosti spasili su mnoge živote. Među njima je i 120 hrabrih ljudi iz Hrvatske, oni su dokaz da moralna snaga i osobna savjest mogu prevladati. Poštovane zastupnice i zastupnici, povijest holokausta itekako je relevantna za današnje doba. Živimo u vremenu neviđenih brzih promjena, izazovno 21. stoljeće započelo je borbom protiv rastućeg terorizma, tehnološkom revolucijom i ozbiljnom gospodarskom recesijom. Danas pak cijeli se svijet bori protiv pandemije i svih izazova njezinih ozbiljnih negativnih posljedica. Povijest nas je naučila da su društva posebno ranjiva u vrijeme brzih promjena i kriza, nacistička ideologija bila je vješta u primjeni najnovijih tehnologija zajedno s opasnom mješavinom propagande, terora, straha i zakona i to nam mora biti upozorenje. Demokracija nam nije dana sama po sebi, demokraciju moramo čuvati. Zlo je oko nas i moramo ga prepoznati i pobijediti. Sjetimo se samo nedavnih zločina počinjenih u ime velikosrpske ideologije u Srebrenici, Vukovaru i Škabrnji, a tehnološki napredak ne znači ujedno i moralni napredak, to posebno moramo imati na umu danas kada vodimo brojne rasprave o povijesnim istinama, o odnosu slobode i odgovornosti, slobodi govora i govoru mržnje, zlouporabama tehnološkog napretka itd. Za sve te rasprave potrebna nam je povijesna perspektiva kritičko razmišljanje i posebno moralna čvrstina. U današnjem ranjivom demokratskom ozračju moramo ostati privrženi povijesnoj istini te osudi i borbi protiv svakog oblika poricanja postojanja holokausta i njegovog politiziranja i stalno osnaživati temeljne vrijednosti na kojima počivaju demokratska društva, poput slobode, mira, tolerancije, prihvaćanja različitosti, međusobnog razumijevanja i povjerenja, solidarnosti i poštivanja svakog čovjeka i njegovog dostojanstva. Tom kolektivnom spoznajom suzbit ćemo zlo, mržnju, predrasude, neprijateljstvo i ravnodušnost iz kojih proizlaze mnogi oblici radikalnog ponašanja različitih političkih denominacija i tome moramo naučiti i naše mlađe naraštaje. Prošle godine HS usvojio je Radnu definiciju antisemitizma, pozivam vas stoga da promičemo i osnažujemo svakodnevno njezina temeljna načela i vrijednosti. Zahvaljujem. Sada vas pozivam da minutom šutnje odamo počast svim žrtvama holokausta kako se ti strašni zločini više nikad ne bi ponovili. - Minuta šutnje – Neka im je vječna slava i hvala im. Treća rasprava, poštovani kolega Milorad Pupovac u ime Kluba zastupnika SDSS-a, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Neću govoriti o temi o kojoj je govorio kolega Kajtazi u ime nacionalnih manjina ali sam suglasan sa onim što je on u svom kratkom obraćanju rekao. ono o čemu želim govoriti jeste što učiniti dalje da se područja teško pogođena potresom tretiraju onako kako zavrjeđuju. Naime, nakon snažnog i razornog potresa na siromašnom području RH, Sisačko-moslavačkoj i djelu Karlovačke županije dogodila se erupcija solidarnosti naših građana. Svih uzrasta, svih područja zemlje, svih političkih uvjerenja, svakog socijalnog statusa. Dogodila se solidarnost zemalja u našem susjedstvu s kojim mi nemamo najbolje odnose nerijetko i cijelog europskog prostora. I to je bilo ganutljivo za osjetiti i ganutljivo za vidjeti. Htio bi zahvaliti svim tim ljudima koje sam sretao proteklih tjedana na području Banije i na području Korduna. Drugo što bi htio reći, mi očekujemo da ćemo iz Fonda solidarnosti EU-a osigurati sredstva ili najveći dio sredstava za sve ono što nam je potrebno da napravimo a to je obnovimo kuće, infrastrukturu, gospodarske objekte. Eventualni razvoj. Nije realno da ćemo dobiti da ćemo dobiti sve što je potrebno tim ljudima jer njih nije pogodio samo potres u tih nekoliko dana, pogađa ih već 30 g. ratne destrukcije s jedne strane a s druge strane siromaštvo i zapostavljenost. Nije to jedino područje Hrvatske. Na 15 min od Zadra, slično ćete naći. Na 20 ili 10 min od Šibenika, slično. Tako i ovdje na 20 min ili 30 min od Zagreba slične srećemo, siromaštvo koje je nepojmljivo za zemlju kao što je naša. A istovremeno potencijali koji ti krajevi imaju, koje su imali tokom svoje povijesti, ne tako davno što je potpuno neiskorišteno. Sigurnost i sigurnosni razlozi zemlje nalažu da počnemo razmišljati drugačije. Mogućnost trajne obnove života, održive obnove života, nalažu da počnemo razmišljati drugačije. Ovdje ću samo naznačiti kako razmišlja klub SDSS-a i želimo to s vama kolegice i kolege, neovisno o tome kojem klubu pripadate, da li vladajućoj većini ili opoziciji, podijeliti. Želim da oko toga pokušamo doći do suglasnosti. Želim da ono što se pokazalo kao erupcija solidarnosti naših sugrađana i s druge strane očekivanja od europske solidarnosti, ugradimo i razvijemo svoj mehanizam upravljanja, solidarnog upravljanja obnovom, solidarnog upravljanja procesom razvoja a postoje mehanizmi za to. neću ih do detalja obrazlagati. Samo kada bismo odvojili 0,36% dohotka, milijun i 527 000 zaposlenih u RH, mi bismo za godinu dana imali 600 i nešto milijuna kuna na raspolaganju. 50 i nešto milijuna kuna na razini mjeseca. Od sredstava koje računamo da ćemo dobiti iz EU-a ovih 111 milijuna, to je oko 800, nije malo, milijuna kuna. Ali ako bi se dodalo ovo, govorim samo o minimalno, kada bismo išli na 0,7%, godišnje bi to išlo preko milijardu. Kolegice i kolege, pozivam vas da razmislimo kako da ova zemlja [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] pokaže da ima državu koja upravlja svom financijskim resursima i svojom emocionalnom [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepa.]] i financijskom solidarnošću koja je očito neupitna.
Hvala lijepa, kolega Pupovac. Idemo dalje, sada je na redu poštovana kolegica Katarina Peović kao nezavisna zastupnica. Izvolite.
Dobar dan. Prije nego što pređem na temu slobodnog govora upozorila bi gledatelje i gledateljice pred malim ekranima na opasnu diskriminaciju koja se zbiva u HS. Opozicijski zastupnici i zastupnice su često govorile o različitim klubovima di privilegirani vladajući političari se skupljaju, no klubovi postoje kao što znamo i u saboru i svi članovi klubova, zastupnici i zastupnice imaju čak 4 puta više mogućnosti govora od onih koji nisu u nekom klubu. To upozoravam zato da bi onih 5700 glasača koji su meni dali preferencijalni glas upozorila zašto će mene gledati 4 puta manje i to za ovom govornicom, a neke koji su dobili po par stotinjak glasova puno više. No, dakle Radnička fronta i ja ćemo napraviti sve da se ta diskriminacija ne osjeti i da govorimo o onom o čemu se vrlo rijetko govori u ovom saboru, a to su radnici, radnice i radnička prava. Zbog toga prvo trebam i želim dati svoju podršku novoosnovanom stožeru u Trogiru gdje su se radnici Brodotrogira organizirali zato što više od pola godine ne primaju plaće, a njihovi problemi počinju prije 2.g. sa neisplatom plaća, a mogli bismo reći čak još 2013.g. otkada je Brodotrogir privatiziran. Zašto je Brodotrogir važan vidjet ćemo i danas kada ćemo govoriti o Nacionalnoj razvojnoj strategiji, upravo zato što Brodotrogir predstavlja jedan ilustrativni primjer zašto ova strategija nije dobra i kako ćemo napraviti bilo kakav iskorak ako ponavljamo one stvari koje su nas dovele na začelje Europe. Primjer Brodotrogira ilustracija je promišljenosti donošenja Nacionalne razvojne strategije do 2030.g. jer ta strategija niti analizira prethodne dokumente, niti analizira primjere kao što je Brodotrogir koji su nas doveli na začelje Europe. To su privredne mjere koje ćemo i ovdje ponavljati, dakle kontinuiranog napuštanja dodjele potpora velikim gospodarskim subjektima, smanjenja upliva države u ekonomiju, povećanja udjela privatnog sektora, famozne fleksibilizacije tržišta rada, sve mogućnosti dakle vezane uz industrije koje imaju multiplicirajuće učinke na privredu, dakle industrije veliki privredni subjekti koji imaju mogućnost na sebi vući druge industrije i pokrenuti to famozno malo i srednje poduzetništvo na koje se orijentiramo kao što je to primjerice u Njemačkoj, nismo omogućili niti ovom strategijom, niti ekonomskim programima na kojima su se temeljile ovakve loše odluke koje dovode do ove situacije i u Brodotrogiru i Uljaniku i u rafineriji Sisak itd., dakle rezultat je gašenje onih grana koje su imale mogućnost dakle putem industrijskih politika povezati proizvodne i vrijednosne lance kako bi se što više povećao udio domaće komponente u proizvodima i uslugama. Rezultat je ogroman deficit u robnoj razmjeni s EU od 60 milijardi kuna koji je porastao 6% 2019. u odnosu na 2018. godinu i koji će samo rasti. Ovdje se u strategiji govori o velikim optimističnim dakle potezima povećanja bruto nacionalnog proizvoda, povećanja zaposlenosti ali se ne govori na koji način ćemo to napraviti ako ponavljamo iste politike koje su nas dovele tu gdje jesmo. Industrijska proizvodnja u RH pala je za 2% svake godine. U 10. mjesecu prošle godine dakle u odnosu godinu prije 2% i taj trend se nastavlja iz godine u godinu znači za redom. Dakle, s druge strane politike koje bi mogle povećati produktivnost, ali isključivo kroz državnu intervenciju i protekciju i koje su se dokazale kao uspješno sredstvo izlaska iz pozicije nerazvijenosti drugih nerazvijenih zemalja i ekonomija koje su uostalom i te velike razvijene ekonomije dovele na mjesta, prva mjesta u Europi, se u ovoj strategiji proglašavaju kao neracionalnima i nedozvoljenima. Hrvatska nažalost tako svoju konkurentnost temelji na tzv. internoj devalvaciji snižavanju cijene radne snage i ukidanju radnih mjesta pa ostaju djelatnosti niske dodane vrijednosti, slabo plaćeni jednostavni poslovi s prosječnim radnim vremenom iznad EU prosjeka tzv. servant ekonomija znači sluganska ekonomija koja nema mogućnost razvoja. Dakle, danas ćemo govoriti o toj strategiji, ja vas pozivam da se sjetite radnika Brodotrogira, da se sjetite radnika Uljanika dok budete čitali one smjernice koje smo usput [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] platiti 4,3 milijardi EUR-a.
Idemo dalje, sada je na redu Klub zastupnika HSS-a i HSU-a poštovani kolega Krešo Beljak. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče HS-a. Kolegice i kolege saborski zastupnici. Nadovezat ću se u svojem stajalištu oko ovoga što je govorio kolega Kajtazi i posebno g. Grbin dakle podržavajući sve ono što su oni izrekli, samo ću još nadodati da podržavam i riječi naravno predsjednik Sabora g. Jandrokovića. Ali isto tako moram ukazati da se u ovoj državi događaju stvari koje su u najmanju ruku ne začuđujuće nego opasne, nisu opasni pojedinci, nisu opasne manjine koje glorificiraju ustaške, nacističke, fašističke režime. Meni se osobno dogodilo da sam zbog napada, verbalnog napada na fašiste bio gonjen od strane DORH-a dakle od države, ne od političke stranke, ne od skupine pojedinaca, ne od ne istomišljenika i to s obrazloženjem da sam vrijeđao osjećaje fašista, njihov svjetonazor i političko uvjerenje koje sam ja nazvao fašizam. Dakle to radi Hrvatska država preko DORH-a i to je nešto što je zabrinjavajuće, to je nešto protiv čega se mora boriti HS kao zakonodavac. U tom smislu to nije izuzetak, to je pravilo. Jedno je kad netko viče „Za dom spremni“, to može biti kazneno djelo, ja se zalažem da to bude kazneno djelo, ali za sada to jednostavno nije tako. A drugo je kada DORH pokreće ili u mom slučaju prekršajni postupak zbog toga jer sam uvrijedio svjetonazor i političko uvjerenje fašista. Srećom, sud je donio oslobađajuću presudu, ali DORH da je to napravio netko po privatnoj tužbi shvatio bih, ali to je napravio DORH. Kada se bave takvim tričarijama kojim sramote Hrvatsku državu, naravno da nemaju vremena za one stvari kojima bi se trebali baviti. Slučaj Slavice je trajao 14 godina, što je Hrvatska država i hrvatsko pravosuđe napravilo tom čovjeku i njegovoj obitelji? 14 godina. Tušek, Sabo poveznice o tome je bilo već govoreno, pisano, očekujem u najmanju ruku da se postupa jednako kao što se postupalo u slučaju SAbe jel su to identični slučajevi. Ali gotovo isti slučaj sam ja DORH-u osobno prijavio prije više od dvije godine, a vezano je bilo uz kupovinu odnosno uz ovo što se meće na teret saborskih zastupnika, članova Skupštine Grada Zagreba prije više od dvije godine, nikakav odgovor do dan danas nisam dobio. Naravno kad se bave ovakvim stvarima koje ne samo da su sitnice da su gluposti nego i teško i duboko kompromitiraju i sramote RH koju bi trebali zastupat. Hvala lijepo.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,54 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, molim vas da zauzmete svoja mjesta. Isto tako molim gospodu i dame iz medija da nam omoguće da nastavimo sa radom. - Prijedlog Nacionalne razvojne strategije RH do 2030.g. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. čl. 172. Poslovnika u vezi s čl. 52. Zakona o sustavu strateškog planiranja i upravljanja razvojem RH. Raspravu su proveli Odbor za europske poslove, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za gospodarstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za regionalni razvoj fondova EU, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo i Odbor za obitelj, mlade i sport. Sada ću zamoliti predstavnika predlagatelja da na da dodatno obrazloženje, s nama je poštovani predsjednik Vlade RH Andrej Plenković. Predsjedniče vlade izvolite [[Upadica iz klupe: Grbin traži stanku]] Aha, samo malo, vidim da već imamo zahtjeve za stanku, prvi je kolega Grbin, izvolite. Samo, samo malo, ovako vas kolegice i kolege, dižete replike, dižete ruke, ja ne znam šta ko traži, dakle da li ima još zainteresiranih za stanku? Možemo odma sada to vidjeti, Kolegica Mrak-Taritaš. Javlja li se još netko? Ne. Dobro. A replike ćemo onda, kolega Tomašević isto, kolega Tomašević. Dobro, replike kasnije kad krene izlaganje. Izvolite kolega Grbin. Kolega Pavić isto četvrti.
Zahvaljujem poštovani g. predsjedniče HS, poštovani g. predsjedniče Vlade RH, uvažene kolegice i kolege. U ime Kluba zastupnika SDP-a tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bi još jednom prije početka ove rasprave ukazali na probleme prilikom izrade Nacionalne strategije. Neću samo govoriti o tome da je cijena izrade Nacionalne razvojne strategije izvan svih okvira, neću govoriti samo o tome da recimo ova jedna stranica razvojne strategije, samo jedna koja se odnosi na korupciju kao da korupcija pogotovo ona politička nije gorući problem u RH, ova jedna stranica košta 230.000 kuna, neću govoriti samo o tome, govorit ću o jednom puno većem problemu Nacionalne razvojne strategije. Ovaj je dokument trebao biti dokument za sve hrvatske građanke i građane za čitavu RH i trebao je odrediti kako će se naša domovina razvijati u slijedećih 10.g. Ideja je bila da u izradu, pa onda i u kontrolu provedbe ovog dokumenta budu uključeni svi. Nažalost iz izrade ovog dokumenta bio je isključen HS, a time bila je isključena i oporba u HS. Tražili smo da se u odbor koji će biti zadužen za izradu te strategije uključi više predstavnika HS, odbili ste. Sada ćemo ponoviti taj zahtjev zato što taj odbor ne nadzire samo izradu strategije već i kako će se ona provoditi, kako će se ona mijenjati, kako će se na temelju nje donositi i drugi dokumenti važni za planiranje budućnosti Hrvatske. Ako želimo da ovaj dokument bude dokument sviju nas, a ne samo vladajuće većine, ovaj zahtjev ćete prihvatiti [[Upadica: Hvala vam]] Hvala.
Stanka je odobrena. Sada je na redu kolegica Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS, uvaženi g. Plenkoviću premijer, ministri. U ime Klubova Centra i GLAS-a molim vas stanku u trajanju od 10 minuta. Apsolutno smo svjesni toga da je ova strategija jedna od najvažnijih dokumenta koja se treba donijeti, a o kojoj trebamo raspraviti. Ovo je strategija razvoja RH do 2030.g. Ona treba dati odgovor na 3 ključna pitanja, a to je gdje želimo biti 2030.g., kako ćemo to ostvariti i kako ćemo to provoditi? I to na teoretskoj razini izgleda sasvim u redu. Ali kad čitate ovaj dokument i kad vidite vidite da on ne daje odgovor na ta 3 ključna pitanja. Čak štoviše, prijedlog ove strategije je nekako u smislu Alana Forda zaključaka „ako želiš pobijediti ne smiješ izgubiti“ ili „bolje živjeti 100.g. kao milijunaš nego 7 dana u bijedi“. Nažalost, ovaj dokument ne treba biti niti zabavan, niti razonoda, on treba biti smjer Hrvatske za slijedećih 10.g., ne za 30.g., ne za 100.g., ne za neku iracionalnu budućnost, za slijedećih 10.g. koje su sutra i ono što mi cijenimo da nažalost u tome nije uspio. Ovaj dokument je popis općih mjesta, dobrih želja sa niz nelogičnosti, a mjestimične, ja bih rekla i čiste ludosti i ovaj dokument nam nije nikakav putokaz za bilo kakav ozbiljni razvoj. Nemamo problem da je nacionalna strategija krovna strategija iz koje će izlaziti niz drugih strategija. No to nije jednostavno tako. Hvala lijepo.
Stanka je odobrena. Na redu je sada poštovani kolega Tomislav Tomašević, izvolite.
Zahvaljujem. Tražim stanku u ime Kluba zeleno-lijevog bloka. Naime, ovo bi trebao biti najbitniji strateški dokument koji usvaja ovaj saziv sabora. Mi ga čekamo, a i hrvatska javnost već 3.g., koštao je više od 30 milijuna kuna iako nitko ne zna zašto je koštao taj dokument više od 30 milijuna kuna i sad kad ga čitam isto tako ne vidimo razloge za to. Tri mjeseca ga čekamo ovdje u saboru i na kraju imamo jedan krovni strateški dokument prema kojem bi se po zakonu trebale sve strategije u Hrvatskoj ravnati i biti usklađene sa ovim dokumentom, koji čak nije ni usklađen sa Zakonom o sustavu strateškog planiranja. Naime, ovaj dokument, o sadržaju ćemo govoriti kasnije u raspravi ali čisto same forme radi, ovaj dokument ima popis ciljeva, a da uopće nema nikakve aktivnosti, nikakve strateške projekte što bi trebao imati prema zakonu, niti financijske zapravo indikatore koliko će to sve koštati da odemo u tom smjeru i postignemo te ciljeve. Znači to je kao da se postavite cilj da se popnete na Mount Everest, a da ne kažete kojom rutom ćete doći do Mount Everesta, niti s kojim resursima jer ako toga nema onda te ostati samo popis praznih ciljeva. Znači to je otprilike stanje ovog dokumenta. Tzv. prioriteti koji se u ovoj strategiji navode su smiješni jer su toliko općeniti da uopće nije jasno kojim aktivnostima, kako će se promijeniti aktivnosti i rad državne uprave da dođemo do tih ciljeva. Tako da doista u odnosu na ono koliko smo čekali, koliko kasne operativni programi za povlačenje novaca iz EU, prema kojem, koji bi trebali biti usklađeni s ovim strateškim dokumentom nevjerojatno je da na kraju je upravo ovako općenit dokument stavljen pred nas.
Stanka je odobrena. Sada je na redu kolega Pavić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče, premijeru, tražim stanku u ime Kluba HDZ-a da se dodatno konzultiramo oko prvog strateškog ovog dokumenta na nacionalnoj razini u RH. Ovo je krovni strateški dokument prvi takve te vrste i kao takav ne razlikuje se nimalo od jedne strategije Irske koja je na 130 stranica, razvojne strategije Slovenije do 2030. ili bilo kojeg dokumenta koje imaju druge europske zemlje. Još jedanput u strategiju je bilo uključeno preko 2.000 ljudi, 32 miliona kuna koštao je proces izrade svih podloga koje je radila Svjetska banka, 79 strategija nacionalnih i lokalnih će proizaći što imate u dodatku samog nacionalne razvojne strategije i 1000 stranica podloga koje vjerujem i da ministrica danas može pokazati su produkt rada 2000 ljudi kroz period od nekoliko godina. To je bio participativan proces koji je trajao nekoliko godina, koji je započela ministrica Žalac, ja sam nastavio i ministrica u ime Vlade Tramišak završava. Sabor će jednom godišnje pratiti izvješće 23 pokazatelja. U raspravi ćemo svaki pokazatelj jasno objasniti zašto je tu, koja je njegova svrha i da strategija s strane ambiciozna, a s druge strane realna i ostvariva. Predstavnik sabora u upravljačkom tijelu bio sam ja kao predsjednik matičnog odbora, bio je gospodin Lerotić kao moj zamjenik u odboru koji je bio isto tako dio opozicije, prema tome sve ove argumente koje ste istaknuli u stankama apsolutno ne stoje. Ovo je jedan moderan dokument koji će pokazati viziju Hrvatske [[Upadica: Hvala.]] do 2030.
Stanka je odobrena. Sada je na redu kolega Hrelja, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče u ime Kluba HSS-a i HSU-a tražim stanku u trajanju od 10 minuta radi zauzimanja stavova u svjetlu najnovijih informacija oko izrade ove nacionalne razvoje strategije. Ono što mi smatramo, smatramo da s obzirom da je rad na njoj počeo prije 3 godine, da je uključen veliki broj ljudi, da su uključena djeca koja su na neki način predlagala slogan Hrvatske 2030. godine kakvu Hrvatsku žele koji će do tada biti već punoljetni imat će i pravo glasanja, onda za jednu takvu, za jedan takav ozbiljan dokument pridružujemo se svima onima koji misle i koji predlažu da bi ovo trebalo ići u dva čitanja u Hrvatskom saboru, da se što je moguće više nepoznanica rasvijetli i da odgovor na što je moguće više pitanja. Kao čovjeku koji je radio u velikim sustavima koji sam dugo u politici znam što u našoj politici sve ove godine ne valja, a ne valja nam stihijsko donošenje zakona i strategija koje su nepovezane i bilo bi prirodno da ovoj strategiji imamo pridodane minimum naznake nacionalnih planova po pojedinim područjima. Ne kažem razradu u detalje, ali barem što se u kom dijelu da, što će se poduzeti u naznakama da znamo se fokusirati na problematiku i da je znamo, da je znamo pratiti. Ovako je to jedna, jedna velika, lijepa bajkovita priča, sa puno prekrasnih riječi koju će biti jako, jako teško [[Upadica: Hvala vam.]] pratiti i ocjenjivati.
Stanka je odobrena i vama. Kolega Petrov izvolite.
Poštovani tražim stanku u ime Kluba MOST-a iz razloga što mi danas imamo ispred sebe dokument na 153 stranice u koji uključuje kazalo, sadržaj gdje se odstupilo od akademskih preporuka, font je 14 ne bi li se nabilo toliko stranica, u kojem postoji 1000 lijepih želja a da zapravo nema ništa konkretno, u kojem možemo vidjeti da je Vlada ostala u ekonomskoj prošlosti, pa čak ni tu prošlost nije kvalitetno analizirala, u kojoj nema konkretnih mjera, nema čak ni konkretnih parametara po kojima se može mjeriti uspješnost provođenja ovakve strategije. Možemo također vidjeti da u ovom dokumentu mi ne možemo naći nikakvo rješenje za goruće probleme Hrvatske, tipa korupcije, kroni ortačkog kapitalizma. U konačnici kad sve ovo vidite onda zapravo znate i to je jedini logični zaključak da je ovo napravljeno forme radi. Dakle, nama treba nekakva strategija da bi se moglo povući 22 milijarde kuna iz Europskih fondova, pa onda to tako recimo ne trebamo praviti cirkus, treba forma. Ali ako je već trebala forma, zašto se sa formom čeka 3 godine? Unutra je sve i ništa, 3 godine čekamo, kasne akcijski planovi, kasne mogući projekti. Mi već kasnimo sad sa povlačenjem sredstava od godinu dana, zbog čega i zašto u konačnici ovo nije radila hrvatska struka? Hoćete mi reći da mi nemamo hrvatske stručnjake koji mogu ovo kvalitetnije odraditi nego navodna Svjetska banka? To je moje pitanje vama. Ja sam uvjeren da u hrvatskom društvu, u hrvatskoj znanosti, akademskoj znanosti postoje ljudi koji mogu 10 puta bolje napraviti i kvalitetnije napraviti od ovoga što je napravila Svjetska banka [[Upadica: Hvala vam.]] što ćemo na kraju platiti 32 milijuna kuna.
Hvala lijepa. Stanka je odobrena i vama. I idemo na zadnji zahtjev, kolega Bartulica, izvolite.
Zahvaljujem. Tražim stanku u ime Domovinskog pokreta isto iz razloga da se dodatno konzultiramo oko ovog dokumenta. Teško je dokučiti zašto i kako je ovo koštalo 30 milijuna kuna ili više. Često ističemo da već imamo golemu skupu, neučinkovitu javnu upravu, a sad zbog ove Nacionalne strategije imamo još jednog slučaja outsourcinga gdje se daje drugima da izrađuju ovakve strateške teme za našu državu i njen razvoj. Mislim da stoji konstatacija da ta javna uprava naša funkcionira u nekom paralelnom svijetu. Znamo kako izgledaju natječaji, kako vladajući koriste taj institut da namještaju poslove podobnima i raznim interesnim skupinama, sve na štetu zapravo općeg interesa. Isto tako, što se tiče upravljanja naših resursa i broja javnih poduzeća u, čime upravlja država, rekao bih da slučaj Podravke opet pokazuje da nismo se odmakli od starog načina razmišljanja. Zašto je političko pitanje tko će voditi tu kompaniju? Smatramo da Čokolino, pa i Vegeta nisu strateški proizvodi, da ne treba se Vlada time baviti, nego se posvetiti drugim stvarima. Dakle, logika koju prožima cijeli ovaj dokument je da država treba ovo, treba više raditi, a zapravo ključ je rješenje je suprotno. Treba manje politike, manje prisutnosti države da bi ljudi slobodno stvarali za sebe i za obitelj. Hvala.
Hvala vam. Stanka se odobrava, no sad ću se pozvati na čl. 293.b tako da ćemo nastaviti odmah sa radom i pozivam zato predsjednika Vlade Andreja Plenkovića da se u ime predlagatelja obrati, trajanje je 20 minuta. Molim vas, vidim da već dižete replike pa da samo držite dok vas kolegice ne vide. Dobro, izvolite predsjedniče Vlade.
Dobar dan svima. 20 i nešto replika na dobar dan, to je, ja mislim rekord u HS-u u zadnjih 4 i pol godine. Poštovani predsjedniče HS-a, poštovani kolegice ministrice i ministri, poštovane zastupnice i zastupnici. Dame i gospodo, danas mi je zadovoljstvo predstaviti Nacionalnu razvoju strategiju do 2030. g., krovni strateški dokument za razvoj Hrvatske. Strategija je rezultat temeljitog rada Vlade, ministarstava, stručne i akademske zajednice, privatnog sektora, socijalnih partnera i zainteresirane javnosti tijekom savjetovanja. U četvrtom desetljeću hrvatske državnosti nakon rješavanja mnogih pitanja hrvatske ekonomske tranzicije, a to se događalo i u našem prvom mandatu i ublažavanju posljedica pandemije i razornih potresa te radi prilagodbe Hrvatske globalnim izazovima kao što su 4. industrijska revolucija, digitalna i zelena tranzicija, klimatske promjene te geopolitički poremećaji, Hrvatska će dobiti krovni odnosno, vi ćete usvojiti krovni razvojni dokument i k tome za 10-godišnje razdoblje. Strategija će biti okvir za izradu svih lokalnih, regionalnih i nacionalnih strategija, što će osigurati njihovu usklađenost i komplementarnost. Time će se postići da svi strateški akti pridonesu zajedničkoj jasno definiranoj viziji razvoja Hrvatske. Ova je Strategija važna jer prepoznaje izazove s kojima se danas suočava jer pruža perspektivu razvoja Hrvatske u budućnosti, postavlja realne i ambiciozne ciljeve koji će dovesti do veće kvalitete života i poslovanja, uvažava konkurentske prednosti Hrvatske za razvijenije gospodarstvo jer će vodeći brigu o tome da nitko ne ostane po strani pridonijeti ublažavanju posljedica globalne epidemije i prirodnih katastrofa. I na koncu jer je okvir za planiranje proračuna i programiranje sredstava iz fondova EU te njihovo optimalno korištenje. Proces izrade bio je uključiv te su u konzultacijama o Strategiji svi mogli sudjelovati u različitim fazama od 2017. do danas, kad je i započela njena izrada. Dame i gospodo, proteklih godinu dana postalo je jasno da nijedna država ne može predvidjeti izazove s kojima će se ubuduće suočavati no lakše je prilagoditi postojeće okvire neplaniranim okolnostima nego ih stvarati usred krize. U natjecateljskom globalnom okruženju svaka zemlja mora samostalno pronaći načine za povećanje vlastite konkurentnosti, uzimajući u obzir svoje ljudske, gospodarske i tehnološke potencijale ne bi li tako izazove pretvorila u prilike. Upravo je to jedna od glavnih svrha ove Nacionalne razvojne strategije, a to će nam pomoći i da se lakše nosimo s nepredvidivim krizama. Strategija znači sustavan i strateški iskorak prema uspješnijoj i razvijenijoj Hrvatskoj 2030. i rezultat je sveobuhvatnog pristupa razvoju kojim težimo od početka našeg prvog mandata. To se odražava i u ostvarenom napretku u ravnomjernom regionalnom razvoju i učinkovitom korištenju EU sredstava. Strategija sadrži viziju Hrvatske 2030. g. kako stremimo kao putokaz vizija sažeto a istodobno dovoljno široko nastoji objediniti ono najvažnije čemu svatko od nas i zajedno kao društvo priželjkujemo i radimo na boljoj Hrvatskoj. Želimo Hrvatsku koja će 2030. g. biti konkurentna, inovativna i sigurna zemlja, prepoznatljivog identiteta i kulture, zemlje očuvanih resursa, kvalitetnih životnih uvjeta i jednakih prilika za sve. Za ostvarivanje te vizije, strategija ima 4 razvoja smjera koju su održivo gospodarstvo i društvo, jačanje otpornosti na krize, zelena i digitalna tranzicija, ravnomjeran regionalni razvoj. Izgradnja održivog gospodarstva i društva postići će se ulaganjem u ljude kroz djelotvorniju javnu upravu i pravosuđe a to će pridonijeti gospodarskom rastu te povećanju produktivnosti u javnom i privatnom sektoru. U idućih 10 g. usredotočit ćemo se na jačanje naše otpornosti na krize. Ova pandemija i globalna kriza razlog je više da kao država dodatno ojačamo zdravstveni sustav i sustav socijalne skrbi a to će pridonijeti podizanju razine društvenih usluga i društvene uključenosti, borbi protiv siromaštva i stvaranju poticajnog okruženja za djecu, mlade i obitelji. Prelaskom na čistu i dostupniju energiju razvojem kružnog gospodarstva i jačanjem samodostatnosti u proizvodnji hrane, osigurat ćemo zelenu i digitalnu tranziciju Hrvatske te pretvoriti klimatske i ekološke izazove u prilike a oni su najveća globalna prijetnja ovoga stoljeća. Ujedno, ulaganjem u digitalnu infrastrukturu i uvođenjem digitalnih rješenja kao i promicanjem održive prometne politike, dat ćemo svoj doprinos izgradnji digitalne budućnosti Europe i modernizaciji Hrvatske. Podupiranjem promišljenih teritorijalnih strategija omogućit ćemo ravnomjeran regionalni razvoj i regionalnu konkurentnost kroz pametnu specijalizaciju za kvalitetniji standard života i bolje iskorištavanje svih hrvatskih krajeva. U središtu ostvarenja ove vizije koju vjerujem većina nas dijeli, ulaganja su u naše ljude i njihova znanja, vještine i kreativni potencijal koji su ključni za uspjeh Hrvatske. U okviru 4 razvoja smjera, odredili smo 13 strateških ciljeva koji su jednako važno i pridonose ostvarenju ove vizije za budući razvoj zemlje. Strategija sadrži 23 pokazatelja učinka koji će biti potvrda da smo na pravom putu te ostvarenju te vizije. Podrškom razvoju konkurentnog, tehnološki naprednog i izvozno orijentiranog gospodarstva koji se temelji na znanju, inovacijama kao i primjenom naprednih tehnologija, osigurat ćemo konkurentno i inovativno gospodarstvo koje stvara kvalitetna radna mjesta. Cilj nam je do 2030. BDP po stanovniku podići sa 65% na 75% prosjeka EU-a a udio izvoza roba i usluga podići sa 52 na 70% BDP-a. Ulaganjem u sustav odgoja i obrazovanja omogućit ćemo nastavak izgradnje Hrvatske kao zemlje obrazovanih i zaposlenih ljudi u kojoj naši mladi mogu ostvariti svoju budućnosti, osnovati obitelj i pristojno živjeti od svog rada. Cilj nam je dostići prosjek zemlja OECD-a na PISA testovima koji je u 2018. bio 479 bodova na testu čitalačke pismenosti, povećati obuhvat djece u predškolskom odgoju iznad 97% a zaposlenost podići na 75%. Radi uklanjanja institucionalnih slabosti, do 2030. razvijat ćemo kompetentnu i pouzdanu javnu upravu, djelotvorno pravosuđe, kvalitetno upravljati državnom imovinom te jačati mehanizme borbe protiv korupcije. Cilj na je ubrzati rad pravosuđa i skratiti vrijeme rješavanja prvostupanjskih parničkih i trgovačkih predmeta s 374 dana na 250 dana. Jačat ćemo globalnu prepoznatljivost Hrvatske radi političke afirmacije i gospodarskog jačanja uz promicanje hrvatske kulture i povijesti kao i istine o Domovinskom ratu. Time ćemo dati doprinos stabilnosti u jugoistočnoj i srednjoj Europi te na Sredozemlju. Njegovat ćemo i zajedništvo domovinske i iseljene Hrvatske kako bi svi koji to žele, pridonijeli ukupnom razvoju zemlje. Cilj nam je sa 63. mjesta do 2030. dostići najmanje 45. mjesto na indeksu globalne konkurentnosti. Ljudi su najvažniji potencijal za svladavanje izazova u desetljeću pred nama zato je u našoj viziji ključno ulagati u ljude i skrbiti se o svakom čovjeku u duhu društvene solidarnosti i jednakosti te stvarati prilike za njihov razvoj neovisno o materijalnom stanju. Cilj nam je smanjiti udio broja osoba u riziku od siromaštva i socijalne isključenosti sa 23 na ispod 15% te produljiti očekivani broj godina zdravog života za 5 do 8 godina. Provodit ćemo poticajnu pronatalitetnu politiku kao zamašnjak demografskoj revitalizaciji, strateškom pitanju hrvatske budućnosti. Radit ćemo na stvaranju privlačnog, društvenog i ekonomskog okružen ja za ostanak i povratak mladih ljudi i obitelji u Hrvatskoj. Cilj nam je podići stopu fertiliteta po ženi sa 1,47 na 1,8 djece. Sigurnost je važan preduvjet za stabilan razvoj države i društva a prioritet u idućem razdoblju je postizanje visoke razine unutarnje sigurnosti i očuvanja našeg načina života. Cilj nam je ostati među najboljima u EU kada je riječ o stopi kriminaliteta. Stopa kriminaliteta je 2,7% a prosjek EU-a je 12,5. Vodit ćemo Hrvatsku u smjeru ekološke i energetske tranzicije što podrazumijeva nisko-ugljični razvoj, zaštitu okoliša i smanjivanje rizika od klimatskim promjena kroz provedbu Europskog zelenog plana i Programa UN-a za održivi razvoj 2030. Cilj nam je podići stopu recikliranja komunalnog otpada sa 25 na 55% i povećati udio obnovljivih izvora energije sa 28 na preko 36%. Radit će se na samodostatnosti u proizvodnji hrane i na razvoju bio gospodarstva. Stvorit će se uvjeti da hrvatski sektor proizvodnje hrane, uključujući i poljoprivredu, ribarstvo i akvakulturu proizvodi više kvalitetne hrane po konkurentnim cijenama uz održivo upravljanje prirodnim resursima i bolje upravljanje rizicima od klimatskih promjena. Cilj nam je značajno povećati produktivnost rada u poljoprivredi s 6.100 na 10.000 EUR-a po godišnjoj jedinici rada. Modernizacija i ulaganje u prometni sektor, ceste, željeznice i luke osigurat će održivu mobilnost i osnažiti regionalni i geoprometni potencijal Hrvatske. Cilj nam je plasirati se među 28 najuspješnijih država po infrastrukturi na indeksu globalne konkurentnosti. Digitalnom tranzicijom društva i gospodarstva osigurat će se brža i transparentna usluga javne uprave jednako dostupna u svim dijelovima zemlje kroz razvoj širokopojasne infrastrukture. Cilj nam je dostići prosjek EU na desindeksu gospodarske i društvene digitalizacije, danas je Hrvatska na 20. mjestu u EU prema desindeksu. Za razvoj potpomognutih područja, otoka i područja s razvojnim posebnostima ključna će biti ulaganja u ravnomjeran regionalni razvoj, demografski oporavak, kao i jačanje socijalne pravednosti i društvenog povjerenja. Cilj nam je smanjiti razliku u regionalnom BDP-u po stanovniku kako bi omjer između najrazvijenije i najnerazvijenije županije pao sa 3,1 na 2,5. Jačat ćemo regionalnu konkurentnost, a u središtu regionalne politike bit će podrška gospodarskom širenju znanja, tehnologije i inovacija. Cilj nam je podići regionalni indeks konkurentnosti sa 32 na 38. U postizanju svih tih ciljeva važna će biti suradnja s gradovima, općinama i županijama koji su ključni za planiranje i provedbu projekata, a država će osigurati ljudske i administrativne kapacitete za provedbu zacrtanih ciljeva u djela. U idućem razdoblju Hrvatska, kao što znate, u ovih 10.g. ima na raspolaganju 24,2 milijarde EUR-a europskih sredstava uz dodatna sredstva iz Europskog fonda solidarnosti za oporavak odnosno obnovu za sanaciju od potresa. To je više od jednogodišnjeg državnoga proračuna. Za to smo se izborili u protekloj 2020.g. Uz dovršetak Nacionalne razvojne strategije naravno da znate da vlada radi i na Nacionalnom planu oporavka i otpornosti kojim će se oko 6 milijardi EUR-a bespovratnih europskih sredstava bez nacionalne komponente usmjeriti na reforme i investicije. U tijeku je i proces izrade operativnih programa za provedbu novog višegodišnjeg financijskoga okvira, dakle '21.-'27. za gospodarski, društveni i digitalni razvoj, a ti dokumenti će biti gotovi u roku do lipnja. U raspravi o strategiji pozdravljamo uključivanje svih saborskih zastupnika i očekujemo da danas pokušamo pronaći konsenzus o ovom dokumentu i oko razvojnih smjerova i oko svih aktivnosti koje su pred nama. Zahvaljujem onima među vama koji su već do sada dali doprinos, a od ministrice sam informiran da su rasprave na saborskim odborima prošle vrlo konstruktivno uz potporu ovome dokumentu. U 30.g. hrvatsko društvo i gospodarstvo prošli su transformaciju koja se treba ubrzati u idućem desetljeću. U prvom desetljeću hrvatske državnosti uložili smo značajne napore u obranu, oslobađanja i obnovu domovine, u izgradnju ustavnog demokratskog poretka i tržišnoga gospodarstva. U drugom desetljeću bili smo usmjereni na rješavanja pitanja ekonomske tranzicije na ulazak u NATO i EU, sve do globalne krize. U trećem desetljeću Hrvatska se suočila s višegodišnjom recesijom nakon čega je uslijedio postupni oporavak, pristupanje EU, te snažnije korištenje prednosti članstva. U protekle 4.g. riješili smo mnoga rezidualna pitanja hrvatske ekonomske tranzicije, a pri tom održavali makroekonomsku ravnotežu, podizali sve gospodarske pokazatelje. No četvrto desetljeće iako je započelo s krizama bez presedana treba biti razdoblje hrvatskog ubrzanog razvoja, ulaska u Europodručje, ulaska u Šengenski prostor i u konačnici pristupanja u OECD jedinoj relevantnoj organizaciji kojoj još možemo pristupiti, a za to danas imamo i snažne poluge. Zbog toga je ključno da pokrenemo ubrzani gospodarski i društveni oporavak modernizacijom gospodarstva i prilagodbom na zelene i digitalne tehnologije. Uz izgradnju pravednijeg i solidarnijeg društva, uz načelo jednakosti, uz poštivanje ljudskih prava i uključivanja nacionalnih manjina razvojni iskorak nužan je kako bismo uvjete života i poslovanja približavali razini kakvu poznaju najrazvijenije europske države. Vjerujem da ćemo prihvaćanjem i provedbom ove Nacionalne razvojne strategije i zajedničkim angažmanom svih društvenih dionika ostvariti te ciljeve na dobrobit budućih generacija. Sada bih zamolio ministricu Tramišak da kaže još nekoliko riječi o pokazateljima u ovoj strategiji. Hvala.
Molim vas vrijeme zaustavite i samo da prebrišemo govornicu, pa ćemo dati riječ ministrici. Ministrice izvolite.
Hvala. Poštovani saborski zastupnici. Zahvaljujem se predsjedniku vlade na ovom uvodnom izlaganju. Ja ću samo kratko, nastavno na ono što je već evo i rečeno da Nacionalna razvojna strategija kao krovni strateški dokument predviđa jasne mjerljive pokazatelje kojima ćemo ostvarivati one ciljeve koji su unutra zadani. Svi ovi pokazatelji na koju smo posvetili posebnu pozornost i pažnju relevantni su na europskoj i svjetskoj razini te nam daju priliku za usporedbu ne samo sa rezultatima i postignućima koja imamo sami kao RH već se možemo uspoređivati i sa drugim državama članicama EU, ali i globalno. Važno je napomenuti da će izvješće o provedbi ove nacionalne razvojne strategije Vlada RH podnositi godišnje vama u Hrvatskom saboru kako biste vi svi zajedno s nama, a time i šira javnost imali prilike pratiti gdje smo bili i da li se krećemo u zadanom i zacrtanom smjeru. Ono što je još važno za spomenuti da je ova nacionalna razvojna strategija temelj za formiranje svih javnih politika, povećanje učinkovitosti, djelotvornosti i transparentnosti alata na nacionalnoj i lokalnoj razini. Predsjednik Vlade je naglasio, a potrebno je i istaknuti da i u temeljnim odrednicama ove strategije cjelokupna briga za dobrobit svakog pojedinca, svakog stanovnika RH. Zato strategija nije usredotočena samo na gospodarska pitanja već uključuje društvena, znanstvena pitanja, sigurnosna pitanja, ali i kulturu, znanost, obrazovanje isto tako i pravosuđe kao i javnu upravu i fiskalnu stabilnost. Nacionalna razvojna strategija predviđa nov razvojni model koji objedinjuje partnerski pristup države, gospodarstva i društva u cijelosti. I samo takvim pristupom možemo postići zadanu razvojnu viziju. Strukturne reforme već su započele jasnim formuliranjem javnih politika, jasno preuzetim obvezama i odgovornostima središnjih tijela državne uprave, ministarstava, Vlade u cijelosti, ostvarit ćemo ciljeve koje si danas zadajemo. Na samom kraju zahvalila bih se svim ministarstvima koji su izrađivali ovaj strateški dokument, ali i svim prethodnicima Ministarstvu regionalnoga razvoja kao i cijeloj stručnoj javnosti, više od 2300 ljudi koji su sudjelovali u formuliranju svih ovih javnih politika. Posebno i građane, političke stranke, akademsku zajednicu, gradove, županije, poduzetnike ali i gospodarska udruženja i druga javna tijela koji su sudjelovali u javnom savjetovanju koje je prethodilo usvajanju ovog dokumenta. Hvala vam.
Zahvaljujem ministrici i sada ćemo preći na replike, imamo ih 38 za predsjednika Vlade i 1 repliku za ministricu. Pa krećemo, prvi je na redu kolega Zekanović, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, poštovani predsjedniče Vlade, kolegice i kolege, odmah ću na početku reći da ovaj materijal koji ste nam dali, da je ovo na razini jednog srednjoškolskog eseja. Tu je kolega Pavić rekao da imamo dodatne akte koji to pojašnjavaju i ja sam našao taj indikativan popis akata strateškog planiranja, međutim ima jedan problem što većina tih akata se odnosi na razdoblje do 2027., '26., neki su do 2023., dakle mi ćemo očito imati jednu rupu koju nismo pokrili. U ovome materijalu koji ste nam dali nema niti jedan pokazatelj koji možemo vrednovati, koji možemo evaluirati, ništa egzaktno. Ja ću postaviti dva kratka pitanja. Prvo pitanje je znate li vi da je stopa fertiliteta od 1,8 također jedan veliki prirodni pad, a to ste istaknuli, a drugo pitanje dajte mi komentar zašto se u ovoj strategiji na 349 mjesta spominje EU, a na samo 105 mjesta Hrvatska.
Izvolite odgovor.
Što se tiče poštovani zastupniče Zekanović pitanja fertiliteta demografske revitalizacije ono što je bio cilj u izradi ovoga su realne ambicije. Dakle to sam rekao na početku svog uvodnog govora, mi bi rado vidjeli da je to puno više nego 1,8 i taj problem demografske možemo reći demografskoga pada Hrvatske nije od zadnjih nekoliko godina, on traje desetljećima. Mislim da je to jedna od tema o kojoj vi dosta znate i o kojoj se u načelu slažemo. Volio bih i ja, a vjerojatno i vi da to sve možemo popraviti sa jednim strateškim okvirnim aktom, nažalost puno je preduvjeta koji moraju sinergijski djelovati da postupno dođemo na brojeve koji bi bili iznad 2. To bi bilo jako dobro za zemlju naših, naše veličine. Što se tiče broja riječi koliko puta je spomenuta Hrvatska ili EU, možda je stvarno ovo istina, ja moram priznati vi ste prvi koji su to brojali, ono što je važno ova strategija naslanja se i na globalne trendove i na europske trendove bez toga svaka nacionalna razvojna strategija ne bi imala smisla.
Hvala vam. Kolega Hajdaš Dončić izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Vlade, temeljno pitanje svakog društva razvoje politike je kako stići do Danske. Ne mislim pri tom na Dansku kao konkretnu državu nego na državu koja je prosperitetna, koja je uključiva, koja je solidarna. Upravo stoga ova razvojna strategija ne uvažava najveće zamjerke u RH, a to su ekstraktivne institucije, klijentelizam, kroni kapitalizam ili ortački kapitalizam i onda što imamo. Imamo jedan put da je sama strategija rađena upravo na taj način, na način gdje su glavne zamjerke RH. Dakle, rađena je netransparentno, ne zna se tko su podizvođači, ne zna se tko je strategiju pripremao, tko ju je pisao i besramno je skupa. I da vam pomognemo u vašem odgovoru meni, možete mi odgovori kao što je odgovorio i vaš predsjednik županijske organizacije, kaj bi ti Siniša sve je na stolu.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa poštovani zastupniče Hajdaš Dončić. Dakle, vidio sam i u ovim kreativnim zahtjevima za pauze da se puno vas pitalo o tome koliko strategija košta, tko je radio, tko su autori, što je poznato, što je nepoznato. Ja mislim da je ministrica Tramišak, a i zastupnik Pavić bivši ministar nekoliko puta već to objasnio. Hrvatska surađuje sa Svjetskom bankom dugi niz godina, neki od tih ugovora datiraju iz vremena vlade u kojoj ste i vi bili ministar. Svjetska banka je radila podloge, dakle 16 strateških dokumenata koje su podloge po pojedinim sektorima koje su točno koštale oko 32 milijuna kuna koji su financirani iz operativnog programa za konkurentnost i koheziju, 80%, 85% su financirani europskim sredstvima, 15% je bila naša nacionalna participacija, uključiv proces od 3 godine. Imate popis ljudi koji su bili u radnim skupinama. Autorstvo ovog dokumenta je Vladino, ne nekog vanjskog suradnika.
Hvala vam. Kolega Hajduković, izvolite.
Poštovani predsjedniče Vlade, puno vam je u ustima Slavonija, Baranja i Srijem kao projekt PR, projekt prije svega ove Vlade i u iskreno, u strategiji očekivao sam da ćemo puno više moći čitati o Slavoniji, Baranji i Srijemu. Slavonija, Baranja i Srijem se spominju dva puta u 150 stranica ove strategije i to jedanput se spominju kao u nabrajanju regija koje su nerazvijene a nalaze se uz granicu zajedno sa Banijom i Zagorom i mnogim drugim. Spominju se doduše puno potpomognuta područja kao demografska, gospodarska i socijalna devastirana područja i bojim se da je vaša politika i dovela Slavoniju do toga statusa potpomognutog područja, da je cijela Slavonija potpomognuto područje a novi zakoni koje predlažete poput onoga o sjemenu će samo doprinijeti daljnjoj devastaciji upravo ovog kraja čija su vam puna usta.
Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa zastupniče Hajduković, imat ćete prigodu, ja se nadam, predsjedniče Hrvatskog sabora, jako skoro raspravljati o stanju projekta Slavonija, Baranja i Srijem, Vlada je temeljito odgovorila na vašu oporbenu inicijativu, mislim da je činjenica da smo u prvom mandatu iz sredstava koja su bila na raspolaganju, alocirali 18,5 milijardi kuna a da smo do sada ugovorili čini mi se 17,5 milijardi kuna, da smo održali 11 savjeta za Slavoniju, Baranju i Srijem, vi kao zastupnik iz IV. izborne jedinice nekad ste dolazili ali manje ste bili nego što ste mogli, da ste tamo bili i vaši suradnici, onda onakve nebulozne zahtjeve u interpelaciji ne biste pisali o tome što i kako radimo za Slavoniju. Slavonija je spomenuta kao i druge regije kojima hrvatska ova Vlada želi pomoći, i Dalmatinskoj zagori i Lici i G. kotaru i Banovini ali i sjeveru Hrvatske i drugim dijelovima zemlje kako bi se razvila sasvim primjereno u nacionalnom dokumentu.
Hvala vam. Kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem, poštovani g. predsjedniče. Svaka Nacionalna razvoja strategija pa tako i ova, radilo se o Hrvatskoj, Sloveniji ili bilokojoj drugoj državi, trebala bi predložiti određeni model razvoja, trebala bi predložiti određeni put. Međutim u ovoj strategiji, tog puta nema. On nije jasan, on nije vidljiv. Dobili smo dokument prepun klišeja, dobili smo dokument prepun fraza. Kada sam vas prije nekoliko mjeseci pitao zašto kasnimo, rekli ste mi da kasnimo zbog potresa, da kasnimo zbog korona krize. Tražio sam vaše odgovore na pitanja potresa, tražio sam u strategiji odgovore na korona krizu, nema ih, oni se spominju tek marginalno. Ono što je trebalo ovdje napraviti je izvući lekcije iz ovih godinu dana kad ste već odgodili njeno donošenje i uvrstiti ih unutra, ali to niste učinili. I dobili smo dokument koji osim forme, Hrvatskoj ne donosi ništa.
Hvala vam. Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa, zastupniče Grbin. Vi kao i nekoliko drugih kolegica i kolega vaših zastupnika ovdje u Saboru sa nepodnošljivom lakoćom diskreditirate višegodišnji rad niza stručnih ljudi koji su radili na ovom dokumentu bez da osim nekih općih fraza, bez ijednog argumenta date neku svoju sugestiju, vi govorite o putu, ja vam predlažem da na vašem putu gledanja za na budućnost i na razvoj zemlje malo temeljitije pročitate ovaj dokument, da vidite koliko je sveobuhvatan, koliko je čvrsto uklopljen u europske ciljeve, u globalne ciljeve koji jasno pozicionira zemlju iz nacionalnog trenutka uz analizu stanja i načine i razvoja i viziju razvoja a itekako ima u ovom dokumentu onih elemenata koji se odnose i na pandemiju COVID-a 19 i koji se odnose na razorne potrese. To što vi možda niste čitali zadnju verziju pa ovako nastupate je više vaš problem nego naš.
Kolegica Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče Vlade, na više mjesta se govori u strategiji da ćemo raditi na rastu izvoza roba i usluga ali ostaje nejasno kakav je taj omjer i da li se to temelji samo na turizmu. Znamo da izvoz roba je 2020. neovisno o pandemiji i gospodarskoj krizi bio na razini onoga 2019. Udio prerađivačke industrije u BDP-u Hrvatske je 12% dok je u razvijenim zemljama oko 20% pa me interesira, planira li se znači ulagati dalje u prerađivačke industrije poglavito prehrambeno-prerađivačku industriju, pitam to jer dolazim iz Slavonije i smatram da Slavonija ima takvih potencijala jer vidimo da prostora i u strukturi a govorimo kaže ministrica, krenule su strukturne reforme, znači prostora ima, da li se u razradi planira nešto u tom smjeru? Hvala.
Izvolite, odgovor.
Hvala vam lijepo, zastupnice Vučemilović. Što se tiče poljoprivrede, što se tiče prerađivačke industrije, naravno da ćemo u nju ulagati, to je i cijeli smisao aktivnosti koje su posvećene upravo istoku Slavonije, 5 slavonskih županija ali i onim drugima koji se odnose na novu regionalnu kartu potpora koje smo mi nasuprot onoj lošoj, nepravednoj, diskriminirajućoj, izmijenili kakvu je usvojila SDP-ova Vlada 2012. godine. Što se tiče izvoza, pa mi smo Vlada koja vodi zaista intenzivan dijalog sa hrvatskim izvoznicima, hrvatski izvoznici su kičma hrvatskoga gospodarstva, najkreativniji, najpropulzivniji, oni koji nalaze niše na globalnom i europskom tržištu da prodaju svoje proizvode i usluge i mi ćemo njihov rad i dalje podupirati, nastojati im otvarati puteve da još više pridonose izvozu i rastu hrvatskoga gospodarstva.
Kolega Bartulica, izvolite.
Zahvaljujem. G. predsjedniče Vlade, znamo da često puta stvarnost života odskače od deklariranih planova Vlada pa i tijela EU-a imamo i ovaj nedavni slučaj sa isporukom cjepiva, vidimo da ono što je planirano prije, ne ostvaruje se i nastaju onda nove okolnosti, ponekad i teške. Imamo i slučaj recimo u poljoprivredi gdje sredstva za poticaje se povećavaju a proizvodnja u poljoprivredi je u padu, dakle opet nešto što odražava to stanje. Je li mislite, moje pitanje se odnosi na ustroj javne uprave i kako ona funkcionira, je li mislite da ona odgovara stvarnim potrebama hrvatskog naroda danas u ovim [[Upadica: Hvala vam]] okolnostima?
Izvolite odgovor.
Jačanje institucija države, pa tako i učinkovitiju javnu upravu stalno postavljamo za ciljeve, u zadnjih 30.g. gradili smo jednu novu državnu administraciju u novim okolnostima i na novim načelima. Ja se slažem s vama da ju treba kontinuirano poboljšavati, napraviti kvalitetnije filtere prijema, obrazovanja, posebne programe koji će ljude koji rade u državnoj upravi, oni koji to odluče u odnosu na eventualno svoje obrazovanje u usporedbi sa karijerama u privatnom sektoru de facto rade jedno odricanje. To se kako vrijeme odmiče i kako se zemlja razvija ja sam uvjeren da će 2030.g. to biti još, još vidljivije, biraju posao u kojem daju doprinos društvenoj odgovornosti i onome što je najvažnije, a zato se i zove služba, a to je služenje građanima u njihovom interesu bez korupcije, brzo, učinkovito da im olakša sve ono što ima doticaj sa bilo kojim [[Upadica: Hvala vam]] oblikom administracije.
Kolegice Marić izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani premijeru, imam pitanje vezano uz zdravstveni turizam. Još 2015.g. gruba procjena je bila da imamo potencijal da godišnje uprihodujemo od medicinskog odnosno zdravstvenog turizma milijardu EUR-a. 2017. smo imali svega 300 milijuna EUR-a. Kakvi su podaci neposredno prije pandemije i kakve su projekcije do 2030.? I ujedno pitanje vezano uz iskorištenost EU fondova za razvoj zdravstvenog turizma, kako sada stojimo i kakve su projekcije do 2030.g., barem nekakve okvire da nam date? Naime, u samom dokumentu na svega 5 mjesta postoji termin „zdravstveni turizam“ odnosno „zdravstvena industrija“ kako će se poticati razvoj, ali ovakvih konkretni podataka nema. Pitanje sam postavila na odboru, ali evo samo načelno sam dobila odgovor, pa vas molim što konkretnije. Hvala.
Izvolite odgovor.
Dobro. Hvala vam lijepa poštovana zastupnice Marić. Što se tiče zdravstva mislim da je ono generalno jako dobro pokriveno u strategiji. Što se tiče zdravstvenog turizma po meni to je jedan oblik djela turističkih aktivnosti koji po meni ima i veći potencijal nego ovaj kojeg ste ugovorili ispočetka. Dakle, Hrvatska zahvaljujući svojim, možemo reći, klimatskim prilikama, zahvaljujući mediteranskom karakteru zemlje može biti itekako privlačna za različite oblike zdravstvenog turizma. Neki od tih već sada funkcioniraju. Investicije u taj sektor bilo da dolaze iz privatnoga sektora ili su potpomognute korištenjem državnih ili nacionalnih sredstava su po meni prilika da se još bolje pozicioniramo. Što se tiče konkretnih brojeva ja ću zamoliti i ministricu turizma i ministra zdravstva da vam daju konkretne podatke. Oni nisu ovdje navedeni, to treba biti dio sektorske strategije. Hvala vam.
Kolegice Nikolić izvolite.
Hvala predsjedniče sabora. Poštovani predsjedniče vlade, sadržaj strategije, to smo već čuli da ne nudi jasnu sliku koji su to ključni prioriteti Hrvatske i gdje zaista vidimo Hrvatsku u narednih 10.g. Jedino što se vidi, što zapravo upada u oči je iznos od 32 milijuna kuna koliko je potrošeno u procesu izrade dokumenta. Kolega Hajdaš Dončić je postavio pitanje oko sudionika izrade strategije, al ja bi samo nadopunila to njegovo pitanje i upitala vas kakvu je ulogu u procesu izrade imala i sama gđa. Dalić? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa. Još ćemo jednom odgovoriti na vaše pitanje. Dakle, 32 milijuna kuna nije koštao ovaj dokument. Inače u Fontu 12 za ove koji slabije vide, ne znam otkud Font 14, ovi koji često čitaju mogu odmah prepoznat, 32 milijuna kuna Sporazum sa Svjetskom bankom, proces od 3.g., 16 strateških podloga, dokumenata koje možete sami konzultirati na web stranici ministarstva i na web stranici Nacionalne razvojne strategije, pa pogledajte kako i na koji način su konzultirani ljudi. Da li je bivša potpredsjednica vlade i ministrica gospodarstva bila uključena u strategiju, koliko je meni poznato je, bila je angažirana od Svjetske banke. Ona ima više nego sve potrebne kvalifikacije da kao stručnjak, ekonomist, pa neko ko je bio i konzultant pridonese ovakvom dokumentu i ne vidim u tome baš nikakav problem. Dapače, mislim da je to dobro i korisno za dokument.
Kolega Prica izvolite.
Poštovani premijeru, u ovoj nacionalnoj strategiji je puno lijepih želja, no malo je konkretnih rješenja. To govorim prije svega zbog toga što je koštala preko 30 milijuna kuna, pa bi očekivao da se i na nekoj stranici nađe nešto konkretno s obzirom da svaka stranica je koštala više od 200.000 kuna. Također ste ovdje spomenuli da očekujete i rast produktivnosti javnog i privatnog sektora u budućnosti. HDZ-ova vlada nije povećala produktivnost ni u državnom sektoru, ni u javnom sektoru, ni u državnim tvrtkama, tako da mi je čudno da biste mogli povećat produktivnost u privatnome sektoru. Molim vas nemojte pomagati privatnome sektoru, ne znam da li bi oni to preživjeli.
Izvolite odgovor.
Meni se čini zastupniče Prica da, ili ste vi bili u nekom dubokom zimskom snu ili snu koji traje otprilike točno godinu dana i negdje vam je promaklo ispod, između stolica palo, što je sve naša vlada učinila za privatni sektor samo u proteklih dana. Zahvaljujući angažmanu baš naše vlade u privatnom sektoru naši sugrađani i poslodavci i radnici su prebrodili ovu krizu. Više od 8 milijardi kuna, 8 milijardi kuna, to je više nego ova 32 milijuna kuna u dogovoru sa Svjetskom bankom plaćeno 85% europskim sredstvima, je otišlo za plaće radnika u privatnom sektoru. Kad uspoređujete broj zaposlenih mi smo praktički na istom broju od prije godinu dana u krizi bez presedana. To vam je snaga države, to vam je impulzivna administracija kako bi rekao g. Dončić odnosno agilni menadžment u pravom trenutku koji je pružio ruku privatnom sektoru kao niko nikada do sada [[Upadica: Hvala vam]] Vi se probudite.
Kolegice Bedeković izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče Vlade vi ste u svom uvodnom izlaganju na početku, istaknuli pa ja to imam i potrebu ponoviti da je ova razvojna prvi sveobuhvatni strateški dokument nastao nakon stjecanja neovisnosti RH izrađen na pragu 4-tog desetljeća hrvatske samostalnosti i da su u središte strategije stavljeni ljudi odnosno hrvatski građani odnosno ulaganje u hrvatske građane i njihov kvalitetan život u Hrvatskoj kakvu želimo do 2030. godine. Znademo da Hrvatska ima na raspolaganju preko 24 milijarde EUR-a iz Fondova EU, naravno uz dodatna sredstava za područja pogođena potresom. Molim vas da mi odgovorite što konkretno ovaj strateški dokument znači za povlačenje sredstava iz Fondova EU kako bi se osigurao kvalitetan život hrvatskim građanima.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa zastupnice Bedeković, točno je ovo je krovni strateški dokument u biti kakvoga do sada u protekla 3 desetljeća barem koliko je meni poznato bilo je nekoliko sličnih dokumenata, ali ovako sveobuhvatnog karaktera još nismo imali. To je njegova glavna kvaliteta. Podloge i temeljni smjer koji smo zadali i sa vizijom i sa ciljevima koji su ovdje jasno navedeni trebaju biti smjerokaz aktivnosti i kroz pojedine sektorske strategije, ali isto tako i kroz programe i reforme koji će se napraviti bilo kroz okvir instrumenta EU Iduće generacije putem nacionalnog programa oporavka i otpornosti ili pak sporazuma, partnerskog sporazuma, a potom i svih operativnih programa ili teritorijalnih koji će nam omogućiti korištenje više od 12,5 milijardi EUR-a iz višegodišnjeg financijskog okvira. Riječ komplementarnost je ključna za razumjeti ulogu ovog dokumenta u tom pogledu.
Kolegica Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani premijeru, u strategiji stoji da će se osnažiti program i prevencija svih oblika nasilja uz osiguravanje kvalitetne međusektorske suradnje, edukacija svih relativnih odnosno relevantnih dionika. Dosadašnje aktivnosti u pojedinim strategijama nisu polučile rezultatima pa tako imamo i probleme nedostatnih skloništa za žrtve obiteljskog nasilja, a savjetovalište za žrtve, da ne govorimo o dobroj međuresornoj suradnji. Među članovima županijskih timova do sada nisu uključena državna odvjetništva što svakako nedostaje u dobrom odgovoru na sve probleme nasilja u obitelji. Da li se planira uključiti i državno odvjetništvo u rad timova i koji je vaš stav o osnivanju obiteljskih sudova? Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa poštovana zastupnice, ja ću vas podsjetiti da je vlada SDP-a koja se nominalno zalaže za sprječavanje nasilja propustila puni mandat, puni mandat bez ikakvog suvislog obrazloženja ratificirati Konvenciju Vijeća Europe o sprječavanju nasilja u obitelji i nasilja nad ženama. Tu smo raspravu imali nedavno ovdje u Hrvatskom saboru kada je bio Međunarodni dan borbe protiv nasilja nad ženama. Za razliku od vas i unatoč ideološkim prijeporima koji su nastali, unatoč činjenici da su nas ovdje neki zastupnici otprilike iz ovog dijela ispred mene plašili nekakvim zombijima koji će šetati Hrvatskom, tih zombija nema. Mi smo ratificirali, mi smo poboljšali međuresornu suradnju, u našem mandatu se financiraju sigurne kuće diljem hrvatskih županija i poboljšava koordinacija svih aktera, a ako treba i angažiranije uključiti državno odvjetništvo, hoćemo tu će nam sigurno [[Upadica: Hvala vam.]] ovi koji su tražili zombije pomoći, a možete i vi.
Kolega Sanader, izvolite.
Hvala predsjedniče. Uvaženi predsjedniče Vlade, evo nakon provedene reforme vatrogastva, donošenja Zakona o vatrogastvu, vraćanja digniteta vatrogasnoj organizaciji nakon 100 godina da su vatrogasci upravljaju svojim sustavom u prošloj reformi bili smo skupa, strategiji bili smo skupa sa dječjim vrtićima i natjecali se za gradnju vatrogasnih domova. Evo, zahvaljujem ovaj hrvatskim vatrogascima i vama i ministrici i svima koji su nam pomogli da su vatrogasci dobili svoje zasluženo mjesto u ovoj strategiji, ali sad bi nam bilo vrlo važno evo i zato apeliram na vas, na ministricu i sve da imate razumijevanja isto tako i u raspodjeli sredstava. Vidjeli ste ove dane što znače hrvatski vatrogasci i kod ovog potresa kao i kod svih aktivnosti i životnih problema i sad kad smo dobili svoje ovako mjesto u strategiji da isto tako vodite računa da vatrogasci dobiju i u raspodjeli sredstava novce da možemo ovaj sustav dignuti još jače. Nakon 200 vozila koje je Vlada [[Upadica: Hvala vam.]] osigurala sad je potreba i gradnja domova.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, točno je unapređenje sustava vatrogastva integrirano je u nacionalnu razvojnu strategiju. U našem prvom mandatu donijeli smo novi zakon. Kao što znate taj zakon je omogućio da hrvatska vatrogasna zajednica bude dignuta na razinu središnjeg državnog ureda, vatrogasci bilo da je riječ o javnim ili dobrovoljnim postrojbama su ogroman doprinos i sustavu civilne zaštite i sustavu domovinske sigurnosti i potpori našim sugrađanima prije svega u različitim situacijama prirodnih nepogoda, ne samo potresa odnosno požara, a to se dokazalo u više navrata. Mi ćemo koristiti naravno uz temeljnu podlogu ovoga dokumenta taj smjer i kada je riječ o distribuciji financijskih sredstava i jačanju položaja vatrogastva u hrvatskom društvu.
Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Premijeru u strategiji spominjete bioraznolikost s čime se slažem, međutim u isto vrijeme šaljete Zakon o zabrani korištenja autohtonog sjemena na tržištu. Da li to za vas nije kontradiktorno, da li je to sramotno u ovome trenutku kada trebamo poticati domaće OPG-ove, domaće sjeme autohtono? Također spominjete održivi razvoj, slažem se. Međutim činjenica je da još uvijek tu je i ministar nadležni Ćorić, u moju Cetinu ulazi otvorena kanalizacija iz Sinja i apsolutno ništa se ne poduzima nego što se tijekom te aglomeracije i tog natječaja se uvijek poništavaju te javne nabave dok se drugim gradovima to oprašta ili im se potpomaže, u Cetinu vam utječe, pogledajte što, cijela Dalmacija ovo pije, premijeru. U rijeku bistru Cetinu. Dal ćete moći riješiti pomoći sa tih 150 milijuna kuna preko nadležnog ministra ugroze okoliša da u Cetinu ne ulazi fekalije?
Hvala vam. Izvolite, odgovor.
Hvala lijepa. Drago mi je da vi podržavate strategiju, njen sadržaj, njen smjer i u pogledu bioraznolikosti, u pogledu održivoga razvoja a što se tiče konkretnih tema koja se odnose na sjeme, o tome ćemo voditi raspravu, ministra poljoprivrede je otvorena za sve sugestije u vezi te teme a što se tiče čistoće Cetine, evo ja predlažem da ministar Čorić vidi sa nadležnim službama kako bismo izbjegli ovakve situacije onečišćenja a vi u tradicionalnoj maniri uručivanja bilo papira, aviona ili boca, možete njemu i uručiti tu bocu onečišćene vode, sigurno će je on uzeti sa sobom i misliti na vas dok je bude gledao. Hvala vam.
Kolega Tomašević, izvolite.
Zahvaljujem. Rekao sam već nešto o problematičnom procesu izrade strategije i njenom obliku, međutim što se tiče sadržaja, s nekim ciljevima se mogu složiti kao što je pojačanje samodostatnosti u proizvodnji hrane, lijekova i energije. Negdje mislim da je trebala bit strategija ambicioznija kao što je smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2030. g. jer se više slažem sa pozicijom Europskog parlamenta od barem 60% …
Kolega Tomašević, oprostite. Kolega Bulj, molim vas. Izvolite, nastavite.
Kažem, negdje mislim da je strategija trebala biti ambicioznija kad je riječ o smanjenju emisija stakleničkih plinova kao što Europski parlament je tražio da to bude 60% do 2030. g. ako želimo biti klimatski neutralni do 2050. godine. S druge strane, u nekim segmentu mislim da su problematični, primjerice strategija kad govorite o državnim poduzećima i kažete da je usporedno toliko državnih poduzeća u sličnim europskim zemljama ali da je manja produktivnost u Hrvatskoj i onda kao rješenje navodite privatizaciju a čak niti ne radite distinkciju između strateških državnih poduzeća u nekim sektorima jer kažete da ne može drugačije biti produktivnija javna poduzeća, [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] i onda to vidimo kad vidimo u Požegi zagorju kako upravitelji javnih poduzeća ... [[Govornik se ne razumije.]] zašto je to tako.
Izvolite, odgovor.
Ja sam vas pažljivo sluša, pitanje nisam razbrao i drago mi je da podržavate strategiju.
Kolega Petrov, izvolite.
Poštovani predsjedniče Vlade, molio bi jedan jednostavan odgovor. Jesu li hrvatski stručnjaci mogli napisati kvalitetnije ovu nacionalnu strategiju od ove nacionalne strategije koju vi danas predstavljate, koju je za vas napisala Svjetska banka? Hvala.
Izvolite, odgovor.
Ja sam siguran poštovani zastupniče Petrov, da bi najprije oftalmolozi mogli pomoći vama da razaberete font 12 od fonta 14. To je jedan jednostavan zadatak, to mogući učiniti i domaći i strani oftalmolozi, uglavnom to nije neki veliki problem, čisto da otklonimo dezinformacije o kojima i govorite ili su možda za vas printali veći font vaši djelatnici u klubu, meni su printali font 12 i ne vidim neki problem, čak štoviše ima isti broj stranica o kojima vi govorite. Znači, tu je neki problem. Što se tiče pitanja stručnjaka, to što smo surađivali sa Svjetskom bankom, pa ne znači da u angažmanu stručnjaka i putem Svjetske banke nisu sudjelovali hrvatski stručnjaci. Meni se čini da vi ili niste pratili ovaj proces ili niste bili dovoljno zainteresirani da provjerite, da pitate, da vidite bilo sa aktualnom ministricom, bilo sa bivšim ministrom tko je sve radio. Dokument je kvalitetan i dobar ali to nije ovaj dokument [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] to su podloge. Ovo je dokument Vlade i Vlada ga je donijela pred Sabor.
Izvolite, povreda Poslovnika, kolega Petrov.
Poštovani predsjedniče Sabora, predsjednik Vlade je povrijedio Poslovnik po čl. 238., omalovažavanjem saborskih zastupnika. Da, mi možemo vidjeti da se g. Plenkoviću posebno printa i posebno namješta situaciji u kojoj mi možemo također primijetiti da g. Plenković ima jednu sliku o Hrvatskoj koja ne odgovara stvarnosti ali to je njegov problem. Ja bih volio da ne omalovažavate hrvatske stručnjake što upravo sad radite i želim da ispostavite [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] sve račune kome ste platili 32 milijuna [[Upadica predsjednik: Kolega Petrov, hvala vam lijepa.]] Niste hrvatskim stručnjacima nego Svjetskoj banci.
Kolega Petrov, dakle, svjesni ste i sami da ovo nije bila povreda Poslovnika već ste replicirali tako da vam dajem opomenu. Kolegice Peović, izvolite.
Dobar dan. Neću isticati monstruoznost nekih dijelova ove strategije kao što je odnos prema umirovljenicima gdje se nedostojanstveno starenje i neprimjerenost mirovina misli rješavati omogućavanjem duljeg ostanka u svijetu tržišta rada. Radom do smrti sigurno nećemo poboljšati njihov status a nećemo poboljšati niti produktivnost s kojom se apsolutno mogu složiti da je jedan od najvažnijih pitanja u ovom strategiji na koju ona ne daje odgovor. No da smo umjesto da smo Svjetskoj banci dali tu zadaću, to dali domaćim institucijama i naručili prethodnu analizu prethodnih mjera i politika, možda bi dobili odgovore na neke negativne trendove koji ćemo samo ponoviti ovom strategijom kao što je pad industrijske proizvodnje za 2% svake godine, ogromni deficit robne razmjene s EU-om od 60 milijardi kuna koji raste svake godine tu negdje oko 6%. Zašto samo 15% naših poduzetnika izvozi, no tada bismo doveli u pitanje jedine podloge koje nam [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepa.]] omogućavaju povećavanje produktivnosti državni u intervencionizam.
Hvala vam lijepa, ja vas molim da se držimo svi vremena. Izvolite, odgovor.
Hvala vam lijepa poštovane zastupnice Peović, pa ni iz ovih vaših čudovišnih komentara, jako je teško razabrati način na koji vi imate u razumijevanju sadržaja dokumenta koji je pred vama, stalno referiranje na 32 milijuna bilo da dolazi od vas ili od drugih zastupnika, ja ću to kontinuirano ponavljat, ovaj dokument koji je pred vama u fontu 12, napravljen je od strane hrvatske Vlade, nadležnih resora, sredstva koja su išla kroz suradnju sa Svjetskom bankom su korištena za podloge 16 sektorskih strateških dokumenata koji su javno dostupni na web stranicama NRS 2020.-2030. odnosno Ministarstva regionalnog razvoja i fondova EU, pa ja i vas i ove druge kolege koji se stalno na to referiraju upućujem da eventualno pročitaju te dokumente, pa vide kvalitetu njihovog sadržaja i njihov doprinos ovom dokumentu i javnoj raspravi [[Upadica: Hvala vam]] Hvala.
Izvolite povreda Poslovnika kolegice Peović.
Pa čak ja bi reagirala na članak, znači povredu Poslovnika 238. vrijeđanje saborske zastupnice, ali moram reagirati na izricanje neistina. Znači ja uopće nisam referirala na cijenu izrade ove strategije već na sadržaj te strategije, prema tome niste se držali teme, a ona je bila kako povećati produktivnost ako ponavljamo iste mjere kao i u prethodnim strategijama i prethodnim dokumentima?
Kolegice Peović, namjerno ste promišljeno, smišljano išli povrijediti Poslovnik dižući zahtjev za povredom Poslovnika, pa vam dajem opomenu. To nije bila nikakva povreda Poslovnika. Kolega Bakić izvolite.
Hvala vam. Poštovani premijeru, u dokumentu je navedeno, ako se ne varam, 78 strateških akata koji podupiru ovu strategiju i još pod rednim brojem 79 svi strateški akti koji su donijeti na razini jedinica lokalne i regionalne samouprave. Dakle, reklo bi se gotovo sve strateško što je napisano u RH i čemu još nije istekao rok trajanja. Sve osim jednog, a to je Strategija obrazovanja, znanosti i tehnologije, ista ona strategija koju je, podsjećam vas, donio ovaj sabor i koja još uvijek s ponosom i entuzijazmom stoji na web stranicama vlade pod romantičnim imenom „Nove boje znanja“, ista ona strategija koja, pogotovo u poglavlju rani i predškolski, osnovnoškolski i srednjoškolski odgoj i obrazovanje navodi nekoliko ključnih esencijalnih strateških ciljeva našega obrazovnog sustava. Ništa od toga nije uvršteno u ovu strategiju [[Upadica: Hvala vam lijepa]] Ja vas molim objašnjenje i [[Upadica: Hvala lijepo]] molim da nam kažete zbog čega ste okrenuli leđa [[Upadica: Hvala vam lijepa kolega Bakić]] strategiji…
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Što se tiče strategije na koju se vi referirate i koja je donesena, čini mi se prije, Vesna kolko, 7 ili 8.g. u HS, ona postoji, ona i dalje vrijedi, ona se provodi. Ono što smo imali kao veliki problem kada smo išli u analizu tog zaista voluminoznog dokumenta na kojem je radilo puno ljudi u neko drugo vrijeme u mandatu neke druge vlade, ali to sve poštujem, je bilo kako kvantificirati troškove tih ciljeva? Ja nisam uspio vidjeti koliko bi provedba svih ciljeva koji su navedeni u toj strategiji koštala. Tražio sam to nebrojeno puta u proteklom mandatu onom vlade i nažalost nisam uspio razabrati koliko bi sve te ambicije koje su tamo stavljene koštale. Ono što je u ovom dokumentu dobro, vidjeli ste da su obrazovani i zaposleni ljudi stavljeni na strateški cilj 2. Znači vrlo visoko, na visokoj listi prioriteta [[Upadica: Hvala vam]] i na vrlo strukturiran način.
Kolega Pavić izvolite. O pardon, kolegice Mrak-Taritaš, ispričavam se.
Sve okej. Hvala lijepo poštovani predsjedniče sabora, uvaženi predsjedniče vlade. Dakle apsolutno riječ je o strategiji koja je krovni dokument iz kojeg će izlaziti strategije pojedinih sektora i tu nemamo što niti dodati, niti oduzeti. Ono pitanje na koje si svi moramo dati odgovor da li iz ove strategije čitamo kakova će to Hrvatska bit 2030. i to prvo i osnovno mislim na gospodarstvo. Što ćemo to razvijati? Želimo biti čista, ekološki prihvatljiva, koje to industrije odnosno gospodarske grane želimo razvijati? U kontekstu toga ja imam vrlo konkretno pitanje. Imate jedan dio koji govori da je odluka davanje potpora postojećim intenzivnim industrijama i kaže primjerice industriji tekstila, industriji obuće i industriji kože. Na temelju kojih podataka odnosno što je bio razlog da je to prepoznato kao industrije koje će i dalje dobivat potpore od države, da li je to broj zaposlenih [[Upadica: Hvala vam]] ili nešto drugo? Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa zastupnice Mrak-Taritaš. Ja ću još jednom ponoviti što je vizija ove strategije. To je da Hrvatska u 2030. bude konkurentna, inovativna i sigurna zemlja prepoznatljivog identiteta i kulture, zemlja očuvanih resursa, kvalitetnih životnih uvjeta i jednakih prilika za sve. To je rečenica koja sadrži smjer kojim želimo ići. Pitanje vaše o intenzivnoj industriji, kako je vi zovete, dakle obuća, tekstil i koža, ja vjerujem da svaki put otprilike u listopadu kada mi donosimo odluke o minimalnoj plaći, a mi smo je u našem mandatu povećali više nego 3 vlade zajedno prije nas, vam se referiraju na plaće upravo u tom sektoru. To su vam upravo one grane gdje su plaće najmanje i upravo zato je daljnja potpora tim zaposlenicima, tim industrijama expressis verbis navedena u ovom dokumentu.
Hvala. Sada je na redu kolega Pavić izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče sabora. Predsjedniče vlade, upravo ste rekli viziju koja strategija nosi. Bili su neki prigovori da je strategija neambiciozna, a ja bi rekao da je i ambiciozna i realna, pokazao bi to na nekoliko primjera, upravo pokazatelja. Stopa zaposlenosti kada ste preuzeli prvi mandat vlade bila je otprilike 61%, obvezali ste se do kraja mandata na 68%, jutros sam provjerio podatak, treći kvartal 2020. 67,8%. Ostvarili ste i uložili ste 8 milijardi kuna u to, 75% je realno do 2030. Udio BDP-a u istraživanje i razvoj nikada nismo imali preko 1%, ostvarili ste europskim sredstvima 1%. Nove inovacije, nove tehnologije 3%. Znamo da će 25% kohezije ići u istraživanje i razvoj. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa. Zastupniče Pavić, kao ministar u vladi u prošlom mandatu nadležan upravo za ovaj resor vi ste dali također kvalitetan doprinos i dobro je da ste iznijeli ove pokazatelje koji su vrlo konkretni u odnosu komparativnih postignuća prije mandata naše vlade. Slažem se s vama da je ova strategija i ambiciozna i realna, 10.g. možda djeluje puno iz današnje perspektive, ali ako se okrenete nazad, sve to ne djeluje tako dugo, to su samo dva i pol mandata Vlada i Hrvatskih sabora, i stoga treba otpočetka prionuti na radu na sektorskim strategijama, dobroj pripremi projekata i investiranju sredstava upravo u one aspekte koje je ova strategija definirala. Hvala vam.
Kolegice Ahmetović, izvolite.
Poštovani predsjedniče Vlade, u Strategiji su navedeni prioriteti provedbe na području energetske politike i to povećanje energetske samodostatnosti i učinkovitosti i tranzicije na čistu energiju. Mi kao država ne dajemo primjer svojim strateškim poduzećima, JANAF, INA, LNG Hrvatska jer ona sva u svom poslovanju koriste fosilna goriva. JANAF skladišti naftu i gradi infrastrukturu za odvoz naše hrvatske nafte u Mađarsku, INA naravno ima svo poslovanje definirano u funkciji nacionalnog razvoja, ali Mađarske, LNG Hrvatska iz hrvatskih džepova gradi infrastrukturu za dobavu plina drugim zemljama, i Mađarskom. Nigdje se u Strategiji ne iščitava tranzicija na energetsku samodostatnost već samo vidim strategiju uvoza energije i energetske ovisnosti. Molim vas, definirajte energetsku samodostatnost ili mi recite na kojoj stranici je ona obrađena u ovoj Strategiji. Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa zastupnice Ahmetović. Vi kao jedna od najglasnijih zagovornica izgradnje LNG terminala u Omišlju na Krku sigurno puno znate o energetskim temama, znate sigurno o tome koliko je Hrvatska izgubila s time što je izgradnjom LNG terminala na Krku ucrtana na strateški način na energetsku kartu Europe koja na ovaj način diverzificirala pravce dobave plina u ovom konkretnom slučaju, ukapljenog prirodnoga plina, suprotno svim vašim tezama, najavama koje bi trebale negativno utjecati na okoliš, nikakvog negativnog utjecaja na okoliš neće biti, osobito ne u moru. Ista stvar je i sa zakupom kapaciteta, ista stvar je i sa cijenom plina koja ni na koji način neće biti veća zahvaljujući ovom projektu. A što se tiče energetske strategije koju već imamo, koju smo stvorili u prošlom mandatu, ona je upravo usmjerena na obnovljive izvore [[Upadica: Hvala vam.]] energije kao i u cijelom svijetu.
Kolegica Grman Kizivat, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS-a. G. Plenkoviću. Razvojna strategija, osim što je bezobrazno skupa, dolazi sa velikim zakašnjenjem. Npr. Slovenija je svoju strategiju donijela još 2017. g., ali ono što je najgore je činjenica da su tamo zadani ciljevi da mi 2030. g. želimo postići prosjek EU iz 2019. g. Kada ste pročitali ovaj dokument, kako ste ga mogli prihvatiti i da li to znači da ćemo i za 10 godina biti na dnu Europe? Hvala.
Izvolite odgovor.
Ja ću još jednom poštovana zastupnice Grman ponoviti. Dakle 32 milijuna kuna je koštala priprema strateških podloga za ovaj dokument koji je rađen u dogovoru sa Svjetskom bankom na temelju sporazuma koji postoji još iz vremena SDP-ove Vlade. Malo se o tome informirajte pa ćete onda moći o tim kvalifikacijama bezobraznog, skupo biti malo precizniji i konkretniji. Drugo, činjenica da neka druga zemlja u nekoj drugoj godini usvaja svoju razvojnu strategiju ni na koji način ne veže bilo koju drugu zemlju, ne znam uopće ti komparativni aršini sa bilo kim, pa i sa Slovenijom. A dokument ne kasni, on je upravo sada na početku 2020. u Saboru kako bi ga Sabor usvojio i kako bi nam dao smjer za idućih 10 godina. Podsjetit ću vas, mi smo najmlađa članica EU koja zahvaljujući angažmanu naše Vlade dobila komparativno gledano, proporcionalno najviše sredstava i za koheziju i za i u iduće generacije po stanovniku, drugih, zato što smo kraće u Uniji i zato je naš cilj realan i ambiciozan istodobno [[Upadica: Hvala.]] I nećemo biti zadnji.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nevenka Barbarića.
Poštovani predsjedniče hrvatske Vlade, pozdravljam nedvosmislen stav o potrebi našega opstanka u BiH, razvoju i napretka kako to stoji i u poglavlju o Hrvatima izvan RH. Iščitavajući ovaj dokumenat, ne mogu a ne povući paralelu, i nama treba gospodarski razvoj, tehnološka tranzicija, digitalizacija, očuvanje resursa okoliša, treba nam bolji zdravstveni sustav, obrazovanje bolje i očuvanje hrvatskog jezika, zaštita kulturne baštine, izgradnja kulturnih institucija, i mi imamo obavezu štititi dignitet Domovinskog rata, dostojanstvo stradalnika rata. Cijeneći sve ovo što činite vi i ova Vlada za Hrvate u BiH, pitanje je hoće li ... [[Govornik se ne razumije.]] dokumenata iz ove Strategije ... [[Govornik se ne razumije.]] ciljeva i nama omogućiti brži i jači vjetar u leđa, brže ostvarenje našeg cilja, a to je opstanak u BiH? Hvala lijepa.
Odgovor poštovanog predsjednika Vlade.
Hvala vam lijepa poštovani zastupniče Barbarić. Točno je da ovaj dokument, naravno uključuje i Hrvate koji žive izvan Hrvatske, bilo da je to u BiH, bilo da je u nama susjednim zemljama, gdje postoji hrvatska nacionalna manjina ili pak globalno gdje su naši iseljenici i zbog toga sam i u uvodnom govoru naglasio povezanost domovinske iseljene Hrvatske kao kontinuiteta naše politike od predsjednika Tuđmana od početka naše neovisnosti od 1990. g. i to je konstanta i tako će i biti. Što se tiče BiH i potpore i toj zemlji, ali i Hrvatima kao ravnopravnom konstitutivnom narodu, oni su u mandatu naše Vlade jasni, nedvosmisleni, čvrsti, osobito u područjima koja se odnose na potporu u zdravstvu, potporu u školstvu, potporu kulturi, ali i brojnim drugim projektima, od okoliša do gospodarstva, to ćemo i nastaviti i povećavati sredstva za Hrvate u BiH.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Silvana Hrelje. Kolega Barbarić, molim vas.
Poštovani predsjedniče, ja ću biti vrlo skroman u mojim željama u odnosu na ovu Nacionalnu razvojnu strategiju i njezinim strateškim ciljevima. Ja bi bio sretan za moju djecu i za moju unučad da se strateški ciljevi ove Razvojne strategije realiziraju sa 50% iako znam da se ne mogu nisko postaviti ciljevi, ali bogme je opasno i previsoko postavljanje ciljeva. Ja vas samo želim pitati u strateškom cilju 5. Zdrav aktivan i kvalitetan život što vi podrazumijevate pod dostojanstveno starenje odnosno socijalna solidarnost i odgovornost i u strateškom cilju 6. Demografska revitalizacija povećanje stope fertiliteta sa 1,47 na 1,8 djece, kako to postići sa velikim brojem mladih nezaposlenih ili zaposlenih sa ugovorom o radu ili na studentski servis kako će ono planirati svoju obitelj? Hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovor poštovanog predsjednika Vlade.
Hvala lijepa poštovani zastupniče Hrelja, vidim da ste vi ambicije stavili u realne okvire od 50% da biste bili zadovoljni sigurno je tome pridonijelo i vaše iskustvo višegodišnje u mandatima Hrvatskoga sabora i u biti nas vaša intervencija upozorava da budemo brži i agilniji, učinkovitiji nego što bi to možda bilo po nekakvoj inerciji rada vlada i administracije. Što se tiče demografske revitalizacije o tome sam nešto već govorio drugom zastupniku na samom početku ovih replika, tu imamo i vijeće za demografsku revitalizaciju sada i novi središnji državni ured i resorne mjere, niz konkretnih međuresorskih doprinosa koje bi trebale povećati uvjete za povećanje broja djece u hrvatskim obiteljima, a to znači i veće plaće. U našem mandatu rastu i plaće i minimalne i prosječne učinit ćemo sve da to bude tako i u budućnosti, a ista je stvar i sa rastom mirovina i to je ono što želimo da bude znak jednakosti za riječ dostojanstvo premda je to teško [[Upadica: Hvala.]] i razumijem da je teško i nije dovoljno dobro.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Josipa Begonje.
Zahvaljujem. Poštovani predsjedniče Vlade nesporno je da jedan ovaj nacionalni ovakav dokument, strateški dokument razvoja RH kojega po prvi put donosimo ima svoj veliki značaj i smjerokaz slijedećih 10 godina u kom pravcu bi trebali ići. On svakako pomaže i Vladi RH u pripremi operativnih programa za ovo tekuće novo razdoblje no mene zanima što bi značilo da smo jedan ovakav dokument primjera radi imali 2013. ili 2014. kad govorimo o operativnim programima koji su na neki način iza nas. Hvala.
Odgovor poštovanog predsjednika Vlade.
Pa ideja poštovani zastupniče Begonja ovakvih dokumenta je baš da daju jednu sveobuhvatnu razvojnu podlogu. Činjenica da je korištenje sredstava iz sedmogodišnjega ciklusa europskih proračuna naravno ona bitna poluga koja nam daje snagu dodatnu za sve ovo što radimo na razini državnog proračuna, na razini drugih međunarodnih izvora financiranja, na razini investicija privatnog sektora, da je to korisno i dobro. Zato je u biti koincidiranje usvajanja ovih dokumenata, a mi ćemo u ovih 6 mjeseci usvojiti i nacionalnu razvojnu strategiju i nacionalni plan oporavka i otpornosti i partnerski sporazum koji će omogućiti nove operativne programe, po meni napravit će vrlo jasan smjer i za lokalne jedinice područne samouprave i područne samouprave kako bi pridonijeli što bržem gospodarskom i socijalnom razvoju i ravnomjernom razvoju Hrvatske u svim njenim krajevima. Hvala vam.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Branke Jurčev Martinčev. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Vlade, kao što ste rekli ova nacionalna strategija predstavlja i okvir za programiranje i učinkovitije korištenje europskih sredstava. Turizam je naša strateška djelatnost i ona predstavlja značajan dio našeg BDP-a i zato me veseli da vidim da je do 2030. planirano intenzivnije korištenje i sredstava i ulaganje upravo u zaštiti mora znači od tog i od izgradnje sustava javne odvodnje do razvoja inovativnog, održivog i otpornog turizma do toga da se planira ulagati u poljoprivredne kapacitete tako da se naš proizvod nađe na našem stolu, razvoj i različitih oblika selektivnog turizma, zdravstvenog, športskog, kongresnog, kulturnog, religijskog i sl. Ovom prilikom bih na vas apelirala da prilikom programiranja posebno dovoljno sredstava planirate odvojiti za sustave zaštite mora jer znamo da onečišćenje u samo jednom dijelu bi moglo imati nesagledive posljedice za naše gospodarstvo.
Hvala. Poštovani predsjednik Vlade.
Hvala vam lijepa zastupnice Juričev Martinčev na ovoj sugestiji. Prigodom planiranja operativnih programa osobito u pogledu zaštite mora, u pogledu turizma ili pak zdravstvenog turizma ili drugih oblika koje ste naveli ja se s vama ne mogu više složiti s obzirom koliko turizam pridonosi ukupnom BDP-u. Podsjetit ću vas da smo do ove pandemijske godine u mandatu naše prošle vlade imali rekordnu 2017., 2018., 2019., mi smo čini mi se u sezoni 2018. prvi put počeli govoriti u terminu održivi turizam. Sjećate se kako je to bilo, a i u vašim Vodicama nije baš da nije bila gužva. Mislim da na tom tragu i jesu napisani ovi dokumenti i jest vizija i turizma, a i zaštite okoliša generalno, a osobito more koje je možda naše najveće komparativno blago u pogledu čistoće Jadrana. Stoga ga želimo i dodatno zaštiti [[Upadica: Hvala vam.]] kao što će sabor učiniti u petak.
Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani predsjedniče Vlade, predsjednik SDP-a, a i dio zastupnika SDP-a problematizira cijenu izrade ove strategije. Kaže gospodin Siniša Hajdaš Dončić kako je besramno skupa. Pa bih ja njega, a i hrvatsku javnost podsjetio da je on kao ministar pomorstva i prometa potpisao sa konzultantima izradu studije monetizacije hrvatskih auto cesta za što je uplatio 51 milijun kuna od čega je i on i vlada odustala, al …/nerazumljivo/… rečeno Siniša Hajdaš Dončić u ništa bacio 51 milion kuna. Ja ne govorim da cijena izrade strategije nije važna, važna je ali se presudno o kvaliteti strategije možemo očitovati kroz ispunjavanje ciljeva koje je ona postavila. U ovom slučaju 13 strateških ciljeva je postavljeno za koje sam siguran da će njihovim ispunjenjem kvaliteta života u Hrvatskoj biti podignuta na višu razinu s jedne strane, a s druge strane mi kao saborski zastupnici kroz jednom godišnje izvješće Vladino koje ćemo dostaviti [[Upadica: Hvala vam.]] i kroz …/nerazumljivo/… svih pokazatelja možemo utvrditi koliko je ona kvalitetna [[Upadica: Izvolite odgovor.]] Hvala.
Hvala vam lijepa poštovani zastupniče Bačić i dobro je da ste podsjetili na troškove strategije koja je izrađivana i plaćena 91, ste rekli, milijun kuna u samo jednom sektoru, a to je sektor prometa i plaćena. Znači i bačena. Evo, mi vjerujemo da kad HS usvoji ovu Strategiju koja je otprilike 3 puta manje košta nego sektorska strategija koja je bačena, a radio ju je ministar Hajdaš Dončić, da će biti manje drame oko 85% financiranih sredstava u dogovoru sa Europskom bankom, a iz proračuna EU, dokumenta koji je, odnosno služio, sporazuma za 16 sektorskih podloga koje su objavljene stručne na web stranicama, tako da ova pokušaj konfabulacije i teze koliko vrijedi svaka od ovih stranica vezana za tih 32 milijuna kuna ne košta ništa. Podloga da, strategija ne, a 91 milijun kuna neka tumače kolege iz SDP-a.
Hvala vam. Kolega Borić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Do sada smo imali strateške, dokumente na razini sektorskih strategija, imali smo operativne planove kao temelje za povlačenje sredstava, itd., sada krećemo na drugačiji način, krovna Strategija, ova koju ćemo danas raspravljati i onda ispod toga će svatko imati mogućnost da donese svoje strategije na nivou općine, gradova, županija, itd., i to bi trebalo bit puno bolje od onoga što smo imali do sada, ja vjerujem da je to tako jer smo imali strategije koje se nisu raspravljali možda ni u Saboru, niti ti operativni programi, mislim da saborski zastupnici imaju mogućnosti da kažu što žele o svakom području. A što se tiče bezobraznog koštanja, evo, kolega Bačić je to spomenuo, a ja ću malo dodati i preciznije, znači ugovoreno 2012., 50 milijuna kuna savjetovanje tj. savjetnici za monetizaciju autocesta, za naše političke ... [[Govornik se ne razumije.]] iz druge strane. Od toga, 8 milijuna plaćeno i na Vladi odustalo se u 30 sekundi od projekta o kojima se govorilo 4 godine [[Upadica: Hvala.]] Tko je kriv za tih 8 milijuna kuna? [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] Što su oni to platili? Nismo vidjeli ni fond ni stranicu ni [[Upadica: Hvala, kolega Borić.]] bilo što drugo.
izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa, što se tiče uloge Strategije u kontekstu operativnih programa, ona će biti sigurno blagotvorna i korisna, što se tiče ovih troškova, dobro je da vi to spominjete i ovih 50 i ovih 91 i bačene strategije, nerealizirane, još uvijek dakle ova strategija, nacionalna, tj. njeni, njene stručne podloge, 3 puta jeftinije samo od jedne sektorske strategije u vrijeme g. Dončića koji je eto napustio sabornicu malo ranije, ali prenijet će mu vjerojatno netko da je 3 puta skuplji bio za dokument koji se ne koristi. Hvala.
Kolegice Murganić, izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] Poštovani predsjedniče, rekli ste da bi bilo dobro da se ova Strategija donese u HS-u konsenzusom, svakako ona to i zaslužuje, međutim, oporba prigovara da je to skup dobrih želja u kojima se baš ne vidi kako i na koji način doći do tih ciljeva jer su previdjeli stranicu 144 gdje ima niz podzakonskih i drugih akata kojima se podupire provedba strateškog okvira ove Strategije. Moje je pitanje da li su resori već prišli izradi ovih akata u kojem evo, razumnom roku će to biti da se ne dogodi da se ne izvrši i taj dio strateškog planiranja, a evo, kao slučajno baš znam da je strategija demografske revitalizacije, demografske revitalizacije gotova ili je barem u završnoj fazi? Dakle to daje nadu da su i ovu akti u izradi.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
... [[Govornik naknadno uključen.]] Hvala vam lijepo ministrice, odnosno zastupnice Murganić, na ovoj intervenciji. Točno, okvir za provedbu, praćenje i vrednovanje Nacionalne razvojne strategije je sastavni dio ovog dokumenta, on je u dodatku 2. On ne samo da podsjeća da ćemo redovito izvješćivati HS o dinamici provedbe, on govori i o uključenosti svih aktera u upravljanje ovim procesom, dakle od socijalnih partnera pa do drugih zainteresiranih, uključivši i saborske zastupnike koji jesu uključeni u Nacionalnu upravljački odbor Nacionalne razvojne strategije, tu je i predstavnik pozicije, tu je i predstavnik opozicije, oni imaju pravo sugerirati i sve ono što smatraju da je dobro. Ja se nadam da će dokument biti usvojen konsenzusom, ukoliko ima konkretnih ideja koje će zastupnici predložiti kao amandmane na ovaj dokument, mi ćemo ih vrlo temeljito razmotriti, a sektorske strategije, zahvaljujući vama, osobito o demografskoj revitalizaciji [[Upadica: Hvala vam.]] se neke već i rade.
Kolega Štromar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani g. predsjedniče Vlade. U svom govoru spomenuli ste da će se dosta smanjiti rokovi u pravosuđu od početka, do na kraju izricanja same kazne. Mislim da je to izuzeto bitno i treba se opet vratiti povjerenje u pravosuđe. Naime, kad se vrati povjerenje u pravosuđe, vraća se povjerenje i u sve druge institucije u ovoj državi, tako da, evo ja se nadam da ćemo izglasati ovu Nacionalnu strategiju, ali da ćemo onda stvarno i raditi na njoj i da ćemo s tim opet vraćanjem povjerenja u pravosuđe, i vratiti povjerenje u sve druge institucije. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa. Točno je, ja sam uvodno govorio o učinkovitom i djelotvornom pravosuđu, osobito ambicijama za skraćivanje trajanja postupaka, ne mora to nužno biti kazneni postupci, mogu to biti i parnični postupci i trgovački, u svakom slučaju ono što, pred trgovačkim sudovima ono što je bitno, bitno je da se digne povjerenje, da se digne učinkovitost, neovisnost, nepristranost, da svako onaj tko pravnim putem želi ostvariti svoja prava, to ostvaruje u razumnom roku. Mi smo u godinama koje su iza nas znatno, ali zaista znatno, znatno smanjili predmete koji su imali zaista višegodišnje trajanje i ti zaostaci danas više nisu onakvi kakvi su bili primjerice, prije 10-tak godina u vrijeme zaključivanja pristupnih pregovora o članstvu u EU, no još uvijek je tu puno prostora i za učinkovitije pravosuđe, a i za dizanje stupnja povjerenja u naš sustav, uključivši i borbu protiv korupcije.
Kolegice Perić izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče HS, poštovani predsjedniče vlade. U samoj strategiji vrlo jasno su naznačeni razvojni smjerovi, isto tako i strateški ciljevi. Ono što mene posebno je oduševilo, dakle to su pokazatelji uspješnosti koji su navedeni i upravo oni, a to nas je naučila i EU i korištenje fondova EU gdje se jasno vidi čime i gdje težimo i što želimo postići. Pa kad se govori i o gospodarstvu i poljoprivredi onda se vidi što se želi postići i u tim segmentima i onda nikako ne stoje ove kvalifikacije nekih kolega koji kažu da se nije navelo što se želi postići. Na kraju krajeva svi ćemo to moći i kontrolirati i ukazivati na godišnjoj razini.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa poštovana zastupnice Perić. Drago mi je da ste vi zadovoljni sa sadržajem ovoga dokumenta, osobito sa pokazateljima, referirate se na apsorpciju europskih sredstava. Ja ću spomenuti da smo mi do sada iz financijske perspektive koja se i dalje može trošiti u '21., '22. i '23. ukupno ugovorili vrijednost projekata od 113,07%, dakle nadugovorili smo, to je uobičajena praksa koja se radi, 12,13 milijardi EUR-a isplaćeno je za sada 5 milijardi EUR-a, to je 38 milijardi kuna odnosno 46% dodijeljenih sredstava, a ovjereno ih je čak 4,39 milijardi. Zašto to govorim? Govorim da smo u zadnje 2-3.g. bitno napredovali u učinkovitosti i dinamici apsorpcije i tu ministrica Tramišak ima zadatak zajedno sa suradnicima da budemo još [[Upadica: Hvala vam]] učinkovitiji.
Sada idemo na kolegice i kolege koji su bili izvan naše velike dvorane. Prvi je na redu kolega Grmoja, izvolite.
Hvala. Poštovani predsjedniče vlade, ova strategija ima 153 stranice i ona je borbi protiv korupcije posvetila pola stranice, ali mene to ne čudi s obzirom na izjave kakve ste jučer davali gdje pokušaj političkog podmićivanja nazivate grubom političkom pogreškom, očito ne shvaćajući o čemu se tu zapravo radi. I vama na čelu nema etikete da ste korumpiran čovjek, ali mogla bi slobodno stajati etiketa da ste podržavatelj ili održavatelj korupcije ili rehabilitator korupcije. Mi konačno moramo izaći iz takvog koruptivnog načina vladanja i upravljanja, moramo se okrenuti tržišnom gospodarstvu, moramo rezati namete, to MOST danas traži ukidanjem članarine HGK-u. Kada ćete se konačno [[Upadica: Hvala vam]] suprotstaviti korupciji?
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa zastupniče Grmoja. Meni se čini da ni vi, a i neki drugi koji su jutros govorili u tzv. slobodnim govorima, slabo dešifriraju poruke koje sam ja poslao jučer, malo bolje poslušajte izjave, pa ćete onda shvatiti o čemu se radi. Što se tiče vaše teze o etiketama. Vidite ja sam imao prigodu u svojoj političkoj karijeri razgovarati sa vama, dakle predstavnicima MOST-a kada smo dogovarali koaliciju, tad nije bilo ovoga gospodina iz Oroslavja koji slučajno snima baš samo HDZ-ovog zastupnika, s ostalima razgovara, ali ne s ovim razgovara tako da ga navodi. I ono što je meni ostalo od vas i vašega predsjednika stranke je tzv. teza o tome da vam se da vertikala. Sjećate se formulacije o vertikali? E vertikale su bitne, to je taj tzv. načelni i principijelni MOST pun integriteta koji bi ipak htio [[Upadica: Hvala vam]] svoju vertikalu u nekom sektoru, pa će onda rješavat [[Upadica: Hvala lijepa]] što se njega tiče. O tome malo govorite apropo etikete.
Izvolite povreda Poslovnika, kolega Grmoja.
Poštovani predsjedniče vlade, hvala vam što ste nas pohvalili i zapravo priznali koliko smo bili iskusni i znali s kim imamo posla. Želimo vertikalu da ovi vaši razbojnici, trgovci i ostali ne pljačkaju.
Kolega Grmoja, molim vas da birate riječi jer su neprimjerene, to nije govor kakav trebamo koristiti u HS, tim više što nema nikakvih tu presuda, nego se radi tek o jednom slučaju za koji ćemo vidjeti kako će završiti, a onda ćemo vidjeti ko je razbojnik, kriminalac itd., dakle molim vas da biramo riječi, ovo je HS.
Predsjedniče, malo je puno ovakva jedna optužba etiketiranja razbojništva u jednoj stranci. To neće proći.
Hvala vam predsjedniče vlade.
To je gospodin iz vertikale. Nek se on odnosi sa svojim etiketama… [[Govornik se ne razumije]]
Predsjedniče vlade molim vas, opomenuo sam zastupnika i to je dovoljno. Idemo dalje, kolegica, izvolite kolega Borić.
Hvala lijepa. Predsjedniče, povreda čl. 238., ne znam koji puta nas pokušavaju vrijeđati na svoj način kolege iz MOST-a, pa i ovo o razbojništvu, o vertikalama itd.. To su ljudi koji su imali aferu Grizlija ako se sjećamo u kojem su mogli naručiti optužnicu, emisiju, imali su svoje načine ponašanja, sastanke s ministrima, tarife itd. i oni nas nazivaju razbojnicima, kriminalcima i govore da smo mi svi takvi, a da su oni čistunci nekakvi koji nikada nisu ništa zgriješili [[Upadica: Hvala lijepa kolega Borić]] Zbog toga opomena Grmoji.
Ja sam opomenuo zastupnika i smatrao sam i rekao da je taj rječnik neprimjeren, dakle ostajem kod toga i takve stvari ću uvijek opominjati jer smatram da su neprimjerene i nekorektne. Kolega Petrov, izvolite.
Ovo čak ne bih mogao, samo se javljam za riječ i molim aplauz jedan za obranu iz prostora za našega predsjednika vlade od strane uvijek dežurnog g. zastupnika Borića. Hvala.
Kolega Petrov, vi dobivate opomenu jer ovo nije bila nikakva povreda Poslovnika, ne znam što ste željeli reći, izneseni su isto tako određeni stavovi na koje zastupnik ima pravo i ukazao je na nešto što on smatra da nije primjereno i u redu tako da molim vas da budete oprezni kada optužujete druge. Sada je na redu kolegica Marina Opačak Bilić, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsjedniče hrvatske Vlade, ja vam moram pokazati ovu kartu sa 23 stranice nacionalne strategije slika 14 koja bode u oči, iz koje je jasno vidljivo kako istok Hrvatske je područje koje zaostaje u razvoju. Zašto je Slavonija na karti za nacionalnu strategiju i nakon 30 godina još uvijek obojena crvenom bojom siromaštava kada svih 30 godina regionalnu politiku vodi HDZ u svim slavonskim županijama? Nije li to rezultat stagnacije i pogrešnih političkih odluka i općenito pogrešnih politika te koji je to period koji Slavonci i nekad bogata Slavonija mogu očekivati da neće biti jedna od najsiromašnijih regija u Hrvatskoj jer i projekt Slavonija koji iako se provodi 3 godine nije doveo do umirujućih boja u ovom grafu. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa poštovana zastupnice Opačak Bilić, ja vjerujem da ćete vi pokazivati malo više agilnosti i zainteresiranosti neko neki drugi dosadašnji zastupnici iz 4. i 5. izborne jedinice od strane SDP-a i da ćete dolaziti kad to epidemiološke prilike dopuste na sastanke savjeta za Slavoniju, Baranju i Srijem. Mislim da ćete vam to biti korisno. Onda ćete vidjeti tamo točno dinamiku ulaganja kroz politiku kohezijsku regionalnoga razvoja, poljoprivrednu, svih mogućih sektora u odnosu na prije. Pa ćete vi kao zastupnica iz jedne od ove dvije izborne jedinice vidjeti koliko je naša Vlada učinila da se upravo ove jasno u strategiji identificirane točke koje karakteriziraju Slavoniju kao dio Hrvatske gdje postoji siromaštvo, gdje postoje posljedice agresije na RH, gdje postoji problem demografske revitalizacije, gdje postoji problem iseljavanja upravo moraju staviti na visoko listu prioriteta kako bi se to promijenilo. To je cilj naše politike bio u prvom mandatu, a i jasno se [[Upadica: Hvala vam.]] želi u ovoj strategiji.
Kolega Pavić, izvolite.
Poštovani premijeru u strategiji se digitalizacija spominje u gotovo svim prioritetnim područjima kroz primjenu IT tehnologija i na jednom mjestu se spominje da će se ulagati puno novaca u informatičko-komunikacijsku infrastrukturu, međutim o razvoju IT sektora se ništa ne govori. IT je još uvijek brzo rastuća industrija i bitno je da se zna koji se smjer razvoja IT industrije namjerava podržati i to iz minimalno 3 razloga. Prvo da se naše kompanije mogu pripremiti za tranziciju i eventualno restrukturiranje, drugo da se strane kompanije koje misle ulagati u Hrvatsku mogu pripremiti i ta ulaganja ostvariti kroz svoje ovoga strategije i treće da se i mi pripremimo kroz obrazovni sustav da bismo imali potrebne kadrove. Znam da će se IT spominjati i u nacionalnom planu oporavka i otpornosti, ali opet samo u primjeni. Da li postoji možda još neki dokument u kojem se misli razrađivati detaljnije ovaj dio razvoja IT industrije?
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa poštovani zastupniče Pavić, ja mislim da su mnoge hrvatske kompanije, a osobito u 2020. koje dolaze iz IT sektora pokazale jednu zaista hvale vrijednu kvalitetu, stručnost, angažman i mogućnost da budu visoko konkurentni na globalnoj razini, a ne samo u Hrvatskoj ili u Europi. Dakle, vidjeli smo iskorake koji do sada nisu bili poznati. U krajnjoj liniji i nagrade koje su dobili u proteklo vrijeme to potvrđuju. Mi smo naravno uz opći trend digitalizacije tranzicije društva dobro ste rekli u instrumentu EU Iduće generacije, zelena i digitalna transformacija su 37 i 20% projekata odnosno reformi koje moraju imati na stranicama otprilike 120, 121, 122 smo detaljno govorili što želimo za digitalnu transformaciju i tranziciju u gospodarstvu, a sektorske strategije radit će međuresorno pod vodstvom središnjeg državnog ureda.
Hvala vam. Kolega Matula, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Uvaženi premijeru Plenkoviću u vašem uvodnom govoru o nacionalnoj strategiji vi kada govorite o kulturi vi ste upotrijebili doslovno 3 riječi. Vi kada govorite o ciljevima vi kažete promicanje hrvatske kulture. Može li općenitije, može li više generički? U tekstiču koji je jedva stranicu u nacionalnoj strategiji o kulturi nema gotovo ništa. Potpuno zanemaruje pitanje razvoja kulturnog sektora, institucionalnih inovacija, uključivanja, dostupnosti i pristupa kulturi kao i demokratizaciji kulture. U govoru kažete kako ste na radu u podlogama bili uključivi, mene zanima koje ste vi kulturne stratege uključili u rad Svjetske banke, a rezultat toga je ovaj tekstuljak [[Upadica: Hvala vam.]] na razini loše školske zadaće.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa poštovani zastupniče Matula, vi ste prvi koji koristi ovaj školski rječnik i to na prilično ironičan i ciničan način. Ja bi volio što ste vi to alternativno predložili pa da onda eventualno komentiramo vaše tekstove, vaše ideje, vaše inicijative, vaše podloge, vaše komentare. Ja bih recimo da sam na vašem mjestu, a vi dolazite iz kulture bio zadovoljan što se riječ kultura spominje u viziji. Spominje se baš u viziji u jedinoj najbitnijoj rečenici cijelog dokumenata se kultura spominje. Nije to smiješno, to je činjenica, mogla se i ne spomenut. Možda bi to bilo gore. To bi onda bilo za smijat se ili za podcjenjivati rad drugih ljudi. Što se tiče kulturne i kreativne industrije ona čini oko 3% hrvatskog BDP-a, oni su dio strateškog cilja 1. Konkurentno-inovativno gospodarstvo posvećeno kulturi i medijima. Ne može dokument koji obuhvaća sve imati o jednom području 10, 15, 20 [[Upadica: Hvala vam.]] ili 30 strana. To u ovakvim dokumentima jednostavno nije realno. Hvala.
Kolegice Benčić, izvolite.
Zahvaljujem se. Moram reći da mi je danas zaista žao svakog premijera, ministra ili bilokoje stručne osobe koja ovdje mora danas braniti ovaj dokument jer mi je potpuno jasno da ste svjesni svi koji jeste ovdje, da ste svjesni da je ovo nekvalitetan dokument i da se u njemu prepliću proturječnosti, bedastoće koje su predstavljale nečiji tok ja bi rekla ne svijesti nego nesvijesti jer na npr. pišete u istom pasosu da ćete smanjiti prisutnost države u gospodarstvu ali istovremeno ćete njegov razvoj temeljiti na javnim investicijama. Pišete da ćete istovremeno porezni sustav učiniti jednostavnijim ali i pravednijim, da ćemo biti predvodnici u zelenom gospodarstvu ali ste kao indikator za smanjenje emisija si zadali 10% manje od onoga što je europski cilj [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] Dakle, molim vas objasnite nam kako je ovo dobar dokument?
Izvolite, odgovor, hvala vam.
Ja vidim da vi gđo. Benčić, zastupnice Benčić malo manje podržavate ovaj dokument nego vaš kolega Tomašević. On je rekao da je zadovoljan sa dokumentom. Vi u njemu nalazite, citiram „bedastoće“. Vi koja je tzv. miks između GONG-a i DORH-a, vidim da ste išli korak dalje, sad ste se uključili u ovaj klub tzv. prijavitelja bilo DORH-u, bilo Povjerenstvu za sukob interesa, ja vam na tome čestitam, takav vam je ton, takav vam je stil, takva je vaša asertivnost pa ako hoćete i ova ekspresija za govornicom ali to je vaš stil, siguran sam da ćete dobiti veliku potporu za upravo takav pristup. Ovaj dokument je vrlo kvalitetan dokument, dokument kojeg s ponosom predstavljamo, dokument koji se radio na temelju stručnog inputa, resornog inputa, na temelju javnih savjetovanja, a vi bi ste radi vašeg integriteta i dostojanstva trebali malo manje podcjenjivački nastupati ... [[Govornik se ne razumije.]] alternativa „ne čujem, ne vidim“ bez obzira koji font predstavite, mi ćemo pročitati.
Hvala vam lijepa. Kolega Kuzmanić, izvolite.
Uvaženi g. Plenkoviću, naime implementacija svake strategije u svojim ciljevima morala bi imati ciljeve koji su jasni, realni, mjerljivi, vremenski definirani, što je najbitnije ostvariti. S druge strane, pisana je u okolnostima koje su drugačije nego one okolnosti koje su sada. Isto ko što ste vi s jedne strane pametna i obrazovan čovjek, s druge strane ste na čelu jedne organizacije koja je dosada sve probleme spašavanja proračuna rješavala na način da se prodavala društvena imovina i da na taj način su se krpile proračunske rupe, zanima me da li vi kao predsjednik Vlade vjerujete stvarno u realizaciju ove strategije i da li možemo očekivati neku novu prodaju obiteljskog sredstva dok se budu, obiteljskog srebra, dok se budu ovi koraci koje strategija navodi, provodili? Eto, hvala.
Izvolite, odgovor.
Hvala vam lijepa, zastupniče Kuzmanić. Ako ja dobro razumijem, vi govorite o procesu privatizacije, aktivacije državne imovine, taj proces traje, traje 30 g., traje u transformaciji iz jednoga sustava dogovorne ekonomije u sustav tržišnoga gospodarstva, daleko od toga da je proces privatizacije bio briljantan, perfektan, da je sve napravljeno kako je trebalo biti i mislim da to je svakome jasno no ono što mi radimo, što ova Vlada radi, vrlo jasno ima strategiju da iz ruku ili vlasništva države, želi aktivirati, prodati onu imovinu koju jednostavno nema smisla da država ima, jedan veliki broj društva u kojoj sudjeluju država ili različitih aktera u okviru države je toliko mali da je besmisleno da bude vlasnik i s tim ćemo procesom nastaviti, sve što radimo je i transparentno i u interesu države i proračuna ako želite a nije to jedini način kako se puni proračun, mi dapače, [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] rasterećujemo i gospodarstvo i građane godinama već.
Hvala. Kolegice Orešković, izvolite.
Predsjedniče Vlade, neću vam postaviti pitanje jer vi na moja pitanja ionako ne odgovarate. U replici ću vas upozoriti da bi Nacionalna razvojna strategija morala imati određeni konsenzus. Ono na što se u njoj obvezujemo, mora biti naš zajednički cilj jer provedba nadilazi mandat jedne Vlade. Ovo što ste danas predstavili, nije nacionalna već HDZ-ova strategija u čijem je oblikovanju marginalizirana čak i uloga Hrvatskog sabora i to nakon 2 g. vaše pripreme. Hrvatska već desetljećima vapi za reformama a upravo provođenje ključnih reforma, ova strategija bolno ignorira. Na nekoliko mjesta pričate o ravnomjernom regionalnom razvoju a nismo u stanju transformirati Hrvatsku u nekoliko smisleno povezanih regija umjesto 20 nepotrebni županija. Pričate o povećanju kvalitete javnih institucija a nema niti jedne jedine riječi o tome kako ćemo ojačati njihove unutarnje kapacitete, redizajnirati ih da mogu provoditi kvalitetne antikorupcijske politike [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] Ova strategija nije kvalitetna nego je šuplja, [[Upadica predsjednik: Hvala vam lijepa.]] prazna, puna floskula kakva je i vaša Vlada.
Kolegice Orešković, imate minutu, ja vas molim, počinjete svi izlaziti, imamo minutu, to smo si odredili da je minuta, nije minuta i 10, nego jedna minuta. Izvolite, predsjedniče Vlade.
Hvala lijepa, poštovana zastupnice Orešković. Ja u biti nisam čuo pitanje, čuo sam komentar tra gu niza istupa danas koji imaju za cilj podcijeniti ovaj dokument, to nije nikakva HDZ-ova strategija, to je nacionalna razvojna strategija, Vlada koju predvodi HDZ, bilo ova kad se počeo raditi ovaj dokument ili ova danas, nije jednostranačka Vlada, u njoj su članovi parlamentarne većine, oni su s ovim dokumentom upoznati, upoznati su socijalni partneri, bilo da su to sindikati, bilo da su poslodavci, upoznati su čelnici jedinica lokalne i područne samouprave, upoznata je HNB, upoznat je i Hrvatski sabor. To što vi možda osobno niste bili među onim zastupnicima koji su bili dio upravljačkog odbora pa ne znate da je primjerice zastupnik Lerotić iz IDS-a koji nije parlamentarna većina, sudjelovao u dokumentu koji je usvojio odnosno u sastanku koji je usvojio ovaj dokument prije Vlade, to je vaš problem. Marginalizacija ne, ali rasprava da. Imate neku ideju, izložite je.
Hvala vam. Kolegice Posavec Krivec, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani predsjedniče hrvatske Vlade, nameće mi se pitanje nakon iščitavanja ove strategije ali i nakon vaših uvodnih riječi da je možda cilj ove strategije samo zadovoljiti formu prema Bruxellesu da u razdoblju do 2027. možemo povlačiti novce iz europskih fondova. Dakle, ako je tako onda to možemo shvatiti, ali ako je cilj ove strategije upravo ono što pokušavate cijelo vrijeme nametnuti, a spomenut ću da je ova strategija više milijuna EUR-a težak projekt spominjete da je cilj ovog projekta duboko, inovativno i kvalitetno promisliti budućnost Hrvatske i k tome motivirati dionike, ponajprije poslovnu zajednicu onda je rezultat ovakvog projekta po mom mišljenju promašaj. Naravno ne želite da se uspoređujemo sa drugim zemljama. No, međutim zanima me vjerujete li uistinu da je pristupom koji prakticirate od kada ste na čelu hrvatske Vlade moguće izvući 90% primjerice [[Upadica: Hvala lijepo.]] sredstava da bismo postigli [[Upadica: Hvala lijepa.]] ovu razvijenost.
Izvolite odgovor.
Poštovana zastupnice Posavec Krivec je ne znam da li vi dalje radite u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova, tu ste sada ali tamo ste vjerojatno na nekakvom zamrznutom statusu, ali nije važno. Znači kao netko tko ima taj background i na neki način smo neki bivši, bivši kolege sad pokušavam shvatiti što ste vi u biti htjeli reći. Jeste vi htjeli reći da dokument koji je šireg karaktera od nacionalnog plana oporavka i otpornosti ili partnerskoga sporazuma ili operativnih programa u biti je nekakva forma koja je eto napravljena tek tako da se povuku sredstva iz EU. Pa s obzirom na vaš ovaj raniji background vi biste trebali znati da to nije nužno povezano. Mi smo u vrijeme SDP-ove vlade koristili europska sredstva sa ne baš dobrim, učinkovitim putem bez takvog dokumenta. Ideja je bila da imamo široki konsenzus i da upravo ovakav dokument i sve ono što ćemo raditi u praksi [[Upadica: Hvala vam.]] dovede do gospodarskog razvoja većeg nego što je sada.
Hvala lijepo. Predsjedniče Vlade zahvaljujem vam se, nema više replika. Ne, ne, ta replika ide kolegici odnosno ministrici Tramišak. Tako da molim samo da obrišemo govornicu kako bi ministrica mogla doći. Izvolite kolegice Petir.
Hvala vam lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana ministrice Sisačko-moslavačka županija teško je stradala u Domovinskom ratu, nedavno nas je zadesio i razoran potres, Vlada RH planirala je u svom programu rada posebno posvetiti pažnju područjima koja nisu dovoljno razvijena, a koja bilježe loše populacijske indikatore. Među tim područjima je i Banovina. Vi ste u ovoj strategiji naveli kao jedan od temeljnih stupova ravnomjeran regionalan razvoj. Kroz projekt Banovina ali i druge projekte planirali ste 2 milijarde kuna. Obzirom na ove najnovije događaje bojim se da ta sredstva neće biti dovoljna pa me zanima da li kroz ovu strategiju možemo očekivati i korištenje nekih drugih financijskih izvora kako bi pomogli i Banovini ali i drugim slabo razvijenim područjima.
Izvolite odgovor.
Poštovana zastupnice Petir evo zahvaljujem se na postavljenom pitanju, vrlo bitnom i aktualnom posebno u ovom trenutku. Dakle, projekt Slavonija, Baranja i Srijem koji je započela Vlada prije nekih 3 do 4 godine svojim procesom pokazao je nužnost da se slični programi pokrenu i za druge potpomognute dijelove Hrvatske. Znači sve one dijelove Hrvatske koji zaostaju za nacionalnim prosjekom i prosjekom EU. Projekt Banovina, Lika, Dalmatinska zagora i Gorski kotar točno je da je predviđen i programom Vlade za razdoblje do 2024. godine, a sada i nakon razornog potresa u razmišljanjima smo i projekt Banovina izdvojiti kao jedan zaseban dio i zaseban projekt kako bi na jedan kvalitetniji, sustavniji način pristupili i demografskoj obnovi i revitalizaciji, ali i kompletnoj društvenoj i gospodarskoj obnovi i revitalizaciji i regeneraciji tog područja.
Zahvaljujem se i ministrici Tramišak. Završili smo s replikama. Sada ću pozvati izvjestitelja odbora želi li uzeti riječ? Ako ne onda ćemo prijeći na raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Siniša Hajdaš Dončić. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče sabora. Kolegice i kolege, kao što rekoh temeljno pitanje svakog društva je tj. svake razumne politike za što je definitivno potreban široki konsenzus stoga sama priprema ove strategije i sama strategija ne nuđa, kako zapravo stvoriti bolje hrvatsko društvo koje je prosperitetno, demokratsko, solidarno, sigurno i dobro upravljano, ima nisku razinu korupcije. To je trebala biti i osnovna vizija ove nacionalne razvojne strategije. Najveći problem je što sadržaj ove strategije i dalje ne nudi jasnu sliku što su to ključni prioriteti Hrvatske i gdje doista vidimo Hrvatsku za idućih 10 godina. Znači, dojam može biti ona stara izreka da se od šume ne vidi stablo. U ovom pokušaju da se u strategiji ponudi sve ono u smislu onog što EU definira kroz svoje ključne prioritete izgubilo se nešto ključno, a to su jasno, nedvosmisleno određeni prioriteti RH u idućih 10 godina. Strateški ciljevi nacionalne razvojne strategije trebali bi počivati na svega par, ne više od 4 jasno definirana ključna cilja ili pretpostavke koje se prije svega vode nacionalnim interesima, a tek nakon toga da budu harmonizirani i reći ću interesima ili proklamiranim politikama EU. Sukladno time strategija bi trebala počivati na paralelnim reformama i manjem broju prioriteta koji bi trebali definirati prije svega po njihovoj važnosti i biti tako gradirani, a isto tako i horizontalno povezani sa svim razvojnim smjerovima. Nacionalna razvojna strategija ne adresira ključne političko-ekonomske probleme s kojom je suočena država i javni sektor, a to je netransparentnost, ekstrektivne institucije, korupcija, klijentelizam i ortački kapitalizam što su i temeljni razlozi hrvatskog zaostajanja za zemljama Srednje i Istočne Europe, a isto tako i ne naglašava važnost stvaranja kvalitetnih životnih uvjeta koji se prije svega temelje na jednom dobrom dokumentu, a to je klimatska neutralnost do 2050.g. Sama je Nacionalna razvojna strategija i obilježje ortačkog ili korni kapitalizma jer je bezobrazno skupa i rađena je još jedanput ću naglasiti na sasvim ne transparentan način. Osim problema, a to su definirani ciljevi ona ih prepoznaje 23, neki su samo opisni, a nažalost za većinu se iznose samo njihove konačne ciljne vrijednosti za 2030.g. Nije objašnjeno kako su određene ciljane veličine, a isto tako nije ni objašnjen kako je određen međusobni odnos između ciljeva. Priprema ove nove Nacionalne razvojne strategije bila je i prilika za zagovaranje jednog novog zajedničkog temelja, platforme novog društvenog ugovora koji počiva na konstruktivnom dijalogu između svih dionika društva. Hrvatskoj su sada potrebni novi razvojni ciljevi koji će voditi naše društvo kroz sljedeće desetljeće. Ona je ujedno trebala biti i polazišna točka za stvaranje nove zajedničke vizije i novog društvenog konsenzusa o tome što želimo za sebe te kojim promjenama i ulaganjima to možemo ostvariti. To se nažalost nije ostvarilo, a od razloga možemo izdvojiti i istaknuti, drago mi je da je ovdje i ministar Ćorić koji je predavač bio na Ekonomskom fakultetu pa mogu baš vama reći da je nažalost cijela strategija puna osnovnih grešaka po ekonomskom zaključivanju, dakle imamo … Northause, imamo 18. Novo izdanje možemo govoriti o greški poopćavanja, o greški subjektivnosti i prevelikom vođenju postulatu cetris paribus. Drugo, cijeli proces oko strategije i same njezine izrade kasni, osobito zbog činjenice da izradu i usvajanje strategije treba paralelno raditi i pratiti rad na ključnim dokumentima za apsorpciju eu sredstava kako iz ESI fondova, tako iz programa Next Generation. Treća velika primjedba je sam proces izrade što je većina saborskih klubova i saborskih zastupnika i zastupnica danas spominjala, a to je da je proces izrade bio poprilično netransparentan, izrazito skup, dakle ne znamo tko stvarno stoji iza izrade. Ovdje ne govorim o dokumentu Nacionalne razvojne strategije nego pripremnim analitičkim studijama s kojim je ugovoren ugovor i savjetovanje sa Svjetskom bankom, zato jer ima puno kontradiktornih informacija tko su stvarni izrađivači na izradi studije. E sada da hoćemo biti malo populistički iako pokušavam izbjeći, pa ću izbjeći, sami ćete izračunati koliko stoji 140 stranica ovog dokumenta koliko je to kuna i što je zapravo bi bilo iz tog. Isto tako podsjetit ću vas sve da je u zadnjim danima, bolje rečeno zadnjim satima, finalizacije strategije sudjelovao sam premijer i njegov ured. Meni to liči na čistu improvizaciju i intervenciju kako bi se u javnosti ponudilo bilo što, bilo kakvo obrazloženje zašto kasni izradi Nacionalne razvojne strategije. U svakom slučaju svima bi zanimljivo bilo vidjeti kome i kako Svjetska banka, a mislim da to ajmo reći ćemo onako jednu izjavu, porezni obveznici imaju pravo znati, kome je delegirala poslove i koliko je platila za izradu pojedinih dijelova strategije. To ne znamo. Znamo tko je napravio strategiju, ali zanima nas tko je radio podlogu za strategiju jel bi javnost trebala ako želimo izbjeći onu najveću primjedbu koju RH ima, a to je da su naše institucije restriktivne i koruptivne, trebalo bi znati kako se novac troši i zašto je bio taj cijeli proces izrade strategije netransparentan. Izbjeglo se i načelo partnerstva u izradi programskih dokumenta, znači osim organiziranih inicijalnih što je vidljivo u razgovoru u okviru partnerskih skupina finalni proces izrade odvijao se bez prisustva predstavnika partnerskog vijeća ili partnerskih skupina iz javnog gospodarskog i drugih područja života. A onda ono što me najviše ono „cinično“ veseli, da je cijela strategija puna ispraznih rečenica i najbliže rečeno čudnih tvrdnji, evo ja ću izdvojiti jednu, kome se da nek me pažljivo sluša. „Pametnim upravljanjem resursima učinkovitijim povezivanjem mobilnošću, razvojem komunalne, poduzetničke, prometne i socijalne infrastrukture i njima pripadajućih usluga te razvojem koncepta pametnih sela i poticanjem razvoja lokalnog gospodarstva smanjit će se depopulacijski procesi te potaknuti društveno-gospodarski razvoj potpomognutih brdsko-planinskih područja“, stranica 111. Ja sam u prvom trenutku mislio da je to Krleža, onda bi se uvrijedio … Krleže uvrijedio da to nema stvarno veze da čovjeka uopće petljamo u to. Mogu se sam pitati što je to, jel to neka briselska rečenica ili nešto slično? Nadalje, ono što bi svakog trebalo zabrinjavati to je zapravo prognoza potpuno neambicioznog, gotovo kukavički definiranog prosječnog gospodarskog rasta do 2030.g., dakle u projekciji od 3%. Podloge su govorile i 4% i 5% i 2% no međutim autori Nacionalne razvojne strategije, ne znam zašto, upravo su uzeli stopu rasta od 3% kao da bi se dostigli ciljevi konvergencije dohotka do razine 75% prosjeka EU. Svaki ekonomista, svaki možda čak ono učenik Srednje ekonomske škole u3., 4. Razredu bi shvatio da to nije ostvarivo. Zašto? Zato jer su u određenom razdoblju komparirane zemlje tada EU 28 sada EU 27 bilježile veći gospodarski rast, a bez snažnog zaokreta ili proklamiranih ciljeva u ovoj ekonomskoj strategiji ili ekonomskoj politici, dakle teško ćemo mi dostić 75% prosjeka EU-a, već po mom mišljenju će se nažalost naše razvojne razlike i povećati. Što to znači? To znači da ako ne poboljšamo svoj potencijal, neku granicu proizvodi i mogućnosti održivog rasta, znači koja bi trebala uključiti puno širu komponentu nego što je uključena na ovoj Nacionalnoj razvojnoj strategiji, teško da ćemo mi dostić razinu dakle gospodarskog razvoja kakvu imaju naše susjedne zemlje u Srednjoistočnoj Europi. Dakle npr. ako bi naše gospodarstvo raslo stopom od 3% kako je zabilježeno dakle u razdoblju od 2015. do 2017., dakle pričam prije covida, Hrvatskoj bi trebalo zapravo znate koliko, čitava dekada ili čitavo desetljeće da dosegne trenutni standard Slovenije. Dakle ono što Slovenija ima danas mi bi bili na 20282029. Nego šta će se dogoditi? Uvijek vam se stvara pitanje baze, baze nisu iste. Nastavljam kroz završnu riječ. Hvala vam lijepo.
Slijedeći Klub nacionalnih manjina i govorit će poštovani zastupnik Veljko Kajtazi, izvolite.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče HS, poštovani ministri, poštovani kolegice i kolege. Pozdravljam prijedlog Nacionalne razvojne strategije 2030. koji danas branite u HS, te se nadam što bržem usvajanju kako bi što prije krenuli ka ostvarivanju zacrtanih ciljeva. Ono što je potrebno reći, u čemu smo vjerujem svi suglasni, ne možemo biti zadovoljni sa analizom postojećeg stanja, te ne možemo biti zadovoljni projekcijom za 2030.g. koja nije tako daleko kako bi na prvom moglo učiniti. Izražavam zabrinutost jer nas je na početku ovog desetljeća na koje se strategija odnosi, a nakon nekoliko ekonomskih uspješnih godina, paralizirala kriza vezana uz koronuvirus, a zatim dva razarajuća potresa. U nadi da ćemo iz ovoga izaći jači i otporniji, posebno važno postaje i cilj jednakih životnih uvjeta i jednakih prilika za sve što strategija prepoznaje jer upravo kvaliteta života i jednak pristup obrazovanju, zdravstvenom sustavu, tržištu rada, mora bit naš zajednički i krajnji cilj. Kao zastupnik romske nacionalne manjine moram istaknuti da je svima institucijama koje će provoditi aktivnosti koje su dio strateškog planiranja važnost dati da je među tim dokumentima i Nacionalni plan za uključivanje Roma za tekuće razdoblje. Govorim to kako su nositelji vlada odnosno Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina kao tehničko, a ne klasično izvršno tijelo sa velikim ovlastima kao ministarstvo. Dakle, bitno je reći da se takva specifičnost ne smije zloupotrebljavati na način sve probleme Roma rješava jedan vladin ured. Naravno, oni jesu glavni koordinatori, međutim svaki državni ured, svako ministarstvo, svaki deo sustava mora preuzeti svoj dio odgovornosti za provedbu jer neće bit ostvarenja osnovnog cilja strategije ukoliko svi zajedno ne budemo djelovali u smjeru uključivog i društva jednakih mogućnosti za sve. I još jedna bitna stvar. To ne znači da kao mi, kao što mi je jedan gradonačelnik rekao, kako svima tako i njima. Upravo zato što imamo posebne strategije za Rome, za oboljele od raka, za branitelje, za ravnopravnost spolova, mi kao država, kao socijalna država, detektiramo da jednakosti nema i da je za postizanje veće jednakosti potrebno provoditi posebne mjere, posebne aktivnosti, da za to netko mora bit zadužen, odgovoran. Posebno je važno da ta odgovornost ne bude na jednoj osobi, jednom tijelu jer kad bi tako razmišljali onda nam sustav socijalne zaštite, sustav bilo koje vrste na nacionalnoj razini ne bi trebalo i svi bi mogli brinuti sami za sebe. To je posebno važno kad govorimo o obrazovanju, a primjer iz povijesti drugih zemalja pokazuje da je pozitivna diskriminacija dobra stvar, ne samo da ona otvara nekom sa manje sreće mogućnosti koji nije imao već i zato što uključivo društvo donosi i više profita, poticanje, kreativnije okruženje, a to je privatni sektor davno prepoznao, posebno globalne tvrtke. Samorazumljivo je da takva praksa treba postojati u svakom aspektu društva, te da ignoriranjem problema je nešto što je skuplje od njegovog rješavanja. U tom smislu i strategija govori da je povećavanje ljudskog kapitala kroz obrazovanje i poticanje, uključivanje neaktivnog stanovništva na tržište rada nužan preduvjet za pojačavanje produktivnosti. Proračuni koji pokazuju da ćemo 2030.g. biti na 75% prosjeka EU, kad govorimo o razini životnog standarda ne bi trebao bit cilj s kojim se moramo zadovoljiti. U tome svakako mogu pomoći ne samo Romi kao najmlađi dio našeg društva u naponu radne snage koji nije usmjeren i iskorišten, posebno u sektoru proizvodnje orijentalne na izvoz, a takvih primjera doprinosa romske zajednice imamo od brodogradilišta u Istri do recimo Technicsa danas kao najuspješnije tvrtke iz Međimurja. Uvijek mi je drago čuti priče o inkluzivnosti, a posebno one koje su obostrano korisne pojedincu i zajednici. Istraživanje koje je nedavno koordinirao već spomenuti Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, u rezultatima se navodi da samostalno zaposlenih osoba vrlo je malo, ni 7%. Mali broj osoba izjavljuje da ima privremeni posao ili da radi sezonske poslove. Najveći broj izjavljuje da radi povremene poslove, te takav oblik rada je najrasprostraniji oblik rada Roma u RH. Samo 39,3% osoba koje stalno, privremeno, sezonski ili povremeno radi potpisalo je i pisani Ugovor o radu, što znači da imaju ili su imali radnopravni status zaposlene osobe. Ako promatramo ukupni uzrok punoljetnih osoba do 65.g. starosti to iznosi 16.4% Njima možemo priključiti osobe koje su ponekad potpisivali ugovor o radu sa poslodavcem te zaključiti da manje od 19% punoljetnih Roma uopće ima iskustva radnopravnog zaposlene osobe. To je važno i u kontekstu nekontroliranih migracija i činjenica da u RH pa tako i EU, uvozimo desetke tisuća radnika. U zadnje vrijeme sve je više sa Dalekog istoka koji ne poznaju naš jezik, kulturu i običaj dok istovremeno ne činimo dovoljno da naše potencijalne, naše državljane uključimo na tržište rada. Uključivanje Roma u obrazovne i radne procese i firmi ... [[Govornik se ne razumije.]] situacija i s jedne strane smanjimo neproduktivne rashode države a s druge strane postižemo bolju ekonomsku sliku bez upliva stranih radnika koji novac primarno troše u zemljama iz kojih dolaze. Ja naravno nisam prvi koji je to primijetio ali takvu informaciju moramo ponavljati te očekujem i od Vlade i od Ureda za ljudska prava pa i od gospodarskih i obrtničkih komora zajedno sa pučkim ali i visokim učilištima, iskorake u tom smjeru. Ovu strategiju između ostalog podržavam jer navodi kako će jedan od najvećih izazova nadolazećeg desetljeća biti savladavanje pasivnosti i rizika od siromaštva, obeshrabrenih na tržištu rada i starijih osoba a ujedno i činjenicu da će se problemi nedostatka radne snage ponovno pojaviti u budućnosti iznova snažno naglasiti nedovoljnu iskorištenost potencijala vlastitog radnog sposobnog stanovništva. Ne smijemo biti pasivni na ovakve ocjene jer je upravo to jedan od glavnih razloga nezadovoljstva naših građana. Posljednji potres nam je skrenuo pozornost na Sisačko-moslavačku županiju kao primjer velike regionalne nejednakosti na što su ljudi iz cijele države solidarno reagirali. Upravo zato i država javnim politikama te razlike na raznim grafovima ravnati koliko je god moguće. Ono što također očekujem je da se područje naseljeno manjinama a posebno romskom nacionalnom manjinom u smislu 4. strateške odrednice, ravnomjernog regionalnog razvoja prepoznaju kao područje sa razvojnim posebnostima u kojima je potreban veći udio aktivnosti središnje države kako bi se stvari pokrenule s mrtve točke. Jako mi je žao da je ta nejednakost gotovo jednaka u visokom razvijenim krajevima kao i onim siromašnijim jer Romi jednako loše žive u Istarskoj i u Međimurskoj županiji kao i oni u Slavoniji, naprotiv, nekad imamo primjere da Romi bolje žive na potpomognutim područjima, konkretno u Belom Manastiru ili Belišću nego u Čakovcu, što je jedna tužna posljedica koja je duboko ukorijenjena i u ponašanju jedinica lokalne samouprave. Pored toga da se mora ulagati u obrazovanje, posebno cjeloživotnom obrazovanju, ne smijemo više upadat u zamku neformalnog obrazovanja, radionica i seminara koji su važni, daju temelj mnogočemu ali na tržištu rada ne vrijedi ništa. s druge strane, isto tako, ne možemo zanemariti potrebu da se mijenja stanje ... [[Govornik se ne razumije.]] programima, investicijama, u infrastrukturi, u područjima naseljenih ugroženim skupinama jer je život u takvom okruženju jedan od glavnih prepreka boljih integracija ali i interakcija stanovništva. Koliko vas je ušlo u romsko kućanstvo ili u romsku kuću? Drago mi je da strategija prepoznaje i utjecaj medija te poziva na ... [[Govornik se ne razumije.]] novinarstva i medije zajednice na čemu također radimo i što je važan preduvjet integraciji i obostranog informiranja između različitih društvenih skupina jer kao što često govorimo, nepoznavanje inicira sukobe. Vrijednosna pitanja i subjektivan osjećaj slobode i prihvaćenosti je u tom smislu važan aspekt ekonomskog napretka, o tome je važna i uloga pravosuđa, njegovoj brzini i dosljednoj provedbi antidiskriminacijskih povezanih politika što još uvijek nije na zadovoljavajućoj razini. To su samo neke od pitanja kojima se strategija bavi i o kojoj sam danas htio naglasiti a svakako još jednom želim naglasiti da će Klub nacionalnih manjina podržati donošenje strategije u dostavljenom obliku i u nadi na zahtjev da se držimo onog što se deklarativno pozivamo. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Mosta u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Božo Petrov, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Rezime ove nacionalne strategije koja bi trebala idućih 10 g. pokazivati u kojem smjeru ide Hrvatska, koja određuje smjer Hrvatske u idućih 10 g. je slijedeća. Vlada još uvijek živi u ekonomskoj prošlosti niti ekonomsku prošlost ne zna dobro analizirati, nema u tom strateškom dokumentu niti jedne konkretne mjere, ima samo 1000 želja. Osim toga, nema rješenja za naše najveće izazove. Kasni 3 g. zbog čega ćemo mi kasniti sa povlačenjem sredstava iz europskih fondova, što nas onda dovodi do slijedećega pitanja. Zbog čega ovu paučinu, ovu maglu, liste lijepih želja nije mogla puno kvalitetnije napisati skupina hrvatskih stručnjaka koja sigurno bolje zna o kakvom se stanju nalazi naša država, što našoj državi treba, s kojim izazovima se mi trebamo suočiti da možemo krenuti prema jednoj boljoj budućnosti? Zbog čega smo paučinu trebali platiti 32 milijuna kuna? Da se naš predsjednik Vlade može pohvaliti da ju je napisala Svjetska banka. I da se razumijemo, ... [[Govornik se ne razumije.]] jer je netko zaradio 32 milijuna kuna, znate što mislim? Pa ja mislim da treba čestita onima koji su uspjeli napisati ovakav dokument i naplatiti ga 32 milijuna kuna, oni su sposobni. Pa ta ekipa iz Svjetske banke, oni su sposobni ako mogu napisat ovakvo ne što i nekome uvalit i za to dobit 32 milijuna kuna. Moj jedini problem je to što smo mi platili, mi smo ispali budale za tih 32 milijuna kuna. Zašto Vlada živi u ekonomskoj prošlosti, pa ne možete u ovoj strategiji, ne vidite da je uopće prošla godina dana u nekakvim posebnim okolnostima zbog korona epidemije, vrijeme kao da je stalo. Mi smo mogli čuti predsjednika Vlade koji optužuje neke druge da žive u zimskom snu. Meni se čini da cijela Vlada živi u zimskom snu ako ona potvrđuje da je prijedlog ovakve strategije u kojoj gotovo pa nema spomena o tome. Strahovito se je promijenila ekonomska situacija u našoj državi u zadnjih godinu dana, a koliko se promijenila u godini dana toliko će se promijeniti u još idućih godinu dana. A oni prave strategiju na način da tih godinu dana nema, eto ne znam cijepit će se ljudi, nastavit će se to kako je bilo prije i dobro. Ne ide. Mislim, mi se danas nalazimo u jednom vrlo neuobičajenom trenutku, mi trebamo donijeti strategiju ili Vlada pokušava donijeti strategiju na idućih deset godina, Vlada ne zna niti hoće li sutra otvoriti kafiće. Ok, treba donijeti strategiju na idućih deset godina, mi trebamo imati određen plan, ali taj plan treba sadržavati određene konkretne mjere, treba sadržavati parametre po kojima će se mjeriti koliko smo uspješni u ostvarivanju ove strategije idućih deset godina, pa nema ni toga. Ok, trebali bismo barem biti donekle objektivni po pitanju naše prošlosti, po pitanju ekonomskih analiza koje je Hrvatska prošla, pa ni po tome nismo objektivni. Spominje se hvalospjev samoj Vladi oko rasta BDP-a, a zna se da je BDP narastao za 5% od kad su svojom pasivnom i lošom politikom otjerali ljude van iz države koji su im onda uplaćivali nazad ta sredstva. I to je sva mudrost ove Vlade u zadnje tri, četiri godine tako je BDP rastao 5%, a oni su imali prostora za zapošljavati svoje kadrove, u ova zadnja dva, tri dana možemo vidjeti kako ti kadrovi dobivaju poslove, kako uostalom sadašnja vlast dobiva izbore, sve smo to mogli vidjet i to je to kolo i mi moramo slušati i mi moramo reći, mi se slažemo. S čim se slažemo? Sa listom 100 ili 1000 želja. Pa mislim da apsolutno svatko prosječan u ovoj državi zna pa barem i u svojoj obitelji kad imate 1000 želja, 1000 planova, tisuću ciljeva nećete ostvariti nijedan, nemate nijedan jer ne znate što vam je prioritete, ne znate koji vam je glavni primarni cilj. Za mene u ovakvoj Hrvatskoj zarobljenoj kriminalom glavni cilj je borba protiv korupcije, ekonomska glavna smjernica je borba protiv korupcije, borba protiv ortačkog kapitalizma, borbi proti kroni kapitalizma, borba protiv miješnja politike u ekonomiju, glavni cilj. Ne možete očekivati nikakve ni investitore da će vam doć u Hrvatsku, nema toga, ne možete očekivati ni da će tržište profunkcionirat kad im vi stavite svoju političku šapu na sve to. Vi ste tome posvetili pola stranice, pola stranice dokumenta gdje ne znam što niste nabrojali od želja, glavni izazov za RH stao je na pola stranice. A znate što je još iznosilo u ovoj strategiji pola stranice? Izazovi vatrogastva. Eto to tako vi doživljavate najveći problem Hrvatske, borba s korupcijom je vama na razini jednog vatrogastva. A svaka čast vatrogascima. Ja ipak mislim da je puno veći problem od vatrogasaca naša korupcija gdje vi vodite tu kolonu. Osim toga, molim vas recite mi na temelju čega bismo mi trebali vama vjerovati da ćete vi i izvesti ovu listu lijepih želja? Vi u noj npr. Spominjete za poljoprivredu da vam je želja i da ćete provesti do 2030.g. komasaciju, pa evo čisto primjera radi da znaju svi saborski zastupnici, svekolika javnost, vi ste u prošlom financijskom razdoblju imali 270 milijuna kuna za taj projekt. Znate koliko ste potrošili novaca za to? Nula lipa, a imali ste svo vrijeme ovoga svijeta, sve razine ove vlasti. Sad govorite što napraviti u idućih deset godina. Jel mi možda garancija da će se ova lista želja ostvariti zato što imamo predsjednika Vlade Andreja Plenkovića? Nije. Znate zašto? Pa taj čovjek je 2016. je stao na čelo provođenja još jedne strategije, Strategije za razvoj obrazovanja, znanosti i tehnologije. Što se dogodilo? Ništa. Dakle, apsolutno ničim vi meni iz vaših prijašnjih postupaka ne govorite da ćete išta u budućnosti napraviti. I onda kada sve sagledate ova strategija ima ovako par komičnih dodataka. Dakle, u samoj strategiji da vam samo kažem na stranici 5 vi kažete da će nam razvoj tehnologije doći kao ugroza i opasnost. Dakle, što ste vi dali građanima? Vi ste dali građanima da oni mogu prijavit kakogod i štogod i sve može proć. Pa mogu pričat o tehnologiji kao prednosti i o tehnologiji kao ugrozi, svi će projekti proć i nijedan projekt ne mora proć. To ste vi napravili sa Nacionalnom strategijom koja definira put naše države u idućih deset godina. A ima još ovakvih sličnih priča, pa imate vi par istina, konačnost ste priznali da Afera Krš-Pađene je afera, da obnovljivi izvori energije, kako ste ih vi definirali prije par godina nisu na pravi način definirani, nisu pošteni, nisu pravedni i da tu postoji korupcija. Zanimljiv je i način na koji ste definirali ove obnovljive izvore energije, ali ja vas molim da budete pošteni prema ljudima u Hrvatskoj. Recite im zbog ovoga svega da ste vi morali donijeti kakvu takvu strategiju koju ćete nazvati Strategijom jer vam treba dokument na temelju kojih ćete povlačiti sredstva iz EU fondova. Nemojte lagati ljude. I to je pošteno. Ali onda ako je to tako, niste trebali iznijeti iz Hrvatske još 32 milijuna kuna. Vratit ću vam priču na početak. Po meni ne dovoljni, nego odlični hrvatski stručnjaci mogli su napraviti 10 puta bolju strategiju za mnogo manje novaca, a ovaj novac se mogao potrošiti na puno bolje načine kada ste sve napravili pro forme.
Hvala. Sljedeći klub biti će onaj Hrvatskih suverenista, vrijeme će podijeliti poštovani zastupnik Zekanović i Pavliček, prvo poštovani zastupnik Zekanović, izvolite.
Poštovana ministrice, poštovani ministri. Dakle govorimo o Nacionalnoj razvojnoj strategiji. Ja bi ovaj dokument koji danas usvajamo usporedio također, s jednim dokumentom koji se odnosi na nekakvo desetljeće rada u politici, a ovdje se radi o najiščekivanijoj knjizi desetljeća doba politike, knjiga prva, Ive Sanadera. Sada govorimo o desetogodišnjem razvojnom programu, odnosno nacionalnoj strategiji Andreja Plenkovića. Možemo ju usporediti i po broju strana, otprilike je to li-la. 130 strana, 140 strana, jedan i drugi dokument, s time da je jedan dokument Ivo Sanader ovaj put radio svojim sredstvima, a ovaj dokument drugi je Andrej Plenković platio 30 milijuna kuna i to nisu radili hrvatski stručnjaci nego su radili strani stručnjaci. Ovaj dokument koji mi danas razmatramo je lista dobrih želja, a napravljen je, barem ovaj dio koji je nama prezentiran, na razini jednog prosječnog srednjoškolca, srednjoškolskog eseja. Čak neću reći ni maturalnog rada. Ne postoji niti jedan egzaktan podatak na osnovu kojega mi možemo evaluirati, ocijeniti rad ne samo ove Vlade, nego svih vlada u sljedećem razdoblju. Niti jedan egzaktan podatak. Međutim, Andrej Plenković je ipak ovdje govoreći s ove govornice maloprije rekao jedan podatak, a to je da ćemo nastojati u ovom desetogodišnjem razdoblju stopu fertiliteta, za one koji ne znaju što je to, to je broj živorođene djece po ženi u onom reproduktivnom razdoblju, podići s 1,47 na 1,8. A on očito ne zna da je 1,8 također, prirodni pad te da treba, prema demografima i 2,4 djece, odnosno djeteta po majci da bi stanovništvo ostalo na 0. Dakle, on nama predviđa i miri se s tim da ćemo mi i sljedećih 10 godina demografski nestajati. A od čitave strategije od 130, koliko stranica, on je našao svega 3 stranice onako lijepih želja, bez ikakve brojke, bez ičega, da nešto kaže o demografiji. U ovoj strategiji, a to je iznimno važno, nije niti jednom riječju, rečenicom, spomenuta borba protiv ilegalnih migracija. Toga nema. Ilegalni migranti se spominju tek nešto vezano uz zaštitu Sredozemlja. Toga nema u ovome što ste nam dali, nema. Kolega Pavić je branio Andreja Plenkovića pa je rekao da imamo one akte koji to pojašnjavaju. Svi ti akti popratni kojih ima jako puno se odnose na razdoblje, velika većina njih koje nije do 2030. g. koji se odnose na razdoblje do 2026., '25., '29., a ne do 2030. Na osnovu čega je onda rađena ova Strategija do 2030. ako se ne odnosi na niti jedan ili na veliku većinu akata koje smo dobili u prilogu? Također je jako zanimljivo i indikativno da se u ovoj strategiji 349 puta spominje EU, a samo 105 puta Hrvatska. Ja mislim da je sve jasno. Ako mi o hrvatskoj Nacionalnoj razvojnoj strategiji spominjemo 3 puta više EU o Hrvatsku, e onda sve govori kakva je ta Strategija. I naposljetku, ja moram ovdje reći što bi trebalo biti ključno, a nije uvršteno u ovu Strategiju. A to je cost benefit analiza EU odnosno studija isplativosti hrvatskog članstva EU-i. Koliko mi novaca dajemo EU, koliko novaca povlačimo iz EU. Koliko naših radnika odlazi u EU, graditi Berlin i Pariz, koliko hrvatski potrošači kupuju europskih proizvoda, i naposljetku, koliko dobivamo novaca od EU? Ja sam spreman za ovu analizu, spremni su i željno iščekuju hrvatski građani, ali nažalost dok je ove Vlade mi je ne možemo očekivati. Evo, kolega Pavliček, izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] Nastavit će poštovani zastupnik Pavliček. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministri. Evo, već više puta je danas spomenuto, prvenstveno od strane opozicijskih zastupnika, ova strategija je nažalost samo lista lijepih želja i realnost je nešto sasvim drugo. Kada čovjek pogleda čitavu ovu strategiju, pa vidi da se planira realan rast BDP-a od 2023. do 2030. od 3,5%, a da nam je u prethodne dvije godine, ne računajući 2020. zbog korona pandemije, BDP bio ispod 3%, onda se pitamo je li to realnost il je to ipak lista lijepih želja i da je to ona stara „papir sve trpi“, pa se bojim da će tako biti i sa ovom strategijom. Ova strategija govori o ravnomjernom regionalnom razvoju RH. Pa kako ćemo postići taj ravnomjeran regionalni razvoj kada danas imamo 555 općina i gradova, kada u Slavoniji koja je jedna od najnerazvijenijih područja RH imamo nekoliko desetaka općina sa manje od 1000 stanovnika, koje su ekonomski neodržive, koje ne bi opstale da nema sredstava izravnanja iz državnog proračuna? Kako se želi postić taj ravnomjerni regionalni razvoj kada danas u Slavoniji imate u prosjeku 30% manje neto plaće nego u ostatku RH? Kako se želi postić taj ravnomjerni regionalni razvoj kada danas u cijelom sustavu državnom imate gotovo u svim sferama društva korupciju, kada Hrvatska i dan danas po svim pokazateljima pripada među 5 najkorumpiranijih zemalja EU, a o toj istoj korupciji ova strategija govori manje od pola stranice? Isto tako ova strategija govori o demografiji i demografskoj obnovi RH, a istovremeno je ova postojeća vlada ukinula Ministarstvo demografije. Toliko o kvaliteti ove strategije i apsolutno ništa se neće promijeniti donošenjem i izglasavanjem ove nacionalne strategije u HS, sve će ostati kao i do sada. Nijedna istinska reforma nije pokrenuta u zadnjih nekoliko godina i stoga nam pokazatelji baš i ne idu u prilog. Zato smo i dan danas pretposljednja država po razvijenosti i po BDP-u u EU, zato smo i danas pretposljednja država po potrošnji po glavi stanovnika u EU, čak i ona Bugarska koja je iza nas iz godine u godinu nas sustiže. Stoga trebamo krenuti i početi raditi, a ne donositi dokumente koji nažalost se očigledno nikad neće realizirati i dao Bog da pola ovoga što u ovoj strategiji piše se realizira, Hrvatska će biti sretnija zemlja, njeni građani će kvalitetnije živjeti, al bojim se da od toga neće biti ništa. Hvala vam lijepa.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj zeleno-lijevog bloka u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Damir Bakić, izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Poštovana ministrice, poštovani ministre, uvaženi kolegice i kolege. Na početku mislim da je važno načiniti jednu koncepcijsku distinkciju metodološku dokumenta o kojem raspravljamo nazvane strategijom, ali u ovom slučaju teško da možemo govorit o strategiji jer pod strategijom se podrazumijeva ne samo utvrđivanje nekog skupa ciljeva nego naravno i način njihova ostvarenja, neki plan djelovanja, akcija, neki skup aktivnosti. U ovom slučaju takvog plana nema, nema predviđenih akcija, nema rokova, nema indikatora, nema nositelja aktivnosti. U tom smislu onda nema ni obaveza. Ovaj dokument nikoga ničim ne obavezuje, pa onda nikoga ništa niti ne košta obećati npr. 3% BDP-a ulagati u znanost umjesto dosadašnjih manje od 1 ili npr. obećati 95% obuhvata djece u dobi od 4.g. u predškolskom obrazovanju umjesto dosadašnjih 83%. To je kako bi rekao premijer nepodnošljiva lakoća obećavanja. U tom smislu ova bi se strategija prije mogla shvatiti kao neka lista lijepih želja kao što su to mnogi od vas kolegice i kolege već danas rekli. U najboljem slučaju orijentacija, jedino što je ta orijentacija nesigurna, nejasna jer nedostaje joj vizija i ona ne uspijeva prepoznati neke od najvažnijih nacionalnih interesa odnosno prioriteta. No prije nego krenem in media stres još nešto, ne mogu ne spomenuti neka mjesta u tekstu u ovom dokumentu koja odaju nedopustivi nemar u mehaničkom preuzimanju nekih fraza, vjerojatno iz materijala Svjetske banke. Pa tako npr. na strani 41 možemo pročitati „stoga će se kod mladih ljudi nastaviti s promicanjem studija znanosti“. Studija znanosti, to je taj problem sa sains. Ili na str. 42 „digitalna transformacija znanosti“ se kani provesti. Ja dolazim iz svijeta znanosti i ne znam, a i ne vjerujem da ću ikad znati što je to „digitalna transformacija znanosti“. Ima također i puno nepristojnih nametljivosti ili razmetnosti kao na strani 26 gdje se kaže „Hrvatska će biti među europskim predvodnicama u pretvaranju klimatskih i ekoloških izazova u prilike“. Sve ovo međutim možemo svrstati tek u omanje propuste u usporedbi s onim ključnim, a to je nesposobnost prepoznavanja ključnih strateških smjerova i ciljeva razvoja RH. Ova strategija je uspjela promašiti i čak ne prepoznati ono najvažnije i najpotrebnije, obrazovanje. Može se uočit da su i neke druge temeljne društvene zadaće neadekvatno tretirane, zdravlje, socijalna sigurnost, kulture. Mogli bismo o tome kao i o mnogim drugim temama, međutim namjera mi je danas ukazati na mjesto i ulogu obrazovanja s jedne strane i s druge strane na vrijednosno i funkcionalno pozicioniranje i obrazovanje u ovom dokumentu. Obrazovanje je naime mnogo više od zamašnjaka ekonomskog napretka kako ga strategija jedina razumijeva, mnogo više od pukog alata koji po jedinstvu služi za bolje pozicioniranje na tržištu rada. Obrazovanje je preduvjet razumijevanja i prilagodbe dubokim promjenama koje nas sustižu, obrazovanje je ključan uvjet za ostvarenje i unapređenje svih ostalih zadaća održivog i uključivog društva i istovremeno za izgradnju i očuvanje individualnog integriteta svake osobe. Jedino obrazovanjem možemo odgovoriti na pitanja koja su sasvim nova i pripremiti se na traženje odgovora na ona za koja još ni ne znamo kako glase. Jedino obrazovanjem i daljnjim učenjem moći ćemo se prilagoditi i brzini promjena i onih koji nas već sustižu i onih koji trenutno slijede, a trenutno ih ne možemo sagledati. Obrazovanje je ključ smanjenja nejednakosti, viši stupanj obrazovanja pružit će nam veću šansu za individualni i kolektivni, materijalni i duhovni prosperitet kao što će i zaostajanje u obrazovanju, nedostatno obrazovanje biti, a već i jest ključan faktor odnosno izvor nepremostivih nejednakosti u uvjetima rada, u zdravlju, u slobodnom vremenu. Konačno, obrazovanje je i najvažniji ključ za razumijevanje različitosti, shvaćanje i prihvaćanje različitih društvenih skupina za jačanje razumijevanja tolerancije, solidarnosti. A sad pogledajmo kako obrazovanje shvaća i interpretira ova strategija. Ona je pisana hijerarhijski, na vrhu piramide su četiri nacionalna strateška smjera, na drugoj razini kao sastavne dijelove tih smjerova imamo 13 strateških ciljeva, na trećoj razini ti ciljevi se dijeli na 47 prioritetnih javnih politika. Tek tu na trećoj razini u tih 47 kućica je obrazovanje i znanost. O obrazovanju predškolskom, školskom i visokom pripadaju tri kućice od njih 47, uz bok sljedećih prioritetnih javnih politika kao što su razvoj održivog i inovativnog i otpornog turizma, zaštita dostojanstva hrvatskih branitelja, razvoj zračnog prometa, upravljanje državnom imovinom, unapređenje sustava vatrogastva itd., itd. Nitko razuman nema ništa protiv unapređenja sustava vatrogastva ili upravljanja državnom imovinom, ali ako su te dvije vrijedne djelatnosti u strateškom promišljanju naše budućnosti, hijerarhijski izjednačene sa obrazovanjem i sa znanošću, i sa kulturom onda smo se kao društvo duboko pogubili. Nije zato ni čudno što o znanosti i obrazovanju u dokumentu i nema bog zna što, pogotovo nema, a to sam već spomenuo, nekih esencijalno važnih ciljeva navedenih u Strategiji obrazovanja, znanosti i tehnologije. Tako npr. o predškolskom odgoju i obrazovanju piše punih deset redaka, o visokoškolskom čak jedan više jedanaest u dokumentu od 153 stranice. Nema u visokoškolskoj kućici ni riječi o podizanju kvalitete, posebno poslijediplomskih studija, o privlačenju stranih studenata, o interdisciplinarnosti, o djelovanju sveučilišta u zajednici ničega toga nema. Slično je i u školskoj kućici, nema tamo ništa o unapređenju nastavničke profesije, o položaju učitelja na vrijednosnoj ljestvici i uopće u društvu, o pripremi učenika za sudjelovanje u društvenom životu, o umjetničkoj komponenti u obrazovanju, o autonomiji škole, o unapređenju i upravljanju školama, o jednakim prilikama za sve te o radu s učenicima s posebnim potrebama stoji tek po jedna fraza. Sve rečeno zapravo jasno pokazuje da nam u promišljanju vremena pred nama znanje i učenje nisu ni uzdanica ni prioritet. I ne samo to, nego ovaj dokument na obrazovanje osobito na visoko obrazovanje i znanost gleda samo kroz tržišne naočale, gotovo isključivo u funkciji tržišta rada. To je temeljni problem ovog dokumenta, bar kada govorim o obrazovanju. Ulica u koju nas vodi strategija koja obrazovanje ne vidi kao pokretačku snagu, kao supstancu, kao sadržaj koji je nužan uvjet razvoja ta ulica je slijepa. I na kraju još i ovo, vi tražite konsenzus, ali u očima čitav ovaj dokument je načinjen bez ikakve participacije oporbe. Svi, sve udruge, sve asocijacije, svi su uključeni u upravljački odbor nacionalne strategije, samo se oporbene stranke ništa nije pitalo, a pazite strategija se zove nacionalna i pisana je za dulji vremenski horizont od mandata ove Vlade, pisana je za desetljeće. Hvala vam.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika biti će onaj SDSS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Dragana Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi potpredsjedniče Sabora, g. ministre, predstavniče Ministarstva regionalnog razvoja. Pred nama je kako smo imali prilike čuti jedan od najvažnijih ekonomskih i reformskih dokumenata koji bi trebao odrediti kvalitetu života kako danas tako i ubuduće. Dokumente ovog tipa bitan je ne samo da bi kao država ispunili formu koja je postavljenja od strane EU i donijeli dokument kakav druge države imaju ili dokument na temelju kojeg bismo povukli nekakva sredstva već nam je neophodno da bismo zacrtali određene ciljeve koje trebamo i ostvariti. U izradi ovog strateškog dokumenta kako smo imali priliku čuti radili su brojna ministarstva, šira stručna i akademska zajednica i predstavnici niza zainteresiranih dionika. Težilo se prepoznati i osmisliti najbolji način kako u idućih 10-tak godina iskoristiti sve gospodarske, prirodne, društvene i ljudske potencijale za kvalitetan napredak i razvoj. Takva vizija Hrvatske trebala se ostvariti jednim sinergijskim djelovanjem javnih politika i to kao što smo imali priliku čuti u 4 razvojna smjera, a unutar njih 13 strateških ciljeva. Ciljevi koji su predstavljeni, predstavljaju zapravo jedne globalne, sveukupne ciljeve razvoja pa tako strategija predviđa rast BDP-a na 75% prosjeka EU, što je svakako veliki izazov s obzirom da smo trenutno, trenutno smo dakle prema prošlogodišnjim podacima na 65%. Stopa zaposlenosti trebala bi u idućih 10 godina porasti sa današnjih 67% dakle na 75%. Udio izvoza u BDP-u trebao bi porasti sa današnjih 52% na 70%. To bi značilo praktično da bi sa sadašnjeg 63 mjesta na ljestvici globalne konkurentnosti skočili za 45 mjesto. Negativna demografska slika svakako je jedan od većih izazova u našoj zemlji. Smanjivanje broja i starenje stanovništva može imati velike gospodarske i društvene posljedice i na to je svakako neophodno imati efikasan odgovor. Hrvatska naprosto mora provoditi demografsku politiku radi povećanja stope fertiliteta i stvaranja poticajnog i privlačnog društvenog i ekonomskog okruženja za ostanak. Zato su potrebna ulaganja u javnu infrastrukturu s naglaskom na povećanje stambenog fonda radi trajnog stambenog zbrinjavanja mladih. Pri tom svakako treba imati u vidu jačanje kapaciteta koji se tiču ustanova predškolskog i školskog odgoja i uključivanje djece u predškolski i školski odgoj kako zbog socijalizacije tako i zbog usklađivanja obiteljskog i poslovnog života roditelja. Pozdravljam ideju da Hrvatska želi nastaviti s mjerama stambenog zbrinjavanja na potpomognutim područjima u cilju zadržavanja onih koji tamo već generacijama žive kao i nastojanje da se unaprijede mjere kojima se smanjuje gubitak dohotka roditelja naročito žena tijekom rodiljnih i roditeljskih dopusta, a još više na to da se taj gubitak u cijelosti ukloni. Iz perspektive nacionalnih manjina važan je strateški cilj pod brojem 12 koji se odnosi na razvoj potpomognutih područjima i područja sa razvojnim posebnostima jer su to uglavnom područja koja su naseljena nacionalnim manjinama. Glavna razvojna pitanja slabije razvijenih područja u Hrvatskoj odnose se na nepovoljnu gospodarsku strukturu koju obilježavaju slaba uloga privatnog sektora i velika prisutnost državnog sektora, nedovoljno razvijen ljudski kapital, niska kultura poduzetništva, nedovoljno učinkovite institucije, depopulacija, iseljavanje i starenje stanovništva. Ključnu ulogu u poboljšanju situacije u ovim područjima imat će integrirani pristup ulaganjima u zajedničke razvojne inicijative više jedinica lokalne samouprave pri čemu će se zadržati središnja uloga malih gradova koji se smatraju generatorima razvoja u sredinama osobito pogođeno negativnim demografskim i gospodarskim kretanjima. Također istaknut ću i pristup socijalnim uslugama važnim za smanjivanje rizika od siromaštva i ograničavanje nejednakosti koja proizlaze iz razlika u razvoju pojedinih područja uz ujednačavanje dostupnosti socijalnih i zdravstvenih usluga i usklađivanje njihove strukture s demografskim i socijalnim osobinama stanovništva. Iako strategija posebno ističe Baniju i probleme koji su produbljeni nedavnim potresom mislim kako nije dovoljno samo da se kroz posebne programe obnove i sanacije javne infrastrukture privatnih i poslovnih objekata koja je nesporno važna, ali Baniji je prije potreba i prije potresa zapravo postojala potreba za preobražajem, za svojevrsnom mini revolucijom u industrijskom smislu kako bi se Banija pretvorila u bolje demografski preporođeno mjesto i sveukupno bolje mjesto za život. Ista priča i sa zapadnom Slavonijom, sa Likom, sa zadarskim zaleđem, sve su to područja koja je potrebno revitalizaciju osigurati na njima s obzirom na stepen njihove nerazvijenosti. Iako su ciljevi nacionalne razvojne strategije kvantificirani i predstavljaju Hrvatsku kakvu želimo potrebno je napraviti i plan aktivnosti ako želimo da ta strategija u potpunosti i zaživi u praksi. To je ono što možda je zapravo jedan od najvećih nedostataka ove strategije. Potrebno je odrediti međuciljeve, međufaze i rokove koliko bismo postotka recimo trebali ostvariti u pojedinoj kategoriji pa recimo do '24.-te ili do '28.-me naprosto da znamo gdje se nalazimo. Ovakvim djelovanjem strategiju ne bismo mogli nazvati samo listom dobrih želja već bi to bila kvalitetna podloga za brojne radikalne reforme koje zaista i trebamo u našoj državi kako bismo se popeli na toj ljestvici koju smo zacrtali. I ne samo to, nije dovoljno provesti reformu već provesti više reformi od naših konkurenata jer je to osnovni preduvjet da nekoga prestignemo, naročito jer druge države neće sjediti skrštenih ruku i čekati da ih mi prestignemo. Ako ostvarimo ciljeve iz strategije, ne nužno sve, ali bar većinu, Hrvatska bi mogla postati konkurentnija zemlja čiji bi građani dosegnuli standard kakav imamo recimo u drugim dijelovima EU. Preduvjet uspješnog provođenja ove strategije je angažman svih nas koji moramo inzistirati na praćenju i na provođenju zadatih razvojnih ciljeva. Temeljem iznijetog Klub zastupnika SDSS-a će podržati Nacionalnu razvojnu strategiju do 2030. i svjesni smo da nas čeka puno zajedničkog posla i da je taj posao pred svima nama i svakako da nas čeka zahtjevni period. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj Centra i GLAS-a, a vrijeme će podijeliti poštovane zastupnice Mrak-Taritaš i Orešković, najprije poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, uvažene kolegice i kolege. Odmah na početku ću reći ovo je slabo. Nakon toliko očekivanja, iščekivanja, a da o iznosu plaćenom za strategiju uopće ne govorim, dobili smo jedan poduži seminarski rad. Tema tog seminarskog rada je bila nabrojati sva moguća opća mjesta koja se stalno spominju u svim strategijama, planovima i programima već 30.g. i upravo to je ovaj student vrlo uspješno napravio. Ovo je jedan pažljivo kompiliran popis svakakvih lijepih želja kojih su se autori mogli dosjetiti. Kad bih morala u jednoj rečenici reći što je ova strategija onda bih rekla da strategija kaže da moramo biti pametni i lijepi i važno je da se ne iseljavamo. Osobno sam u javnoj raspravi dala niz primjedbi kad vidite gdje piše „djelomično se prihvaća“, a kad uđete malo u strukturu svega toga onda je jasno da bi ova strategija uopće mogla profunkcionirati da se predviđa ogroman broj drugih strategija, planova i programa nižeg reda. Opet se samo vrtimo u krug bez da se konačno neka ideja, bilo koja ideja, bilo koja odluka počne konkretno provoditi. Ovako napisana strategija bez obzira kolko je dugo bila iščekivana, očekivana, nije nam trebala. Mogli smo samo napisati da ćemo u svemu biti bolji nego do sada, ali da bi to mogli postići moramo napisati još 10-tke drugih dokumenata jer kao što obično biva na kraju ih nećemo napisati. Ova strategija nije za idućih 50.g., ova strategija nije ni za idućih 100.g., ova strategija je samo za idućih 10.g. Tih 10.g. će proći nećemo trepnuti ni okom. Zato je zaista nerealan i neizvediv plan da uspijemo. Sve u svemu, mislim da bi strategija trebala biti fokusirana i odrediti barem neke prioritete. Koliko je mjestimično promašena pokazuje i to da je EU definirana kao međunarodna aktivnost Hrvatske umjesto da su europske politike zajedno s položajem i mogućnosti Hrvatske i unije bile temelj za sastavljanje strategije. Strategija definira neke strateške ciljeve, ali po svima njima to je preopćenito i zapravo se i dalje ne zna kuda i kako bismo trebali krenuti. Dajte nek se svako od nas zapita, to je nešto kad učite, kad, kad učite tokom studija, tokom rada, kad pišete pojedine članke, onda imaju one ključne riječi, dakle kad pišete znanstveni članak imate 5 ključnih riječi. Ajde se zapitajte što bi bilo 5 ključnih riječi iz ove strategije iz koje bi neko prepoznao što je to Hrvatska 2030.? Kakovu mi to Hrvatsku 2030. želimo i kako ćemo to napraviti odnosno koje ćemo sve alate koristiti? Dio gospodarstvo, to vam je ono prvo poglavlje koje je mene posebno interesiralo, zanimalo me je što će to biti neki novi iskorak, koje su to promjene potrebne za ključne proizvode sektora, za turizam, za kulturne i kreativne industrije, za razvoj malog i srednjeg poduzetništva? Nigdje se ne vidi kako bi se i ono malo tog navedenog ostvarilo. Nastavlja se s vrlo neodređenim ciljevima od 3% ulaganja u znanost i s temom kao odgovorom na sve probleme. To nije i ne može biti odgovor na sve probleme. Spominju se i obnovljivi izvori energije bez da znamo daljnju razradu. To su već stoput viđena opća mjesta. Zgodno je i zanimljivo promatrati ovu strategiju paralelno s proračunom, dakle mi imamo proračun za 2021., imamo neke dakle načine na koji će to biti 2022. i onda je zgodno vidjeti da ono što u strategiji govorimo da ćemo se zalagati i raditi, što je to u proračunima. I onda kad dođemo recimo u projekcijama za slijedeće 2.g. i strategija kaže da ćemo poticati malo poduzetništvo, a onda dolazite do projekcije za slijedeće 2.g. i vidite da je tu smanjen proračun na pola. Kako ćemo to ostvarit? Samo na papiru. Kad vidite malo temu obrazovanja, temu, drugi cilj koji nam je važan, dakle da imamo, da financiramo darovite učenike, dakle učenike u svim područjima, jednako tako vidimo da tu nije napravljen nikakav iskorak. Stoga fraze su jedno, papir drugo, a stvarnost nešto posve treće. Hvala lijepo.
Slijedeći klub zastupnika, a oprostite pardon, vrijeme je podijelila klub sa poštovanom zastupnicom Dalijom Orešković, pa će ona nastaviti.
Uvaženi predsjedavatelju. Kolege zastupnici i zastupnice. Ima u meni čak i dio ponosa što sam dio saziva HS-a koji prvi puta od stjecanja neovisnosti raspravlja i usvaja dokument koji bi trebao biti okvir za razvoj u narednom desetljeću, ali baš zato imam obavezu i odgovornost ukazati da smo jasnu viziju i definirane ciljeve trebali imati istog onog trena kada smo državu i stvarali jer država koja ne zna što je i država koja ne zna upravljati svojim potencijalima, država koja ne zna što bi trebala poduzeti da u budućnosti osigura prosperitet svojih građana i nije država u punom smislu te riječi, pa se postavlja pitanje, jesmo li do sada u tom smislu država uopće i bili. Način na koji su se do sada ponašale političke stranke koje su državu vodile pokazuje da je Hrvatska skrojena po mjeri velikih političkih kartela koji su do kosti oglodale skoro sve naše nade i sav naš prosperitet. O ovom dokumentu raspravljamo u trenutku kada smo po mnogo čemu sve bliže tome da dotaknemo samo dno. Došla sam ukazati i da raspravljamo o dokumentu kojeg je dvije godine stvarala politička stranka koja je izravno odgovorna za prožimanje Hrvatske korupcijom, a tu korupciju po njezinim razarajućim posljedicama možemo bez imalo dvojbe nazvati njezinom najvećom pošasti, gorom od rata. Čak i kada bi ovaj dokument bio suvislo i kvalitetno sročen, a nije, ova okolnost tko je tu strategiju pisao i kreirao sama po sebi bila bi dovoljan razloga da se sumnja u njezinu korisnost. No neovisno o tome dokument je loš koncipiran i nedvojbeno ne prepoznaje kako bi strategiju razvoja trebalo koncipirati s obzirom na polaznu točku i trenutak u kojem mi o budućnosti razmišljamo. Postojanje Nacionalne razvojne strategije koja je stvarna, koja je iskrena i koja je kvalitetno osmišljena to je ono što razlikuje prosperitetna društva od onih društava koja ne napreduju. Međutim, vrijednost svake strategije procjenjuje se po mjeri u kojoj će ona biti provedena i u kojoj će ostvariti ciljeve kojima ta strategija teži. I tu već dolazimo do glavnog razloga zbog kojih je ova strategija koja je pred nama u potpunosti manjkava. Otklanjanje gospodarskih i društvenih šteta uzrokovanih globalnom krizom nastalom pandemijom korona virusa nije glavni problem na kojeg bi se ova strategija trebala referirati jer Hrvatska je zaostajala i kretala se u svom razvoju unatrag i prije ovih događaja koji su potresli cijeli svijet. Nije korona uzrokovala propadanje Hrvatske na svim razinama stoga nisu njezine posljedice dominantan problem od kojeg se trebamo oporavljati. Cilj Nacionalne razvojne strategije trebao bi biti pripremanje države i društva za budućnost i teško ćemo taj cilj postići ukoliko nismo u stanju iskreno priznati kako i zašto smo zapali ovdje gdje smo sada, a nismo to mogli niti slutiti u onom trenu kada smo stvarali samostalnu i neovisnu državu. Postoje brojni dijelovi teksta koji su u toj mjeri neistiniti da predstavljaju vrijeđanje hrvatskih građana i tmurne stvarnosti u kojoj naši građani žive, a ta stvarnost je daleko od politike još dalje je od onih koji javne pozicije i privilegije dijele po principu podmitljivog pitanja, kaj bi ti štel biti. Primjer takve rečenice je na 13. stranici u kojoj se kaže da će Hrvatska morati dodatno povećati učinkovitost svojih institucija koje posljednjih godina bilježe kontinuirani napredak što potvrđuje i sve bolji položaj na relevantnim međunarodnim ljestvicama. Postavljam pitanja, ma o kojim to institucijama vi govorite? Ako je po ičemu Hrvatska podbacila i iznevjerila očekivanja svojih građana onda je to činjenica da od početka svog postojanja Hrvatska nije izgradila institucije po mjeri zakona i zadataka kojim zakon definira. Hrvatska nije izgradila institucije koje bi vodile brigu o interesima svojih građana i drugih javnih interesa koje bi one trebale zapravo provoditi u praksi. Naše institucije su podkapacitirane i prvi strateški cilj ove razvojne strategije trebao bi biti njihova izgradnja i njihovo jačanje, njihov interni redizajn. Postoje i dijelovi teksta koje stranka Centar srdačno pozdravlja jer su dio naših političkih ciljeva i programa, pri tome mislim na smanjenje poreznog opterećenja kako stanovništva tako i gospodarstva, smanjenje rashodne strane proračuna i to onih neproduktivnih rashoda i pozdravljamo najavu da će Ministarstvo financija u suradnji sa ostalim tijelima državne uprave nastaviti s detaljnim preispitivanjem svake rashodne stavke radi povećavanja učinkovitosti proračunske potrošnje, ali sve u svemu ova strategija je krivo koncipirana.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj HNS-a i nezavisnih zastupnika, a govorit će poštovani zastupnik Predrag Štromar. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče Sabora. Kolegice i kolege. U današnjem globaliziranom svijetu opterećenom pandemijom covida, krizama, elementarnim nepogodama, terorizmom i brojnim drugim izazovima planiranje budućnosti važnije je nego ikad prije. Prepoznavanje trendova vlastitih prednosti i slabosti ključno je za pretvaranje izazova u prilike, ali i za jačanje otpornosti društva i njegove veće spremnosti za suočavanje s nepredvidivim okolnostima. Upravo zbog toga Hrvatska mora imati definirane ciljeve i jasnu viziju napretka i razvoja. Također pred nama su kao članici EU izdašna europska sredstva koja predstavljaju važnu ulogu u realizaciji ciljeva i moramo ih znati iskoristiti. Stoga Nacionalna razvojna strategija kao prvi krovni strateški dokument ovakve vrste s dugoročnom vizijom razvoja Hrvatske predstavlja sveobuhvatan, ambiciozan i precizan popis ciljeva koje bi Hrvatska trebala ostvariti u narednom desetljeću. Isto tako ona predstavlja ishodište za izradu čitavog niza sektorskih dokumenata kojima će se poduprijeti njena provedba te temelj za planiranje državnog proračuna te programiranje korištenja europskih sredstava. Ono što bi se mi u HNS-u htjeli posebno osvrnuti o ovoj strategiji jest pitanje obrazovanja odnosno vizija i ciljevi razvoja obrazovnog sustava kao jednu od ključnih okosnica općeg društvenog razvoja. Upravo zbog toga bi htio iznijeti nekoliko zapažanje koje bi trebali pridonijeti kvalitetnijem artikuliranju ove značajne problematike. Smatram da se u tekstu strategije trebalo posvetiti više pozornosti interdisciplinarnosti jer time slijedimo moderne koncepte znanstveno-istraživačkog rada. Na planu artikuliranja i novih zakonskih rješenja u području obrazovanja i znanosti posebice treba obratiti pažnju na donošenje zakonskih propisa kojima bi se konačno izgradio sustav dualnog obrazovanja. Radi se o izuzetno bitnoj problematici kojoj je posebnu pažnju u svom mandatu posvetila bivša ministrica znanosti i obrazovanja prof. Blaženka Divjak. Ministrica Divjak je također u svom mandati osobito doprinijela procesu informatizacije i digitalizacije obrazovnog sustava a ono što smatramo bitnim je da se u budućnosti osigura kontinuirano povećanje sredstva u državnom proračunu. Podržavamo stav iznesen u Nacionalnoj razvojnoj strategiji kako su mladi znanstvenici naš najznačajniji ljudski kapital. Obrazovanje svakako predstavlja investiciju s najvećim i najtrajnijim povratom i preduvjet za oporavak i uzlet našeg poduzetničkog sektora su zapravo oni. Također pozdravljamo činjenicu da je u prioritete provedbe politike na području borbe protiv radikalizma, ekstremizma, terorizma, uvršteno i jačanje zakonodavnih okvira i suradnje s javnošću i relevantnim akterima na uklanjanju govora mržnje iz javnog prostora. Podsjećam da su upravo o toj temi zastupnici kluba HNS-a i nezavisnih zastupnika višekratno istupali i u ovoj sabornici. Utvrđeni razvojni smjerovi i strateški ciljevi trebaju pridonijeti tome da RH što bolje iskoristi svoje potencijale, da se otklone gospodarske i društvene štete prouzročene globalnom krizom i potakne što brži oporavak naše zemlje. Prilikom operacionalizacije ciljeva postavljeni u Nacionalnoj razvojnoj strategiji, nadam se da će se posebice vodit računa o smanjivanju deficita javnog duga, racionalnije upravljanju proračunskim izdacima i državnom imovinom a posebno povećati javne investicije te brže i djelotvornije korištenje sredstava iz europskih fondova da se sva sredstva iskoriste što je više moguće i što je kvalitetnije moguće. Oporavak gospodarstva od krize moramo iskoristiti kako bismo gradili nove poslovne i pravne standarde koji će potaknuti podizanje produktivnosti u novim industrijama. Također se nadam da ćemo ubrzati krvotok čitavog gospodarstva putem ublažavanja pojedinih rigidnih zakonskih rješenja i praksi. Slijedom svega navedenog, Klub zastupnika HNS-a i nezavisnih zastupnika, podržat će prijedlog Nacionalne razvojne strategije RH do 2023. godine. Hvala vam.
U ime Kluba zastupnika IDS-a, sada će govoriti poštovani zastupnik Marin Lerotić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo glavni strateški dokument, Nacionalna strategija do 2030. g. je pred nama međutim blago rečeno, ništa novo. Svi dobro znamo da želimo pokretanje privatnih ulaganja, povećavanje učinkovitosti i djelotvornosti javne uprave tako i pravosuđa, ravnomjerni regionalni razvoj no kao država očito ne znamo na koji način to želimo postići. U Nacionalnoj strategiji stoji kako će se poticat privatna ulaganja dok trenutno imamo situaciju u kojoj se investitore opterećuje velikim brojem parafiskalnih i fiskalnih nameta, raznoraznim porezima do toga da su suočeni sa pravnom nesigurnošću. Investitorima je potrebna pravna sigurnost te postavljanje jasnih okvira u kojima oni djeluju. Nama treba jačanje investicijske klime a kojoj bi svakako doprinijela učinkovita i digitalizirana javna uprava a upravo država je ta koja je dužna osigurati zakonske, materijalne i tehničke uvjete da javna uprava konačno uđe u 21. stoljeće. Tijekom lockdowna u ožujku, vidjeli smo da se to može međutim za to treba imati volju i želju a trenutno je nažalost nemamo. Mi ne smijemo ni za godinu dana a kamoli za 10 g. biti na ovoj razini jer je to karta u jednom smjeru koja nas vodi u propast. Moramo učiniti sve kako bi se o nama prestalo govoriti kao zemlji s lošom poduzetničkom klimom jer inače će nam ionako malo preostalih investitora otići a novi zasigurno neće dolaziti. Pitanje i što konkretno radimo da zadržimo bitne investitore u Hrvatskoj? Dugo već govorim u Saboru o BAT-u u Kanfanaru i neizvjesnoj sudbini radnika. S nestrpljenjem očekujemo poteze Vlade. Za naše gospodarstvo bio odlazak BAT-a iz Hrvatske bio ogroman udarac od kojeg se ne bi tako lako oporavili. Stoga takav scenarij jednostavno ne smijemo dopustiti. Nadalje, jedan od ključnih razvoja odnosno smjerova razvoju strategije navodi se jednak pristup zdravstvenoj skrbi i davanje učinkovitog odgovora na zdravstvenu krizu međutim pitajmo se kako? Svjesni smo da je pandemija negativno utjecala na zdravstveni sustav kako kod nas tako i u velikoj većini europskih i svjetskih zemalja, ali mi moramo priznati da naš sustav odnosno zdravstveni sustav nije u krizi samo zbog korone već je to problem koji imamo desetljećima. Mi nemamo dovoljno zdravstvenog kadra, trenutno zaposleni djelatnici doslovno pucaju po šavovima zbog previše posla, bolnice su nam u lošem i zapuštenom stanju a da ne napominjem suludo duge liste čekanja. Međutim također imamo i problem dugovanja veledrogerija gdje smo u zadnji čas spašavali opskrbu lijekovima naše bolnice. Znači to je nešto što je nespojivo sa održivim zdravstvenim sustavom a jasno je kako ti problemi nisu od jučer i kako im korona nije jedini uzrok. Dok s jedne strane borimo s manjkom zdravstvenog kadra s druge strane imamo situaciju u Puli gdje su ispunjeni svi zakonski uvjeti za osnivanje medicinskog fakulteta u Puli, a osnivanje se uporno stopira i to je nažalost naša realnost. Mi bi htjeli poboljšanja, a ne radimo ništa da se to postigne odnosno suprotno mi još dodatno kompliciramo i otežavamo moguća poboljšavanja unutar samog sustava. I sad se bojim da se s ovom strategijom neće ništa drastično promijeniti. Slijedeći veliki problem u Hrvatskoj, poljoprivreda. Vlada konačno mora po pitanju poljoprivredne proizvodnje učiniti potpuni zaokret jer nas je dugogodišnja politika dovela u situaciju koja nije održiva. Da bi u tome uspjeli poljoprivreda ne samo deklarativno već i suštinski treba postati strateška grana i treba biti u vrhu gospodarskih prioriteta, a proizvodnja hrane mora biti nacionali interes. Tužno, a i vrlo zabrinjavajuće je to što mi taj potencijal imamo, ali očito nemamo jasnu viziju i jasne ciljeve kako očito ni ljude koji bi donijeli državničke odluke kojima bi poljoprivreda u sadržajnom i suštinskom smislu postala strateška grana. Mi imamo zapuštena poljoprivredna zemljišta koja godinama propadaju i postaju ruglo umjesto da ih se stavi u funkciju. Dakle, nakon što vidimo stanje u poduzetništvu i u poljoprivredi dolazimo do spoznaje kako se Hrvatska ne smije fokusirati jedino isključivo na turizam. To smo vidjeli i prošle 2020. godine kako oslanjanje samo na turizam može biti vrlo opasno. Mi u turizmu imamo i značajnog ali i nedovoljno iskorištenog potencijala. Primjerice u Istri gdje svake godine bilježimo sve veći turistički rast imao zapuštenu i neodržavanu željezničku prugu koja godinama vapi za modernizacijom. Moderniziranjem pruge u Istri zasigurno bi se dogodio još veći pozitivan pomak u turističkim dolascima, a umjesto toga u zadnjih 15 godina ukidaju se linije, gube se putnici pa samim time i kvaliteta na užasnim prometnicama. Dok u modernim zemljama se radi sve na modernizaciji željeznica mi taj potencijal jednostavno ne prepoznajemo i ne samo u turističkom već i u gospodarskom smislu. Ovo je samo još jedan od primjera kako je hrvatska realnost daleko od strateških ciljeva sa kojom se ova strategija namjerava riješiti. Također u kontekstu ove teme moram se dotaknuti i prevelike centraliziranosti. Hrvatska je druga najcentraliziranija zemlja nakon Grčke u EU i mi u IDS-u na to već godinama upozoravamo. Nesporna je činjenica to da kada se većina odluka donosi na jednom mjestu ne ostaje mnogo prostora za donošenje odluka na nižim razinama što bližim građanima. Upravo zato godinama zagovaramo spuštanje ovlasti i odgovornosti na lokalne i regionalne jedinice jer to je jedini ispravni put regionalnog osnaživanja. Lokalna vlast je bliže građanima, bolje poznaje njihove potrebe i bolje i učinkovitije može pružiti usluge nego što to može učiniti politički Zagreb. Zbog toga brojne moderne uređene zemlje sve veću pozornost posvećuju decentralizaciji odnosno prenošenju ovlasti za donošenje odluka na niže razine, a Hrvatska po tom pitanju još uvijek ne čini gotovo ništa. Jačanje regionalne konkurentnosti također je jedan od razvojnih smjerova ove strategije. Mi definitivno podržavamo jačanje regionalnih konkurentnosti ali pitanje je na koji se to točno način misli jačati regionalna konkurentnost dok se regionalni razvoj Hrvatske temelji na indeksu razvijenosti koji kažnjava razvijenije regije i uvodi princip uranilovke. Umjesto da se primjeni koncept asimetrične decentralizacije i omogući razvijenijim dijelovima Hrvatske da dodatno napreduju i time povuku cijelu Hrvatsku naprijed. Mi danas imamo rješenja koja ne samo da ne potiču razvoj nego i one razvijenije vuku unazad. Stoga ovi primjeri koje sam sada spominjao u proteklim minutama nesporno pokazuju da ne treba očekivati spas od nekih dokumenata kako god ih nazivali dok ne promijenimo model upravljanja i funkcioniranja jer je vrijeme da napokon nakon 30 godina stvorimo modernu i normalnu zemlju. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika biti će onaj HDZ-a u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Marko Pavić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, zadovoljstvo mi je da konačno u saboru imamo prvi, prvu nacionalnu strategiju koja obuhvaća sva područja i koja će biti temelj razvoja Hrvatske u slijedećih 10 godina. Ovaj sustavan i strateški iskorak u odnosu na postojeće dokumente, ona definira piramidalnu strukturu koja će se onda poštovati i gdje će svi ostali strateški dokumenti morati slijediti ovaj dokument. Nacionalna razvojna strategija bilo je priče danas i o fontu i o broju stranica, ali kada pogledamo slične strategije ovo je strategija razvoja Irske, strategija razvoja Slovenije u slijedećih 10 godina otprilike su istog obima i definiraju viziju razvoja njihovih društva. Prema tome kritike da smo po stranici puno platili apsolutno ne stoje. Kao prvo to su sredstva EU, kao drugo nije Svjetska banka radila strategiju, radili su je hrvatski stručnjaci, preko 2000 stručnjaka bilo je uključeno u samu izradu strategije i, a to se može vidjeti u ovim žutim folderima koje je ministrica donijela 16 podloga je izrađeno analitičkih koje će biti podloga za izradu 79 nacionalnih i lokalnih strateških dokumenata po sektorima. Prema tome, da to nije nešto vrijedilo ne bi EU nam dala te novce i ne bi s tim novcima osigurati izradu strateškog okvira. Vizija razvoja RH koju ima vrlo je jasna. Hrvatska je u 2030. godini konkurentna, inovativna i sigurna zemlja prepoznatljivog identiteta i kulture, zemlja očuvanih resursa, kvalitetnih životnih uvjeta i jednakih prilika za sve. Mislim da se svi možemo saživiti sa ovom vizijom i upravo ulaganje u ljude je središnja točka strategije. Ulaganje u ljude, ulaganje u mlade, ulaganje u zaposlene, ulaganje u nezaposlene, ulaganje u socijalno isključene, ulaganje u osobe s invaliditetom koje vjerujem da će i zastupnica Lukačić dodatno pojasniti, koja je horizontalna tema u strategiji. Dakle, sve vidove društva koje želimo poduprijeti. Gdje smo trenutno? Ova strategija odgovara na pitanje gdje smo trenutno, gdje želimo doći 2030.-te kao što sam napomenuo u viziji je to vrlo jasno iskazano, kako ćemo to provoditi, od kuda ćemo to financirati. Netočno je da ti odgovori tu ne stoje u ovih 150 stanica. Kao što ne stoji da ne znamo kako ćemo upravljati procesom. Vrlo jasno je propisano da će jednom godišnje doći dokument u sabor da će se 23 indikatora pratiti i izvještavati u ovom saboru. Vjerujem i da će premijer odnosno Vlada maksimalno biti otvorena za prijedloge i amandmane koji dođu i sa strane oporbe. Želimo da sa što većim brojem glasova i uključivosti možemo donijeti ovaj dokument. No isto tako, slušao sam dosta po odborima, nisam čuo ni u ovoj raspravi nikakve konkretne prijedloge. Koji to cilj je viška, koji to cilj je manjka, što treba nadodati, nisam čuo, bile su samo klasifikacije, doskočice, nerazumijevanje strateškog planiranja da ova strategija ne može i ne zamjenjuje sektorske strategije jer će se upravo 79 sektorskih strateških dokumenata izraditi. Ona mora biti široka, ali vrlo jasno pokazuje kuda idemo. A to kuda idemo do 2030. jasno govore 4 razvojna smjera i 13 strateških ciljeva sa pripadajućim prioritetima koji jasno definiraju prioritete ulaganja. Prvi razvojni smjer je održivo gospodarstvo i društvo, drugi jačanje otpornosti na krize. Vidjeli smo što znači otpornost na krize i snažna država u ovim krizama u pitanju pandemije, u pitanju potresa u Zagrebu, potresa u Petrinji, Glini, Sisku, vidjeli smo šta znači članstvo u EU i vidjeli smo snažnu potporu naših partnera iz unije. Zelena digitalna tranzicija je isto tako jedan od smjerova i poravnat je sa smjerom zelenog plana gdje već sada znamo da 37% nacionalnog programa za oporavak i otpornost te 30% novog višegodišnjeg financijskog okvira bit će za zeleni plan. Ravnomjeran regionalni razvoj, ako je ijedna vlada ulagala u ravnomjeran regionalni razvoj to je upravo Plenkovićeva vlada. Projekt Slavonija 18 milijardi kuna imat ćemo raspravu o interpelaciji koju je i SDP sa partnerima ponudio, s ponosom ćemo predstavit ovdje projekte, ali ne zanemarujemo ni ostale prioritete. Posebice sam ponosan Dalmatinska zagora, Lika, Gorski kotar, Banovina, a čuli smo danas i ministricu da čak se razmišlja da se Banovina izdvoji u zaseban projekt. Kada govorimo o 23 indikatora oni jasno definiraju u kojem smjeru idemo, vrlo jasno. Danas smo na 65% prosjeka EU po BDP-u, ciljana vrijednost nam je 75% ali ne današnjim redoslijeda već 2030.-te. Stopa zaposlenosti, kada je prva Plenkovićeva vlada došla stopa zaposlenosti bila je nešto malo iznad 60% 2016. godine. Treći kvartal 2020. unatoč krizi smo završili sa 67,8% obećanih u programu Vlade do 2020. 68%, dakle Vlada je realno planirala prvi mandat 100.000 novih radnih mjesta. Udio ukupnih izdataka za istraživanje i razvoj 1,11 je trenutačno evo i tu je predsjednica saborskog Odbora za znanost, ja se ne sjećam kad je zadnji put prešao 1% BDP-a, idemo na 3% znamo zašto, idemo na 3% jer želimo osigurati mladima priliku za zapošljavanje, želimo im osigurati mogućnost rada, a to je najbolje kroz razvoj inovacija, razvoj gospodarstva i znamo od kud ćemo to financirati. 25% kohezijske politike ide u istraživanje i razvoj. Ako nas pitate pa vi dobro, vi to samo znate sad načelno, ne znate konkretne projekte ja kažem to uopće nije točno. Jedan od konkretnih projekata koji sam nekoliko puta naglašavao s ove govornice IPSE projekt koji smo nominirali da bude isključen iz državnih potpora 100 miliona EUR-a vrijedan park za baterije, znanstveni park za baterije i obnovljive izvore, baterije i električne automobile u Svetoj Nedelji u, kod gospodina Rimca. Imamo razvoj gaming industrije Novska, imamo razvoj IT industrije, znamo na koji način ćemo to. Bilo je pitanja da nema tu znanosti, nema strategije, pa upravo ovdje se krije masivna, masovna ulaganja u znanstvena istraživanja, upravo u ovom indikatoru. Slijedeći indikator koji je jako bitan je osobe u riziku od siromaštva i socijalne isključenosti. Želimo doći sa 23,3 na manje od 15%. Tu ćemo biti u skladu s europskim stupom o socijalnim pravima, tu su naši umirovljenici koji su ugroženi od malih mirovina, tu su nezaposleni koji su isključeni od tržišta rada, tu su milijarde kuna koji će upravo u ovoj prioritet ići. Sukladno navedenom, klub HDZ-a poduprijet će ovu strategiju, u pojedinačnim izlaganjima posebice ću se osvrnuti na ulaganja, detaljnije na ulaganja u visoko obrazovanje, istraživanje i razvoj, gospodarstvo ali vidim da ova strategija zna kamo ide, čestitke ministrici Tramišak i cijeloj Vladi da su iznjedrili ovaj dokument, usporediv je sa sličnim dokumentima koje europske države imaju i omogućit će da i ovih 24,2 milijarde koje nas idu, da znamo ih kvalitetno programirati. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime zastupnika Domovinskog pokreta sad će govoriti poštovana zastupnica Vesna Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Svi smo nekako željno očekivali ovu strategiju, kod jednog vidim razočarenje, kod drugih oduševljenje, nažalost ubrajam se u ovu prvu skupinu jer nije ništa sporno znači u ta nekakva 4 ključna razvoja smjera, 13 strateških ciljeva koji nisu ni tako loše postavljeni i temeljem toga bi se trebalo ostvariti vizija Hrvatske 2030. koja glasi: „Hrvatska je u 2030. konkurentna, inovativna, sigurna zemlja prepoznatljivog identiteta i kulture, zemlja očuvanih resursa, kvalitetnih životnih uvjeta i jednakih prilika za sve.“ Kao što kaže predsjednik Vlade, sve je stalo u jednu rečenicu ali moram dodati jednu podužu rečenicu koju i nakon nekoliko čitanja, teško itko može baš osim ako nema fotografsko pamćenje, zapamtiti i već u startu moram reći da vizija bi morala biti jednostavna, lako pamtljiva, pogledajte slovensku, evo kolega Pavić je tu pokazao je li, strategiju Irske, Slovenije, Slovenija ima puno jednostavniju viziju koja opet govori sve. Već na samom početku dokumenta, nameće se ipak jedan zaključak koji su iznosili i druge kolege, da je cilj strategije zadovoljiti ipak određenu formu prema Bruxellesu s cilj povlačenja novca iz europskih fondova i ukoliko to ipak nije temeljni zadatak ovog štiva na kojem je radilo popriličan broj stručnjaka, više tisuća koliko smo čuli i više godina i koji košta više milijuna kuna, čuli smo iznose, onda je rezultat ipak razočaravajući i moram reći da predstavlja promašaj ove Vlade. Naime, i nakon nekoliko čitanja, uistinu sam si dala truda, ne mogu ovaj dokument percipirati kao duboko, inovativno i kvalitetno promišljanje o budućnosti Hrvatske koji bi trebao potaknuti brojne dionike a poglavito poslovnu zajednicu. Već na samom početku ističe se kako je definiranje strateških ciljeva, na njih je utjecala novonastala globalna kriza uzrokovana pandemijom korona virusa mada smo čuli od predsjednika Vlade da je on već nekoliko puta pobijedio taj isti virus, jedno privatno, više puta službeno, pretpostavljam da će pred lokalne izbore opet biti još jedna pobjeda. Recikliranje pojmova poput digitalizacije, održivog razvoja, klimatskih promjena i sličnih trendova na kojima razvijene članice EU-a već odavno rade, u principu su samo podloga za povlačenje sredstva iz Fonda za oporavak gdje su biti striktno definirani postotci za zeleni plan i za digitalizaciju. Još jedan pojam se u strategiji nameće i to već n početku a to je samodostatnost. Znači Hrvatska je nažalost država koja uvozi apsolutno sve i malo čega ima dovoljno za potrebe svog stanovništva tako ako bi inzistirali na toj samodostatnosti, vjerojatno bi bili i gladni i goli i bosi, bez mobitela, televizora, automobila i još puno čega da nema uvoza. Već od osnivanja, Domovinski pokret konstantno i kontinuirano govori o reindustrijalizaciji, pokretanju proizvodnje i u replici sam pokušala prikazati koliko još ima prostora samo u prerađivačkoj industriji da bi dostigli udio u BDP-u koji imaju inače razvijena ali i ne samo razvijena već i tranzicijske države ali tu pomaka nema, nema novih industrija, investicija i nužno potrebnih reformi. Tako da govoriti o samodostatnosti bez ključnih reformi a to su ponajprije reforma javne uprave, pravosuđa, zdravstva i obrazovanja je na neki način besmisleno. Dio koji se odnosi na rastuću urbanizaciju je pisao netko tko ili ne živi u Hrvatskoj ili živi u nekoj paralelnoj stvarnosti, znači kaže „3/4 Europljana živi u gradovima s više od 100 000 stanovnika“, podsjetit ću vas da je u Hrvatskoj i Hrvatska Dubica grad mada nema ni benzinsku postaju, najbliže je udaljena 20 kilometara. Taj i takav teritorijalni ustroj je neodrživ a lokalnim šerifima poput gradonačelnika Požege Puljašića ili župana Žinića je bilo u medijima dovoljno informacija koje govore o njihovom načinu rada za opće tj. osobno dobro. Temeljem važećeg zakona lakše je smijeniti neke svjetske državnike nego lokalne čelnike u Hrvatskoj a da je bilo političke volje, to smo mogli prošle godine promijeniti zakonom koji smo u lokalnoj samoupravi, koji smo ionako mijenjali te sam uvjerena da bi postigli zajedništvo kako vladajućih i oporbe. Makroekonomski pokazatelji, u biti zorno prikazuju ono što svi znamo a to je da nam je javni dug eksplodirao u apsolutnom iznosu i raste i dalje jer su okolnosti takve kakve jesu. Kupovna moć je daleko ispod prosjeka EU-a i ostalih tranzicijskih zemalja. U strategiji stoji da će se to riješiti, citiram, okretanjem budućnosti i kontinuiranim reformama izazovi se pretvaraju u potencijale koji će omogućiti snažniju konvergenciju i povećanje blagostanja stanovništva Hrvatske. Uistinu lijepo zvuči, ali moram zapitati koje reforme, gdje su, zašto se skrivaju javnosti i zašto u prošlom mandatu kada su makroekonomski uvjeti globalno bili daleko povoljniji smo imali samo reformu državnih blagdana? U strategiji se dalje navodi kako će sredstva iz europskih fondova i dalje ići dominantno u javni sektor, što znači da ako ćemo suditi po g. Barišiću iz Velike Gorice i g. Puljašiću iz Požege podobne odabrane tvrtke i dalje mogu trljati ruke jer neće nedostajati radova za njih. Sve navedeno u razvojnim smjerovima, kao i ciljeve svatko normalan će podržati, mislim da tu nema zbora, postavljeni su dobro i mislim da samo zlonamjerni ljudi ne bi podržali demografsku revitalizaciju naše demografski devastirane države. Projekcija Eurostata je da će Hrvatska 2070. imati samo 3 milijuna stanovnika, a broj onih koji su stariji od 80.g. ne da će se udvostručiti nego će ih biti i daleko više. Zatim je tu bolji položaj obitelji, tko to ne bi podržao? Samodostatnost u hrani ili zdrav život. Moram iskazati da sam pomalo skeptična jer pokazatelji uspješnosti gdje imamo ciljane vrijednosti kod BDP-a po stanovniku ili npr. vrijeme rješavanja prvostupanjskih parničnih i trgovačkih predmeta su i dalje ispod prosjeka EU. Znači za 10.g. mi ćemo i dalje biti ispod prosjeka EU, a Češka i Slovenija su već sad na prosjeku EU. To nije stagnacija, to je pad. Sve ostalo je nekako na razini općenitih načelnih smjernica. Ključno je nedostatak tih konkretnih mjera, stoji da će se one razraditi dalje u provedbenim planovima, drugim nekim strateškim dokumentima. E sad, ako smo mi 2017. počeli radit na ovoj strategiji, pa smo je konačno iznjedrili, ali sada je 2021.g., koliko će nam još trebati za te sektorske politike, pa provedbene planove, pa akcijske planove. Dok krenemo u implementaciju bojim se da ćemo morat počet radit na novoj strategiji za novo razdoblje. Možda bi trebalo razmisliti da se strategije rade kao što ih radi EU do 2050. npr., a da se onda nekakve srednjoročne usklade sa višegodišnjim financijskim okvirom odnosno sa 7-godišnjim razdobljima, pa da se prati ono što ima EU. Svaka mjera i cilj koji nema nositelja ili odgovornu osobu i vremenski plan razrađen po fazama se vjerojatno neće ni realizirati. To je moje iskustvo rada u gospodarstvu preko 20.g.. Ako nemate ime i prezime i vremenski plan onda od toga vjerojatno nema ništa. I ono što ovdje nedostaje, da se izrazim sportskim rječnikom, su prolazna vremena, znači točke na kojima će se vidjeti idemo li mi u dobrom smjeru ili ne idemo. Nažalost to nije jedino što nedostaje, ali u nastavku ću u pojedinačnoj raspravi još se osvrnuti na neke elemente. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i HSU-a, a vrijeme će podijeliti poštovani zastupnici Hrelja i Lenart, najprije poštovani zastupnik Hrelja, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Klub HSS-a i HSU-a danas od početka dana govori da je ova problematika trebala ić u dva čitanja, da kasnimo gotovo 2.g. sa Nacionalnom razvojnom strategijom, da bi osim onoga što je ovdje nama prezentirano, a to je jedan birani sadržaj koji je sačinjen sa biranim riječima u dobrom pakiranju, da osim toga nas interesira i nešto, nešto konkretno je kad idete u analizu da imate i tematske cjeline i imate strateške ciljeve, imate i ono odakle se, u smislu cilja odakle se polazi, kamo se i gdje želi doći, ali strategija u suštini znači trasirati put do cilja. To je pitanje, pitanje strategije. Naravno bila bi sveobuhvatna kad bi bila takva i mi prihvaćamo da se, da se nacionalnim planom za pojedina područja definira kako doći, kako doći do cilja. Ono što želim reći za ovo što imamo danas u raspravi je da sveobuhvatnost ove strategije ne jamči učinkovitost, da snaga Nacionalne razvojne strategije nije u sveobuhvatnosti nego u precizno razrađenim provedbenim planovima, točno da znamo što smo u mogućnosti napravit da procjenjujemo sebe i svoje mogućnosti i da napredujemo, a ne da glavinjamo i da ovaj pokušajem, metodom pokušaja i pogreške želimo riješiti nagomilane probleme. Kako je sve počelo? Pa počelo je 2017.g. i drugo potpitanje zašto nam se sada toliko žuri, zar nismo imali 2.g. vremena? Ma Nacionalna razvojna strategija je temelj za programiranje proračuna, budućih proračuna i povlačenje sredstava iz EU i bez nje, dakle imamo nejasne prioritete za europske fondove i bez nje i provedbenih planova imamo otežane pregovore sa Europskom komisijom za razdoblje 2021. do '27. Podsjetimo se kakav je bio početak izrade ove Nacionalne razvojne strategije. Otvorila se web stranica, pozvani su stručnjaci da da sudjeluju u tome, pozvane su škole i djeca nižih razreda da crtaju crteže, pričaju priče kakvu Hrvatsku očekuju, kako je žele vidjeti 2030. Opravdano da se njih pita jer oni će 2030. biti punoljetni i biti će pravi glasači i birači dakle i za ovaj Dom. Većina je, prevladavalo je mišljenje, prevladavalo je moto da svi žele, a djeca, naša budućnost želi zemlju sretnih ljudi. Dakle imali smo 7 tematskih radnih skupina, 5 skupina horizontalne politike, upravljački odbor, izvršni odbor, 800 ljudi se dvaput našlo u 2018. g. Treba podsjetiti da krajem 2017. donijeli smo i Zakon o sustavu strateškog planiranja i upravljanja razvojem RH. Dakle, koji je govorio da, prije nego se donose sektorske strategije, mora se donijeti Nacionalna razvojna strategija. Vidite kako je sad sve povezano i kako smo sada odjednom u hitnoći i u žurbi. Dakle, opet ponavljam, kasnimo pune 2 godine, sastanci svih tih radnih skupina su završavali da želimo zemlju s osmijehom, ja ipak mislim ono što djeca misle, da želimo zemlju sretnih ljudi, zadovoljnih ljudi, a osmijeh će doći sam po sebi. Ja ne bi govorio puno o strateškim ciljevima, reći ću samo 1 gdje želimo da imamo konkurentno inovativno gospodarstvo, strateški cilj 1 i želio bih znati po nacionalnom programu, kakav će to biti razvoj poduzetništva i obrta i gdje i kako ćemo sa velikim brojem parafiskalnih nameta. Što ćemo sa turizmom, kako doći do inovativnog i otvorenog turizma kad će on i unatoč ulaganjima i je ranjiv i sezonski. I ja ću predati sada riječ kolegi da nastavi gdje sam ja stao o strateškim ciljevima, tako da molim da zaustavite vrijeme, a ja ću u pojedinačnoj govoriti o socijalnim politikama i mirovinskom sustavu.
Hvala. Evo, nastavit će poštovani zastupnik Lenart.
Poštovane kolegice i kolege, potpredsjedniče. Pa evo ova strategija, čak i da je dobro napisana, džabe kad je se nećete pridržavati, tj. vladajući. Mnogi su kolege rekli da je ovo lista dobrih želja. Nažalost nije ni ona, nije ni to, u biti vidi se da je to jedan copy paste materijal sa kićenim rječnikom gdje si netko želi dati na važnosti. Ciljevi, kaže, konkurentno i inovativno gospodarstvo. Pa ja vas pitam koju mi danas konkurentnost imamo? Namještaju se natječaji firmama, da biste se zaposlili morate imati iskaznicu, inovatori se ne poštuju niti ih se želi saslušati i pokušati promovirati, znači ništa ovdje mi nećemo postići, ako se i dalje nastavimo ovako ponašati. Obrazovanje i zaposleni ljudi. Pa tragedija je da mi danas imamo djecu koja završavaju srednju školu, da ne znaju čitati i ne znaju tablicu množenja. Mi se degradiramo svake godine po pitanju obrazovanja, sve manje ulažemo u obrazovanje. Učinkovito i djelotvorno pravosuđe, javna uprava i upravljanje državnom imovinom. Evo, netko je danas pitao od kolega ovdje premijera Plenkovića da li će se i dalje nastaviti s prodajom državne imovine, citirat ću, da li ćemo i dalje prodavati naše obiteljsko srebro. Pa mi više nemamo srebra, mi više nemamo niti starog željeza pomalo, a kamoli srebra jer se sve rasprodalo, uništilo, devastiralo i jednostavno nam je privreda na izdisaju, a o industriji možemo pričati samo u tragovima. Samodostatnost u hrani i razvoj biogospodarstva. Pod ovim ciljem nema uopće riječi o stočarstvu koje je motor poljoprivredne proizvodnje. Ja si dajem za pravo ovdje pričati o poljoprivredi jer mislim da sam jedini koji je proizveo 300 tona hrane ove godine, agronom sam i mislim da imam što reći o poljoprivredi, ali i mnogi kolege koji se bave na terenu sami poljoprivrednom proizvodnjom, a i naša znanost, koja je zanemarena i gurnuta u ćošak što se tiče poljoprivredne proizvodnje, zato i jesmo ovdje. Nismo riješili ništa od državnog poljoprivrednog zemljišta, iako je 2 godine prošlo od donošenja Zakona o poljoprivrednom zemljištu za koje smo govorili da je neprovediv. Evo i danas vidimo da je neprovediv. Kaže navod iz ovog teksta, niska produktivnost poljoprivredne proizvodnje povezana s malom prosječnom veličinom poljoprivrednog gospodarstva i rascjepkanošću. Pa nikada nismo radili na spajanju. Vi danas kupite od 5 vlasnika zemljište da biste pobrisali čestice, crte, morate raditi elaborate i platiti čudo novaca, pa to nitko živ ne radi, zato imamo tako sitna zemljišta koja u biti i nisu tako sitna. Pričamo o navodnjavanju. Pa pričamo o navodnjavanju 25 godina, nismo se nigdje pomakli. Digitalno usavršavanje, digitalne tehnologije, priča oko poljoprivrede puna digitalizacije. Pa draga gospodo, u poljoprivredi treba delat. Poljoprivredi treba seljak koji zasuče rukave, ima zmazani kombinezon, ima zmazani traktor i mora raditi da bi se proizvelo. Mi i dan danas stavljamo pred ljude hrpu administrativnih prepreka, umjesto da se bave svojom proizvodnjom, oni se moraju baviti popunjavanjem kojekakvih obrazaca, papira, dozvola, registracija, i da vam ne pričam o kojim sve čudima ne moraju se brinuti da ih netko ne bi kaznio. Zdrava hrana, ekološka proizvodnja, pa imamo par sto hektara oraha u slavonsko požeškoj koji nema za jednu gibanicu oraha. To je ekološka proizvodnja. Mi uništavamo proizvodnju. Naš sustav je tako postavljen da naš tjera da imamo ugar, znači on mene tjera da ja moram ostaviti dio proizvodne površine da ne proizvodim. To je za one koji imaju par sto hektara koji su dobili zemlju zato što su bili politički podobni, a za nas koji nemamo ni kvadrata državne zemlje za nas je to kazna jer gubimo na prinosu i na prihodu. I moglo bi se ovdje pričati stvarno jako puno o tome no nažalost od ove strategije ostat će slova na papiru koja koštaju 32 milijuna kuna, a situacija u Hrvatskoj će biti gora nego što je danas. Hvala.
Hvala lijepa. S time smo završili sa izlaganjima klubova zastupnika. Mi ćemo sad napraviti jednu stanku do 15 i 5 minuta. Htio bih vam, molim vas da dobro provjetrimo za to vrijeme, a htio bi vam skrenut pozornost da se ogroman broj zastupnika javio i da kako sad stvari stoje ako neće bit uopće replika to će trajat negdje između 5 i 6 sati, a ako će bit replika onda vjerojatno i koji sat dulje. Evo tek tolko da se znate orijentirati. Izvolite. STANKA U 14,54 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,11 SATI]] Poštovane kolegice i kolege možemo nastaviti sa radom, ja vas molim da zauzmete mjesta i krećemo sa pojedinačnim raspravama. Prva će govoriti poštovana zastupnica Marijana Petir. Izvolite. Molim vas možemo malo se utišati i sjesti na mjesta. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice, zastupnice i zastupnici, kaže se da pametni ljudi uče na tuđim greškama pa mi se čini da je ova Vlada dobro izanalizirala propuste koji su se događali u prošlosti kada je krenula u izradu ove nacionalne razvojne strategije kako se povijest ne bi ponavljala. Normalno je da država ima svoju razvojnu strategiju jer ako ne znamo kuda idemo onda ćemo završiti tamo gdje nismo željeli. Osim što ova strategija postavlja jasan okvir za razvoj za razdoblje od slijedećih 10 godina ona prepoznaje i naše strateške resurse, usmjerava nas da ih na najbolji mogući način održivo koristimo. I da, strategija je ujedno i dokument koji je važan za učinkovito korištenje sredstava iz europskih fondova. 24,5 milijardi EUR-a koji su osigurani u proračunu EU za Hrvatsku bit će veliki vjetar u leđa ukoliko i mi odradimo svoj dio posla kod kuće, a to je ciljano i strateški postavljeno programiranje. Od toga je 5 milijardi EUR-a namijenjeno upravo za poljoprivredu, a program ruralnog razvoja koji je prolazio teške porođajne muke prije 6 godina pokazatelj je kako to izgleda kada ne znaš što trebaš raditi u jednom od svojih strateških resora. Taj je program 5 puta vraćan na doradu, a kada je konačno sa debelim kašnjenjem usvojen dogodilo se da je tadašnji ministar ozbiljno shvatio onu narodnu da se prvi mačići bacaju u vodu te zbog namještanja natječaja i OLAF imao posla. Hrvatska se kao nova država članica našla na rubu srama i možemo zahvaliti dragom Bogu da smo prošli bez kazne. Ono što je tada isprogramirano moralo se provoditi slijedećih 6 godina, a svjedoci smo da mjere koje su bile odabrane nisu bile najsretnije rješenje za hrvatsku poljoprivredu. Zato je važno da ova strategija koju danas ovdje razmatramo da je dovoljno širok, ali i dovoljno precizan okvir za sektorske strategije koje iz nje trebaju proizaći. Produktivnost rada u poljoprivredi nalazi se danas na oko 20% od EU 15 prosjeka, dok je produktivnost poljoprivrednog zemljišta na razini od oko 50% u usporedbi sa EU 27. Hrvatska bilježi vanjskotrgovinski deficit u gotovo svim poljoprivrednim proizvodima osim žitarica i uljarica dok u trgovini ribom bilježi suficit. Premda su pomaci napravljeni prostora za poboljšanje itekako ima. U osmišljavanju mjera moramo uzeti u obzir sve aspekte životnog ciklusa proizvoda od održive proizvodnje do održive potrošnje čemu bi velik doprinos dalo jasnije propisivanje i označavanje sljedivosti poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda. Naši građani žele znati što jedu, tko je taj poljoprivredni proizvod proizveo, na koji način i u kojim uvjetima. Njih zanima kako je hrana stigla od polja do stola i zato poticanje kratkih lanaca opskrbe hranom, prodaja poljoprivrednih proizvoda na kućnom pragu, zelena javna nabava koja pozitivno utječu na okoliš i čiji CO2 otisak nije velik mogu pripomoći uspješnijem plasmanu domaće lokalno proizvedene hrane, ali i jačanju otpornosti sela u kojima moramo stvoriti uvjete da postojeći stanovnici ostanu živjeti, ali i da privučemo nove stanovnike. Posebno moramo voditi računa o ravnomjernom razvoju i solidarno podupirati ona područja koja bilježe loše razvojne i populacijske trendove. Tu prije svega mislim na područje Sisačko-moslavačke županije koje je stradalo u Domovinskom ratu, nažalost stradalo je i nedavno u razornom potresu. Među stradalima nalaze se i mnogobrojni poljoprivrednici zbog toga sam tražila od EU da u okviru pregovora o budućoj zajedničkoj poljoprivrednoj politici se kroz krizni fond za poljoprivredu osiguraju i financijska sredstva za hrvatske poljoprivrednike stradale u potresu i tu očekujem naravno da zajednički sa Vladom pokušamo maksimalno utjecati da ta sredstva i stignu. Također, pozdravljam naravno odluku Vlade da kroz projekt Banovina, ali i kroz podupiranje drugih slabije razvijenih područja kao što su Lika, Gorski kotar i Dalmatinska zagora se da snažnije vjetar u leđa razvoju tih područja. No, smatram da zbog ovih novonastalih okolnosti u kojima se sada nalazimo bi projekt Banovina trebalo izdvojiti u poseban projekt kako bi se mogla cjelovito osmisliti i provesti revitalizacija cijelog tog kraja i za to osigurati dovoljno snažna financijska snažna podrška. Tako da vjerujem da će Vlada također promišljati na tome tragu. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeća, imamo replike pardon. Imamo prvu repliku poštovane zastupnice Katarine Peović. Izvolite.
Dobar dan, stvarno svašta se može reći o ovoj strategiji, ali stvarno ste me iznenadili sa izjavom da se u toj strategiji vidi da je ona učila na prethodnim greškama. Pa me zbilja zanima na čemu temeljite taj dojam pogotovo ako uzmete u obzir područje poljoprivrede gdje sami kažete da se proizvodi i da postoji ogroman trgovinski deficit, dakle do toga je došlo, inače u odnosu na Jugoslaviju gotovo u svim prehrambenim proizvodima proizvodimo duplo manje, do toga je došlo upravo onim mjerama i strategijama koje se ovdje ponavljaju, a to je znači povećanje udjela privatnog sektora, smanjenje upliva države i državnih subvencija, fleksibilizacija tržišta rada itd., znači set neoliberalnih mjera koje se navlas ponavljaju u ovoj strategiji, a provodili smo ih zadnjih 30.g., pa me zanima na kojim to analizama smo mi došli do toga da ovu strategiju možemo nazvati strategijom koja je učila na greškama?
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam lijepo zastupnice Peović. Rađene su detaljne analize, dubinske analize sektora, one su dostupne za svaki sektor, pa tako i za poljoprivredu, možete to pronać na posebnim stranicama, a na temelju tih dubinskih analiza je izrađen Nacrt strategije poljoprivrede koja je u javnoj raspravi i nadam se da će po usvajanju ove nacionalne strategije i ona doći na red za usvajanje. Problema doista ima puno, ali je važno da se greške koje su uočene, a posebice u onom dijelu programiranja, na što sam se posebno osvrnula što se događalo prije 6.g., više nikada ne ponove, kako se ne bi događalo da imamo promašene investicije, a da s druge strane se ne ulaže u ono što je potrebno. Kad govorimo o ovoj strategiji imate posebno poglavlje tj. razvojni smjer 3, zelena i digitalna tranzicija u okviru koje je posebno poglavlje samodostatnost u hranu i razvoj bio gospodarstva gdje su obuhvaćene ove teme o kojima sam govorila.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Žarka Pavića.
Evo ako mogu postaviti pitanje slično koje sam postavio premijeru, a nisam dobio odgovor. Vi ste u svom izlaganju rekli da će zapravo na temelju strategije koja je trenutno nama tu predstavljena i dana nam na čitanje, da će se na temelju toga moći donijeti strategije za svaki pojedini sektor. Reko sam i premijeru i opet vama ponavljam, znači kad se govori o ulaganju u IT, govori se u jednoj jedinoj rečenici, ulagat će se u informatičke komunikacije tehnologije. Kako je moguće da na temelju te jedne rečenice donijeti Strategiju za razvoj IT-a ili za IT sektor? Meni je to stvarno nepojmljivo. S druge strane, IT se spominje zapravo u svim područjima. Odgovor da je to opisano u onom poglavlju digitalizacije, to nije odgovor zato što se tamo govori o digitalizaciji gospodarstva i to je jedno drugo područje, a razvoj IT sektora je sasvim treće područje. Hvala.
Poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala vam lijepo. Hvala vam lijepo kolega Paviću na ovom svom promišljanju koje ste izrekli i točno je da će se na bazi ove strategije donijeti 16 sektorskih strategija, dapače donijet će se 79 različitih strategija, osim sektorskih i one na lokalnoj razini koje su u stvari preduvjet za razvoj svakog pojedinog kraja, svakog pojedinog sektora, one su i preddispozicija da uspješnije i snažnije koristimo financijska sredstava iz europskih fondova. Dobro ste detektirali to da se digitalna tranzicija spominje u posebnom poglavlju, ali da se ona provlači kroz cijeli dokument i to je ispravno i to je važno, a to je i na tragu ciljeva koje je zadala Europska komisija za buduće višegodišnje razdoblje. Dakle, kad se donosi višegodišnji financijski okvir tada se zadaju ciljevi kako će se i na koji način novac koristiti i u što će se utrošiti. Zelena transformacija i digitalizacija [[Upadica: Hvala]] su osovina u stvari tog novog višegodišnjeg [[Upadica: Hvala]] financijskog okvira.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Pocrnić Radošević, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana kolegice, vezano uz ravnomjeran regionalni razvoj koji ste spomenuli u prijedlogu strategije je navedeno da Ličko-senjska županija danas ima 18% ili 1/5 stanovnika manje nego 2001.g., što znači da sad ima 45.000 stanovnika, gustoću naseljenosti od 8,5 stanovnika na km2. Godine zanemarivanja Like i cijele županije, nedovoljno ulaganje u razvoj gospodarstva, poljoprivrede, propuštanje revitalizacije gospodarskih subjekata u sklopu poslijeratne obnove, slabo korištenje prilika stvorenih izgradnjom autoceste doveli su do toga da je danas, da su danas sve teže dostupne osnovne stvari kao što su školstvo, zdravstvo, prijevoz, ali i osiguranje potreba za radnom snagom. Ukoliko propustimo aktivno sudjelovati i zaustaviti ove negativne trendove kroz prilike koje nudi ova strategija, tu prije svega mislim na brži razvoj Dalmatinske zagore, Like, Banovine i Gorskog kotara, ne vjerujem da će nam se uskoro pružiti druga prilika [[Upadica: Hvala]] čega institucije na području Ličko-senjske županije [[Upadica: Hvala]] moraju biti toga svjesne.
Odgovor poštovane zastupnice Petir.
Hvala vam lijepo. Kolegice Pocrnić Radošević, vi ste potpuno u pravu da se trebamo zabrinuti nad lošim demografskim trendovima, posebno u regijama poput Like, Gorskog kotara, Dalmatinske zagore i Banovine i zato je dobro da je Vlada RH prepoznala te trendove i želi ih promijeniti, te je kroz program vlade upravo te regije stavila kao regije na koje će obratiti posebnu pažnju i posebno ulagati u njihov snažniji i ravnomjerniji razvoj. Kako vi dolazite iz Gospića vjeruje da, da bi puno značilo da se i grad Gospić, ali i sve općine, gradovi i županija također snažnije uključe u komuniciranje oko ove nacionalne strategije u predlaganje projekata koji mogu donijeti prosperitet Lici, ali i u njihovu zajedničku realizaciju kako bi stanovnike Like, ali i svih ovih područja koja su nabrojana zadržali u stvari u njihovim domovima.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Anđelka Stričaka.
Hvala potpredsjedniče. Uvažena kolegice, vi ste u svojoj raspravi dotakla se EU fondova, održivog rasta i ravnomjernog razvoja, međutim ključ svakog uspjeha je obrazovan, osposobljen i motiviran čovjek. Sad bih ja malo lokal patriotski, znači mi imamo ovdje jedan strateški cilj, 11 digitalna tranzicija društva i gospodarstva. U Varaždinu postoji jedan od, ja smatram najprestižnijih fakulteta, Fakultet organizacije informatike koji se bavi upravo time. Naravno da u jednoj ovakvoj krovnoj strategiji nije moguće nabrojiti što će se sve i gdje graditi. Međutim, gore već jedno 5-6.g. postoje projekti za izgradnju kampusa FOI 2, a to nam je bitno da postignemo ovaj cilj da možemo što više studenata prihvatiti i osposobiti ih a između ostalog studenti koji završe FOI zapošljavaju se u prosjeku tri mjeseca, to su visoko plaćena radna mjesta, obrazovani ljudi i ono što nam danas je potrebno u svim segmentima društva. Hvala.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam zastupniče Stričak. Vi ste ustvari dobro spomenuli važnost obrazovanja jer onaj koji ima znanje, ima moć i cilj nam je da što više mladih ljudi zadržimo u Hrvatskoj i da se oni obrazuju za one djelatnosti, stječu znanja koja su nam potrebna na tržištu rada. FOI sasvim sigurno je jedan od takvih fakulteta i pratila sam vaše zalaganje vezano uz izgradnju kampusa. Mislim da ova strategija pruža dovoljno dobar okvir da se ta realizacija izgradnje kampusa konačno i dogodi, mislim da je to izuzetno važno za Varaždin, ali to je važna poruka da više ciljamo prema možda manjim gradovima, pa čak i prema ruralnim sredinama kad govorimo o diversifikaciji obrazovanja izmještanju visokoškolskih ustanova i kampusa jer to daje jednu novu dodanu vrijednost cijelom sustavu obrazovanja i voljela bih da to uspijemo realizirati uz pomoć ove strategije i financijskih sredstava koja su osigurana.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Bedeković.
Hvala g. potpredsjedniče. Uvažena kolegice Petir. Ja ću se referirati na onaj dio vaše rasprave u kome ste govorili o tome da ova strategija zapravo predstavlja jasan okvir za sljedeće desetogodišnje razdoblje i zapravo dokument koji je od velike važnosti za korištenje sredstava iz europskih fondova. Znademo da na raspolaganju imamo preko 24 milijarde eura, plus ona sredstva koja će biti odvojena za potresom pogođena područja. I u tom smislu ja dijelim vaše mišljenje da ova strategija doista predstavlja okvir koji treba biti na jednoj strani dovoljno širok i to jest i na drugoj strani dovoljno precizan i jasan da bude podloga na temelju koje će se definirati sektorski dokumenti, bit će na temelju njega načinjeno 16 sektorskih dokumenata i doista u tom smislu ovaj dokument predstavlja podlogu za sektorske dokumente i planove na temelju kojih će se povlačiti sredstva iz EU u pojedinim sektorima kako nam se ne bi dogodili problemi i da ne kažem blamaža u sektoru poljoprivrede koji ste objasnili i dali … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Petir.
Hvala vam zastupnice Bedeković. U pravu ste, ovaj dokument je rađen doista uz široku javnu raspravu kako bi ustvari prepoznao najvažnije probleme, kako bi se suočio s onim što imamo kao resurse i predložio na koji najbolji mogući održivi način možemo te resurse koristiti. Važno je da to isto tako slijede i sektorske strategije koje su u fazi izrade, ali je isto tako važno da to prepozna lokalna i regionalna zajednica koja se sa svojim komentarima može uključiti, koja može možda na najbolji način prepoznati potrebe svoje sredine i predložiti te projekte za koje ćemo onda tražiti financiranje iz europskih fondova. Moj je dojam sa nekako najviše dominira potreba za boljom prometnom povezanošću i možda bi u tom smislu trebali promišljati da se i u tom okviru utvrde prioriteti prema kojima bi se onda novac kanalizirao.
I zadnja replika poštovane zastupnice Sandre Benčić.
Zahvaljujem se. Molim vas jedan konkretan odgovor. Zašto se u strategiji koja govori da ćemo biti predvodnici u zelenoj transformaciji gospodarstva ne spominje organska poljoprivreda i zašto cilj da 25% površina koje se obrađuju poljoprivredno, a koji je zacrtan na razini Europskog zelenog plana da budu 25% tih površina pod organskom poljoprivredom nije uvršten u našu razvojnu strategiju ili mislite da organska poljoprivreda nije važna za zelenu transformaciju.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam zastupnice Benčić na ovom vašem izlaganju i osvrtu. Kao što sam rekla bit će donešene sektorske strategije, Strategija poljoprivrede je gotova, prošla je javnu raspravu mi smo je na Odboru za poljoprivredu raspravili i dali kao zastupnici neke svoje prethodne primjedbe i prijedloge. Tu je sadržana naravno i ekološka poljoprivreda kao važan segment poljoprivrede za koju Hrvatska ima itekako super prirodne predispozicije i neke županije su tu otišle i korak dalje pa su tako već donijele svoje razvojne strategije ekološke poljoprivrede kao što je primjerice Zagrebačka županija koja si je zacrtala do 2030.g. staviti velik dio poljoprivrednih površina pod ekološku poljoprivredu, ali je i sjajan projekt primjerice Vukovarsko-srijemske županije koja je napisala projekt i dobila odobrenje za europska sredstva za uspostavu GMO free centra za soju i za druge proizvode gdje će se jačati to opredjeljenje prema ekološkoj proizvodnji i prema onom što je ekološki čisto.
Hvala lijepa. Sljedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Andree Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovana ministrice. Ja ću se ovdje fokusirati prvenstveno na područje zdravstva. U ovom dugo očekivanom dokumentu nabrojani su prioriteti politike na području zdravstva i zdravstvene skrbi. Svatko bi se s time složio, čitajući onako na prvu, međutim kada idete još jednom čitati i malo zagrebete onda vidite da postoje brojni problemi i nedorečenosti. Recimo, nije navedena dinamika provedbe ciljeva, mjera odnosno provedbenih programa. Kada se pogleda dokumentacija s javnog savjetovanja većina konkretnih prijedloga zainteresiranih sudionika nije prihvaćena uz obrazloženje navedeno će biti obrađeno u okviru Nacionalnog plana razvoja zdravstva za razdoblje 2021.-2027.g. znači moramo čekati taj dokument tako da sada nemamo jasnih uvida kako će se što provoditi. Primjerice govori se o transformaciji bolničkog sustava putem spajanja funkcionalne integracije i specijalizacije ustanova čuvajući pri tom primjerenu dostupnost zdravstvene zaštite i medicinskih specijalizacija na cijelom hrvatskom teritoriju. E sad budući da su spajanja i integracije ustanova te možebitno ukidanje pojedinih odjela logično obrnuto proporcionalne široj dostupnosti zdravstvene zaštite, trebalo je u ovoj Strategiji dati bar osnovne okvire što i kako se planira provesti navedena transformacija. Isto vrijedi i za poticanje ravnomjernog rasporeda zdravstvenih radnika na teritoriju Hrvatske i njihovo zadržavanje u manjim i ruralnim sredinama. Činjenica je da zdravstvenog osoblja nedostaje, međutim, nejasno je kako će država stimulirati ostanak zdravstvenih djelatnika u RH, odnosno kako će se uopće provoditi ova raspodjela po svim krajevima RH. Dostupnost zdravstvene zaštite i provoditi zdravstvene zaštite osnova su zdravstvenog sustava. To se slažemo, međutim, to sve skupa je samo spomenuto, nije razrađeno u Nacionalnoj strategiji. Isto se odnosi i na spomenuta načela održivosti zdravstvenog sustava, pravednosti u osiguranju skrbi, ali i financiranju zdravstvenih ustanova te postizanju optimalnih ishoda liječenja. Nema jasnog programa sanacije i reforme zdravstva, plana rješavanja nagomilanih dugova u zdravstvu, po kojim kriterijima će se dijeliti limiti zdravstvenim ustanovama. Glede financiranja zdravstva, Hrvatska izdvaja 861 euro po stanovniku, odnosno 7,4% BDP-a. U Europi izdvajaju preko 3 tisuće, znači 9,2% u prosjeku, za održivost sustava treba minimalno 9%. U Strategiji se navodi da će trebati ostvariti ravnotežu između financijskih mogućnosti i rastućih troškova, povezanih s novim i naprednijim metodama liječenja zbog tehnološkog i znanstvenog napretka, ali i povećanje potražnje za zdravstvenom zaštitom zbog starenja stanovništva. To se sve slažemo, međutim, pitanje je kako. Vrlo kratko spomenuta je revitalizacija funkcija Imunološkog zavoda o čijem se ponovnom pokretanju govori godinama, no nema jasnog plana revitalizacije, što je trebalo razraditi u Strategiji, ako ništa drugo, onda barem sad s obzirom na ovu aktualnu pandemiju i potrebu za proizvodnjom vlastitih cjepiva i krvnih pripravaka. Nekoliko riječi i o zdravstvenom turizmu, to naravno, nije pitanje samo medicine i struke nego ima i široki okvir. U dokumentu Strategije vrlo je malo detalja vezanih uz zdravstveni turizam. Samo je kratko navedeno da će se poticati razvoj zdravstvenog turizma, zdravstvene industrije, izgradnje regionalnih kongresnih centara, izgradnja i obnova lječilišnih centara. Koncept odgoja i obrazovanja i razvoja ljudskih potencijala, kako bi se i razvoj zdravstvenog turizma pojačao, kao ni godinama spominjana profesionalna orijentacija učenika viših razreda osnovnih škola te upisna politika visokog obrazovanja, osobito vezano uz zdravstvene djelatnike, također je nejasna. Hrvatska obiluje prirodnim resursima koji predstavljaju veliki potencijal za daljnji razvitak turizma i na moru i u kontinentalnom dijelu i to tijekom cijele godine. Međutim, Strategija razvoja zdravstvenog turizma nije pobliže navedena u Strategiji, kad gledate na tražilicu, svega 5 puta se vrlo kratko spominje sam pojam. Već sam govorila i u replici 2017. su prihodi od zdravstvenog turizma bili svega 300 milijuna eura. 2 godine prije je rečeno da imamo kapacitete za milijardu eura, na globalnoj razini prihodi od zdravstvenog turizma iznose 15 do 20% ukupnih prihoda od turizma. Mi i dalje zaostajemo u tome, zaostajemo i u povlačenju sredstava iz EU fondova, a to sve skupa također, nije razrađeno. U Strategiji razvoja turizma do 2020. navedeno da ćemo mi biti perjanica zdravstvenog turizma RH, međutim, budući da još i dalje ne znamo kako će se ostvariti ta vizija zdravstvenog turizma, [[Upadica: Hvala.]] postavljamo si i dalje pitanja.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Ban Vlahek. Pardon, Opačak Bilić najprije, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, evo vidimo iz nacrta Razvojne strategije da će se ulagati u izgradnju i opremanje bolničkih kapaciteta koji nedostaju te da će se poduprijeti program unaprjeđenja sigurnosti pacijenata i kvalitetne skrbi. Ali, jednako tako navodi se i kako će eventualni nedostatak resursa u javnom bolničkom sektoru biti moguće nadomjestiti uključenjem privatnih pružatelja zdravstvene zaštite. Čeka li ovim najavama građane RH postupno privatiziranje zdravstva i samo po sebi poskupljenje zdravstvenih usluga, što mislite?
Poštovana…
Hvala lijepa na pitanju. Puno toga bi trebalo zapravo postaviti pitanja Vladi odnosno našem premijeru, upravo ovo što vi pitate to sve skupa i nas brine i pitamo se kako će se sve skupa ostvariti. Znači znamo s jedne strane, ulaže se u kapacitete, s druge strane, negdje vam fale kapaciteti, pričamo o Nacionalnoj sveučilišnoj bolnici, izgrađuju se bolnice u drugim krajevima, opet, nemate dovoljno zdravstvenog kadra. Ovo što govorite o privatnim ustanovama, tu će trebati nekakvi pametni plan i program napraviti. S jedne strane, privatnici naravno ulažu određena sredstva u kupnju određenih aparata, koliko će sad tu država omogućiti, ne znam. Pitat ćemo vladajuće kad dođe ovaj nacionalni program za zdravstvo, evo, živo me zanima.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Ban Vlahek.
Poštovana kolegice, problem je što ova Strategija pisana za vrijeme prije korone, a sada vrijede neka druga pravila. Spomenuli ste da nedostaje radne snage. Zanima me da li se može dugoročno u toj Strategiji planirati taj očiti problem koji se sad pojavio pogotovo u vrijeme ove krize? Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepo na pitanju. Evo, ovdje moram prvo reći da sam postavila nekoliko pisanih zastupničkih pitanja našem resornom ministru, između ostaloga i oko broja zdravstvenih djelatnika koji se mogu boriti sa onim najtežim oblicima Covida, a to su intenzivisti. Nisam dobila, naravno odgovor niti na jedno pitanje. Slažem se s ovim što kažete da je pisano prije nego se dogodila pandemija, ali upravo u takvim strategijama treba predvidjeti takve situacije. Znači 2030. g. je daleko. Činjenica je da zdravstvenog kadra nedostaje, liječnika, sestara, kako će to država uspjeti zauzdati daljnji odljev, kako će odraditi na kvalitetnoj politici zapošljavanja upisnih kvota na fakultetima, stimulirati ljude da ostanu, to evo, živi bili pa vidjeli, ali problemi postoje, a sad pogotovo, slažemo se da za vrijeme pandemije to također, dolazi do izražaja.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Stričaka.
Uvažena zastupnice raspravljamo o nacionalnoj razvojnoj strategiji u jednom takvom krovnom dokumentu je nemoguće pobrojati sve investicije, programe, planove koji se planiraju u kojem području lijepe naše izvoditi i graditi. Pa između ostalog u strategiji se i navodi da će se još donijeti 79 strategija niže razine programa i planova. Temeljem toga će i županije i županijske skupštine donijeti neke svoje programe strategije i planove razvoja. Vi ste veći dio rasprave posvetila zdravstvu, konkretno primjer iz prakse iz Varaždinske županije. Nikad toliko ulaganja u zdravstvo 620 miliona kuna je u ovom mandatu uloženo u nove zgrade, opremu i naravno na specijalizacije i ljude. Stoga smatram da ako govorimo već o zdravstvu da treba još malo strpljenja treba, ali nikada toliko ulaganja u zdravstveni sektor nije bilo ko sada. Hvala.
Poštovana zastupnica Marić.
Evo hvala lijepa na komentaru, nisam ovaj baš u potpunosti shvatila pitanje, više možda kao komentar. Svi mi čekamo tu nacionalnu strategiju zdravstva. Ja sam se u samom uvodu sam rekla da kad gledate onu dokumentaciju s javnog savjetovanja gdje su zaista niz pametnih pitanja i iz područja iz županijskih općih bolnica su postavljali pitanja, iz jedinica lokalne samouprave i odgovor je bio čekajte nacionalnu strategiju. Znači, ovaj moj komentar u mom izlaganju je bio da je trebalo dati bar nekakve konkretne naznake kako ćete transformirati bolnički sustav, kako ćete pravednije raspodijeliti limite. Znači ovo je sve lijepo napisano, možemo se svi lijepo složiti sa tim nizom rečenica, ali nekakvih konkretnih strukturnih pojašnjenja barem nekakvog kostura nažalost nisam uspjela vidjeti. Zato kažem čekamo tu nacionalnu strategiju za zdravstvo, ali je ovdje trebalo već bar osnovne naznake staviti.
I poštovani zastupnik Lenart ima repliku. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo poštovana kolegice vi ste spominjali zdravstveni turizam, imao sam prilike znači u proteklim vremenima sresti investitore za veće projekte u zdravstvenom turizmu no međutim onaj problem s kojim su se oni susreli svakako se ne navodi u ovoj strategiji, a neće niti u jednoj su mito, korupcija, reketarenje, ako ne pristanete na to onda su administrativne prepreke i svi ti uglavnom investitori, a znamo da investitori dođu investirati bilo da su domaći ili strani da bi nešto zaradili na tome jednostavno taj svoj kapital odnesu negdje drugdje. Pa vidimo da nas mnoge zemlje koje su bile daleko iza nas prestižu pogotovo u tom segmentu zdravstvenog turizma. U strategiji se spominje pravosuđe i to, ali vidimo kakva je situacija i u 10 godina se sigurno neće razriješiti problem našeg pravosuđa. Vidimo da je svugdje na terenu koruptivne radnje su te koje jednostavno rastjeruju naše investitore i bojim se da ništa od tih kapaciteta koje možemo napraviti i prednosti koje imamo za zdravstveni turizam u Hrvatskoj neće se iskoristi evo zbog ovoga što sam naveo.
Poštovana zastupnica Marić.
Da, hvala lijepa na opservaciji, upravo sam istakla da je problematika zdravstvenog turizma samo onako kratko navedena. Sve ovo što vi govorite i problem zakonske regulative, pa privlačenja novaca, pa okvira kako će se zapravo stimulirati zdravstveni turizam o kojem govorimo godinama. Mislim ja jesam medicinar, ali me ta tema zanima pa stvarno pratim već godinama. Dakle, to sve skupa nije dorečeno. Tako da se potpuno slažem s ovim što ste rekli kako motivirati i zdravstvene i domaće investitore to je otvoreno pitanje, a tu stvarno nije navedeno.
Hvala lijepo. Slijedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Katarine Peović. Izvolite.
Dobar dan, evo premijer se jutros čudio čuđenju zastupnika oko visine sredstava koja su uložena u ovu strategiju 32 milijuna kuna, no vjerujem da mnogi dijele dojam da je ovu strategiju napisao student treće godine ekonomije kojem su rekli da mora koristiti neke pomodne pojmove očišćene svakog značenja poput onih u globaliziranom svijetu koji se sve brže mijenja, važno je u središte staviti čovjeka, vau, sve je puno izvrsnosti i pameti, pametne specijalizacije, pametni gradovi, znači pravi orleanski govor koji izvrće pravo značenje riječi u njegovu suprotnost. No, osim dojma riječ je o tome da uistinu ova strategija ne može biti razvojna jer ona nije temeljena na analizama prethodnih metoda ekonomskih poteza, strategija i onoga što se zbivalo da bi nas dovelo na začelje Europe, da bismo došli do ogromnog deficita u robnoj razmjeni od 60 milijardi kuna koji se svake godine povećava i ova strategija to rješava oblikom rekla bih autosugestije. Ponavljat ćemo više puta da trebamo biti produktivniji, konkurentniji da trebamo dostići ove razvijene zemlje pa će se to valjda i desiti, a ponavljat ćemo jednake setove mjera koje smo do sada provodili u svim mogućim segmentima društva. A to je smanjiti upliv države u ekonomiju, povećati udjel privatnog sektora, dodatno fleksibilizirati tržište rada. Dakle, da bi se napravila stvarno neka strategija trebalo je napraviti neku analizu koju je mogao napraviti i Državni zavod za statistiku pogotovo bi recimo bile korisne međusektorske analize koje bi nam pokazale koliki je udio domaće komponente u pojedinom proizvodu, koliko postoji finalne potražnje za određenim proizvodom, koliko bi takav proizvod i takva proizvodnja generirala zaposlenosti, dodane vrijednosti te koji recimo sektor imaju potencijala za povećanje dodane vrijednosti i te multiplikativne učinke. Takva analiza ne postoji i ovdje se ponavlja sve što se dešavalo prije. Znači, danas smo čuli da ova vizija stane od premijera u jednu rečenicu pa ću je citirati. Hrvatsku 2030. vidimo kao konkurentnu, inovativnu i sigurnu zemlju prepoznatljivog identiteta i kulture, zemlje očuvanih resursa, kvalitetnih životnih uvjeta i jednakih prilika za sve. No kako ćemo to biti konkurentna država pod uvjetima te slobodne tržišne utakmice ako konkurentnost ne postižemo razvojem sofisticiranih tehnoloških proizvoda već tzv. unutarnjom devalvacijom, snižavanjem cijena radne snage, snižavanjem zaposlenosti, otpuštanje, prekarizacijom i svođenjem ekonomije na uslužne i manje zahtjevne djelatnosti? Kako ćemo to biti inovativni ako je ulaganje u tehnološki razvoj nedostatno što priznaje i ova strategija? Kako će to ova država biti sigurna dok premijer na svako otpuštanje radnika u rafineriji Sisku, u Brodotrogiru, sliježe ramenima i tumači da je to odluka jedne privatne firme i uprave koja je tako procijenila te su to poslovne politike iako je riječ o tvrtkama koje su privatizirane u koruptivnim skandalima i koje ako ništa drugo, vlasnici krše redom ugovorne obveze? Dakle, kako ćemo mi to imati pa čak bi rekla i prepoznatljiv identitet i kulturu ako se naša kultura svodi na autokolonijalnu slugansko suženu perspektivu koja odbacuje upravo one periode u kojima smo stvarno dosezali i tehnološki i ekonomski vodeće zemlje svijeta? Napravit ću malu digresiju, neko je danas rekao da se ova strategija vraća u prošlost, bilo bi sjajno da se vraća u prošlost, onda bismo došli do nekih usporedbi kao npr. da je naša kupovna moć danas negdje 27% niža nego '78. g. itd., itd. ili recimo kako ćemo postići kvalitetne životne uvjete u zemlji u kojoj je 14% radno sposobnog stanovništva iselilo, kako ćemo ostvariti jednake prilike za sve u zemlji klasno duboko podijeljenoj u kojoj 1,7% najbogatijih drži 40% štednje u svojim rukama a 1/3 živi u siromaštvu?
Hvala lijepa. Imamo replike, prvo poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Uvažena zastupnice Peović, dakle vi ste uvodno govorili o ovoj strategiji otprilike stvari koje smo i mi ponavljali. Ja ovu strategiju čitam na način da je bolje biti mlad i bogat nego star i siromašan, da je to zaključeno ili bolje biti 100 g. bogat nego 7 dana siromašan. I ja sam postavila i pitanje g. Plenkoviću i nekako jednostavan odgovor sam htjela, kakva je to Hrvatska 2030.? Čim se mi 2030. g. bavimo? Da li smo zemlja koja će razvijati turizam i biti prihvatljiva umirovljenicima cijele Europe? I to je jedna odluka i ta odluka se može braniti i reći zašto. Da li ćemo biti zemlja koja će razvijati određenu vrstu proizvodnje, određenu vrstu industrije, određenu vrstu, u koje obrazovanje mi to ulažemo? Možda ste vi iz strategije to pročitali. Dakle ako nemamo brodogradnje, zašto uopće imamo fakultet i srednje škole koji se bave brodogradnjom? To su stvari koje je ovoj strategiji trebalo biti rečeno. Hvala.
Hvala, odgovor poštovane zastupnice Peović.
Pa upravo tako, dakle mi ovdje stalno govorimo i ponavljamo te popularne termine i popularne teze o tome kako bismo trebali razviti stem područjem nitko vam neće priznati ovo što ste vi sugerirali pa recimo da ćemo biti zemlja koja će se oslanjati na uslužne djelatnosti i djelatnosti s niskom stopom dodane vrijednosti, to nikad neće sigurno pisati u strategiji ali će pisati da ćemo razvijati inovativne digitalne tehnologije itd., pogotovo poticati popularno stem područje ali u brodogradnji koja je jedna od najsofisticiranijih proizvodnji danas, ekonomski može biti jaka, mi smo upravo ukidali i ograničavali, limitirali našu proizvodnju a gotovo je sada i gasimo. Prema tome, da, i ovo što ste rekli, bolje biti mlad nego star, pa u strategiji piše, dakle umirovljenicima se nudi mogućnost da se izlože do smrti tržištu rada.
Slijedeća replika je poštovane zastupnice Ban Vlahek.
Poštovana kolegice, rekli ste, spomenuli ste u svom izlaganju deflaciju, mislim da i moje je mišljenje je da je najveći problem u ovoj strategiji što se uopće ne spominje da smo u recesiji i deflaciji, što naravno traži potpuno drugačiji pristup.
Poštovana zastupnica Peović.
Da, da bismo odgovorili dakle na to pitanje, morali bismo napraviti nekakve i analize koje smo mi prestali raditi, znači ovdje smo imali izvješće Državnog zavoda za statistiku kada sam postavila pitanje zašto Državni zavod za statistiku ne radi analize te međusektorske koje bi nam dale odgovor na pitanje koji su to gospodarski subjekti koji imaju mogućnosti multiplicirajućih učinaka itd., nego se isključivo temeljimo i ograničavamo na EUROSTAT-ovu komparativnu statistiku koju da stvar bude još gora, onda uopće ne koristimo kada govorimo recimo o stopi nezaposlenosti. To je jako zanimljivo, znači koristimo jako selektivnu tu statistiku. Danas stalno ćete slušati, evo nema kolege Pavića, ovdje on to voli govoriti, da se povećala zaposlenost ali ne govori da smo mi dakle u Europi, imamo jednu od najnižih stopa zaposlenosti i to piše u strategiji, to je zanimljivo, znači pošteno da tako kažem stoji, da su ispod nas samo Rumunjska i Italija.
Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Damira Bakića, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane kolegice i kolege, evo sad još nekoliko opaski koje se vežu na prethodna izlaganja. Najprije još jednom, obrazovna. Među indikatorima navodi se značajno zaostajanje naših učenika u PISA istraživanju u kategoriji čitalačke pismenosti, o tome je danas i premijer govorio i kao cilj se postavilo hvatanje priključka sa zemljama OECD-a. Istovremeno prešućen je rang naših učenika u prirodoslovnoj i matematičkoj pismenosti a u te dvije kategorije naši su rezultati dramatično lošiji od rezultata u čitalačkoj pismenosti. Nažalost vlada je odlučila ovu neugodnu činjenicu pomesti pod tepih. Ovaj porazni skor u prirodoslovlju i matematici dokument niti ne spominje, pa onda shodno tome valjda diže i ruke od konsolidacije obrazovanja u prirodoslovlju i matematici pri čemu je, treba i to reći, jedan od 4 smjera, od 4 strateška smjera, pazite sad, zelena i digitalna transformacija, zelena i digitalna transformacija bez matematike i prirodoslovlja u dokumentu. Pri tome ne mogu ne spomenuti da je Slovenija odnosno slovenski učenici u sve te 3 kategorije su ne ispod nego značajno iznad prosjeka zemalja SAD-a, a do prije 3 desetljeća bili smo dio istog obrazovnog prostora. Mislim da to dovoljno govori o tome kako smo se prema obrazovanju odnosili svih ovih godina, a nažalost strategija ne prepoznaje potrebu energičnog prioritiziranja obrazovanja kao nacionalnog strateškog interesa. Što se smjera broj 4 tiče imenovanog kao ravnomjerni regionalni razvoj kad je riječ o lokalnoj i regionalnoj samoupravi apsolutno je nužno da bismo demokratizirali odnose na lokalnim razinama demontirati zakonske odredbe iz 2017., ono što se popularno kolokvijalno zove lex šerif. U tom smislu potrebno je zacrtati unaprjeđenje zakonodavnog okvira. Zdravstvo. Strategija prepoznaje 2020.g. kao godinu pandemije, pa ipak nedovoljno prepoznaje znakove vremena. O javnozdravstvenom sustavu u cijelom dokumentu nalazimo tek jednu frazu na strani 79. Neprihvatljivim smatramo da se više u dokumentu kaže, doduše ne mnogo više, ali više se u dokumentu kaže o tržišnim zdravstvenim klasterima i o zdravstvenom turizmu nego o javnom zdravstvu. Primarna zdravstvena zaštita samo se deklarativno promovira, a stvar je u tome da joj je nakon godina zanemarivanja nužan strateški plan oporavka. Strategija nadalje također previđa da se, da se zdravstvene standarde na otocima i udaljenim područjima ne može riješiti samo telemedicinom, telemedicina je alat, problem će riješiti ljudi, a o ljudima u zdravstvu, općenito o medicinskom osoblju premalo se strateški promišlja. I konačno kad govorimo o zdravstvu u strategiji nema ni spomena o mentalnom zdravlju. Možda je to na neki način i simbolično da govorim o mentalnom zdravlju kad govorim o strategiji, a dakle o njemu, o mentalnom zdravlju već za početak o promjeni percepcije mentalnog zdravlja zaista je nužno povesti organiziranu i, i planiranu brigu. I na kraju, u ovom nizu nevezanih, međusobno nepovezanih opaski rekao bih i ovo, šteta je što strategija gotovo, sport gotovo isključivo gleda kroz prizmu vrhunskog sporta, te se ne jednom u tekstu govori o potrebi otkrivanja sportskih talenata, o njegovanju sportskih talenata, oslobađanju sportskih talenata. Sport je međutim mnogo više i mnogo veće, sport za sve, posebno rekreativni, osobito za mlade, osobito u školi, sport u školi je istinski strateški prioritet, mnogo više od brige o vrhunskom sportu. Nažalost očito ni ova strategija ne prepoznaje, barem ne u dovoljnoj mjeri. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je poštovane zastupnice Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, ako sam dobro shvatila rekli ste izraz „telemedicina je out“, pa bi vas čisto molila da nam tu malo pojasnite. Odmah se referiram na ovo što je kolegica mene pitala u replici, nije uopće predviđeno odnosno obuhvaćeno u ovo vrijeme pandemije i situacije kad zapravo nemate drugih izbora nego se služiti tim pomagalima tipa telemedicine, pa obzirom da je strategija narednih 10.g., pitanje što nas još čeka, evo čisto nekakav vaš komentar glede telemedicine jer mislim da na područjima gdje nema dovoljno stručnjaka, a i pitanje što nam vladajući spremaju s obzirom na ova sva moguća ukidanja bojim se da ćemo se morati služiti telemedicinom za neka područja zdravstva. Evo čisto vaš komentar.
Poštovani zastupnik Bakić.
Da, hvala vam. Hvala vam. Dakle, bojim se da je riječ o ozbiljnijem nesporazumu. Ja nipošto nisam rekao da je telemedicina out, ja sam rekao nešto sasvim drugo. Ja sam rekao da telemedicina sama po sebi neće riješiti problem medicine na otocima i medicine u izoliranim područjima, problem će riješiti ljudi, naravno uz pomoć telemedicine.
I repliku ima poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Odlučila sam se za repliku već pri kraju vašeg izlaganja gdje ste spomenuli sport, dakle važnost sporta u postupku odgoja djece ili teme od najranije životne dobi. Pogledajte sad što se dešava, dakle sad imamo slijedeće, djeca idu glavninom u školu od 1. do 4. razreda i oni završni razredi, od 5. do 8. ne idu, ne samo da ne idu u školu nego imaju nastavu online, oni nemaju mogućnosti ni bavit se sportom jer je odluka koju su stožeri donijeli vezanu uz koronu da nema sporta ni na otvorenom, da nema ni bavljenja ni pojedinačnim sportom, mi ćemo to vidjeti zaista ko problem, sigurna sam to će bit problem generacija koje ćemo vidjeti dalje. Dakle, da bi mogli imati vrhunski sport vi morate imat bazu, a baza se dešava odnosno odvija u školama i umjesto da to potičemo i da ovo, dakle ja nisam ništa, nemam apsolutno ništa protiv vrhunskog sporta, šta čak štoviše, ali je važnost baze zapravo zanemarena [[Upadica: Hvala]]
Poštovani zastupnik Bakić, izvolite.
Hvala vam lijepa i hvala vam na ovoj replici, dakle, apsolutno se slažem s vama. Ja također smatram da i pitanje sportskih aktivnosti nedovoljno bilo promišljano i promišljeno u mjerama i preporukama koje je stožer sve ovo vrijeme davao. Ja mislim da je bilo prostora da se neke sportske aktivnosti na otvorenom održavaju ili nastave održavati i u tome se naravno slažemo. Međutim još jedanput bih ovdje istaknuo sada koristeći priliku sad kad već ovo vam odgovaram, dakle još jedanput bih istaknuo, za moj pojam ključnu krucijalnu važnost sporta školi. I ja smatram da je zapravo istinski, istinski strateški prioritet da rehabilitiramo, da reafirmiramo sustav školskih sportskih natjecanja, da istinski uvedemo sport u škole kojem ćemo se svi zajedno radovati.
Hvala lijepo. Slijedeća rasprava bit će poštovane zastupnice Grozdane Perić. Izvolite.
Hvala vam lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege evo ja ću istaknuti nekoliko činjenica vezano za ovu nacionalnu razvojnu strategiju. Naime, cijelo, cijeli dan se mantra o tome kako je ova strategija plaćena 33 milijuna kuna, činjenica da je, ali su jako važni izvori iz koji su se, iz kojih se ona plaćala, a to je 85% sredstava EU i 15% nacionalne komponente. Ona je i nastajanje ove strategije je od 2017. godine i ono što je jako važno da je prvi puta u ovom obliku i napravljena i ona predstavlja vrlo kvalitetan dokumenat između ostalog i da bi ova sredstva koja imamo na raspolaganju kao članica EU od 2021. do 2027., a i one, ona sredstva iz nove generacije što kvalitetnije iskoristile. Kada gledamo metodologiju kojom se služilo da bi se stvorila, stvorila ovakav dokument onda moramo reći da je Vlada RH formirala upravljački odbor koji su, u koji su čine predstavnici kako Hrvatskog sabora, Ureda predsjednika Vlade, Ureda predsjednika republike, zatim ureda iz udruge gradova, zajednice županija, udruge općina, HUP-a, gospodarske komore, obrtničke komore, HNB-a i sindikata te Akademije znanosti i umjetnosti. Što to znači? Da se pokušalo stvoriti i dobiti što kvalitetnije predloške kojim će se zapravo usmjeriti budući razvoj naše države. Kada govorimo o tome što se ovim stvorilo ona kao takva daje temeljne odrednice i razvojne smjerove u kojim želimo da se Hrvatska razvija i to u 13 strateških ciljeva. Ako ste malo provrtili u samim, u samoj strategiji koje su analitičke podloge, što je radila to Svjetska banka onda ćete imati jako puno dokumenata, tih 16 dokumenata koje su rađene i možete ih pronaći na stranici upravo razvojne nacionalne strategije i ti dokumenti u počevši od poljoprivredne, ribarstva i proizvodnje, obrazovanja, energetskog sektora, okoliša, zdravstva, pravosuđa, tržišta rada itd., dakle svi, sva područja koja nas zanimanju i o kojima evo svako od nas ima potrebe nešto reći. Ono bi ja, a istaknula sam to i u samoj replici jako je važno upravo verificirati i pratiti pokazatelje uspješnosti koji su postavljeni u ovoj nacionalnoj razvojnoj strategiji. Pa kao kažemo da želimo da Hrvatska na indeksu, po indeksu globalne konkurentnosti umjesto sada 63 mjesta zauzme 45 mjesto ili bolje znači da u svim onim sektorskim strategijama koje budemo radili da moramo činiti da to zaista i postignemo. Isto tako ukoliko želimo da čitalačku pismenost podignemo, onda to znači da moramo napraviti napore, iskorake u znanosti i obrazovanju. Isto tako npr. produktivnost rada u poljoprivredni, ako početna vrijednost je 6.707 EUR-a, a ciljana vrijednost je 10.000 EUR-a odnosno ako je prosjek EU 20.120 onda znači da moramo itekako dobro promišljati kroz sve sektorske politike kako to postići. A to ćemo moći i pratiti i mjeriti svaku godinu upravo u ovom Hrvatskom saboru. Hvala.
Hvala imao i nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Katarine Peović.
Evo rekli ste da smo to platili sredstvima iz EU, ali treba podsjetiti da to nije besplatno jel, od 2013. do 2019. Hrvatska je u europski proračun uplatila gotovo 20 milijardi kuna. Drugo, kažete analitičke podloge 16 dokumenata od poljoprivrede do obrazovanja, tržišta rada itd., pa ne moramo mi Svjetskoj banci platiti da bi znali što oni misle o poljoprivredi, ukidanje svih subvencija države reći ću vam ukratko ili što misle o tržištu rada fleksibilizacija i prekarizacija rada. A da Hrvatska je, da je to izvrstan dakle rezultat da se na globalnoj konkurentnosti za jedno 45 mjesto ili bolje, pa reći ću vam da je Makedonija na Doing business ljestvici negdje među najboljima, a u toj zemlji, jedno pola stanovništva nema za grijanje i visoka je nezaposlenost. Tako da to nisu pokazatelji koji nam mogu reći kako će se živjeti u Hrvatskoj 2030.
Poštovana zastupnica Perić.
E pa ja smatram da ovo što je ovdje napisano je sigurno puno bolji pokazatelj od onoga kojega vi nudite. Ako je RH po zadnjim podacima imala je 37 milijardi kuna, 37,6 milijardi kuna je u plusu, dakle u odnosu na ono što smo uplatili, to znači da smo povukli itekako puno više sredstava nego što smo uložili. Ako uz to kažemo da imamo na raspolaganju 24 milijarde eura u ovom razdoblju koje je pred nama, onda je to itekako velika prednost u odnosu na one koji to nemaju. A kada govorimo o tome da li je kvalitetna podloga, pa Svjetska banka i ono što je radila i stručnjaci koji su unutra, su, između ostaloga i hrvatski stručnjaci i [[Upadica: Hvala.]] znanstvenici.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nikole Mažura.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Perić, dakle čuli smo danas da je Nacionalna razvojna strategija krovni dokument, hijerarhijski najviši koji u sebi ima viziju i razvoj RH u sljedećih 10 godina. On sadrži razvojne prioritete, međutim, operativne politike se provode kroz akte sektorskih politika, odnosno njih 79 i ono što smo danas mogli čuti kada neki pitaju vezano za potpomognuta područja ili brigu, onda i vi jako dobro znate da i u vašoj izbornoj jedinici, recimo kroz Zakon o potpomognutim područjima i stambenom zbrinjavanju, samo u proteklom mandatu Vlade smo zbrinuli na tisuće obitelji koje su dobile i građevinski materijal i stanove i zgrade i u Kninu, Drnišu, Obrovcu, Gračacu, a 2016. je bilo da nijedna obitelj nije bila stambeno zbrinuta u prijašnjim vladama.
Poštovana zastupnica Perić.
Tako je, hvala kolega Mažur. Dakle, imamo to primjer i u mome Zadru, odnosno okolici, odnosno u 9. izbornoj jedinici, pa to možemo pratiti i u Ličko-senjskoj županiji gdje itekako takvim mjerama, gdje se omogućilo mladim obiteljima da se uz stimulaciju, bilo novčanu, ako su imali projekt i ako su imali u vlasništvu zemljište, mogli su i mnogi mladi ljudi su napravili tamo kuće, zasnovali obitelji i ostali upravo na svom teritoriju, na svom području. A da ne kažemo koliko je tako obnovljeno kuća i stanova i na taj način zapravo smo pomogli indirektno upravo ono što stalno pričamo, a to je da se razvijaju svi dijelovi ravnomjerno Hrvatske i da demografska obnova bude bolja.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Davora Ive Stiera.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolegice, prije ulaska u politiku, dok sam bio u diplomatskoj službi, jedno vrijeme radio sam na našoj misiji pri NATO-u i ako išta ta organizacija zna, je strateško planiranje i oni su radili uvijek prije strategijski pregled obrane, onda operativne podatke stavljali u dugoročni plan razvoja oružanih snaga, tako sada i naš obrambeni sektor radi. Zašto ovo spominjem? Zato što uporno čujem kritike kako ovoj Strategiji nedostaju operativni podaci, neki točni termini, rokovi, nositelji toga posla, a znamo da to bi trebalo biti ne u dokumentu strateške prirode nego u operativnim planovima. Zbog čega onda se želi napraviti strategiju ako ćemo miješati strategijsku razinu i onu operativnu?
Poštovana zastupnica Perić.
Hvala kolega Stier. Dakle ja mislim da mnogi od naših kolega ne razumiju metodologiju zapravo izgrade dokumenata. Jer kada se donosi jedan strateški dokument, on mora imati određene smjernice, a sve ostalo se razrađuje u operativnim i onda sve oni podaci i potrebe koje dolaze odozdo, dakle od jedinica lokalne samouprave, gradova, općina, tada to može ili od privrede ili bilo ili poljoprivrede, onda se ugrađuje zapravo u te operativne programe koji onda mogu točno detektirati, kao što smo imali evo, slučaj sa vrtićima, sa vatrogasnim zajednicama, itd., dakle onda oni kreiraju ono što je ljudima zaista potrebno i ono što je nama svima potrebno.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Marijane Petir.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolegice Perić, vi ste govorili o sveobuhvatnosti ove Strategije, koja je doista široko postavljena i prepoznala je sve one važne segmente u koje je potrebno ulagati. Mene posebno veseli što se ova Strategija dotiče u jednom svom velikom dijelu i iseljenih Hrvata kojih ima preko 3 milijuna prema nekim procjenama. Znamo da su oni gradili i svoje živote i poslovno i društveno okruženje u nekim drugim državama. Koliko vidim, ovdje se kroz Strategiju ozbiljno promišlja kako njih, ali i njihove potomke ponovo približiti Hrvatskoj, kako ih pozvati i uključiti da se vrate ovdje i da svoje poslovne aktivnosti kroz, naravno, poticanje države, ovdje pokrenu. Pa me zanima evo, kakvo je vaše stajalište vezano uz takav jedan pristup, smatrate li da to može pripomoći, ne samo boljem poslovnom okruženju i otvaranju radnih mjesta već i boljoj demografskoj slici Hrvatske?
Poštovana zastupnica Perić.
Hvala lijepo. Da, to je jedan od zapravo segmenata same Strategije. Kako dolazim iz kraja gdje je tamo 50-ih i 60-ih godina bilo isto tako jako puno iseljavanja iz moje obitelji, polovica recimo, mojih najbližih teta i ujaka je otišlo vani, a polovica je ostala u Hrvatskoj, dakle tada je bilo, tada su to bile velike obitelji sa 6, 7, 8-ero djece. Prema tome, međutim i dalje je ostala ta povezanost obitelji sa evo sad već drugom i trećom generacijom u toj iseljenoj Hrvatskoj. I evo nedavno je npr. moja rođakinja koja je rođena u Venezueli je tražila papire odnosno državljanstvo RH. Prema tome, to je itekako važno da se ta povezanost i dalje ovaj promovira i potiče na takav način.
Hvala. Slijedeća replika poštovanog zastupnika Begonje.
Zahvaljujem poštovana kolegice, iz nastupa dijela oporbenih zastupnika, pa i klubova dalo se iščitati da je ovaj dokument rezultat rada u najmanju ruku nekog studenta 3. ili 4.g. studija ili možda državnih službenika u jednom broju. Mene zanima da nam kažete tko je sve imao mogućnost ili tko je sve sudjelovao u kreiranju ovoga nacrta Nacionalne strategije razvoja i da li je postojala mogućnost da se javnost uključi u izradu ovog nacrta?
Poštovana zastupnica Perić.
Hvala lijepo. Evo ja sam na početku rekla najprije što je mogućnost bila odmah čim je bila u objavi kada se izrađivala mogao se bilo tko od nas javiti i dati svoje prijedloge i komentare. Vrlo široka u startu je javnost bila uključena, a to je upravo kroz ovaj upravljački odbor gdje se onda kroz njega uključilo sve relevantne institucije koje mogu doprinijeti na bilo koji način iz pojedinog segmenta društva i mogli su i davali su svoje prijedloge i na taj način je sve to implementirano u ovaj dokument. Prema tome, nije to radio nitko kao nekakav seminarski rad nego vidi se da je svaka rečenica i svaki ovaj program zapravo vrlo promišljen.
Slijedeća replika poštovane zastupnice Bedeković.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, vi ste u svom izlaganju nabrojili sve dionike koji su sudjelovali u izradi strategije. Jednako tako ste spomenuli sve dokumente koji su napravljeni kao analitičke podloge i jednako tako ste spomenuli vremensko trajanje izrade ovog jako važnog dokumenta, dakle od 2017. i to su sve argumenti koji govore o tome da se radi o jednom kvalitetnom strateškom krovnom dokumentu, a ne o jednom osrednjem seminarskom radu. Između ostaloga, cilj ovoga dokumenta nije voluminoznost i širina nego jasan i sveobuhvatan dokument koji će biti podloga za izradu sektorskih dokumenata na nižoj hijerarhijskoj razini. Ja bih to usporedila sa dvije riječi „strategijom“ i „taktikom“. Dakle, ovo je krovni strateški dokument sa svim svojim razbornim smjerovima, ciljevima, prioritetima, a … [[Govornik se ne razumije]] dokumenti će u stvari biti taktički dokumenti koji će ukazati [[Upadica: Hvala]] na način [[Upadica: Hvala]] kako do tih ciljeva doći.
Odgovor poštovane zastupnice Perić, izvolite.
Hvala lijepo. Da, upravo tako kako ste rekli, to je, ne čini dokument i kvalitetu dokumenta broj stranica nego ono što se s njim htjelo postići, da li su se pravi smjerovi i prepoznali pravi problemi odnosno postavili pravi kriteriji i ciljevi kojim će se moći sve to činiti. Isto tako jako je važno na temelju čega, temeljem kojih podloga su, sve, sve to je ovaj doneseno i napisano i onda je to ono, tada možemo mjeriti sve ovo što smo rekli i kontrolirati zapravo sve ono što budemo dalje činili i rezultate koje budemo ostvarivali ili ne ostvarivali i onda možemo zapravo temeljem toga izvlačiti prave zaključke.
g. Lenart replika.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice Perić, evo vi ste nama docirali ovdje oporbenim zastupnicima da mantramo, da ne razumijemo temu o kojoj pričamo, pogotovo što je ovdje napisano u ovoj strategiji, al ja mislim da ste vi prvakinja mantranja i nerazumijevanja ovoga o čem ste pričali jer ste čitali ono što vam je netko napisao. Dokaz vam je to, poslušajte si svoju raspravu poslije gdje ste govorili u dijelu poljoprivrede da govorite za jedan iznos da se on povećava za neki postotak u neki drugi iznos, ne govorite na šta se odnosi iznos, pa onda spominjete još jedan iznos koji se povećava i ne kažete na što se odnosi, to vam dokazuje da mantrate u biti i da ne razumijete uopće o čemu pričate. Hvala.
Fala. Odgovor izvolite.
Pa kolega Lenart, mi se možemo ovako prepucavati i govoriti o tome, vaše je da kritizirate i da kažete kako nešto ne valja, a mi kažemo da ono što je napravljeno da valja. To kada sam govorila o nekim pokazateljima produktivnosti rada u poljoprivredi onda je to EUR-a na godišnjoj jedinici rada. Prema tome, mi možemo sad čitati što je to značilo, ali postoje ciljane vrijednosti, postoje polazne vrijednosti i one što želimo ostvariti. Isto tako ako želimo promijeniti udio npr. ili stopu recikliranja komunalnog otpada onda je sada to na 25,3%, ciljna vrijednost 2030. je 55, a prosjek ovaj EU-a je 47,4. O tome možemo itekako razgovarati i mantrati i možemo govoriti o tome ko bolje razumije ili ne razumije, ko je što radio i ko je što postigao.
Fala. Gđa. Baričević.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovana kolegice Perić, vrlo dobro postignuće koje je Hrvatska postigla u prosječnom životnom standardu sada u EU je na 66%. Kazali ste upravo da dokument Nacionalno razvojne strategije govori da smo postavili za cilj dosegnuti 75% europskog prosjeka što se tiče životnog standarda i gospodarskog rasta. Mene zanima što vi mislite, kako politike u dokumentu mogu promicati upravo taj proces da bi dosegli tih 75% kroz 10 godina? Hvala.
Hvala i vama, odgovor.
Nisam vas dobro čula, na koji, na što ste mislili 75% [[Upadica: 75% životnog standarda.]] Standarda? [[Upadica: Da. I gospodarskog rasta u 10 godina.]] Ovako, to se može promatrati kroz nekoliko kriterija, bilo da je to ako ćemo prolaziti kroz nekoliko kriterija, onda možemo govoriti o tome da li, kolika je stopa zaposlenosti, koji je stupanj nezaposlenosti, koji je, koliko iznosi BDP po glavi stanovnika, itd. Prema tome, sve su to mjerljive veličine i sve te podatke možemo provjeravati i godišnje u našem Državnom zavodu za statistiku, tako da ono kad kažu da samo se referiramo na Eurostat, nije točno. Mi smo dio tog europskog društva koje mora imati [[Upadica: Hvala.]] valjane kriterije.
Hvala lijepa. Hvala lijepa, nemate više replika, hvala. Sada je na redu g. Davorko Vidović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Hrvatska je od '90. do danas, pročitah to negdje, netko izračunao, negdje objavila oko 170, 180 strateških dokumenata. Dakle riječ je o dokumentima koji reguliraju neko područje, neki sektor, no međutim, ovo je zapravo, pritisnuti možda i nekim vanjskim razlozima, prvi puta da donosimo jednu ovakvu Nacionalnu razvojnu strategiju i ja bih ju nažalost morao odmah okvalificirati kao strategiju propuštene prilike. Ja ne mislim i ne spadam među one koji misle da je ovo dokument koji ima, koji je mogao našarati srednjoškolac, ja ne mislim da unutra ima stvari koje ništa ne valjaju. Ne mislim da su ciljevi koji su postavljeni, da nisu dobro postavljeni. Dapače, što u cijelo priči zapravo nije dobro? U cijeloj priči nije dobro to što ono što bi zapravo temeljni razvojni cilj ove zemlje treba biti, ni na koji način nije akceptirano, osim možda, kad se govori o misiji o onom zadnjem dijelu te rečenice koja govori zemlja jednakih šansi. Socijalni kapital Hrvatske je na najnižoj mogućnoj razini gledajući Europu. U ovoj zemlji nitko nikome ništa ne vjeruje. Godinama se ovaj Sabor ocjenjuje ocjenom 2, Vlada ocjenom 2,5, predsjednik države, itd. Razina povjerenja među ljudima je na najnižoj mogućem nivou, dakle ako ne bismo uspostavili sustav koji bi podigao to povjerenje, koje je temelj da se sve ono o čemu se u Strategiji govori i realizira, mi ne bismo donijeli dobru strategiju. Način na koji se ona donosi unatoč ovoga o čemu su s pravom neki upozorili da se na početku doista krenulo ambiciozno u smislu konzultacije što većeg broja ljudi, institucije, itd., itd., i onda je naglo puklo i stalo. 17 su takvi sastanci održani i onda se prekinulo i ne za se dalje što se događalo i onda se čak interesiralo. Naime, ja valjda s ove govornice jedini koliko sam primijetio, ozbiljno pozivan na nacionalni konsenzus, suglasje po stvari oko kojih je suglasje i nužno i moguće i potrebno. Ako smo, velim, 2 puta u povijesti moderne Hrvatske konsenzualno nešto odlučili i polučili uspjeh, mislim na stvaranje države, obranu države, mislim na ovo integriranje, onda je zadnji trenutak da se dogovorimo u kakvoj to zemlji želimo živjeti. 2030. g. možemo mi doseći ne znam koliku razinu BDP-a, možemo imati 100 tisuća dolara kao što ima Singapur, ja nikad u Singapuru ne bih želio živjeti. Ako nemamo zemlju i nemamo društvo u kojem će elementarna pravda, osjećaj da mogu ostvariti i realizirati sve ono svoje potencijale, da mogu osigurati budućnost za svoju obitelj i da budem sretan u toj zemlji. Ja kad bi pisao misiju, ja bi ju vrlo pojednostavljeno i vulgarno napisao, Hrvatska jednako Danska. Najsretniji ljudi žive u Danskoj, ne zato što su najbogatiji, oni imaju pola BDP-a Luksemburga ili Singapura o kojem o kojem sam govorio, nego zato što žive u uređenim društvima, a mi ne, način na koji vodimo ovu raspravu pokazuje da mi imamo vlast, vladajuću ekipu koja misli da je konsenzus pozvati i tražiti da se uključe ovi i oni, ali ne i politički partneri ili ljudi koji se nalaze na političkoj sceni. Bez političkog konsenzusa se ništa ne može napraviti. Dobivamo ovo što sada imamo. Imamo opravdani otpor. Da je samo zlato u ovoj Strategiji, to bi se desilo. Način nije dobar. To da je Vlada pozvala, ne bi značilo da je ona slaba, da ona ne zna šta pa eto pita oporba, ne, to bi bio znak njezine zrelosti, njene snage i dokaz da ona razumije zapravo značenje jednog ovakvog dokumenta koji vezuje nju i sve vlade koje će se pojaviti godinama iza toga, možda neće biti ni Plenkovića ni HDZ-a ni SDP-a ni ne znam koga.
Hvala, brzo prođe vrijeme. Imate dvije replike, gospođa Udović.
Evo zahvaljujem. Kolega rekli ste da se ova strategija treba donijeti konsenzusom da li možemo reći da će se ona donijeti konsenzusom odnosno da li je javno savjetovanje gdje imamo 181 uključenog dionika nešto što nas može staviti na taj put. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Pa u odgovoru nam na neki način [[Upadica: Odgovor.]] možda i odgovorio na to pitanje. Propuštena je prilika da se donese konsenzus. Prilika je postojala, moglo se je uključiti i oporbu, pa ne živimo više u jednopartijskom sistemu. '86., '87. godine partija je ona vodila raspravu o tome da li, kako demokratizirati društvo, pa je neko onda rekao slušajte prvi, prvi korak da se to napravi uvedite višestranački pluralni politički sistem pa ćemo napraviti demokraciju. Dakle ovdje se nikakva osionost, nikakvo da tako kažem korištenje pozicije, sad si ti pozicija, idući mandat može biti u opoziciji. Kod ovakvih dokumenata je to propušteno. Ja ne očekujem konsenzus pa danas je ova strana bila potpuno jasna da konsenzusa neće biti da će ovaj dokument biti odbijen.
Gospođa Petir.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Vidoviću slažem se u potpunosti s vama da oko važnih stvari za hrvatski narod i državu treba postići konsenzus i pretpostavljam da postoje te točke oko kojih se možemo dogovoriti i ne bi trebali imati prijepora. Istine radi treba reći da je vezano uz ovu strategiju organizirano 186 javnih događanja i sudjelovalo je više od 2300 sudionika i primjedbe je iznijelo 181 organizacija, pojedinac, udruge i svi oni koji su se uključili kroz javno savjetovanje tako da ne bih mogla se složiti u tom dijelu da nije bila široka javna rasprava i da nije širok spektar ljudi bio uključen. No vratila bih se na to kad govorite o jedinstvu jer nam je jedinstvo potrebo i oko stvari koje se događaju nakon potresa u Sisačko-moslavačkoj županiji i tu bih voljela da ako ikako možete utjecati na svoje mlađe kolege koji lijepe plakate o trošku poreznih obaveznika i pripisuju si zasluge s kojima veze nemaju [[Upadica: Hvala.]] da ipak okrenu svoje oči prema stradalima i da zajednički kao što smo evo tu u saboru [[Upadica: Hvala.]] pokušali imati dijalog pokušamo i na terenu pomoći ljudima bez politiziranja.
Gospodin Vidović.
Evo mi zbog ovog zadnjeg dijela kolegice što ste rekli jer time demantirate ono naprijed što ste rekli. Opet kažem jeftino, jeftino ubirati političke poene na nekim stvarima je nepristojno. Mi nemamo elementarno razinu političke kulture i elementarne odgovornosti, to je veliki problem. Način na koji mi razgovaramo u društvu, pa i u ovom parlamentu to pokazuje. Meni je potpuno svejedno da li to radi oporba ili radi vladajuća stranka. Ja želim reći da bez međusobnog uvažavanja, slušanja, argumentiranoga raspravljanja, a priorno sotoniziranje bilo koga, omalovažavanje, podcjenjivanje koje gledam od strane vladajuće ovaj pozicije, mediji izvještavaju Milanović je pomeo pod sa zastupnikom, Plenković je pomeo pod sa zastupnikom. Umjesto da se zgražamo nad takvim ponašanjem ljudi koji se očigledno se na taj način u politici koriste [[Upadica: Hvala.]] mi to dižemo na neki piedestal.
Hvala lijepa. Nema više replika. Sada je na redu gospodin Domagoj Prica. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici, nacionalna razvojna strategija treba nam govoriti o onome kakvo bi Hrvatska trebala biti, ali i o rješenjima kako da to Hrvatska postane. Ova strategija na 150 stranica je doista apstraktno, rekli bi lista lijepih želja s malo konkretnih prijedloga. Zasigurno jedno od najvažnijih pitanja koje smatram da nije dovoljno razloženo je pitanje poreza i ostalih davanja državi. Porezi i nameti opterećuju gospodarstvo, ne samo financijski već stvaraju obvezu s vremenskog aspekta. Što je više parafiskalnih nameta to znači da se i oni temelje na velikom broju propisa koje valja proučiti pri tom moramo navesti da parafiskalni nameti iznose u Hrvatskoj više od 9 milijardi kuna. 5,5 milijardi kuna kojim opterećuju poslovne subjekte i 3,5 milijarde kuna kojim se opterećuju hrvatski građani. Stoga kada govorimo o poreznom rasterećenju ne mislimo samo na reforme koje bi građanima i tvrtkama ostavile više novca, već govorimo i o vremenskom rasterećenju da se građani i tvrtke oslobode brige što su sve njihove obaveze koje moraju platiti. Prioritet bi doista trebao biti da se u budućnosti rasterete građani i tvrtke ako želimo uspješnije gospodarstvo. Zaposlenost je jedna od glavnih tema u svakome društvu. Što je veći radnih mjesta to je situacija u društvu stabilnija. U slučaju visoke nezaposlenosti to sa sobom nosi i posljedice štetne za gospodarstvo, štete za život građana i obitelji. Građani su svjesni da ako ostanu bez posla, a nezaposlenost je visoka da će vrlo teško naći novo radno mjesto, oni tada štede. Na taj način razmišlja i dobar dio građana u zemlji. Gospodarstvo funkcionira sve lošije, nezaposlenost se dalje povećava i ekonomija trpi daljnju štetu. Postavlja se pitanje kako država može pomoći? Kako osigurati punu zaposlenost? Kod nas u Hrvatskoj nezaposlenost je visoka već desetljećima još od '90.-tih godina pa sve do nedavno. Nezaposlenost se u Hrvatskoj istina smanjila zadnjih godina no na najgori mogući način. Iseljavanjem stotina tisuća naših sugrađana iz zemlje. Nacionalna strategija spominje prekvalifikaciju no dosadašnje vlasti u Hrvatskoj nisu iskorištavale koliko su mogle prekvalifikaciju kao način smanjenja nezaposlenosti i povećanja broja zaposlenosti u deficitarnim zanimanjima. Pogotovo ako znamo kako na tržištu rada manjka radnika u zanimanjima, dakle imamo deficit radne snage u određenim zanimanjima, a to opterećuje hrvatsko gospodarstvo. Dakle osim poreznog rasterećenja prekvalifikacija za deficitarna zanimanja je način da ojačamo hrvatsko gospodarstvo. Prekvalifikaciji moramo posvetiti i posebnu pozornost. U Nacionalnoj razvojnoj strategiji na žalost ne govori se o fleksibilizaciji radnoga vremena. Kako tehnologija napreduje proizvodi se sve više dobara te se smanjuje broj zaposlenika. Nekada su primjerice ljudi proizvodili daleko manje u poljoprivredi. No ipak je u tom sektoru bila velika većina zaposlenih. Danas mali broj zaposlenih uz modernu tehnologiju stvara više dobara nego ikada prije. Opasnost je da će u cijelom gospodarstvu doći do smanjenja broja radnih mjesta kao posljedica razvoja tehnologije i rasta produktivnosti. Moram naglasiti da je i sam razvoj tehnologije i rast produktivnosti sam po sebi pozitivna stvar. No, ostaje nam pitanje kako onda riješiti potencijalnu nezaposlenost. Valjalo bi razmisliti o alternativama i mislim da se i tome trebala posvetiti Nacionalna razvojna strategija, dakle alternativama kao što su sedmosatno radno vrijeme ili ostalim oblicima redukcija radnoga vremena. Naravno, to se ne odnosi na one sektore u kojima fali zaposlenika. No u sektorima gospodarstva gdje je nezaposlenost viša ili u onim regijama države u kojima je nezaposlenost viša trebali bismo razmišljati i o mogućnosti redukcije radnih sata po zaposlenom no uz smanjenje poreza. Na taj način plaće bi ostale iste. Građani, zaposlenici bi radili nešto kraće, ali bi broj zaposlenih bio veći. Na taj način kada bismo osigurali punu zaposlenost to bi dovelo i do očuvanja standarda građana kao i stabilnosti za društvo. Dakle, razmislimo o redukcijama radnog vremena kao načinu dostizanja pune zaposlenosti i smanjenja nezaposlenosti u budućnosti. Da smo o tome razmišljali već prije nekoliko desetljeća, mogli smo na taj način tada reducirati nezaposlenost, smanjiti nezaposlenost i spriječiti iseljavanje tolikog velikog broja ljudi iz naše zemlje.
Ostanite. Imate replike. Prva je gospođa Romana Nikolić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovani kolega Prica da li smatrate da Nacionalna strategija, Razvojna strategija je dobar temelj za široke inovacije, modernizaciju u hrvatskom društvu?
Odgovor. Izvolite.
Mislim da je Strategija bila preopćenita. Nije dovoljno konkretnih stvari, već sam to danas spominjao. Postavio sam o tome odnosno replicirao sam premijeru. Dao sam mu svoje mišljenje. Svaka stranica Strategije koštala je više od 200 tisuća kuna i bilo bi logično barem po toj stranici koja košta više od 200 tisuća kuna da imamo bar jednu konkretnu stvar. Ali ne. Smatram da lijepo je navedeno sve u toj kako bi trebalo biti, ali to su lijepe želje. Trebalo je biti po meni više konkretnih rješenja.
Gospođa Boška Ban Vlahek.
Poštovani kolega Prica spominjali ste radno vrijeme. Zanima me vaše mišljenje kako skraćivanje radnog vremena može utjecati i utječe na gospodarstvo.
Hvala. Odgovor.
Pa mislim da je to dobro rješenje. Već se uvodilo u nekim zemljama. Mislim da je to dobro rješenje za zemlje kada imaju visoku nezaposlenost. Na žalost znamo u Hrvatskoj se nezaposlenost smanjila na način da su na žalost veliki broj naših sugrađana napustio zemlju. Dakle trebalo bi razmisliti. Svaka zemlja u kojoj je visoka nezaposlenost, pa i ako će i u budućnosti u Hrvatskoj iz nekog razloga doći do drastičnog povećanja broja nezaposlenih trebamo razmisliti o redukcijama. Na taj način možemo ljudima omogućiti da rade. To mora pratiti porezno rasterećenje kako bi plaće ostale iste i na taj način možemo otvarajući radna mjesta zadržati ljude u Hrvatskoj i dati ljudima sigurnost.
I treća i zadnja replika gospodin Željko Lenart.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Prica evo moram vas ispraviti u jednom dijelu gdje ste rekli da manji broj zaposlenih u poljoprivredi sa novom tehnologijom stvara više dobara nego ikada. Mi smo u svim proizvodnjama propali. Fali mlijeko, 50% ne proizvodimo. Jedino nam funkcionira donekle ratarstva, ali ne zbog naših strategija, politika, Vlade ili ministarstva, nego zato što Talijani kupuju ratarske kulture i pristojno plaćaju pa ratarstvo funkcionira. Na žalost nove tehnologije su samo za neke koji su bliži vlasti, pa mogu doći do ili boljih kredita, ili bespovratnih sredstava ili fondova. Na žalost do fondova ne mogu doći svi. A tragično je da mi u Hrvatskoj tj. Vladajući govore o iznosima koje smo povukli putem fondova, a ne žele govoriti o postocima. Jer kada govorite o postocima onda vidite da smo ispod 40% u povlačenju sredstava iz predpristupnih fondova. To ružno zvuči, a iznosi … [[ne razumije se]] prije, a ne evo ministrica klima glavom. Ne pričamo o ugovorenima, nego o onima koje smo povukli.
Hvala. Gospodin Prica odgovor.
Da, slažem se sa nekim od stvari koje ste rekli. Kada sam govorio o razvoju tehnologije govorio sam globalno. Dakle, globalno i kroz više desetljeća kroz razvoj. Kako raste produktivnost, potreban je manji udio radne snage da odradi neki posao da bismo dobili proizvode. To je pozitivno jer za društvo se stvara nevjerojatna novo bogatstvo se stvara koje društvo koristi koje koristi ljudima. No, moramo uvijek paziti na taj dio da ne dođemo do rasta nezaposlenosti, to naravno šteti pojedincu. To šteti obitelji. To može dovesti kao što smo vidjeli u Hrvatskoj do iseljavanja. Ali i takvo zaoštravanje socijalnih odnosa može biti politički štetno i dovesti do rasta političkih ekstrema što također nije dobro.
Hvala lijepa. Nemate više replika. Sada je na redu gospođa Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena ministrice sa suradnikom. Dakle, mi imamo pred sobom Strategiju toliko željni dokument željeli smo, govorili smo o tome, u nekoliko navrata upozoravali i ne treba ni u jednom trenutku se čuditi da sada imamo i određena nekako ja bih rekla malodušnost kada vidim ove dokumente. Nema nikakve dileme. To je jedan krovni dokument. Iza toga će ići niz drugih strategija, ali je vrlo zanimljivo način na koji je definiran. Jer iz ovog dokumenta mi čitamo nekakve uvodne stvari za to. Ja se ovdje neću baviti više Strategijom, bavit ću se s 3 teme i te 3 teme ću nešto reći. Prva je pravosuđe, javna uprava i upravljanje imovinom. Mi uopće ne vidimo što i kako se namjerava sa reformom pravosuđa i javne uprave, iako je pojam reforma tako postala ofucana i o njoj vrlo teško govorimo. Do sad, ajmo biti pošteni, nije se nešto krucijalno u ta dva sektora desilo, a i bojim se da se u ovih 10 godina neće biti i neće se desiti čuda na način na koji su predviđeni ovom Strategijom. Naravno, ova Strategija navodi i aktivaciju državne imovine uz istovremeno smanjenje portfelja. E, i sad u državnom vlasništvu se nalazi 1100 poduzeća koji su 2018. generirala 11% dodane vrijednosti i zapošljavala 7% ukupno zaposlenih i imamo otprilike milijun nekretninskih jedinica, uključujući stanove, zgrade, poslovne prostore, napuštene vojne objekte i zemljišta. Naravno, stavljanje u funkciju takove imovine, prilika je za brži rast u budućnosti, ali nekako mi se čini da bi to mogli napraviti i prvi uvjet bi trebao biti da imamo konačno i da konačno uspostavimo točnu evidenciju državne imovine. Ja sam kao zastupnica odnosno opće kao građanin RH kojoj je stalo da RH ima strategiju koja će odgovoriti na to gdje idemo i gdje ćemo biti 2030. dala primjedbe. Dobila sam odgovor da se djelomično prihvaćaju, a onda odgovor, recimo kad je riječ o vašoj evidenciji državne imovine, samo što nije i to smo već nekoliko puta, kad bih to pitala, bilo je, samo što nije, pa tamo negdje 2030. možda će isto biti samo što nije. Druga tema i ta lista lijepih želja je demografska revitalizacija i boljeg položaja obitelji s tim da ovdje imamo jedan dodatak, ja vrlo teško koristim teške riječi, ali ovo mi je stvarno van pameti. Društvene i gospodarske posljedice smanjivanja i starenja stanovništva Strategija kani riješiti povećanjem fertiliteta u 10 godina. Taman da se sutra rode sva djeca koju su autori zamišljali da bi trebala 2030. g. imat će 9 godina. Ono što bi trebali izbjegavati u ovoj strategiji je zaista da budemo nerealni, da nemamo neke promašene ciljeve, ali bi bilo jako dobro da imamo imigracijsku politiku. Ima jedan zakon koji se nedavno donio u kojem je rečeno da će biti imigracijska politika. Bilo bi dobro da ova Strategija kaže da imamo i da konačno nešto kažemo o tome. I sad ono na čemu bi se trebalo ova Strategija bazirati. To su mladi ljudi, to su nekakve nove ideje, to su nekakve nove snage, to su oni koji u ovom trenutku rade i da moraju biti spremni za nekakva nova zanimanja. Dakle, do današnjeg dana tehnologija je zamijenila radnike u brdo poslova. Smatra se da je automatizacija dovela do stvaranje više od 23 milijuna novih radnih mjesta u EU od 1996. do 2016. Može se i procijeniti da će i u budućnosti doći do nestanka radnih mjesta zbog napretka tehnologije, ako i stvaranja sasvim novih zanimanja. Nove tehnologije omogućuju brži i pouzdaniji proces zapošljavanja, ali koji vam je uvjet? Uvjet je cjeloživotnog obrazovanja. Koji vam je uvjet? Uvjet je da se ljudi prekvalificiraju, da se tokom svog životnog puta odnosno radnog puta, da se educiraju za neka nova zanimanja. Od 27 zemalja EU, Hrvatska je, vidi čuda, ponovno na posljednjem mjestu. To je bilo nešto što bi u Strategiji bilo za očekivati da bude i se temeljem toga radi neka nova strategija, ali to nažalost ni u ovoj Strategiji [[Upadica: Vrijeme.]] ovaj put nema.
Vrijeme. Nemate replike, nema replike je l' da? Dobro. G. Mišel Jakšić. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući, poštovani predstavnici ministarstva, kolegice i kolege zastupnici, dobar dan, lijep pozdrav svima. I meni osobno i nama ovdje su puno puta puna usta konsenzusa i danas je nekoliko puta provučeno da bi bilo sjajno da donesemo ovu Nacionalnu razvojnu strategiju konsenzusom, no, isto tako smo raspravili kad je bio na temi Zakon o obnovi grada Zagreba i ostalih potresom pogođenih područja, našli smo konsenzus, čak je i rečeno na one stvari na koje se kao prigovaralo u raspravama će se pripaziti u samoj provedbi zakona. Skoro godina dana je prošla od potresa i trebali bi sad biti sretni jer je netko rekao da će bit jako tužan ako za 3 mjeseca nakon tih godinu dana ne bude pokrenuta obnova Zagreba i potresom pogođenih područja. Kad to zbrojimo i oduzmemo, bez obzira što je Nacionalna razvojna strategija jako važan dokument, možda i bolje da taj konsenzus ni ne tražimo jer svejedno neće donijeti nikakvo ubrzanje i nikakvu provedbu svega onoga što bismo željeli da Hrvatska postane do 2030. g. Kad je prvi put došla pred nas, rekao sam u jednoj emisiji da mi djeluje kao skup lijepih želja i da se nadam zbog svih nas, jer svi jednako volimo ovu zemlju, da ćemo sve te lijepe želje uspjeti ostvariti. Tada nam je rečeno da ćemo dobiti jasne podloge, jasne analize, jasne dokumente koji će nam biti potrebi za raspravu, da bismo svi zajedno pokušali tu Nacionalnu razvojnu strategiju napraviti još boljom. Do danas nismo dobili ništa. Nekoliko umirujućih opaski u samoj Strategiji da se radi o benchmarking da su se radile određene usporedbe, da su se radile određene analize, da je održano hrpe sastanaka sa hrpom ljudi, no na kraju od točnih brojaka od kud se krenulo i zašto se krenulo iz neke polazišne točke, jedino što mi znamo je neka naklapanja koji su ljudi u tome sudjelovali i da je to koštalo 32 milijuna kuna. Ostalo je visiti u zraku nešto doista lijepo, da su naši mališani crtalo ponešto o toj Strategiji, lijepo je to za stvaranje društvenog optimizma, spominju se institucije koje su navodno radile na samoj Strategiji poput HGK-a koja je doista jedna reprezentativna i moralna institucija, koja vrluda od diploma iz Banja Luke do prekrasnih slika iz Pariza i Londona sakrivenih u nekom podrumu, pa do HUP-a koji je ovih dana na žalost postao tema gdje se možemo zapitati, nadam se da toga neće doći da li oni više i jesu reprezentativno tijelo i koga sve prezentiraju i predstavljaju i do puno drugih institucija koje mi ne možemo transparentno vidjeti da su sudjelovali u izradi Nacionalne razvojne strategije. E sada, ako znamo koliko imamo loše brojke ne u nazad 5 godina, da ne bi ispalo da se sada s nekim obračunavam, da nam gospodarstvo realno stagnira već 30 do 40 godina, da imamo demografske probleme za koje demografi vele da počinju od 70-tih godina prošlog stoljeća, da imamo prebirokratiziranu javnu upravu onda bi očekivali od te Strategije koja će nas kao voditi do 2030. da će dati odgovore na ta pitanja, da ćemo konačno dati odgovore kada ćemo uvesti progresivnu poreznu politiku, prestati toliko jašiti svojim oporezivanjem rad i početi oporezivati kapital i bogatstvo pogotovo kada znamo koliko ima tog sumnjivog kapitala koji dalje kola ovom zemljom. Svaki dan imamo neku novu korupcijsku aferu. Dali bi si odgovor kada ćemo reformirati javnu, lokalnu i regionalnu samoupravu i koliko želimo općina, gradova i županija. Dali bi si odgovore na pitanje što ćemo sa tom državom imovinom, a ne da isto je provučeno u Nacionalnoj razvojnoj strategiji prodat će se toliko i toliko nečega. Recimo mene kao Koprivničanca zanima da li to znači da će se prodati Podravka? Na to nema odgovora. Nema niti rokova kada bi to nešto radili, nego se ovlaš spominje bit će digitalizacija, bit će određena transformacija ali nemojte pitati kakva, kada i gdje. Isto tako bi si morali dati odgovor na pitanje što ćemo sa našim obrazovnim sustavom, jer pedagoški standardi se isto tako nisu mijenjali malte ne iz vremena bivše Jugoslavije i danas jedino što imamo je kronično nezadovoljstvo nastavnica, nastavnika, učiteljica, učitelja sa svojim uvjetima i plaća i uvjetima rada i kronično nezadovoljstvo gospodarstva, a posredno samim time onda i roditelja i mališana jer svi znaju da naši obrazovni programi više ne prate potrebe gospodarstva ne današnje Hrvatske nego i Europske unije. I ono što sam htio reći samo za kraj demografija. Možda bi bilo lijepo da smo imali jasne procjene što se demografski dogodilo, koliko je ljudi iselilo, koliko je ljudi doselilo i kako i što uopće želimo doseći sa demografskim brojevima. Očito zbog perioda lokalnih izbora je nekome odgovaralo da se to malo još gurne pod tepih [[Upadica Radin: Hvala.]] Hvala vama.
Hvala lijepa. Imate jednu repliku gospodina Pavića.
Poštovani zastupniče … … /Upadica Radin: I gospodina … [[ne razumije se]] dvije replike. Izvolite./… Spomenuli ste da vladajući govore o tome da je u raspravi sudjelovao veliki broj sudionika. Vi dolazite iz jednog velikog grada koji je razvijen. Dolazite iz županije u kojoj je razvijena poljoprivredna proizvodnja, razvijeno stočarstvo. S druge strane imate razvijenu prehrambenu industriju u svoj gradu. Da li imate spoznaja sa koliko se poljoprivrednika i gospodarstvenika u vašoj županiji odnosno vašem gradu razgovaralo i da li se vas osobno kontaktiralo u vezi ove strategije?
Hvala. Odgovor.
Osobno nema saznanja da se sa nekim posebno od poljoprivrednika razgovaralo. Vjerojatno jesu ponešto uključili predstavnike HGK-a koje imamo u našoj županiji, ali s obzirom da se i kod nas vodstvo bira po istom ključu kao i nacionalno možda bolje i da nisu razgovarali. No ono što mogu reći je ne sada sa namjerom da branim i dimenzioniram ulogu Podravke i zato mi je žao da nema kolegice Petir ovdje koja je rekla da eto zbog tri godine Milanovićeve Vlade nam je poljoprivreda propala. Naša poljoprivreda propada već dobrih 30 godina. Iz godine u godine ide u sve gore brojeve, a nije se još uvijek dogodio taj pozitivan okretni momenat jer znam da možemo upotrijebiti demagogiju Podravka bi trebala imati sve proizvode, sve sirovine proizvedene u Hrvatskoj. No s današnjom situacijom u hrvatskoj poljoprivredi Podravka da bi zadovoljila svoje proizvodne potrebe, proizvodne kapacitete nema dovoljno poljoprivredne prehrambene sirovine u Republici Hrvatskoj.
I gospodin Hajduković.
Hvala lijepo. Kolega Jakšić, spomenuli ste nešto što mislim da treba podcrtati, to je obnova Zagreba. Naime naš se premijer jako voli hvaliti s time koliko je novaca iz Europske unije donio itd., itd. A najbolji primjer vam je novac koji nam je došao iz Fonda solidarnosti europski novac za obnovu Zagreba. Kao što ste rekli skoro godinu dana nakon razornog potresa u Zagrebu uopće nisu raspisani natječaji da bi taj novac koristili u obnovu Zagreba. I bojim se da uz najbolju volju i sa ovom strategijom nećemo znati moći imati kapacitete, volje i vizije iskoristiti novac koji nam se iz Europske unije nudi. O tome vam svjedoči i zapravo porazni rezultati o povlačenju sredstava iz sadašnje financijske perspektive, dakle ne ove koja će stupiti na snagu. I opet moramo demistificirati ugovorena sredstva nisu isto što i isplaćena sredstva.
Hvala. Odgovor.
Pa dakle namjerno sam u raspravi spomenuo da naše gospodarstvo stagnira ne zadnjih 5, nego zadnjih 40-tak godina. Jer kada bismo pogledali 40 godina unazad mogli bi napraviti jasnu usporedbu hrvatskoga gospodarstva sa Slovenijom, sa Poljskom, sa Češkom, sa Slovačkom pa čak i Bugarskom i Rumunjskom. Možda da te podatke imamo točno razrađene u ovoj Strategiji bi shvatili dubinu problema koje imamo i koliko nas je naših okolnih ili nama bliskih zemalja u ovih nekoliko desetljeća doslovce ne prešišalo nego pretrčalo, iz godine u godinu nas sve više ostavlja, onda bismo i vidjeli koliko su oni više napravili sa europskim fondovima, nego što smo napravili do sada mi. I naravno sve ono što smo do sada pokazali bez jasnih podataka i planova u Nacionalnoj razvojnoj strategiji ostavlja jedan dojam skepse, jedan dojam upitnika i jedan dojam straha da bi nam se mogao dogoditi kaos sa obnovom Zagreba. Puno ćemo pričati, puno ćemo trviti, a onda ćemo samo odgađati mjesec za mjesec samu provedbu onoga što smo izglasali. Hvala vam.
Hvala. Sada je na redu gospođa Mirela Ahmetović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici. Pa ovaj dokument Nacionalne razvojne strategije po meni ima dva problema odnosno problematičan je sa dva aspekta. I sa metodološkog i sa sadržajnog aspekta. Kolegice i kolege koji su govorili prije mene već su spominjale sa metodološkog aspekta kako je on što se tiče participativnosti u izradi vrlo siromašan. Neću ulaziti u autore koji su radili ovu Strategiju, niti u cijenu njena koštanja. Međutim, ono što ja vidim kao vrlo problematično jeste činjenica se ovom Strategijom donosi vizija razvoja Republike Hrvatske, a već prije toga čak i dvije godine prije toga su se u nekim drugim strateškim i operativnijim projektima donijeli načini postizanja odnosno ciljevi i načini postizanja određenih ciljeva. Pa valjda bi bilo normalno da se najprije donese krovni dokument Nacionalna razvojna strategija koja predočuje viziju razvoja ove zemlje, a onda da se donose podredni dokumenti koji će kazati kako u kojem sektoru pojedini cilj i ostvariti. Međutim, kako je sve naopako u ovoj državi, onda nije čudo da je i metodologija izrade Nacionalne strategije razvoja najvažnijeg dokumenta razvoja jedne zemlje naopaka. Ono što ćemo mi postići ovime, jeste sigurno zadovoljit ćemo formu odnosno uvjet da možemo temeljem ove Strategije povući ili osigurati koji euro iz EU fondova što nije tako loše ako baš hoćemo ako nam je namjera samo formu ispuniti. Ono što je sadržajno problematično jeste što ova Strategija ne nudi ambiciozan plan razvoja ove zemlje. Ja ću se osvrnuti samo na jedan dio, a on se tiče ekološke i energetske tranzicije koja je u ovom dokumentu predstavljena kao jedan od strateških ciljeva, a on neće biti ostvariv upravo bez tog ambicioznijeg stava i jasnije strategije njegova postizanja. Kaže se u Strategiji da je cilj osigurati pristupačnu, sigurnu i kvalitetnu opskrbu energijom koja će pridonijeti smanjivanju upotrebe fosilnih goriva, emisije stakleničkih plinova i ublažavanju rizika od klimatskih promjena. Postavlja se pitanja kako se to namjerava postići kada se najvažnija strateška poduzeća Republike Hrvatske bave upravo fosilnim izvorima energije i padaju na ispitima promicanja održivih odnosno održivih izvora energije odnosno promicanja energetske učinkovitosti i tranzicije? Ja ću tu spomenuti samo Janaf kao državno poduzeće koje služi za skladište fosilnog goriva za strane zemlje. Ono posluje sa ogromnim profitom koje na žalost ne ulaže u obnovljive izvore energije, nego dapače sumnja se da odnosno postoje osnovane sumnje u izvlačenju upravo tog profita odnosno novca za građenje dodatnih skladišnih kapaciteta upravo za naftu kao fosilno gorivo, a dok postojeći kapaciteti još nisu niti iskorišteni. Tek prije mjesec dana doduše Janaf je uložio u obnovljive izvore energije odnosno u solarnu fotonaponsku čeliju, elektranu za vlastite potrebe, a složit ćete se svi ovdje prisutni da je do danas mogao puno više. Zašto npr. Sva javna energetska poduzeća Republike Hrvatske nemaju obvezu profit ulagati upravo u promicanje obnovljivih izvora energije? E to bi bilo pravo opredjeljenje ove države za energetsku tranziciju i smanjivanje stakleničkih plinova. S druge strane građani plaćaju poticaje za obnovljive izvore energije na svojim računima za struju i onda država to troši na čudnovat način, na način da dodjeljuje povlaštene uvjete velikim proizvođačima obnovljivih izvora energije, umjesto da tim istim građanima vrati upravo ono što su oni platili. Pa za primjer, nitko u državi ne razmišlja da je moguće uspostaviti tzv. kružno gospodarstvo, poštovati javni interes, interes građana Republike Hrvatske na način da se vraćanjem upravo tih nemate koji iznose otprilike oko 50-tak eura godišnje ako govorimo o jednoj klasičnoj obitelji koja baš i ne troši previše struje jer to ne može u ovoj državi, vrati taj dio koji je platila kao poticaj za obnovljive izvore energije u njihove džepove, dodatno potakne angažman štednje hrvatskih građana koji je u bankama jako velik i da ti isti građani primjerice postave fotonaponske solarne elektrane za pokrivanje vlastitih potreba za energijom čime se potiče proizvodnja fotonaponske opreme koju pak mogu proizvoditi hrvatska poduzeća. Na žalost danas ih proizvodi samo jedno poduzeće. Nekada su tu istu fotonaponsku opremu proizvodila čak tri poduzeća u ovoj državi, a naravno upravo takvom proizvodnjom mogu se angažirati i hrvatski radnici. Postoje i svijetli primjeri u Europi gdje su se dio brodogradilišta odnosno dijelovi brodogradilišta preorijentirali upravo na proizvodnju ovakve opreme dok brodogradnja nije imala takve potrebe za angažmanom. Ovo je moj prijedlog. Ono što je kritika, kritika je da Nacionalna razvojna strategija nije dovoljno ambiciozna, nije dovoljno jasna i nije krovni dokument razvoja Republike Hrvatske.
Vrijem. Hvala. Potpredsjednik gospodin Miroslav Škoro tražio je repliku.
Hvala vam lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice Ahmetović upotrijebili ste jednu zanimljivu riječ „participativnost“ na samom početku. Dakle evo javnosti radi, kada je u pitanju sudjelovanje u izradi ove Nacionalne strategije ona se zove nacionalna samo deklarativno. Ja sam gledao jednu televizijsku emisiju prije nekoliko mjeseci kada je jedan gospodin viđeniji kadar HDZ-a poznat iz afere „Pola meni, pola tebi, pola njemu“ izjavio na komentar kako nema oporbe i drugih u izradi ove Strategije on je rekao da, citiram otprilike po sjećanju „da oporbi tu i nije mjesto jer ona i nije u poziciji vlasti“. Dakle, meni se čini da ovo ipak nije nacionalna strategija, nego jedna čisto HDZ-ova strategija. A privatno sam, pa i kao političar uvjeren da je u toj izradi trebalo sudjelovati i svako dijete koje je naučilo čitati i pisati jer se radi upravo o njihovoj budućnosti.
Hvala. Odgovor izvolite.
Hvala lijepa. Pa opće je poznato da je Hrvatska demokratska zajednica, stranka koja smatra da vrijedi onaj postulat „Država to sam ja“ odnosno „Država to smo mi“ i mene ne čudi ovakva izjava člana te stranke da zapravo oporba nema što raditi u izradi Nacionalne razvojne strategije. Međutim, ono što je problematično ako nema što oporba raditi ja se pitam imaju li stručnjaci na području Republike Hrvatske dakle domaći mozgovi da li oni imaju što raditi na izradi ovakve strategije? Mislim da itekako imaju. Mislim da su se itekako trebali uključiti i brojni drugi subjekti osim onih koje je gospodin Pavić u jutrošnjoj raspravi spominjao i mislim da je izrada ovakvog dokumenta zahtijevala puno, puno dulju pripremu. Međutim, i danas je ona zakasnila i to oko godine dana. Sjećamo se rok za donošenje ovakvog dokumenta bio je 3. mjesec 2020. godine. Dakle, debelo kasnimo čak i sada. Hvala.
Hvala lijepa. Sada je na redu gospođa Katica Glamuzina.
Gospodine potpredsjedniče, cijenjeni kolegice i kolege. Da bi se postigli čak i ovako nedovoljno mjerljivo postavljeni ciljevi ove nacionalne strategije ona je trebala biti donesena prije više od 10 godina a ne sada. Nećemo mi ovim tempom za 9 godina doći do blagostanja kako bi potaklo naše iseljenike da se vrate nazad, a to blagostanje je u ovoj strategiji definirano oko 70% blagostanja kakvo je u EU. Neće oni desetci tisuća ljudi koji su proteklih godina iseljavali iz Slavonije u Irsku i gore sebi našli bolji život pohrliti nazad zato što će kod nas biti samo 25% gore. I kad već govorimo o Irskoj, oni su primjerice već 2002. godine počeli sa zakonima o zabrani korištenja jednokratne plastike. Hrvatski sabor je u prošlom sazivu takav prijedlog zakona odbio, da bismo se sada doveli u situaciju da nas EU skupa i sa ostalim članicama koje to još nemaju prisiljavaju na takve mjere. Zbog toga upravo sve ovo ostalo što po temi zelene tranzicije u ovoj strategiji piše zvuči utopijski. Kad nismo mogli jedan tako jednostavan potez napraviti prije dvije godine, a želimo uvjeriti građane da će se kroz 9 godina ostvariti svi ovi puno opsežniji ciljevi. Kamo sreće da se varam. U dijelovima strategije u kojima se govori o administrativnim rasterećenjima u poslovnom okruženju reći ću vam samo ovo: U Hrvatskoj trenutno da bi netko otvorio jednostavnu turističku agenciju među raznim tehničkim uvjetima koja mora zadovoljiti većina kojih nema nikakve realne svrhe oni moraju nužno u prostoru agencije imati faks uređaj. 2021. godina fax uređaj? Jel' to itko više iti prodaje? Govorimo o digitalizaciji i administrativnom rasterećenju, a Upravni ured za gospodarstvo u svojim arhivama gomilaju šume papira u nekoliko primjeraka, a more tinte se troši na pečate koji se u modernom svijetu mogu pronaći još jedino u arheološkim muzejima. O tome pak ni riječi u ovoj strategiji. Govori se i o moderniziranju, uvođenju novih industrija i djelatnosti na tržište. Znate li kad je zadnji put ažurirana Nacionalna klasifikacija djelatnosti? 2007. godine. U njoj usput budi rečeno kad se već toliko priča o Baniji i Banovini stoji engleska riječ za kafić i to netočno napisana. Htjela bih se samo kratko osvrnuti na spomen razvoja bioraznolikosti, te napomenuti kako su ti ciljevi navedeni u ovoj strategiji u potpunoj suprotnosti Zakona o sjemenju kojeg čekamo da nam dođe ovdje na raspravu koji je upravo postavljen protiv te iste bioraznolikosti. I na kraju da se osvrnemo malo na ovu bajku o obrazovanju i znanosti. Piše u strategiji, citiram: Središnja točka razvojnih prioriteta u području znanosti i istraživanja bit će povećanje ulaganja radi stvaranja znanja, širenja ideja, inovacija i njihove uspješne komercijalizacije. Šteta što nam to nije bio cilj pretprošle godine kad se profesor Igor Štagljar za isti projekt oko istraživanja lijeka za rak pluća prijavio u Kanadi i u svojoj Hrvatskoj. U Kanadi inače živi i radi, ali htio je dati šansu i svojoj Hrvatskoj da bude nositelj jednog takvog projekta. Njegovoj je Hrvatskoj trebalo 16 mjeseci da mu odgovori odbijanjem. Kanada mu je u roku 2 mjeseca odobrila 3 i pol milijuna dolara. Uz to ću napomenuti da imamo i nekoliko znanstvenika koji su međunarodno prepoznatljivi po svom doprinosu znanosti i koji su članovi tuđih, ali ne i Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti i to ne zato što oni nisu htjeli, nego Hrvatska nije htjela njih. I onda očekujemo od Hrvatske znanstvene zajednice da nas ozbiljno shvati kad govorimo o potpori toj istoj zajednici. Spuštajući se na razine predškolskog i osnovnoškolskog obrazovanja još jednom citiram: „Razvijat će se cjelovita potpora djeci u učenju osobito onima sa poteškoćama i darovitima, radit će se na podizanju kvalifikacijskih standarda nastavnika uključujući unapređenje sustava stručnog usavršavanja, te nagrađivanje inovativnih kreativnih poduzetnih pothvata onih koji poučavaju i onih koji uče. Kad smo amandmanima tražili da upravo ovo konkretno se podupre proračunskim sredstvima odbili ste ama baš svaki takav amandman. Zbog toga ovakve izjave uopće ne mogu ozbiljno shvatiti. Nema sustavnog poticanja nastavnika na kreativan rad i stručno usavršavanje za rad sa darovitom djecom. Nema kurikuluma za darovitu djecu. Nema obogaćivanja programa za darovitu djecu. Nema nagrađivanja djece s natprosječnim uspjesima, jer naime oni imaju samo medalje znanja, nemaju ni jednu sportsku. Ta djeca posreći li im se kroz van sustavnu potporu završit će kao i malo prije spomenuti znanstvenici unapređujući druge zemlje, a ne svoju. Zaboravljajući na one najdarovitije među njima cijela ova strategija i da je puno bolje osmišljena bila bi upitna.
Hvala. Imamo dvije replike. Prvu repliku je tražio Nikola Mažar.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Evo kolegica Glamuzina, ne bih se složio sa vama da radi ove nacionalne strategije se netko neće vratiti iz Irske u RH. Osobno sam svjedočio puno primjera gdje su se mlade obitelji vratile. Konkretno mogu reći u grad Vukovar zato što su dobile državni stan na korištenje po povlaštenim uvjetima, gdje je najam 2 kune 70 lipa po metru kvadratnom, odnosno za 50 kvadrata je 130 kuna mjesečno. Sa malom bebom su se vratili i rekli su da zahvaljujući tome su dobili preduvjet ostanka življenja u gradu Vukovaru. Isto tako i na drugim potpomognutim područjima. I sam sam se osobno nakon 8 godina progonstva u Zagrebu vratio u Vukovar. Prema tome, ako se ljudima pruže preduvjeti bez obzira što su možda trebali biti i ranije vjerujem da će se vratiti.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Šokirana sam što se vi ne slažete sa mnom. To što je nekome osigurano lakše stanovanje ne znači da su to jedini uvjeti koji su ljudima potrebni da bi na nekom području funkcionirali. Pogledat ćemo 2030. godine koliko ih se konkretno vratilo. Za svakog koga vi poznate da se vratio ja ih znam još dvoje koji su otišli.
Gospođa Martina Grman Kizivat druga replika.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolegice Glamuzina, kada ste spomenuli iseljavanje naših mladih iz Slavonije, ja konkretno dolazim iz Slavonije i znam da je taj trend i dalje u rastu. Malo je korona kriza taj dio usporila, ali kada se otvore ponovo granice u pravom smislu vjerojatno će egzodus naših mladih i obrazovanih jako, jako porasti. Što se tiče, kolega je sada spomenuo da su Vukovarci dobili stanove. Pa da li ste im osigurali onda možda i nekakav posao? Pa neće valjda živjeti od toga što će glodati zidove možda tamo? To je prva stvar. A druga stvar što se tiče visokog obrazovanja. Da, mi u našoj Strategiji koju danas HDZ-e donosi se kaže da će se ulagati u visoko obrazovanje i cilj nam je da postignemo razinu Europske unije. Da li to znači možda da Vlada Republike Hrvatske planira ojačati razinu Europske unije na uštrb naše Hrvatske?
Hvala. Izvolite odgovor.
Apropo Slavonac sam. Mislim nemam vam tu što puno reći. Slažem se sa vama. Lako je gospodinu saborskom zastupniku selit se na području Hrvatske sa svojim primanjima. Nekome tko radi kao ne znam ni ja pizza majstor to je već malkice teže. Apropo znanosti, pa i sada očito rađamo znanstvenike za svijet, a ne za Hrvatsku pa ne vidim zašto se taj trend ne bi nastavio. Po ovoj Strategiji ne vidim da će se to okrenuti u suprotnom smjeru.
Nemate više replika. Hvala. Gospođa Danica Baričević je sljedeća. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Sve vas skupa pozdravljam. Evo Nacionalna razvojna strategija čuli smo i danas od svih, a i znamo da je krovni sveobuhvatni dokument budućeg razvoja Republike Hrvatske s vrlo jasno postavljenim ciljevima za bolji i kvalitetniji život naših građana u sljedećih 10 godina od 4 osnovna razvojna cilja, definirana su izradi Strategije. Ovdje bih se posebno osvrnula na onaj koji se odnosi na ravnomjeran regionalni razvoj. Ovom razvojnom smjeru doprinosit će politike usmjerene na ostvarenje strateških ciljeva usmjerenih prema razvoju potpomognutih područja i područja sa razvojnom posebnostima, te jačanju regionalne konkurentnosti. Izražavam ovdje podršku činjenici da je upravo u okviru procesa izrade Nacionalne razvojne strategije istaknut i cilj onaj koji se odnosi na poticanje politika investicija koje će regijama omogućiti postizanje punog konkurentnog potencijala i ravnotežu u razvoju. S obzirom da sam otočanka i dolazim i živim na otoku i dolazim sa otoka jako mi je drago da je okviru tog cilja prepoznat i razvoj pametnih i održivih otoka. Ovdje su definirana ključna područja intervencije, pametna uprava, pametno upravljanje resursima, pametno gospodarstvo, pametna mobilnost, pametan okoliš, življenje, sigurni otoci, a glavni cilj je upravo održivi razvoj otoka. Temeljna svrha održivog otočnog razvoja je kontinuirano i održivo korištenje cjelokupnog otočnog potencijala u gospodarskom, tehnološkom, društvenom i svakom drugom smislu kako bi se zaštitila neprocjenjiva prirodna bogatstva naših otoka i odgovorno koristio njihov potencijal samo do one mjere koje ne ugrožava očuvan i osjetljiv otočni okoliš, a s druge strane osigurao gospodarski stabilan rast i kvalitetan život na otocima koji će svakako potaknuti demografski razvoj. Samo postizanje ovakvog balansa i postavljanjem održivog razvoja kao imperativa može se osigurati dugoročni boljitak za naše otoke i otočane. Među prioritete provedbe politike na području razvoja pametnih i održivih otoka istaknuto je kvalitetnije povezivanje otoka sa središtem ekonomskog dinamizma kao nezaobilazna pretpostavka održavanja i oživljavanja života, ali i bolje povezanosti otoka sa međunarodnim tržištima. Strukturnim promjenama otočnih gospodarstava ojačat će se sposobnost i otočni kapaciteti za provedbu inovativnih rješenja i odgovorit će se na ključne društvene izazove na području klimatskih promjena i zaštite okoliša, čiste energije i prometa te zdravlja i kvalitete života na otocima. Pametno i održivo upravljanje otočnim resursima i okolišem, borba protiv klimatskih promjena i sprječavanje rizika, održiv razvoj i strukturna preobrazba otočnog gospodarstva, pametna mobilnost i povezanost, razvoj, izgradnja podmorsko-kopnene svjetlovodne širokopojasne infrastrukture i pristupnih elektroničkih komunikacijskih mreža, poboljšanje kvaliteta života razvojem javne infrastrukture, podrška stanogradnje i razvoju javnih usluga sve su to izvrsno detektirani prioriteti za razvoj naših otoka kako bi se dodatno oživjela ta otočna gospodarstva, život na otocima. Naglasak je stavljen i na digitalno gospodarstvo, na turizam, na dostupnost javnih usluga svih otočanima obnovljive izvore energije, ribarstvo, proizvodnja i prehrana odnosno prerada prehrane. Svim ciljevima razvoja Hrvatske definiranim u Nacionalnoj razvojnoj strategiji doprinijet će se i programiranje sredstava iz fondova Europske unije i drugih međunarodnih izvora sufinanciranja ili financiranja Republici Hrvatskoj posebice u novoj financijskoj perspektivi 21.-27. Vrlo je važno da Nacionalna razvojna strategija izrađena na osnovi participativnog procesa u kojem je sudjelovao široki krug građana stručna javnost i svi društveno-relevantni partneri provedbom ove Strategije u idućih 10 godina zasigurno se može osigurati održiv i stabilan razvoj Hrvatske i bolja kvaliteta za naše građane. Zahvaljujem.
Hvala. Imate nekoliko replika. Gospodin potpredsjednik Škoro ima prvu repliku.
Hvala vam. Poštovana kolegice od svih floskula poput pametno ovo, pametno ono, održivo ovo, održivo ono meni je najdraža floskuletina, floskuletina svih floskula ravnomjeran regionalni razvoj. To bi značilo da su sve regije jednako razvijene, a nisu. Da bi se ravnomjerno razvijale neke bi trebale sačekati ili bi neke trebale požuriti. To je recimo kao vlak koji krene, jedan krene iz Zagreba za Osijek u šest u jutro, a drugi krene recimo u deset. Jako teško će oni bez obzira na uvjete koji vladaju na našim prugama zajedno stići u Osijek. Onaj koji je krenuo u šest je u velikoj prednosti. Dakle, mene samo zanima kako je predviđen taj ravnomjeran regionalni razvoj u Hrvatskoj, kada znamo da jedna Slavonija uistinu trenutno, a ne bi trebalo bit tako jako zaostaje recimo za jednom evo kod kolege potpredsjednika Radina za jednom Istrom. Evo to me zanima.
Ali ima i super brzih vlakova isto koji mogu stići onoga od 10. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa gospodine uvaženi zastupniče Škoro. Pa upravo zato je naša Vlada uspješna i ovdje ministrica regionalnog razvoja Nataša Tramišak koja upravo dolazi iz Slavonije, pa je onda prionula poslu. I kao što znate RH je izmijenila statističku kartu od vije regije i sad imamo četiri NUC dvije regije kako bi se upravo temeljem tih različitosti o kojima ste govorili i nejednakosti u razvijenosti upravo mogli omogućiti državne potpore jače gospodarstvenicima a upravo to govori i ova strategija da ona će pružiti jednake prilike za sve i za one manje razvijenije i one uspješno razvijene, ravnomjerno je.
Hvala lijepa. Gospođa Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena kolegice u vašoj raspravi najviše ste govorili o onom dijelu razvojne strategije koja se tiče Otoka odakle i dolazite. Istaknuli ste važnosti poticanja politike investicija koja će regijama omogućiti postizanje konkurentnosti i ravnotežu u razvoju. Koliko je sinergija svih sudionika bitna da bismo proveli ovaj dokument?
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice Maksimčuk, pa ja sam uvijek optimista po prirodi a ovaj dokument zaista donosi ambiciozne ciljeve. Donosi ambiciozne ciljeve koje su sklad upravo sa aktualnim politikama EU, a posebno je to za RH zaista jedna sjajna, sjajna prilika. Ja bih kazala da je to i obaveza za sve nas ovdje da zajedničkim snagama u sinergiji sa državom, županijama, jedinicama lokalne samouprave sa privatnim kapitalom iskoristimo raspoloživa investicijska sredstva iz EU fondova i da zapravo svi ovdje zajedno doprinesemo ostvarenju vizije Hrvatske 2030. upravo ovog sjajnog ambicioznog dokumenta.
Gospodin Marko Pavić.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnice izuzetno mi je drago da ste se dotaknuli Otoka. Upravo iz tog razloga velika je kritika sa lijeve strane sabornice da je ovo samo prazna priča, da su to floskule, da to nije ništa. Upravo po pitanju otoka Hrvatska unutar operativnog programa konkurentnost kohezija ima pomoć koju daje Europska komisija putem JASPERS-a. Već sada znajući šta će ući u Nacionalnu razvojnu strategiju po pitanju otoka dali smo zadatak JASPERS-u da razvije tri pilot područja, pitanje zaštite okoliša u južnom dijelu Jadrana, pitanje povezanosti izgradnje trajekata na obnovljive izvore energije za srednjodalmatinske otoke i pitanje obnovljivih izvora pilot projekta. Prema tome, podloge imaju i stvar je ambiciozna, realna i bit će ostvariva iz buduće financijske perspektive tako da mi je jako drago da ste upravo Otoke izdvojili kao temu.
Odgovor izvolite.
Da, stvarno kazali ste dobro da ćemo s jedne strane zaštiti upravo ta neprocjenjiva prirodna bogatstva naših otoka i taj osjetljiv otočni okoliš. I vi ste radili na ovom dokumentu pa i vama čestitam uvaženi kolega. Svakako ovo je jedna sjajna prilika za otoke da povuku po prvi puta u ovoj novoj financijskoj perspektivi europska sredstva. Zahvaljujem.
I na kraju gospođa Grozdana Perić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, evo i ja sam potaknuta upravo spominjanjem otoka jer dolazim i sama iz takvih područja. Međutim, ono što valja reći i da li ste vi sa onim zakonskim prijedlozima koji su do sada bili poduzeti a radilo se o poticanju zapravo i otoka i brdsko-planinskih područja, da li su već postignuti određeni pomaci i što će ova strategija zapravo pridonijeti dodatno da se osigura ali kažem i brdsko-planinskim i ovim nerazvijenim područjima kvaliteta i koja kvaliteta koju zapravo svi priželjkujemo za cijelu našu državu?
Odgovor.
Da i do sada je i Vlada i ministarstvo vodilo računa o otocima i velika ulaganja su u otoke. Čuti ćemo to. Donijela je i nakon deset godina i novi Zakon o otocima koji je zapravo donio bolju među otočnu povezanost, a čuti ćemo to svakako iz izvještaja koji će biti na dnevnom redu uskoro u Hrvatskom saboru. Da, dobro ste kazali održivi, uključivi i inovativni otoci to je nešto što je budućnost. Digitalni otoci, odnosno digitalna pametna tehnologija to je budućnost hrvatskih otoka. U svakom slučaju ovaj dokument jasno ima cilj i kako to postići.
Hvala lijepo. Nemate više replika. I sada je na redu gospodin Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja ću početi sa nečim pozitivnim. Naime, pozitivnom je da raspravljamo o ovoj strategiji u Hrvatskom saboru. Pozitivno je da o tome što mislimo o toj strategiji mogu čuti naši sugrađani i zainteresirana javnost. Ono što pak nije dobro, nije dobro da o njoj raspravljamo tek sada. Ozbiljne države već odavno imaju svoje razvojne strategije. Imali smo priliku čuti da je to zbog pandemije pa smo radili novu, ali to jednostavno niti je istina, niti opravdanje. Ako se desila pandemija a je, iznenadila nas je postojeća strategija se lako modificira. Međutim, predugo smo čekali. Mislim da smo ovu raspravu trebali imati otprilike u siječnju ali prošle godine i da bi onda već bilo kasno, da bi napravili onaj drugi korak koji je još bitniji, koji je još važniji a to je operativno programiranje. Jer ova strategija je zapravo ako je usporedite sa nekim drugim strategijama, nacionalnim razvojnim strategijama drugih država još i prilično opširan dokument. Njoj nije zadaća zapravo ucrtavati sve mjere koje će se provoditi da bi se ciljevi postigli. To je zadaća operativnih programa. Ali programiranje je prilično netransparentan proces u kojem mi kao Sabor nećemo biti uključeni i zato se zapravo i bojim što ćemo iznjedriti u tom smislu. Ono što moram istaknuti a već jesam je briga kada govorimo o regionalnom razvoju i ujednačenom regionalnom razvoju. Naime, vladajućima su stalno puna usta Slavonije, Baranje i Srijema, istoka Hrvatske itd. itd. A ja moram ponoviti da sa ovom opsežnom dokumentu od 150 stranica Slavonija, Baranja i Srijem spominju izrijekom dva puta, dva puta. I to se jedanput spominju samo u kontekstu toga da su među nerazvijenim regijama, zajedno sa svima ostalima. Nećete vjerovati u ovom dokumentu piše Banija, a ne Banovina. Irelevantno sada za ovu priču, ali zanimljivo je za podcrtati. Doduše, spominju se dosta potpomognuta područja, a na žalost cijeli istok Hrvatske ali i dobar dio drugih dijelova Hrvatske kao što je kolegica i pokazivala na karti jutros na žalost spada u potpomognuta područja zato što su demografski, gospodarski, socijalno potpuno devastirana. Bojim se da zakonodavni prijedlozi koje već imamo na dnevnom redu u Hrvatskom saboru neće doprinijeti tome da se te depopulizirane regije ponovo revitaliziraju. Jer primjerice, Zakon o sjemenu će sigurno dotući našu poljoprivredu, našu Slavoniju, naše proizvođače ako bude usvojeno u ovakvom obliku kakvoga Vlada predlaže. Što se tiče globalne prepoznatljivosti i jačanja međunarodnog položaja i uloge Hrvatske ja moram tu reći da prvo mi moramo sami znati što želimo. Znali smo do 2013., imali smo strateške ciljeve to je ulazak u NATO, da se osiguramo. Dakle, da zbog sigurnosnih razloga to je ulazak u EU. Međutim, od tada mi se čini da glavinjamo. Glavinjamo jer ne vidimo jasno gdje se želimo, vidimo u EU, ne radimo dovoljno i ne koristimo alate koji su nam na raspolaganju kako bi ostvarili hrvatske interese. I samim time zapravo ne kapitaliziramo u onoj mjeri kojoj bi trebali naše članstvo u EU. Kaže također strategija da je jedan od strateških ciljeva ulazak Hrvatske u Schengenski prostor i euro područje. O Schengenu sad mogu pričati još deset minuta, to je politička odluka sada, pa ćemo vidjeti koliko naš premijer ima političkog utjecaja da izboksa naš ulazak u schengenski prostor. A euro područje će bit jako zanimljivo gledati iz perspektive pandemije, iz perspektive ogromnog pada BDP-a i kako će se i to odraziti na naš potencijalan ulazak u euro područje. Također ova strategija kaže da joj je cilj poticati i međunarodne investicije. Reći ću vam jednu stvar o investicijama koju sam čuo od međunarodnih investitora, a to je znate li što je ABC investicija odnosno ABC investicija? Anything about Croatia. Bilo što osim Hrvatske. Zašto smo na takvom glasu? Pa sigurno ne zato što imamo uređenu i pravno sigurnu državu, sigurno ne zato što jako često mijenjamo porezne politike i sigurno ne zato što činimo sve da te iste investitore dovedemo u Hrvatsku. Hvala.
Nekoliko replika. Prvu repliku ima Mišel Jakšić.
Poštovani kolega Hajduković, s obzirom da ste spomenuli upravo investiranje u Republiku Hrvatsku, a svi smo svjesni da tamo gdje imamo i potpomognuta područja i gdje imamo pojavu da mladi ljudi iseljavaju, da ono najvažnije su upravo investicije i upravo radna mjesta. Da li recimo za Slavoniju iz koje i vi dolazite možemo ustvrditi da sve ono što se provlači kroz nju i u ovoj Nacionalnoj razvojnoj strategiji, u ostalim dokumentima Vlade je dovoljno ambiciozno, je dovoljno progresivno. Da li ima dovoljno i porezne mehanike i ostalih investicijskih pokazatelja i poticaja koje trebamo imati da bi ona postala atraktivnija i da bi mladi ljudi ostajali živjeti u Slavoniji. Ili je jedino što imamo je urušavanje vjere u institucije kroz brojne korupcijske afere koje na žalost neke od njih nisu zaobišle ni vašu Slavoniju.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Jakšić, ne ova strategija nije ambiciozna u tom dijelu. Ne niti tzv. projekt Slavonija, PR projekt ove Vlade nije dovoljno ambiciozan u tom pogledu. Jer ljudi ne mogu jesti stanove, ne mogu jesti ceste, ne mogu jesti društvene domove niti to osigurava budućnost njihovoj djeci, niti će ta djeca živjeti od tih istih cesta, društvenih domova itd. Naravno da treba stvarati infrastrukturu i preduvjete za gospodarski razvoj, ali sve to ide presporo. I zašto nam investitori ne dolaze? Pa zato što nemaju povjerenja u institucije ove države, između ostaloga. Kada pitate poduzetnika, a jako ih puno uspješnih ima baš u Slavoniji iz IT sektora kako vam možemo pomoći. Kažu vam, samo nas nemojte dirati, samo nam nemojte pomagati. Pa to vam govori dovoljno o povjerenju koje oni imaju u institucije ove države, a koje bi trebale poticati i pomagati a ne srozavati i odmagati.
Gospođa Katica Glamuzina sljedeća replika.
Kolega Hajduković, s obzirom da se ovdje nekoliko puta čulo, ne samo danas nego i prije kako je SDP-ova Vlada ničim izazvana baš ovako postavila regije za svrhu vođenja statistike unutar Hrvatske, možete li molim vas vi pojasniti svima ovdje kako je došlo do ovakve podjele te objasniti kolegici koja je govorila prije vas čemu takva podjela služi s obzirom da je ona u svojoj NUT abrevijaciji preskočila ključno slovo koje i definira svrhu takve podjele. S je inače kolegice za statistiku.
Hvala. Odgovor.
Pa mogao bih sad održat predavanje, ali postoje tri razreda NUC regija. One u pravilu, znači ovisno o populaciji oni u pravilu prate već postojeću administrativnu podjelu određene države. U našem slučaju, budući da smo mi prepodijeljeni administrativno drugi nivo NUC regija je puno širi. Ali u pravilu, uz preporuke EUROSTAT-a se donose, dakle statističke regije naravno i uz odluku nacionalnih vlasti. Prema tome, NUC regije su izuzetno bitne, to se slažemo. Ali ono što o čemu se pričalo, o čemu je bilo dosta govora to su NUT regije. To ne znam šta je. To mi možda netko drugi mogao objasniti.
Kratko predavanje je bilo. Pohvalno. Gospodin, gospođa pardon Grman Kizivat.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Hajduković, kad već govorite o nekakvim pozitivnim stvarima vezano za strategiju ja isto tako moram nešto reći pozitivno. Druge zemlje u okruženju su svoju strategiju donijele davno prije. Mi smo toliko inovativni, pa našu donosimo toliko kasno da smo uspjeli u nju uglaviti i posljedice corona krize. Toliko kasnimo ali smo inovativni što je pozitivno. Kada već spominjemo napore za ublažavanje krize i ona je navedena u toj strategiji možda se nameće pitanje da HDZ zna nešto što mi ne znamo kada će završiti corona kriza. Možda ovaj put završi pred izbore i to lokalne. Hvala.
Odgovor.
Hvala kolegice. Slažem se da je strategija donesena prekasno baš zbog toga što glavni posao je tek pred nama. I dobro vremena ima naravno. Višegodišnji financijski okvir još nije usvojen, ratificiran u svim državama ali bilo bi puno bolje da imamo puno više vremena baviti se ovim stvarnim dijelom, a to je programiranje. Što se tiče corona virusa, da mogli smo postojeću strategiju, da smo je tada imali lako modificirati. Ali isto tako vam mogu reći kad će biti pobijeđen corona virus vjerojatno pred izbore kao što je bio i prošli put. Dakle, jedva čekam da opet budu neki izbori da HDZ pobijedi corona krizu.
Gospodin Mažar.
Hvala potpredsjedniče. Evo kolega Hajduković je dakle spomenuo brigu o potpomognutim područjima, a što apsolutno se slažem i podržavam. Na tragu toga smo i donijeli dva zakona, Zakon o potpomognutim područjima i Zakon o stambenom zbrinjavanju na potpomognutim područjima što je donijelo zbrinjavanje 4242 obitelji, odnosno 15000 osoba je zahvaljujući samo tim zakonima u proteklom mandatu ostalo tamo živjeti. Ono što mene muči, zašto 2016. kada sam došao u Državni ured za stambeno je 67 milijuna kuna ostalo nepotrošeno, dakle vraćeno u proračun. Time se moglo 450 obitelji zbrinuti kroz građevinski materijal, a naravno da stambeno zbrinjavanje nije jedino što će zadržati ljude na potpomognutim područjima. I iz tog razloga mogu reći da u prosincu 2020. u gradu Vukovaru je 10234 zaposlenih, odnosno 1023 više zaposlenih nego 2015. godine. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Da kolega tu se slažemo, dakle stambeno zbrinjavanje neće zadržati ljude tamo ali je jedan od elemenata koji hoće. S druge strane što bi bilo zanimljivo pogledati je struktura zaposlenih ne samo u gradu Vukovaru, nego općenito. Koliko je zaposleno u javnom sektoru, koliko je u privatnom sektoru, koliko je u proizvodnji, koliko je u poljoprivredi itd. Na žalost, bojim se da ćemo doći do poraznih podataka, a to je da je većina zaposlenih u javnom sektoru a to su mjesta koja ne stvaraju dodanu vrijednost, koja ne generiraju nova radna mjesta osim, dobro u nekim slučajevima da kada je HDZ u pitanju. Koji neće stvoriti one druge preduvjete o kojima tu pričamo, a to je jedna zdrava gospodarska situacija u kojoj će različiti subjekti zapošljavati i time davati tu dodanu vrijednost koju trebamo da mlade zadržimo ne samo mlade nego sve ljude na potpomognutim područjima, a to je sigurna egzistencija.
Gospođa Vučemilović povreda Poslovnika.
Predsjedavajući pozivam se na famozni članak 238. državni tajnik ne nosi masku. Budući da ste u više navrata i vi i neki drugi predsjedavajući izbacivali saborske zastupnike zbog toga, onda ne znam kakva bi bila primjerena kazna za državnog tajnika. Hvala.
Niste naveli članak. Moram vam dat opomenu. To je jasno, jer u najmanju ruku zbog nenavođenja članaka. Gdje smo bili stali? Gospođa Andreja Marić, izvolite.
Hvala lijepa.
Ne, ne, čekajte. Tražio je gospodin potpredsjednik Škoro je tražio isto povredu Poslovnika.
Jesam, hvala gospodine potpredsjedniče i uvaženi kolega. Dakle, vi ste povrijedili članak 236. hrvatskog Poslovnika. Kolegica Vučemilović je bila u pravu, pozvala se ako niste čuli, čak je i rekla pridjevom „na famozni članak 238.“ Dakle, pozvala se. Dali ste joj opomenu, možete dati i meni. Međutim, svi su čuli da se pozvala na članak.
Dobro, ja nisam čuo. Dajem vam za pravo, ali međutim opomena ostaje jer je bila replika. Hoćete skinuti samo masku malo da ja čujem točno što ste rekli. Oprostite dajem točno izvan Poslovnika vam dajem još jedanput riječ. Izvolite gospođo Vučemilović. Samo malo skinite masku ili govorite jače da čujem. Izvolite.
Hvala lijepa. Tko je sad na kraju? Kome vi dajete riječ?
Ne, ne vi gospođo Vučemilović, jer koliko sam ja shvatio sa 238. nema, ali izvolite. Znate koji put i ja griješim, ne biste vjerovali.
Ja se zahvaljujem predsjedavajući, ali ja sam uistinu rekla što sam imala za reći, a evo korigirao se i državni tajnik. Ja sam ga promatrala nekoliko minuta, jedno pet dok je govorio kolega Hajduković nije imao masku. I zbog epidemioloških mjera, situacije corone i svega mislim da je moja primjedba bila primjerena. Evo hvala.
Dobro, nije bila 238. Bila je primjerena. Povlačim, ali međutim nećete vjerovati sa 238. Nema nikakve veze. Ali dobro, povučemo. Izvanredne su okolnosti, niste imali masku, slažem se. Kaje se i idemo dalje. Gospođa Andreja Marić, izvolite. Šta je bilo sada? Gospodin Pavić, izvolite.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika. Članak 238. Moram obranit državnog tajnika, većinu vremena imao je masku a žao mi je da baš iz vašeg kluba dođe pitanje maske kad je vaša bivša kolegica Karolina bila prvakinja u tome. Ali možda je zato i otišla iz kluba.
A ne, ne, ne. Gospodine Pavić, uz svo moguće uvažavanje prestanimo s time. Molim vas prestanimo s tim maskama! Maske se moraju nositi! Gospođa Marić, izvolite.
Hvala po četvrti put. Poštovani kolega Hajdukoviću, vi dolazite iz Slavonije i najbolje znate koliko je stanovništvo otišlo, koliko je mladih otišlo i visoko obrazovanih, pa i zdravstvenih djelatnika Problemi formiranja primarnih timova za zdravstvenu zaštitu postoje već zapravo godinama. Isto tako i problem broja zdravstvenih djelatnika u manjim bolnicama tipa Vinkovci, tako da se postavlja pitanje ravnomjernosti regionalnog razvoja i dostupnosti zdravstvene zaštite osobito na područjima poput Slavonije. Podcrtavam ovo što ste rekli da se o svemu ovome trebalo razgovarati ranije. Ako ne prije, onda prošle godine kad se pandemija zahuktala. Jer trebalo je to sve uključiti u ovu razvojnu strategiju. Zna se već mjesecima koji su postojeći problemi proizašli iz corona krize i dodatno se produbili. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Nosite maske, možete nekom spasiti život pogotovo kolegicama i kolegama koji nisu preboljeli coronu. Dakle, ima nas koji iz vlastitog iskustva možemo govoriti o tome. Dakle, što se tiče ovoga što ste rekli kolegice. Strateško razmišljanje izostaje u jako puno pogleda našeg života, tako i u zdravstvenom bez daljnjeg. Na žalost iz prve ruke sam vidio kako izgleda funkcioniranje zdravstvenog sustava u ovim teškim pandemijskim uvjetima. I zapravo da nemate entuzijazma i predanosti, samoprijekornosti djelatnika u tom istom zdravstvenom sustavu to bi se odavno sve urušilo pogotovo kao što ste rekli na područjima gdje već postoji manjka zdravstvenih djelatnika. A evo recimo dosta se spominjala migracija i imigracijske politike u ovoj raspravi. Znate li recimo da Hrvatska od 2015. nema Imigracijsku strategiju još uvijek, a sad je bitnija nego ikad. Dakle, kad ne promišljamo i o nekim gorućim stvarima strateški bojim se da nećemo ni o ničem i neće nas to daleko dovesti.
Hvala. Gospodine Hajduković, hvala vam na pomoći. Iako meni i dalje nije jasno zašto vi ne morate nosit masku pred staklom, a ja moram nosit masku pred staklom. Ali nema veze, to su te nelogičnosti dok briše. Jednu malu digresiju. Gospođa Romana Nikolić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Prijedlog Nacionalne razvojne strategije koju predlaže Vlada RH bi trebao Hrvatsku 2030. Istaknuti kao konkurentnu, inovativnu, sigurnu zemlju prepoznatljivog identiteta i kulture, zemlju očuvanih resursa, kvalitetnih životnih uvjeta i jednakih prilika za sve. Svi mi želimo da Hrvatska 2030. Bude bolja, uspješnija, uređenija država. Međutim, ovaj lijepo napisani esejski dokument koji nam je prezentiran ne nudi jasnu sliku niti daje naznake koji su ključni prioriteti Hrvatske koji će to i ostvariti. Cijena izrade strategije od 32 milijuna kuna je jedino što zapravo upada u oči, ali se ne zna tko stvarno stoji iza izrade tog dokumenta niti je jasno u što je zapravo utrošeno tih 32 milijuna kuna ugovorenih za savjetovanje sa Svjetskom bankom. Pa samo za usporedbu krajem kolovoza 2020. Objavljena je nova linija siromaštva koja iznosi 2710 kuna za samce. Više od 700 000 umirovljenika ima mirovinu manju od linije siromaštva, odnosno 70% mirovina je ispod linije siromaštva. Prema procjeni, svaka stranica ovog dokumenta koštala je oko 230 000 kuna. Koliko je godina umirovljenik mogao primati mirovinu u tom iznosu? Mi ne želimo u ovoj raspravi stvoriti nikakve političke podjele, ali ovo nije rješenje a građani samo i žele rješenje za svoje probleme, žele bolji život za sebe i svoju djecu. Ovaj prijedlog to ne nudi, a to je i ono što zabrinjava. Hvala.
Hvala i vama. Imamo repliku gospodina Hajdukovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Nikolić, spominjali ste i nejasnoće tko je napravio strategiju i koliko je ona koštala. Pa vas želim pitati imate li saznanja tko je radio i koliko su koštali slični dokumenti bilo u Hrvatskoj, bilo izvan Hrvatske koji se bave ovom tematikom.
Izvolite odgovor.
Hvala kolega Hajduković. Pa da, ako se usporedi ovaj dokument Vlade sa onim sporazumom koji je naša Vlada SDP-ova izradila 2014. godine vidjet će se koliko je zapravo taj naš dokument bio konkretniji, koji je bio detaljniji u smislu provedbenih mjera vezanih za prioritete Hrvatske i EU. I ono što je bilo je puno jeftinije. I taj dokument, podlogu dokumenta je radila jedna naša domaća pamet, preciznije Ekonomski institut iz Zagreba. Hvala.
Hvala i vama. Nemate više replika. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući, drage kolegice i kolege. Pisati Strategiju razvoja u zemlji koja je 30 godina od osnutka 7 godina nakon ulaska u EU na dnu svih europskih rang lista koje mjere razvijenost države to bi trebao biti najteži, najambiciozniji, najvažniji zadatak odrediti viziju i cilj kojim bi država trebala težiti za 10 ili 20 godina, odrediti što je ono specifično drugačije, što je ono što nas čini posebnima u odnosu na druge zemlje. Dakle, u ovakvim uvjetima u kojima se danas Hrvatska nalazi istovremeno je i težak zadatak i izazov, ali čini se i lagan zadatak. Jer kad si na dnu što može biti vizija nego da ideš maknuti se s dna, je li od dna jedini put je prema gore. Kako bi to Nijemci napravili? Oni bi prethodni strateški dokument evaluirali u postevolution postupku, popisali što je izvršeno, što nije i onda bi ga nadogradili za idućih 10 godina. Te post evaluacije su važne, one izbacuju iz dokumenta, ovako se izbacuju dokumenti koji ništa ne govori što je bilo uspješno dostignuto do sada, pa se onda svakih deset godina donosi ovakav jedan spisak lijepih želja od kojih su neke uvijek iste. Strategija RH na ovaj način je dakle jedna lijepa haljina ali obučena u staro i oronulo tijelo. Da smo na dnu pokazuje evo netko je spominjao malo prije potpomognuta područja, indeks razvijenosti dakle govori nam da je naših 12 županija i 304 jedinice lokalne samouprave trenutno definirano kao potpomognuta područja, a 4 slavonske županije dosežu tek trećinu razine razvijenosti EU. Strategija je dakle napisana kao mnogo puta do sada kao jedan alibi, alibi da bi se formalno mogli prijaviti na natječaje za novce europskih fondova. Loše napisana, puna floskula, parola, nerazumljiva, neambiciozna. Htjela sam reći da bi ovakvu strategiju mogla napisati bilo koja zemlja, međutim moram se ispraviti bilo koja moderna i ambiciozna zemlja ne bi izbacila ni predložila ovakav dokument. U dokumentu je vidljiva jedna sustavna greška. Naime, indikatori koji su postavljeni vežu se za vrijednosti EU iz 2019. godine ne uzimajući u obzir razvoj tih zemalja. Dakle, sebi smo zadali ciljeve da 2030. godine dosegnemo razinu koju je EU dosegla 2019. znači 2030. ako to i uhvatimo kasnit ćemo 11 godina već. Dakle, kakva je strategija morala biti? Jednostavna, jasna, razumljiva, ambiciozna sa stvarnom željom da Hrvatska bude zemlja iz koje građani ne bježe nego joj se vraćaju. Zamislite na primjer da je strategija bila da 2030. Hrvatska bude predvodnik razvoja umjetne inteligencije u Europi, zemlja sa najčišćim okolišem, sinonim za obnovljive izvore energije, nešto što će svaki građanin prihvatiti kao svoj cilj da 2030. makar budemo na pola tih ciljeva. Rezultati takve strategije bi bili da probudimo i poduzetni duh ove zemlje, da mladi ljudi više ne bježi, da nam se vrati puno onih građana koji su odselili ali da privučemo i recimo sto tisuća digitalnih nomada koji će vidjeti svoju priliku ovdje, dođu živjeti ovdje sa nama i dijeliti sa nama dobro i zlo. U strategiji ste zanemarili Split i Dalmaciju. Zanemarili ste i druga područja, ali evo sad ću samo Split i Dalmaciju spomenuti, jer kako se nekome kome se platilo više od 30 milijuna kuna za izradu ovog dokumenta može dogoditi da se nije sjetio da je Split najprometnija luka u Hrvatskoj, treća najprometnija luka na Mediteranu. Više od 5 i pol milijuna putnika godišnje, više od 800 tisuća vozila godišnje. Dakle, izostavljeno je iz strategije, ubačena u zadnji čas tek kad su se dale primjedbe. Strategija je najlošija tamo gdje bi trebala biti najbolja u znanosti i obrazovanju. Najnerealniji cilj svih vremena je da će biti povećanje ulaganja u znanost na tri posto BDP-a a o tome slušamo 15, 20 zadnjih godina a nismo niti do jedan dosegli. Dakle, dio vezan uz obrazovanje nije usklađen sa važećom Strategijom obrazovanja. Sramota je da je Strategija obrazovanja uopće nije navedena na listi dokumenata. Spominje se dovršetak kurikularne reforme. Ona je već godinama mrtva. Za kraj evo u ovako malo vremena samo kazati jedina smislena strategija u ovom trenutku je organizirati poštene, sposobne i vrijedne ljude da preuzmu upravljanje Hrvatskom i da 2030. godine Hrvatska zaista bude zemlja sretnih i ponosnih ljudi. Hvala.
Hvala. Gospođa Vučemilović je tražila repliku.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovana kolegice Puljak, rekli ste u svom izlaganju da je ova strategija lijepa haljina na nekom starom, bolesnom, ružnom tijelu tako nekako ako sam dobro rekla. E pa onda po toj nekoj analogiji to staro tijelo bi bila Hrvatska i tu se sa vama nikako ne mogu složiti. Hrvatska je država koja ima odlične predispozicije, ima sjajne ljude, pametne, dobro obrazovane. Jedino se s njom već 20 godina loše upravlja jer onih 10 prvih kad smo stvarali državu i bili u ratu ipak ne možemo računati kao neko normalno vrijeme. Hvala.
Gospođa Puljak, odgovor.
Pa ovako, složit ću se sa vama da je Hrvatska puna potencijala. Ali 30 godina ovakve vlasti dovelo je do toga da evo Europska komisija predviđa da će nas do 2030. Biti 3,8 milijuna, do 2050. 3,4, do 2070. 3 milijuna. Udio stanovništva starijeg od 65 godina 2050. godine će biti skoro 30%. Dakle, 30 godina ove vlasti dovelo je do toga da je kao što sam rekla Hrvatska na dnu svih rang lista koje mjere razvijenost jedne države i o tome sam govorila kad sam kazala na jednom, ne mislim na stanovnike već na, zapravo uvjete u kojima ti stanovnici žive. Evo hvala.
Hvala. Nema više replika. Hvala lijepa. Sada je na redu gospođa Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče. Drage kolegice i kolege, jasno je da su sigurno naši stavovi oko sadržaja koji nudi ova strategija različiti s obzirom na naše političke pozicije i zapravo bi bilo dobro i normalno kad bi ovdje danas mogli razgovarati o političkim razlikama koje se odnose na sadržaj te strategije, ali ovo je prvi puta da ja sadržajno niti ne mogu razgovarati o strategiji. I moram reći da kao netko tko je se dugi niz godina bavio strateškim planiranjem i regionalnim razvojem ovu strategiju i ovaj dan nalazim po tužnim jer sam osvijestila da državni aparat naše zemlje ima manje kapacitete za strateško planiranje nego je imao 2006. godine. Znači suprotno onome što je premijer danas rekao i gospođa Bedeković nije ovo prvi strateški razvojni okvir opći i sveobuhvatni koji je Hrvatska ikad napravila. I tužno je da ljudi koji vode ovu zemlju ne znaju da smo i prije imali takav strateški okvir evo primjerice taj iz 2006. do 2013., radio ga je ZDURF, tadašnje tijelo Središnji državni ured za razvojnu strategiju i koordinaciju fondova EU. Imali smo naime i to tijelo koje se je bavilo zapravo koordinacijom razvoja. I baš se zvao tako dokument i bio je opći i sveobuhvatan i uopće se nisam slagala s njegovim sadržajem, bio je neoliberalan i počivao je na principima koji su i tada već bili zastarjeli. Ali u smislu strukture, metodologije, dokaza, indikatora, upućivanja koje strateške, sektorske strategije će riješiti koji dio ciljeva je bio space shuttle za ovo što smo mi danas dobili, space shuttle. Dakle, šta još hoću reći, mi smo danas dobili dokument u kojem vidim iste ciljeve, iste prijedloge mjere koje vidimo od sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Znači potpuno iste stvari kao što su fleksibilno tržište rada, obrazovanje koje služi potrebama tržišta rada, smanjenje uloge države u gospodarstvu i neshvatljivo mi je da nakon 30 godina neuspješnog koncepta privatizacije, podređivanja kulture i obrazovanja potrebama tržišta, kulturne baštine koja se sagledava isključivo kroz prizmu potreba turizma, prava radnika koja se podređuju navodnoj konkurentnosti. Još uvijek nismo sve dokaze shvatili da taj koncept ne funkcionira za većinu. Funkcionira za malu, malu manjinu. I ta manjina iznosi tu lovu iz Hrvatske nije da ju ostavlja ovdje. Dakle, ne vidimo da vodi stagnaciji zaposlenosti, prevalencije niže plaćenih radnih mjesta u strukturi gospodarstva, da pogoduje razvoju onih grana gospodarstva s nižom dodanom vrijednošću i nikakvoj konkurentnosti i nikakvoj produktivnosti jer jedina konkurentnost koju mi imamo mi ju temeljimo na izrabljivanju bilo ljudi, bilo raubanju resursa prirodnih, bez ikakve dodane vrijednosti. Dakle, 30 godina te i takve strategije nas je dovelo do toga da smo gotovo po svim pokazateljima i to znamo jer stalno to ovdje ponavljamo na dnu EU i nismo se pomakli, nismo se pomakli niti od 2014. od kad dobivamo ta sredstva iz EU. Nismo se pomakli jer da u ovo što mi imamo i u ovakav koncept razvoja ulijete 50 milijardi EUR-a one će proći u podzemne vode jer se ne može ovakvim konceptom razvoja koji se temelji na ovome što sam rekla plus isključivo na ideji da će nas netko drugi financirati temeljiti ono što nama treba, a to je konkretna, dubinska promjena odnosa i prema ljudima i prema ekonomiji i prema društvu. Što se tiče zelenog plana zaista sam očekivala više, dakle imamo 2 cilja ekološka i energetska tranzicija i samodostatnost u hranu i razvoj biogospodarstva. Dakle, prvo upada u oči da se zovemo sami sebe predvodnicima transformacije, zelene transformacije a postavili smo si 10% manji cilj od cilja EU u pogledu smanjenja stakleničkih emisija. Drugo, nema spomena ekološke ili organske poljoprivredne kamoli da smo si zadali koliki udio njen želimo imati, nema spomena nisko ugljičnog brodarstva gdje bi zaista mogli napraviti iskorak. Dakle, nismo detektirali ključne, razvojne grane do 2030 [[Upadica: Vrijeme.]] i vi kažete da je to dobar dokument. Meni je danas tužan dan i sram me je.
Sada je na redu gospodin Vilim Matula. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, nacionalna razvojna strategija najznačajniji je dokument Vlade RH na prelazu 21. stoljeća u 20.-to stoljeće da parafraziram našeg velikog suvremenog pjesnika. Svi dijelovi u kojima se strategija dotiče kulture izrazito su generički po svom karakteru i što ukazuje na temeljni problem, a to je potpuni nedostatak vizije o kojoj govori premijer kako je kultura upravo u vrhu vizije. Nije istina, pogledajte, provjerite to uopće nije istina. Spominje se na nekom mjestu kultura i ništa više. To je nedostatak kažem vizije i nedostatak svijesti o relevantnosti kulture u suvremenom svijetu, u suvremenom društvu. Način na koji je pristupljeno ovom području može se dapače okarakterizirati ciničnim, nipodaštavačkim, redukcionističkim i instrumentalnim spram područja kulture stoga smatramo da je barem u ovom dijelu, strategija ali u potpunosti neprihvatljiva. I ovaj dio strategije svakako treba izraditi nanovo. Strategija nema ali nikakvu razvoju viziju u polju kulture koliko god vi nama svi zajedno docirali i držali predavanja o strateškoj razini i o operativnoj razini jer mi to naravno ne razumijemo, a ljudi su radili, ljudi su stručnjaci, ljudi rade strateško planiranje prije nego što su došli ovdje, to im je posao. Strategija ne polazi od objektivne procjene stanja, problema, prilika, niti postavlja ikakve ciljeve. Kultura i mediji stavljeni su okvir isključivo ekonomskog razvoja iako se poziva na važnost tih istih, mislim i kulture i medija za demokratski razvoj, za kreativnost oko čega ćemo se naravno složiti ali o tome ne govori. Ne srazmjerno više pažnje posvećeno je kulturnim i kreativnim industrijama, daleko više nego ostatku kulturnog sektora, a taj ostatak kulturnog sektora ima veći ukupni učinak na zapošljavanje, na ekonomiju, na inovaciju i na međunarodnu razmjenu. Eto, slijedom svega navedenoga može se zaključiti da je ponuđeni dokument u aspektu kulture nerazvojan, bez vizije, bez jasnih konkretnih smjernica djelovanja te paušalan spram mnogih aspekata polja i može se zaključiti da zapravo marginalizira da doprinosi daljnjoj marginalizaciji kulture. Kultura nije postavljena u širem smislu kao sfera u kojoj društvo artikulira viziju svoje budućnosti, u kojoj se odvija antagonizam i dijalog društvenih različitosti. Kultura je zahvaljujući djelovanju prethodnih vlasti na običnog čovjeka svedena zapravo uglavnom na sferu nacionalističke identifikacije s jedne strane ili dokolice i potrošnje s druge strane istodobno za umjetnike, za stvaratelje. Kultura je svedena na sferu nesigurnog rada u neadekvatnim prostorima i neadekvatnim produkcijskim uvjetima i na životarenje. Eto, u tom pogledu nakon pobrojanih svih ovih nedostataka smatramo da je potrebno odbaciti ovaj dokument iz prostog razloga što ne zadovoljava niti elementarne norme svoje forme. Što vjerujem naš drug kad je to komentirao rekao da je strategija dobro sročena. Sve u svemu, tuga pregolema.
Hvala i provjetravanje sabornice do 18 sati i 10 minuta, izvolite. STANKA U 18,03 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 18,09 SATI]] 18 i 10, nastavljamo s radom, molim vas da zauzmete vaša mjesta i na redu je gđa. Martina Grman Kizivat. Se čuje ovo zvono? Fala. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, danas je pred nama Prijedlog nacionalne razvojne strategije. U svojoj raspravi osvrnut ću se na nekoliko područja. Ono što je ključno za opstanak Hrvatske uopće to je pitanje demografije. Projekcija EU je da ćemo 2030.g. biti na 3,8 milijuna stanovnika. Usporedno s tim povećava se broj ljudi starijih od 65.g. za 5%. Paralelno s tim predviđa se i smanjenje udjela radno aktivnog stanovništva za pola milijuna, pa sad se ja pitam što vlada radi svo ovo vrijeme? Demografska politika postoji, ali vidim da nije prioritet. Kada sam g. Plenkovića pitala kada će delimitirati rodiljne naknade za drugih 6 mjeseci, on mi je slavodobitno odgovorio da je naknada povećana sa 4.000 na 5.000 kuna, zamislite povećana je naknada. To gospodo nije dovoljno. Delimitiranje rodiljnih naknada uvaženi g. Plenković obećavao je u svoja dva predizborna programa ili kako bi u narodu rekli „obećanje ludom radovanje“. Dalje, potičete kupnju stanova uz subvenciju, a niste uspjeli našim mladima osigurati ono osnovno, a to je stalno radno mjesto i kreditna sposobnost. Treća stvar, kažete da ćete ulagati u visoko obrazovanje. Bravo! Da li to znači da će i poslijediplomski specijalistički studiji koji više od jednog desetljeća nisu prepoznati na tržištu rada, to i postati? Moram vas podsjetiti da je to stupanj obrazovanja ispod doktorata, da ispod doktorata. Danas se izvodi na više od 270 studija, a za koje ministarstvo daje redovno dozvole, ali isto to ministarstvo nije si dalo truda da taj studij bude i prepoznat. Tisuće ljudi su očito prevareni. To je skupo obrazovanje, a ljudi nemaju pravo na dodatak na plaću. Kolektivni ugovori još uvijek prepoznaju samo doktore znanosti i magistre znanosti. Pa gospodo titulu magistra znanosti ne može se steći više od jednog desetljeća. Eto koliko kasnite sa visokim obrazovanjem, a cilj vam je da 2030. dosegnemo razinu prosjeka EU. Stvarno ste na pravom putu da to postignete samo kasnite više od jednog desetljeća. Dalje, 9 od 14 županija u kontinentalnom dijelu Hrvatske bilježi pad broja stanovnika od 10 do 20%. Županija koja je ogledni primjer zaostalosti po razvijenosti je nažalost moja Virovitičko-podravska županija. To se vidi i u razvojnoj strategiji. Sramota! U 2017.g. BDP po stanovniku u Zagrebu je iznosio 20.850 EUR-a, a moja Virovitičko-podravska je bila na 6.445 EUR-a po stanovniku. Eto gospodo to je slijepo crijevo Hrvatske. Najbrža autocesta nam je na 70 km, prometna izoliranost je napravila svoje. Vi pričate o razvijenoj i perspektivnoj Hrvatskoj, pa onda vas moram napomenuti da je i ova moja Virovitičko-podravska županija dio RH. I na kraju, ono što je najporažavajuće je činjenica da će strategija platiti 32 milijuna kuna da bi nam glavni cilj bio da 2030.g. dosegnemo prosjek EU iz 2019.g., pa zar vam nije bar malo neugodno? Čak je i Slovenija svoju strategiju donijela 2017. svojom pameću, ali mi nismo Slovenija, mi nismo zemlje iz okruženja, mi smo očito bogati, bahati, pa se razbacujemo milijunima kad nam naša pamet nije ni potrebna, ni dovoljna. Hvala.
Ostanite jer je gđa. Marina Opačak Bilić tražila repliku.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, slažem se s vašim izlaganjem. Spomenuli ste na početku svog izlaganja da je za opstanak Hrvatske ključno pitanje demografije. Naravno prije svega država mora stvoriti sigurnu klimu i jednakost da bi ublažila negativne demografske trendove. Rodiljne naknade nisu zadovoljavajuće, dječji doplatak daleko je od izjednačavanja s doplacima u zemljama, ostalim zemljama EU koje zapravo postižu pozitivne stope prirodnog prirasta. Također vidjeli smo i u samom nacrtu razvojne strategije da su žene još uvijek u Hrvatskoj manje plaćene od muškaraca i evo recite mi što vi mislite koliko će zapravo ova strategija sama po sebi pridonijeti rješavanju ovih problema?
Fala. Odgovor.
Zahvaljujem zastupnice Bilić Opačak. Prvo ću vam odgovoriti na ovo zadnje. Ne očekujem od strategije apsolutno ništa i ona ništa riješiti neće. Što se tiče rodiljnih naknada, rodiljne naknade su nešto što je g. Plenković dva puta obećavao u svom predizbornom programu i svaki put kad pričamo o tome, svaki put udaramo pljusku svakoj majci koja rodi dijete i idućih 6 mjeseci padne na 4 ili 5.000 kuna, toliko o rodiljnim naknadama. A što se tiče dječjeg doplatka, da neke druge zemlje imaju uređenije taj sustav dječjeg doplatka i zato i jesu daleko, daleko ispred nas. A što se tiče nejednakosti u plaćama između muškaraca i žena moram vam samo reći jednu stvar, imam jedan podatak prosječno u Hrvatskoj godišnje muškarac zaradi 13.572 kune više od žene za jedno radno mjesto na kojem trebaju biti isto plaćeni. Strategija priča o tome da se o tom problemu će posvetiti posebnu pozornost [[Upadica: Hvala.]] i to je sve što se tiče strategije. Hvala.
Hvala i vama. I sada je na redu gospodin Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Građani vjerojatno ovo prate koje zanima i moraju znati da na 100-tinjak stranica u koje je uloženo 30 miliona kuna ne spominje se središte drugi grad Dalmacije to je Split. Ne spominje se Splitsko-dalmatinska županija osim nakon što je su date primjedbe onda je se spomenuo malo Split, a što se tiče Splitsko-dalmatinske županije i Dalmacije vrlo malo se spominje. Mi smo se osobno ovdje naslušali ove Vlade, poglavito mi iz tih krajeva, obećanja prije 3 godine gdje su rekli da će napraviti, da će uložiti 3 milijarde kuna u ovome proteklom razdoblju. U Splitsko-dalmatinsku županiju uložili su nula kuna, nula kuna uvaženi predstavnici Vlade. I još jednom bi samo kazao ono što je bitno u ovoj strategiji. Sve šta piše u njoj, svi ćemo se mi složiti, to je deklaratorno, međutim ruralna područja su opet zaboravljena. Moramo znati da nije Hrvatska samo Zagreb, Hrvatska je 2/3 RH i to moramo staviti u Ustav napisati očito jer niko ne kuži da je Hrvatska područje 2/3 Hrvatske i da nemamo iste uvjete življenja, niti mogućnosti razvoja, a naše potencijale od Gorskog kotara, šuma, prirodnih ljepota do Like, zaleđa dalmatinskog, moje Zagore, do Neretve, Slavnije, ti potencijali su mrtvi potencijali. Lipo je u strategiji slušat ovdje o poljoprivredi. Trenutno u Hrvatskoj 0,5%, 0,5% poljoprivrednoga zemljišta je navodnjeno, a premijer je najavio da će duplo navodniti što znači samo 1%. Od milijardu i po, od milijardu i po hektara, od milion i po hektara pardon koji imamo u poljoprivrednog zemljišta samo 0,5% je navodnjeno. Znači mi nismo ambiciozni. Mi umjesto da potičemo selo, seljaka te 2/3 RH šta mi radimo, šaljete u proceduru predstavniče Vlade Zakon o zabrani autohtonog sjemena na tržištu. Pa koga vi varate ovdje, hrvatski narod? I s pravo se bune OPG-ovi i ostale udruge sa sela, to je kraj hrvatskog sela. Umjesto da u strategiji to bude naš potencijal, a ne pogodovanje ne znam kojim industrijama i GMO proizvođačima od Monsanta do ostalih. Što se tiče poljoprivrede, to mora biti samodostatnost, to vidimo u ovoj krizi koji je problem. Od Slavonije do moje Zagore, to je ključni problem. Što se tiče održivog razvoja, maloprije sam rekao Cetina rijeka, bistra, pitka u nju se slijeva kanalizacija. Tko je kriv? Da li je vodovod Sinjski, da, da li su Hrvatske vode, da, da li je ministar okoliša, da, jer svi su oni unutar projektnoga toga tima za aglomeraciju Sinj. A ministar Pavić sad saborski zastupnik je obećavao milione, milijarde ka i Plenković u predizborno vrijeme u Zagori. Pa evo dajte 150 miliona da zaštitimo Cetinu jer javno ste uništili, nema se napajati odakle grad Split, za svake kiše zamućena je voda i opasna za piće. Pa zaštitimo naš biser Krku, zaštitimo našu Cetinu, Zrmanju, a ovdje Cetina teče fekalne vode ravno kroz Sinjsko polje umjesto navodnjavanja fekalne vode odlaze u rijeku Cetinu. I to su problemi koji su ovdje opisani u strategiji, ja nemam ništa protiv, međutim šta je u stvarnosti, ništa. Poništavate javne nabave svjesni da će graditeljstvo sad u porastu, tj. potrebna, potreban je veći za radnicima u građevini i da će poskupljivat cijena, a to ministar kao da ne razumije. Međutim, evo nakon mog govora danas pozvale su me Hrvatske vode na sastanak direktor i nadam se da ćemo riješiti ovaj problem čiste rijeke Cetine. Možemo govoriti i o gospodarenju otpadom, nemojte samo ono što je radio ministar Ćorić da prevozite iz Vrgorca smeće u Sinj dok Lećevica nit je krenula, pare su potrošili i to je štetan projekt koji ne štiti vode. Znači mi imamo mogućnosti, strategiju je najlakše napisati, napisali smo to ko dokumentacija i strategija, al da smo toliko para uložili u poljoprivredu koliko je strategija napisano bili bi najrazvijeniji na svitu. Nego te puste strategije i uopće jesu to pisali Hrvati, tko je pisa tu, zna li se tko je pisa. Znači mi naše potencijale nismo uključili da pišu ovo, znači i to ste platiti kod zna koga [[Upadica: Vrijeme.]] i tko zna za čije škude. Hvala lijepa.
Ostanite, ostanite. Gospodin Troskot, replika.
Poštovani gospodine Bulj, moje pitanje upućeno vezano za ovu strategiju koju smo danas imali prilike slušati cijeli dan, predsjednik Vrhovnog suda dok je bio ovdje i davao je svoje mišljenje vezano za izvještaj Vrhovnog suda uspio je izreći da pravosuđe ne koči poduzetništvo i gospodarstvo i da je to obična mantra. Vi ste bili dosta kritički kada je on bio ovdje prisutan, pa evo koje je vaše mišljenje i da li vi smatrate da je pravosuđe dobro obrađeno u ovoj nacionalnoj strategiji i da li je ono vidljivo, dakle gdje ćemo mi biti sa pravosuđem 2030. godine?
Hvala, odgovor.
Pa najveći problem razvoja hrvatskog gospodarstva, konkurentnosti, sigurnosti gospodarstva, poduzetnika za otvaranje radnih mjesta, a uostalom i ulaganja u radna mjesta je 5 stvari jasno rekao kao pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe, pravosuđe i pravosuđe i tada sam predsjedniku Vrhovnog suda Đuri Sessi rekao da je u pravosuđu u Hrvatskoj najbitnija kesa. Kesa je najbitnija. Kesa. Za one koji ne znaju tko je kesa to je ona vreća, a u toj vreći je bitan novac. Znači, dakle dok god bude bitno u hrvatskom pravosuđu bitnija kesa od pravde, prava, zakona, Ustava i onoga sveg što smo mi donijeli dotle će biti nepovjerenje u pravosuđe. Pravosuđe mora biti neovisno i to je pitanje. U nas državni odvjetnik drži tiskovnu konferenciju sa premijerom. Pa mi saborski zastupnici pošto je parlamentarna demokracija trebali smo biti sto puta glasniji da zaustavimo diktaturu premijera u okupiranju pravosudnih tijela kao što je DORH ili sudstvo.
Hvala. I sada gospodin Ante Kujundžić ima repliku.
Hvala predsjedavajući. Poštovani kolega Bulj, analiza stanja je zapravo polazište za definiranje bilo kakvog problema, a onda samim time zapravo i samih alata i načina oporavaka. Strateški cilj broj 12. Nacionalne strategije navodi kako je u mnogim slučajevima temeljni uzrok nerazvijenosti i depopulacije zapravo izravno povezan sa ratnim stradanjima i visinom štete nastale u Domovinskom ratu. E sad, moja Imotska krajina dala je nešto više od 240 imotskih sinova koji su dali život za stvaranje ove države i riječ je o području koje nije bilo pogođeno samim ratom, a onda samim time ni štetom koja bi eventualno mogla proizići iz tog. Više od 2500 ljudi je ostalo bez posla zbog opljačkanih i devastiranih pogona Trimota, Agrokoka, Napredak i da ne nabrajam, a strategija kad je u pitanju Dalmatinska zagora nije obuhvaćena kvalitetom zapravo analitičnom polaznom točkom [[Upadica Radin: Vrijeme.]] Što mislite o tom?
Izvolite.
Da, Imoćani su bili hrabri ka i moji Sinjani od Dubrovnika do Vukovara, iz svih krajeva ljudi su branili slobodu na zajedništvu tada ne pitajući se ni tko su sinovi partizana, ni tko su sinovi ustaša, bili u HOS-u, bili u Hrvatskoj vojsci, bili u policiji ili bili u Hrvatskom vijeću obrane. I štete koje je nanio velikosrpski okupatori, četnici trebala je ova hrvatska Vlada i sve prethodne najprije naplatiti ratnu štetu od Srbije, od agresora a ne im se klanjati i uvlačiti i prozivati najistaknutije postrojbe i sinove u Domovinskome ratu. Hrvatska mora uvjetovati Srbiji bilo kakve razgovore prema EU da plati ratnu štetu koju su zločinci zajedno sa njihovim predsjednikom četnikom Vučićem napravili Hrvatskoj. Hvala.
Hvala. Nemate više replika. Sada je na redu gospođa Vesna Bedeković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena ministrice, gospodine državni tajniče. Evo u ovih pet minuta cijeli dan gotovo danas evo raspravljamo o prijedlogu Nacionalne razvojne strategije RH. Ja ću pokušati dati neko svoje viđenje kratko koliko vrijeme bude dozvoljavalo i osvrnuti se na neke teze. Dakle, prije svega doista ovo je, danas raspravljamo o prvom sveobuhvatnom strateškom dokumentu od stjecanja neovisnosti RH koji je evo izrađen na pragu 4 desetljeća hrvatske samostalnosti. I dosta je važno uzeti u obzir kontekst, odnosno izazove sa kojima se susreće svijet i sa kojima se Hrvatska susreće u vremenu u kom živim i izazove. Ja sam ozbiljno ovo shvatila sa maskom. Ja čak nosim dvije evo, ali hvala vam lijepa. Dakle i važno je uzeti u obzir izazove koji će obilježiti desetljeće koje je pred nama a to je prije svega digitalizacija, onda jednako tako važni demografski izazovi, jednako važne klimatske promjene a onda na kraju svega toga još i pandemija virusa covid-19 koja je izazvala globalnu zdravstvenu ugrozu, a što se tiče Hrvatske najveću ne samo zdravstvenu nego općenito krizu od Domovinskog rata na ovamo i na to sve skupa još potresi proljetni u Zagrebu i ovaj nedavni na području gradova Siska, Petrinje i Gline. I doista, potrebno je promišljati o kontekstu u kome se ova strategija dovršava, a radi se već neko vrijeme. I naravno uzeti u obzir njenu osnovnu svrhu, a to je odrediti dugoročne razvojne smjerove i dugoročne strateške ciljeve Hrvatske u sljedećih 10 godina. Jednako tako ne manje važno utvrditi smjernice i utvrditi prioritete za, dakle korištenje europskih sredstava. To je ujedno i podloga za korištenje europskih sredstava. I ja doista mislim da je ovo jedan ambiciozan i realan dokument koji je nastao na nizu analitičkih podloga izrađen uz korištenje primjerene metodologije bez pretenzija za voluminoznošću, a s naglaskom na jasnošću, s naglaskom na jezgrovitost i ono što je po meni osobito važno s jasnom opredijeljenošću za ulaganje u ljude. I time ova Vlada samo nastavlja sve one aktivnosti koje su poduzimane tijekom ovog, a i prošlog mandata a vezani su za ulaganja u ljude. Dakle, jedan kontinuitet ne samo povećanja plaća, povećanja mirovine, svih onih socijalnih naknada i svega onoga, porezne politike i svega onoga što je učinjeno u mandatu ove Vlade. Tijekom rasprava provlačile su se teze da je ova strategija trebala biti napravljena prije deset godina, da je trebala napravljena biti puno ranije, ja se slažem s tim, trebala je. Neko je od kolegica i kolega rekao da je vrijeme bilo prije 10, čini mi se kolegica Glamuzina ako, tako je. Da, trebalo je. Ja ću podsjetiti da ako 2021.g. oduzmemo tih 10.g., to je 2011., jel tako? Po vama, po meni, po svima nama da složit ćemo se bilo je vrijeme prije 10.g. 2011. taman je tada bio na vlasti dakle vaša politička opcija, dakle i ja se sjećam da je to, dakle 2011. kad je mogla biti donesena strategija umjesto strategije bio predstavljen Plan 21. 2011.g. sa 21 poglavljem. U vrijeme predstavljanja plana i stupanja ove opcije na vlast broj zaposlenih je bio 302.000, nakon silaska s vlasti 355.000 nezaposlenih. Broj zaposlenih radnika po umirovljeniku iznosio je 1,2, nakon odlaska ove opcije s vlasti 1,1. O BDP-u, o ostalim pokazateljima ja ovdje neću govoriti. Ja ću samo govoriti o tome kome je hrvatski narod dao svoje povjerenje, govorit ću o opciji koja je prvi puta nakon osamostaljivanja Hrvatske izradila ovaj strateški dokument, koncizan, jezgrovit, ambiciozan, ali po meni realan. Osim dakle razvojnih smjerova, osim pripadajućih strateških ciljeva, pripadajućih prioriteta, jednako tako dio ove strategije su vrlo jasno i vrlo objektivni pokazatelji mjerljivosti, vrlo jasan okvir za provedbu, praćenje i vrednovanje, pa evaluaciju, vrlo jasno naznačeno izvještavanje o učinku jednom godišnje, vrlo jasno dakle provedeno javno savjetovanje sa svim mogućim dionikom koje govori o participativnosti, dakle ove, ovog dokumenta, dakle 181 komentar itd [[Upadica: Oprostite…]] i na kraju kao jasna osnova za sektorske dokumente. Hvala vam lijepa, ispričavam se. Hvala vam lijepa.
…jako smo, jako smo išli preko mojom krivicom. Mojom krivicom, ali imate puno replika tako da možete ostati. Gđa. Puljak.
Zahvaljujem. Evo iskoristit ću priliku, pa ću vas upitati odnosno komentirati, dakle svi se ja mislim ovdje slažemo sa željom izraženom u ovom dokumentu za efikasnom javnom upravom. Međutim, evo koliko god se trudili nigdje u ovom dokumentu nismo našli reformu lokalne samouprave odnosno teritorijalni preustroj. Spominjali ste i Plan 21, to se i tamo spominjalo, HDZ u svojim predizbornim programima, često o tome govori i g. Karamarko i ministri iz ove vlade. Međutim, evo u strategiji do 2030.g. nigdje spomena i smanjivanja broja od 556 gradova i općina i broja županija. Kako smo vidjeli i u analizi stanja kaže se da je veliki broj tih gradova su i općina potpomognuta područja, čak 12 županija od 20, dakle što mislite o tome?
Fala.
Da, kao što sam vam rekla, dakle…
Odgovor, možete odgovoriti, izvolite.
Hvala vam lijepa potpredsjedniče. Kao što sam rekla, ovaj dokument je sačinjen od 4, dakle čini ga, temelji se na 4 razvojna smjera, 13 strateških ciljeva i s pripadajućim prioritetima. Jedan od, od strateških ciljeva unutar prvog razvojnog smjera je učinkovito djelotvorno pravosuđe i javna uprava. Dakle, ovaj dokument je podloga za izradu sektorskih dokumenata. Ovo nije operativni projekt, ovaj dokument. Ovo je strateški dokument na temelju kojega se izrađuju sektorski dokumenti u različitim sektorima, a između ostaloga i u sektoru javne uprave, a naravno nakon toga i reforma dakle javne uprave o kojoj ste govorili.
Gđa. Katica Glamuzina.
Zahvaljujem predsjedavajući. Kolegice Bedeković, kad ste me već spomenuli, kad već tjeramo mak na konac, rekla sam prije više od 10.g., dakle u trenutku kad je vaš bivši premijer završavao u zatvoru ako ćemo se tako razgovarat. Pa onda kad je SDP došao na vlast malo je bilo potrebnije gasit požar, pa tek onda počet sadit novu šumu. To nastranu, imali ste i protekli mandat, tvrdite da ste bolji, pa pokažite da ste bolji, pa napravite to na vrijeme ako već tako razgovaramo i da još jednom ponovimo rezultate izbora. Da, HDZ je pobijedio, svi smo vam čestitali, na vlasti ste. Da bude svima jasno, od ukupnog broja hrvatskih glasača dobili ste 16%, nije to baš neka plebiscitarna podrška. Najveći broj hrvatskih glasača je ostao kući i to je na sramotu svima nama skupa.
Fala. Odgovor.
Pa ja bih ovo shvatila više kao vaš komentar nego kao bilo kakvo pitanje. Evo ne vidim da ste mi postavili bilo kakvo pitanje, da jeste ja bih vam rado odgovorila. Al ću samo komentirat, samo ste rekli dobro učinite to, za razliku od vas mi ćemo učiniti. Dakle, Nacionalna razvojna strategija će biti donesena i po njoj će se dalje postupati. Žao mi je što mi niste postavili konkretno pitanje, pa vam evo ne mogu odgovoriti… [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Sve je u redu. Hvala vam lijepa.
Gđa. Benčić.
Zahvaljujem se. Pa evo prvo komentar, kad bi se nacionalne strategije zbilja implementirale u Hrvatskoj onda bi vi, a i vaš premijer danas znali da je bilo nekih strateških razvojnih okvira i prije ovog i da ovo sigurno nije prvi. Al pošto je to ionako irelevantno tako će se neki od vaših kolega 2031. upitat ili reći da je to prva strategija na kojoj se radi. Međutim, imam jedno drugo pitanje. Dakle, podloge koje smo platili Svjetskoj banci 32 milijuna kuna one su napravljene, napravljene su manje-više korektno kaj se moglo očekivati, daleko da su preplaćene to se mora reći s obzirom da se radi o kompilaciji podataka i preporuka. Međutim ono što je meni zanimljivo da na stranicama strategije 20, 30 su te podloge objavljene na engleskom jeziku i zaista molim da mi objasnite kak je moguće da u 32 miliona nije stalo se odvojiti 100.000 recimo za da se te podloge prevedu na hrvatski jezik nego se objavljuju na engleskom jeziku tako da jedan značajan dio naših građana [[Upadica: Hvala.]] ih ne može pročitati niti razumjeti.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa. Gledajte što se tiče onog vašeg prvog komentara o dakle prethodnom strateškom dokumentu, dokument o kom vi govorite nije dugoročni strateški dokument on je izrađen za razdoblje ako se ja dobro sjećam, ako se ne varam od 2006. do negdje 2013. godine, dakle ne radi se o dugoročnom nego o kratkoročnom strateškom dokumentu i u tom smislu ne mogu se složiti s vama da ovo nije prvi sveobuhvatan strateški dokument od nastajanja, od stjecanja neovisnosti RH i ako ćete to usporediti, a možete i negdje vjerojatno naći i taj bivši dokument vidjet ćete da on nije toliko sveobuhvatan i da ne obuhvaća sva područja kao ovaj, ali na stranu kao što ste i sami rekli, dakle na stranu to nije to sad više tema, važno je da pred sobom imam nacrt, imamo svi zajedno dakle prijedlog nacionalne razvojne strategije. A što se tiče podloga ja ne vidim razlog da se i one ne [[Upadica: Hvala.]] ako bude potrebno i ako bude zanimalo bilo koga prevedu. Ali što se tiče same participativnosti pogledajte [[Upadica: Hvala lijepa, vrijeme.]] statistiku sudjelovanja u javnoj raspravi i to vam je sve, to vam je dakle dokaz participativnosti.
Moram dati riječ dalje, oprostite gospođo Bedeković. Gospođa Juričev Martinčev.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice Bedeković rekli ste da nacionalnom strategijom određujemo i prioritete za korištenje europskih sredstava i tu ste posebno podcrtali ulaganja u ljude. Ja bi se priključila jer ulaganjem u ljude u biti ulažemo u konkurentno i inovativno gospodarstvo, u globalnu prepoznatljivost, sa ljudima možemo dobiti učinkovito i djelotvorno pravosuđe, javnu upravu, to je ulaganje u zdrav, aktivni i kvalitetni život, u razvoj održivog turizma. Znamo da je čovjek upravo ključ uspjeha svih ovih djelatnosti. Međutim, ne smijemo zaboraviti da trebamo posebnu pažnju obratiti zaštiti okoliša, našeg mora, voda, šuma, tla. Tako da kad se govori o korištenju europskih sredstava ja bih uz ljude stavila akcent i na zaštitu okoliša.
Izvolite odgovor.
Hvala vam. Hvala lijepa, hvala vam kolegice evo na ovoj opservaciji vašoj, naravno da je uz zaštitu, uz ulaganje u ljude zaštita okoliša jedan od bitnih prioriteta ove Vlade i sada i u buduće i zato sam na početku svoje rasprave rekla i naglasila da jedan od bitnih izazova koji će obilježiti ovo desetljeće koje je pred nama i koje će obuhvatiti primjenu ove strategije između ostaloga su i klimatske promjene, a to je dakle ulaganje u okoliš, dakle održivi razvoj kao jedan važan, važan momenat o kojeme svi, o kome dakle problem, izazov s kojim se susreće cijeli svijet na globalnoj razini pa tako i Hrvatska i dakako da o toj, toj problematici treba posvetiti dužnu pozornost.
Gospođa Perić.
Poštovana kolegice govorili ste o ovom dokumentu, mene zanima da li će on kao takav biti dobra podloga za daljnje programiranje da bi sva ona sredstava koja su, koja smo evo, koja smo zapravo dobili odnosno prava na tim sredstvima od preko 24 milijarde EUR-a mogli zaista kvalitetno upotrijebiti za ono što nam je potrebno da bi razvili naše društvo.
Odgovor.
Hvala lijepa. Naravno, ja sam naglasila, a i evo ne samo ja nego i u svim, gotovo u svim raspravama do sada, ovaj dokument je dakle podloga za izradu sektorskih dokumenata najmanje 16 i jednako tako podloga za povlačenje europskih sredstava. Ponavljam nama je na raspolaganju trenutno nešto više od 24 milijarde EUR-a plus sredstava za prostore pogođene potresom. I ovo je upravo znači podloga da izbjegnemo činjenje pogrešaka koje su činjene u početku dakle u vrijeme vlade o kojoj sam govorila kada smo doživjeli jedan ja bih rekla debakl u području poljoprivrede, imali posla s OLAF-om i naravno doživjeli zapravo jednu veliku neugodnost prije svega zbog nepostojanja strateškog okvira, dokumenata, a onda i zbog uvjetno rečeno nesposobnosti.
Hvala. I na kraju gospođa Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice u vašoj raspravi ste se dotaknuli i demografske revitalizacije i boljeg položaja obitelji. Svjesni negativnih demografskih trendova naravno danas smo se svi toga dotaknuli, ali to je jedan od najvećih izazova suvremene Hrvatske. Vidimo iz ove razvojne strategije da se nastavljaju postojeći, ali se oblikuju i nove demografske mjere koje su naravno ovaj usmjerene na poboljšanje položaja obitelji, djece i mladih. Naravno da demografska politika nije izolirana od drugih politika, učinci se samo mogu očekivati u sinergiji sa drugim politikama, posebice sa gospodarskom politikom koje će stvarati bolje uvjete i naravno brži rast. A jednako tako demografski oporavak preduvjet je boljeg i bržeg gospodarskog rasta. Zasigurno da ćemo primjenom svih ovih mjera koje vidimo u nacionalnoj strategiji ubrzati i poboljšati [[Upadica: Hvala.]] vraćanje mladih naravno i obitelji sa malom djecom u one ruralne, u ona ruralna područja [[Upadica: Hvala lijepa.]] a jednako tako i onih deficitarnih zanimanja [[Upadica: Vrijeme.]] oprostite.
Izvolite odogovor.
Hvala lijepa. Pa dakle negativni demografski trendovi nisu problem s kojim se susreće samo Hrvatska nego nažalost i gotovo većina europskih zemalja i upravo ova Vlada je pitanje demografije stavila u vrh svojih prioriteta i pitanjem demografije se počela ozbiljno baviti. Osnovno Vijeće za demografsku revitalizaciju, primjena demografskih mjera od samih početaka rada ove Vlade, dakle govorim o Vladi u prošlom mandatu, dakle ovi prioriteti koji su naznačeni ovdje u strategiji su nastavak svih onih mjera koje hrvatska Vlada već radi, od rodiljnih, roditeljskih naknada, dječjeg doplatka, postizanje ravnoteže između obiteljskog i privatnog života itd. da ih ne nabrajam. Dakle, imali smo situaciju da prvi puta nakon devet godina ova Vlada 2017. diže rodiljne i roditeljske naknade, prvi put nakon devet godina i nastavlja. Dakle, sve su to mjere koje će svoj učinak pokazati dugoročno. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa bili ste iscrpni i jasni. Hvala. I sada je na redu g. Željko Pavić. Izvolite.
Poštovane kolegice, poštovane kolege. Moram priznati da neke stvari ne razumijem. Premijer nas je danas ujutro pozvao na konsenzus, velika većina oporbe se trudi da skrene pozornost na stvari koje nisu dobre u tom dokumentu, a sada nas vi uvjeravate da mi pričamo gluposti i da sve što je unutra piše dobro. Čak štoviše, evo imao sam tu priliku čuti, pozivamo se na godinu 2011., 2005., 2007., nemam pojma koje godine, ljudi, kad se radi strategija krećemo od snimke stanja. Snimka stanja podrazumijeva trenutno stanje, a ne povijesno stanje. I bilo bi dobro da sad neko sluša da čuje što govorim jer se odnosi na njegovu raspravu. Htio sam govoriti o problemima koji su u tom dokumentu, prvenstveno što se tiče IT strategije odnosno područja IT-a i IT sektora. Pričao sam o tome već na gospodarstvu danas i nije se desilo ništa, do nikakvih promjena nije došlo u sabornicu da se nešto mijenja u dokumentu iako su primjedbe stvarno došli i od strane Udruge IT-evaca, došli su od strane ljudi koji se bave tim poslom i ljudi su uočili da ti problemi postoje, nitko na to ne reagira, a želite da donesemo to konsenzusom. Kako? Želimo stvarno imati zdravu i dobru raspravu pa dajte da onda primijenimo to što trebamo promijeniti i promijenimo u samom dokumentu. U dijelu IT-a, IT se spominje samo na jednom mjestu i to u dijelu da će se ulagati u informatičko-komunikacijsku infrastrukturu, ali se o razvoju IT sektora ne govori ništa. Digitalizacija se spominje gotovo u svim područjima, što znači da j IT studija zapravo nigdje. Drugi problem je, budući da je IT u svim područjima trebao bi postojati i cilj i pokazatelj ostvarenja cilja u svakom pojedinom području. Predlagači se u dokumentu oslanjaju na DESI i tu je naveden cilj da se postigne prosjek Europe. Smatramo da bi se trebalo definirati točno polazne točke i nakon toga da mjerimo što smo postigli u tom dijelu. Želimo digitalizaciju cijelog gospodarstva, želimo napraviti tranziciju, a nemamo prave mjere, nemamo prave KPI, to moramo promijeniti. Ako govorimo o digitalizaciji pojedinog sektora gospodarstva, razvidno je da će se lakše i brže provoditi digitalizacija u većim i financijski moćnim poslovnim subjektima i postavlja se pitanje što će napraviti sa malim i srednjim poduzetnicima. Da li će im biti na raspolaganju konzultanti, da li će im biti na raspolaganju usluge ljudi koji poznaju problematiku i da li će moći i oni plaćati sredstva na isti način kao i veliki i moćni financijski poslovni subjekti? U tom dijelu mislim da bismo se trebali pozvati i u pomoć pozvati ljude iz naših udruga, znači tu je HGK, Udruga IT-evaca koji stvarno znaju što se dešava u Hrvatskoj, što se dešava u okruženju i mogli bismo zapravo pomoći u izradi kvalitetnijeg dokumenta. Isto tako ne smije se izgubiti iz vida da će se jedino uključivanjem svih sektora u digitalizaciju moći napraviti tranzicija na nove tehnologije koje će rezultirati novim proizvodima i uslugama kao i novim načinima nuđenja odnosno kupnje tih proizvoda. I napominjem, ovdje bi se trebalo govoriti ne samo o uvođenju e-poslovanja u poduzeća, već se mora govoriti o uvođenju informacijskih tehnologija i u COR procese poduzeća što je preduvjet za tranziciju. Između ostaloga u dokumentu se uočava i nedorečenost i nepovezanost definiranih ciljeva za pojedina područja što se vidi i u činjenici da predlagači jesu s jedne strane prepoznali neke trendove u IT-u kao što su recimo Big Date koji je stvarno star pojam, ali s druge strane nisu prepoznali druge značajne trendove kao što su npr. FaceDate, SmartDate i uopće ih ne spominju. Istovremeno za područja koja su spomenuli predviđaju upotrebu, predviđaju obrade, predviđaju uvođenje i korištenje, ali ne predviđaju školovanje stručnjaka koji će te podatke obrađivati npr. big data inženjer, big data analitičar itd., itd., iako na našim sveučilištima i veleučilištima takvih smjerova uopće nema, postoji nešto na dva učilišta na Algebri kao tečaj i na RIT-u.
Hvala lijepa. Ali ostanite i dalje jel gđa. Romana Nikolić ima repliku.
Hvala potpredsjedniče Sabora. g. Paviću u svojem ste izlaganju spomenuli da bi u svim prioritetnim područjima trebao postojati i cilj i pokazatelj ostvarenja cilja u svakom pojedinom području te da se kod ocjene digitalne tranzicije društva i gospodarstva predlagači oslanjaju na DESI i smatrate da to nije dobro. Zašto mislite da to nije dobro i da li imate vi svoj neki prijedlog za ocjenu rezultata za strateški cilj?
Izvolite.
Naime predlagači se kao što sam rekao u svom izlaganju pozivaju na DESI i cilj je zapravo da postignemo ili dostignemo prosjek EU. Evo da vas pitam, evo sve tu zajedno što se dešava ukoliko u EU uđu recimo tri članice koje imaju jako niski indeks i prosjek padne. Mi želimo dostići prosjek. Što ukoliko je taj prosjek niži od našeg trenutnog sadašnjeg indeksa? Znači ne trebamo uopće ništa raditi? Znači cilj je, postaje malo smiješno, to nije dobro. A imamo svoje pokazatelje, imamo istraživanja koja se rade svake godine od strane udruge IT-ovaca kod Gospodarske komore u suradnji sa poduzećem Apsolun koje se bavi tim poslom i na temelju tih podataka možemo zapravo doći do konkretnih numeričkih podataka koji će nam pomoći da zapravo cijelo vrijeme pratimo kako se uvodi IT u našu industriju.
Hvala. Nemate više replike. Hvala vam lijepa. I sada je na redu gospodin Marijan Pavliček. Nema ga, gubi pravo. Gospodin Ante Kujundžić, izvolite.
Hvala predsjedavajući, poštovana ministrice, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ključni dokument se nalazi pred nama, kažemo općenit bez jasnih definicija i nekakvih naznaka realizacije samih parametara koji su postavljeni za razdoblje do 2030. godine pod postavkom vjerujem evo kako će akcijski planovi biti oni zapravo koji će definirati alate realizacije po kojima ćemo zapravo vidjeti i samu kvalitetu i strateški cilj spomenute strategije. I evo, daj dragi Bože da vidimo i njenu svrsishodnost 2030. godine. Ono čega bih se ja dotaknuo jesu zapravo ruralna područja. Zapravo svima nama je više-manje jasno da je država bogata onoliko koliko je bogato naravno selo. No u Hrvatskoj najveći i najbogatiji dio u prihodovnom smislu ne dolazi niti sa sela, a na žalost ne dolazi niti iz grada, nego dolazi iz iseljenje Hrvatske od doznaka raseljenih Hrvata. Ironično ali prvotno smo se raselili, a sada od raseljenih ljudi živimo. Pa već godinama život u hrvatskom selu rekli bismo mi u mom Imotskom „unde“. E sad što je to „unde“ volio bih da svatko od vas istraži i razmislite i da odgovor. Raseljenost ruralnih područja i definiranje razloga raseljenja treba biti ključno polazište u definiranju same strategije. Ima tu poprilično puno primjera, no ja bih vam rekao sljedeće. Konkretno zadnjih par godina sva novorođenčad, svi mali Imoćani i Imoćanke koji su rođeni u rodnom listu za njihovo mjesto rođenja stoji dionica auto-puta Zagvozd – Dugopolje obzirom da je Imotsko rodilište kao takvo zatvoreno. Nešto slično se događa i sa sudom u Imotskom, pa dalje naravno da i ne nabrajam. Hrvatsko selo počevši od dalmatinske žilave naše Dalmatinske zagore do ravne nam Slavonije nije kvalitetno razvijeno i ni približno nije na razini onog standarda kojeg imaju svi oni koji žive u urbanim sredinama. Prvenstveno tu mislim osim prometne infrastrukture jednako je i na području svih društvenih sadržaja. Zapravo nečinjenje i grijeh propusta svih vlada u zadnjih trideset godina rezultiralo je jednim oblikom snažne depopulacije spomenutih područja, te svojevrsnom gospodarskom devastacijom svih onih pogona koji su kao takvi postojali. Ruku na srce, država smo u kojoj nitko za ništa nije kriv. Nitko nije kriv što su se pljačkom obogatili oni koji su svim tim pogonima upravljali, te opustošili živote i budućnost svih ljudi u najgorim godinama života i ostavili ih skupa sa njihovim nadama na početku stečajnog postupka. Strategija u kontekstu strateškog cilja broj 5. Zapravo kao ključnu točku definira zdrav život, a istovremeno jasno ne definira ono najnužnije, a to su parametri kvalitete prije svega hrane i vode u Hrvatskoj, a s druge strane analitička polaznost spomenutog cilja nije a trebala bi biti prije svega zapravo broj oboljelih od kancerogenih bolesti i s druge strane uzroka istih, te multipliciranim brojem neplodnih parova u RH kao jednim od možebitnih razloga. Konkretni potezi se mogu povući ima ih bezbroj. Ukoliko se osvrnemo na Francusku vidjet ćemo subvencioniranje života na selu kroz električnu energiju i ostale komunalije. Posebnu subvenciju za pokretanje obiteljskih gospodarstava, subvenciju putnih nekakvih troškova za one koji rade u gradovima udaljenima do 150 km od ruralnoga područja. Sve ovo su mjere koje bi ukoliko se inkorporiraju obzirom da već nisu inkorporirane u samoj strategiji vjerujem da će biti inkorporirane jednim dijelom u akcijskim planovima koji će proizići iz ove Nacionalne strategije. One bi trebale rezultirati povratom i iživljavanjem hrvatskoga sela. Uz ovo što sam naveo mogao bih nastaviti nabrajati cijeli niz ostalih mjera koje je uveo netko drugi. Međutim, zaključit ću umjesto ponosnoga i bogatog života hrvatsko selo je dobilo borbu za koru kruha. Vjerujem kako će ova Nacionalna strategija i svi akcijski planovi koji trebaju proizići iz ove strategije dovesti našu Hrvatsku, naša sela i gradove [[Upadica Radin: Vrijeme.]] u stanje koje neće biti „unde“. Hvala vam.
Čekajte, čekajte imate puno replika. Svi iz vašeg kluba pa ćete moći nastaviti raspravu. Prvo je gospodin Miro Bulj.
Kolega Kujundžiću, nacionalna strategija, 100-tinjak stranica plaćenih 30 milijuna kuna, brojne strategije koje su napravljene i ciljevi u ovoj su vjerojatno pozitivni. Međutim, ne spominje se ni Split, ni Dalmatinska zagora, ni Imotski, ni Sinj, ni Knin. Jedino ga spominju u predizbornim obećanjima di obećaju milijarde. Zbog toga su oni ugasili rodilišta, zbog toga se ne čuje plač dice, ali je isto tako sramotno da ta ista hrvatska vlada prije 3.g. u Splitu je obećala infrastrukturne projekte za zaleđe za Dalmatinsku zagoru, kao što je spoj Imotskoga Zagvozd-Imotski ceste, kao što je spoj Sinja sa Splitom također, Vrgorac tunel Ravča-Drvenik, Knin spoj na i Drniša na autoput od toga do sada od obećanih 2 milijarde kuna u Splitu [[Upadica: Fala]] znate koliko je ostvareno kolega Kujundžiću, nula kuna, ništa, nula. Kolege zastupnici iz većine nula, ništa iz Drniša, [[Upadica: g. Bulj, g. Bulj]] iz Imotskog, vi tamo.
Izvolite odgovoriti.
Hvala predsjedavajući. Poštovani kolega Bulj, na sve ovo što ste izrekli ja bih nadodao zapravo nešto više od 65.000 ljudi u cijeloj Dalmaciji koji su zbog zakonske pljačke stečajnih postupaka upućeni kući u najgorim godinama. Spomenuo sam podatak za moju imotsku krajinu, vi vrlo dobro znate naravno i podatke za sami Sinj ukoliko uzmemo u obzir „Cetinku“, „Dalmatinku“ itd., itd. Ukoliko pričamo o ovoj nacionalnoj strategiji ja i dalje vjerujem i evo prije svega Bogu dragome, a onda i hrvatskome mozgu da ćemo iz ove strategije pokušati izvući barem nešto dobro kroz akcijske planove. Ukoliko ova strategija bude slična onoj koja je obuhvatila obrazovanje 2016.g. mislim da će biti samo mrtvo slovo na papiru, pa evo toplo se nadam da ćemo 2030.g. svi baštiniti i konzumirati i živiti u jednoj puno boljoj i jednoj puno pravednijoj i poštenijoj Hrvatskoj.
Fala lijepa. Drugu repliku ima g. Zvonimir Troskot.
Poštovani kolega Kujundžić, 2018.g. IPSOS je napravio jednu anketu u našem iseljeništvu i ono što su našli u svom nalazu jest da su naveli da je upravo korupcija i ovi skandali koje imamo prilike svjedočit ovih dana da su glavni razlog iseljavanja iz naše Hrvatske i da to nisu ekonomski razlozi. Kako komentirate ovaj ekonomski model koji se dogodio u Hrvatskoj da su upravo takvi skandali i protjerali naše mlade, evo naše godište jel, koji sad žive u inozemstvu u dijaspori, a onda ti isti mladi odnosno i ljudi koji žive van Hrvatske šalju doznake u Hrvatsku koje je otprilike nekakvih 6% BDP-a koliko je bio i ekonomski rast? Kako komentirate takvu jednu nacionalnu strategiju ekonomsku u kojoj se zbog skandala afera korupcije naši mladi istjeruju van, a onda isti ti mladi još iz iseljeništva financiraju rast gospodarstva u Hrvatskoj, ovdje u matici? Hvala.
Odgovor izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovani kolega Troskot, dakle istina je da u posljednjih 30.g. mi malte ne na dnevnoj bazi svjedočimo o razno raznim aferama. Jednako tako je i istina da unutar tih afera postoje i pojedinci koji su kao individue zapravo sudjelovali u određenom obliku da li pljačke, da li bilo kakvog oblika svega ovoga što ste vi naveli je manje važno. Međutim, ono što je važno da to ne prestaje, s istom praksom se nastavlja i danas, a na kraju krajeva kad podvučemo gledajmo realno ljudi su odabrali ovakvu politiku, ljudi ovakvoj politici vjeruju, na nama je evo nastojat je učinit čestitom i poštenom. Ja vjerujem evo da svatko tko ovdje sjedi zapravo da i toplo se nadam evo da smo svi na tom istom, istom tragu. Ono što je nužno jest izmjena kompletnog sustava. Danas, u ovi dana, konkretno na Županijskom sudu u Splitu je natječaj, živo me zanima, za suca županijskog suda, jednako ka i u Zagrebu postoje određene indicije za namještanje, evo baš me zanima u vremenu koje dolazi hoćemo li zapravo biti svjedoci nečega što je istinito ili ćemo se zapravo vratiti onom svemu s čime smo počeli, a to je da će opet biti netko kadroviran i namješten. Hvala.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Nikola Grmoja.
Poštovani kolega Kujundžiću, govorili ste o različitim modelima kako zapravo ljude zadržati u Dalmatinskoj zagori, u Lici, u Slavoniji, u što se može ulagati, što napraviti. Ne znam jeste upoznati s činjenicom da npr. evo sve naše županije, Splitsko-dalmatinska županija npr. daje godišnje oko 400.000 kuna čak i više ja mislim Splitsko-dalmatinska županija kao pomoć za ogrjev našim socijalno ugroženim obiteljima. Zašto se nije išlo u smjeru instaliranja mikrosolara tim socijalno ugroženim obiteljima da imaju znači mogućnost biti energetski neovisni, a ne svake godine iz županijskog proračuna izdvajati sredstva? Mi smo predlagali i zakon takav, gurali smo to, na kraju su nešto od toga prihvatili, al očito da nema nikakve vizije u kojem smjeru ići, kako ljude učiniti energetski neovisnima i kako ih zadržati na tim područjima.
Odgovor.
Hvala predsjedavajući. Prije svega primatelji socijalne pomoći nažalost u našoj Hrvatskoj primaju socijalnu pomoć između ostaloga i pomoć u ogrjevu, a da evo ja osobno znam xy njih dolazeći s tog područja da nisu niti S od socijale, dakle to je prva stvar koju bismo trebali zakonodavno regulirati i stavit je u jedne okvire onoga što je pravedno i pošteno i što bi zapravo svima nama bilo prihvatljivo. A što se tiče odgovora na drugo pitanje, ako je meni cilj u mom životu moju svakodnevnicu učiniti kvalitetnijom od one koju sam živio jučer onda ću zasigurno naći sredstva i alat kako to postići. Prema tome, ako je nekom u ovoj državi cilj da se određeno stanje promijeni i učini boljim, učini transparentnijim, poštenijim, kako god, zasigurno da smo mi u ovih 30.g. mogli naći razno razna, razno razne alate s kojima bismo postigli isto.
Posljednja replika uvaženi zastupnik Nino Raspudić.
Čujemo se? Dakle, kad su … [[Govornik se ne razumije]] ima li razlike između teorije i prakse on je rekao u teoriji nema, u praksi ima. Pa evo o tome svjedočimo i ako uspoređujemo ono što stoji u ovoj strategiji sa onim što vladajući rade u konkretnom zakonodavstvu. Govorite o poljoprivredi i o hrvatskom selu pa ću vas pitati za sljedeći primjer. Vidim u ovoj strategiji kako se zagovara jačanje citiram „samodostatnost u proizvodnji hrane razvojem bio gospodarstva te očuvanje i obnovu eko sustava i bio raznolikosti“, to zvuči divno u teoriji u strategiji, ali što se događa u praksi, oni istovremeno daju zakonske prijedloge koji onemogućavaju proizvodnju vlastitog sjemena koje je najčešće ekološko čime će se uništiti ekološka proizvodnja, a naglasak će biti na uvoznom sjemenu kojeg sada uvozimo 900 tona godišnje protiv čega se opravdano bune brojni naši OPG-ovi. Pa kako vidite ovu diskrepanciju između teorije strategije i prakse u donošenju zakona?
Odgovor.
Hvala predsjedavajući. Kolega Raspudiću, ukoliko pričamo o samoj poljoprivredi ona je čini mi se u Splitsko-dalmatinskoj županiji na nešto više od 79.000 hektara prostora koji je zarastao u nisko raslinje, prema tome pričamo o turizmu ključna grana koja bi trebala pratiti turizam jest poljoprivreda, kvaliteta hrane, eko uzgoj. Problematika je šarolike prirode od samog komasacijskoga dijela do navodnjavanja polja unutar naravno same Dalmatinske zagore ili diljem Lijepe naše. Ono na što bih se ja osvrnuo i izbjegao pitanje vezano za teoriju i praksu, a smatram ključnim pitanjem dakle osobno sam 11 godina u braku, klince nemam, poznajem jedno šest svojih prijatelja koji imaju sličan ili isti problem, dakle problem kvalitete hrane, problem kvalitete zraka, problem kvalitete vode unutar RH ne znam iz kojeg razloga nekome nije u cilju regulirati jer baštinimo svi ovo što baštinimo. Bojim se da nam u budućnosti neće biti problem odlaska jer pitanje je hoće li imati tko otić bez iti malo patetike. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovana ministrice, poštovani državni tajniče. Nadam se da se ne ljutite zbog maske, pravila su pravila, red je red, jel tako. Nastavit ću u biti gdje sam stala u izlaganju u ime kluba jer nije mi nekako sve stalo u tih deset minuta pa sam odlučila nastaviti u pojedinačnoj raspravi nekakav rezime vezano na strategiju. Mi često govorimo u Domovinskom pokretu da je države malo previše kod nas i da bi trebalo ipak biti je manje jer regulira i što treba i što ne treba, pa i ova strategija isto tako ističe kako je prisutnost države u gospodarstvu značajna i poradit će se na poboljšanju produktivnosti. S druge strane vidimo to nekakvo političko kadroviranje i onda to ostavlja prostora za sumnju kako će se nešto tu pozitivno desiti i ta konstatacija o poboljšanju produktivnosti postaje pomalo tragikomična. Navodi se dalje u toj našoj strategiji da administracija na lokalnoj razini nema dovoljno kapaciteta. Što to znači? Hoćemo još ljudi zaposliti u jedinicama lokalne samouprave i pitanje je trebali ih još kad znamo da ih je i onako previše u ovom prevelikom broju jedinica lokalne samouprave? Zatim se navodi kako je tehnološka sofisticiranost izvoza ostala niska, tako jedna lijepa sintagma koja u biti govori onako kolokvijalno bi se reklo, male su plaće pa je naš izvozni proizvod konkurentan. Nakon toga opet navodi se kako smo mi previše ovisni o turizmu, naše gospodarstvo ovisi o turizmu to je nešto što smo čuli barem par milijuna puta jer kod nas je rentirski model doveden do savršenstva, pomaka nema i vidimo da i dalje nekako više se oslanjamo na izvoz usluga nego na izvoz roba mada je on daleko bolji, izdržljiviji se pokazao i u ovoj korona krizi. Ova strategija se dotakla demografskih trendova i izazova, predviđa se smanjenje broja stanovnika na 3,4 milijuna do 2050., europske strategije kažu da će nas biti 2070. 3 milijuna stanovnika. Povećava se udio stanovnika kako onih starijih od 65, ali isto tako i ovih starijih od 80 godina. Pa kaže strategija, to će se riješiti povratkom ljudi, privlačenjem poduzetnika, radnika i talenata te demografskom obnovom što jako lijepo zvuči, ali pitanje je zašto već zadnjih deset godina ne radimo na tome jer zadnji je tren da preokrenemo te demografske trendove. A to se može, to su pokazale i Poljska i Irska, znači jednom pametnom politikom se ti negativni demografski trendovi mogu preokrenuti, ali treba najprije imati političke volje za to. Osim toga upravo područja koja bilježe izrazito negativne demografske trendove isto tako su među najsiromašnijima poput Slavonije i Baranje odakle ja dolazim pa je tako BDP po glavi stanovnika u Osječko-baranjskoj županiji 9.000 eura, a u Zagrebu 20.000 eura što je posljedica u biti prevelike centralizacije koja je dovela do tih ogromnih neravnoteža. Borba protiv korupcije na pola stranice, jačanje međunarodnog položaja na nekoliko stranica, to isto govori zorno o prioritetima. Dio koji se odnosi na strateški cilj 10, održiva mobilnost vrlo interesantan jel u segmentu koji se odnosi na željeznice i prometnu infrastrukturu kao da je pisao netko tko se nikada vlakom nije u Hrvatskoj vozio pa tako brzi vlak iz Osijeka za Zagreb na dionici do naselja Koška vozi 60 km/h, a nedavno se i vlak neposredno prije Našica zapalio. U njemu je bilo 50 putnika, mahom studenata, srednjoškolaca i pravo je čudo što nitko nije nastradao. Naši su vlakovi spori, nesigurni i krajnje nepouzdani, da smo u Japanu vjerojatno nijednog strojovođe ne bi bilo već nakon mjesec dana. Na svu sreću u našoj kulturi kašnjenje i nije baš neki problem. Isto tako radovi na tim cestovnim koridorima idu nekom čudnom dinamikom.
Odgovor.
Hvala predsjedavajući. … u ovoj strategiji I na kraju ću samo reći da u principu sve se to treba spustiti na 500 jedinica lokalne samouprave i to kod mene javlja jednu veliku dozu rezerve, jer jednostavno ne vidim dok se sve to napravi vjerojatno ćemo početi raditi na novoj strategiji kako je krenulo. I ne bi bilo loše da smo imali jedan kratki osvrt što nam je donijela strategija za prethodno razdoblje do 2020. Recimo na početku evo sugestija za neku buduću strategiju. Recite najprije što ste ostvarili kroz prošlu strategiju. Hvala lijepa.
Evo imamo dvije replike. Prva je uvaženi zastupnik Nino Raspudić.
Poštovana kolegice Vučemilović, analizirajući ovu strategiju i njen ekonomski dio gdje ste vi puno stručniji od mene primijetio sam jednu stvar na koju bih volio da se malo osvrnete, a to je nedostatak jedne bitne komponente. Govori se do 2030. o gospodarskom rastu. Međutim, nama nedostaje radne snage. I strategija nigdje ne navodi odakle ćemo dovesti tu radnu snagu. Imamo li neko strateško promišljanje hoćemo li uvoziti tu radnu snagu gledajući kao gastarbajtere koji će onda otići ili kao ljude koji će se tu doseliti, kako će se integrirati, kakva su iskustva Zapadne Europe, odakle ćemo uvoziti tu radnu snagu, hoće li se voditi računa o mogućoj lakšoj integraciji iz određenih kulturnih krugova ili iz nekih drugih itd. Čini mi se da je sva ova priča o ekonomskom rastu manjkava bez ovog segmenta radne snage o kojem nema ni riječi. Pa kako gledate na to?
Hvala lijepa kolega Raspudiću. Jako dobro ste detektirali problem. Ne samo da Hrvatska bilježi izuzetno negativne demografske trendove, nego nam određene analize koje EUROSTAT radi pokazuju da mi nismo atraktivna zemlja ni za migrante, ni za migracije tako da ne možemo očekivati pozitivan saldo ni iz migracija, a ni na žalost iz prirodnog prirasta što nas dovodi u vrlo nepovoljan položaj i još više stavlja pod upitnik te djelatnosti na koje se stavlja stalno naglasak kao što su turizam za koji i sada nema dovoljno radne snage ili građevinarstvo gdje bez uvozne radne snage oni jednostavno ne mogu funkcionirati kada je nekakav normalan obim poslova ako ne računamo 2020. godinu kada zbog corona krize i te djelatnosti bilježile poglavito turizam negativne trendove. Toga nema ovdje. I bez nekakvih boljih mjera teško će se to preokrenuti.
Sljedeća replika, uvaženi potpredsjednik Miroslav Škoro.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovana doktorice Vučemilović, rekli ste na samom početku da evo previše je države u svemu. Ovdje je 13 strateških ciljeva u ovoj strategiji. Strateški cilj broj tri je posebice zanimljiv. Kaže: „Učinkovito i djelotvorno pravosuđe, javna uprava i upravljanje državnom imovinom.“ Država se petlja u sve. Strateški proizvodi naše države su i pekmez i čokolino i puno toga što jednostavno državu ne bi trebalo zanimati. Kako vi u dvije minute ako je to moguće ili minutu koliko imate možete prokomentirati odnos ove strategije posebice prema upravljanju državnom imovinom?
Pa hvala lijepa na pitanju. Vidjeli smo iz izvješća o ispunjenju državnog proračuna da država loše upravlja sa svojom imovinom, zato što su prihodi od te imovine na vrlo niskoj razini. Država nije dobar gospodar, a i te strateške tvrtke bira na jedan čudan način pa onda čokolino i vegeta su strateški proizvodi, a recimo zanemari se jedan Imunološki zavod koji bi itekako bio važan u ovakvoj situaciji. Vidimo da Slovenci koji su zadržali, oni već razvijaju proizvodnju cjepiva i rade na tome a naš Imunološki bez ogromnih ulaganja je jednostavno tu gdje je, ne možemo očekivati nekakve pomake. I u strategiji stoji da je država manjinski, ima svoj manjinski udio u velikom broju poduzeća, a to vam ide obično tako da se raspiše natječaj, nitko se ne javi i onda evo ispunjena je ta nekakva tehnikalija ali nema prave političke volje da se toga riješi, pa da se ponudi nekakvo radničko dioničarstvo ili nešto slično. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik potpredsjednik Miroslav Škoro.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnikom, cijenjene kolegice i kolege. Evo već je puno sati. Siguran sam da ćemo danas ostati jako dugo u ovoj sabornici. Čekaju nas još dvije točke dnevnog reda, a ovdje smo koji sam ja dvadeset i peti. Kažu da ima 77 prijavljenih rasprava pojedinačnih na ovu temu što znači da je veliki interes. O tome sam govorio u jednoj svojoj replici prije nekog vremena upravo danas, jer nisu uključeni svi oni čimbenici, bitni čimbenici koji bi trebali biti uključeni kada je u pitanju ovako važan dokument. I mi bi trebali ovo donijeti konsenzusom. To je nacionalna strategija naše države, Hrvatske države. To je nacionalna strategija koja osigurava budućnost sviju nas i naše djece. To je ono čemu mi trebamo težiti kada je u pitanju ovakav dokument. Međutim, to se nije dogodilo niti u raspravi, niti u pripremi i samim tim vidi se koliko smo podijeljeni i koliko u stvari ova strategija ne čini ono što bi trebala činiti, trasirati put naše zemlje u idućih skromnih 10 godina. Bilo bi normalno da govorimo o nekakvoj strategiji koja će nas trasirati u daleko dužem razdoblju, pa onda i s lijeva i s desna svatko će činiti što može da bi realizirali ciljeve koje ćemo si postaviti. Ja ću govoriti možda mrvicu drugačije zbog toga što dobar dio svih naših zakona i inicijativa na neki način kiksa u provedbi. Ključ svega dame i gospodo je u stvari Izborni zakon koji je mijenjan u nekoliko navrata, a rezultat je da građani biraju liste. O tome se u ovoj strategiji ne govori. I zapravo zbog tog načina glasovanja građani ne znaju tko je njihov zastupnik u Saboru. Kako skupna lista ne može odgovarati nikome, tako ni zastupnici u Saboru ne odgovaraju nikome osim eventualno predsjedniku stranke koji ih je stavio na listu. Dakle, u temeljima našeg demokratskog sustava mi smo onemogućili ključnu odrednicu vrijednosnog sustava, a to je odgovornost. Odgovornosti nema jer kad bi zastupnici odgovarali biračkom tijelu onda bi morala i Vlada morala odgovarati saboru, onda bi ministri odgovarali Vladi, onda bi u krajnjoj liniji i uprave državnih tvrtki odgovarale tamo gdje bi trebale odgovarati. A bez odgovornosti ne funkcionira ni jedan sustav pa tako nažalost ni ovaj naš. Ono što želim reći da je znakovito da su nakon Ivice Račana vođenje vlada u Hrvatskoj preuzeli ljudi iz Ministarstva vanjskih poslova i u toj činjenici sadržane su važne implikacije. Naime, gospodarstvo nije fokus, nije bilo zadnjih 15 godina i mi imamo situaciju da aktualni premijer pravi i ovaj dokument i govori u javnosti tako kao da se vlast nikada promijeniti neće. Dapače on garantira mašući kao i ja sada prstom da do te promijene neće doći. To je samo na dva načina moguće, ali neću sad s ove govornice lamentirati na tu temu. Dakle, nas vode ljudi koji su formatirani u diplomaciji i nisu nikada bili jednoga dana u realnom sektoru, niti razumiju kako funkcionira ekonomija, ekonomski sustav jer nisu nikada nikoga zaposlili, otpustili, proizveli, prodali, naplatili, platili poreze, skupljali lovu da bi platili radnike početkom mjeseca. Stoga ne čudi da u proteklih 15 godina nismo stvorili uvjete za rast, razvoj, zapošljavanje, zadržavanje mladih ljudi jer premijeri nisu razumjeli ili možda ih to nije jednostavno zanimalo. Veliki propust je učinjen jer je fokus stavljen svojevremeno na članstvo u EU, a ne na prilike koje to članstvo pruža. Nacionalna strategija mora vratiti povjerenje u sustav i vratiti nadu u bolju budućnost za nas i našu djecu. Povjerenje se stječe izborom ljudi i to ljudi s kredibilitetom, a nada proizlazi iz hrabre nacionalne vizije i jasnoće oko ostvarenja takve vizije. Dodatno za pokretanje društva iznimno je važno definirati i promovirati sustav vrijednosti. Dok god u Hrvatskoj postoji sustav vrijednosti da prijatelji i rodbina slave kad netko ode u lažnu mirovinu ili dobije drugu neutemeljenu državnu pogodnost do tada mi imamo nažalost društvo koje je bolesno, a država bi i ovom nacionalnom strategijom i svim našim naporima posebice zajedničkim u ovom saboru trebala postati naša i trebala bi biti vraćena narodu. Evo ja imam toliko.
Imamo 2 replike. Prva je replika uvažena zastupnica Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani potpredsjedniče vi ste se dotakli jedne interesantne teme, a to je društveno-politički okvir, to zna svaki student da je također jedan od važnih čimbenika kada se govori o gospodarstvu. Naime, upravo zbog i tog dijela, a poglavito zbog našeg pravosuđa i stanja u pravosuđu Hrvatska je među državama koje nisu interesantne investitorima i zbog toga investitori zaobilaze Hrvatsku, a nije da ih nema. I govorilo se kad uđemo u EU mi ćemo biti poželjni, ali zašto onda recimo evo Srbija koja nije u EU privlači daleko više stranih investicija nego što ih privlači Hrvatska trenutno.
Odgovor.
Hvala vam lijepa. Poštovana kolegice Vučemilović kada bih ja znao odgovor na to pitanje ja bi vjerojatno dobio Nobelovu nagradu za ekonomiju. Naime, to je paradoks hrvatske politike, to je paradoks činjenice da mi živimo u jednoj zemlji koja je uistinu Bogom dana. Mi živimo u zemlji koja ima pretpostavke da bude konkurentnija od svog okruženja, mi živimo u zemlji koja je bila konkurentnija ne samo od svog okruženja nego i u širem području ali su nas prestigle i Rumunjska i Bugarska i Slovačka i Češka. Dakle, prestigle su nas sve one zemlje koje su nam nekada mogle samo puhati za vrat. Ja sam neki dan govorio o toj zarobljenoj dubokoj državi gdje sam u stvari elaborirao činjenicu da je neovisan odabir sudaca i državno odvjetništvo ključ cijeloga problema. Međutim dok se to ne razriješi, korupcija i klijentelizam će carevati i dalje ABC, anything but Croatia.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Daniel Spajić.
Poštovani gospodine Škoro, evo u ovoj tzv. strategiji nacionalnoj nigdje se ne spominje baš puno mirovinski sustav koji je kod nas neodrživ. Po projekcijama Europske komisije do 2060. godine broj radnika na umirovljenika past će sa 4 na 2, kod nas je sad trenutna situacija da imamo 1,2 radnika po umirovljeniku s tim da je, što sam prošli tjedan pričao u govoru, da je na Baniji stanje 1 na prema 1 sad. Mislim to je nešto što je neodrživo, a jako bitno za hrvatsku državu. Pa šta mislite na koji način se to može riješiti i da li uopće postoji rješenje? Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala vam lijepo. Znate vi ste potpuno u pravu još jedno pitanje za Nobelovu nagradu. Kod nas je situacija takva da je 1,2 zaposlenih na 1 umirovljenika. U državama u kojima je taj omjer daleko povoljniji 4, 5 zaposlenih na 1 umirovljenika zvona zvone na uzbunu kada to padne na 3, kod nas eto nažalost se nitko time ne bavi na način da bi vidjeli u budućnosti mogućnost popravljanja toga. Popravljanje bilo čega u bilo kojoj zemlji ovisi isključivo o dvije stvari. Jedno je razvoj gospodarstva, a drugo je moramo definirano i kontinuirano promovirati nacionalni sustav vrijednosti jer nacije se poznaju po vrijednostima. Mi smo nažalost postali nacija bez identiteta i nažalost nacija koju se na vodi na način da bi broj radnika daleko premašivao tu nesretnu brojku od 1,2 po umirovljeniku. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Martina Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem. Poštovani zastupnici ja ću ovdje sad iskoristit priliku i govoriti o socijalne skrbi. U strategiji se govori da će se ojačati uloga centara za socijalnu skrb kao ključnih aktera u socijalnoj politici i unaprijediti njihovu ulogu u socijalnom planiranju radi razvoja dostupnosti potrebitih socijalnih usluga u lokalnoj zajednici. Posebna pozornost će se posvetiti smanjenju javnih ovlasti koje nisu u uskoj vezi sa sustavom socijalne skrbi i standardizacije i stručnog postupanja uz osiguranje primjerenih uvjeta rada i trajno usavršavanje i kontrolu kvalitete rada stručnih radnika, tako je onaj tekst koji stoji u strategiji. Slične fraze smo imali i priliku ranije slušati i provoditi programe organizacije rada centara za socijalnu skrb po uzoru na neke druge zemlje, tada uzimajući ono dobro no zanemarujući naše prilike i kontekst rada i organizacije našeg sustava socijalne skrbi. Kontinuirano imamo ideju da ulogu centara za socijalnu skrb treba ojačati, smanjiti javne ovlasti koje nisu usko vezane sa socijalnom skrbi. Svaka manja dosadašnja reforma vezana za jačanje te institucionalizacije značilo zapravo povećan obim posla stručnih radnika u centrima za socijalnu skrb, ali u onom dijelu provođenja upravnih postupaka, a ne u jačanju uloge u socijalnom planiranju i boljoj dostupnosti stručnih radnika u osobnom kontaktu sa korisnicima. Ono što je bilo dobro zamišljeno je bilo izdvajanje određenih novčanih davanja iz centara za socijalnu skrb, a prvenstveno koje se odnose na ostvarenje prava koja su naslonjena isključivo na vještačenja zdravstvenog stanja korisnika. Primjerice, doplatak u punom opsegu je pravo kod kojeg ne ovisi o primanjima u kućanstvu ili osobne invalidnine koju mogu ostvariti i osobe koje su zaposlene. Sadašnji broj korisnika opterećuje administriranje socijalnih radnika dok istovremeno socijalni radnik se ne može posvetiti osobama pod skrbništvom, skrbnicima, obiteljima u potrebi, osobama sa ovisnostima, osobama na smještaju, razvoju udomiteljstva i slično, sve ono što bi trebao raditi socijalni radnik u zajednici u odjelu za odrasle osobe. Najviše raste broj korisnika osobne invalidnine i doplatka za pomoć i njegu. Tako smo imali u 2017.g. 27.141 korisnik dok je tijekom 2019.g. taj broj došao do 35.145, a broj korisnika doplatka za pomoć i njegu tijekom 2017. je bio 67.579, a tijekom 2019.g. je došao broj do 78.326. Potrebno je donijeti odluku o organizaciji socijalne skrbi na način da centar zaista postane ključni akter u socijalnoj politici koji će u svojoj nadležnosti imati jačanje izvaninstitucionalnih usluga. Primjerice, Ministarstvo rada, mirovinskog sustava, obitelji i socijalne politike sklapa ugovore sa pružateljima usluga smještaja ili izvaninstitucionalnih usluga. Centri su o tome obaviješteni, no nemaju nikakav nadzor nad radom tih pružatelja usluga, a sukladno Zakonu o socijalnoj skrbi se donose rješenja o priznavanju usluga korisnicima. Slučajevi koji se događaju sa smrtnim ishodima u domovima su rezultat lošeg nadzora ustanova kojeg trebaju obavljati zaposlenici i ministarstva za cijelu Hrvatsku. Županije su nadležne za donošenje rješenja o odobrenju rada za pružanje smještaja, također nemaju ovlasti za nadzor rada. Često se prijave o lošem radu određene pravne osobe površno shvate ukoliko se određena postupanja i prijave policiji i jedan policijski izvid policijskih službenika i ispitivanje ljudi koji su na smještaju direktno ovisni o skrbi pružatelja usluga ne urode nikakvim plodom. Nadležno ministarstvo naloži izvide i kontrole objekata što je nedovoljno jer se takav pristup nakon nesreće nije doveo do poboljšane skrbi. Glavna je prevencija ako se reagira na vrijeme. U svakom spornom slučaju stradavanja pojedinih starijih osoba dolazimo do saznanja da je bilo i ranijih prijava, no po tim prijavama se nije adekvatno postupilo. Neshvatljivo je da nakon grubog kršenja ljudskih prava po spornim domovima takvi domovi i neometano dalje rade. Neosporno je da osobe starije žele ostati u svojim kućama dok god mogu i nužno je razvijati izvaninstitucionalne usluge, smještajnih kapaciteta nema dovoljno i nema se ko brinuti o starim i nemoćnima. Nešto je riješeno putem rješenja centara za socijalnu skrb, a ponešto putem projekata „Zaželi“, no to još uvijek nije adekvatno i dostupno [[Upadica: Vrijeme]] svim korisnicima. Hvala.
Imamo repliku, uvaženi zastupnik Nino Raspudić.
Poštovana kolegice Vlašić Iljkić, ja mogu samo izraziti nadu da će sve ovo što strategija lijepo obećava oko socijalne skrbi da će se u praksi i zakonodavnoj i političkoj doista i događati. Međutim, već se vide neki zabrinjavajući primjeri i vratit ću se opet na ovu priču o diskrepanciji između teorije u strategiji i prakse koja se radi. Recimo kad govorimo o onima koji su potrebni potpore zajednice nas kao društva, ne samo pojedinci iz socijalne skrbi nego evo primjer govori se o razvoju potpomognutih područja, a istovremeno u zakonodavnom okviru oko potresa zaborava na Gornju Stubicu koja je potpomognuto područje, koja je potpuno ispala iz fokusa. Evo mogu samo izrazit nadu da će u ukupnom sustavu socijalne skrbi i ljudi koji trebaju potporu i područja da praksa neće biti takva iako su naznake zabrinjavajuće. Hvala.
Odgovor.
Pa evo ja isto sam skeptična … [[Govornik se ne razumije]] rješenja sustava socijalne skrbi. Sustav socijalne skrbi zaista treba korjenito mijenjat, on je kao takav izuzetno administriran i okrenut zapravo rješenjima i upravnim postupcima odobravanje novčanih pomoći, no nije orijentiran na sustav podrške kakvu zapravo treba imati ulogu centar za socijalnu skrb u zajednici.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Nino Raspudić.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici. Žali Bože novca, žali Bože novca, nemam drugih riječi kojima bih započeo ovo 5-to minutno obraćanje u HS. 32 milijuna kuna je ulupano u ovu brošuru od 142 stranice od kojih kad odbijemo grafove i ove neke vizualne prikaze ostaje u pola manje. A i to što ostaje svodi se na nekakvu kompilaciju ranijih lista dobrih želja, a sve skupa je garnirano floskulama i europskim novo govorom u kome je sve puno izazova, vizija a nove hit riječi su otporno i nisko ugljično. Pa čitamo i o otpornom turizmu ili o nisko ugljičnom turizmu. Ima tu i razboritih stvari koje su zdravo razumske i jasne svakom stručnjaku sa odgovarajućih područja, ali to je otkrivanje tople vode, stvari koje više-manje svi govore već 20 ili 30 godina. Ukratko kanistar tople vode naplatili ste 32 milijuna kuna. Svaka riječ košta sto eura okruglo kao sveto pismo, reklo bi se da iz svake riječi Bog progovara. Ova strategija bi bila više nisko ugljična da ste manje plandovali po Dubrovniku, Zadru, Opatiju ili Svetom Martinu na Muri za neupućene riječ je o krasnim toplicama mozgajući o otkrivanju tople vode, a tamo su se održavali i sastanci, seminari, radionice što sami navodite. Čemu svi ti radni timovi, silni sastanci, vikendi, konzultanti? Sve skupa ovo kad se zbroji opet mi nije jasno kako se došlo do 32 milijuna kuna. U ovoj zemlji ima ljudi koji rade za 3200 kuna, ova strategija koštala je 10 000 nečijih plaća, ove 142 stranice tople vode. Za što? Za kompilaciju općih mjesta? Ja moram našem predsjedniku Vlade Plenkoviću odati priznanje na hrabrosti, iako bi možda bolja riječ bila bezobraštini. Priznajem ja ne bih imao hrabrosti izaći pred narodne zastupnike i hrvatsku javnost i reći evo ovo smo mi, ovo vrijedi 32 milijuna kuna. To što nam prezentirate nekoliko ministarstava u suradnji sa Saborom i stručnom i širom javnošću moglo napraviti ili besplatno ili da budemo široke ruke ne za jednu desetinu, već za jednu stotinu vaše navedene cijene. Dakle, ne za 32 milijuna nego za 320 tisuća kuna moglo se i uz dnevnice i okrugle stolove i recenzente napraviti isto ako ne i puno bolje. Podsjetit ću da je ovu strategiju začela ministrica Žalac, a porodio ju je premijer Plenković. Priča je počela 2017. godine. Šteta što je niste nakitili odgovarajućim slikama, pa ste ovu priču o otklanjanju svih institucionalnih slabosti, citiram sad „Institucije države će se organizirati. Njima će se upravljati na način koji će pridonijeti kvaliteti stabilnosti politika i koji će biti učinkovit, predvidljiv i pravedan za funkcioniranje gospodarstva. Šteta što ovdje niste stavili recimo sliku gospođe Rimac. Gospodina Tušeka ste mogli staviti uz dio o javnoj upravi, a sliku gospodina Žinića uz citiram „učinkovito upravljanje državnom imovinom“. Istovremeno u ovom kanisteru tople vode fale glavni problemi. Temeljni problem Hrvatske kad govorimo o neizvijesnostima koje nose buduće godine što se Hrvatska nalazi unutar okvira kojim upravljaju pa i našim sudbinama u tom čamcu nedorasli i nesposobni ljudi. Govorim o EU koja se raspada uvijek kad se javi problem od gospodarske krize, od Grčke na dalje preko migrantske krize gdje se raspao Schengen, gdje mi žudimo kao ući do sadašnjeg stanja sa cjepivima. Kako to da je Ujedinjeno Kraljevstvo uspjelo cijepiti 10% stanovništva, a EU manje od 2%. Je li sada možda premijeru jasno zašto je narod Velike Britanije glasovao za izlazak iz EU? Zašto toga nema u strategiji kako ćemo u tom klimavom okviru EU biti otporniji i nisko ugljični? Strategija pravovjerno slijedi priču o klimatskim promjenama iako je naš doprinos u emisiji stakleničkih plinova zanemariv, nerazvijeni su. Ali se recimo ne spominje hoće li se do 2030. primjerice riješiti eko bombe na Marinščini ili što će biti sa Piškornicom ili sa Jakuševcem koji nam je tu blizu. Hajde to nam obećajte do 2030. da će se riješiti. Pustite klimatske promjene. Premali smo mi da mi tu igramo neku bitnu ulogu. Ili umjesto da se goni ta održiva mobilnost, neka kažu kad će se dovršiti ceste do Siska, do Koprivnice, do Bjelovara ili od Sesveta prema Dugom Selu vozimo se cestom iz 1938. O tome treba govoriti. Isteklo je vrijeme.
Nekoliko replika. Prva uvaženi zastupnik Ante Kujundžić.
Hvala predsjedavajući gospodine Sanader. Poštovani kolega Raspudiću, savršena vizija, savršena papirnata država ili savršen bilo koji akcijski plan za oporavak bilo kojeg područja nužno ovisi o političkom htijenju i političkoj volji. Što vi mislite koliko unutar RH politički sustav sliči funkcioniranju jednog indijanskog plemena koje zgrabi plijen, pa ga međusobno podijeli. I ukoliko smatrate da je ova analogija slična mislite li ili konkretno kako mislite da se unutar takve političke klime mogu provesti bilo kakve reforme.
Ja mislim da je temeljni problem izostanak odgovornosti, političke odgovornosti, odgovornosti prema građanima, a to je jedan proces demokratskog sazrijevanja, to neće ići preko noći. Mi moramo glasno govoriti građanima gledajte što su platili 32 milijuna kuna, pa o nekome razviti svijest. Ja nemam drugog načina pogotovo što u tom finalnom proizvodu fale neke temeljne stvari. Gdje je strategija recimo seizmički otporne Hrvatske? Sad kad imamo ovo iskustvo. Gdje su mikro solari, ali se zato recimo hvalimo sa jedne strane kako smo najbolji u EU po svim statistikama koje se odnose na nasilje u društvu, ali obe ajemo uvesti ove batine protiv govora mržnje. Zašto kad je kod nas takvo dobro stanje. Ili recimo dio u Bosni i Hercegovini Hrvatima u BiH je mlak i blijed, a to je jedno od temeljnih strateških pitanja Hrvatske. Dakle, nejasni su prioriteti postavljenih ciljeva kako do njih i kako mjeriti provedbu i nema ni jedne nove ideje.
Sljedeća je replika uvaženi zastupnik Nikola Grmoja.
Hvala. Poštovani kolega Raspudiću, dakle spomenuli ste neke od aktera od ovih afera koje smo svjedočili posljednjih dana. Ali što nam znače strategije, što nam znači da je ta strategija dobro napisana, obrazložili ste lijepo da nije, ako nam ključni ljudi države šalju poruke da je netko s namjerom nekoga snimao. Umjesto da pohvale bez obzira na motive onoga tko je snimio nekoga u pokušaju podmićivanja i kaznenog djela da tu osobu pohvale zbog hrabrosti, da potičemo dakle moguće zviždače, jer jedini način zapravo kako se možemo boriti protiv korupcije da vidimo gdje je taj sustav ranjiv, što se događa u javnoj upravi i da to, da to, da se protiv toga borimo, a ljude koji to prokazuju da ohrabrimo, a ne da ih, da im zapravo šaljemo poruku da je problem u njima ako nešto prijave.
Pa evo ove stvari koje kažete mislim da su također trebale biti u strategiji. Dakle, indeks korupcije kod nas je jasan, iz godine u godinu kakav je, koja je naša strategija državna borbe, borbe protiv korupcije. Pa između ostalog i odnos i politike rekao bih i javnosti prema tzv. zviždačima. Mi opet dolazimo na ovaj temeljni odnos između teorije i prakse. Ustavno-pravni stručnjaci kažu da je ustav Sovjetskog Saveza bio izuzetno demokratičan na papiru, a naravno poslije u političkoj praksi ništa od toga se nije provodilo. Ja se zato bojim da ova preskupo plaćena strategija na kraju će ostati mrtvo slovo na papiru, a da se neće moći ni valorizirati jer instrumenti unutar nje nisu dovoljni da se vidi što je od nje realizirano, a što nije i tko je odgovoran za 9 godina zašto ova dupla petoljetka nije ili neće biti realizirana. Ja bih osobno volio da bude drugačije, da mi možemo reći da je ostvareno i više od obećanog, kako je Staljin govorio petoljetka je ostvarena u 4 godine. Vodio bih da bude tako, ali ovo ne sluti na dobro.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Zvonimir Troskot.
Uvaženi kolega Raspudić imam pitanje za vas. Mislim da prije nekih par godine 2017. smo zajedno sa nekoliko europskih gradova bili u natječaju za preseljenje Europske agencije za lijekove. Ta se agencija selila iz Londona međutim nažalost mi tu kandidaturu nismo dobili. Tadašnje priopćenje Ministarstva vanjskih poslova je bilo da su falili neki dokumenti, ali nekakav opći dojam je bio da mi kao Grad Zagreb i kao država Hrvatska nismo bili spremni za prihvatiti primjerice 5.000 zaposlenika i sve te obitelji koji su se selili iz Londona. Moje pitanje je slijedeće, da li vi smatrate da je u ovoj nacionalnoj strategiji 2030. godine jasno da će se Zagreb odnosno Hrvatska pripremiti možda za takav jedan projekt u budućnosti i da li će recimo takva infrastruktura biti spremna kad recimo jedan Zagreb je jedini grad u EU koji nema željeznicu do aerodroma?
Sad smo došli do još jedne stvari koja nedostaje u strategiji. Mi se stalno postavljamo u poziciju unutar EU nekakvog primatelja pomoći. Dakle, neko ko potrebit skrbi EU, a ne neko tko je dio te EU i ko snosi dio i posla i odgovornosti u funkcioniranju te unije. Volio bih vidjeti u ovoj strategiji recimo promišljanje u tom smislu, pa između ostalog i koje institucije se mogu smjestiti ne samo u Zagreb nego i u nekim drugim dijelovima Hrvatske što mislim da bi bilo dobro i za EU, a pogotovo i za Hrvatsku i u funkciji otvaranja radnih mjesta koje to uvijek nosi. Nažalost toga nema.
Posljednja replika uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Kolega Raspudiću koliko je kontradiktornosti u ovoj strategiji ne zna im se broj. Evo možemo nabrojiti samo nekoliko, samo nekoliko unutar kako ste rekli za jednu rečenicu 100 EUR-a minimalno je plaćeno, a u biti kad pogledate tu strategiju onda ćete vidjeti evo odnos prema održivom razvoju ili odnos prema Dalmatinskoj zagori, pa i prema Slavoniji. Niti jedan značajan projekt koji je obećan, koji je obećala Vlada RH se ne nalazi u ovoj strategiji. To je toliko uopćeno, ja znam da je ovo strategija i da su postavljeni ciljevi, ali niti jedan nije. Primjer ću vam reći osnovni, spominje se bioraznolikost i da će se poticati bioraznolikost u isto vrijeme ista Vlada zabranjuje svojim zakonom, prijedlogom domaće autohtono sjeme. Ovo je licemjerje, ovo je bačen novac, a tko zna kome.
Odgovor.
Evo i sami ste rekli maloprije, sam u replici to istaknuo kao primjer kontradiktornosti između ona što se navodi u strategiji, strategija nije nastala u tjedan dana pisala se valjda, vrijedi kao i da se 50 godina radilo na njoj, ali barem da od 2017. godine zvanično se na njoj radi, a onda tijekom tog procesa pisanja strategije se donose ili predlažu zakoni koji su u kontradikciji sa onim za što se zalažu u strategiji. Ovaj primjer domaćeg sjemena je najbolji primjer i mislim da i ne treba dalje od toga.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Rada Borić.
Gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, evo dugi su sati ponovo će oporba biti optužena da nije kooperativna, da ništa ne predlaže, ovo je ipak značajan nacionalni dokument oko kojega se traži konsenzus ali je pitanje oko čega ste tražili od nas konsenzus i kako možemo dati konsenzus za dokument koji u svojoj viziji koju kad bi svakog od nas pitali ne bismo znali ponoviti, ali tu viziju može potpisati i Finska i Mađarska i bilo koja zemlja i dapače bilo bi dobro kad bi ta vizija bila održiva. Zašto ta vizija nije održiva? Naime, netko je rekao na dokumentu se počelo raditi '17.-te za vrijeme je li jedne od vaših ministara tj. ministrica kojih više nema gospođe Žalac i to stoga što neposredni povod citiram je bio da je Hrvatska imala ozbiljne probleme pri definiranju prioriteta u pregovorima oko EU fondova. I ovdje danas kada govorimo gospođa Bedeković je rekla mi ne razumijemo da je to strategija, da je to samo podloga, da će se raditi dakako prema različitim prioritetnim područjima drugi strateški dokumenti, ali je rekla ovako, zanimljivo, podloga je za rekla je 16 dokumenata i povlačenje EU sredstava. Dakle, da li mi bismo imali ovu strategiju da mi ne povlačimo europska sredstva? Da li Hrvatska zaslužuje strategiju u kojoj su vrlo jasni prioriteti, a ne kao i dosada da svake druge godine ili svake godine mijenjamo prioritete u poljoprivredi, hoćemo li saditi masline, pa ne slijedeće godine su to vinogradi. Kakva je to, kako bi tu, kako bi tu našu prekrasnu kako vi tvrdite, a stoji da će biti ambiciozna i jasna, molim vas što je u ovome jasno? Ja sam izabrala jedno područje o kojem mislim da se danas nije govorilo ili na ovaj način na koji ću ja, a to je dakle revitalizacija dakle demografska revitalizacija i bolji položaj obitelji. Evo odlomka, demografski oporavak značajan je preduvjet budućeg gospodarskog rasta i stabilnosti društva no djelotvornost sadašnje ekonomske politike i otključavanje potencijala za brži rast i konvergenciju prema europskom dohotku nužni su i nezaobilazne sastavnice povoljnih uvjeta za demografsku obnovu. Onaj koji je ovo napisao sigurno je rekao vau kako sam pametan. Svi koji smo pisali ponekad i kada smo trebali pisati prema EU pisali smo upravo ovakve predivne sintagme otključavanje potencijala. Ne govorimo dakle o jeziku, dakle ambiciozni smo, ali da li smo jasni, nismo jasni. O onome što govorimo npr. u vrlo važnom području za Hrvatsku, čuli smo da će nas biti 3 milijuna do '70.-te, kako je moguće da netko napiše ovakvu rečenicu da sadržaj, dakle osim što ste, što je jezik zavodljiv a ništa ne znači, recite mi o sadržaju, demografski oporavak značajan je preduvjet budućeg gospodarskog rasta. Pa valjda je gospodarski rast preduvjet oporavka. Imate malo kasnije, tvrdite da dakle stvaranje povoljnog okruženja za snažniji doprinos dijaspore. Pa 30 godina je mantra o dijaspori osim nekih neobičnih tranzicija što je bilo o dijaspori, a sada navodite novu dijasporu, pa govorite da trebaju pojačana aktivnost diplomatsko konzularnih predstavništava biti usmjerena u hrvatsko iseljeništvo koje se odselilo prije 5 ili 10 godina. Pa da li su se oni iselili prije 5 ili 10 godina zbog toga što je na vlasti bio ovaj isti HDZ koji im je sigurno omogućio poslove da sad očekuju da se vraćaju i investiraju sa svojim znanjima ili svojim kapitalom. Što ste učinili da ta dijaspora ne ode, da nemamo novu dijasporu ako već niste uspjeli 30 godina dobiti značajniji doprinos dijaspore. I ono što me doista zanima, mislite da je poticanje, uglavnom se govori o poticanju povratka i useljavanja Hrvata. Jesmo li išta ovdje vidjeli oko naših politika upravljanje migracijama, ima li ovaj prostor za 10 godina ili 20 mjesta i za neke druge druge?
Imamo jednu repliku, gospodin Siniša Hajdaš Dončić.
Kolegice Borić, primijetili ste dobro da se nacionalna razvojna strategija većinom oslanja ne u fondove, dakle ne ESI fondove, pa me zanima kako bi prokomentirali dakle tu jednu korelaciju ako znamo da je do sada, dakle Hrvatska zapravo zadnja ili predzadnja u neiskoristivosti Europskih fondova, svega 40%? Hvala vam lijepo.
Odgovor.
Pa znate kada uvijek to spominjemo onda budući eto ja nisam u vašoj stranci pa mi ne mogu reći da se za vrijeme vaše vlade povlačilo još i manje, ono što je jako zanimljivo da doista se čini, u redu ovdje se govorilo o preskupoj podlozi, pitanje je do kada ćemo mi čuvati ne samo da pristajemo biti margina i ovdje su kolege govorile koji mi utjecaj možemo imati prema toj Europi da bi doista pokazali i otpornost prema krizama. Na predstavljanju same strategije prošle godine je npr. premijer rekao da jedan od razloga je recimo i kako ćemo se nositi sa novom krizom, sa Covid krizom. Ovdje u ovom dokumentu ništa nismo vidjeli. Nama se ne može govoriti očekivanja da će neki drugi dokumenti sve to donijeti. Ovo je doista samo tekst pisan tako da molim vas neka mi netko evo ovaj odlomak objasni građanima sa svim sintagmama koje su neodržive.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege, ja se mogu složiti sa puno toga šta je ovdje danas rečeno i da prihvaćam obrazloženje ministrice koja kaže da ovo je okvir. Nije problem da je ovo okvir nacionalne razvojna strategija i da je to sadržano u tom materijalu. Meni je problem nešto drugo što ja nemam provedbenih planova, što nemam dakle planova po sektorima odnosno po točkama po strategijskim, strategijskim ciljevima. To je, to je onaj moj problem što ne nisam, nisam nestrpljiv ali kasni 3 godine i sad nemamo uvid šta će sve sadržavati nacionalna razvojna strategija. A mislim da sam, da imam razloga sumnjati u to i jutrošnjim Odborom za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Naime, tamo je rečeno da se ne ide u novu mirovinsku reformu zato što smo išli korak nazad nakon referenduma neodržanog ali smo povukli odredbe zakona unazad, vratili rad do 65 godine, ali da je osnovni problem hrvatskog mirovinskog sustava, pazite, velik broj radnika koji odlazi u prijevremenu mirovinu i prosječan rad hrvatskih radnika od 30.g. staža. A ja vam tvrdim da je to, da je to malo optuživanje ko i u covid krizi građani su krivi što se ne pridržavaju uputa, a ovdje su krivi zato što moraju ić 5.g. ranije u mirovinu i što su doživotno ovaj penalizirani 12%. Zbog toga, a oni koji su išli u međuvremenu nije im, koji su imali više ostala im je veća penalizacija. A oni u mirovinski sustav, ti radnici koji idu u prijevremenu mirovinu, unose u mirovinski sustav 38,5.g. staža, dakle ljudi sa najviše staža koji unose u mirovinski sustav su najveći problem. Jeste se vi upitali zašto Hrvatska i zašto uopće Hrvatska barata da ima taj famozni prosjek od 30.g. staža svih umirovljenika? Ma ljudi moji jel vi znate da od 2015. mi sve invalidske mirovine prebacujemo u 65.g. na starosne mirovine. Svaka mirovina koja se prebaci iz invalidske u starosnu u kategoriju starosnih mirovina nosi manje staža jer prosjek invalidskih mirovina je 21-22.g. staža za razliku od ovih starosnih i prijevremenih. Oni ne samo da unose manje staža nego i smanjuju prosjek starosnih, starosnih mirovina zato što one to nisu i kad se to prezentira Europskoj komisiji ona kaže da, morate osigurati dulji ostanak u, ostanak u svijetu rada i rješenje idemo radit do 67, a nismo proučili što nam statistike kažu. Dalje, vi imate 174.000 građana RH koji primaju mirovinu iz inozemstva. Možda 10% njih je razmjernih i znamo za njih kolko primaju iz inozemstva. Ostatak od njih, dakle oko 150.000 prima dvije autonomne mirovine, u Hrvatskoj za 15, 17, 20.g., iz Njemačke, Austrije, Slovenije za drugih 20.g., dva neovisna podatka. Mi o njihovom stažu i o njihovim prihodima, o prihodima možemo nešto dobit preko porezne uprave, ali ne sve. O njihovom stažu nigdje ne knjižimo podatke, ukupnom stažu, i mi njih tretiramo da imaju 15, 20, 21.g. kako imaju godina staža u Hrvatskoj kad stvore prve uvjete za mirovinu bilo ovdje, bilo u drugoj, u drugoj državi. To tako ne ide, mi moramo točno reć da smo specifična zemlja sa velikim brojem radnika koji je radilo u inozemstvu i koji prima mirovine i to nije beznačajna suma, to je oko 4 milijarde kuna koje ulazi iz inozemstva u Hrvatsku svake godine, gotovo 10% mirovinskog, mirovinskog proračuna. Ali ja ne govorim, ja, ja, ja bi volio da je to više, ali govorim o istinitosti podataka s kojim idemo prema Europskoj komisiji. Hvala lijepo.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Uvaženi predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice. Ovo nije Nacionalna razvojna strategija kakvu Hrvatska treba, Hrvatska treba reforme, a u ovom dokumentu reformi nema. Tri stupa svake države su institucije, prostor i ljudi. Institucije su nam slabe i zapuštene, prostor smo devastirali, a ljudi nam napuštaju razočarani u institucije i politiku koja državu vodi. Hrvatska treba razvojnu strategiju kojom se ovakvo stanje mijenja, a ovaj dokument to nije. Nevjerodostojan je bio odgovor Andreja Plenkovića kada me pozvao da iznesem konkretne prijedloge jer ih on sasvim sigurno nije zainteresiran čak niti čuti, a kamoli uvažiti. Zamislite kakve su zaista šanse da ova i ovakva korupcijom kompromitirana vlada i njezina parlamentarna većina prihvati bilo što od antikorupcijskih prijedloga i antikorupcijskih mjera, te šanse su nepostojeće. No ove prijedloge iznosim u interesu RH i hrvatske javnosti kojoj želim poručiti kakva bi naša Nacionalna razvojna strategija uistinu trebala biti. U uvodnom izlaganju naglasila sam da bi trebalo promijeniti koncept, pod time sam mislila da bi trebalo drugačije definirati 4 razvojna smjera i drugačije organizirati prijedloge i ideje koje se unutar njih razrađuju. I referirajući se na grafičke prikaze na stranicama 26, 27 i 28 predložit ću vrlo konkretno što i kako treba izmijeniti. Razvojni smjer nazvan „ravnomjeran regionalni razvoj“ može čak i ostati, ali uz uvjet da se u strategiji jasno naznači da se Hrvatska obvezuje provesti reformu teritorijalnog ustroja spajanjem županija u nekoliko logičnih regija koje će funkcionalno, geografski i razvojno biti povezane cjeline. Teritorijalna reforma početna je točka za sve ostale ključne s ovom reformom logično povezane reforme, a ujedno je i neizostavni preduvjet za ostvarivanje svih onih lijepo sročenih rečenica koje su ostali zastupnici prozvali kao puku listu lijepih želja. Ova strategija kukavički bježi od svega što je uistinu bitno, pa su zbog toga njezini ciljevi nažalost nerealni i neprovedivi. Nema uravnoteženog regionalnog razvoja koji se kao praznu floskulu spominje na nekoliko mjesta ako nema teritorijalnog formiranja regija umjesto nepotrebnih 20 županija. Drugo, razvojni smjer nazvan „jačanje otpornosti na krize“ treba preimenovati u redizajniranje institucija, u reformu izbornog zakonodavstva, reformu javne uprave i pravosuđa i jačanje antikorupcijskih tijela i alata jer otporna je ona država koja je, koja je jaka, ali jaka po snazi vladavine prava, jaka jer je racionalna, ekonomična i učinkovita, sve suprotno od onog kakva nam je država sada. Zbog kratkoće vremena navest ću tek nekoliko konkretnih prijedloga i to tek u natuknicama. Puna fiskalna transparentnost na svim razinama, puna objava svih uplata i isplata sa svih računa javnopravnih tijela, formiranje jedinstvenog ureda za prevenciju korupcije koja će s jačim ovlastima baviti se s onim pitanjima koja su sada u nadležnosti Povjerenstva za sukob interesa, ali DOV-a i DSV-a. Iz članstva u DOV-u i DSV-u maknuti dva saborska zastupnika, promijeniti način izbora predsjednika Vrhovnog suda i glavnog državnog odvjetnika, promijeniti čak i Ustav u dijelu kojem se mandat državnog odvjetnika definira na četiri godine uz mogućnost reizbora i to na način da je mandat dulji, ali bez mogućnosti reizbora, a sve s ciljem smanjenja utjecaja politike na neovisnost pravosuđa. Razvojni smjer koji je nazvan održivo gospodarstvo i društvo, predlažem da promijenimo u naslov koji bi bolje oslikavao promjenu uloge i odnosa države prema gospodarstvu pod pretpostavkom da uopće postoji ikakva politička volja da se bilo što u odnosu na postojeći koncept mijenja. Osnovni problem Hrvatske je u tome što se taj koncept u bitnome nije promijenio u odnosu na društvenopolitičko uređenje u kojem smo bili do raspada Jugoslavije, a taj koncept manje-više isti ili tragično pretjerano sličan u politikama i lijevih i desnih i crvenih i plavih. RH ima u svom vlasništvu 1100 tvrtki koje su i financijski i ekonomski neučinkovite i služe prvenstveno kao odlagalište političkih podobnih kadrova koje javne resurse usmjeravaju u stranačke džepove. Broj tih tvrtki treba značajno smanjiti i zadržati samo ono što je za državu strateški bitno, infrastrukturu, promet, energetiku, šume i vode. Za tvrtke koje ostanu treba uspostaviti kontrolu upravljanja i odgovornosti koja danas ne postoji jer sve dok je omjer javnih tvrtki u gospodarstvu ovakav kakav je danas, a način dobivanja poslova s tim tvrtkama pretežito namješten i koruptivan, nikakve održivosti, a kamoli razvoja i napretka nema. Uloga države trebala bi biti da uspostavi jasan, čvrst, pouzdan pravni okvir, dakle treba nam jaka država u području pravosuđa, a slobodno i poletno poduzetništvo u području gospodarstva. Jedino takva država može stvoriti veću akumulaciju sredstava kojim će financirati kvalitetne socijalne i javne usluge. Posljednje područje trebalo bi biti razvoj civilnog društva i [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] tu ćemo govoriti o većem ulaganju u obrazovanje, znanost, istraživanje, inovacije, kulturu i sport. Hvala.
Imamo dvije replike, prva je uvažena zastupnica Rada Borić.
Poštovana kolegice Orešković. Nećemo se vjerojatno složiti oko ovoga kako vidimo gospodarski okvir, ali sigurno ćemo se oko pravnoga okvira, a bojim se da će vam kolege, čudo da vam netko nije replicirao oko kad nam kažu da ništa ne predlažemo od cijele vaše liste kako vidite da bi mogla izgledati strategija koja bi bar spriječila koruptivne radnje u budućnosti. Pa evo dat ću vam samo priliku reći će vam da će … kako biti u nekim drugim dokumentima, da je ovo ipak samo okvir i ne treba biti tako detaljan. Ali doista vidimo da ne vidimo nikakvo uporište koje će garantirati da se neće sve strategije i svi dokumenti upravo prekriti priču oko korupcije. Ali dat ću vam vašu minutu da nešto, vidim da je to običaj i drugih, a kako nemate ko da vas podrži recite nešto o civilnom društvu.
Odgovor.
Hvala kolegice Borić. Pa problem ove strategije je u tome što unatoč ima 150 stranica zapravo je sadržajno potpuno promašena i prazna. Činjenica je da se nakon ove strategije planira raditi čitav niz drugih koje će biti podjednako takve bez sadržajne, koje nemaju jasno definirane ciljeve rokove provedbe pa se onda ne može niti pratiti što se od njih zapravo izvršava. Moja specijalnost je borba protiv korupcije, tu sam već nekoliko puta za ovom govornicom govorila o tome što je potrebno poduzeti i sasvim je jasno da to ova Vlada neće poduzeti nikada pa ni tada. A što se tiče razvoja civilnog društva, mislim da se o tome nedovoljno govori, mislim da prije svega moramo drugačije definirati na koji način ćemo puniti državni proračun, kako ćemo ga trošiti i kako ćemo nadzirati njegovo trošenje, a bez jakog civilnog društva zapravo nemamo onaj kontrolor vlasti koji je nadopuna jakim, učinkovitim i neovisnim institucijama.
Sljedeća replika je uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovana kolegice Orešković. Gledajte, nije toliko bitno kako će se poglavlja zvat, kako će se zvati strateški ciljevi bitan je sadržaj. Dakle naravno da kao i vas i mene smeta kada netko govori tehnološki dinamično izvozno orijentirano društvo. Ja bih rekao da prije moramo supstituirati uvoz kad smo već izvoz uništili, barem jedne velike grane koja je bila izvozno orijentirana. Naravno da bih htio što prije znati koji je plan nacionalni plan za doć do djelotvorne javne uprave i pravosuđa, ja bih to volio znati. Dakle, ne mogu a priori reć ovo ništ ne valja, priklanjat … ja to mogu napravit radi simpatija, ali sasvim je svejedno za koji naslov se zakačim ako ja nemam sadržaj. A ovdje ja još sadržaj ne vidim u tome mi je problem.
Pa slažem se s vama problem je sadržaja, ali sadržaj treba nekako i organizirati, zato sam rekla meni je najlogičnije da to bude institucije kao jedan stup, gospodarstvo kao drugi stup, civilno društvo i sve ono što je sustav socijalne sigurnosti i javnih usluga kao treći stup i time dobivamo cjelinu, tako je to u svim drugim pristojno i dobro uređenim državama i društvima. A problem ove strategije je što je ona naprosto jedan košmar, jedan kaos, tu se vidi da ne postoji sustav razmišljanja, tu ne postoji vizija i tu se ne zna što se pod koje poglavlje, pod koji naslov uopće treba staviti. Evo ako pričamo o održivom gospodarstvu i društvu u tom poglavlju se navodi izgradnja društva zasnovanog na vladavini prava. Tome tu nije mjesto. I tako mogu pričati o svakom poglavlju da naprosto sadrži nešto što je trebalo biti definirano ili razrađeno negdje drugdje. O tome sam govorila. Ovdje je promašen koncept na temelju kojeg je strategija pisana i stvarana.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Ivan Penava.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Nacionalna razvojna strategija RH trebala bi biti strateški krovni dokument svake ozbiljne suverene države koja nastoji ispuniti svoje temeljne zadaće. One bi u grubo trebale biti pod broj jedan razvoj, zaštita i prosperitet svoga naroda i svih žitelja RH a pod broj dva sveobuhvatno jačanje svih svojih potencijala, kapaciteta i konkurentnosti. Ako ćemo biti iskreni i reći da je motiv za izradu ove strategije bio stvaranje podloge za korištenje financijske omotnice za period 2021.-2027. govori dovoljno neozbiljno shvaćamo ovaj dokument, koliko neozbiljno shvaćamo sebe osobno ali i svoj narod i svoju državu. Jer ovako ispadne da Hrvatska svoj strateški razvojni pravac definira dominantno u okviru iskorištenja bespovratnih sredstava EU. To je ponižavajuće. To ozbiljni ljudi, ozbiljni državnici i ozbiljne države naprosto ne rade. Sredstva EU-a bi trebala biti alat s kojim se potpomažemo, jedan odličan primjer kako je to RH napravila Pelješki most, ali da nam to bude glavni pravac, glavno sredstvo je naprosto sramotno. I to kad pričam govorim o RH koja je svoj put izgradila u nemjerljivo težim okolnostima unatoč lošim izgledima, unatoč nesklonosti Međunarodne zajednice, ali prepoznajući i oslanjajući se na vlastite snage i to usred rata. Ovakav način vođenja država, promišljanja strateške politike, države je duboko ponižavajuće za svakog tko razmišlja jaku i suverenu Republiku Hrvatsku. Raspravljati o detaljima iz ovog dokumenta je naprosto besmisleno, jer osobno sam se nagledao izuzetno dobrih dokumenata, strategija, planova. Međutim i na žalost oni su ostali mrtvo slovo na papiru, jer nije bilo dovoljno ozbiljnih ljudi i ozbiljnih politika koje bi ih provele u djelo. Odluku za ovakav stav sam donio prije neki dan, točnije u subotu u jutro u Makarskoj ispijajući jogurt za doručak i gledajući proizvođača jogurta taj jogurt vjerovali ili ne, dobar jogurt, dobar proizvod došao iz mljekare u Šabcu. Odmah mi je sinulo i sjetio sam se jedne odlične ideje, odličnog dokumenta a ticao se povezivanja plave i zelene Hrvatske. Pričali smo o tome cijelo jedno desetljeće da bi na kraju dočekali situaciju da nemamo svoj jogurt u svojim hotelima, nego pijemo evo u ovom slučaju jogurt iz Republike Srbije kojeg usput pohvaljujem. Vrlo slična situacija proizvodnja, prerada nafte INA otišla u ruke Mađarima. Je li to strateški proizvod i strateška grana proizvodnje za ovu državu? Telecom neću ni spomenut ga neću, jer bojim se da nema dovoljno autoriteta u ovoj državi, dovoljno suverena koji bi bio u stanju uopće postavit to pitanje. Je li grijeh imati svoj telekom u jednoj suverenoj državi i nadzor nad svemu onom što danas telekom znači? Dogodila nam se na žalost corona, dogodila nam se situacija da smo imali nedostatak kvasca. Imali smo dvije tvornice kvasca, jednu Podravkinu, jednu Plivinu. Prodali Francuzima, Francuzi zadnju zatvorili prije dvije godine. I sad ja vas pitam je li kvasac strateški proizvod za ovu državu? Jel' se usudi itko postavit pitanje Francuzima odakle im pravo u našoj državi zatvoriti tu tvornicu? Na žalost ne. Nemamo takvu osobu i ne vodimo takvu politiku. Ukratko i za kraj, čekamo kvasac od Europe, čekamo maskice od Kine, čekamo kontejnere od Europe. Evo danas imamo blamažu i sa cjepivom pokraj desetljetne agonije sa Imunološkim zavodom [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] sveli smo državu na žalost na puku koloniju i protektorat. Hvala lijepa.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Erik Fabijanić.
Samom činjenicom poštovani kolege i kolegice, uvaženi potpredsjedniče da u biti uopće imamo strategiju u raspravi može biti i povod za, moglo bi biti povod za čestitanje. Ali tu ću stati, jer kasnimo. Kasnimo jako dugo i previše. Ono što međutim zašto kasnimo i ono što je bitno a to je i pitanje provođenja samog, jer to znači da će nam konkretno županije najvjerojatnije ako stignu imat svoje razvojne strategije tek koncem 2021. godine, a već se moralo prošle, dakle tijekom 2020. smo se već morali donositi odluke koje su vezane za produženje važeće stare strategije. To se da, to se događalo i u nekim davnim vremenima o kojima se govorilo, međutim to je bilo riješeno jer je barem bila donesena, bile su donesene smjernice za izradu strategije. Da ne bih o političkoj obojenosti, ali činjenica je da se ne počinje od nule, od nečega se počinje, a ovdje ispada da počinjemo od nule što ipak nije točno. Kada bi govorili o konsenzusu, mnogo toga je pričano, ali to je govorilo puno kolega prije mene, međutim htio bih onda ja sam se usredotočio na onaj dio koji je vezan za javnu raspravu i ne samo u javnoj raspravi nego i kroz socijalni dijalog itd., bilo je riječi ovdje o mnogo i primjedbi, ali i puno sugestija i prijedloga. Većina odgovora kada analizirate od nadležnih ministarstava je bilo da sve te primjedbe stoje, da su one ok, ali da će ona biti predmet strategije unutar dokumenata njih 79 koja moraju donijeti i izraditi razna ministarstva. To u pravilu može značiti i brigo moja prijeđi na drugoga, toliko o samom činu. A o skepticizmu oko te izrade tih 79 dokumenata je mislim puno toga rečeno, a ne bi se htio u toj raspravi ponavljati. World Economic Forum koji je tijelo takvo kakvo je, govori da je prestalo doba shareholdersa i da je došlo doba stakeholdersa dakle svih zainteresiranih strana, a ne samo onaj dio koji je zadužen ili koji ima kapital. Mislim kod procesa ovog donošenja ove strategije smo se ponašali kao shareholdersi ne kao stakeholdersi. Što se tiče samog prijedloga strategije kao teksta, prijedlog nije ni formalno, ni sadržajno cjeloviti dokument. Stječe se dojam da je njega napravilo Ministarstvo regionalnog razvoja za potrebe povlačenja financijskih sredstava EU i toliko je fleksibilan da de facto se može definirati da je popis pustih želja s time da svaka želja je opravdana, svaki od nas može imati snove i želje, samo je pitanje kako ih realizirati na temelju nekih realnih mogućnosti. Ovdje nema popisa izvora podataka, a literatura popisa tablica, kartograma, nema opisa metodologije izrade niti popisa izrađivača vanjskih sudionika i koje su njihove reference i opisa njihovih zaduženja. Nema uvodne analize demografskih kretanja i projekcija, nema gospodarske analize, nema analize položaja države geostrateški promatrano između ostaloga, nema obrazloženja kako se došlo do strateških ciljeva i posebno nema obrazloženja kako su postavljeni ti ciljevi, jednostavno nema i zašto su definirane ove vrijednosti koje su u njemu definirane. I kao što sam već rekao ponavljam, kao da smo počeli od nule. Dakle, prije toga nismo imali apsolutno ništa, a nedostaju polazišta, pregledi prethodnih strateških dokumenata i njihovi zaključci. Nije da ih Hrvatska nije imala u prošlosti, imala ih je. Tako da evo zaključit ću jer vidim da mi curi vrijeme, s time da bih htio reći još samo jednu stvar u onom konstruktivnom dijelu svoje rasprave da mi bi trebali ipak malo više angažirati u realizaciji, pa makar i ovakve strategije ono što su županije ili ono što je NUC3 razina [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] o kojoj ovdje ima jako malo riječi. Hvala.
Ima repliku uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani kolega Fabijanić. Naravno da socijalni dijalog je u izradi ovakvih nacionalnih razvojnih strategija jako bitan, mi ćemo govoriti o jednoj drugoj instituciji koja ima obavezno članstvo večeras to je HGK, ali ona nije socijalni partner, socijalni partneri su udruge poslodavaca i sindikata i to udruge više razine su pozvane da ovdje radi itekako da trebaju biti uvažene i preuzeti odgovornost. A što se tiče onog drugog dijela vašeg izlaganja vezana uz demografska kretanja, ja moram reći da sumnjam u strateški cilj ovdje koji govori o očekivanom broju godina zdravog života za muškarca i žene. Naime, predviđa se u ovim našim uvjetima siromaštva, male zaposlenosti da će muškarci i žene imati 64 godine zdravog života 2030., to mi je malo pretjerano, šest više nego što imaju sada.
Odgovor.
Slažem se s vama. Inače postoje i unutar EUROSTAT-a koji je isključivo pa citiran u ovoj nacionalnoj strategiji ono što je doživljenje i na temelju toga Hrvatska se u prošlosti uspjela izboriti iako daleko toga da EU ne pritišće da povećamo dobnu granicu, ali baš zbog našeg doživljenja time smo se uspjeli obraniti baš u onom dijelu u kojem se govori o povećanju dobne granice za starosnu mirovinu sa 65 na 67 i mislim da sam vam time sve odgovorio.
I posljednja pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Zdravka Bušić.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Poštovana ministrice. Kolege i kolegice. Evo ja ću nastojati biti kratka, ali sam htjela samo nekoliko riječi reći o dijelu strategije koji se odnosi na jačanju položaja Hrvata u BiH. Pa evo dopustite mi reći samo nekoliko riječi o tom dijelu strategije. Znači strateške ciljeve iznesene u ovom dokumentu mi promatramo i u kontekstu jačanja povezanosti naših sunarodnjaka u susjednoj državi s RH. I Vlada i parlamentarna većina kroz čitavi su prošli, a i ovaj mandat pokazali predanost tom cilju pri čemu smo poseban napor uložili kako bismo pitanje konstitutivnosti i jednakopravnosti vratili kao temu na važne europske i svjetske forume. Ja bih rekla da smo u tome, usudila bih se reći evo bili više nego uspješni. Učinjeno je puno više nego u mandatu bilo koje ranije Vlade. Na žalost kažem i podvlačim to pitanje političkog položaja Hrvata u BiH godinama je bio izvan fokusa Međunarodne zajednice među ostalim zato što, evo već sam rekla prethodne vlade nisu pokazale baš pretjeranu osjetljivost prema tom pitanju od iznimne nacionalne važnosti. Članstvom u EU i NATO savezu Hrvatska je dobila prigodu senzibilizirati Međunarodnu zajednicu za hrvatsko pitanje u BiH čemu je Vlada Andreja Plenkovića posvetila posebnu pozornost i poduzela odlučne korake u tom smjeru. Podsjećam da se na razini ministara vanjskih poslova EU najmanje dva put, a jednom i na razini šefova države na dnevnom redu našlo se pitanje izbornog zakonodavstva BiH odnosno nametnutog člana Predsjedništva BiH Željka Komšića što je donedavno ja se nadam vi ćete se složiti bilo skoro nezamislivo. Ne znam možete li zamisliti koliko je truda naše diplomacije i drugih službi moralo biti uloženo i zapravo koliko smo morali uložiti da bi to postigli. Ja sam bila u Ministarstvu vanjskih poslova pa sam i svjedok toga koliko je trebalo napora u to uložiti. Trebalo je prije svega osvijestiti činjenicu da je temeljno ustavno načelo konstitutivnosti triju naroda u BiH na žalost danas više nego ikada u pitanju. Predstavnike Hrvata u ključnim političkim tijelima ponovno je birao netko drugi što se ne trebam vam posebno naglašavati protiv temeljnim postulatima svake demokracije. Danas su europske institucije države više nego ikada ranije svjesne tog teškog položaja Hrvata u BiH. Zahvaljujući našem angažmanu problem nejednakopravnosti Hrvatskoga naroda u BiH organizacije UN-a prepoznale su kao kršenje temeljnih ljudskih prava o čemu svjedoči i periodično izvješće za BiH, Vijeća za ljudska prava UN-a iz 2019. godine s kojom se BiH mora podvlačim mora uskladiti. Uspješnim predsjedanjem Vijećem EU u prvoj polovici prošle godine Hrvatska je stekla dodatni ugled i dodatni utjecaj koji osnažuje naše napore po pitanju političkog položaja Hrvata u BiH, a to ćemo pitanje i dalje u ovom mandatu imati u fokusu kako Vlada tako i Sabor. Hvala lijepa.
Prva je uvažena zastupnica Rada Borić.
Poštovana gospođo Bušić, budući da ste i sami spomenuli naravno znamo da ste radili u Ministarstvu vanjskih poslova htjela bih poručiti da nema ovdje, gdje vidite Hrvatsku za 10 godina vezano upravo uz politike migracija i stanovništva, izmjena i promjena. Dakle uopće kako vidite politiku o kojoj nismo stvarno čuli niti riječ kako ćemo upravljati migracijama?
Hvala lijepo gospođo zastupnice. Kolegice Borić, da ja pratim i tu temu. Naime i sama sam angažirana i u Vijeću Europe kao što i znate, pa Hrvatska će se naravno uskladiti, mislim da se i do sada usklađivala i probamo se uskladiti sa svim postulatima i Vijeća Europe i Europske unije po tom pitanju. Tako da ja sam sigurna da nećemo imati problema. A evo nadam se da ćemo i vi i ja to pratiti. Hvala lijepa.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Poštovana repliciram vam s obzirom da sam i sama članica Odbora za Hrvate izvan RH. Rekli ste da prethodne vlade nisu pokazale pretjeranu osjetljivost prema političkom položaju Hrvata u BiH. Mene smeta što HDZ kao politička stranka nije pokazala apsolutno nikakvu osjetljivost na koruptivno djelovanje, koruptivan predznak Dragana Ćovića kojeg eto toliko protežirate na sve moguće i nemoguće načine. I sve dok je tome tako smatram da će i politički položaj Hrvata, a i njihov životni standard biti loš i sve lošiji unatoč značajnim političkim sredstvima iz proračuna RH koji se eto za BiH izdvaja, a često se način na koji se to radi može interpretirati kao specifičan oblik kupovine glasova. Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepa gospođo zastupnice. Ja doista mislim da je ova vlada učinila jako puno na poboljšanju položaja hrvatskoga naroda i to je apsolutno nepobitno. Osim toga, na međunarodnom planu smo učinili to pitanje vidljivim. Ja sam da, hvala vam lijepa, vi ste također članica našeg odbora. Ja mislim da ste se i uvjerili da za vrijeme prošlog mandata je Vlada učinila doista veliki korak u tom pogledu i da smo pitanje položaja hrvatskog naroda o kojem ja trenutno gospođo zastupnice govorim doista učinili vidljivim i imamo određene rezultate.
I posljednja replika uvaženi zastupnik Ante Deur.
Poštovana zastupnice, rekli ste jednu rečenicu o svijesti. Sigurno je da je ova Vlada napravila puno i na osvješćenju prema Hrvatima u BiH, a i sigurno prema politikama iz Zagreba koje su u bivšim vladama bile krive. I sigurno je na Vladi Andreja Plenkovića jedan veliki teret i vjerodostojnost koju radi na opstanku Hrvata u BiH, koliko je bitno za hrvatsku državu, za snagu naših ljudi u BiH i sigurno da i naše kolege ko i danas morali bi se osvijestiti i sa punim poštovanjem uistinu razumjeti što je to biti Hrvat u BiH.
Odgovor.
Hvala lijepa kolega Deur. Da, evo i sigurna sam da ste vi svjesni tog položaja i ja sam sigurna da su i naše kolege i s druge strane svjesni i ako ne mi ćemo još, mi ćemo ustrajati u tom naglašavanju. Doista je položaj hrvatskoga naroda vrlo, vrlo nezavidan. I promatramo već desetljećima kako i na koji način se biraju njihovi predstavnici nekim drugim glasovima gdje zapravo je neobjašnjivo, neobjašnjivo mnogim diplomatima. Vjerujte mi jer puno puta sam probala dok sam bila u Ministarstvu vanjskih poslova objasniti kad vi dadnete jedan, jedan, ja bih rekla plastičan primjer onda im bude jasno, ali svejedno ti ljudi, jednostavno to je za njih velik teret, to je za njih previše komplicirano pitanje zato se doista nadam sada da smo, pa da smo učinili veliki korak naprijed i da ćemo imati potporu i naših zastupnika [[Upadica: Vrijeme]] u, u oporbi i naravno, a mi ćemo biti, mi ćemo ustrajati u tom pogledu. Hvala lijepa.
Završna rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, uvaženi zastupnik Siniša Hajdaš Dončić.
Hvala poštovani potpredsjedniče sabora, dragi kolegice i kolege. Mislim da preko sat i 45 nije bilo dovoljno samo cijenjenim kolegicama i kolegama iz Kluba zastupnika SDP-a da ukažu na manjkavost ove strategije i zapravo na one ključne odgovore, bolje reć na koji nisu dani u strategiji. Dakle, što je to hrvatsko društvo sutra, što je to društvo za 5 ili čak za 10.g. iako, usudio bi se reći, da pod navodnicima normalne zemlje čak se i teško usuđuju raditi strategiju koja je zapravo duža od 5.g. jer se svijet rapidno mijenja. No ipak naglasit ću u ovih zadnjih 4 minute nekoliko stvari kojima bi se trebala poboljšati ova Nacionalna razvojna strategija, ali bolje rečeno na ono što ona nije prepoznala kao ključne razvojne izazove RH. Prije svega za mene je to problem alokacije resursa ili zapravo problem upravljanja prostorom vodeći se pri tome postulatom da Hrvatska još uvijek ima vrlo veliki udio u uslužnom sektoru, a posebno nažalost u uslugama s niskom tehnologijom i niskom produktivnošću, znači to je i prerađivačka industrija, to je naravno i turizam, to je i građevina i dalje nam je slaba poslovna sposobnost zemlje i dalje su nam vrlo niske grinfild direktne strane investicije u proizvodnji, a posebno ću naglasiti s naglaskom na prostorni razmještaj jer upravo investicije s naglaskom na prostorni razmještaj mogu možda odgovoriti na neke demografske ili prostorne probleme s kojima se Hrvatska susreće. Drugo je bilo obrazovanje koje sva empirijska istraživanja pokazuju da samo i isključivo samo veći udio kvalificiranog ljudskog potencijala može pomaknut tu granicu proizvodnih mogućnosti, može podići razinu investicija, što u konačnici može dovesti do većeg gospodarskog rasta. Hrvatska nažalost ima još uvijek jedan od najnižih udjela u ljudskom kapitalu u tercijarnom obrazovanju, što pokazuju dakle naš problem je u obrazovanju i svi relevantni međunarodni testovi potpisuju do Timsa. Nedostatak je i vidljiv što u strategiji nije u dovoljnoj mjeri posvećena pažnja ili pozornost ranom i predškolskom obrazovanju i osnovnoškolskom obrazovanju. Isto tako nije stavljen naglasak na cjelovitu kurikularnu reformu, a reći ću da nije ni prepoznat ili prepoznata važnost građanskog odgoja, a on vam je ključan za razvoj ne samo civilnog društva nego i za razvoj svih inkluzivnih institucija, a vjerujte mi da bez inkluzivnih institucija, zapravo neovisnih institucija, nema ni razvoja hrvatskog društva. Nadalje, nismo baš primijetili u Klubu zastupnika SDP-a da je spomenuto nekoliko konkretnih razvojnih izazova. Dakle, pitanje urbanizacije ne samo u Hrvatskoj koje je povezano s urbanizacijom dakle u Europi znamo da će se i dalje nastaviti ako ostanemo u ovom, u ovoj kuti, u ovom boksu, kontinuirano smanjivanje dakle hrvatskog ruralnog prostora. Drugo, nisam baš ni primijetio jedan postulat koji se zove „pametni gradovi“, znači to je danas, to čak nije ni sutrašnjost, dakle to nije prepoznato u ovoj Nacionalnoj razvojnoj strategiji. Nije dovoljno stavljen naglasak ni na istraživanje, razvoj i inovaciju jer nas je većina zemalja u susjedstvu preskočila, a recimo Poljska, Slovačka, Mađarska i Litva koje su 2008. bile na jednako hrvatskoj razini 2016. su nas preskočile, a bez inovacija i indikatora kao što su znanstvena proizvodnja, novi zaštitni znakovi, industrijski dizajn i patent dakle nas guraju na samo začelje EU-a. Što smo s turizmom? Da li je on naše holonsko prokletstvo? Da li je on naša blagodat? Ili zapravo nisam vidio jasan odgovor kako naš turizam učiniti inovativnijim i kako pola kao samo polako rješavati veliku sezonalnost i zapravo dakle smanjiti te pikove koji se onda događaju u hrvatskoj ekonomiji. I na kraju, nema ovdje odgovora što nas kao socijaldemokrate, reći ću, možda ekonomski najviše muči, a to je zapravo porezno opterećenje ili kako staviti veće opterećenje na kapital, imovinu, a manje opterećenje na rad. Stoga će Klub zastupnika SDP-a biti protiv ovog uratka koji je nazva Nacionalna razvojna strategija. Hvala vam lijepa na pozornosti.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Uvažene kolege. Pažljivo sam slušala danas raspravu svih zastupnika, a evo koje detalje sam odabrala za kraj. Na stranici 29 kaže se u dijelu koji govori o održavanju makroekonomske stabilnosti „važni prioriteti bit će i razvoj financijskih tržišta i Grada Zagreba kao financijskog centra“, pa zatim dalje kaže „podupirat će se i promicati informiranje i znanje poduzetnika o različitim izvorima financiranja od zajmova garancija europskih fondova do tržišta kapitala, tržišta fondova, rizičnog kapitala i finetech mogućnosti, aktivno će se promicati Zagreb kao financijski centar Jugoistočne Europe“. Postavljam pitanje, a kako ćemo to izvesti ako će nam Zagreb ostati derutan i klimav kakav je sada? A takav će ostati zbog promašenog modela obnove po kojem će država provoditi javne natječaje i sklapati ugovore sa izvođačima radova za obnovu nekretnina u privatnom vlasništvu. To je model kojeg više ne primjenjuje niti Turska. Za kraj želim reći da iz svega što smo vidjeli po načinu kako je ova strategija stvarana, kako je pisana, jasno je da se taj dokument donosi radi Europe, zato da se zadovolji forma ne zato što je vladajućima do razvojne strategije uopće stalo. I nije to niti prvi, niti zadnji, niti jedini dokument koji se donosi radi usklađivanja nekakvih potreba koje dolaze iz Europe. To govori o tome da ova Vlada nema kompas, nema vlastiti cilj, nema poriv upravljanja, ima želju opstanka na vlasti i vladanja jer takav pristup omogućava da javne financije i sve ostale javne resurse koristi kao neki svoj oblik hranidbenog lanca. To su sve za njih resursi na koje se kao krvopije nakače i tako ćemo doći do još četiri promašene godine kao što bile promašena i izgubljena cijela desetljeća u kojima je HDZ na isti način upravljao državom kao što to radi sada. Kada bi u jednoj riječi mogla reći što nam je činiti jel jasno je da od provedbe ovog dokumenta neće biti ništa, na kraju krajeva toliko je loše koncipiran da se tu i nema bog zna što za provesti, te riječi bile bi obrazovanje, obrazovanje, obrazovanje i nakon toga ponovno obrazovanje, iako cijelo vrijeme pričam da je prvi korak kojeg Hrvatska treba poduzeti izgradnja i jačanje institucija, pogotovo neovisnih i kontrolnih državnih tijela. Vrlo teško će i takve institucije moći obavljati svoju ulogu ukoliko nema obrazovanih građana koji će vršiti onu ulogu koju u demokratskim društvima civilni sektor ima. A da bismo to postigli potrebno je izvršiti snažna ulaganja upravo u ljude, prvo u one ljude koji zapravo čine obrazovni sustav, koji su nastavnici, znanstvenici, učitelji, profesori oni koji prenose svoje znanje na neke nove generacije. S jedne strane bojim se da ne poduzmemo li nekakve velike iskorake od generacije koja eto državom upravlja i vodi je sada i nećemo imati puno koristi ako pričamo o tome što nam je činiti u nekakvom sljedećem desetogodišnjem razdoblju onda sve nade trebamo položiti u generacije koje ćemo početi obrazovati na drugačiji način sada. Hvala.
Sljedeća završna rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana ministrice, državni tajniče, kolegice i kolege. Sumarno u ime kluba želio bih sumirati odnosno želio bih sažeti što smo danas sve imali oko Nacionalne razvojne strategije, otkloniti sve kritike koje su došle od strane oporbe i pokazati još jedanput da je ovo kvalitetan, dobar tekst koji će itekako u praksi značiti viziju i razvoj RH do 2030.g. Ovo je krovni strateški dokument sa dugoročnom vizijom, sustavan je i strateški iskorak u planiranju. Ovo je po prvi puta da imamo desetogodišnju razvojnu strategiju. Preko 2000 ljudi sudjelovalo je u njegovoj izradi, tri godine se radio, Svjetska banka je napravila podloge koje su u ovim folderima, bilo je govora o slovenskoj strategiji, slovenska strategija do 2030., ima otprilike sličan broj stranica, podloge je radio OECD. Hrvatska nacionalna razvojna strategija podlogu je radila Svjetska banka, samu strategiju su radili hrvatski stručnjaci. Trošak svega platila je EU, prema tome nema govora da tu je bilo nekakvih problema, a isto tako ta sredstva su iskorištena za 16 analitičkih podloga koje će se koristiti za 79 ostalih strategija. Vizija koja je u Nacionalnoj razvojnoj strategiji istaknuta je Hrvatska je u 2030.g. konkurentna, inovativna i sigurna zemlja, prepoznatljivog identiteta i kulture, zemlja očuvanih resursa, kvalitetnih životnih uvjeta i jednakih prilika za sve. Jasno smo objasnili i četiri razvojna smjera i 13 strateških ciljeva. U centru svega je ulaganje u ljude i četverostruki heliks kojeg povezuje s jedne strane Vladu odnosno jedinice lokalne i regionalne samouprave, poduzetnike koji imaju itekako velik dio u strategiji, akademsku zajednicu, istraživanje i razvoj, visoko obrazovanje i civilno društvo, bilo je nekih kritika dobar dio ima isto tako opisa i o ulozi civilnog društva. Taj četverostruki heliks stavlja ulaganje u ljude u fokus. Evo pratio sam sada mail sabora nisam vidio ni jedan do sada amandman oporbe na tekst što samo govori da je tekst dobar, da oporba cijeli dan nije iznjedrila bilo da je nešto višak ili da nešto treba nadopuniti. A najbolje što govori da ova strategija će iznjedriti nešto konkretno da danas je priopćenje Europske komisije koja je odobrila 2,9 milijardi EUR-a javne potpore za 12 država članica za drugi Paneuropski projekt istraživanje inovacije duž vrijednog, vrijednosnog lanca baterija. Taj projekt od 2,9 milijardi EUR-a državnih potpora uključuje i Hrvatsku. Jedna od 12 država je Hrvatska, to će omogućiti davanje državne potpore od 100 miliona EUR-a Rimcu, nova radna mjesta, istraživanja baterija i to će biti jedan od doprinosa za istraživanje i razvoj gdje smo rekli da do 2030. želimo 3%. Hvala ministrice da ste doveli taj projekt do kraja, to je uspjeh Vlade Andreja Plenkovića, hvala i državnoj tajnici Spomenki Đurić, cijelom timu u Ministarstvu regionalnog, projekt je započeo još dok sam ja bio ministar, ministrica je završila i to je uspjeh Plenkovićeve Vlade. Netko je rekao da ova strategija ne govori o gospodarstvu jer Plenkovićev je ekipa iz vanjskih poslova. Ovaj projekt i ovakvi projekti to demantiraju, projekti zapošljavanja, socijalne inkluzije to sve demantiraju i jasno pokazuju da Plenković i njegova Vlada ima viziju, zna napraviti projekte, a na kraju krajeva to pokazuju i zadnje ankete gdje upravo u krizi 31% građana daje potporu Andreju Plenkoviću. Sukladno tome Klub HDZ-a zdušno će poduprijeti ovaj dokument i vjerujemo da će on biti podloga za svo daljnje planiranje u državi u slijedećih 10 godina. Hvala vam lijepo.
Slijedeća završna rasprava je u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, uvaženi zastupnik Tomislav Tomašević.
Za razliku od kolege Pavića koji kaže da cijeli dan nije čuo apsolutno ništa sadržajno s ove strane sabornice ja se s tim ne mogu složiti, čak se citiralo rečenice problematične, čak se citiralo problematične ciljeve, o mirovinskoj politici da ne govorimo, al ne znam … [[Upadica: Ne razumije se.]] kakve amandmane, kakve amandmane se može podnositi na strategiju, ja to ne razumijem [[Upadica: Molim vas nemojte komunicirati međusobno.]] Dobro, ja ću u ime završno, završno u ime Kluba zeleno-lijevog bloka finalno još reći nešto prvenstveno o problemu kako smo došli do ovako lošeg dokumenta koji čekamo 3 godine. Znači više od 3 godine čekamo nacionalnu razvoju strategiju, a dobili smo ciljeve bez strategije kako ih ostvariti. Više od 30 milijuna kuna je koštala, a dobili smo slikovnicu koju su nam oslikali stručnjaci iz međunarodne organizacije. Više od 3 mjeseca čekamo u saboru najavljenu raspravu o ovoj strategiji i čekamo da nas se uključi u finalizaciju ove strategije nakon javne rasprave, a sada premijer nakon što nas nije uključio zaziva konsenzus. Znači 75 zastupnika je oporbi, 76 u vladajućoj većini. Znači dobili ste tek nekoliko glasova, nekoliko tisuća glasova više od ove strane, a ovu stranu ste potpuno isključili, a tražite konsenzus. Imali ste 3 godine kao Vlada kontinuiteta vremena kad kažete da ste tisuće ljudi uključili u izradu ove strategije da uključite parlamentarne političke stranke, da uključite saborsku oporbu i niste to učinili, a sada daje nam strategiju uzmi ili ostavi kako se uopće formalno može ovo amandmanima mijenjati, nek mi neko objasni. Kako se formalno uopće može dorađivati ova strategija u saboru? Ne može, znači ovo je uzmi ili ostavi, a traži se konsenzus. U tome i je problem. Znači barem u ovoj završnoj fazi, ako niste u 3 godine, imali ste 3 mjeseca da nas uključite nakon što su došli komentari iz javne rasprave, niste to htjeli. Zašto? Zato što i vi znate i ja vjerujem da će tako nažalost biti, da će to biti prazno slovo na papiru i da od provedbe ionako neće biti ništa i zato vam se nije ni dalo baviti sa saborskom oporbom. Po meni je sramota bez obzira što sam čuo ovo obrazloženje, bez obzira što je taj novac za podloge plaćen iz EU fondova, ali i iz državnog proračuna sa 15% sufinanciranja, po meni je sramota da nacionalnu razvojnu strategiju bilo koje europske zemlje podloge radi međunarodna organizacija kao što je Svjetska banka. Ja vam to mogu reći kao netko tko je kao konzultant u 20-tim svojim godinama radio s preko 30 država svijeta, radio za više od 10 međunarodnih organizacija, ja ne mogu zamislit iskreno na simboličnoj razini, nije problem novaca i šta je taj novac mogao ići drugo iz Europskih fondova u Hrvatskoj se potrošio, nego ono što je problem je simbolična razina. Ja ne mogu zamisliti ni jednu europsku, zapadnoeuropsku zemlju koja bi dozvolila si da pripremu razvoja te zemlje u slijedećih 10 godina radi Svjetska banka, ja si to ne mogu zamisliti. I iz te perspektive ono što je apsurdno da strategija u svom uvodu kaže da treba koristiti više domaćih kapaciteta, više samodostatnosti, a već na ovoj simboličnoj razini nije iskoristila svoje domaće kapacitete na svim institutima i fakultetima, nego je na simboličnoj razini na prvom koraku odlučila da analitičke podloge za te novce radi Svjetska banka, po meni je to, već na simboličnoj razini pokazuje se da od toga neće biti ništa. Isto tako, u upravljačkom odboru toliko, ne, ne znam tko nije u upravljačkom odboru, svi sindikati, Hrvatska gospodarska komora, HZU, HUP, obrtnička komora, svi živi i jedan predstavnik sabora naravno iz vladajuće većine. Znači imali ste vremena da ste nas htjeli uključiti, da ste htjeli bolju strategiju, da ste htjeli stvarno konsenzus. I meni je žao što do toga nije došlo jer da smo imali stvarno konsenzus, da smo imali i prilike poboljšati ovu strategiju onda bi stvarno imali nešto oko čega se svi slažu i to bi i vas sada u poziciji odnosno u vladajućoj većini, a možda ćete biti u oporbi već za nekoliko godina i nas koji ćemo možda biti u vladajućoj većini ili ćemo biti u oporbi tjeralo da se toga držimo slijedećih 10 godina. Ali to se nije dogodilo, vi ste to tako odlučili, ne mi. I zato mi je žao i mislim da je to šteta jer je propuštena jedna prilika možda i zadnja prilika za razvojni zaokret ove zemlje. Mogu sad pričati sadržajno šta mi sve smeta od ciljeva, mogu pričati o tome kako ova strategija čak nije u skladu sa Zakonom o sustavu strateškog planiranja, ona nema financijske učinke, ona nema strateške projekte, ona je čak u suprotnosti sa člankom zakona koji kaže da je treba biti u ožujku prošle godine usvojene u saboru. Mogu pričati o problematičnim ciljevima oko privatizacije u zdravstvu, u obrazovanju, o nevjerojatno kako ste rekli da treba upravljati javnim poduzećima i da su neproduktivna jer su korumpirana. Pa tko je odgovoran za to? [[Upadica: Vrijeme.]] Ali ono što je problem, najveći problem je da je propuštena šansa za razvoji zaokret ove zemlje koji nam [[Upadica: Vrijeme.]] treba.
Slijedeća završna rasprava u ime Kluba zastupnika MOST-a, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Evo na kraju bi mogao reći da me zadivljuje neznanje našeg kolege bivšeg ministra zastupnika Pavića koji kaže oporba nije dala niti jedan amandman na strategiju. Na strategiju se ne daju amandmani. I to ste u više navrata ponovili, koji je razlog da vi to na taj način govorite nemam poima, samo znam da je 32 miliona kuna potrošeno za ovu strategiju u kojoj je napisano, ja ću vam ponoviti nekoliko bitnih stvari koje će lako građani koji ovo slušaju moći usporediti. Kažete da ste za bioraznolikost i to svak podržava i to bi trebalo biti u strategiji i to se nalazi, međutim u isto vrijeme ministrica poljoprivrede je u proceduri je Zakon o zabrani autohtonog sjemena na tržištu, mora biti modificirano kako vam nacrtaju tamo vaše gazde, tako mora biti veličina. Jel je to strategija da mi ukidamo domaće autohtono sjeme koje bi tribalo biti prednost, koje bi tribalo biti prednost, ne prije neki dan samo dobro reka pomidore da kupujemo uvozne sad kad nismo samodostatni možeš nakon dvije godine igrati tenis. Osobno što se tiče okoliša održivog razvoja apsolutno tu su ciljevi napisani, to bi napisao svak za puno manje para, ništa tu nije ovaj specijalno napisano osim toga šta gospodarenje otpadom imamo probleme neriješene centre za gospodarenje otpadom od Marišćine nadalje pa do Lećevice u Splitsko-dalmatinskoj županije gdje ćete napraviti najveći problem ovaj otpada koji se ikada dogodio, taki nije bio ni u Napulju u Italiji zato šta otpad ćete morat prenositi, prevoziti iz jednoga odlagališta na drugo odlagalište, ko što ste pokušali iz Vrgorca u Sinj ili obrnuto, nebitno uglavnom šteta i Vrgorcu i Sinju i Cetini. Znači jednostavno vi nemate ovdje, o poljoprivredi pa 0,5% poljoprivrednih zemljišta u RH je samo navodnjeno. 7.000 hektara je navodnjeno u RH od milijun i po hektara, a od toga je polovicu neobrađeno poljoprivredno zemljište. Šta se tiče održivog razvoja, pa pogledajte te aglomeracije, ja sam maloprije spomenu pa se je ministar htio Ćorić oprati. On je sudionik projekta aglomeracija Sinj, a Cetina rijeka je gdje su pola Dalmacije pije vodu iz Cetine i sad sa Jadrom će i više i moramo zaštiti naše vode. To je osnovno ljudsko pravo, ko što je i autohtono sjeme osnovno ljudsko pravo. Mi sad imamo banke da ste vi dali tu strategiju da povlačite sredstva iz EU, u biti Hrvatska je najmanje povukla sredstava iz EU u ovome proračunskom razdoblju, a od pustih strategija koje ste napisali koliko će ih se napisati, što će se ostvariti budete li produktivni kao što ste dosada. Ponavljam, prije 3 godine na sjednici Vlade u Splitu ključni projekti za Splitsko-dalmatinsku županiju su spojne ceste, govorim o prometnoj infrastrukturi, Imotskoga …/nerazumljivo/… Imotski, Vrgorac tunel Ravča Drvenik koji je 5 puta otvaran, Sinj Kuzovac-Križice, za Drniš je vrlo bitan spoj, za Knin je vrlo bitan spoj. Oću vam reći šta se dogodilo? Ništa, nula kuna, nula kuna. Čak je jednom obećavan aerodrom čini mi se da je župan Pauk aerodrom otvara dole, eno avioni već letaju morete sit, o čemu pričamo, o čemu pričamo. Realnost je da Hrvatska povlači najmanje EU sredstava u RH, da su rezultati od kad smo ušli u EU da imamo rezultate da 6% BDP-a od iseljenih Hrvata, da više ti ljudi šalju novca u Hrvatsku nego šta ćemo dobiti iz EU fondova zajedno sa socijalnim fondom ovim fondom koji spominje Plenković i hvali se. I također vrlo bitno da je RH prije što se tiče telekomunikacija oprostila u 2018. i 2019. 700 miliona teleoperaterima naknada za frekvencije, 700 miliona. A imamo najsporiji internet u Europi, ne u EU, u Europi, a najveću dobiti imaju teleoperateri u RH. Isključivo samo pogodovanje. Sad imate probleme gdje ljudi, di djeca ne mogu imati internet sad ova škola online. Znači, puno problema, strategija možete ih 1000 napisati kad ih vi ne primjenjujete. I još jednom nije samo Zagreb Hrvatska, 2/3 Hrvatske su prazne. Hvala lijepo.
Posljednja završna rasprava u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, uvaženi zastupnik Hrvoje Zekanović.
Poštovana ministrice, kolegice i kolege, potpredsjedniče Sabora. Govorim o Nacionalnoj razvojnoj strategiji i stalno se ovdje govori o tome kako ova strategija plaćena jako skupo. I plaćena je jako skupo. Stvarno 30 milijuna kuna nije malo novca, ali ja bih ovdje istaknuo jednu stvar koju danas nisam stigao reći ministru Ćoriću, na žalost više ga nema ovdje. Nisam nigdje pronašao ni u onim aktima koji su prilog, a niti u samoj strategiji iti jednu informaciju o nužnosti zaštite hrvatskog dijela Jadranskog mora u udjelu od 30% do 2030. godine, a to je ono što moramo napraviti prema Europskoj komisiji. Dakle, ključna stvar a to Europska komisija nama neće oprostiti, nije navedena u strategiji, čak ni u aktima koji prate strategiju. A opet ću napomenuti evo da predlagatelji čuju i kolege iz vladajuće stranke, odnosno stranaka iako ne vidim nikoga iz SDSS-a na primjer ovdje. Svi oni popratni akti mahom nisu doneseni za razdoblje do 2030. Godine. Dakle, radi se o aktima koji su doneseni za razdoblje do 2024., neki samo do 2022. godine, 2025., 2026. I 2027. Velika većina tih akata na osnovu kojih se radila strategija jednostavno ne vrijedi. Onda me zanima na osnovu čega se strategija napravila? I onda i na koncu stvarno postaviti pitanje, imamo jedan esej koji bi bio dostojan jednoga ovako odlikaša srednjoškolca, gimnazijalca i to je to. Ja ga čak ne bi stavio u kategoriju maturalnog rada jer ne vrijedi toliko. Ako taj dokument stvarno nije usklađen, odnosno visi, nemamo akte na koje se on mogao nasloniti. I ovo je ključno pitanje stvarno gdje je taj novac otišao, kome je taj novac dan i što su ti ljudi koji su izrađivali ovu strategiju radili nekoliko godina. Tri godine koliko ja znam se radi dokument koji je ponovit ću jedan srednjoškolski, hajde neka ipak bude to uradak jednoga gimnazijalca, odnosno gimnazijalke. I to je ono što je totalno naopako. Jedini egzaktan podatak koji sam ja čuo ovdje od Andreja Plenkovića za ovom govornicom je bio da će Hrvatska nastojati do 2030. godine stope fertiliteta sa 1,47 djece po majci, po ženi dovesti na 1,8. A ono što se zaboravlja i 1,8 djece po majci je debeli prirodni pad. Drugim riječima, Andrej Plenković je spreman na uništavanje, nestanak hrvatske nacije jer je to izgovorio za ovom govornicom, a vjerojatno je to u popratnim aktima i to navedeno. Ponovit ću. Andrej Plenković je spreman i potrudit će se i to mu je strategija da Hrvatska država, da Hrvatski narod nestane. Jer 1,8 fertilitet to vam znači u prirodnom kretanju stanovništva na današnjoj razini oko 15 000 djece manje nego što će ljudi umirati u Hrvatskoj na godišnjoj razini. Ako je to ono što je naša strategija, e onda je to katastrofa. Onda je to katastrofa. Ako predsjednik Vlade nije kadar makar u strategiju staviti nešto što bi mi svi trebali željeti, a to je da fertilitet bude makar na nuli, a to je 2,3, 2,4 djece po obitelji, odnosno pardon po ženi, po majci. E onda ja mislim da smo pogriješili oko najvažnijeg pitanja za hrvatski narod. Naravno ova strategija će proći kao što prolaze drugi dokumenti bez obzira davali se amandmani koji se ne mogu dati na nju ili se ne davali amandmani s obzirom da se ne mogu dati na nju. Ona će proći, dakle to je jasno. Ali evo vama ipak postavlja, stavljam to malo crvića da malo razmislite o tome što je danas predsjednik Vlade izgovorio za ovom govornicom. A ponovit ću, on nam je obećao i on će se potruditi da 2030. godine nestaje odnosno da imamo manje 15000 djece u odnosu na broj umrlih. Možda se u toj brojci očitava sav jad i bijeda ove hrvatske Vlade i naravno trenutne hrvatske politike, nadam se ne i buduće.
Završna rasprava u ime predlagatelja, uvažena ministrica Nataša Tramišak. Izvolite.
Poštovani saborski zastupnici i saborske zastupnice, zahvaljujem se na današnjoj aktivnoj raspravi i svim iznesenim komentarima o ovom krovnom strateškom dokumentu kojim ćemo dugoročno usmjeriti razvoj cjelokupnog društva i gospodarstva po svim važnim pitanjima. Već iz same vaše rasprave i svih pitanja, odnosno širini pitanja koja ste postavili, a vidimo da je Strategija jedan sveobuhvatan dokument i da se dotaknuo svih važnih pitanja u društvu. I to nitko od zastupnika nije doveo u pitanje. Cjelokupan proces izrade strategije bio je uključiv, transparentan i participativan. Samom i činjenicom da je trajao više od 2 i pol godine uključivao je predstavnike tijela javne vlasti, jedinice lokalne i područne (samouprave) na više od 186 različitih događanja, 2316 sudionika. Svi oni sudjelovali su svojim sugestijama, prijedlozima i različitim imputima u kreiranju ovih razvojnih smjerova, strateških ciljeva pa možemo reći i samoj formulaciji, jasne vizije koja se nalazi u ovom strateškom dokumentu. Rezultat ovih dvije i pol do tri godine je afirmativan, ambiciozan ali realan dokument. Po nekima od vas neki pokazatelji previše ambiciozni, po nekima malo manje ambiciozni. Ono što vam mogu reći da su utemeljeni kako na analitičkim podlogama o kojima smo dosta čuli tijekom današnjeg dana, analitičkim podlogama koje je izradila Svjetska banka, ali ne samo i njima već i svim relevantnim izvorima podataka koji se koriste u RH i Eurostatu, ali i Državnom zavodu za statistiku isto tako izvorima Ministarstva financija kao i svim resornim ministarstvima koje prate određene javne politike u određenom pitanju. Dana je prilika svima za uključivost u izradu ovog strateškog dokumenta upravo i s razlogom kako bi ovo bio jedinstven strateški dokument u RH koji ima širi konsenzus, ne samo vas kao saborskih zastupnika nego širi konsenzus društva u cijelosti. Ono što možemo reći da je i prilikom javnog savjetovanja koje je trajalo 30 dana zaprimljeno 181 komentar, da su se osim gradova, općina, županija osim drugih tijela državne vlasti uključile i fizičke osobe, dakle ovo je dokument kojeg prati šira javnost RH i posvećuju mu pozornost. Svi komentari koji su bili relevantni koji su se mogli usvojiti, usvojila su ih 25 tijela državne uprave. Određeni dio komentara prihvaćen je na znanje i biti će obrađen i u sektorski nadležnim dokumentima. Spomenuli ste i tih 79 sektorski nadležnih dokumenata, neki od njih odnosno većina njih je srednjoročnog karaktera, oni će dijelom pokrivati i ono što je već započeto u ovoj strategiji. Nisu iscrpan popis, što znači da se daje prostora i za kreiranje određenog dijela dokumenata koji druga tijela državne vlasti ali i lokalne i regionalne razine budu smatrala da su im nužna. Strategija se usredotočuje ne samo na gospodarska pitanja, uključuje društvena, znanstvena, sigurnosna, ali i kulturna pitanja, pravosuđe, javnu upravu i fiskalnu stabilnost, ali i Hrvate izvan Hrvatske kako bi se odredili glavni razvojni smjerovi kao što je već spomenuto i određivanje ključnih područja intervencija opsežna analiza po sektorima uz savjetodavnu podršku Svjetske banke. Tih 16 analitičkih podloga su javno dostupni na stranici nacionalne razvoje strategije, sadržavaju 1092 stranice, različite analize statističkih podataka. Ukupna cijena 32 milijuna 544 tisuće kuna. Na temelju strategije partnerstva RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj iz 2013. godine ovakav pristup i ovakav princip konzultacija i rada sa Svjetskom bankom ima i sama EU, a i sve druge države članice EU i time se ti dokumenti plaćaju iz tehničke pomoći EU koji su dostupni državama članicama. 23 pokazatelja učinka u ovoj strategiji jasno su mjerljivi i biti će potvrda da smo na pravom putu ostvarenja zacrtane vizije. Svaki od njih ima svoje početne ciljane vrijednosti i prema kojima ćemo na godišnjoj razini pratiti učinak u provedbi i o tome izvještavati Hrvatski sabor. Održivo gospodarstvo i društvo, jačanje otpornosti na krize, digitalizacija, zelena tranzicija i ravnomjerni regionalni razvoj u središtu imaju polazište i temelj, a to je svaki stanovnik RH. Smjer kojim idemo je da Hrvatska u 2030. godini bude konkurentna, inovativna, sigurna zemlja prepoznatljivog identiteta i kulture, zemlja očuvanih resursa, kvalitetnih životnih uvjeta i jednakih prilika za sve, a ja vjerujem da tome težimo svi mi ovdje. Jasan je prikaz gdje smo pozicionirani danas sa svojim prednostima i manama, ali odgovara na ono gdje želimo biti u budućnosti. U raspravi smo se dosta dotakli teme inovacija i tehnologija. Cilj je u 2030. godini dostići vrijednosti od 3% izdvajanja BDP-a za istraživanje i razvoj. Inovacije i nove tehnologije, novi proizvodi povezivanja istraživača i privatnih inicijativa su garancija postizanja dinamike rasta BDP-a koji smo si zadali, a nastavno na to uz podršku transformacije postojećih osnova spominjem da je i danas evo kako je i saborski zastupnik Pavić spomenio odobrena dodjela državnih potpora jednom vrlo važnom projektu za razvoj električnih baterija upravo tvrtci Rimac automobili koji su predvodnici u RH po pitanju razvoja električnih automobila, a ovim projektom čine i korak naprijed. Pokazatelj je da Hrvatska plati globalne trendove i napredak. U prošlost se nećemo vraćati. Ovakav projekt i slični imaju punu potporu Vlade RH te ulaganje u istraživanje, razvoj i inovacije u cijelosti kao takvo se uklapa i prepoznato je u ovom strateškom dokumentu. Procesi digitalizacije i digitalne transformacije nas okružuju, prisiljavaju nas na promjene životnih navika. Dodatno je i pandemija ubrzala određene procese i promijenila svijet oko nas i u tom smislu. Prateći …/nerazumljivo/… gospodarske i društvene digitalizacije želimo dostići i prosjek država članica EU, a trenutno imamo u provedbi i projekte vrijedne više od 2,5 milijardi kuna upravo ulaganja u digitalno društvo, širokopojasnu infrastrukturu i sve ono što je nužno kako bismo dostigli taj cilj. U području regionalnog razvoja gdje je također važno istaknuti i napredak u razvoju digitalne tehnologije pratiti ćemo i napredak konkurentnosti hrvatskih NUTS-2 regija, a znamo da smo od 1. siječnja ove godine ispravili i kartu NUTS-2 regija koja je nas je pratila nepravilno od 2013. godine čime su poduzetnici s područja Panonske Hrvatske izgubili 25% potpora tijekom provedbe svojih projekata iz EU sredstava. Započeli smo i novi pravedniji proces izračuna indeksa razvijenosti jedinice lokalne i regionalne samouprave. Predano radimo na ravnomjernom regionalnom razvoju i učinkovitijem korištenju sredstava iz fondova EU. Razvojni sporazum za Slavoniju, Baranju i Srijem dodatno je osnažen u listopadu prošle godine sa pripremljenim kvalitetnim strateškim projektima u komunikaciji sa slavonskim županima. Pripremamo razvojni sporazum za sjever Hrvatske. Nadalje, pripremamo razvojne sporazume za Banovinu, jadransku Hrvatsku gdje će se uključiti projekti za Dalmatinsku zagoru, Liku i Gorski kotar. Jedno participativno sudjelovanje županija s tog područja. Upravo ovim dokumentom dat ćemo i smjernice i utvrditi prioritete za pregovore sa Europskom komisijom o korištenju sredstava EU dostupnih u novom višegodišnjem financijskom okviru. Bitno je i ovdje istaknuti da smo u ovom financijskom razdoblju ugovorili 113,07% dodijeljenih sredstava. Dakle, više od 92 milijarde kuna. Projekti su u provedbi do 2023. godine. Do sada je isplaćeno 38 milijardi kuna odnosno 46,81%. Ovjereno prema Europskoj komisiji više od 33 milijarde kuna odnosno više od 40%. Ukupna razlika trenutno je između uplaćenih sredstava iz proračuna EU u proračun RH 37,68 milijardi kuna, a na tom putu radimo i dalje. Najveći operativni program bio je operativni program konkurentnost i kohezija. Za unapređenje prometne povezanosti do sada je ugovoreno 10 milijardi kuna. Za ulaganje u poduzetništvo više od 9 milijardi kuna, znanost, zdravstvo, prirodnu, kulturnu baštinu sve su to projekti koje pratimo sljedeće tri godine. U idućem razdoblju kao što sam spomenula koristit ćemo ovaj temeljni dokument kao podlogu za programiranje i bit ćemo usmjereni u pet glavnih ciljeva kohezijske politike. Pametnija Europa, dakle i pametnija Hrvatska. Usmjeravanje na inovacije, digitalizaciju, gospodarsku preobrazbu, veće potpore malim i srednjim poduzećima, zeleniju Europu bez ugljika, energetska tranzicija, obnovljive izvore energije, borbu protiv klimatskih promjena, povezanija Europa. Strateški promet, digitalne mreže, socijalnija Europa, provedba europskog stupa socijalnih prava, kvalitetno zapošljavanje, obrazovanje, socijalna uključenost i jednak pristup zdravstvenoj skrbi. Europa bliža građanima, te podupiranju strategija vođenih na lokalnoj razini. Zaključno dokument koji je pred vama ocrtava sliku Hrvatske u 2030. godini, sliku Hrvatske koja je zemlja kvalitetnog života za sve koji u njoj žive, koja pruža jednake prilike svima za razvoj, sliku ponosne i inovativne Hrvatske u srcu Europe. Takvu Hrvatsku možemo ostvariti ako svi zajedno provedemo ciljeve koje si danas zadajemo. Na samom kraju još jednom bih se zahvalila svojim prethodnicima koji su pokrenuli izradu ovog strateškog dokumenta, svim ministarstvima koji su sudjelovali u jasnom formuliranju dokumenta sa svim ključnim, javnim politikama. Isto tako i svim gradovima, općinama, županijama, poduzetnicima, gospodarskim udruženjima, svim javnim tijelima koji su se uključili u javnu raspravu, a isto tako i svim pojedincima također i političkim strankama i akademskoj zajednici. Hvala vam.
Imamo nekoliko replika. Prva je uvaženi zastupnik Hrvoje Zekanović.
Poštovana ministrice, evo želim jedan konkretan odgovor na dva konkretna pitanje. Jedno je recite mi vaše mišljenje, vaš stav o tome što se ovom strategijom planira da će 2030. godine približno jednakom brzinom izumirati hrvatsko stanovništvo, što će Hrvatski narod nestajati na sličan način jer je to i predviđeno ovom strategijom. I drugo pitanje je što imate reći na to da je ključna stavka vezana uz zaštitu Jadranskog mora od strane znači Ministarstva zaštite okoliša, odnosno hrvatske Vlade do 2030. godine nije uvrštena u ovu strategiju, a to je uvjet Europske komisije da se to napravi do 2030. godine.
Izvolite odgovor.
Evo hvala vam. Kad govorimo o pokazatelju totalne stope fertiliteta od 1,8 do 2030. godine. Ono što sam spomenula na početku dokument sam po sebi mora biti realan. Mi smo u 2018. godini to ste mogli i vidjeti bili na 1,47. Projekcija je napravljena uz pretpostavke početne dobno spolne strukture pred kraj 2019. godine netom migracije koje se nalaze na nuli i svi ostali inputi preuzeti od strane UN-a. Ako govorimo o 1,4 mi smo po broju živorođene djece na 30 tisuća 262. Ono što je bitno reći podatak u 2020. godini govori o broju od 36135 što znači 1,6. Dakle, mi predviđamo povećanje. 1,8 govori o prognozama 38908 rođene djece. Nije pesimistična projekcija. Naravno da će sve obiteljske politike, demografske politike, a isto tako i sukladno Strategiji demografske revitalizacije RH biti usmjereni na povećanju. Ovo su pokazatelji koji su temeljeni na realnim projekcijama [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Cilj je biti naravno i uspješniji.
Izvolite gospodine Zekanović.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, tražim stanku ispred kluba Hrvatskih suverenista. Dakle, poštovana ministrice, ovdje imamo jednu činjenicu koju ste vi na krivi način interpretirali. 1,8 stopa fertiliteta nije rast nego je pad broja stanovnika, odnosno negativni, odnosno prirodni pad, odnosno negativni prirodni priraštaj kako ga neki zovu. Dakle, ako se u jednu strategiju stavi da ćemo nestajati kao narod i za 10 godina, ne za dva mjeseca nego za 10 godina e onda sam ja jako veliki pesimist. Jer kako je u strategiju stavljeno vezano uz stope nataliteta, odnosno prirodnog priraštaja, odnosno fertiliteta isto nam se piše i po svim drugim aspektima. Ja ću ovdje spomenuti gospodarstvo. Dakle, Hrvatska je zadnja u EU ponekad predzadnja, trenutno zadnja po BDP-u i siguran sam s obzirom na stav hrvatske Vlade da to i nije bitno toliko da ćemo tamo i ostati. Druga stvar, odnosno drugo pitanje koje mi niste odgovorili, a jednako je važno a tiče se hrvatskog suvereniteta a radi se o famoznom isključivom gospodarskom pojasu koji smo proglasili, ali nismo zaštitili. I to jedan golemi, golemi propust i ja vas sada kao ministrici upozoravam da se to ispravi na neki način i da se taj prostor zaštiti, a čak i u temeljni dokument koji se donosio 2,5 godine i koji je koštao 30 milijuna kuna nije stavljena ta ključna informacija i ključna obveza hrvatske države da se 30% hrvatskog dijela Jadranskog mora kojim Hrvatska upravlja, znači skoro 50.000 km2 ne skoro, nego više od 50.000 km2 mora zaštititi. Žao mi je što niste dali odgovor kako ste trebali i ja sam kao i hrvatski narod jako veliki pesimist po pitanju onoga što radi vaša Vlada.
Dobro. Odobravamo stanku, stanka do 21 i 30. STANKA U 21,19 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 21,30 SATI]] Evo kolege nastavljamo dalje, slijedeća replika uvažena zastupnica Dalija Orešković. Izvolite gospođo Orešković.
Uvažena ministrice postavljam vam pitanje vezano za jedan navod u dijelu koji govori o razvoju poduzetništva i obrta. Tamo kažete da će se stvarati ozračje pravne sigurnosti primjenom načela, počnimo od najmanjih. Upravo su ti najmanji vrlo često podložni težoj kontroli, težim inspekcijama i težim sankcijama. Hrvatska bi napravila veliki i važan iskorak kada bi promijenila tu paradigmu pa napokon krenula od najvećih prema najmanjima. Postoji li ikakva naznaka da će se u pravnom sustavu RH napraviti takav iskorak?
Odgovor.
Poštovana saborska zastupnice, moram priznati da do kraja ne znam u kom kontekstu odgovoriti osim da su mali i srednji poduzetnici okosnica razvoja europskih gospodarstava tako i gospodarstva RH. Mi znamo da malo i srednje poduzetništvo čini više od 99% gospodarstava, znači nositelji su gospodarskog i ekonomskog razvoja pojedine države. Upravo u tom kontekstu su stavljeni i u smisao ove nacionalne razvojne strategije kada kažemo krenut ćemo od najmanjih u tom smislu se odnosi na njih i sama strategija. Dakle, jače, kvalitetnije, snažnije potpore malom i srednjem poduzetništvu, a naravno evo i u kontekstu programiranja i korištenja dostupnih sredstava Europskih strukturnih investicijskih fondova.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Hvala lijepa. Poštovana ministrice, poštovani potpredsjedniče, sami smo vidjeli da je sama nacionalna razvoja strategija da je proces bio vrlo …/nerazumljivo/… htio bih citirati kolegama iz oporbe Članak 214. koji jasno propisuje da je moguće podnijeti amandman. Klub HDZ-a ga je podnio. A imamo i pozitivnu praksu iz prošlog saziva, prijedlog regije nacionalne sigurnosti 2017. bili su amandmani Kluba SDP-a i SDSS-a, strategija prostornog razvoja iz 2017. bio je amandman Vlade i s jedne i s druge strane. Prema tome mogli su se podnijeti amandmani i Klub HDZ-a je podnio, a i da nisu, da to niste znali mogli ste podnijeti pisani materijal. Jedini pisani materijal koji je matičnom odboru stigao bio je od IDS-a gospodina Lerotića gdje smo u razgovoru s njim utvrdili da je sve to već uključeno u nacionalnu razvojnu strategiju i od jedne udruge sa invaliditetom gdje smo sa gospođom Lukačić isto ustvrdili da je [[Upadica: Vrijeme.]] to horizontalna tema. Hvala vam lijepo.
Izvolite odgovor ministrice.
Zahvaljujem se saborskom zastupniku, dakle da pristigao je amandman Kluba zastupnika HDZ-a o čemu očekujem da ćemo i sutra otvoriti raspravu.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Tomislav Tomašević.
Jednu temu koju ste ovako ovlaš samo prošli gdje ste rekli da je potpuno normalna praksa da Svjetska banka radi analitičke podloge za nacionalne razvojne strategije, pa ako mi možete navesti neke primjere zapadnoeuropskih zemalja gdje je to bio slučaj. Ono što sam ja gledao na web stranici Svjetske banke gdje govori o tome da o projektu gdje se rade analitičke podloge za Hrvatsku jest da su to radili još u slučaju nacionalnih razvojnih strategija u Maleziji, Katru i Kazahstanu. Pa evo zanimaju me ti primjeri još iz zapadnoeuropskih zemalja gdje nisu domaće obrazovne ili instituti, istraživačke organizacije radili analitičke podloge. I drugo pitanje kad su već koštale te analitičke podloge 30.000 kuna po stranici, zašto su, zar nisu mogle bar prevedene isto i na hrvatski jezik? Koliko vidim samo su na engleskom jeziku.
Odgovor.
Hvala vam. Analitičke podloge dostupne su i na hrvatskom jeziku možete ih pogledati na web stranicama ministarstva i Svjetske banke tako da ne znam gdje ste preuzeli samo na engleskom jeziku analitičke podloge. Znači imamo ih i na engleskom i na hrvatskom jeziku, a također na hrvatskom jeziku su isprintante i evo nalaze se u ova dva registratora. Ali da ne duljim sad po pitanju toga da se vratim, nisam rekla samo analitičke podloge nego općenito za strategije, nego općenito analitičke podloge druge statističke relevantne podloge, a isto tako i savjetodavne usluge Svjetska banka pruža i drugim državama članicama EU i samoj Europskoj komisiji i imate određene objavljene podatke za Europsku komisiju pa pogledajte malo na stranicama od Svjetske banke.
Slijedeća replika je uvažene zastupnice Katice Glamuzina.
Zahvaljujem. Neovisno o tome što mi ovo nećemo podržati biti ću slobodna primijetiti da bi vam kao Vladi možda bilo zgodno jedan plan kao što je strategija popratiti konkretnim aktom kao što je proračun. Ne bi bilo loše da su te dvije stvari usklađene. Primjera radi kad spominjete, kad spominjete javno savjetovanje da Udruga Dar u javnom savjetovanju nije navela potrebu uključivanja rada s darovitom djecom u dio nacionalne strategije kad se govori o obrazovanju ne biste ih niti spomenuli, niti naši mjesta za njih kao što ni zadnji proračun nije našao mjesta za njih. Čekat ćemo sljedeći, vidjet hoćete li to ispraviti.
Odgovor.
Vezano što ste naveli uz sam proračun, sad ne znam da li sam dobro memorirala to pitanje što tražite konkretno uz sam proračun da se navodi.
Slijedeća replika, slijedeća replika uvaženi zastupnik Erik Fabijanić.
Uvažena ministrice spomenuli ste razne indikatore i pokazatelje. Ja ću vam reći jednoga koji nije uveden iako je bilo obećanje da će biti uveden i to baš na upravljačkom odboru, a to je bio indikator koji je vezan za lokalitet radnih mjesta. Ponuđeno je pet, šest indikatora od strane sindikata i čak je bilo utvrđeno da će to biti omjer, odnosno udio privremeno zaposlenih u ukupnom broju zaposlenih gdje Hrvatska na žalost obara europske rekorde. I dakako da je odgovoreno onako kako je uobičajeno na što sam ukazao odgovarati na javnoj raspravi da će to biti u strateškom dokumentu Ministarstva rada. Ali uzimajući u obzir ono što se kod nas u Hrvatskoj događa meni bi to ipak trebalo biti u nacionalnoj strategiji. A isto tako, to je tako sindikatima bilo i prihvaćeno da danas toga na žalost nemamo. A što se tiče amandmana slažem se da se mogu pisati, ali ima jedna stvar. Ja sam tražio podloge, ne mogu pisati amandman da tražim podloge. A o tome da postoje podloge saznao sam danas od ministrice.
Odgovor ministrice. Izvolite.
Evo vam i odgovor. Amandman Kluba zastupnika HDZ-a je upravo u smjeru dodatnog pokazatelja. Udio privremeno zaposlenih u ukupno zaposlenima sa početne vrijednosti 18,1% u 2019. godini doći na ciljanu vrijednost prosjeka EU koji je u 2019. bio 15%, tako da evo to je pokazatelj kojeg sada imamo u amandmanima koji će biti sutra predložen za usvajanje.
Sljedeća posljednja replika uvažena zastupnica Branka Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo. Poštovana ministrice, kako je nacionalna strategija temelj za povlačenje europskih sredstava nabrojili ste koji projekti će sigurno dobiti podršku u narednom financijskom razdoblju. Ja vas molim da posebnu pažnju posvetite izgradnji vodovodnih građevina. Naime, postoje više desetaka projekata posebno kod nas u priobalju koji su u potpunosti spremni, iznimno vrijedni i neće biti moguće realizirati bez europskih sredstava. Mislim da jedan od incidenata u priobalju mogao bi biti iznimno štetan i poguban i za naš turizam i za naše gospodarstvo, pa evo još jedanput molba prema vama da se posebno založite za tu vrstu projekta.
Odgovor.
Dakle, u tematskom cilju Europske komisije zelenija Europa predviđa se i mogućnost daljnjeg nastavka ulaganja u zaštitu okoliša i prirode, time i izgradnju vodno komunalnih građevina, tako da je to jedan zasigurno od strateških prioriteta i ciljeva koje će preuzeti RH i osigurati određen dio sredstava po pitanju istih, a nastaviti i realizaciju započetih već projekata u ovom financijskom razdoblju. Hvala vam.
Hvala ministrici, državnom tajniku. Ovim smo zaključili raspravu, iscrpili. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Idemo na sljedeću točku dnevnog reda. To je - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka, prvo čitanje, P.Z.E. br. 83. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za gospodarstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Uvaženi državni? Evo uvodno izvolite državni tajniče.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Aktualni Zakon o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka primjenjuje se na hrvatske luke u kojima pristaju brodovi u međunarodnoj plovidbi. U skladu sa navedenim zakonom Lučka uprava, odnosno ovlaštenik koncesije luke posebno namijenjene odgovorene za sigurnost zaštitu takve luke što se prije svega odnosi na obvezu izrade procjene i plana sigurnosti zaštite luka odnosno lučkog operativnog područja, te na primjenu mjera utvrđenim planom sigurnosne zaštite. Izradu, procjenu i planove sigurnosne zaštite luke obavljaju se priznate organizacije za sigurnost i zaštitu luka. Navedenim se zakonom stvoreni uvjeti za primjenu uredbe EZ br. 725/2004 Europskog parlamenta i vijeća od 31. ožujka 2004. godine, o jačanju sigurnosne zaštite brodova i luka, te u nacionalno zakonodavstvo prenesena Direktivom 2005/65 EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. godine o jačanju sigurnosne zaštite. Slijedom inspekcijskog nadzora koji je provela Europska komisija u razdoblju od 18. ožujka 2019. godine do 22. ožujka 2019. godine u RH a vezano za primjenu naprijed spomenute uredbe i direktive zaključeno je kako treba pristupiti odgovarajućim izmjenama Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka na način da se osigura da sve luke iz obuhvata zakona bez iznimke moraju imati izrađene procjene sigurnosne zaštite kako nalaže članak 6. stavak 1. Direktive. Naime, suprotno tome aktualni članak 7. Stavak 4. Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka propisana je iznimka od takvog pravila na način da se izrade takve procjene koje mogu izuzeti one luke koje imaju godišnje manje od 12 ticanja brodova i ista takva odredba nikada nije konzumirana. Stoga se ovim zakonom briše stavak 4. članak 7. a sve kako je unaprijed pojašnjeno. Radi pravne sigurnosti i jasnoće izričaja zakonskog teksta, ovim se zakonom dodatno uređuju i odredbe koje se definira sastav povjerenstva koje djeluje temeljem odredbi istog zakona a na način da se precizno utvrđuje njihov sastav ovisno o poslovima koje obavljaju u danom trenutku. Napominje se i kako članovi istog povjerenstva ne pripada pravo na naknadu za rad povjerenstva, pa za povredu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu. Završno. Donošenjem ovog zakona RH će se u potpunosti uskladiti područje sigurnosne zaštite brodova i luka sa europskim zakonodavstvom. Temeljem preciznijeg definiranja sastava povjerenstva koje djeluje temeljem primijenjene izmjene ovog zakona doprinijet će jačoj pravnoj sigurnosti, a bez daljnjih troškova proračunskih sredstava. Temeljem svega iznesenog predlažem donošenje ovog zakona Hrvatskom saboru.
Hvala državni tajniče. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Nema. Otvaram raspravu. Prvi se javio klub Hrvatskih suverenista, uvaženi zastupnik Hrvoje Zekanović. Nema ga. Drugi je Klub zastupnika MOST-a uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa. Sigurnost brodova i luka naravno da mi često ovdje prepisujemo zakone i direktive i uredbe EU i onda se hvalimo sa uredbama. Međutim, niti su naše luke sigurne, a ne znam za brodove. Jer ne znam tko ih proizvodi ono što je tribalo bit u RH, proizvodit se kao što je u Brodo Trogiru na primjer proizvodili se brodovi, u Splitskom Škveru tribali se proizvodit brodovi. To bi bilo puno značajnije da smo se pozabavili tim pitanjem, nego izmjenama određenoga Povjerenstva koje neće navodno imati nikakvu naknadu nego će biti isto politički delegirano. Kandžije držu ili zavisi u kojoj županiji je luka ili HDZ ili SDP a to je slučaj u Splitu. Znači to je vrlo jasno i na taj način funkcionira. Međutim, kad se tiče sigurnosti ja bih ovdje više govorio o ovome aspektu, aspektu sigurnosti okoliša od svih tih brodova koji ulaze u naše luke kao na primjer što je u luci Gaženica ili u drugim lukama, pa ako i dođu tamo, pa istovaraju svoje fekalije, fekalne vode i balastne vode u naše more pa ljudi blizu plaža koje su bile evo prošle godine je to bilo i u zadru, u luci Gaženici koju smo prepustili Turcima za 30 milijuna kuna na 20 godina. Hrvatska država je uložila 2 milijarde i 200 milijuna zajedno sa ovim dijelom, krakom brze ceste autoputa do luke Gaženica. To su problemi. Naravno da će doći to je otvoreno i naravno Zadar zaslužuje kao središte Jadrana jednu dobru luku, jaku luku. On je centar Jadrana i strateški je ta luka. Ali mi smo to prepustili doli županija Kalmeta, Longin ili kako li se sve zovu. To su dali Turcima za male pare, za male pare. Milijun i 600 tisuća kuna luka Gaženica je godišnje iznajmljena u koju je uloženo dvi milijarde i 200 milijuna. I fekalne vode jer nije napravljeno po projektu. Fekalne vode ugrožavaju zdravlje ljudi u Zadru. Tu imamo kupališta, plaže, ljudi se tu zaraze. I to je problem, a ne prepisati neku uredbu i direktivu EU tko će bit u povjerenstvima ili ne znam članovi kao sigurnosti luka i brodova. Luke naše moraju biti, one su naš potencijal i trebaju bit sigurne. Međutim, tko kontrolira naše brodove na Jadranu. Kontrolira li itko? Evo proglasili isključivi gospodarski pojas jer znate napokon i evo i kolega Bačić je napokon priznao da to nisu bile moje tlapnje i da je dobro proglasiti isključivi gospodarski pojas i da ZERP isključivi gospodarski pojas nisu isto. Međutim, imamo problem sa brodovima. Ugrožavaju našu sigurnost, ugrožavaju naše turiste, ugrožavaju naš potencijal, turistički potencijal jer svoje balastne vode, ispiranje nafte, nemam pojma sve što rade stvorile su se mrlje na moru, na središtu Jadrana veće od Splita. Samo strujanjem Bogu zahvalni možemo biti što je takvo strujanje u prirodi, što nam to ne dođe na obalu kao slično što dolaze plastične boce, ne znam koji otpad komunalni na plaže našega Dubrovnika jer to se događa do dubrovačkih zidina čak. Znači ne da imamo problem što donosimo zakone i uredbe, direktive. Govorimo o sigurnosti. Sigurnost ne donosimo niti to povjerenstvo jer je i luke i lučke uprave sve je u kandžama politike, samo politike. Jer da nije tako onda ne bi, onda bi luka Rijeka bila strateška luka ne samo za hrvatsku nego za EU i ne bi nam Koper ili ne znam tko preuzimao naše, taj dio naš koji je Rijeka tribala imati. Ili u nacionalnoj strategiji čak niste spomenuli splitsku luku. Drugi grad u državi najveći na Jadranu nije niti spomenuta niti je bitna njima. Bitno je tko upravlja lukama, tko daje koncesije i na koji način se dili profit. I zato su stvorene županije, zato su stvoreni ti sustavi, a o sigurnosti šta je najbitnije i luka i brodova triba skrbit i to je naš potencijal. Ali naš najveći potencijal je naše more, naše plaže i to tribamo čuvati. Imamo li mi uopće uvaženi predstavniče hrvatske Vlade brod u slučaju kako ćete osigurati ako dođe do elementarne ugroze ili nepogode da se izlije nafta iz nekog tankera koji ide za Koper, Rijeku, ne znam di se ide. Na koji način, u kojem vremenskom roku reagirate i koju infrastrukturu ili koje vi imate elemente i sredstva to zaštiti? Nikakvo, nikakvo. Ima li Hrvatska brod u slučaju elementarnih nepogoda, da u brzom roku, najbržem roku zaštiti to područje da ga ogradi i da se to područje sanira. To su pitanja, a ne uredbe i direktive se dižu kao evo mi smo uskladili zakone sa direktivom EU, a ono se na našem Jadranu događa kaos. Ponavljam, mrlje naftne i od balastnih voda veće od Jadrana su na središtu Jadrana, samo zbog strujanja imamo sriću što to nije došlo do naše obale. Zamislite što bi to značilo za naš turizam kad bi se to dogodilo. I imamo li mi, to je ključno pitanje, imamo li mi brodove, uređaje, ljudstvo, da li su obučeni ljudi u slučaju ugroze da se dogodi da neki tanker izlije naftu u većim količinama, da dođe do nekakvog udesa tankera koji prevozi ili opasnu drugu materiju nije bitno koju, koja ugrožava ekologiju, okoliš u biti i floru i faunu i naš Jadran, naše more. Naši ljudi žive od Jadrana. Nažalost kako smo upravljali vidimo evo krenuo sam u više smjerova, ali ovaj zakon mijenjaju se nešto povjerenstvo nemam pojma, prima naknadu ne prima, al to će opet stranke osobito svojim kandžama jel tu je dobit ta da mogu oni to dobro uredno rasporediti i to je poanta ove priče. Ali je puno bitniji ovaj segment sigurnost i zaštita okoliša glavnog resursa na našem Jadranu, naših plaža, našeg ribljeg fonda, naše flore i faune, naše akvakulture kako li se to sve zove i to je ta priča. Jel smo godinama pustali Talijane da nam … naš Jadran. Mi moramo osigurat na Jadranu o lukama pričat koje su vrlo značajne i bitne. Evo maloprije smo imali strategiju cili dan 30 milijuna plaćena, Split se ne spominje nego tek u primjedbi i to u predizborne svrhe. Kandidat HDZ-a u Splitu je dao kao primjedbu koju je šef ti luka nekakvih, nemam pojma. Otiđite u Vranjic pa ćete vidit kakav je odnos. U Vranjic otiđite pa ćete vidit kakva je mala Venecija, pa ćete vidit što se događa na tome području u Kaštelanskom zaljevu gdje je ugrožen Kaštelanski zaljev, prema Bračkom kanalu sve je ugroženo zbog toga što ne vodimo brigu o očuvanju našeg okoliša, našeg mora. Tako o sigurnosti pričat kroz ovu nekakvu izmjenu, kroz nekakvu direktivu EU kao mi prepisali direktive. Koliko sam ja donio majko Isusova, koliko sam donio ovdje ovih direktiva od kad sam u Saboru koliko je donešeno ne možete virovat. Pa nije direktiva sveto evanđelje ni Sveto Pismo, to se uskladi vrlo jednostavno, direktiva ili uredba, onda čemu Sabor. Mi moramo se izdignit iznad tih činovničkih administrativnih stvari i u stvarnosti zaštititi naš Jadran, koristiti sredstva ako smo već u Europskoj uniji, Europske unije da osiguramo u slučaju ekoloških katastrofa u lukama ili van luka da možemo to spriječiti, a ne da nam tuđe fekalije kad dođu u naš Jadran, možete li to napravit u SAD-u, vidjet ćete, ne možete istrest fekalije i otpadne vode iz brodova kao što je rade u Gaženici ili u drugim lukama koje ste pridali Turcima, a narod je mrsno platio hrvatski narod i hrvatski građani da bi dobit imali Turci. Turska neka firma, nemam pojma koja, čak u Dubrovniku nisu dozvolili da dođe da gradi zbog toga što nije inače nije poželjno. Naravno da nije poželjno predavat ono što narod izgradi za sitne pare stranim investitorima. Bar da su oni to izgradili nego kune nisu dali. Zadar 2, ko da malo košta, procijenjen 200 milijuna, a na kraju završio 600 milijuna da se spoji do Luke Gaženice. I ukupno investicija u Luku Gaženica dobro slučajte, 2 milijarde kuna godišnje iznajmljivamo za milijun 600 ili ti ga na 20 godina 30 milijuna kuna. E to je sigurnost, tu neko bere kikiriki dobar.
Sljedeći je Klub zastupnika SDP-a uvaženi zastupnik Erik Fabijanić.
Uvaženi potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Po ovoj točki dnevnog reda, da, radi se o usuglašavanju najprije uredbe, europske uredbe iz 2004., a potom direktive iz 2005. Konkretno 65. Ono što je najbitnije kod ovih promjena zakona je sama činjenica da se mi time usklađujemo sa europskom direktivom koja u čl. 6. st. 1. ne daje mogućnost oslobađanja od izrade procjene sigurnosti zaštite luke koje su obuhvaćene ovom direktivom. Što to znači? To znači da mijenjamo čl. 7. St. 4. Onog zakona koji je u biti omogućavao da se ne mora raditi procjena sigurnosti u onim lukama u kojima imamo doticanje brodova manje od 12 u jednoj godini i to je dakako u redu. Isto tako dobro je da je mislim korektno je i onaj dio koji je vezan za izmjene što se tiče samog sastava povjerenstva jer to ne implicira da to moraju biti baš zaposlenici ministarstva, lučke kapetanije ili policijske uprave nego to otvara i mogućnost angažiranja stručnjaka u šali rečeno možda i Svjetske banke. Ne, dobro, nećemo se šaliti bit ćemo ozbiljni jer ovo je ozbiljna tema. Međutim, ima još jedan dio koji je možda kontradiktoran, a koji nije dio predmet ovih izmjena i dopuna. Naime, u važećem zakonu u onom dijelu koji se ne mijenja citirat ću kaže, dakle čl.5 st. 4. „iznimno od st. 1.ovog članka ministar može uz prethodno mišljenje ministarstva nadležnost za unutarnje poslove od primjene svih i pojedinih odredbi ovog zakona privremeno izuzeti luke ili pojedine dijelove luka iz st. 1. točke 5.ovog članka“. To dakako da onda jest možda malo u koliziji, a taj člana zakona se nije promijenio, pa bih molio za tumačenje toga jer bi se moglo dvojako tumačiti. Dakle, onaj dio koji primjenjuje od europske direktive to je izuzeće vezano za 12 ticanja godišnje i koji je trajnog karaktera, a ostavljamo mogućnost ove iznimke koja ne znam koliko je u suglasju sa samom direktivom. I jedna stvar, a to je konkretno pitanje ali to je više onaj dio koji je vezan za same upravne postupke. Dakle, ona zadnja dva članka izmjena i dopuna piše 60 dana. Moje pitanje je može li biti kraće? Dakle, da rok bude 30 dana jer ipak su luke važna privredna djelatnost gdje bi trebali ako je ikako moguće skraćivati rokove baš zato da bi čim prije se počinjalo i da se ne bi ugrozila gospodarska djelatnost. Ali je pitanje isto tako skraćivanja da ne bi ugrozilo onaj dio koji je vezan za samu izradu materijala što se tiče sigurnosti luka. Evo zahvaljujem.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani držani tajniče, pomoćniče ministra sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Podržat ćemo Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka kako ga je predložila Vlada Osnovni zakon koji je definirao sigurnosnu zaštitu luka i brodova, pomorskih brodova donesen je 2004. godine u Hrvatskome saboru, a proizišao je kao odgovor međunarodne pomorske organizacije na onaj čuveni događaj kada su se dva zrakoplova zabili u tweense u New Yorku, kada je na razini UN-a odnosno globalno utvrđeno kako određena prometala bilo da su pomorska, cestovna ili zračna mogu predstavljati značajnu opasnost za ljudske živote. I onda na svim razinama prometa su se utvrdile određene mjere, a posebno je međunarodna pomorska organizacija išla sa konvencijama koje su praktično nametnule državama članicama da u svojim nacionalnim zakonodavstvima utvrde zakone kojima će propisati takve norme kojima će se učiniti sigurnijim s jedne strane luke, a s druge strane i brodovi koji u te luke uplovljavaju. Postoje dvije velike važne međunarodne konvencije koje definiraju sa jedne strane zaštitu ljudskih života na moru, to je ta čuvena Solas konvencija. I druga Marpol koja govori o zaštiti morskog okoliša. Ovaj zakon kada je donesen u svom izvornom prvom obliku 2004. oslonjen je na tu Solas konvenciju koja govori o zaštiti ljudskih života, koja i zbog čega je taj tada zakon i donesen u Hrvatskome saboru, a oslonjen je kažem na tu konvenciju. Kasnije smo taj zakon mijenjali, donijeli smo ga 2009. drugi puta, odnosno u prošlom mandatu smo 2017. donijeli treći puta smo donosili zakon svaki puta kako bismo ga poboljšavali i usklađivali sa europskim direktivama koje su bile rezultat promišljanja Europske komisije koja je uvijek bila ispred ostalih država članica. I kada bi pojedine države kasnile u provedbi konvencija međunarodne pomorske organizacije Europska komisija koja predstavlja države članice koje imaju daleko najveću nosivost kada je u pitanju trgovačka mornarica, s obzirom da su to i najrazvijenije države svijeta uvijek je Europska komisija išla ispred, propisivala je mjere prije nego što bi ih onda prihvaćali ostatak svijeta. Tako da smo i mi kao država koja je već tada 2004. pa i pete i šeste sve do 2011. godine kada smo zaključili pregovore za ulazak Hrvatske u punopravno članstvo i mi smo tada u tim pregovorima u poglavlju prometa donosili u Hrvatskom saboru zakone koji su pratili direktive i uredbe Europske komisije. Zakon koji smo zadnji puta donijeli ostavljao je mogućnost zbog pojednostavljenja da luke otvorene za javni promet u Hrvatskoj a takvih je luka u Hrvatskoj 54 na koje se odnosi ovaj zakon, ali da pojedine luke u kojoj je na godišnjoj razini manje od 12 ticanja ne moraju raditi ipak ovu jednu rekao bih s jedne strane administrativnu radnju u kojoj vi morate donijeti procjenu sigurnosti zaštite luke i plan sigurnosne zaštite što na određen način i financijski predstavlja određeni trošak za same luke. Onda i jasno i dodatna zapošljavanja, dodatan nazor itd. itd. Mi smo tim zakonom bili propisali da nije nužno za luke u kojima je manje od 12 uplovljavanja godišnje da se na njih ne moraju odnositi odredbe ovog zakona. Točno je kao što je čini mi se uvodno i rekao državni tajnik da je jedino inspekcijskim nadzorom napravljeno, utvrđeno da ne bi trebalo biti izuzetaka već da bi se za sve luke a to kažem odnosilo bi se na sve 54 luke u Hrvatskoj trebao odnositi ovaj zakon. Odnosno one ne bi također trebale raditi svoje procjene sigurnosne zaštite i plan sigurnosne zaštite same luke. I to je dobro po meni. Naime, u svijetu se razlikuju države čije su pomorske administracije uredne. Te države itekako vode računa o svojim lukama i zbog zaštite morskog okoliša jer su često puta brodovi koji upravljaju morske luke i prije samog uplovljavanja potencijalni onečišćivači morskog okoliša a s druge strane zbog same sigurnosti posada putnika u tim lukama dobro je da su standardi podignuti na najvišu moguću razinu. Što se tiče brodova na koji se ovaj zakon odnosi u Hrvatskoj se on barem prije godinu dana sada najnovije podatke za 2020. nemam, ali za 2019.ovaj bi se zakon odnosio na 33 broda hrvatskih brodara koji plove u međunarodnoj plovidbi, a na koje se ovaj zakon odnosi i dobro je da ti brodovi izrađuju također procjenu sigurnosne zaštite. Za njih to u Hrvatskoj obavlja naš Klasifikacijski zavod Hrvatske i registar brodova koji je inače priznata institucija, ne samo u Hrvatskoj nego i na razini EU, a s obzirom na ono što radi u zadnje vrijeme Hrvatski registar brodova polako izlazi iz tih okvira i radi sigurnosnu procjenu, klasifikaciju i brodova izvan EU. Prema tome, mi smo jedna od rijetkih država kada je pomorstvo u pitanju koja može zadovoljiti sve aspekte ovog zakona s jedne strane, a s druge strane s obzirom na činjenicu da imamo i luke i brodove i kapetanije i brodovlasnike odnosno brodare, imamo i klasifikacijsko društvo, imamo praktično sve atribute koje jedna pomorska država može imati i mi sa ovakvom provedbom zakona uistinu nemamo problema i naši brodari kada je u pitanju izrada dokumenata kako bi oni u drugim lukama što je vrlo važno u drugim lukama, ali prije svega u lukama EU gdje su visoki standardi ispunjavali uvjete koje postavljaju tzv. … kontrol inspekcije koje provjeravaju da li doista ti brodovi su ispunili uvjete koji proizlaze iz ovakvog zakona i konvencija na temelju kojih je ovaj zakon oslonjen. Prema tome, kada govorimo o Hrvatskoj kao o pomorskoj državi, mislim da s obzirom na činjenicu s čime sve raspolažemo i kao administracija, ali s druge strane čime sve raspolažemo kada je u pitanju gospodarstvo, pomorsko gospodarstvo i brodari i kada je u pitanju pa ako hoćete i brodogradnja koja u ovom trenutku nije ono što je prije bila, ali svejedno danas je hrvatska brodogradnja spremna napraviti zahtjevne brodove, a vidite što rade i danas iako su u određenim problemima, danas oni mogu odgovarati i graditi vrhunske brodove, vrlo velike nosivosti bilo da se radi o putničkim brodovima, bilo da se radi o teretnim brodovima. Prema tome, mi ćemo u Klubu zastupnika prihvatiti i podržati ovakav zakon koji je u prvom čitanju s obzirom da se radi o usklađivanju s direktivom, možda je moglo i odmah ići u oba čitanja jel do drugog čitanja ne vjerujem da će biti nekih velikih izmjena jer je on predstavlja usklađivanje, a rekao bih i našu obvezu i dobro je s obzirom da se to izuzeće ne odnosi na druge države, nema razloga da se takvo izuzeće ne izradi ovakvog plana procjene i sigurnosne zaštite luke ne rade ni druge europske luke i nemamo potrebe ni mi. Na taj način postajemo jasno i prihvatljiviji, konkurentniji i ozbiljni brodari koji plove u međunarodnoj plovidbi, znaju da tamo gdje postoji i proveden je ovaj zakon u državama u kojima se ovaj zakon i provodi, da su onda jasno i te luke i sve ono što se s njima događa s aspekta sigurnosti, ali što je vrlo važno u pomorskom prometu ne samo u Hrvatskoj, ne samo u Europi nego i u cijelom svijetu pa evo onda u tom smislu mi ćemo u klubu ovaj zakon apsolutno podržati. Hvala.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Uvaženi predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice. Dakle, nedvojbeno je da se ovaj zakon donosi samo zato što je Europska komisija napravila inspekcijski nadzor, provjeravala je na koji način je u hrvatsko zakonodavstvo prenesena jedna njihova direktiva i utvrdili su da kada govorimo o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka moramo osigurati da sve luke bez iznimke budu obuhvaćene tim zakonom. Dakle, sve luke moraju imati izrađene procjene sigurnosne zaštite jer je nama bilo normalno, kao što nam je u svemu drugom normalno da u istovjetnoj situaciji netko nešto mora, a netko drugi nešto ne. I tužno je i žalosno što nama samima nije palo na pamet da u jednom segmentu ili u svim segmentima uvedemo ista i jednaka pravila za sve, to je osnovni problem koji Hrvatska ima na svim razinama u svim temama o čemu god da se radi. Možda se ne bi niti javila za raspravu o ovom zakonu jer nije sporno da postupimo u skladu s onim što je Europska komisija utvrdila i rekla, međutim upravo ovaj zakon je jedna fantastična paralela između Nacionalne razvojne strategije o kojoj smo raspravljali čitav dan s jedne strane, a s druge strane nesposobnost, a možda i nezainteresiranost hrvatske politike da vodi računa o svojoj budućnosti i da upravlja sa svojim razvojnim potencijalima. Naime, ja sam se sa pojmom lučkih uprava susrela prvi put obavljajući funkciju predsjednice Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa i tada sam shvatila da je jedan veliki problem to što lučke uprave, bilo županijske, bilo gradske nisu ni pod čijom kontrolom i ni pod čijim radarom. Članove upravnog vijeća, a onda upravno vijeće ravnatelja bira i postavlja politika, vrlo često bez ikakvih kriterija, bez ikakve kontrole i vrlo često su lučke uprave bilo ona mjesta gdje se zbrinjavaju isluženi stranački kadrovi kad nigdje drugdje za njih mjesta nema. Lučke uprave su jedan od onih primjera koji dokazuje da su sve priče o borbi protiv korupcije kao i sve priče o transparentnosti na koje se često voli pozivati zastupnik Hrebar, doista prazne riječi i puke floskule. Naime, lučke uprave obavljaju vrlo značajne djelatnosti od priveza i odveza plovnih i plutajućih objekata, ukrcaja i iskrcaja putnika, prihvata i usmjeravanja vozila, prihvata i otprema svih vrsta otpada s pomorskih objekata, usluge dizanja i spuštanja plovnih objekata u more, davanje koncesija odobrenja, dozvola, za sve ove djelatnosti lučke uprave ostvaruju prihode. Pored toga imaju prihode od lučkih pristojbi, od komunalnih vezova, od nautičkih vezova, od ležarina. Čak i naknade od opskrbe strujom i vodom. Ono što je problem nitko, ali apsolutno nitko ne kontrolira na koji način se te naknade naplaćuju, na koji način se uprihoduju i na koji način se te naknade troše. Lučke uprave su onaj potencijal koji Hrvatska ima, a ja se ovdje slažem i sa onim zastupnicima koji su govorili i o potrebi očuvanja morskog dobra i o načinu na koji lučke uprave mogu doprinijeti ubrzanju razvoja i prosperiteta. Ali ja nisam vidjela niti jednu jedinu lučku upravu koja tom cilju uistinu i služi. Lučke uprave su zapravo politički plijen i ostat će takav dok god se mi bavimo transponiranjem europskih direktiva na način na koji to kaže Europska komisija koja ne zna naše specifične probleme, a u razvojnim nacionalnim strategijama, u antikorupcijskim strategijama, u strategijama razvoja lokalne uprave ili pojedinih regija o ovakvim pitanjima i problemima nema niti jedne jedine riječi. Dakle, stavite lučke uprave pod radar Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa ali po potrebi i drugih puno jačih kontrolnih i nadzornih tijela. A onda ćemo od njih imati veće koristi pa nam neće biti niti problem to što sve lučke uprave bez iznimke moraju provesti osiguranje od svojih rizika. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava zastupnik Hajduković.
Poštovane kolegice i kolege, ne bih se ni ja uključio u raspravu vjerojatno da nisam čitajući ovaj prijedlog zakona, odnosno ocjena stanja i osnovna pitanja koja se rješavaju ovim zakonom nisam naišao na jednu zanimljivu formulaciju koja se dijelom dotakla i kolegica Orešković prije mene. Naime, kaže člankom 7. Stavkom 4. Zakona o sigurnosnoj zaštiti pomorskih brodova i luka propisana je i iznimka od pravila temeljem kojeg luka, odnosno lučko operativno područje na koje se isti zakon primjenjuje mora imati procjenu sigurnosne zaštite luke. Temeljem ove iznimke ministarstvo može itd. odnosno sve luke bi to sada trebale imati. Ono čega se ja bojim i nadam se da tu pušem na hladno, jer imamo još i vremena to eventualno popravljati ako budemo trebali zakonski popravljati do sljedećeg je čitanja da se zbog izrade, dakle sigurnosnih zaštita luka odnosno procjena recimo jedna tvrtka ne specijalizira za to. I onda sve natječaje, sve poslove dobije jedna tvrtka koja je možda nećete vjerovati u vlasništvu bake, kuma, kćerke, zeta ili nekoga od nekog viđenijeg političara. Karikiram naravno i govorim na žalost poučen lošim iskustvima. Isto tako se bojim da će većina tih procjena biti samo popularno rečeno copy paste, odnosno kopiraj pa zalijepi, da nećemo imati stvarne procjene, nego da ćemo imati dokument da bi zadovoljili formu. Hoćemo li time na kraju podići sigurnost našim lukama sumnjam. I zato kažem bojim se ovih pojavnosti. Možemo li to zakonski regulirati ili riješiti ne zna, vjerojatno ne ovim zakonom budući ako se radi o javnoj nabavi trebaju ići natječaji ovisno koliko su iznosi cijene itd. Ali kažem, poučeni iskustvom bojim se toga, imao sam to potrebu podijeliti sa vama kolegice i kolege. Hvala vam lijepo.
Imamo repliku, uvažena zastupnica Romana Nikolić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Pa evo slušajući vašu raspravu kratku, ali detaljnu moram vam reći da vaša sumnja je opravdana iz razloga što s obzirom da se radi o Vladi HDZ-a i da definitivno se i ja također isto bojim da će se to specijalizirati u jednu tvrtku i da će doći do sumnje u transparentnost. Hvala.
Hvala kolegice. Nadajmo se da ćemo biti ono što nam kolegice i kolege sa desne strane sabornice često spočitavaju zloduhi proroci da neće biti tako, da neće biti zlouporaba. Ali kažem, čitajući ovo jednostavno mi se nametnulo to rješenje. U dobroj kuhinji već poznatih aktera da bi mogli svjedočiti tako nečemu u vrlo skoroj budućnosti ako ne znam ili u ovom zakonu ili u nekom drugom ne uvedemo neke sigurnosne mjere.
Evo sa ovim smo kompletnu raspravu priveli kraju. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Zahvaljujem državnom tajniku i pomoćnicima. Idemo na sljedeću točku. Sljedeća točka je - Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o Hrvatskoj gospodarskoj komori, prvo čitanje, P.Z. 37. Predlagatelj: Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista Na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati obrazloženje?
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici i poštovani građani RH koji pratite putem ekrana, evo prije nego što krenemo bih volio samo ukazati našim gledateljima da smo započeli s ovom temom u 10 sati i 20 minuta i pitanje je isto sada do kada ćemo raspravljati o ovako važnoj temi za naše građane i općenito poduzetnike. Danas raspravljamo o ukidanju obveznih članarina Hrvatskoj gospodarskoj komori. U ime predlagatelja ovog zakona obratio bih vam se s nekoliko riječi. Na početku želim istaknuti kako ovaj prijedlog zakona izlažem u dobroj vjeri. Nadam se da će kolege i iz pozicije i opozicije slušati otvorena uma i da će na kraju podržati ovaj zakon. Pogotovo tu mislim i na HSLS i HNS i IDS koji se u javnosti predstavljaju kao liberalne stranke, a i vi gospodo ih HDZ-a koji se načelno zalažete za slobodno tržište. Svim zastupnicima koji ste lokalni čelnici i načelnici ukazujem na činjenicu da će vas budnim okom gledati i lokalna zajednica kako glasate, posebno lokalni poduzetnici i njihovi radnici jer im je ova tema jako bitna, iznimno važna, a lokalni izbori su jako blizu. Hrvatska gospodarska komora kako sama za sebe kaže na službenoj web stranici samostalna je stručno poslovna organizacija koja promiče, zastupa i usklađuje zajedničke interese svojih članica pred državnim i drugim tijelima u Hrvatskoj i inozemstvu. Također ona bi trebala pronalaziti inozemne partnere poduzetnicima koji se žele izvozno orijentirati te tako pomagati pri izlasku na strana tržišta. Postavlja se pitanje ako je načelna uloga ove institucije tako pozitivna zašto većina njezinih prisilno učlanjenih članova više ne želi obvezno vezana na to članstvo? U ovom zakonskom prijedlogu naglašavam ne radi se o rušenju, demontaži niti uništavanju institucija nego omogućavanje da svoj posao Hrvatska gospodarska komora odradi i u cilju svojih članica te da rezultatima osigura veći broj brojnost članstva. U ovom trenutku kako raspravljamo o ovoj temi peticiju Udruge Glas poduzetnika je potpisalo preko 20.000 ljudi, a na dan izglasavanja će taj broj još više narasti. E sad, idemo razmotriti argumente o ovom današnjem prijedlogu zakona. Pod broj 1. predsjednik Hrvatske gospodarske komore gospodin Luka Burilović govori o viziji dobrovoljnog članstva. Na službenim stranicama Hrvatske gospodarske komore još davne 2015. godine predsjednik Hrvatske gospodarske komore gospodin Burilović osvrnuo se i na pitanje članstva komori koje se i tada otvaralo u javnosti i rekao citiram: „Moram ponovno istaknuti kako je upravo prelazak na dobrovoljno članstvo vizija novog rukovodstva Hrvatske gospodarske komore, ali na način da se postepeno povećaju prihodi iz vlastitih aktivnosti.“, zatvaram citat. Ukoliko se pogledaju s druge strane službeni podaci u financijskim izvještajima Hrvatske gospodarske komore struktura prihoda je ostala nepromijenjena. U zadnje 3 godine otprilike 70% prihoda Hrvatske gospodarske komore se i dalje ostvaruje od obveznih članarina, a samo 5% od prodaje usluga. Hrvatska gospodarska komora prema riječima gospodina Burilovića citat: „Od svih komora ima najpovoljniju članarinu od 42 kune mjesečno za čak 97% članica dok protuvrijednost samo jedne usluge koju nudi deseterostruko promašuje godišnji iznos članarine.“, zatvaram citat. Međutim, kada se zbroje sve naplaćene obvezne članarine od 42 kune na razini godine one iznose 165 miliona kuna odnosno preko milijardu kuna u 10 godina. Tako da tih 97% poduzeća o kojima govori gospodin Burilović nisu izdvojili samo 42 kune mjesečno već milijardu kuna u 10 godina, a to itekako mijenja percepciju stvarnosti situacije jer kada bi vam netko dao ček od milijardu kuna u 10 godina sumnjam da biste govorili samo već biste itekako bili zahvalni. No kada bi se analiziralo gdje se ta milijarda kuna obveznih članarina poduzetnika trošila pronašli bi se razni troškovi afričkih safarija, lovova na nosoroge, kupovine i preuređenja mediteransko edukacijskog komorskog centra inovacija tzv. MEKC-i nekadašnji motel Panorama u Preluci kod Rijeke koji je danas neupotrebljiva ruševina, neisplativi sajmovi Shanghai i Buenos Aires ili neisplativi ured Shanghaia ili recimo 20 do 30 miliona kuna utrošenih u letke i promotivne platnene torbe i pozlaćene kataloge u zadnjih 10 godina. Argument broj 2. robni izvoz po zaposlenom odnosno broj zaposlenih na milion stanovnika. U tom smislu poduzetnici smatraju da se Hrvatska gospodarska komora s njihovim novcem ponaša najblaže rečeno nerazborito, a uslugu koju dobivaju smatraju neadekvatnom. U tom smislu već površna analiza produktivnosti odnosno sagledavanja robnog izvoza po zaposleniku komore i broja zaposlenika komore na milion stanovnika pokazuje stanje u kojem se komora nalazi. Usporedbo 9 zemalja EU, Estonije, Slovenije, Austrije, Njemačke, Danske, Finske, Italije, Belgije i Francuske s Hrvatskom dolazimo do zapanjujućih činjenica. Robni izvoz po zaposleniku komore promatranih zemalja EU kreće se između 200 milijuna dolara kao recimo u Austriji do nekih 700 milijuna dolara izvoza kao u Njemačkoj. U Hrvatskoj po zaposleniku, Hrvatskoj gospodarskoj komori imamo samo 25 milijuna dolara odnosno skoro 12 puta slabiji rezultat nego u Slovenskoj gospodarskoj komori i 18 puta slabiji nego u Estonskoj gospodarskoj komori. Estonija stvara robni izvoz jednak hrvatskom uz tri puta manje stanovnika, a u njihovoj komori je zaposleno samo 30 ljudi za razliku od naše komore gdje je zaposleno 550 zaposlenih. Isto tako, kada govorimo o broju zaposlenika komore na milijun stanovnika zemlje možemo ustanoviti da Slovenija ima 55, a Estonija 24 zaposlenih u komorama na milijun stanovnika. Ostale zemlje Europske unije imaju 16 tipa Francuska ili 90 Austrija. Ponovno je naša komora najneefikasnija i ima 130 zaposlenih na milijun stanovnika. Dakle, Hrvatska gospodarska komora ima najviše zaposlenih na milijun stanovnika i najmanji izvoz po zaposleniku. Hrvatska gospodarska komora i po ovom kriteriju spada u samo dno efikasnosti. Ako izuzmemo Njemačku sa kojom se ionako ne možemo mjeriti zanimljivo je kako su najefikasnije komore u malim državama poput Danske, Slovenije, Finske i Estonije u kojima članstvo u komorama nije obvezno već dobrovoljno. Argument broj 3. Efikasnost poslovanja komore. Možda je najbolja usporedba sa Slovenijom sa kojom smo bili u zajedničkoj državi. Postavlja se pitanje kako to da su Slovenci uspjeli uvesti neobvezno članstvo u komorama još daleke 2006. godine, a mi nismo. Razlog tome je upravo veća korupcija u Hrvatskoj nego što je u Sloveniji ili Estoniji. Korupcija ovdje nije samo davanje mita kao što smo mi imali prilike gledati u Slovenskoj 9 kada je buknula već zaboravljena afera Janaf, jer danas već bukti Oroslavlje i kada su se onako besramno vrtjeli milijuni kuna sumnjivog porijekla. Korupcija u širem smislu te riječi predstavlja mjeru efikasnosti javnog sektora koja se najbolje može odrediti u načinu zapošljavanja, odnosno da li ono ide preko veze ili transparentnim natječajem. Možda su i supruge i supružnici nekih saborskih zastupnika danas prisutnih zaposleni u Hrvatskoj gospodarskoj komori. Što mislite kolika je vjerojatnost da su zaposleni transparentnim načinom zapošljavanja? Primjer Slovenije, a još više Estonije koje su daleko ispred nas u ekonomskoj razvijenosti pokazuju koliko su nam potrebne reforme koje uključuju ukidanje obveznog članstva pri komori. Ukoliko bi se ukinulo obvezno članstvo zar mislite da bi predsjedniku komore tada palo na pamet zapošljavati svoju djecu, djecu svojih kolega, stranačke kolege i njihovu djecu i nećake, ljubavnice i ljubavnike. Evo poštovao sam ravnopravnost spolova. Lovačke partnere ili stručnjake upitnih vrijednosti. Jasno je da ne bi, jer bi u tom slučaju predsjednik komore morao svaki dan razmišljati tržišno odnosno mučiti se i razmišljati kako zaraditi prihode i kako te prihode efikasno potrošiti i uložiti. Tada više ne bi mogao imati tako visoku plaću, a da iza toga ne stoji rad. Da nema rezultata ne bi mogao ubijati slonove, nosoroge, leoparde i muflone i otvarati neisplative urede po svijetu kao što je recimo Shanghai u Kini već imamo naše veleposlanstvo otvoreno u kojem su zaposleni gospodarski savjetnici koji provode gospodarsku diplomaciju i kao takvi su odgovorni odjelu, Upravi za gospodarske poslove i razvojnu suradnju pri Ministarstvu vanjskih poslova RH. U Shangaju imamo otvoren Ured Hrvatske gospodarske komore. Idemo sad opet na podatke. Ako se pogledaju službeni podaci Državnog zavoda za statistiku izvoz iz 2018. u 2019. p prema Kini je pao za 20% sa 990 milijuna na 790 milijuna kuna. Ukoliko su se troškovi međunarodnih sajmova povećali, a sajmovi se organiziraju sa ciljem promocije hrvatskog gospodarstva u svijetu poduzetnici postavljaju pitanje tko će odgovarati za pad izvoza u Kini od 20%. 2020. godinu nisam ni stavljao u analizu zbog covida. Ipak su šangajski ured i općenito promocija hrvatskog gospodarstva financirani iz obveznih članarina plaćenih od strane poduzetnika. Da stvar bude gora, u Kini imamo i veleposlanstvo s gospodarskom diplomacijom i Ured Hrvatske gospodarske komore, a izvoz prema toj zemlji nam je pao za 20% uz povećane troškove sajmova. Pa zar nije bila razboritija odluka otvoriti urede Hrvatske gospodarske komore u zemljama gdje živi naša dijaspora koja ionako već plaća 6% BDP-a u doznakama. Možda bi se dodatno pospješila gospodarska suradnja sa našim iseljeništvom, koja je ionako već najveći naš investitor i na taj način možda vratiti uloženu investiciju otvorenoga ureda. Argument broj 4. Jedina bivša socijalistička zemlja danas u EU koja i dalje ima obveznu članarinu. A kako je do toga došlo? Pa došlo je tako što Hrvatska gospodarska komora nije kontrolirana institucija unutar RH nego je institucija koja itekako umočena u ortački kapitalizam kakvom svjedočimo na ovim prostorima nakon raspada Jugoslavije. Republika Hrvatska nikad nije prošla tranziciju kakve su prošle ostale zemlje u kojima je na vlasti bio socijalistički model upravljanja. To pokazuje i činjenica da od svih zemalja koje su imale socijalizam, a sada su članice EU jedino RH i dalje ima obvezne članarine komori. I znam da će se sada naći neki pametnjaković iz redova vladajućih koji će spomenuti Austriju i Njemačku kao države koje imaju obvezne članarine. Ali osim što njihove komore ostvaruju znatno bolje rezultate, one imaju puno dužu tradiciju tržišnog natjecanja i osim toga mi na vlasti imamo i dalje krvne i mentalne nasljednike bivšeg propalog sustava koji svoj način djelovanja nikako ne uspijeva prilagoditi onom kojeg imaju ostale zemlje EU. Hrvatska gospodarska komora ne zastupa, ne promiče i ne usklađuje zajedničke interese svojih članica prema državnim tijelima kako stoji na web stranici, barem ne onako kako bi trebala. S vremena na vrijeme imamo prilike poslušati neke od vodećih ljudi Hrvatske gospodarske komore na gostovanjima na javnim televizijama gdje se možemo uvjeriti da iako postoji načelna borba za interese poslodavaca, ta borba gotovo nikada ne urodi plodom jer su interesne povezanosti prevelike da bi čelni ljudi Hrvatske gospodarske komore odlučno, dosljedno i hrabro zauzeli one stavove koji bi mogli omogućiti kvalitetniji zakonski okvir za naše poduzetnike. Jedine situacije kada se komora malo čvršće postavlja su situacije kada je politici potrebno obuzdati sindikate, ali i sindikati i poslodavci imaju zajednički problem, a to su političari bez hrabrosti za provođenje nužnih reformi u sustavu. Prvenstveno tu mislim na pravosuđe, digitalizaciju usluga javne uprave, korupciju itd. Hrvatska gospodarska komora već godinama naplaćuje obveznu članarinu velikom djelu poduzetnika koji ne žele biti prisilni članovi organizacije za koju smatraju da ne doprinosi razvoju njihova poslovanja. Argument broj 5. javne ovlasti, činjenica je da su na Hrvatsku gospodarsku komoru prebačene određene javne ovlasti u vidu arbitražnog suda i centra za mirenje. No ta činjenica da zbog toga Hrvatska gospodarska komora kao takva ne može biti isključivo tržišni subjekt jednostavno ne pije vodu. Prvi razlog tome je da Hrvatska gospodarska komora može funkcionirati bez nekih od tih ovlasti što najbolje pokazuje činjenica da je recimo sud časti pri Hrvatskoj gospodarskoj komori u 10. mjesecu 2020. godine ukinut zbog korone službenom odlukom. Glavni razlog je da sud časti je bio financijski neodrživ. I upitno je koliko je sami članovi komore javnih ovlasti od, traže od Hrvatske gospodarske komore kada se zna da u slučaju ozbiljnijih nesporazuma ili problema među poduzećima postoji trgovačko pravo i trgovački sudovi. Taj argument Vlade toliko ne stoji da bi to značilo da svi trebaju biti članovi policijske, sudske ili učiteljske komore jer sudovi, policija i škola imaju javne ovlasti. Ostale manje probleme poduzetnici mogu rješavati i između sebe odnosno tržište samo po sebi razdvaja dobre od loših partnera recimo u nordijskim zemljama. U tom kontekstu ovaj argument zvuči kao običan klišej i izgovor i također važno je napomenuti da je ukupan iznos članarina daleko veći od potencijalnih troškova koji takva sudišta mogu generirati na godišnjoj razini. Prije samog zaključka, sve su ovo razlozi zašto mnogi poduzetnici odbijaju Zlatnu kunu jednostavno ne žele biti lovački trofeji, preparirani nosorozi ili skupe Mona Lise obješene na zidu tromosti i neefikasnosti Hrvatske gospodarske komore. I na kraju sam zaključak. Ukidanjem obveznih članarina ne znači da bi se ukidalo članstvo. Ovim zakonskim prijedlogom se želi omogućiti poduzetnicima da za svoj novac koji moraju plaćati po zakonu dobiju adekvatnu uslugu. Hrvatska gospodarska komora je prisilno financirana institucija koja postoji samo milošću vlasti i posebnog zakonskog propisa. Njene operativne aktivnosti nemaju baš nikakvo uporište u rezultatima rada te volji ili zadovoljstvu njenih članova. Pored toga poslovanje komore je netransparentno i nedemokratsko i namijenjena je prvenstveno uhljebljivanju političkih podobnika i poslušnika. Zadnjih 30 godina nismo vidjeli pomak u poslovanju, a niti u viziji najavljenoj od gospodina Bulirovića još iz 2015. godine kada je najavio da će se povećati prihodi od vlastitih aktivnosti kao preduvjet za dobrovoljno članstvo. S obzirom da se u 5 godina ti prihodi nisu niti malo povećali nema smisla očekivati da će se u slijedećim godinama pod istim vodstvom i uvjetima nešto promijeniti te ovakva promjena je nužna kako bi se potakla reforma Hrvatske gospodarske komore i njen razvoj u smjeru u kojem treba funkcionirati kao podrška poduzetnicima koji su njeni dobrovoljni članovi. Ovaj prijedlog zakona to suštinski i nudi. I na kraju samo promišljanje ukoliko gospodin Burilović postane čelnik Podravke možda gospodin Tušek postane i predsjednik Hrvatske gospodarske komore. Hvala lijepa.
Imamo dosta replika, prva je uvažena zastupnica Romana Nikolić.
Poštovani zastupniče Troskot, nakon vašeg izlaganja posebno bi naglasila koja je glavna namjera ukidanja članarine. Ne samo da se one ukinu već da te organizacije postanu ono za što su i namijenjene, a to je pomoć poduzetnicima, obrtnicima, zaposlenicima. Za sada su oni sami sebi svrha i jasno je da ne zastupaju interese onih koji su članovi tih udruga.
Odgovor.
Ja bih se sa vama složio iz razloga što, vidjeli smo iz samih financijskih izvještaja da 165 milijuna prihoda koje se zarađuje prije svega 60 do 70% se troši na troškove plaće, nekih 90 miliona kuna je po zadnjim podacima iz financijskog izvještaja. Također negdje između 30 do 40 miliona kuna se troši na troškove marketinga, a vidjeli smo sami iz ovog uvodnog izlaganja koliko ne zapravo neoportuno ulaganje zapravo u sajmištima, primjerice u jednom Shanghaiu u Kini gdje otvaranje tog ureda barem u 2018., '19.-toj, a sada i '20.-toj godini otprilike su negdje ulaganja nekih 8 milijuna kuna u vanjska predstavništva nije dovelo do rasta izvoza koji je glavni zapravo cilj same Gospodarske komore. Evo za sad ću tu stati, pa ću još dalje produbljivat argumente.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Boška Ban Vlahek.
Uvaženi kolega Troskot, Hrvatska gospodarska komora odlukom o privremenom ukidanju obveze plaćanja članarine svim poduzećima koja su odlukom Stožera i Civilne zaštite morala obustaviti djelatnost, te isto tako i sve tvrtke sa područja Sisačko-moslavačke županije pogođene potresom pokazala je da je članarina u kriznim okolnostima teret i nepotreban trošak. Kako smatram da je svim gospodarstvenicima ova situacija krizna isti model trebao bi se primijeniti na sve. Zato bi članarina u Hrvatskoj gospodarskoj komori trebala biti dobrovoljna za sve članice komore. Vjerujem da se slažete sa mnom.
Ja se apsolutno slažem sa vama i smatram kako ako pogledamo agregatno u zadnjih deset godina na šta je novac bio potrošen definitivno se poduzetnici koji su glavni ti koji troše taj novac ne bi složili da taj novac ode na skupocjene slike, na preparirane životinje, na kupovine određenih objekata koji danas ne služe svojoj svrsi a trebali su biti određeni edukacijski centri. Dakle, možemo sad ići u povijest tih ulaganja i vidjet ćemo da nisu bile sukladne želji poduzetnika odnosno nisu im pomogla na adekvatan način za ulaganje koje su oni davali toj instituciji. U ovome trenutku, dakle postoje dva modela kako je to u svijetu riješeno. Dakle, germanski gdje je više država upletena, dok s druge strane imamo anglosaksonski koji je više tržišno orijentiran. U ovome trenutku Hrvatska se nalazi u jednom limbu gdje poduzetnici sa tržišta plaćaju taj novac, ali uslugu koju traže od komore ne dobivaju nazad.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani kolega Troskot, ja se ne bih složio sa svim navodima koje ste dali u obrazloženju pogotovo o ulozi komore u nekom prošlom sustavu, jer puno više pamtim od mnogih vas ovdje mlađih. Prema tome, nije baš lijepo davati ocjene za nešto kako je nešto funkcioniralo na nekom drugom sustavu. Ali to sad nije bitno. Klub Hrvatske seljačke stranke, Hrvatske stranke umirovljenika će podržati vaš prijedlog i prijedlog da se članarina učini na dobrovoljnoj bazi. Samo nemojte očekivati da će ljudi, poduzetnici naći neke nove strukture, neke nove institucije. Oni će se i dalje vrtiti oko Hrvatske gospodarske komore, ali će imati mogućnost ugovarati svoje usluge što je puno bolje nego da se plaća obvezna članarina. Dakle, jesam za konkurenciju, jesmo za konkurenciju, jesmo za liberalizaciju i jesmo da se konačno [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] netko dokazuje radom, a ne da ima sigurne prihode. Hvala lijepo.
Odgovor.
Kada sam govorio o bivšim sistemima više je bilo način razmišljanja koji je ostao. Ja se nisam dotaknuo samih operativnih aktivnosti, socijalizma u kojem smo živjeli niti sam se doticao ranijih perioda jer znamo svi da Hrvatska gospodarska komora postoji nekakvih 150 godina. Međutim, postoje i druge gospodarske komore po 150, 160 godina pogotovo ove iz bivšeg socijalističkog sustava koje su danas prešle i na kapitalizam. I s druge strane, one su uspjele napraviti tu jednu transformaciju, uspjele su optimizirati svoje poslovanje i zbog toga što nije, te komore ne postoje zbog volje vladajućih ili zbog nekih prisilnih članstava. Dakle, one su čak i optimizirale broj svojih, dakle klijenata kojima pružaju usluge. Tako da ja sam više analizirao zadnjih 30 godina u kojim je očito da nisu bile transparentno i optimizirano trošena sredstva od poduzetnika.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Troskot, vi ste u obrazloženju dosta detaljno analizirali ulogu, značaj i argumente zašto ste odlučili ići sa ovom izmjenom i dopunom zakona. Ali mi se čini da je još jedan aspekt možda malo ostao ispod radara iako je za radare zadužen premijer Plenković. Dakle, to su nekretnine u vlasništvu Hrvatske gospodarske komore. Dakle, Hrvatska gospodarska komora ne samo da ima nekretnine u vlasništvu u gradu Zagrebu koji imamo priliku vidjeti, nego imaju nekretnine u vlasništvu na području ja bih rekla i Europe i svijeta. Imali smo priliku čak i nedavno, nedavno pred nekakvih pet, deset godina kada se je kupovalo, kad se otpremalo. I sad tu nastaje ono što oni, što se zapravo obrazlaže ako bi bilo dobrovoljno članstvo onda, odnosno članarina što bi bilo sa nekretninama. Ali to je sve rješivo. Popisati i vidjeti što nam treba jer nama negdje ambasade plaćaju najam, a imamo u istim tim zemljama nekretnine u vlasništvu [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] koje koristi Hrvatska gospodarska komora.
Odgovor.
Hvala vam lijepa na upitu. Složio bih se sa vama. Ja bih samo podsjetio na viziju od gospodina Burilovića koja datira još iz 2015. godine gdje on govori sam o viziji Hrvatske gospodarske komore da bi trebala više bit na bazi dobrovoljnog članstva. U tom smislu naš prijedlog koji je više orijentiran ka tržištu bi Hrvatsku gospodarsku komoru natjerao da sama, natjerao dakle da sama proizvodi vlastite prihode koje bi bilo više usmjereno ka pronalasku novih poslova za Hrvatsku gospodarsku komoru ili pronalazak recimo ili prodaju recimo podatkovnih datoteka koje danas suvremeni biznis od kojih jako puno zarađuju poduzeća. I smatram da bi se i na taj način onda još bolje i još efikasnije trošio novac na nekretnine i možda se ne bi otvarali primjerice uredu u Shangaju koji vidimo da za sada nisu rentabilni.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Poštovani kolega Troskot, poštovani potpredsjedniče Sabora. Pa žao mi je kolega da ste se pridružili ovom post demokratskom pokretu rušenja institucija, gdje želimo oslabiti institucije a nemamo rješenja šta. Ako su Austrija, Njemačka, Italija imaju obvezatno članstvo to su 4 od 10 zemalja neto uplatiteljica EU fondova. Dakle, one koje daju fondove koje mi koristimo. Pa ima nešto u tome. Ispravite si brojke 390 zaposlenih ne 550. Kad govorimo o Kini pa upravo je komora imala određenu aktivnost u nabavi ovih maskica koje je premijer osigurao sa premijerom Kine. Prema tome budite oprezni i pažljivi. A ja ću na prijemu austrijske gospodarske komore dualnog obrazovanja …/nerazumljivo/… instituta u pojedinačnoj raspravi zašto postoji razlog da komora opstane. Pazite što radite kada rušite institucije, plakat ćete za njima, nemojte tu tradiciju tako olako shvaćati za koji glas ekstra i populizam.
Odgovor.
Kao što sam rekao na samom početku ovdje se ne radi o rušenju institucije, dakle same, sama poduzeća bi mogla sama birati da li bi htjele ostati članice međutim tada bi i same birale da li bi htjele plaćati, da li bi htjele plaćati članstvo ili ne i za to onda dobivat određene usluge. Ja bih recimo dao druge primjere komora, primjerice jedne Estonije, Slovenije, Danske, Finske, Belgije i Francuske koje niste spomenuli, a s druge strane Austriju i Njemačku koju spominjete evo opet ću se vratiti na argument. Jedna Austrija ima 200 miliona dolara po zaposleniku u komori dok Njemačka koju ste spomenuli ima 700 miliona dolara po zaposleniku, Hrvatska samo 25. Dobro, možemo se složiti u činjenici da su Njemačka i Austrija ko što sam spomenuo najrazvijenije zemlje, jedne od najrazvijenijih zemalja Europe, međutim s druge strane postavlja se pitanje kako jedna Slovenija s kojom smo zajedno živjeli ili jedna Estonija imaju 12 odnosno 18 puta bolji rezultat od RH.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Domagoj Prica.
Poštovani kolega slažem se s vama da bi trebalo ukinuti obveznu članarinu za Hrvatsku gospodarsku komoru. Postavljam vam pitanje da li postoji volja u samoj gospodarskoj komori da se to napravi jer ste spomenuli da predsjednik gospodarske komore ima viziju da u budućnosti bude dobrovoljna, dobrovoljna članarina? Zanima me da li je on specificirao koji bi bio taj točan datum kad bi se ispunila ta njegova vizija?
Odgovor.
Što se tiče gospodina Burilovića možda se ta vizija ispuni sada kada pređe potencijalno u Podravku pa dođe gospodin Tušek, možda. Dakle, na vaše pitanje, dakle ta vizija još datira iz 2015. godine, sada da li je to bila izjava za javnost, međutim evo ponavljam on je rekao moram istaknuti kako je upravo prelazak na dobrovoljno članstvo vizija novog rukovodstva Hrvatske gospodarske komore. Mislim da je to više volja politike jer je to, jer je to zapravo volja vladajućih tko god da je bio zapravo na vlasti da tu instituciju iskoristi za uhljebljivanje. Evo moram se pohvaliti da nitko još od članova MOST-a nije dobio priliku se zaposliti u Hrvatskoj gospodarskoj komori, pa evo tu smo, tu smo, tu smo iznimka.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Grozdana Perić.
Poštovani kolega intencija je vaša da se ukine obvezno članstvo. Međutim, ne znam da li ste dovoljno istaknuli da je 97% članica i članica komore zapravo plaća svega 42 kune mjesečno i da je to zapravo vrlo simboličan iznos koji se plaća, a na taj način zapravo komora je jedna važna institucija koja itekako pomaže i omogućava i daje određenu podršku upravo i Vladi odnosno daje sugestije kada je potrebno donijeti određene zakonske prijedloge. Isto tako komore imaju kod nas neke i preko 200 godina tradicije prema tome ovo je mislim na ovaj način [[Upadica: Vrijeme.]] vrlo, vrlo neugodno.
U baš vam hvala na ovim argumentima. Ajmo se vratit ponovno na dva dijela moram podijeliti argumente. Pod broj 1. primjećujem istu retoriku kod vas i kod gospodina Burilovića jedina razlika je što vi koristite simbolično, a on samo. Ali vratimo se na početak. Kada se zbroje sve neplaćene obvezne članarine od 42 kune što vi govorite mjesečno, na godišnjoj razini svih poduzeća to iznosi 165 milijuna kuna godišnje odnosno milijardu kuna u 10 godina. Kada se uzme agregirano sve što su ta poduzeća stavila u bazen onda ne možemo govoriti o samo odnosno o simboličnim iznosima. A s druge strane i pitanje kako su ti kako vi kažete simbolični odnosno samo iznosi bili trošeni, dakle safariji, slike itd., određene nekretnine koje smo bili spominjali. Rekli da je Hrvatska gospodarska komora stara 150 godina, Britanska je recimo 160 godina, Slovenska 160 godina vadio sam, Češka 170 godina, Mađarska 170 godina [[Upadica: Vrijeme.]] a Poljska prvi tragovi datiraju iz 1809. godine još dok je bila Pruska.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa. Parafiskalni nameti u RH uništavaju poduzetnike, obrtnike koji žele pošteno raditi, zarađivati i plaćati svoj rad. Pitanje u ovome slučaju je ključno znači čemu svrha gospodarske komore. Kome oni služe? Da li su, postavlja se ovdje pitanje kolega Troskot da li su oni bili povlašteni, imali povlaštene informacije? Jesu i kod privatizacije. Pa odakle onolko Vidoševiću i onima, onolika carstva, tko je to njima da, pa nije im ovo čača ostavio, pokrali sve, uništili gospodarstvenike i poduzetnike poštene. U privatizaciji imali povlaštene informacije tko zna šta su radili i tezgarili. I kaže kolegica maloprije iz HDZ-a neš ti članarine, a oni preko povlaštenih informacija uništili od hrvatskih telekomunikacija svih naših …/nerazumljivo/… pa do ne znam čega, sve uništeno, apsolutno priko povlaštenih informacija koje je imala [[Upadica: Vrijeme.]] gospodarska komora, Nadan Vidošević i slični.
Odgovor.
Poštovani gospodine Bulj ja bih na ovo šta ste vi rekli samo rekao jednu rečenicu pa onda još nadopunio se s argumentom, a rečenica glasi ovako. Milijarde kuna nameta kojih ste se vi dotaknuli u pitanju dokaz su da je reket u RH legalan ako ga provodi država. Dakle, ona je simboličan iznos i to je ono što najviše boli naše poduzetnike, nije problem u samom davanju nego je pitanje odnosno prije svega pod broj 1 se te poduzetnike prisiljava, dakle nisu dobili upit da li bi oni to htjeli ili ne ili 2 ovi simbolični ili samo iznosi koji u agregiranom iznosu iznose preko milijardu kuna u 10 godina su se trošili iracionalno na putovanja, osobno sam gledao u Buenos Airesu kako to izgleda, na otvaranje ureda u koji za sada nisu rentabilni, ja bih volio da jesu, ali nisu. Čak smo dali i konstruktivno rješenje da bi te urede možda bilo bolje da su bili otvoreni primjerice u jednom Chicagu gdje živi naša [[Upadica: Vrijeme.]] naša dijaspora koja bi onda mogla još više potpomognuti našem gospodarstvu.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Marko Milanović Litre.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Poštovani kolega Troskot vjerujem da se možemo složiti da je namjera postojanja HGK u suštini dobra, ali znamo da je put u pakao popločen dobrim namjerama, a upravo tamo se danas nalaze mali i srednji poduzetnici i obrtnici u Hrvatskoj. Obavezna članarina HGK je samo jedna ploča na tom putu do pakla u kojem se sad nalaze naši privatnici. Hrvatski suverenisti dat će sve od sebe da sve parafiskalne namete, a uključujući i ovu obaveznu članarinu u HGK se ukine zakonskim putem. Kao što ste sami rekli ovo nije napad na instituciju ovo je način kako poboljšati njihov rad da budu efikasniji i da služe svojoj svrsi, a svi znamo da državne firme i državnim institucijama to debelo fali. Podržat ćemo ovaj prijedlog svakako.
Poštovani gospodine Litre hvala vam na ovome komentaru. Najvažnija intencija ovoga pristupa dakle ovom prijedlogu zakona je bila zapravo oslobađanje dodatnih sredstava odnosno likvidnosti za hrvatsko gospodarstvo koje je vrlo krhko i koje je u vrlo teškoj situaciji. I mislimo da je to zapravo jedna od stavka unutar …/nerazumljivo/… dobiti gubitke koji bi se trebali rasteretiti kako bismo dodatno upumpali novac u naše gospodarstvo koje se sada treba pokrenuti. Ovo kad ste rekli dobre namjere, ja mislim da je ovo sad odlična šansa dakle za sve stranke ovdje, ne govorim sada ovdje samo o opoziciji, nego i poziciji iz razloga što smatram da ovdje ima jako puno zastupnika koji razmišljaju načinom slobodnog tržišta kako bismo se svi ovdje ujedinili i pomogli pod broj 1 i Hrvatskoj gospodarskoj komori, ali i našim poduzetnicima kojima su prijeko potrebna sredstava koja želimo osloboditi.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Danica Baričević.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Troskot zakonom propisano članstvo zaista ima smisla koje je prisutno u Hrvatskoj a tako u mnogim drugim inozemnim komorama, temelji se na njezinim brojnim ulogama, ciljevima, zadacima, omogućuje funkcioniranje institucije i održavanje njezinih redovnih aktivnosti, obavljanje provjerenih, povjerenih joj javnih ovlasti te ono najvažnije omogućuje ravnopravno zastupanje interesa svih njezinih članica po načelu jedna članica, jedan glas, a ne samo posebne interese pojedinih velikih tvrtki ili pojedinačnih industrijskih grana. Tako može funkcionirati samo ako svi sudjeluju u financiranju plaćanjem članarine Hrvatske gospodarske komore koja za veliku članica iznosi 42 kune mjesečno izbjegavajući se i veći porezi i druga javna davanja, dakle zakonom propisano članstvo osigurava političku neutralnost Hrvatske gospodarske komore, jamči njezinu neovisnost, a obvezno članstvo osigurava da svi područni dionici bez obzira na veličinu i utjecaj mogu izraziti svoje interese i da ih se profesionalno zastupa.
Odgovor.
Dakle ovako, što se tiče same Hrvatske gospodarske komore ona se u ovom trenutku nalazi u jednom limbu između dva modela o kojima smo spomenuli, dakle prvi je germanski, drugi je anglosaksonski. Da li će se, da li se Hrvatska gospodarska komora trebala u potpunosti opredijeliti za germanski model, ali da ga onda u potpunosti i primjenjuje po pitanju efikasnosti to je sad pitanje koje možemo ovdje raspraviti ali to se ne vidi na samim rezultatima gdje ako pogledate primjerice izvoz po zaposleniku u komori u jednoj Austriji i Njemačkoj i kada ga se usporedi sa Hrvatskom tu se vidi da smo dosta odnosno da smo izrazito neefikasni. Ukoliko ćemo upotrijebiti ovaj, ovaj drugi model kojeg mi upotrebljavamo onda opet smo neefikasni iz razloga što kada pogledamo parametar zaposlenih u komori na milion stanovnika i usporedimo ga sa jednom Slovenijom i Estonijom koji su dosta usporedive zemlje posebice Slovenija s kojom smo živjeli, a i Estonija koja je negdje po broju stanovnika tu negdje jednaka, dakle one su oslobodile članarine i opet su uspjele u namjeri koju mi ovdje tu predlažemo da bismo htjeli napraviti.
Imamo povredu Poslovnika, uvažena zastupnica Katica Glamuzina.
Hvala vam. Članak 238. omalovažavanje zastupnika ja vjerujem da vjerojatno nije bilo namjerno ali smatram da je potrebno istaknuti kolega se preziva Troskot, ne Troskok.
Dobro. Slijedeća replika uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala. Kolega Troskot, dakle slažem se sa vama da je koncept da HGK vodi gospodarsku diplomaciju totalno promašeno iz puno razloga i neke primjere ste navodili i vi, ali promašen je zato što tu duplamo zapravo funkcije, one se preklapaju, a zapravo postigli efikasnosti nismo ništa. Mi diplomaciju imamo, gospodarsku diplomaciju doduše u povojima to je ova Vlada pokušala sve prebaciti na HGK. Doduše da bi imali uspješnu gospodarsku diplomaciju morate imati gospodarstvo, a i tu se baš nešto nismo proslavili. Ali uloga HGK u diplomaciji odnosno u gospodarskoj diplomaciji mora biti nešto drugo, a to je ovo o čemu ste pričali, sajmovanje i sl. stvari i kontakti koji se ostvaruju preko naših veleposlanstava jer to je jedini kanal ako ćemo govoriti o nekoj ozbiljnoj gospodarskoj diplomaciji.
Odgovor.
Poštovani kolega Hajduković, htio bih vam se zahvaliti na ovom pitanju, a prije svega sam imao prilike gledati kako to izgleda u Buenos Aires na jednom velikom sajmu turizma gdje su bili došli naši predstavnici iz Hrvatske turističke zajednice i Gospodarske komore i na načinu u kojem su se prodavali hrvatski proizvodi i predstavljao hrvatski turizam bolje da ne spominjem što sam imao prilike gledati. Dakle, bez obzira što je to daleka Argentina, ali na način kako smo mi pristupili prodaji naših usluga i proizvoda tamo, prije svega turizma nije vrijedilo karte za Buenos Aires, dakle svih službenika koji su išli tamo. Nadalje, evo dao sam primjer Kine. Dakle tamo imamo ovo što ste vi rekli neefikasnost administracije. Tamo već imamo naše veleposlanstvo koje bi trebalo imati gospodarsku diplomaciju i za to je već plaćeno. Ali s druge strane imamo i Ured Hrvatske gospodarske komore. Na kraju dana tamo bilježimo pad od 20% izvoza, a to je jedan od osnovnih postulata i gospodarske diplomacije, a s druge strane i Gospodarske komore. Naše je pitanje samo tko je odgovoran za taj pad izvoza?
Sljedeća replika uvažena zastupnica Anita Pocrnić Radošević.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani zastupniče Troskot zanima me da li ste prilikom izrade Prijedloga zakona o ukidanju obvezne članarine Hrvatskoj gospodarskoj komori napravili neko istraživanje ili anketu među članovima barem na nekom uzorku iz koje bi bile vidljive njihove preferencije oko nastavka plaćanja članarine? I da li očekujete smanjenje broja članova i za koliko? I da li ste vi kao predlagatelj uzeli u obzir i pozitivne učinke djelovanja Hrvatske gospodarske komore kao jedne od najstarijih nevladinih organizacija na teritoriju Republike Hrvatske kao i činjenicu da je od 390 zaposlenika Hrvatske gospodarske komore 66% žena i oko 85% visoko obrazovanih osoba koje bi prihvaćanjem ovakvog Prijedloga zakona ostali dobar dio njih i bez posla? Hvala.
Odgovor.
Evo vam samo primjer za vas. Jesmo napravili smo istraživanje ali za potrebe ovoga izlaganja ovdje dat ću vam par primjera. Lucijan Carić suvlasnik IT kompanije DefenseCode odbio je Zlatnu kunu. Viktor Marohnić, suosnivač mega uspješne IT tvrtke Five također nije htio primiti nagradu i nema dobrih iskustava sa Hrvatskom gospodarskom komorom. Leon Juranić DefenseCode odbio je Zlatnu kunu, a Zoran Salopek koji je bio predsjednik Udruge hostelijera Hrvatske gospodarske komore on je također rekao da se ne slaže sa prisilnom naplatom Hrvatske gospodarske komore i napustio je Upravu Hrvatske gospodarske komore. U ovome trenutku je dok sada izlažemo preko 22000 ljudi potpisalo peticiju Udruge Glas poduzetnika koji se ne slažu sa poslovanjem Hrvatske gospodarske komore, a broj će biti u petak još veći i to ćemo onda isto ako će biti prilike izložiti pred hrvatskom javnosti.
Imamo povredu Poslovnika zastupnik Miro Bulj.
Uvaženi predsjedavajući ja sam dao povredu Poslovnika uvaženoj gospođi zastupnici iz HDZ-a na prethodno izlaganje povredu Poslovnika, pa stoga samo mogu kazati da povlačim povredu Poslovnika da je izrađivač istraživanja bio Nadan Vidošević. On je dostavio nama u Klub Mosta, pa smo temeljem toga izradili ovaj Prijedlog zakona.
Znači to nije bila povreda Poslovnika, dobivate opomenu [[Upadica: Ionako vas ništa nismo razumjeli, tako da …]] Molim vas nemojte komentirati. … [[Upadica se ne razumije.]] Dalje sljedeća replika uvažena zastupnica Marina Opačak Bilić.
Hvala. Uvaženi kolega evo ja bih dala više komentar, nego pitanje i dala bih naravno podršku za ovaj vaš prijedlog jer slažemo se, kada ste negdje učlanjeni i kada plaćate članarinu očekujete naravno da se ta institucija bori za vas, da se kroz nju ostvarujete i da ostvarujete i neke zajedničke i svoje interese. Trebalo bi tako biti i sa Hrvatskom gospodarskom komorom, ali nije tako. Ako poslodavci po sili zakona moraju obavezno plaćati članarinu, onda bi bilo sasvim očekivano i više od toga da HGK-a radi u interesu svog članstva posebice ako se uzme u obzir da proračun HGK-a i njegovih ne mali broj zaposlenika živi na temelju više od 80% prihoda koje HGK-a ostvaruje upravo od naplate članarine. Vjerujem da se slažemo i da institucije baš kao i ljudi povjerenje moraju zaslužiti i vrijeme je da HGK-a prestane biti prisilni namet u službi uhljebljivanja podobnih kadrova i postane dobrovoljna i neovisna udruga tj. Komora u službi svojih članova korisnika tj. Poslodavaca. Hvala.
Vrijeme. Odgovor.
Ja bih se složio sa vašom konstatacijom uvažena kolegice zastupnice i samo bih na ove prihode koje ste rekli rekao da 90 milijuna kuna odlazi na plaće u Hrvatskoj gospodarskoj komori odnosno između 60 i 70% svih troškova koji su tamo prisutni u bilanci odnosno računu dobiti i gubitka, a 25% su troškovi marketinga. U tom cijelom modelu nikada poduzetnici odnosno ova anketa koja je kolegica pitala nikada nisu bili pitani da li je to upravo način na koji bi taj novac trebao biti potrošen, da li bi taj trošak od 90 milijuna kuna stvarno trebao biti tu prisutan ili recimo trošak marketinga. Ako pogledate jednu od stavaka troškova marketinga i prezentacije tamo ćete vidjeti da su otprilike godišnji troškovi plakata, cekera, zlatnih kataloga između 2 do 3 milijuna kuna godišnje, što znači u 10 godina smo mi potrošili 20 do 30 milijuna kuna na nepotrebne troškove marketinga.
Ok. S tim smo završili replike vaše. Ima li predstavnik odbora riječ? Jel' se netko javlja? Ne. Otvaram raspravu. Prvi se za raspravu javio uvaženi zastupnik Domagoj Ivan Milošević u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, državna tajnice. Ja mislim da sama činjenica da iako je ovako dosta kasno u Hrvatskom saboru raspravljamo o Hrvatskoj gospodarskoj komori ipak nešto govori o tome da je komora ta o kojoj raspravljamo nije bilo koja gospodarska udruga ili bilo kakva hrvatska institucija. Ja bih odmah na početku želio biti kristalno jasan. Večeras kao prvo ja nemam namjeru braniti ovakvu današnju komoru, ali ću braniti nuždu da komora opstane, a mi u HDZ-u mislimo da opstanak komore ovisi o obveznom članstvu. I drugo, obvezno članstvo nije jednako fiksna godišnja članarina. Ja ću ponoviti. Znači obvezno članstvo u HGK nije i ne treba biti isto što i fiksna godišnja članarina. E sad idemo redom. Jučer smo na Odboru za gospodarstvo čini mi se mi iz HDZ-a bili pa možda i kritičniji prema radu komore nego mnogi od vas iz opozicije. Moj je dojam nakon evo skromnih ovih desetak godina u politici, 30 godina u biznisu da s ove desne strane se puno više razgovara sa poduzetnicima i obrtnicima na dnevnoj razini nego na lijevoj uz dužno poštovanje svakome. Prema tome, znamo raspoloženje poduzetnika i obrtnika prema komori ovakvoj danas. Ova komora kakvu imamo danas jest na žalost zaostala u dvadesetom stoljeću, ima lošu percepciju kod poduzetnika. Većina na nju gleda kao na teret, a ne kao na ono što bi ona trebala biti a to je podrška. I na kraju da ona nije stvar 42 kune mjesečno bez obzira na veličinu poduzeća. Stvar je osjećaja kad poduzetnik plaća za što on to plaća. Dakle, uopće nema dileme oko toga da ovu komoru treba promijeniti, da treba potpuno promijeniti način upravljanja, ali mi mislimo da ne treba srušiti tu instituciju. Mi ponovit ću smatramo u HDZ-u da dobrovoljno članstvo, a nije evo kolega Troskot je dosta dugo govorio, nije da jedan dio razloga i obrazloženja nisu racionalni. Mi ipak smatramo da je potpuno dobrovoljno članstvo put u urušavanje komore i cjelokupnog komorskog sustava, a to nije samo HGK nego i Hrvatska obrtnička komora. A da vidimo u isto vrijeme da Austrija, Njemačka, Austrija nam je najbliža imaju super uspješan komorski sustav. I ja ću reći sasvim osobno meni nije prihvatljivo nikad ne priznajem poraz da bi Austrijanci trebali biti pametniji i sposobniji od nas, pa eto oni mogu imati super uspješnu, sposobnu komoru koju hvale njihovi poduzetnici, a mi Hrvati to ne možemo. Dakle, to je zadnje što ću ikad prihvatiti. Nota bene točno vam je deset puta trošak austrijske komore nacionalne. Tamo postoji i Bundesländer, pa onda trošak posebno. Nacionalna komora košta poduzetnike dvije milijarde kuna iz eura, 270 milijuna eura, dakle dvije milijarde kuna. Naša cirka 200 milijuna kuna. Austrijsko gospodarstvo je osam puta veće nego što je hrvatsko. Kad smo kod tradicija, spominjali smo danas tradiciju. Hrvatska gospodarska komora ima 168 godišnju tradiciju. Na žalost je, to ćemo se složiti danas zapela na tom putu razvoja da postane snažna moderna komora poput te austrijske ili njemačke. A ono što je važnije od same tradicije posebno u ovo vrijeme covida i post covida i iskreno uopće nisam siguran da je ovo vrijeme kad su zaista poduzetnici posebno mali i mikro poduzetnici, obrtnici na koljenima iz različitih sektora. Dakle, da li je sad najbolji trenutak raspravljati o nečem što je 168 godina staro na ovaj način nisam siguran, ali u krajnjoj liniji svaka kriza je prilika, pa onda u tom kontekstu treba raspravljati. Jako mi je žao da ovo nije moguće pretvoriti u debatu. Dakle, na žalost nema replike na ovo što ja govorim i to mi je zapravo žao. Rekoh važnije od tradicije je danas za poduzetnika, to je da HGK treba postati pouzdana i pametna platforma. Kao prvo mislim da treba biti platforma jer druge zapravo u Hrvatskoj nema u kojem će se unutar jednog institucionalnog okvira surađivati država i poduzetnici i to ne samo Vlada nego sve razine državne vlasti do zadnje općine. Mislim da je to bitno i za jednu i za drugu stranu. Mislim da jedino u toj suradnji države na svim razinama i svim vrstama administracija i poduzetnika sa druge strane mi možemo se ubrzano gospodarski oporaviti i pokrenuti dalje. Drugo mislim da HGK treba biti platforma koja će pomagati Vladi i poduzetnicima u izvozu. Znači HGK pomaže, ali poduzetnici izvoze, a izvoz je prije svega temelj nacionalne konkurentnosti i gospodarstva, a ne sad nekih pojedinaca tamo koji lošije ili bolje rade svoj posao. O tome imam osobno iskustvo iz komore, pa ću možda ako stignem nešto reći i o tome. Ipak sam puno duže poduzetnik nego političar. I nema dileme da ta platforma takva moderna, drugačija komora mislim da treba zapravo donijet sasvim novu energiju u hrvatsku gospodarsku diplomaciju i pomoći resornom ministarstvu. Treće, mislim da ta moderna drugačija HGK može biti platforma koja će maksimalno približiti europske politike ne samo europske pare. Prečesto se priča danas i u Saboru i inače isključivo silnim novcima, oni su važni. Novci su samo i dalje alat. Alat je dobar koliko ga znate koristiti dobro. Ali dakle bitne su europske politike zato što covid i post covid period koji će to je sigurno sad već jasno promijeniti gospodarstva i cijeli svijet u nekom sasvim drugom smjeru. Mislim da bi jedna moderna komora mogla pomoći našim poduzetnicima a i svima nama. Ima još dosta toga, ali sad nemamo toliko vremena. Rekoh da imam osobno iskustvo. To osobno iskustvo je bilo pa frustrirajuće, iako nekad u puno bolja vremena tamo negdje dvije tisućitih godina dok u jednom trenutku nisam iz čiste frustracije odlučio zapravo otići u komoru i zatražiti to što mi je trebalo ne očekujući ništa. I ugodno sam se iznenadio. Želim reći na kraju nekoliko ljudi sa pozitivnim stavom pomoglo na jednom tržištu, neću reći na kojem. Imali smo neke probleme i nisu bili samo izvoznog karaktera, nego i pravosudnog, ne tako dalekom tržištu od Hrvatske. Dakle, evo ne treba na bazi nekih loših ljudi, loših upravljanja donositi odluke i o većini i o cijelim institucijama. Ono što po meni zapravo komori treba to su tri ključne promjene. Prvo je potpuna transparentnost, prije svega financijska. To znači da na websiteu komore svaki poduzetnik, svaki građanin, svatko od nas može u svakom trenutku vidjeti svaku i zadnju kunu koja se i kako troši. Bilo je tih troškova po medijima, zaista na žalost za svaku osudu. Neću sad nabrajati, ali bilo je tu razno raznih gluposti. To se jednostavno riješi. Staviš svaki trošak i svaku stotinu kuna na portal Komore, ljudi imaju onda uvid u to prije svega poduzetnici koji to plaćaju. Drugo je jasno da treba reorganizacija zapravo potpuna transformacija ako se iz ove Komore želi učiniti moderna, pametna institucija na korist svih hrvatskih poduzetnika. Znači da trebaju biti jasni ciljevi, mjerljivi, ključni pokazatelji uspjeha sektora, komore, a posebno onih koji predstavljaju veliki trošak Komore, a to su predstavništva izvan Hrvatske. I na kraju najvažnije a to je potpuna okrenutost i posvećenost Komore dok god poduzetnici ili apsolutno velika, velika, velika većina nema osjećaj da je to njihova kuća i da su tamo dobro došli i da se osjećaju dobro kada spomenu HGK-a, a od tog cijelog posla ništa. Evo duboko smo svjesni svega što danas u Komori ne valja. Znamo što treba učiniti, to treba učiniti ali ne smatramo da je način za to da se ukine dobrovoljno članstvo. Ponovit ću još jednom dobrovoljno članstvo ili obvezno članstvo nije isto što i fiksni godišnji trošak za poduzetnike.
Sljedeća rasprava je u ime predlagatelja zastupnik Miro Bulj.
Evo kolegice i kolege ne vidim zašto ovoliki, ne vidim razloga, mogu tu razmišljam o tome zašto ovoliki otpor HDZ-a prema Hrvatskoj gospodarskoj komori da budu dobrovoljne članarine i da se ukinu obavezne članarine. Možda je kolega Milošević i dao svoj razlog. On je 2000. … [[ne razumije se]] i riješio problem. Možda se tada i učlanio u HDZ-e, ne znam iza toga što je svratio. Jer ja ne mogu, ne, ne mogu shvatiti uopće razloge zbog čega se 500 nameta u Republici Hrvatskoj parafiskalnih nameće hrvatskom gospodarstvu, zbog čega ljudi odlaze u treće zemlje, zbog čega nema normalne konkurencije, nego 500 parafiskalnih nameta. Koliko ih je? Zašto? Za koga? Za Nadana Vidoševića i slične njemu? Pa ja se pitam da li su te institucije štitile gospodarstvenike ili su sa tim povlaštenim informacijama uništavale hrvatsko gospodarstvo i stvarala sebi carstva? Pa sve raspalo. Pa mi smo nacionalnu sigurnost ugrozili kada su nam preuzeli telekomunikacije i infrastrukturu. E, što su vaši roditelji, moj ćaća plaćali i stariji koji su plaćali mi dali strancu preko naše zemlje i ne plaćaju pravo služnosti. I napredovalo, naravno svrati u Gospodarsku komoru i eto uključe se. Direktor HT-a, Telecoma, pitaj tko zna čega. Znači ovdje je pitanje ključno, ključno je pitanje da li pomažu toliki tereti, da li pomažu toliki tereti i opterećenja našim poduzetnicima koji su obavezni? Ovo je obaveza. Ovo nije pitanje dobrovoljnosti. A koji su rezultati u hrvatskom gospodarstvu po tom pitanju osim monopola određenih grupacija u svim sferama i političkoga sustava koji je jednostavno kontroliran preko gospodarskih komora i ostalih komora? Tako i Turističkoj zajednici, mi imamo komore za selo, seljaka u poljoprivredi. Nikada gora poljoprivreda. Nikada gore gospodarstvo. Pa ne mogu poduzetnici, pa poduzetnici su se sami pobunili ja to govorim koji nisam poduzetnik i koji često kažu da ja imam stavove kao čak ekonomski da sam najlijeviji u Saboru čak mi znaju reći, čak me napadaju ono sa liberalnih pozicija i portali da sam najlijeviji saborski zastupnik kjoi se pojavio po pitanju ekonomskog gledišta. Tako promatraju. Ali nema logike, nema rezultata od te Gospodarske komore osim Nadan Vidošević i par … [[ne razumije se]] jer 60% plaće od milijardu kuna oni troše sebi na svoje troškove. Ja ne vidim da imamo nekakve rezultate da nam je gospodarstvo napredovalo, da više koristimo sredstava iz Europske unije. Nismo ni to, ni to nismo mogli. U čemu su oni nama pomogli poduzetnici? U čemu osim što ima taj poduzetnik čim otvori mora platiti to? To su preveliki nameti po mome Klubu Mosta i smatram da treba napokon maknuti ruke sa vrata kojega dave ruke poduzetnika. Pa ne može u mojoj Dalmatinskoj zagori doći poduzetnik sa tolikim nametima. I kako vrijeme ide ostajemo i bez radne snage zbog tih nameta. I sada hoće doći poduzetnik umjesto da ih skroz rasteretimo, dođite dolje u Dalmatinsku zagoru, u Slavoniju, u Gorski kotar ne treba vam nemate nikakvih nameta, nego ćemo vam dati subvencije. Jasno da će ovo HSLS prihvatiti kao liberali, ja očekujem. Znači ne možemo ovako funkcionirati. Što je bitno u mojoj Zagori, u Gorskom kotaru? Radno mjesto. U Slavoniji trenutno je najbitnije radno mjesto. Ako hoćemo poduzetnika onda ga moramo rasteretiti da otvori to radno mjesto. Moramo ga poticati. Ja govorim sada o nerazvijenim područjima. Pa ta Gospodarska komora ne radi ništa po tom pitanju. … [[ne razumije se]] jedan zakonski prijedlog jer su rekli mi se odričemo, mi tražimo da ne plaća se članarina recimo u tim nerazvijenim područjima gospodarstvenici i poduzetnici. Nisu, jer ih nije briga. Pa to vam sve funkcionira dame i gospodo na principu kluba u Slavonskoj 9 to je taj način kako sve funkcionira i tu se donose odluke, a oni dobro žive od obveznih članarina. Hvala.
Replika uvažena zastupnica Marina Opačak Bilić.
Hvala. Evo na vaše izlaganje kolega nemam repliku. Slažem se s vama, ali s obzirom da znam da i vama kolega Bulj uvijek malo za raspravu ne 10 nego … [[ne razumije se]] u 5 minuta, evo imate još minutu od mene. Izvolite.
Hvala lijepa. Hvala lijepa na ovome prijedlogu. Pozdravite mi Slavoniju i Slavonce i nadam se da ćete vi više koristiti svoje minute u borbi za Slavoniju. Nadam se i očekujem i eto otvaram vam prostora da se možete javiti recimo pojedinačno u ime kluba očekujem od vas jer me Slavonci zovu da slabo se vi iz Slavonije javljati inače saborski zastupnici. Hvala.
Sljedeća replika je Domagoj Ivan Milošević.
Zahvaljujem. Pa ja se sa vama kolega Bulj slažem u velikoj većini toga što ste rekli. Ja sam 10 godina u politici i više od 20 godina u biznisu zalažem da se ukinu stotine nameta. Međutim razlika između HGK-a i HOK-a obrtničke komore dakle to ne bi smio i ne bi trebao biti namet. Znate kada neka firma propadne, ta firma ne propadne zato što su je evo radnici upropastili, nego oni koji upravljaju. Znači oni koji upravljaju su odgovorni i razlog zašto neka firma propadne ili joj ne ide dobro. A na kraju ću vam najiskrenije reći, nisam to mogao reći u ime Kluba, ja mislim da treba dati šansu još jedanput da se taj HGK-a nakon 168 godina reformira, restrukturira i pretvori u neku modernu austrijskog tipa komoru, a ja ću i dan danas i nakon 10 godina politike moj mozak i srce su poduzetnički, ja ću ako to ne uspijemo evo prvi podržati da onda se ide u ovom smjeru koje ste danas predložili.
Odgovor.
Ja sam vas razumio. Sada kolega Miloševiću hoćete vi glasati za ovo, jel'? Da vi podržavate da ne bude obavezna članarina, ali ćete vidjeti hoćete glasati. Ja očekujem. Za 2 godine, a za 2 godine. Hoće li biti poduzetnika uopće za 2 godine nastavite sa ovakvim ponašanjem prema poduzetnicima, to je ključno pitanje budu li ovoliki nameti. Budu li ovoliki nameti. I očekujem od vas poglavito koji ste poduzetnici koji ste prošli taj koji ste poduzetnici koji ste kroz svoj posao bavite se s time da podržite ovo u ime svih poduzetnika koji glasno viču da se ovo podrži. Evo i očekujem poglavito od poduzetnika kojih ima još među vama da budete puno glasniji i da još jasnije vičete u ime tih svih ljudi koji se bore za radna mjesta u biti uostalom daju i nama plaće i stvaraju nove vrijednosti.
Sljedeća replika je zastupnik Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. Kolega Bulj nekoliko stvari unutar ove rasprave slušam. Dakle, prije svega ono što mi nije jasno jest da je broj jedan netko svjestan da Komora radi loše. Broj dva, da Komora ostvaruje prihod, a najveći u iznosu od 70% od članarina koje su obvezne. Broj tri, ne pruža usluge kvalitativno onima koji spomenute članarine plaćaju. Uz to nameću obvezu plaćanja istih, a sve pod krinkom zbrinjavanja onih koji slušaju. Meni je ako sam ja sve ovo dobro razumio prestrašna hrvatska stvarnost.
A može im biti. … [[ne razumije se]] vladajući uporno ponavljaju istu priču. Mi oporba dignemo malo glas. Trebali bi biti još glasniji, i još jači, i još snažniji i još ujedinjeniji poglavito liberalne političke opcije kao što je HSLS, pa i IDS se poziva dosta da je liberalan. Vidim da sada šute jer oni imaju udjele u drugim. Oni imaju u turističkoj zajednici IDS, oni imaju drugi rajon koji oni drže i šutljivo podržavaju znači Hrvatsku gospodarsku komoru. Ali to treba glasno govoriti. Ne šutiti. Kolegica je meni dobronamjerno malo prije rekla evo vam još jedna minuta. Mi šutimo. Šutnja je dovela do ovoga što se događa oko Hrvatske gospodarske komore koja je zadavila sa 500 nameta, jedna je od tih HGK-a i koji davi naše gospodarstvo. I mi moramo vikati, jer gospodarstvo plaća i nas i održava sustav i ako nećemo poduzetnike osloboditi onda će završiti u Irskoj i propast će.
Sljedeća replika Anita Pocrnić Radošević.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani zastupniče Bulj čuli smo već večeras, a i poznato je da oko 97% članica Hrvatske gospodarske komore plaća članarinu od 42 kune mjesečno. Ostali su u grupi od tisuću kuna ili oko 3900. Iz toga je vidljivo da Komora skrbi uglavnom o malim poslovnim subjektima kojima bi inače takve usluge koje pruža bile ili nedostupne ili preskupe. Služi im i kao lobistički kanal, pružatelj informacija, organizator edukacija, sajmova, izložbi i sl. Znači prelaskom na novi način financiranja postavlja se pitanje hoće li Gospodarska komora i dalje biti na usluzi svima ili samo članovima? I da li ćete za neko vrijeme vi ili neki drugi kritičari okrivljivati HDZ-ovu većinu koja je prihvatila ovakve izmjene da su je pretvorili u letističku ustanovu koja pruža usluge samo povlaštenima?
Odgovor.
Ja nisam samo kritičar. Ja sam saborski zastupnik koliko znam legalno izabran preferencijalnim glasovima. I vjerujem ovome svemu što je izložio u ime Kluba kolega Troskot kao stručnjak, kao osoba sa kompetencijama i koja poznaje materiju najviše od ovdje svih nas što se tiče ovoga dijela. Prema tome, ja nemam razloga u ovo sve što je rekao u ime Kluba sumnjati. Ali znam da Hrvatska gospodarska komora ne pomaže našem gospodarstvu i vidljivo je i poduzetnicima je vidljivo iz rezultata. I zašto se poduzetnici bune? Što im je dobro? Pa nameti su ogromni tim ljudima, nameti. Mi moramo sve napraviti da rasteretimo poduzetnika za svako radno mjesto. Ponavljam da bi spasili uopće svako radno mjesto moramo rasteretiti. Vi govorite o nekakvih 40 kuna. Odakle onoliki kapital? Evo spominjao sam predsjednika, neću ga više spominjati HGK-a da mu se ne bi štucalo. Žao mi je da mu se ne bi štucalo. Vjerojatno neće niti čistiti krumpire kao što su neki čistili. U nas sve više ukrade, manju vreću krumpira moraš očistiti.
Vrijeme. Sljedeća replika uvažena zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Bulj dakle mi smo imali prilike čuti da se HDZ-e odnosno onaj gospodin koji je bio saborski zastupnik koji je u ime HDZ-a govorio da HDZ-e bi se isto mogao složiti da se želi jedna moderna, otvorena, transparentna Hrvatska gospodarska komora, ali da to sad baš nije vrijeme. Samo pitanje je kad je vrijeme? Da li je vrijeme za 5 godina, 10 godina i pitanje je da li uvijek u životu treba vjerovati nečijim očima ili svojim riječima? Jednako tako se uvijek pila okrene malo naopako. Ja nisam vidjela nigdje u prijedlogu s kojim ste vi išli prema ovom Saboru da predlažete ukidanje Hrvatske gospodarske komore. Hrvatska gospodarska komora ostaje i dalje. Ona i dalje će raditi ono što joj je zakon odredio. Samo vi predlažete pod nekim drugim uvjetima i to je sve. Hvala.
A dobro mi smo dali nekakav prijedlog. Evo i vi dajte amandman. Ja sam za ukidanje, ja ću ga podržati. Evo imate još vremena. Još ćemo zadržavati. Još imamo pravo stanku. Što se tiče mene ja bih osobno ukinuo, ali oni su donijeli zaključak na dobrovoljnoj bazi u biti da onaj tko želi platiti od poduzetnika, to je kao ukidanje. Što se tiče mene ja bih osobno ukinuo. Evo ja osobno. Naravno da su moji predstavnici moji kolege iz Kluba procijenili da na dobrovoljnoj bazi onaj tko želi da plati, onaj tko želi ne mora platiti, a osobno sam suglasan i tražim evo od svih da što se tiče mene dajte amandman ja ću glasati za. Evo što se tiče mene. Potrudite se ja ću pričekati, nikakav problem.
Sljedeća replika gospodin Troskot.
Poštovani kolega Bulj znam da ste jako ukazivali na zapošljavanje, na korupcijske afere i na određene nepotizme što u vašem kraju, a što na nacionalnoj razini. Govorim sada samo načelno na vaš stav. Ukoliko se to dogodi, da li smatrate da je gospodin Burilović na temelju rezultata koje je ostvario zaslužio da postane čelni čovjek Podravke? I da li smatrate da bi gospodin Tušek mogao postati i predsjednik Hrvatske gospodarske komore? A to vas pitam iz razloga što znam da je i bio uključen ili možda čak i vodio Gospodarsku komoru na regionalnoj razini. Stoga da sumiram pitanje, da li vidite gospodina Burilovića kao osobu koja bi mogla voditi Podravku, a gospodina Tušeka kao Hrvatsku gospodarsku komoru? Evo, vaše mišljenje.
Pa možda je to što ste rekli točne informacije. Ništa ne bi bilo čudno, tako da ne mogu ja ocijeniti. Ali gospodin Tušek pokazuje pregovaračke sposobnosti vrlo kvalitetne. Vrlo dobro bi on to obavljao i odrađivao zadaću u skladu sa onim što mu namijeni onaj tko je nad njim. Nebitno jel' to Jadranka Kosor, jel' to premijer Plenković ili netko drugi. A ostalo može biti. Mislim možda je to i točno što ste rekli. Ne znam trebat ćemo, ja ću to evo provjeriti. Vjerojatno vi imate nekakvu informaciju, pa možda evo kolege iz HDZ-a ili iz Vlade možda znaju da li je ovo točna informacija koju evo kao pitanje postavlja kolega Troskot. Ja mislim da bi sa kvalitetama pregovaračkim sposobnostima koje su neviđenih razmjera, ali ima tu tih kvaliteta u pregovorima vođenja i upravljanja lokalnih, županijskih županija tih, dosta ima tu dosta pojedinaca koji bi mogli obavljati te poslove vrlo kvalitetno u skladu, pa čak bi se možda i Nadan Vidošević postidio.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Mosta zastupnik Troskot.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani građani Republike Hrvatske koji nas gledate putem ekrana. Javio sam se ponovno zapravo izložiti ove argumente jer gospodin Pavić je rekao da bi trebali ažurirati podatke i odmah sam išao u analizu, pa čisto ići vidjeti da li argumente koje smo bili izložili da li imaju smisla odnosno da li su kao takvi validni i sa promijenjenim podacima. Jer činjenica jest da je Hrvatska gospodarska komora išla u određena restrukturirana rješenja u zadnjih par mjeseci. I evo napravili smo čak kalkulaciju brzinski i ukoliko je slučaj da Hrvatska gospodarska komora i ima 390 zaposlenih. No prije nego što krenem volio bih još neke stvari tu ponovno istaknuti. Mislimo da je ovo izrazito važna reforma iako je osobni stav gospodina Bulja bio da bi on ukinuo Hrvatsku gospodarsku komoru, to je na izglasavanju dakle u samome našem Klubu bilo to nije dobra opcija, nego smatramo da bi trebalo dakle ukinuti obveznu članarinu prema Gospodarskoj komori jer Gospodarska komora kao takva tu mora postojati. Samo bi se sa ovakvim tržišnim načinom razmišljanja zapravo došlo u viziju gospodina Burilovića koji je i sam rekao dakle da je i vizija same Hrvatske gospodarske komore doći iz prihoda koji se ostvaruju na temelju obvezne članarine koje su u ovom trenutku negdje oko 70-tak posto i da se smanje te članarine, a s druge strane da se povise prihodi koji se ostvaruju od prodaje vlastitih proizvoda odnosno usluga. U ovom trenutku ja bih htio još pozvati još jednom dakle sve stranke, i poziciju i opoziciju da podrže ovaj Prijedlog zakona iz razloga što bi to bila jedna prva reforma koju bismo mogli stvarno primijeniti i kojom bismo mogli pomoći našim poduzetnicima koji u ovom trenutku stvarno krvare. Čisto još jedna mala napomena. Nismo zaboravili ni naše obrtnike. Međutim, nije bilo moguće skupiti potpise i za poduzetnike i za obrtnike i evo dajemo riječ našim obrtnicima da će nam to biti jedna od budućih inicijativa. Dakle, u prvom argumentu ono što smo bili sami već rekli dakle i sama Hrvatska gospodarska komora još od 2015. godine razmišlja o toj viziji budućnosti Hrvatske gospodarske komore koja bi trebala biti u budućnosti. Ono što i mi u Mostu smatramo jest da ta tranzicija bi trebala biti postepena, ali ona je već trebala krenuti još od 2015. godine. A ono što vidimo prema financijskim izvještajima jest činjenica da se strukture prihoda između članarina obveznih i s druge strane prodaje usluga samih od strane Komore nisu promijenile i zato inzistiramo dakle da ovaj način koji bi zapravo i suzbio korupciju bude adekvatan iz razloga što bi tada predsjednik Komore bio primoran razmišljati da mu na poziciju unutar Komore dođe stvarno osoba koja je meritorna, koja može odraditi taj posao na način da Hrvatska gospodarska komora na kraju godine ne bude u gubitku nego u dobiti kao što to rade recimo komore zemalja Slovenije, Estonije, Singapura ili Britanije, Danske, Češke, Poljske itd. Dakle drugi argument ono što smo ažurirali na primjedbu g. Pavića i hvala mu na toj primjedbi, dakle jest činjenica da je HGK otpuštala određene radnike u zadnjih mjesec, dva dana pa smo odmah automatski ažurirali te podatke sukladno tome. Dakle ovako, EU kreće se između 200 milijuna dolara u Austriji do 700 milijuna dolara izvoza po zaposleniku, to ostaje isto u Njemačkoj, a u HGK imamo sada 30 milijuna dolara kada se izmijene podaci, što je još uvijek jako mali podatak u odnosu kad se usporedi sa Njemačkom i Austrijom koje imaju odnosno trebali bismo imati sličan model kao što je to Austrija i Njemačka, mada smo mi zapeli između tržišno orijentiranih komora i jedne Njemačke i Austrije koje imaju obveznu članarinu. Nadalje, ono što smo još ažurirali podatke jest da u ovom trenutku onda Slovenija nema 12 puta nego od 9 do 10 puta bolji rezultat nego naša komora i da estonska ima između 14 i 15 puta bolji rezultat od 18 kojeg smo bili prezentirali u prvom nalazu. U tom smislu Estonije stvara robni izvoz koji je jednak Hrvatskom i dalje uz tri puta manje stanovnika i u njihovoj komori je zaposleno naglašavam samo 30 zaposlenih, a kod nas ovo što je gospodin kolega Pavić rekao 390. Nadalje, drugi argument ovdje je broj zaposlenih na milijun stanovnika također kada se usporede zemlje kao što Slovenija koja ima 55 zaposlenih na milijun stanovnika, Estonija 24, Austrija ima 90 naša komora kada se izmijene podaci umjesto 130 koje smo bili prezentirali ima 110, ali još uvijek ostaje neučinkovita po pitanju podataka. Što se tiče same efikasnosti poslovanja komore to smo naznačili da je ona neefikasna i da 8 milijuna kuna koje se troše na strana predstavništva primjerice onaj koji se nalazi u Šangaju dakle da taj ured kao takav nije rentabilan. Nije rentabilan iz razloga što tamo postoji i veleposlanstvo naše i tamo postoji gospodarska sekcija gdje su zaposleni ljudi. I s druge strane kada imamo i Gospodarsku komoru i s druge strane veleposlanstvo odnosno ljude koji se bave sa gospodarskom diplomacijom, kada imamo pad izvoza, mislim da je to onda od 20% mislimo da je to dupla administracija i da bismo se u tom smislu s obzirom na situaciju u kojoj se nalazimo trebali onda odabrat ili jedno ili drugo. Dakle, ne možemo imati i jedno i drugo i pad od 20% izvoza, a s druge strane imamo povećane troškove sajmova. Dakle, mi smo više uložili u odnosu na 2019. odnosno '18., '20. i '19., međutim mi nismo ostvarili bolji rezultat. Naravno 2020.g. je isključena zbog korone i tu smo bili pošteni u smislu same analize. Nadalje, ostali smo kao jedna jedina zemlja članica socijalistička zemlja u EU govorim koja i dalje ima obveznu članarinu. Dakle, što se tiče argumenta da obveznu članarinu imaju Austrija i Njemačka, to su ipak zemlje koje ostvaruju puno znatno bolje rezultate što smo već pokazali u analizi efikasnosti tih dviju komora, a i s druge strane imaju puno dužu tradiciju tržišnog natjecanja. Nadalje, što se tiče samih javnih ovlasti i to smo isto čuli kao argument, međutim vidjeli smo i sami da je HGK u 10.mjesecu 2020.g. ukinula je Sud čast koji se često navodio kao argument zbog čega bi HGK i dalje trebala imati obveznu članarinu što iskreno ni ne vidimo kao neku povezanost. Međutim, s druge strane ono što je interesantno da je upravo i sam g. Burilović rekao da je glavni razlog zbog čega se Sud časti ukida upravo da je financijski neodrživ. I tu je opet upitno zbog čega bi uopće taj Sud časti odnosno takve javne ovlasti i trebale bit odnosno financirat se od strane samih poduzetnika iz razloga što se eventualni problemi i sporovi uvijek rješavaju na temelju trgovačkog prava i to na trgovačkim sudovima odnosno s druge strane u nordijskim modelima odnosno nordijskim zemljama se partneri sami po sebi već razdvajaju na dobre i na loše u samom kontekstu poslovanja. U tom smislu tu je zaključak stvarno da sve su ovo razlozi zbog čega mnogi poduzetnici odbijaju Zlatnu kunu, naveli smo neke od njih, dakle m noge IT kompanije koje su sada počele cvjetat, Hrvatska polako postaje start up nacija kao što je to Izrael, ko što smo imali prilike gledat kod Infobip-a, NANOBIT-a, i ostalih i Rimca dakle probijamo se na globalno tržišta od malih lokalnih kompanija postajemo jednorozi u koje prepoznaju vanjske kompanije i ulažu novce u naše kompanije. Recimo primjer i kompanije koje sam naveo sigurno nisu bile prodane odnosno kupljene zbog toga što je tu djelovala HGK nego su to ljudi poduzetnici koji su sami krenuli na temelju tržišnog natjecanja, ostvarili dobre rezultate koje su prepoznali vanjski investitori i u tom smislu su poduzetnicu su poduzetni, ajmo tako reć, od same HGK. Glavna poruka ovog prijedloga zakona jest da HGK s obzirom da se ne ponaša tržišno, ne može biti ni doktor koji bi razumio pacijenta, tek kad počne razmišljat tržišno može onda pomoć i našim poduzetnicima koji se nalaze na tržištu. Hvala lijepa.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, zastupnik Hrvoje Zekanović.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege. Iako više nitko normalan ovo ne gleda, evo, ja sam tu ostao pa ću i ja reći par riječi pa možda to stavimo na društvene mreže, možda netko pogleda. Govorimo o Hrvatskoj gospodarskoj komori. Koliki je apsurd uopće postojanja HGK govore zapisnici sa skupštine HGK. inače, oni su javno dostupni na stranicama HGK, svako ih može otvoriti i pročitati i ja ću ovdje pokušati sada izložiti te zastupnike da bi ukazao na besmisao postojanje takve institucije koja samo opterećuje hrvatske poduzetnike, a ne doprinosi njihovom boljem poslovanju. Dakle, evo kako idu ti zapisnici. Evo jedan, tj. srijeda je danas od prosinca 2019. g., ja sam nasumice, evo, odabrao 4. Potvrđivanjem zapisnika sa 2. sjednice Skupštine HGK održane 17. lipnja 2019. Digitalna, to je 1. točka, 2. točka, digitalna Komora-prezentacija, 3. prijedlog izmjene dopuna financijskog plana HGK, 4. prijedlog Odluke o financiraju HGK za 2020. g., 5. prijedlog Programa rada HGK za 2020. g., prijedlog Financijskog plana HGK za 2020. g., prijedlog Odluke o preraspodjeli i izmjenama i dopunama Financijskog plana, zatim prijedlog Plana o izmjenama i dopunama Plana gospodarenja nekretnina HGK, prijedlog Liste arbitara Stalnog arbitražnog suda pri HGK u postupcima sa i bez međunarodnog obilježja. Nisam sve pročitao, evo onda sljedeći zapisnik. To je bilo 22., pardon 22., 28. svibnja. Kaže potvrđivanje Zapisnika s konstituirajuće sjednice Skupštine HGK, financijski izvještaji, Revizorsko izvješće o obavljenoj reviziji financijskih izvještaja i prijedlog Odluke o odabiru eksternog revizora za reviziju financijskih izvještaja. A onda 2. srpnja 2020. potvrđivanje Zapisnika s 3. sjednice, Izvješće o poslovanju HGK za 2019. g., Izvještaj o bilanci i prihodima i rashodima, Izvješće o realizaciji Financijskog plana HGK, Izvješće o realizaciji Programa rada HGK, Izvješće Nadzornog odbora, izmjene i dopune Financijskog plana HGK za 2020. g., itd. Evo još samo ću vas s jednim maltretirati zapisnikom. To je 7. prosinca 2020., potvrđivanje Zapisnika s 4. elektronske sjednice i 5. elektronske sjednice, prijedlog Odluke financiranja HGK za 2021., prijedlog Programa rada HGK za 2021. g., prijedlog Financijskog plana HGK, prijedlog Odluke o sklapanju ugovora za rekonstrukcije zgrade Rooseveltov trg 2 i 3, itd., itd. Dakle ovo su zapisnici koji su suhoparni, dosadni, a netko dobija novac za ovo što radi i dobija ga od koga? Od hrvatskih poduzetnika. Dakle hrvatski poduzetnici, uz to što moraju muku mučiti kako da zarade sebi kunu da bi opstali na tržištu još moraju od te svoje kune odvojiti jedan dio novca da bi plaćali one koji se bave ovime. Koji su sami sebi svrha. Kojima je jedini posao donijeti financijski plan pa onda rebalans financijskog plana pa onda izvješće o financijskom planu pa onda izvješće o poslovanju financijske, znači od HGK, o raspolaganju sredstvima, o zgradama, dakle jedno veliko ništa. Dakle ja neću ovdje u rukavicama govoriti nego ću biti iznimno jasan. HGK bez obzira što tamo rade brojni djelatnici iako neki od njih i marljivo rade, neki ne rade, ona nema smisla, odnosno jednostavno tu instituciju na ovaj način hrvatski poduzetnici ne smiju financirati, odnosno hrvatska država treba ukinuti. Točka. Ili ako hrvatska država, odnosno hrvatska Vlada smatra da ona ima smisla, neka nađe neki drugi izvor financiranja, a neka to ne budu hrvatski poduzetnici. Laku noć.
Laku noć. Sljedeća rasprava je Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, uvažena državna tajnice, kolegice i kolege. Evo jedan prijedlog zakona, izmjene i dopune zakona koji je dao jedan oporbeni klub, po uobičajenoj praksi dobiva najzadnji mogući termin koji je moguće dobiti, ali možete se pohvaliti da ćete imati raspravu koja će ići u 2 dana. Dakle sigurno ćemo proći ponoć pa ćete onda imati rasprave i moći ćete reći mi smo imali prijedlog zakona o kojem je HS raspravljao 2 dana. Što vladajući misle? Kako će vladajući glasati, to nam pokazuje ova desna strana sabornice, evo, ipak je jedan kolega ostao tek toliko da ne kažemo da nema nikoga. Oni će na odborima i raspravljati nešto drugačije i reći će što o tome misli, kao što smo mi imali prilike čuti na Odboru za gospodarstvo gdje su zaista kolege iz HDZ-a kad su raspravljali, bili čak i žešći nego što smo mi bili iz oporbe. Oni su čak vrlo jasno rekli argumente za što, o HGK, ali kad će se glasati, nemamo tu dileme, o tome kako će se glasati. Ovo je jedna od tema koja se kroz hrvatsku politiku i javnost vuče već godinama i desetljećima, a bez ikakvog pomaka i umjesto da o tome zaista dobije se jedan malo pristojniji termin, namjerno je odabrano dan kad će biti i rasprava o Strategiji, znamo da je Strategija tako važan dokument, da o tome ćemo raspravljati svi, ali što je, tu je. I kad govorimo o HGK, kad govorimo o članarini, s jedne strane uvijek imamo nekog koji govori o tome da obveznu članarinu treba ukinuti, a s druge strane, to vlade odbijaju argumentima da se ne može preko koljena, da se treba postepeno, da Komora ima javne ovlasti i da moramo paziti da se ne poremeti osjetljivi komorski sustav RH. Malo otvorite web stranicu HGK, na njoj piše da promiče, zastupa i usklađuje zajedničke interese svojih članica pred državnim i drugim tijelima u Hrvatskoj i inozemstvu, ali ako se želite okrenuti izvozu, Komora će za vas pronaći partnere i pomoći izlasku na strana tržišta. Na domaćem tržištu, evo, lobiraju za zakonsku regulativu u skladu s interesima poduzetnika kroz 63 udruženja i 33 zajednice HGK. Često vam dođe da koristite onu uzrečicu „aj' nemoj za mene lobirati, aj' me pusti da to učinim sam jer to učiniti bolje i ekspeditivnije i više za svoju korist“. Kad gledate malo tu regionalnu razgranatost infrastrukture Komore, onda se kaže, možete dobiti pravno savjetovanje, niz informacija, bazu podataka, poduzetničkih edukacija, sufinanciranje nastupa na sajmovima, upućuje se u izvore financiranja i savjetuje pri apliciraju sa europska sredstva. Komorski kontakti mogu biti potpora kod lokalnih razvojnih agencija, razvojnih banaka i drugih državnih institucija. Isto tako mogu biti preporuka komercijalnoj banci ili prijavljen nabavi poslova u zemlji i inozemstvu. I kad to pročitate, što jedino možete reći, pa sjajno. Jer sudeći prema web stranicama HGK radi se o instituciji koja zaista odlično i širokom lepezom svojih usluga služi hrvatskim poduzetnicima. I za to hrvatski poduzetnici su dužni uplatiti i zbog te odlične usluge i lani je to bilo članarina od 165 milijuna kuna i Vlada je naravno protiv ovog prijedloga jer jedno je nabrajati razne parafiskalne namete građanima i poduzetnicima i obećavati da će ih se ukinuti, a sasvim drugo je podržati ideju kad na stol dođe neki konkretni prijedlog. Kao što smo imali prilike vidjeti, kolege iz HDZ-a će na odborima to podržati, čak će i u raspravi reći da se, evo, oni zalažu za jednu modernu, otvorenu, transparentnu, drugačiju HGK, ali ne u mom dvorištu. Baš i nije pravo vrijeme. Treba malo pričekati pa za jedno još jedno 20, 30 godina bi bilo apsolutno neko primjereno vrijeme. Pozivaju se pritom i na primjer Njemačke koja također, ima obveznu članarinu zaboravljajući da je njemačka komora moćan gospodarski i politički faktor prvog reda. A da su tu i savezne i državne vlasti dužne konzultirati u cijelom nizu pitanja i kad malo pogledate ulogu i značaj te komore, ona i vedrije oblači njemačkom politikom i administracijom. Kod nas politika i administracija vedri i oblači komorom. Sva istraživanja koja su rađena prvenstveno u Europi s kojom se vrlo rado uspoređujemo, pokazala su da je dobrovoljno komorski sustav agilniji, brži, spretniji, inovativniji u svom radu i zastupanju interesa poduzetnika. To je i logično jer kao i poduzetnici koji su na tržištu rada, a kod nas su prisiljeni plaćati članarinu, u dobrovoljnom sustavu je komora na tržištu i prisiljena je pružati usluge koje netko želi platiti. I u jednom trenutku je u ime predlagatelja g. Bulj postavio pitanje da mu nije jasno zašto se HDZ toliko opire. Pa zato što može. Zato, ponavljam onu rečenicu, za razliku od njemačke komore koja vedri i oblači njemačkom politikom i administracijom, kod nas politika i administracija vedri i oblači komorom. A tko je tu najmanje važan? Pa poduzetnici. Oni uredno plate, pomnožite godišnju članarinu puta broj poduzetnika i točno znat što imate. Stoga ovo je jedan prijedlog koji je apsolutno vrijedan, ne samo naše pažnje, nego je vrijedan jedne rasprave u jednom drugom terminu, a i vrijedan je da o tome razmislimo. Nitko nigdje ne ukida HGK, samo ju želimo napraviti, ono što je rekao i g. Milošević, boljom, transparentnijom i agilnijom. Hvala lijepo.
Suština rasprave o ovom pitanju je vrlo jednostavna. Kome treba HGK? Ako ona trena poduzetnicima i gospodarstvenicima, ako komora uistinu služi interesima njihovog poslovanja, onda će se prije svega, upravo poduzetnici i gospodarstvenici boriti da ona opstane, vrlo rado će plaćati članarinu, a ne samo to, tražit će i dodatne načine da se djelatnosti Komore izdašnije financiraju iz njihovih vlastitih sredstava. Međutim, naši gospodarstvenici, naši poduzetnici ne govore tako. Oni u Komori vide maćehu i neprijatelja i zbog toga upravo iz njihovih redova dolazi inicijative da se obavezna članarina u, pa čak i samo članstvo u ovim komorama, kao obavezno ukine. Dakle ako naši poduzetnici vape za tim da se ovdje nešto promijeni, a s druge strane politika i to sa desne strane sabornice protiv toga snažno se buni onda jasno možemo zaključiti da komora u ovakvom ustrojstvenom i organizacijskom smislu služi prvenstveno njima. Vratimo se na trenutak na to kako su komore nastale, komore su nastale iz cehovskih udruženja, cehovi su sami tražili načine kako štititi i organizirati svoje interse, a model u kojem država nešto nameće, država u kojom nešto sili u Hrvatskoj je uspostavljen onda kada je politika u komorama vidjela priliku za svoj profit i za svoju korist, a na uštrb interesa poduzetnika i gospodarstva. Ukidanje obaveznog članstva pa onda i obavezne članarine kako u HGK tako i u HOK, ali u čitavom nizu drugih dio je političkog programa Centra. I sada nema potrebe ponavljati sve ono korisno i dobro što su govorili prethodni govornici, iste argumente možemo podržati i mi sami i nedvojbeno je da će klub GLAS-a i Centra glasati za ovaj prijedlog. No dva su dodatna detalja koje bi ipak htjela posebno naglasiti. Dakle način glasanja o ovom prijedlogu i o ovoj inicijativi dat će odgovor na pitanje tko je zapravo od političkih stranaka vjerodostojan u svojim političkim programima i vrijednostima s kojima se na neki način biračima i glasačima predstavljaju i kojima se reklamiraju, kroz ovo ćemo zapravo vidjeti tko su one političke stranke koje sjede uz desnu stranu sabornice, prije svega iz svog vlastitog koristoljublja i oportuniteta pa iz tog razloga neće glasati za ona rješenja koja bi po logici stvari trebala biti i dio njihovih političkih programa. A osim toga ukidanje obaveznog članstva u HGK prvi je kotačić u razbucavanju i demontiranju [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] jednog okoštalog sustava u kojem korupcija i klijentelizam dominira čak i u gospodarskim granama u sprezi s politikom.
Sljedeća rasprava Kluba zastupnika HNS-a i nezavisnih zastupnika uvaženi zastupnik Predrag Štromar. Nema ga. Sljedeća rasprava uvaženi zastupnik Darko Klasić u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Evo skoro će ponoć pa ću vam reći dobro jutro još malo. Ono svima nama je poznato da obavezne članarine i HGK koji plaćaju sva trgovačka društva u RH ne postoji u većini europskih zemalja osim ovih 4 koje smo čuli danas i koje su navedene i uz obavezne namete za Obrtničku komoru te strukovne komore nemojmo zaboraviti da je to daleko i već namet nego šta je u slučaju HGK i na tome bi trebalo razmotriti da li je tu bitno to obavezno članstvo. Tamo se ostvaruje prihod od preko nekakvih 300 milijuna kuna i to značajno poskupljuje cijenu rada u RH te zapravo nadležnosti mogu preuzeti ministarstva bez dodatnim opterećivanjem radno sposobnog stanovništva u RH. Između ostalog to dodatno i narušava slobodu udruživanja i tržišta poduzetnika. Mali mikro poduzetnici kojih je danas najveći broj u RH to se prvenstveno odnosi i na njih, ja ću vas podsjetiti danas za isplatu plaće koja je nešto malo veća od minimalne neto plaće i neovisno o tome što zbog ove krize ti mali mikropoduzetnici nemaju prihode ili su prihodi smanjeni mora svaki mjesec platiti ogromni doprinos. Isto tako i morat će platiti te 42 famozne kune HGK iako on nema od kuda to namaknuti i to mu uzima Porezna uprava, a nemaju prihode što znači da ovaj glavni parafiskalni namet je gori od poreza. Sve to vodi do minimalno tisuću eura mjesečno kako bi poduzetnik preživio s nekim dohotkom i dao što je prisiljen dati, a trenutno zbog covid krize nema od kuda. To je jedan od velikih problema svih malih poduzetnika di je svaka kuna zapravo njima bitna, a u praksi HGK pruža malo ili ništa, a velika većina poduzetnika i obrtnika koja je tražila neku pomoć od HGK imala je uglavnom negativna iskustva. Prisilna davanja HGK u najtežem … te male poduzetnike kao što sam napomenuo i dobrovoljno udruživanja i dobrovoljno plaćanje onog što se smatra dobrim i korisnim temelj je svake liberalne demokracije. Iskustvo pokazuje da novo osnovane udruge evo ga kao što smo čuli koji prikupljaju potpise za ukidanje HGK u nekoliko mjeseci više postižu za svoje članove, ali i za sve građane RH općenito nego sve ovakve … trome i skupe strukture u zadnja dva do tri desetljeća. Gospodarstvo u ovom trenutku krize ne trebaju nikakvi nameti, a pogotovo ovakvi poput članarine u HGK. HSLS će podržati svako rasterećenje gospodarstva i poduzetnika, a zalažemo se i za sljedeće mjere kojima bi se uvela dodatna transparentnost u rad komora, tu smatram i strukovne komore, to znači žurno donošenje horizontalnog Zakona o komorama, ukidanje obaveznog članstva i članarina i u strukovnim komorama, mogućnost osnivanja i konkurencije više komora unutar jedne profesije jel onda će se oni boriti zapravo da zastupaju svakog malog građanina i svog člana jer će samo na temelju svoje aktivnosti dobiti članarinu, zabrana disciplinskih … članova zbog verbalnog delikta što je često u strukovnim komorama danas u RH gdje neki imaju zbilja doslovno monopol koji im je dodijeljen od države i postavlja se iznad i državnih ministarstva u tom slučaju odnosno narušavaju ugled i čast komore, a radi zaštite slobode izražavaju se kao ustavne vrijednosti. Uvođenje obavezne prijenosa sjednica skupština komora, upravnih odbora i drugih tijela komora što je danas lako dostupno kako bi se osiguralo pravo javnosti na transparentnost i informacije o radu komora jer Zakon o pravu na pristup informacijama nerijetko je mrtvo slovo na papiru kada su komore u pitanju. Demokratizacija i standardizacija procesa odlučivanja tijela komora i izbora članova u ta tijela, uvođenje adekvatnog nadzora nad zakoništvom rada komora, a od strane nezavisnog regulatornog tijela i sankcioniranje odgovornih za nezakonitost u radu komora. To je jako slabo regulirano i nažalost svjedoci smo, evo ja sam u zdravstvu da cijeli ovaj niz komora često funkcionira na granici zakonitosti. Usklađivanje nekoliko desetaka danas važećih zakona koji reguliraju rad komora sa Zakonom o komorama i paralelno s njihovim donošenjem. Mislim da uz ovu temeljnu priču o HGK da bi ovo trebalo biti jedna od sljedećih inicijativa i rasprava koje bi mi trebali kao Sabor donesti ako hoćemo omogućiti konkurentnost tržišta rada u Hrvatskoj i konkurentnost na europskoj razini … gospodarstva nakon ove krize koja će nas neumitno pogodit kao i cijelo europsko gospodarstvo. Evo toliko kratko od mene. Hvala lijepo.
Sljedeća rasprava je u ime predlagatelja uvaženi zastupnik Ante Kujundžić.
Hvala predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege. U pola noći mi raspravljamo o jednoj od mogu reć ključnih stvari pred sramotno praznom sabornicom. Biti svjestan kako je rekao maloprije kolega Milošević da HGK radi loše ne voditi računa o ljudima koji u ovoj državi stvaraju, a voditi računa o onima koji slušaju, a sve pod krinkom obveze stvaranja prihoda od kojih 70% čine članarine nije ništa drugo nego jedan oblik suicida gospodarstvenika iz zasjede države. Postavljam pitanje, čega je strah bilo koga u ovoj sabornici podržati prijedlog koji je ispred ako su namjere svakog od nas čiste? Ovakvim primjerom pod pretpostavkom da se ovaj prijedlog neće izglasati očituje se više nego jasnom činjenica kako svrha postojanja institucija u RH nije nikakva drugačija osim da su one svrha sebi samima i onima koji slušaju. Ako već komora radi loše, pitam se koje su zapravo sankcije za svakog onog koji radi loše i je li ih uopće ima? Možda je jedina sankcija za one koji rade loše obvezna članarina od kojih se financiraju. Parazitiranje na grbači naroda i ljudi koji u ovoj državi nešto stvaraju mislim da je poprilično dosta i puna kapa više-manje je svima. Hipotetički gledano, zašto bi se bilo tko bojao neplaćanja dobrovoljnih članarina ako radi dobro? Drugim riječima, ako bilo što ili bilo tko služi svrsi ne vidim razloga da ne bi imao članove niti ne mislim da ti članovi ne bi plaćali svoje članarine. Ne glasanje za ukidanjem obveznih članarina nije ništa drugo nego jedan oblik govora koji nam daje do znanja i manifestira puno više stvari od onih koje nam se čine na prvu. Čini mi se da je HGK u istom ili sličnom stanju u kakvom je dobar dio, neću reći svih, ali dobrog dijela sustava i zbog kojih veliki broj na kraju krajeva ljudi i odlazi iz ove države, a to je ništa drugo nego trulost, trulost u svim porama. Ako bi tkogod uzeo rezultate komore kao relevantne, kao relevantan pokazatelj opravdanosti plaćanja članarina dakle ako bi rezultati bili oni koji su relevantni vrlo brzo bismo uvidili i relevantnost ne samo članarina nego i postojanja HGK. Hvala lijepa.
Imamo nekoliko replika, prva je uvažena zastupnica Romana Nikolić.
Poštovani zastupniče. Da li smatrate da u uvjetima proglašene pandemije potrebno dodatno zaštiti gospodarstvo, posebno poduzetnike od nepotrebnih troškova?
Hvala predsjedavajući. Poštovana kolegice Romana. I van uvjeta pandemije smatram da ovo društvo i svi oni ljudi koji stvaraju u ovoj državi su preopterećeni nametima koji zapravo za svoju svrhu imaju ono što svi mi ovdje vrlo dobro znamo samo je pitanje koliko smo spremni to glasno progovoriti i zaurlikati, a to je zapravo zbrinjavanje i osiguravanjem jedne budućnosti onima koji slušaju.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Boška Ban Vlahek.
Uvaženi kolega. Primjer susjedne nam Slovenije, ali još više i Estonije koje su danas daleko ispred nas u ekonomskoj razvijenosti pokazuje koliko su nužne i radikalne reforme koje uključuju i ukidanje obveznog članstva u komorama. Slovenija je ukinula obveznu članarinu, a komora ipak opstaje bez ikakvih problema. Godišnja članarina plaća se na temelju veličine tvrtke i razine njezine uključenosti u rad komore. Može li to biti i kod nas?
Odgovor.
Hvala predsjedavajući. Poštovana kolegice. Ja bih bio humoristično tragičan u odgovoru, dakle ne znam ima li nas uopće više tko prestići u bilo kakvom obliku govora, bilo da je riječ o bilo kojem dijelu funkcioniranja ove države. Tako da mislim da je svaki suvišan dodatak u biti nije ništa drugo nego suvišan.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi kolega. Nekad kad neke stvari glasno izgovorimo onda nam one zaista zvuče čudno. Dakle HGK kom služi? Poduzetnicima. Što poduzetnici kažu? Sve ok, ali dajte da se stavimo u odnos da ja sam odlučim da li hoću tu biti, da li vi meni služite i za to ću naravno kao i u bilo kojoj udruzi ako ste u udruzi ptica pjevica tamo ćete onda neku naknadu plaćati. Ja često imam osjećaj i to ću sad glasno izgovorit, da naša Vlada nema nikakav problem da zaista tretira kao da su poduzetnici malo bedasti. Čemu je to tako?
Odgovor.
Hvala predsjedavajući. Složio bih se poštovana kolegice Anka sa svim onim što ste rekli s tim da bih dodao kratku digresiju da HGK prije svega služi sebi samome, a onda jednim puno manjim dijelom onima zbog kojih postoji.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Uvaženi kolega. Osvrnut ću se na jedno pitanje koje ste zapravo postavili vladajućima, retoričke je naravi. Glasi, pa tko bi se zapravo protivio ovakvoj inicijativi i ovakvom prijedlogu s obzirom na sve argumente koji su izneseni tijekom rasprave? Odgovor je jednostavan, protive se oni koji pokazuju otpor prema svakom prijedlogu, svakoj inicijativi da se Hrvatska na bilo koji način u pozitivnom smjeru i u pozitivnom pravcu mijenja. I upravo je paradoksalno da mi danas o obaveznom članstvu u komorama govorimo istovremeno kada smo pričali i o strategiji razvoja Hrvatske u sljedećem desetogodišnjem razdoblju. Jedino želim naglasiti da je netočno da bi zapravo sama komora kao takva prestala postojati jel bi se izgubila njezina funkcija i svrha. Udruga ugostitelja, udruga poduzetnika, razne udruge i inicijative pokazale su da su poduzetnici izgubili povjerenje u ovakvu komoru i okrenuli su se drugim alternativama u kojima svoje članstvo dobrovoljno plaćaju. Dakle, problem je u komori koja na neki način [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] postala režimska institucija.
Odgovor.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Dakle kolegice Dalija, nemam tu šta dodat, slažem se sa svim onim što ste izrekli.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Nikola Grmoja.
Hvala. Poštovani kolega Kujundžić. Govorili ste o trulosti sustava, naime ne znam znate li činjenicu da se '99.g. odlučivalo o tome da prisilno članstvo u HGK je li ono zapravo protuustavno i u to vrijeme dvojica ustavnih sudaca koji su o tome odlučivali su bili na listama arbitara pri stalnom sudištu HGK, a jedan od njih je bio čak i predsjednik Suda časti HGK, dakle dvojica ustavnih sudaca koji su odlučili da prisilno članstvo nije protuustavno su bili suci HGK. Pitanje je sad je li uopće oni mogu i biti po funkciji u nekim drugim javnim službama? Ali to pokazuje koliko je taj sustav truo. Zašto ovi vladajući štete HGK jer o čemu će Tušek pregovarati, što će ponuditi ako nema takvih institucija?
Odgovor.
Hvala predsjedavajući. Poštovani kolega Grmoja. Da istina je HGK služi kao i veliki dio svega onoga što je u domeni kao takve, služi za zbrinjavanje svih onih koji slušaju. Cijeli niz je takvih primjera, ukoliko krenemo od samog županijskog ustroja bilo koje županije, bilo koje ustanove koja je u domeni opet županije, dakle ista stvar se manifestira i ovdje u tom primjeru kojega ste izgovorili i vi, a i to je više nego jasno svima nama. Ono što smo možda zaboravili spomenuti u cijeloj toj priči jest činjenica da zasigurno kao i u svakom drugom sustavu postoji u HGK ljudi koji rade, koji svoj kruh svagdašnji zarade pošteno i poštenim i predanim radom i zasigurno da oni da je cijeli HGK takav da mi danas o ovome ne bismo pričali. Dakle ja i dalje postavljam pitanje, čega se netko boji podržati jedan ovakav prijedlog i zašto nema sankcija za loš rad ako je od strane vladajućih došao apostrof da HGK radi ne baš dobro? Hvala.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika SDP-a uvažena zastupnica Romana Nikolić.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Izmjene ovog zakona predlaže se zbog potrebe za dodatnim oslobađanjem hrvatskih poduzetnika od parafiskalnih nameta. Kriza koja je hrvatsko gospodarstvo pogodila zbog epidemije korona virusa dodatno je naglasila potrebu za troškovnim rasterećenjem hrvatskih poduzetnika od nameta za koje po mišljenju predlagatelja nema potrebe ukoliko ih poduzetnici sami ne žele plaćati. Početkom ove gospodarske krize potvrdu da obvezno članstvo u HGK nije potrebno pokazuje i ponašanje same HGK te pojava alternativnih udruga koje su puno bolje artikulirale potrebe poduzetnika nego što to radi HGK. Po izjavama samih poduzetnika udruge koje su se pojavile kao reakcija na sporu reakciju Vlade RH vezano uz gospodarske mjere puno su više ispunile svoju svrhu nego HGK koja je očito postala svrha sama sebi. Također obvezno članstvo nije potrebno jer postoji veliki interes hrvatskih poduzetnika za udruživanjem na bazi dobrovoljnog članstva. Jedna od udruga je u samo nekoliko mjeseci postojanja uspjela okupiti nekoliko tisuća članova koji u ovo teško vrijeme dobrovoljno plaćaju članarinu ukoliko za to vide svrhu. Monopoliziranje predstavljanja poduzetnika koje to u stvari i nje od strane Hrvatske gospodarske komore nema smisla i treba prepustiti hrvatskim poduzetnicima mogućnost da odluče za koga i žele li uopće da iz zastupa te da shodno tome i plaćaju ili ne plaćaju članarinu. Hrvatska gospodarska komora na ovaj način godišnje naplati oko 300 miliona kuna te smatramo da poduzetnici imaju pravo odlučiti što će s tim novcem napraviti. Hoće li ga sačuvati za svoje poslovanje ili investirati u udruživanje. Ovakvog prijedlogu zakona postoji velika podrška hrvatskih poduzetnika te dugogodišnja praksa djelovanja HGK koja pokazuje da on njihovog rada nema pretjerane koristi za poslovanje naših poduzetnika. Nažalost HGK se više pretvorio u političku organizaciju nego je potpora hrvatskom gospodarstvu. Nedovoljna transparentnost rada, kriminalne aktivnosti unutar Hrvatske gospodarske komore te političko uhljebljivanje također su doprinijeli takvom statusu te institucije u javnosti. Smatramo da takvom načinu rada i financiranju komore mora doći kraj te je ovaj prijedlog zakona prvi korak prema tom cilju. Uz podršku poduzetnika i javnosti tražimo i podršku Hrvatskog sabora za donošenje ovih iznimno bitnih zakona o Hrvatskoj gospodarskoj komori. Hvala.
Slijedeća rasprava je u ime kluba, a pardon u ime predlagatelja, uvaženi zastupnik Nikola Grmoja. Nema ga. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, uvažena zastupnica Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, ovo malo kolegica i kolega što je preostalo još u sabornici, još jedna rasprava o prijedlogu oporbenih zastupnika u ovaj, u ove kasne sitne nekako smo se već i privikli na to i u biti što reći o ovom prijedlogu koji je pred nama osim da Domovinski pokret ga u potpunosti podržava. Od početka svog djelovanja Domovinski pokret ukazuje na to da je naša država preskupa, a da su poduzetnici preopterećeni brojnim nametima. I bez obzira na nekoliko krugova porezne reforme koji su kao horizontalni ili kako bi rekao kolega Zekanović vodoravne mjere, djelomično su rasteretile naše poduzetnike, ali ostaje cijeli niz parafiskalnih nameta i uz brojne administrativne zahtjeve koji kompliciraju poslovanje, u Hrvatskoj parafiskalni nameti su po brojnosti i financijskim iznosima među većim problemima s kojima se poduzetnici susreću i to nisu beznačajni iznosi, radi se o milijardama koje umanjuju sposobnost poduzetnika za ulaganje u nove investicije, istraživanje i razvoj ali isto tako i plaće zaposlenika. Sad govorimo i večeras govorimo o toj članarini Hrvatskoj gospodarskoj komori i taj namet je sporan iz nekoliko razloga, a prvi i temelji koji su već istakle kolege je taj princip dobrovoljnosti koji kod ovog nameta ne postoji. Iz njega u principu proizlazi i slijedeći razlog koji je vezan za karakter ovog nameta, a koji se zbog te obvezatne prirode percipira kao jugokomunistički relikt iz nekih prošlih vremena. Svi mi stariji znamo da u bivšoj Jugoslaviji su članstava u nekim organizacijama bila obavezna pa ste tako u određenoj dobi postajali pionir ne svojom voljom, a na isti način ste postajali i dio socijalističke omladine mada nikada niste pristupnicu potpisali. Stupanjem u radni odnos postajali ste član sindikata, a poduzeća su ili radne organizacije kako se to tada zvalo, bile članovi gospodarske komore. Ta se praksa u neovisnoj Hrvatskoj zadržala do današnjeg dana i ne čudi što brojni poduzetnici gledaju na to obvezatno članstvo kao na nešto što je do sada trebalo biti ukinuto. Ne treba zanemariti visinu članarine mada smo čuli da je ona simbolične naravi, ali poduzetnici na visinu te članarine ne mogu utjecati i naravno da je i to frustrirajuće. Osim toga poduzetnici ističu kako određene usluge koje komora nisu nikada konzumirali i u biti im ni ne trebaju. Kada se sve to sagleda, svi ti razlozi frustracija naših poduzetnika je očigledna i posve razumljiva. Razlog više je i činjenica da je članstvo u nekim, u komori u nekim drugim tranzicijskim državama koje su ovdje već spomenute na dobrovoljnoj osnovi. Ja osobno sam mišljenja da komora u principu dugoročno ne bi bila na gubitku kada bi članstvo bilo na dobrovoljnoj osnovi. Naime, članovi komore imaju pogodnosti temeljem kojih bi ista i zadržala velik broj članova, a to potvrđuje činjenica da preko 200 obrta, OPG-ova, zadruga i udruga je odlučilo dobrovoljno se učlaniti u HGK jer je većina prepoznala akciju Kupujmo Hrvatsko kao važan kanal za promociju i plasman svojih proizvoda. Kao i kolega Milošević i ja sam dugo radila, preko 20 godina u gospodarstvu i osobno sam često bila u prilici tijekom svog radnog vijeka u gospodarstvu koristiti usluga HGK, iskustva su bila uvijek vrlo pozitivna. Često smo išli na nova tržišta zajedno s komorom jer nam je to smanjivalo troškove i osiguravalo kvalitetan marketinški nastup na tržištu na kojem vi u početnoj fazi ne znate koliko ima ustvari potencijala. Osim toga, komore rade i brojne analize koje su korisne gospodarstvenicima i edukacije koje su za članove besplatne ili su po povoljnijim cijenama od tržišnih. I zbog svega navedenog mišljenja sam da ukidanje obaveznog članstva dugoročno uistinu ne bi ništa promijenilo u komori te bi se određena, određeni broj poduzetnika i dalje odlučio na članstvo u komori. Na taj način bi se anulirali razlozi koje sam već navela i koji dovode do frustracija kod članova koji su tu po sili zakona. S druge strane komora bi se prisilila i nekako, bila bi primorana daleko racionalnije poslovati nego što posluje sada i za razliku od kolege Miloševića koji bi komori, koji također smatra da komora jednostavno mora krenuti u reorganizaciju ali bi im dao još dvije godine, ja nisam toga mišljenja, ja mislim da je komora nakon 30 godina što nije napravila neke stvari zrela za šok terapiju i ako su naši brojni poduzetnici zbog ove Covid krize i svega što ih je snašlo bili prisiljeni na šok terapiju i na poslovanje u iznimno teškim uvjetima, a sve analize pokazuju da je ova situacija bila najteža i najteža je upravo za male poduzetnike za koje evo i danas smo čuli i od ministrice kada je govorila o strategiji da su upravo mali, srednji poduzetnici, mikro poduzetnici to je kičma našeg gospodarstva, ali mi tu kičmu lomimo cijelo vrijeme s tim brojnim nametima, administrativnim, razno raznim začkoljicama i da rezimiram na kraju, neću dužiti sitniji su sati. Upravo kroz ovakve nekakve inicijative bi ostvarili tu nekakav prostor gdje bi poduzetnici ipak mogli ulagati više u razvoj, u istraživanje, u nove investicije, u nova radna mjesta. Stoga Domovinski pokret podržava i mi ćemo podržati ovaj prijedlog te moram naglasiti kako danas po našem mišljenju ima i daleko većih problema s kojima se suočavaju naši poduzetnici i ne samo oni nego i gospodarstvo u cjelini. Drago nam je što je ova tema došla na raspravu u Hrvatski sabor u ovom noćnom terminu, ali na to smo i navikli. I bilo bi lijepo da postignemo konačno i oko neke gospodarske teme konsenzus i zajedništvo, a ne samo oko obnove potresa i sličnih stvari jer to od nas očekuju ne samo poduzetnici već i stanovnici naše domovine. U situaciji kada se borimo sa epidemijom, kada su našu domovinu pogodila 2 razorna potresa trebamo učiniti apsolutno sve što je u našoj moći kako bi našim poduzetnicima olakšali poslovanje. Hvala lijepa.
Slijedeća rasprava u ime predlagatelja, uvaženi zastupnik Zvonimir Troskot.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici i poštovani građani RH koji nas u ove sitne sate, sada je već pola jedan pratite putem ekrana. Htio bih još dotaknuti određene argumente za koje smatram da su jako bitni, a koji su bili navedeni od strane vladajućih, a to je godina osnivanja gospodarske komore u RH koja se dosta često navodi kao argument tih 150 godina za ostavljanje ove obvezne članarine koju poduzeća odnosno poduzetnici moraju plaćati Hrvatskoj gospodarskoj komori. Evo uzeli smo neke primjere od gospodarskih komora u Europi koje su na dobrovoljnoj bazi, dakle imaju to načelo dobrovoljnosti, a opet s druge strane, dakle s druge strane imaju isto dugi niz godina od kada postoje. Jedna od najstarijih, jedna od najstarijih komora na svijetu i najpoznatijih u tržišnom, na tržišnom načinu razmišljanja jest upravo Britanska komora tržišna komora koja postoji od 1860. godine. Dakle, tamo je dobrovoljno članstvo, nije obvezno, a s druge strane postoji jako dugi niz godina kao i Hrvatska. U Estoniji oni već postoje 100 godina, imaju dobrovoljno članstvo i upravljaju sa 3000 subjekata. Slovenska gospodarska i industrijska komora postoji od 1860. godine, dakle 160 godina. Češka koja broji 15.000 subjekata ona postoji 170 godina od 1850. godine. Mađarska koja broji nekoliko desetaka tisuća subjekata postoji 170 godina, a 1850. godine ju je osnovao car Franjo Josip koji je ujedno bio i mađarski kralj. Što se tiče same Poljske koja također ima dobrovoljne članarine, ona je također prošla i socijalizam i danas se nalazi u kapitalističkim zemljama i imaju dobrovoljne članarine, tržišno razmišljaju i dignuli su ekonomiju u zadnjih 20 godina jako punu. Dakle, prva, prva nekakva vijeća trgovine je dignuo poljski vojvoda još 1809. godine, a 1859. godine dakle otprilike sa godinama kada su u ovim zemljama osnivane komore, dakle nakon raspada Prusije osniva se Glivice koja je preteča današnje Poljske gospodarske komore. U tom smislu evo su primjeri komora u Europi koje su neke odnosno većine od njih prošle socijalizam, a s druge strane imaju dobrovoljno članstvo i dobrovoljne članarine. Njih krasi s jedne strane efikasnost, transparentnost, učinkovitost i dobrovoljnost što fali našoj gospodarskoj komori. S druge strane čuo sam jedan od argumenata vladajućih u debatama koje smo imali, da Hrvatska gospodarska komora raspolaže odnosno upravlja sa nekih 150.000 subjekata. E sad išao sam pogledati s obzirom da po sličnosti, dobrovoljnosti odnosno prisilnosti naplate s te strane, dakle Austrija i Njemačka su slične Hrvatskoj, međutim evo išli smo gledati jedna Austrija ona ima 540.000 članova s kojima upravlja, dok jedna Njemačka ima preko 3 miliona članova kojima upravlja. Međutim, ovdje postoji jedna velika distinkcija odnosno različitost s kojom se može uspoređivati dakle odnosno ne može uspoređivati Hrvatska, dakle Njemačka i Austrija imaju puno veći izvoz po zaposleniku komore, Austrija ima, dakle 200 milijuna dolara izvoza po zaposlenom, a Njemačka ima 700 milijuna. Vidjeli smo po Hrvatskoj, ona ima 30 milijuna dolara izvoza. I s druge strane, ono šta se pokazuje kao trend, dakle ukoliko postoji prisilnost članstva, tada postoji i veliki broj članova koji su unutar komore i to ima smisla. Dakle u ovim zemljama ranijim kojim sam naveo, dakle Estonija, Slovenija, Češka, Mađarska i Poljska, oni su smanjili broj članova unutar komore iz razloga što tamo članice, odnosno subjekti unutar komore nisu prisiljeni biti unutar same komore i ne moraju to plaćati ukoliko to ne žele. S druge strane, tamo gdje je prisilno članstvo, kao što su recimo, Hrvatska, Austrija i Njemačka, dakle tu ima veliki broj članova, međutim, s druge strane, vidjeli smo da po efikasnosti Hrvatska se sa tim zemljama koje imaju taj germanski model, ne može mjeriti. I u smislu Hrvatske, dakle, tu su, tu HGK postoji isključivo voljom vladajućih i obveznim zakonom za koji [[Upadica: Vrijeme.]] više nema argumenata.
Imate jednu repliku. Uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Uvaženi zastupniče Troskot. Prije svega, želim vas pohvaliti za doista dobru temeljitu pripremu, međutim, argumente za ovaj prijedlog kojeg mi podržavamo ne treba tražiti u prošlosti, time nikoga nećemo ni u što uvjeriti, samo vas želim nadopuniti i reći da smo zapravo mogli argumente povezati sa onime što smo danas govorili o Nacionalnoj razvojnoj strategiji. Svi smo utvrdili da ciljevi koji se žele postići ni na koji način nisu povezani s mjerama i sa eventualnim načinom kako do određenog cilja stići, a kad govorimo o rasterećenju gospodarstva, evo, Komora prikuplja 300 milijuna kuna. U Strategiji razvoja ne govori se na koji način će se pomoći poduzetnicima da više ulažu u inovacije, u istraživanje, u razvoj, u digitalnu zelenu tranziciju, sve ono čime, onim riječima čime Strategija obiluje, pa evo, otklanjanje ovog nepotrebnog nameta bio bi jedan dobar put, dobra mjera, dobar korak upravo u tom pravcu.
Vrijeme. Odgovor.
Uvažena zastupnice Orešković, ja se s vama slažem, ono što sam čuo, što je i meni argument koji jednostavno ne stoji i nema smisla, da se obvezna članarina ne može ukinuti u Hrvatskoj zato što već postojimo 150 godina. Slažem se i meni je to isto apsurdan argument, ali evo išli smo istražiti i ostale komore koje su danas već tržišno orijentirane, već su digitalizirane i već su se okrenule, dakle tržištu, a opet, s druge strane, njihovo osnivanje jest, datira otprilike u istim godinama kada je i Hrvatska. Vezano za ovu Nacionalnu strategiju koju ste rekli, dakle cijela mudrost se svodi na sljedeće, dakle ona korupcija s kojom se bavite dugi niz godina, nepotizam kojeg vidimo i ovdje u Komori, nažalost je istjerao naše ljude van iz Hrvatske koje onda iz iseljeništva plaćaju doznake, a upravo taj iznos doznaka je razina gospodarskog rasta na godišnjoj razini. I to želimo spriječiti, a da HGK tome niti malo ne doprinosi.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se dragi kolegice i kolege i svi koji su preostali ovdje sa strpljenjem da slušaju argumente za i protiv ovog zakona pa čestitamo da jeste ostali. Prvo bih rekla jednu stvar, htjela bih zaista da, mislim da je važno da je ova rasprava balansirana i da se kao argumenti ne koriste možda neke stvari koje u potpunosti i ne stoje, a to je da HGK ne radi ništa ili da nema baš nikakvu funkciju. To naime, nije baš tako točno. Ja i kad sam radila kao poduzetnica i obrtnica, ne mogu reći da sam imala osobito pozitivna iskustva, kao što su neki ovdje istaknuli, ali opet za određene subjekte postoje određene usluge, pa i javne ovlasti koje HGK obavlja i to treba istaknuti. I treba istaknuti da ipak jest u posljednje vrijeme, evo, ja ću to zaista reći, napravljen određeni iskorak u uslugama koje HGK nudi, istaknut ću tu posebno digitalnu Komoru kao jedan možda prvi korak i dobar model u kojem bi Komora trebala ići, a posebno mislim da ima važnu ulogu u otvaranju podataka, odnosno da postane i neka baza otvorenih podataka za gospodarstvo. Znači nije baš sve tako crno u HGK, međutim, to isto tako nisu ni argumenti za niti protiv pitanja obaveznih doprinosa. Tu isto nismo razlikovali 2 stvari. Nismo razlikovali pitanje obaveznog članstva i pitanje obaveznog doprinosa za članstvo. Dakle, meni se čini da kad uspoređujemo hrvatski HGK sa drugim komorama, isto ulazimo malo u prostor nepoznatog, odnosno da nisu stvari tako jasno usporedive iz razloga što naš HGK je hibrid između nečega što bi trebalo obavljati ili što je tijelo javne vlasti, s jedne strane i s druge strane, asocijacije privatnih subjekata. Dakle, ima i jednu i drugu funkciju. Ova prva funkcija koju sam napomenula, tijela javne vlasti odnosno nekoga tko obnaša određene javne ovlasti se HGK ta funkcija jača u zadnjih nekoliko godina kada su na nju prebačene negdje između 13 i 15, ne znam sad koji je zadnji broj javnih ovlasti koje one direktno daje poduzetnicima. I sad, što je tu slučaj? Dakle država zapravo pretvara HGK u mini ministarstvo obrta i poduzetništva, koje pruža određene, ima zadatak obavljanja određenih javnih ovlasti, to samo po sebi nije loše, ali po meni je argument za to da nisu poduzetnici ti koji po sili zakona moraju plaćati obavezni doprinos. Nego ako HGK vrši ono što je pozitivna obaveza države iz Ustava RH, a to je promicanje gospodarstva i jačanje gospodarstva da je tada i obaveza države da iz javnog proračuna taj dio njenih funkcija financira. S druge strane ovdje je postavljena po meni bila lažna dilema. Da li HGK treba funkcionirati na tržištu ili ju trebaju financirati poduzetnici. Ja pak vidim da HGK može imati ta dva krila. Jedno gdje funkcionira po principu agencije, dakle nekoga tko daje, pruža, ima javne ovlasti i pruža određeni policy okvir za razvoj gospodarstva u Hrvatskoj i to je dio po meni koji bi trebao se financirati iz javnog proračuna. I drugi gdje će pružati i razvijati usluge direktnog servisa, dakle direktnog servisa poduzetnicima koji onda može naplaćivati kroz dobrovoljnu članarinu ili naplaćivati kao uslugu ovisno o tome dakle kojeg je tipa. Dakle, ne smijemo odmah odbaciti određene funkcije nego možemo možda i kreativno promisliti kako zapravo vidimo svrhu i funkcioniranje HGK u Hrvatskoj jer to je zapravo krucijalno pitanje. Šta je danas u 21. stoljeću uloga HGK i u smislu ovdje gdje obavlja agencijsku djelatnost i u smislu direktnog javnog servisa? Svratit ću još malo pažnju na odluku Ustavnog suda iz 2009. godine sa kojom se zaista ne slažem, ali je važno možda ovdje neke argumente istaknuti iz te odluke Ustavnog suda i zapravo pobiti ih jer će se vjerojatno većina na nju pozivati. Dakle, Ustavni sud je tada zapravo donio rješenje kojim se odbija prijedlog za ocjenu ustavnosti Zakona o Hrvatskoj gospodarskoj komori gdje je obrazložio kao prvo da se odredba Ustava koja jamči slobodu udruživanja ne odnosi na gospodarske subjekte nego samo na građane. To je prvo moram reći vrlo dubiozno. Zašto se sloboda udruživanja ne bi odnosila na pravne osobe? Dakle, odnosi se i na fizičke i na pravne osobe. Ja kao pravna osoba bila gospodarski subjekt ili neka vrsta druga, druga vrsta pravne osobe imam pravo i osnivati udruženja i biti član udruženja. Dakle, kada bi to vrijedilo tako da ova negativna obaveza se prenosi na pozitivnu obavezu, mislim to zaista bi bilo nedopustivo. Dakle, to bi konkretno značilo da se pravne osobe ne mogu slobodno udruživati. S tim se prvo ne slažem. Drugi argument koji su koristili jest da pitanje poduzetničkih sloboda koje se garantiraju Ustavom ne mogu funkcionirati bez i moraju se sagledavati u okviru i drugih sloboda i obaveza, a to je konkretno pozitivna obaveza države koja kaže da država potiče gospodarski napredak i socijalno blagostanje građana i brine se za gospodarski razvitak svih. Ok, i šta sad onda Ustavni sud tu radi? Ustavni sud onda kaže da nije pravedno da neko koristi pogodnosti koje ostvaruje asocijacija dakle HGK koje on nije član. To bi konkretno značilo kad bi mi taj princip na sve primijenili, to bi konkretno značilo da svaki radnik u Hrvatskoj mora biti član sindikata jer koristi pogodnosti koje sindikat ispregovara kao socijalni partner sa Vladom i nije onda valjda ne bi bilo fer da koristi pogodnosti koje je za njega sindikat izborio. Dakle, to ne mogu biti argumenti i želim samo ovdje to napomenuti da ako će se to isticati argument da zaista to moramo anulirati. Međutim, bez obzira na odluku Ustavnog suda na zakonodavcu je da regulira i ja mislim da je u ovom pogledu micanja prisile obaveznog doprinosa ovo dobra inicijativa. Međutim, da se ne smijemo dati zavesti ko što često se damo zavesti činjenicom da je neka institucija loše funkcionira jer je kooptirana zaista i zarobljena od strane političkih elita i služi zbrinjavanju stranačkih kadrova što sve vrijedi za HGK, ali to nas ne smije navesti na put uništenja te institucije nego moramo tražiti doduše još uvijek kreativno jer nismo većina, kreativne modele kako spasiti tu instituciju ali istovremeno ju činiti boljom i učinkovitijom za one kojima uslugu treba pružati. Jer rješenje koje se vrlo često ovdje čulo večeras, a to je da će funkcioniranje HGK na tržištu HGK učiniti boljom institucijom nije točno. Jednostavno po meni ja u to ne vjerujem, a ne vjerujem iz razloga što smo imali prilike vidjeti i to je gospodin Bulj evo danas isticao kako funkcioniraju privatne kompanije koje su nekada bile javne, kako one danas funkcioniraju, da li pružaju bolju uslugu korisnicima, da li telekomi pružaju danas bolju uslugu i jeftiniju uslugu korisnicima nego što bi bilo da su u javnom vlasništvu? Dakle, moramo kad radimo ovakve iskorake biti balansirani u onome šta je svrha. Svrha jest očuvanje institucije, ali stavljanje u pravu svrhu, davanje prave svrhe i funkcije i financiranje koje je u skladu s tom funkcijom. A po meni to je u većem dijelu javno financiranje i onda dobrovoljno u onom dijelu u kojem će pružati direktne usluge. Hvala.
U ime predlagatelja, zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Evo vidimo da je jedan sat poslije pola noći još malo, vidim ovdje ima jedan predstavnik gore u ćoši većine. Ja bi ovdje samo rekao da mi dalje nisu jasni motivi HDZ-a i koalicijskih partnera zbog čega ne žele prihvatiti ovaj prijedlog. Ja sam im rekao svoj stav, osobno to bi tribalo ukinuti tu komoru, međutim ovdje ostaje mogućnost dobrovoljne, dobrovoljna a to će biti vrlo malo koji će sudjelovati i plaćati tu članarinu od 500 i nešto članarina koje plaćaju, parafiskalnih nameta. Ovdje je ključno pitanje otpor ogroman, otpor sustava HDZ-a i vladajućih i to je priznao Domagoj Milošević ovdje i on je sam rekao da je pokucao na vrata HGK-u 2000.g. tu negdje da su mu se vrata otvorila, riješio je probleme, ušao je u HDZ, postao je ministar i ostao je i dalje poduzetnik. Tako vam to funkcionira i to je poruka koja je bila iz srca iskrena, da li je bilo u zanosu ne znam žao mi je što nije ovdje volio bih s njime i debatirat o tome, ali je činjenica da ljudi koji vode HGK su stvorili svoje carstvo, a još više me zabrinjava šutnja predstavnika Vlade koji niti jednu riječ do sada nije rekao osim šta je napisao vjerojatno u mišljenju nešto, ali kao predstavnica Vlade zbog čega ne izlazite. Znači ovo je borba protiv onih koji urušavaju radna mjesta, koja podapinju noge poduzetnicima. Umjesto da skroz promijenimo paradigmu, još vas jednom pozivam oslobodimo svih nameta, poreza gospodarstvenike. Evo u mojoj Dalmatinskoj zagori da je osloboditi poduzetnike svih nameta možda bi neki i došao, možda ne bi iselilo ovo ljudi i još što je ostalo jer uskoro nećemo imati uopće ljudi na tom području, imat ćemo praznu državu jel najbitniji trenutno uza sve ovo, nesigurno pravosuđe, uz probleme koje imamo oko 500 i nešto parafiskalnih nameta najbitnije je radno misto, radno misto. Dvije trećine su Hrvatske prazne u ovoj krizi u ovoj godini su razotkrile sve zlo, sav jada i čemer ove politike i ti HGK i ostalih komora i svih tih koji isisavaju novac na uštrb poduzetnika na uštrb konkurencije, ali u biti svima je ovdje jasno sve uvažena predstavnice hrvatske Vlade, ovdje je jasno da to funkcionira na principu Tušeka i njegovih pregovaračkih sposobnosti i zato vam je potrebna HGK da bi mogli pojačati tj. Više izobećavati. Evo npr. … bio sa mojim kolegom večeras i Kerum, da nije Bene da li bi bila dolje koalicija, evo to nek potvrdi i kolega Sanader. Koalicija Bene, daš koncesiju čoviku iz građanske stranke i imaš koaliciji i problem riješe. Šta je to problem … Kerum, ništa. Tako triba tih ustanova jel. Jel kolega Tušek je to vrlo dobro pokazao kako se to radi i zaista bi on mogao biti budući predsjednik HGK sa pregovaračkim sposobnostima, ala kao što je poduzetnici koji upravljaju u mojoj županiji, koji radnike nisu platili, koji su uništili sve od humanitarne pomoći se obogatili u ratu i oni sada tezgare pomorskim dobrom za koaliciju, to vam je sustav, to vam je sistem. I zato mi nije čudno kolega pod maskom ne mogu vas prepoznat daleko ste gori u ćoši jedini iz većine, nije čudno što nećete podržati ovaj prijedlog, nije čudno. To je očekivano. Više nije bitan legitimitet naroda, bitno je iselit ovo malo Hrvata da šalju doznake i da vi imate dobre sise i da imate iz čega dojit. Kikiriki.
Imamo jednu repliku uvaženi zastupnik Zvonimir Troskot.
Uvaženi zastupniče, g. Bulj. Ja bih samo iskoristio priliku pa bi samo proširio raspravu gđe. Benčić. Ne bih se složio da ne bi izlazak na tržište pospješio poslovanje HGK, a argument tome jest da su se već sad počele dizat inicijative i udruge iz privatnog sektora, primjerice ako sam dobro shvatio i recimo Glas poduzetnika sada već broji jako veliki broj članova poduzetnika koji su se digli upravo iz razloga što nisu bili zadovoljni sa poslovanjem HGK. E sada kada bi se HGK recimo sa ovim zakonom našla na tržištu [[Upadica Sanader: To je replika Bulju ili gđi. Benčić?]] pa evo g. Bulj … /Govornici govore u isto vrijeme./ … isti je taj argument bio pa onda to će g. Bulj nastavit samo u smislu da ako bi išlo na tržište sama konkurencija od strane takvih inicijativa, nije da sad radim tu nekakav marketing te inicijative, ali s druge strane [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] izlazak na tržište bi sigurno pospješio i poslovanje HGK. Pa evo g. Bulj ako možete to.
Pa gledajte, … ovdje je u Hrvatskoj kolega Sanader svesrdno podržao Istambulsku konvenciju pa tako ste mogli reći i gospođo Bulj ja se ne bi ljutio, znači mi smo tu prihvatljivi, mi to prihvaćamo. Kao što ste rekli gđa. Benčić još ću vam jednom ponoviti, HGK i 540 fiskalnih nameta uništavaju hrvatskog poduzetnika, hrvatsko gospodarstvo. Dvije trećine Hrvatske su prazne isključivo zbog toga što ima previše, malo je sisa kužiš koliko bi oni to isisali, to triba mislim ne mogu uopće svatit koliko bi tribalo imati sisa da njizi nadoji i njihove apetite, evo ne mogu to shvatit. I slažem se s vama jel vi ste u biti ovdje jedan od najkompetentnijih, vi ste stručnjak po ovim pitanjima. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvažene kolegice i kolege. Što vladajući misle u ovom prijedlogu apsolutno mislim da vam je jasno. Ova strana sabornice je prazna, jedino je g. CAppelli dobio zadatak kao dežurni budi tu. Ja ću sad malo raspravljati drugačije, dakle petkom kad glasamo onda ima niz zakonskih prijedloga koje čitamo kao tehnički, jednoglasno je, nekad je dvoje, troje zastupnika suzdržano, ali ima jako puno zakonskih prijedloga koje smo ocijenili da su tehnički, da su u redu, da su na vrijeme. Zamislite iznenađenja kad oporba napravi jedan jednostavan, jasan zakonski prijedlog da vladajući kažu gle, nije to loše, ajmo mi vidjeti što se tu može i ajdemo mi zajedno glasati za to, to će biti iznenađenje i to će biti jedan pomak uopće u načinu djelovanja ovog Sabora i u načinu odlučivanja. Kada smo raspravljali o HGK-u ja inače zaista onako tehnički raspravljam i raspravljam u nekakvim slikama i tako i doživljavam i zakonske prijedloge i sve ostalo. Ajdemo vidjeti što je u nazivniku svima isto, cijela rasprava je bila da je HGK na način na koji je sada složena zastarjela. Rasprava i vladajućih i oporbe je bilo da nešto moramo mijenjati, rasprava i vladajućih i oporbe je bilo da hoćemo novu, otvorenu, transparentnu, drugačiju komoru koja će zaista služiti onima koji to od nje očekuju. Ako je u nazivniku svima to isto zašto onda ne možemo doći do situacije da i kažemo ok, imamo taj prijedlog ajdemo vidjeti što je i izglasat, no naravno ja sam u ove kasno noćne odnosno rano jutarnje sate malo naivna, ali takva ću valjda biti sve dok će me biti. HGK je strukovna udruga gospodarstvenika, ona ih zastupa, ona usklađuje i štiti njihove zajedničke interese i šta ti koje HGK predstavljaju kažu, ljudi moji nemoj me više tako zastupat, nemoj me dovoditi u situaciju da ja tu moram biti jer ja tu ne želim biti, želim nešto drugo, želim nešto novo. Dakle, apsolutno nemamo ništa protiv toga, tradicija je od 16. Veljače 1852., ali se stvari mijenjaju. Pa mi ne možemo napraviti korak dalje ako smo se ukopali na mjestu prema HGK se ponašamo kao da je sve što tamo je uklesano u kamenu ne mora se ništa mijenjat. Mijenjajmo stvari dajte da napravimo korak naprijed. Što su naši gospodarstvenici odnosno poduzetnici rekli? Krenuli su u druge oblike udruživanja jer one u koje ih tjeramo zakonom da moraju biti ne zadovoljavaju njihove interese i rekli su Vladi, rekli su nama svima radite si vi što hoćete, a mi ćemo ići tamo gdje se dobro osjećamo, gdje nešto možemo napravit, gdje se neke stvari mogu mijenjati, gdje ne odlučuje neko o tome što treba. Ja sam namjerno g. Troskotu kada je imao uvodno obrazlaganje prijedloga pitala za nekretnine, odjedanput se je HGK iako ona ima posebnu onu udrugu koja se bavi nekretninama, ali ne nekretninama koje će HGK kupovati, nekretnine koje će onda uređivat, nekretnine u kojima nitko neće biti i to čak u gradovima i nekim dalekim zemljama gdje imamo ambasade koje su u najmu, a prostori od HGK zjape prazni. To sam sigurna da nitko neće. I vratit ću se na ovo uvodno. Ako imate u nazivniku sve iste stvari, ako i u nazivniku imate da hoćemo otvorenu, transparentnu, drugačiju, ako hoćemo da se mijenja, ako hoćemo napraviti iskorak, pa zašto ne napravimo onda i taj iskorak i kažemo, ljudi moji oporba je dala jedan prijedlog zakona, taj prijedlog zakona je zavrijedio da se o njemu raspravlja, on je sad u prvo čitanje, stavimo ga u drugo čitanje i između prvog i drugog čitanja vidimo šta je i zamislite iskorak koji bi bio u smislu demokracije u ovoj zemlji, vladajući su rekli oporbi evo odradili ste nešto kako treba, odradili smo to zajedno i to je jedan prijedlog koji je nama prihvatljiv. No to će se desiti u nekom drugom životu, neko će se iz sna probuditi i možda tako bude nažalost, mi to u ovom životu vidjeti nećemo. Hvala lijepo.
Prva replika uvaženi zastupnik Zvonimir Troskot.
Uvažena zastupnice gđa. Mrak Taritaš. Primijetio sam za vrijeme izlaganja da ste postavili pitanje vezano za nekretnine, pa čisto me interesira s obzirom da tu imate jako puno iskustva na koji način biste to optimizirali primjerice sve one nekretnine koje ste bili nabrojali, dakle da li je prijeko potrebno da se one sve kupuju, da li bismo ih možda mogli i iznajmljivati pa na takav način onda možda i dodatne prihode ostvarivat? I recimo zamolio bih vas da komentirate ovaj MEKCI to je tzv. ta Mediteransko-edukacijski komorski centar inovacija koji je evo neupotrebljiva ruševina, to je nekadašnji Motel Panorama u Preluci kod Rijeke koji i dan danas stoji nedirnut. Pa evo zamolit ću vas vaše mišljenje o tom.
Hvala lijepo. Možda da krenem, ispričavam se [[Upadica Sanader: Izvolite.]] od kraja, niste slučajno rekli ovaj objekt koji propada, koji se nalazi u Preluci koji je u jednom trenutku bio zaista veliki izričaj naše arhitekture i nalazi se na odličnom mjestu, ali to je baš u kontekstu jednog od predsjednika HGK i načina na koji se to određivali i način na koji se ne treba. Uloga HGK nije bilo da se bavi nekretninskim biznisom, da kupuje pa da onda to koristi na različite načine, no što je tu je. Ono što bi bilo zgodno znati, a to zgodno i da baš danas rasprava o ovom zakonu kad smo imali strategiju razvoja RH … detektirali silni milijuni kvadratnih metara zemljišta, stanova, poslovnih prostora koje ima RH u svom vlasništvu i koje ne stavlja u funkciju. Uloga HGK nije da se bavi nekretninama, nije da kupuje nekretnine, uloga HGK je posve nešto drugo.
Sljedeća replika uvaženi zastupnik Gari Cappelli.
Dobro jutro. Pa maloprije ste rekli da sam dobio zadatak da budem ovdje, vjerujte me da nisam jer interesirala me ova rasprava kako u vrijeme dok sam bio ministar puno sam surađivao sa HGK i naravno uvidio sam i pozitivne i negativne stvari. Dakle, mislim da nije tu previše daleko u smislu da HKG da, obavezna članarina prijelazno razdoblje recimo dvije godine, kao što smo mi nešto slično napravili sa sustavom turističkih zajednica gdje je puno debate bilo, napravili smo jedno prijelazno razdoblje u međuvremenu nekih 30-ak ih se ugasilo i limitirati osobne dohotke kao što smo limitirali u sustavu turističkih zajednica ne 60, 70% nego na eventualno 20 do 30%, a ostalo na tržištu. Dakle, postoje razni modeli samo ne šok terapija baš do te razine da je sutra zatvorimo tj. uvedemo članarine da se više ne mogu uplaćivati.
Odgovor.
Hvala lijepo. Znate zov sirene je ono čemu ne možete odolit. Ako ste sami s ove strane sabornice i ako ste jedini ostali od vladajućih onda ne možete odolit da mi s ove govornice se ne zapitamo čemu je to tako. Bilo bi za očekivat da još nekog od vaših kolegica i kolega je ova tema zanimala, bilo je za očekivat da se možda i uključi u raspravu iako vidim da je još tu neko prijavljen za raspravu pa možda se iz kluba zaista dođe, to je bilo za očekivat kao što sam i u ovoj pojedinačnoj raspravi cijelo vrijeme naglašavala. Dakle, vi ste i na Odboru za gospodarstvo vaše kolege i vi sad rekli da vi niste zadovoljni s tim što imamo, rekli ste da se treba mijenjati pa zašto onda nešto ne napravimo? Samo zato što je prijedlog došao od oporbe. Pa to ne smije biti razlog. Dakle, pustite u drugo čitanje, između prvog i drugog čitanja ajdemo vidjeti, ovdje niko ne ide sa sjekirom i siječe. HGK ostaje i dalje, ali ajdemo da ona radi pod nekim drugim uvjetima.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Uvažena kolegice. Evo ja bih vas zamolila da se dodatno referirate na pitanje koje vam je uputio g. Cappelli vezano za šok terapije. Postavlja se pitanje šok terapije kome? Šok terapije gospodarstvenicima? Pa ne mislite li da su oni upravo ti koji su pogođeni krizom i svim negativnim posljedicama od korone pa do nedostatka strukturnih reformi koje Hrvatska uporno odbija provesti ili vi smatrate da od šok terapije treba upravo štititi HGK kao strukturu koja očito svojim netransparentnim utroškom sredstava koristi prije svega političkim elitama koje u nju uhljebljuju svoje istrošene kadrove, o tome se ovdje radi. Iz svega što smo danas kroz raspravu saznali vidimo da je HGK akumulirala veliku količinu financijskih sredstava koje je utrošila između ostalog i u nekretninski biznis. Kako to spriječiti ako ne upravo ovom reformom u pravcu ukidanje obavezne članarine, ali ja bi se usudila tvrditi da trebamo ići korak dalje pa ići na ukidanje obaveznog članstva.
Vrijeme. Odgovor.
Hvala lijepo. Kolegice Orešković. Dakle, ne znam koliko dugo se mora prema njoj, prema HGK nježno, pa u koliko koraka to sve zajedno moramo napraviti. Činjenica je dvije stvari, jedna stvar da ima nešto manje zaposlenih nego što ih je bilo i da su tu nešto napravili što je činjenica ali nedovoljno. Druga stvar, nitko zaista nije rekao od sutra HGK nema, rekli smo HGK da, ali zaista interesno, čak da vi kažete idemo u dvije faze, sve pet, ali ne možete vi reć sve mora ostati isto jer ona je tradicija, a tradicija je jedno, a stvarnost je nešto drugo. I ako svi govorimo svi smo nezadovoljni ovakvom HGK, pa ako su svi nezaodovoljni, ali to što smo mi nezadovoljni, ali nezadovoljni su oni zbog kojih ona postoji, nezadovoljni su poduzetnici. Pitajte njih i tako riješite. Hvala.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Domagoj Prica.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Žao mi je evo jedan sat ujutro je, žao mi je što su vladajući tempirali ovo vrijeme da raspravljamo o ovako važnoj temi kao što je ukidanje obvezne članarine za HGK. Da, potrebno je ukinuti obveznu članarinu za HGK kako bi se rasteretilo gospodarstvo i smanjila presija na tvrtke, ali kako bi se rasteretilo poslovne subjekte još jednog nameta na čije plaćanje troše osim novca i svoje vrijeme. Hrvatsko gospodarstvo opterećeno je stotinama parafiskalnih nameta i uplivom države, a HGK je još jedna institucija koju svi plaćaju no samo neki od nje imaju korist. Zbog toga bi trebalo omogućiti dobrovoljnu članarinu, tko želi može je plaćati, tko smatra da ima korist od HGK može je plaćati. Sama Gospodarska komora ima imovinu od preko 300 milijuna kuna od koje se dijelom može financirati. Dakle, ako se ponaša kao dobar gospodarstvenik stavi tu imovinu u funkciju, prihod od nje mogu biti temelj od kojega će se Gospodarska komora u budućnosti financirati. Obvezna članarina kako je sada samo iritira ljude i dio je razloga zbog kojeg vlada loša klima u gospodarstvu. U slučaju da ukinemo obveznu članarinu možda bi i klima u hrvatskom gospodarstvu bila nešto bolja. Ukidanjem članarine HGK će se potruditi biti konkurentna i u slučaju da bude, poslovni subjekti će rado plaćati članarinu. Vrijeme je da GK ovisi o tržištu. Ono što je posebni problem je što je na čelu HGK su često bili članovi jedne stranke, vladajuće stranke HDZ-a. U Hrvatskoj politika ima veliki utjecaj na sve segmente društva, pa tako vidimo i na GK nažalost. Kako HGK nije radio dobar posao sve ove godine, nastale su neke druge organizacije. Organizacije poslodavaca i poduzetnika. Primjerice, kada je trebalo skupiti popis nameta u Hrvatskoj, nije HGK bio taj koji je to napravio već Udruga poslodavaca. Također, smatram da je ovo test, test za one političke stranke koje govore za sebe da su protržišne, da su liberalne na ekonomskim pitanjima. Nadam se da će one pokazati glasovanjem i podržavajući ukidanjem, podržavajući ukidanje obvezne članarine da će pokazati da su doista protržišne stranke. Ukidanjem obvezne članarine za GK ukinuo bi se jedan od parafiskalnih nameta koji opterećuju gospodarstvo. Ostaje ih još nekoliko stotina, no i ovo je dobar početak.
Imamo repliku uvažena zastupnica Boška Ban Vlahek.
... [[Govornik se ne razumije.]] Prica, smatrate li da li bi liberalne stranke trebale podržati ukidanje obvezne članarine u HGK? Hvala.
Slažem se, ako su doista liberalne stranke. Neke stranke u Hrvatskoj se tako predstavljaju, žele dobiti na popularnosti, na taj način ovo je danas, ovo je sada test za njih. Vidjet ćemo da li će podržati ukidanje ovog parafiskalnog nameta.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Nikla Grmoja.
Hvala. Poštovane kolegice i kolege, jedan sat iza ponoći, rasprava o jednoj važnoj temi. Uostalom, raspravu o ovoj temi su tražili hrvatski poduzetnici i obrtnici. Ja sam ponosan, evo, što je kolega Troskot i Klub Mosta što su uputili ovaj zakonski prijedlog gdje tražimo ukidanje obavezne članarine za HGK. Napisan je i zakon za Hrvatsku obrtničku komoru, on je u dnevnom redu, složili smo se s opozicijom da nam za ovaj mjesec daju potpise kako bi ovo došlo na raspravu i evo, pogledajte, imamo kao opozicija institut da dva zakonska prijedloga uputimo mjesečno odnosno da ih stavimo na raspravu i glasovanje u HS-u i pogledajte kada taj prioritet koji smo se, za koji smo se mi kao opozicija potpisima izborili, kada dolazi na raspravu, u 10 sati ili iza 10 sati navečer, a sad je 1 iza ponoći kada raspravljamo o tome. Evo vidim neki portali ipak prate ovu raspravu što pokazuje da postoji interes javnosti, ali očito da postoji interes vladajućih da se o ovoj temi ne raspravlja u jedno normalno vrijeme kako poduzetnici, obrtnici, svi ljudi koji su pogođeni ovim nametom, prisilnim nametom, ne bi vidjeli kakav je stav vladajućih. Koliko sam mogao vidjeti, kolege iz HSLS-a su najavili podršku ovom zakonskom prijedlogu. Zanima me kakav je stav HNS-a liberalnih demokrata prema ovom zakonu, ako bismo mi uspjeli cjelokupnu opoziciju izvući, što je onako malo upitno, ali evo, kolega Troskot, budući da ste inicijator ove inicijative, potrudite se u ovim danima koji su pred nama do petka ovaj, obavijestiti sve zastupnike, zamoliti da dođu u petak, a pozivam hrvatske poduzetnike i obrtnike da prate ishod tog glasovanja u petak. Ja sam sada evo, došao sam iz emisije Otvoreno, bila je tema politička korupcija, politička trgovina i ja mislim da hrvatski građani koji su gledali tu emisiju mogu biti tužni, razočarani zapravo, poslane su poruke da oni koji su snimali određene razgovore, da su oni problem, da su oni nekakvi špijuni, da su oni nekakvi udbaši koji snimaju razgovore. Da je to nešto što je nemoralno, a nije nemoralno nuditi, ne znam, pozicije direktora, ne znam, parka odnosno ravnatelja PP Medvednica, nije nemoralno obećavati da se plate znači jumbo ili jumbo plakati ili plakati za političku utakmicu i to pokazuje koliko je korupcija metastazirala u HDZ-u i općenito u hrvatskom društvu, imamo s najviših pozicija u državi obranu te političke trgovine i od predsjednika Milanovića i od znači predsjednika Vlade, predsjednika HS-a, a zašto je to tako? Pa zato što znaju da su sami na takav način vodili političke pregovore, znaju sami da kada bi ostali bez tog plijena, da je pitanje bi li bili na vlasti, a HGK je zasigurno dio tog plijena kojeg oni dijele, znači od izbornog ciklusa do izbornog ciklusa. Govorio je kolega Troskot o tome kako nije isključeno da će neki od aktera ovih afera završiti u nekoj od tih institucija i to je ono što je problem. HGK štiti interes politike, štiti interes vladajuće stranke, a ne štiti interes hrvatskih poduzetnika. Ja sam danas premijeru rekao da je vrijeme da se okrenemo tržišnom gospodarstvu, da se maknemo od ovog ortačkog kapitalizma i da u tom tržišnom gospodarstvu znači imamo što manje države, što više nekakve privatne inicijative. Ono što je naravno strateški važno i strateški bitno s tim država treba upravljati, to smo vidjeli i u ovoj krizi koliko je, koliko je bitno, ali onako kad razmišljamo o nekakvim stvarima na globalnom nivou, ovaj ali neću uspjeti to, ali zanimljivo je razmišljanje ako bude neka replika, nema ih, ali kasnije. Evo, hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Grozdana Perić, nje nema. U ime predlagatelja Miro Bulj.
Uvažena predstavnica Vlade, uvaženi kolegice i kolege, vidimo da je ovdje iz većine ostao hrabro čovjek porijeklom iz Ričica kod Imotskog, junački drži stamenito vid ćemo sad i izlaganje njegovo, očekujemo svi da će on to u skladu sa Andrijicom Šimićem koji je branio nas u ta vrimena nekakva jel, inače uzor moj i idol, takvi su ljudi koji su buntovni, da će on to sad podržati, da je donio odluku jer je ostao sam ovdje, da će bivši ministar i sad naš kolega zastupnik Pavić to podržati jer ne vidim razloga da se ovo odbije. A maloprije je baš on izgovorio s ove govornice da ćemo plakati za tim institucijama ako ih ugasimo. Pa meni ža imam maramicu nisam je ponio ima vamo ovo što se čisti, nećete valjda plakat za, nećete valjda plakat za Nadanom Vidoševićem. Ali dobro, uglavnom nije mi jasan otpor i nije mi jasna šutnja predstavnice Vlade zbog čega ne otvori raspravu, a ima pravo to po Poslovniku i s ovim argumentima kao predstavnica Vlade kaže da li će prominiti mišljenje, da li će, da li još ima nekakvih dokaza da se hrvatska gospodarska i novih argumenata da se ostavi jer 500 parafiskalnih nameta je previše. Ljudi nas, ti poduzetnici oni organiziraju posao oni nas plaćaju mislim. Ja ne znam odakle je uopće obraz na ovaj način razgovarati sa tolikim parafiskalnim nametima i ministar kaže mi ćemo plakat. Ja pozivam sve kolegice i kolege da dođu u petak i da, glasanje je u petak, i da to ovaj zakon, prijedlog zakona izglasamo. Ja mislim da je to najrazumljivije u ovom trenutku prema tim poduzetnicima. Još jednom ponavljam ako nakon ovoga svega što se događa u pravosuđu, što se događa korupcija, ako ne pomognemo poduzetnicima da ostanu u Hrvatskoj i da se razvijaju da otvaraju nova radna mista onda jednostavno Hrvatska nema budućnosti. Evo ja to govorim često branim radnike, radnička prava, odlazim kod tih ljudi, ima ih oštećenih kao šta Danko Končar u Brodotrogiru radi što mu padne napamet, ne plaća radnike, ima i takvih poduzetnika znači ne smijemo i te ljude zaboraviti. Uništena je brodogradnja, uništeno je sve. Međutim ovi ljudi koji žele raditi skinimo im tu obavezu da moraju plaćati tolike ovaj parafiskalne namete. I to je ono o čemu bi morali duboko razmisliti, a ne kazati kao što kaže kolega Milošević iz HDZ-a ja sam bio poduzetnik 2000. godine se vratio u gospodarsku komoru i on je riješio problem. Da je to šteta …/nerazumljivo/… e zato iza toga budeš monopolist, imaš firmu gdi si monopolist i to je to. Ne možeš dobit za plin bez pečata, pa sad ti, sad ti ajde u ovaj gospodarsku komoru. Također jedno pitanje, vrlo bitno, povlaštene informacije koje su imali u gospodarskoj komori tijekom privatizacije. Šta su napravila ta Hrvatska gospodarska komora jel je radila za nekakve tko zna čije interese. Šta je radila ta gospodarska komora? Koji su rezultati vidljivi sada? Sačuvala nam INU bit će, telekomunikacije, jesu se brzo dogovorili Mudrinić i ovaj što ima puste ove lovišta Vidošević, kako izdaše nacionalne interese i još ih plaća kaže triba ih platiti. Dobro ti i govoriš uvaženi Paviću, evo sad imate 5 minuta, a vjerujem da ćete još pojačati te svoje argumente zašto plakat nad gospodarskom nad Hrvatskom gospodarskom komorom, zašto narod mora liti suze.
Evo replika, uvaženi zastupnik Grmoja.
Hvala. Poštovani kolega Bulj, sada kako stvari stoje ovdje, malo sam računao tu s kolegama ako bi došli svi zastupnici oporbe uz HSLS-ov, znači manjinci navodno ne podržavaju, Radnička front ne podržava, bit će jako gusto, mogao bi zakon i proći. Tako da evo ja pozivam, molim, nemamo kvorum [[Upadica: Računamo mi vas zastupniče Pavić.]] znači gospodine Paviću vi ćete se sigurno prvi pojaviti znači kada vam šef naredi da dođete na glasovanje, tako da ja uopće ne sumnjam u vas. Tako da evo ima šanse i moramo se sad svi angažirati da konačno oporba dođe na glasovanje u petak u punom broju.
Pa i ja bi pozvao sve da dođemo i znači da budemo kao oporba ozbiljniji i jedinstveniji po pitanju poglavito kad se radi o glasanju jer najviše što odgovara većini je ta neozbiljnost i mislim da se to može postići, dogovori, a ovi koji neće glasati oni će imati svoje razloge, naravno da je IDS-u puno bitnija ova turistička zajednica oni tu imaju …/nerazumljivo/… će oni to riješiti, a mi očekujemo da će naš vitez iz Ričica možda presuditi vidimo da je odvažan bivši ministar naš kolega zastupnik pa da on bude odlučujuća ruka da kaže hrabro kao i dosada junački u odlučnim trenucima premijeru Plenkoviću neću evo ja ću glasat ovako ja sam to i napravio, ja sam glasao kao većina protiv proračuna, prema tome iz razloga šta nisu dali određene potpore nerazvijenim područjima u cetinskom kraju, u Dalmatinskoj zagori ja sam glasao protiv proračuna. I ja očekujem od vas, vi ste s kamena, doli di se rađali junaci [[Upadica: Vrijeme.]] opjevani. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Poštovani potpredsjedniče sabora, državna tajnice, kolega Bulj baš ste me dobro nasmijali, vitez iz Ričica, hvala vam na tom epitetu, pa evo kao vitez iz Ričica inicirao sam i osobno dok sam bio ministar ukinuo sam 2 parafiskalna nameta koji su se ticali regionalnog, tako da ako je netko za ukidanje parafiskalnih nameta to je uprava Vlada, ako je netko propoduzetnička vlada to je ova Vlada. Meni su čak, sindikati znate da me ne vole, bio sam optuživan da sam baš na strani poduzetnika, ova Vlada je 8 milijardi kuna dala potpore poduzetnicima, poreznom reformom smo rasteretili, ukinuli smo parafiskalne namete, tako da ako je netko za poduzetnike to smo mi. Da li je potrebna reforma Hrvatske gospodarske komore? Da je. Da li je potrebna veća transparentnost? Da je. Da li je potrebna transformacija? Da je. Da li je potrebna posvećenost komore poduzetnicima? Da je. I ovdje se ne radi o 42 kune ovdje se radi o pripadnosti komore, ovdje se radi o tome da li poduzetnici vide korist od članstva u gospodarskoj komori. Kada gledamo sustave ono što sam u uvodnom dijelu rekao Austrija, Francuska, Njemačka imaju gospodarsku komoru. Upravo radi iskustava rada sa Austrijskom gospodarskom komorom smatram da ovom sustavu treba dati šansu da se transformira, da mu treba dati šanse. Ukoliko to ne uspije, da i ja ću podržati ovakve inicijative, ali nešto i to zato sam rekao da će se plakat, nešto što se stvaralo 168 godina ukinuti ovako jednim zakonom, a bazično sami ste rekli gospodine Bulj da ste vi za ukidanje, bazično ide u tom smjeru. Kada gledamo zadnje društvene događaje i znanstvenik …/nerazumljivo/… gospodin Scharmer istaknuo je 3 komponente. Postistina odnosno pitanje dezinformiranja, pitanje toga da više nemamo jednoznačno što je istina, da ne vjerujemo više znanosti, da ne vjerujemo klimatskim promjenama. Postdemokracija gdje se pokušava rušiti demokratske institucije, pokušava se transformirati i rasformirati sustavi i postljudskost koju vidimo i po pitanju i depresija, strahova u društvu, podjele u društvu. Vidimo što se desilo Americi, vidimo u mnogim državama. Ne bih htio da se takve stvari dešavaju u Hrvatskoj. Upravo zato transformacija koju ja vidim osobno Hrvatske gospodarske komore u smjeru Austrijske gospodarske komore s kojima sam dosta surađivao. Tamo kada odete poduzetnici su ponosni da su članovi gospodarske komore. Kada odete vidite da gospodarska komora ima delegirano javno djelovanje po pitanju dualnog obrazovanja. Bio sam u Siemensu u Beču i djeca koja tamo idu na praksu dualnog obrazovanja i Siemens su izuzetno zadovoljni što su u gospodarskoj komori. Gospodarska komora ima svoj institut za obrazovanje koji se zove WIFI institut koji je nudio i suradnju i postojao u RH. Taj institut izradio je standarde zanimanja za 20.000 zanimanja, podsjetio bi da upravo radi sporosti i vijeća i što smo imali i zakon nedavno na odboru o kvalifikacijskom okviru će se ubrzati, mi do sada imamo 30, WIFI nam i Austrija gospodarska komora nudili su nam besplatno da preuzmemo njihove standarde zanimanja u strukovnom obrazovanju. Prema tome, postoji model, postoji način da osiguramo tu pripadnost koju gospodarstvenici imaju, da vidimo korist, da institucija koja se stvarala 168 godina opstane. Nisam za to da se preko noći gase institucije, da se populizmom ide. Ova Vlada je pokazala da može rezati parafiskalne namete, osobno kažem da sam ih i 2 predložio da se ukinu i ukinuta su. A onaj put kojim idemo mislim da trebamo dati još jednu šansu da se to transformira, da ide u ovom smjeru, da učimo od pametnijih država poput Austrije, a ako se to ne uspije onda spremni smo i mi razgovarati o rješenjima koje noćas predlažete. Hvala.
Povreda Poslovnika, zastupnica Glamuzina.
Hvala vam predsjedavajući. Članak 231. Poslovnika kaže predsjedatelj daje zastupnicima riječ po redoslijedu kojim su se prijavili. Do maloprije na ekranu prije kolege Pavića bila kolegica Grozdana Perić, nisam čula da ju je itko prozvao.
Imate opomenu, imate opomenu. Sljedeća replika, uvaženi zastupnik Nikola Grmoja.
Hvala. Poštovani kolega Paviću, ja ne znam ovaj kako vi to predstavljate da ste vi to nekakva Vlada koja ukida namete s obzirom na stanje u gospodarstvu, s obzirom na broj nameta, s obzirom na količinu odnosno broj ljudi koji je otišao iz Hrvatske. Dakle, naše gospodarstvo, naši poduzetnici, naši obrtnici su u teškoj situaciji, ništa vi posebno niste napravili imali ste izvanredne okolnosti, znači stanje na financijskim tržištima, idealnu priliku za provesti reforme, ništa ova Vlada konkretno nije napravila. Dakle, nemojte se hvaliti brojke vam ne idu u prilog, a sad ova kriza pokazuje koliko zapravo jednu dobru klimu niste iskoristili da Hrvatska napravi korak naprijed.
Poštovani gospodine Grmoja, žao mi je nisam vas toliko vidio na raspravi o nacionalnoj razvojnoj strategiji gdje smo mnoge brojke iskazali. Ako govorimo o nezaposlenosti pričale su se da će biti 400.000 naraslo je za 5-6.000 nezaposlenih, ako govorimo o zaposlenosti 3 kvartal 2020.-te porast zaposlenosti na 67,8% prošla vlada prvi mandat Andreja Plenkovića 100.000 novih mjesta. Ako govorimo o potporama poduzetnicima 8 milijardi dosad ispraćenih za 600.000 radnih mjesta. Nove mjere koje uključuju i režije, mjere skraćivanja radnog vremena, mjere za mlade poduzetnike od 1.1. 130.000 kuna potpore. Ja sam osobno ukinuo dvije mjere, dva parafiskalna nameta. Prema tome, mogu iz osobnog iskustva reći da sam za ukidanje i smanjenje, za potpore poduzetnicima i to sam se uvijek borio.
Slijedeća replika, zastupnica Nikolić.
Poštovani zastupniče Pavić, nedavno je predsjednik Vlade istaknuo, a večeras je i zastupnica Perić, a vjerujem da je to i vaš stav, da je članarina potrebna jer je to tradicija koja traje puni, koliko, 168 godina. Pa bi je evo napravila jednu usporedbu sa prvim tramvajem u Osijeku prije 168 godina kojeg je vukao konj, te da li smatrate da je zaista sada vrijeme da se konačno maknemo od ustanova koje i dalje žive u tim vremenima i da ih zamijenimo recimo možda tramvajem na struju. Hvala.
Pa upravo sam to govorio, ne tramvaj i struja i svemirski brod, ja bi austrijski model, a biste ukinuli instituciju. Instituciju koju ima Austrija, koju ima Njemačka, koju ima Francuska, vi biste to ukinuli radi populizma, radi toga da budete malo popularni, da se dodvorite. Kažem ja jesam osobno za poduzetnike, osobno sam ukinuo 2 nameta, osobno sam se zalagao za mjere poduzetnicima, osobno sam se u mjerama aktivne politike zapošljavanja posebice da se ukine SOR i da potpora mladim poduzetnicima koje smo digli sa 25 na 130.000 kuna tako da mislim da imam kredibiliteta u tome. Vaš populizam vas je doveo na 16% i tu ste gdje jeste. Hvala.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Domagoj Prica.
Prvo kolegica Nikolić kao i drugi kolege koji su danas govorili o ukidanju obvezne članarine za gospodarsku komoru nikad nisu govorili da treba ukinuti gospodarsku komoru samo da bude model po kojem će biti dobrovoljna članarina. Dakle, nisu govorili o ukidanju kao što imputirate. Drugo, da postoji više članarina, znači razina članarine koje se plaćaju. Danas su mnogi vaši kolege spominjali 42 kune, da 42 mjesečno, godišnje to je 500 kuna, u 10 godina 5.000 kuna. Koliko poslovnih subjekata koji su u 10 godina platili tih 5.000 kuna, koliko od njih je na kraju stvarno imalo koristi od gospodarske komore to je ključno pitanje. Ako nisu imali korist, zašto bi plaćali. Ako gospodarska komora odrađuje dobar posao i ako će odrađivati u budućnosti još bolji posao onda će se sigurno naći i onih poslovnih subjekata kojima će biti drago plaćati tu članarinu.
Pa kolega drago mi je večeras vidjet ovo suglasje i MOST-a i SDP-a i to lijepo pjevanje, ali zaboravljamo da ste vi bili 4 godine na vlasti, šta niste ukidali. Mi smo smanjivali parafiskalne namete, niste vi, mi smo rasterećivali poduzetnike niste vi, mi smo osigurala značajna povlačenja europskih sredstva niste vi, Plenković je osigurao 24 milijarde EUR-a od kojih dobar dio ide poduzetnicima, vi ste izgubili vaša vlada je izgubila milijardu EUR-a, jeste toga svjesni gospodine. U regulativi CPR da one zemlje koje su imale krizu 2008., a ušle su prije 2013. u EU dobivaju 10% gore. Vaša vlada se nije tada borila u Bruxellesu za tih 10%. Mogli smo sada imati milijardu EUR-a više za poduzetnike da ste vi nešto radili tada. Imali ste priliku, niste iskoristili.
Slijedeća replika, zastupnik Fabijanić.
Ja se slažem s vama gospodine Pavić, najvjerojatnije bi bilo tih 10% više da je Hrvatska gospodarska komora to predložila Vladi RH koja je to bila u doba od Milanovića, evo da se malo, ali slažem se s vama, vi ste spomenu gospodarsku komoru Austrije i još nekih zemalja Francuske itd., u Francuskoj je prva gospodarska komora osnovana u Europi tamo 1600 i neke godine. I zamjena teza koja je vezana za činjenicu da oslobađanje od plaćanja članarine znači ovaj da je netko za gašenje gospodarske komore je potpuno kriva teza, ali u slobodi govora dakako da je to dopušteno. Da li je, sad pogledajmo malo koje su ovlasti, zakonske ovlasti Hrvatske gospodarske komore RH, dakle koja je regulirana zakonom, ali i o tom bi se dalo pričati, ali to ću dalje poslije u svojoj pojedinačnoj raspravi. Pitanje je slijedeće, ovlasti Hrvatske gospodarske komore RH je mizerna u odnosu [[Upadica: Vrijeme.]] na druge zemlje. I sami ste to naveli, prema tome vrijeme je da se to promijeni [[Upadica: Vrijeme.]] ali to nema veze sa članarinom.
Hvala lijepa. Gospodin Fabijanić smatram vas ozbiljnim čovjekom i upravo mi je drago da se mičemo od floskule i razgovaramo argumentirano. Upravo to. Treba vidjeti koje su ovlasti, treba vidjeti kako dobiti da poslodavci stvarno osjete vjernost za koju plaćaju, nije tu u pitanju 42 kune pitanje je što poslodavci dobivaju za to, koje ovlasti za njih rade, recimo WIFI i gospodarska komora u Austriji bavi se certificiranjem mentora koji rade u dualnom obrazovanju. Imaju razrađen sustav koji je certificiran od države. Kada vi razgovarate s poslodavcima u Austriji i kažu mi imamo toliko certificiranih mentora jedna Siemens itd., da u tom smjeru treba ići rasprava, treba dati priliku za reformu, treba dati priliku za transformaciju i vidjeti koje su to, a mi u ovom prijedlogu zakona ne vidimo tu transformaciju [[Upadica: Vrijeme.]] već vidimo što je gospodin Bulj rekao intenciju gašenja.
Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Davor Nađi.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Pavić, mislim da vi zapravo svojim konstantnim ponavljanjem da uvođenje dobrovoljne članarine HGK zapravo znači ukidanje HGK dovoljno govorite o samoj kvaliteti rada HGK, jer očito ste i vi onda svjesni da je kvaliteta tog rada toliko loša da nitko od poduzetnika ne bi dobrovoljno to htio nastaviti financirati. Ali ne razumijem čemu stalno to, to inzistiranje vladajućih da se da još neki ajmo reći period od barem 2 godine da se tu nešto promijeni, to smo već više puta večeras čuli, jer ja ću podsjetiti na izjavu iz ožujka 2014. predsjednika HGK koji kaže, povjerenje komore ozbiljno je narušeno te je prvi cilj vraćanje ugleda i povjerenja, komora mora biti transparentnija i biti kvalitetniji gospodarski servis. Znači 7 godina kasnije i dalje tapkamo [[Upadica: Vrijeme.]] u mjestu, što očekujemo da će se sad promijeniti.
Odgovor.
Kolega evo drago mi je da ste noćas tu kao kandidat isto za gradonačelnika Zagreba vjerujem da ćete imati mnoga iskustava u građenju institucija i upravljanju institucija, za sada vodite, sudjelujete u vođenju jednog manjeg grada. Institucije koje su godinama ovako stvarane imaju neku svoju povijest, imaju neku svoju vrijednost i isto tako, ako se pod pritiskom ovakvog populizma uruše teško da će se ikad izgraditi. Da li takve institucije imaju budućnost, evo vidimo na primjeru nekoliko država, da li imaju korisnost, da, da li je potrebna reforma, je, mi smo prvi koji ćemo kritizirati, ali smo isto tako prvi koji ćemo ići u smjeru da to treba transparentno biti, da treba biti na korist poduzetnicima, ali kroz neki period i kroz neko vrijeme.
Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Prica.
Smatram da je kolega Pavić povrijedio Poslovnik, Članak 238. vrijeđajući kolegu saborskog zastupnika koji onda procjenjuje za što je kolega sposoban ili nije sposoban. Kolega Pavić je hvalio sebe i HDZ-ovu Vladu, od kad ste vi bili ministar, od kad je HDZ preuzeo vlast 200.000 ljudi je napustilo Hrvatsku toliko ste sposobni bili.
To je bila replika, imate opomenu.
Drago mi je vidjet da je kolega Nađi vaš kandidat za gradonačelnika.
Ne možete komentirat. U ime predlagatelja zastupnik Troskot.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici i poštovani građani RH koji ste još uvijek budni i pratite nas putem ekrana, ja sam malo ostao razočaran sad sa ovim nastupom, stvarno sam očekivao više i baš sam pomno pratio jer ste ga bili kolega Pavić baš najavljivali i zanimalo me šta ćete reći vezano za Austriju ne u smislu sad ovog jeftinog zapravo napada u smislu gašenja institucije jer sam tu retoriku već čuo, nego zanimalo šta ćete se ovaj pripremiti jer znam da se pripremate za nastupe i zanimalo me šta ćete to ponuditi u smislu austrijskog modela. Ovdje sam čuo nekakav ponos koji je bio spomenut, ali vjerujte mi da su i Finska i Danska i Estonija i Slovenija i Poljska i Mađarska i Češka jako ponosne zemlje, jako ponosne zemlje. Najvažnije kompanije koje se otvaraju, a mnoga predstavništva se otvaraju pogotovo u Češkoj, Poljskoj, Slovačkoj danas Estoniji da ne govorim kao digitaliziranom paragonu cijele EU, moram reći da su to jako, jako ponosne zemlje. Dakle, naglašavam ponovno, baš mi je žao da ste to, da imate tu retoriku jer vas smatram, barem su vam rasprave uvijek pripremljene. Dakle, gašenje institucije mislim da to, da je bespogovorno uopće to ići sada razmontiravati i govoriti jednostavno da to nije istina jer to nismo govorili. Dakle, nitko nije ugasio recimo jednu instituciju u Estoniji, nitko je nije ugasio, u Sloveniji nije ugašena bila, u Češkoj nije ugašena, u Mađarskoj ni Poljskoj nije ugašena, a onaj stari argument od 150 godina baš je gospođa Orešković pitala zašto se stalno vraćamo u prošlost, pa ja bih isto postavio pitanje gospodine Pavić, zašto se uvijek vraćamo u prošlost. Pa evo to su isto institucije, namjerno smo izvadili te podatke znajući da ćete taj, znajući da ćete taj podatak iskoristi. Dakle, sve ove komore koje sam dao su stare 160, 170 godina, a u slučaju Poljske ona datira još iz 1809. godine, a suvremena gospodarska komora Poljske datira iz 1859. nakon raspada Prusije, Glivice se zove, evo konkretno gospodarska komora iz kojeg je nastala. A sad ono kad ste rekli 2 i 2 godine, dakle mislim da hrvatski poduzetnici više toliko vremena nemaju. A zašto to smatramo da je tako? Pa iz razloga što prvih 25 godina u Hrvatskoj gospodarskoj komori gledali nosoroge, muflone, Mona Lise, govorili smo i o nekretninama i onda je došao gospodin Burilović 2015. godine i on je sam govorio o viziji dobrovoljnih članarina koja je po nama sukladno trendovima EU, a hvatamo barem zemlje koje su prije bile u socijalizmu, njih hvatamo jel, da ćemo dohvatiti to dobrovoljno članstvo ko što je bila vizija same osobe koja danas vodi Hrvatsku gospodarsku komoru. S obzirom da u 5 godina on ne ispunjava tu viziju, a najbolje to pokazuju podaci iz financijskih izvještaja jer ako pogledamo financijske izvještaje u zadnje 3 godine možemo lako vidjeti da je struktura prihoda 70% u prilog ide obveznim članarinama, a samo 5% od prodaje usluga. Što znači da se taj, ta struktura prihoda u zadnjih 3 godine uopće ne pomiče, a s druge strane govorimo o najavljenoj viziji koju obečajemo već zadnjih 5 godina poduzetnicima da će biti dobrovoljna, dobrovoljna članarina. I na kraju ono što bih još htio reći ovdje jest i samo trošenje sredstava, a to je da poduzetnici bi htjeli znati zbog čega se recimo 8 miliona kuna potroši na predstavništva. Pretpostavljam da najveći dio odlazi na Shanghai, a isto tako s obzirom da je to njihov novac zbog čega se unatoč činjenici da su se povećali troškovi primjerice sajmova pogotovo recimo jednog Shanghaia ili Buenos Airesa, Latinske Amerike koje sam već naveo bio, zbog čega dolazi do pada primjerice iz 2019. u '18. izvoza iz jedne Kine, pa ne govorimo o Covidu, govorimo o poslovanju. Ali ne samo da ih zanima zbog čega Hrvatska gospodarska komora to nije odradila odnosno zbog čega na 8 miliona uloženih sredstava na vanjska predstavništva dakle nismo ostvarili bolji izvoz sa Kinom, nego ih zanima tamo postoji i veleposlanstvo naše hrvatsko gdje koje ima svoju gospodarsku misiju i govorimo o duplom trošku javne uprave. E sad i naši hrvatski poduzetnici na kraju dana bi htjeli biti ponosni isto ko što ste vi bili ponosni u Austriji [[Upadica: Vrijeme.]] ono šta ovaj zakon daje priliku da i hrvatski poduzetnici u Hrvatskoj budu ponosni, a ne da se srame.
Replika, zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Kolega Troskot ovaj osvrt vaš na jedan od povijesnih govora kolege Pavića koji je branio znači Hrvatsku gospodarsku komoru on brani znači to da 80% il 60%, 80% sredstava od članarina ljudi koji su poslodavci koji se bore za svako radno mjesto da plate plaću on brani one koji isisavaju taj novac i troše ga tko zna di. To je neobranjivo, to je neobranjivo. Mi za jedno mjesto 540 fiskalnih, parafiskalnih nameta imamo ej, za jedno radno misto u mojoj Zagori, nije bitno di, u Slavnoji tribamo sve napraviti mi kao, kao zakonodavac. Šta vi kažete na istup gospodina Pavića, u ovom svom obrazloženju ste rekli da je to jedan od povijesnih govora, rekli ste dobro …/nerazumljivo/… po meni je to povijesni govor u branjenju tih kako bih rekla gospodarske komore.
Odgovor.
Prije svega bih odgovorio da mi je ono što je gospođa Orešković za vrijeme rasprave dala pitanje zašto se vraćamo u prošlost i ono šta nije jasan argument to datiranje odnosno snimanje gospodarske komore u zadnjih 158 godina da ne možemo ići u tržišni princip. Dakle, to stvarno ne stoji nigdje iz razloga što su i ostale komore barem iz zemalja koje su nekoć bile u socijalizmu, a sada su u EU, koje su prošle tu tranziciju, dakle prešle iz socijalizma u kapitalistički način razmišljanja, dakle nisu imali taj problem koji se ovdje navodi. Dakle, bio je naveden primjer ajmo uzet primjer dakle zemalja koje su bolje od nas, koje su odradile to i koje su uspjele. I evo tu je primjer da bismo mogli dostić možda jednu Dansku i jednu Finsku jednoga dana, zašto ne. Evo Estonija je uspjela. Nadalje, dakle po Austrija i Njemačka dakle imaju isto jako veliki broj članova, dakle nesrazmjerno veći od naše gospodarske komore međutim imaju puno bolji izvoz po zaposlenom što je relativni pokazatelj u odnosu na Hrvatsku.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Marko Pavić.
Hvala lijepo. Poštovani zastupniče hvala vam na komplimentima, vidim da se i vi pripremate za rasprave i drago mi je argumentirano s vama raspravljati. Slično sam razmišljao ko i vi dok nisam postao ministar rada i vidio da s jedne strane imamo veliki nedostatak radne snage nižeg stupnja obrazovanja strukovnih škola, a s druge strane da 80% nezaposlenih mladih na burzi čine ljudi sa srednjoškolskim obrazovanjem i niže. Rješenje za to, a kada prebrodimo krizu za pola godine, godinu, najveći i dalje problem hrvatskih poslodavaca će biti nedostatak kvalificirane radne snage. Dualni model obrazovanja je rješenje za to, dualni model u mnogim zemljama provodi gospodarska komora. Sada u ovom trenutku ići demontirati sustav koji nam može dati rješenje za radnu snagu za godinu dana mislim da nije odgovorno i mislim da sad ne treba. Evo vam argumenti i evo vam brojke.
Ovo su sada recimo argumenti koji su mi prihvatljiviji. Zato kažem da sam više očekivao od vaše rasprave, a naš konkretan argument bih rekao slijedeće. Dakle, kada se izvuku IT kompanije primjerice Five i Defensecode oni su se recimo žalile na članstvo u komori odnosno da ne dobivaju, da ne dobivaju onaj suport koji bi trebale za novac koji uplaćuju. A zašto to govorim? To je bitno recimo za jedan Infobip koji je također IT kompanija koja je član Hrvatske gospodarske komore, ali kada je izlazila na međunarodno tržište kapitala u SAD i na osnovu 200 miliona dolara postala jednorog vjerujte mi da Hrvatska gospodarska komora joj nije pomogla apsolutno ništa da se promoviraju na tržištu u SAD-u i vjerujte mi da im Hrvatska gospodarska komora ne pomaže u njihovim restrukturiranjima da bi postali prva možda kompanija u Hrvatskoj koja će kotirati na njujorškoj [[Upadica: Vrijeme.]] burzi.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Romana Nikolić.
Parafiskalni nameti označavaju neporezna davanja odnosno različite naknade koje su nametnute od strane države. Iako se nazivaju neporeznima imaju jednake ekonomske učinke na poduzetnike, obrtnike i građane kao i porezi. Dvije, samo 2019. godine poduzetnici, obrtnici i građani platili su preko 9 milijardi kuna za preko 500 parafiskalnih nameta. Među parafiskalne namete svrstavaju se i obvezne članarine koje su poduzetnici prisiljeni plaćati Hrvatskoj gospodarskoj komori kao i Hrvatskoj obrtničkoj komori. Takvom načinu rada i financiranja komore mora doći kraj. A ako se prihvati ovaj prijedlog zakona bit će prvi korak prema tom cilju. Ponovo bih spomenula izjavu predsjednika Vlade kao i od zastupnice Perić da je članarina potrebna jer je to tradicija koja traje već punih 168 godina. Pa bi ja napravila evo usporedbu sa prvim tramvajem u Osijeku prije 168 godina kojeg je vukao konj te da li je vrijeme da se konačno maknemo od ustanova koje i dalje žive u tim vremenima i zamijenimo ih možda sa tramvajem na struju ili čak običnom web aplikacijom. S obzirom da je sada, da vidimo sada koliko je učinkovita ova komora ja predlažem da je zamjeni obična aplikacija na pametnom telefonu. Dok Hrvatska ima obvezne komore sve više IT stručnjaka registrira firme online u drugim državama i ne plaćaju nepotrebne namete. Pa ja vas pitam, gdje želite da bude hrvatsko gospodarstvo, u dobu tramvaja sa konjima ili u modernom vremenu interneta? Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Erik Fabijanić.
Poštovani predsjedavajući i uvažene kolege, kruna ove rasprave nije toliko prijedlog zakona koliko očitovanje Vlade vezano za sam prijedlog izmjena zakona. Nešto je malo o tome natuknula kolegica Ana Mrak Taritaš. Dakle, zašto je gospodarska komora bitna i zašto Vlada odbacuje taj prijedlog? To je zato što imaju sučasti stalno izabranog sudišta, osnivanje centra za mirenje i vođenje upisnika o izdavanju i distribuciji tiska, vođenje imenika agenata, posredovanju u prometu nekretnina, izdavanja ovjerenih izvadaka iz registra posredniku u prometu i usklađivanje, dakle to su javne ovlasti. Za javne ovlasti, javne ovlasti bi trebala financirati država. Zato se ja s kolegom Pavićem i slažem u smislu da, dakle gospodarska komora mora zbilja postojati. Ali jedno je pitanje gospodarske komore di per se i koje su njene ovlasti. Evo ovo su ovlasti koje hrvatska Vlada smatra bitnim, nažalost. Ali ja mislim da Hrvatska gospodarska komora treba imati bitniju ulogu i u tome se svi slažemo. I u tome se svi slažemo. Ako mi sad gledamo komparativno šta rade druge gospodarske komore onda ćemo vidjeti da neke izdaju bonitete, puno njih, da nadomještaju sudski registar trgovačkog suda, da između ostaloga neke vode i registar mjenica, možda nam se zbog toga da smo imali taj registra koji vodi gospodarska komora Agrokor možda ne bi ni dogodio. A mi ovdje ne pričamo o ulozi gospodarske komore. Ali još ću par rečenica o ulozi gospodarske komore. Nama bonitete radi FINA, onda imamo trgovački sud koji ima svoj registar. Vezano za poduzetništvo izuzev Hrvatske udruge poslodavaca koja ima svoju ulogu u onom dijelu koji je vezan za Zakon o radu, a bave se poduzetništvo, a to su sve stvari koje može raditi gospodarska komora. Imamo upravne odjele u gospodarstvu koje su sad prešle sa državne uprave na županijske uprave i imamo i regionalne razvojne agencije po županijama. Mi se, imamo 10 institucija koje se bave nečim što je donekle i u domeni gospodarske komore. I gospodarska komora u tom dijelu ima određenu nemoć, ne ulazim sad u tome tko je u gospodarskoj komori, ali mi zbilja imamo problem koji nije od jučer, a vezan je za gospodarsku komoru. A ja pamtim vremena jer nisam 10 godina nego sam 30 godina u politici kada je prvi nacionalni kolektivni ugovor u RH vezano za minimalna radnička prava potpisali su sindikati zajedno sa gospodarskom komorom još nismo imali udrugu poslodavaca. U to doba je predsjednik najjačeg sindikata bio Lesar koji je isto tako sjedio ovdje u saboru. Dakle, trebamo pogledati malo ono što je razvoj i ono što je evolucija. I činjenica je da je tome tako i ja se zbilja apeliram na naknadnu pamet jer ja sam isto da izvinete onako u žargonu rečeno greškom ošlajfao gospođu ministricu zato što sam ju prozvao za nešto što je, nisam čitao da je postojao amandman HDZ-a. Ali ono što je amandman HDZ-a vezano za nacionalnu razvojnu strategiju to je bila moja rasprava na Odboru za rad, kolega Pavić to zna jako dobro. I imali smo naknadnu pamet i meni je drago da imamo naknadnu pamet i svi mi bi trebali imati naknadnu pamet kao što sam ja pogriješio vezano za razvojnu strategiju, barem popodne, ujutro nisam. E sad, ako smo odgovorni i ako zbilja nismo jeftini politički demagozi razlog vrlo osoban zbog čega sam ja potpisao da ovo uđe u raspravu i u proceduru je sama činjenica što je to prijedlog oporbe i što sam smatrao da to treba doći na raspravu u Hrvatskom saboru. Ali ako nismo jeftina demagogija onda se nećemo baviti šok terapijama nego ćemo dati gospodarskoj komori da se pripremi za ono što ju čeka. Pa ako ništa drugo po analogiji fiskalne odgovornosti, a to znači da osobno mislim da je ovaj prijedlog dobar ali ne može stupiti na snagu 7 dana od njegove objave. To je [[Upadica: Vrijeme.]] neodgovorno. Hvala.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Poštovani predsjedavatelju, kolege zastupnici i zastupnice, počet ću od onoga što je gospodin Marko Pavić rekao po meni prilično neprimjereno i degradirajuće. Obrecnuo se na nekoliko zastupnika koji su ujedno i kandidati na lokalnim izborima za gradonačelnika Grada Zagreba pa vezali ste to sa sposobnošću upravljanja institucijama. A upravo ste svojim komentarom jasno dali poruku da Hrvatskom gospodarskom komorom upravlja politika, a ne gospodarski interes. I to je možda jedan od glavnih argumenata koji govori u prilog tome da Hrvatsku gospodarsku komoru treba restrukturirati počevši od toga na koji način se ona financira. Raspravljamo u kasnim noćnim satima i već smo nekoliko puta izrazili primjedbu da na ovakav način vladajući šalju oporbi poruku koliko uvažava prijedloge i inicijative koje iz naših redova dolaze, a ja danas mijenjam mišljenje mislim da je zapravo dobro raspravljati upravo u ove kasne noćne sate, mislim da je ovo bila jedna od najkonstruktivnijih, najargumentiranijih, najpotkrepljenijih rasprava koju smo imali u ovom sazivu Hrvatskog sabora. I tu se pokazalo kako različite političke opcije, različitih predznaka, svjetonazora i političkih programa mogu razgovarati, ali doista razgovarati i debatirati o rješenjima koja Hrvatsku vuku prema naprijed. Rješenjima koja koriste i građanima gospodarstvenicima. Pa to podržavam i nadam se da će biti još ovakvih kasnih noćnih rasprava mimo demagogije, populizma i povreda Poslovnika kojima se najčešće služe vaši članovi. I evo moram pohvaliti i kolegicu Sandru Bančić, mislim da je ona dala jedan od najkvalitetnijih doprinosa u onom dijelu u kojem je kritizirala doista nesuvislo obrazloženje odluke Ustavnog suda iako moram reći da se s jednim dijelom njezinih argumenata ne slažem, a to je da privatni sektor ne može adekvatno nadomjestiti onu ulogu koju imaju državno ustrojene ili javne institucije. To naravno nije točno. Tržište itekako može biti puno kvalitetniji servis na kraju krajeva nedavno smo u Petrinji imali priliku vidjeti kako kuhaju kuhari, a kako kuha državni Pleter. Od ostalih rasprava izdvojit ću ono što je govorio Domagoj Milošević koji također govori da je svjestan problema u radu komore, ali da bi kao i ostali HDZ-ovci ipak dao tom tijelu priliku da se restrukturira i naveo je 3 cilja. Tražio je transparentnost pretpostavljam u trošenju financija, tražio je reorganizaciju koja bi govorila o tome da su ciljevi rada mjerljivi kako bi udruge i poduzetnici prepoznali smisao od njihovih rada i posvećenost tim ciljevima kako bi poduzetnici shvatili da je Hrvatska gospodarska komora njihova kuća. Ja smatram da je sve to inzistiranje na potrošenim modelima koji rezultate više ne mogu dati. Od Hrvatske gospodarske komore upravo su gospodarstvenici digli ruke i traže alternative, već imamo razne udruge i inicijative koje servisiraju ono što Hrvatska gospodarska komora više ne može. Kada govorimo o transparentnosti, kada govorimo o reorganizaciji pa još od vremena Nadana Vidoševića bilo je jasno u kojem pravcu se Hrvatska gospodarska komora treba mijenjati ako se mijenjati želi. Međutim, to je nažalost bilo i ostalo političko leno HDZ-a kojem HDZ upravlja i kadrovira. I to je zapravo jedini i glavni razlog zašto se opirete jednom vrlo, vrlo jednostavnom prijedlogu, a ja se ne slažem s tim da bi to izazvalo nekakve šok situacije, ne slažem niti s onim što je rekao kolega Fabijanić da bi Hrvatsku gospodarsku komoru na to trebalo pripremiti. Dakle, tržište i poduzetništvo funkcionira na način da se vrlo rado financira sve ono od čega gospodarstvo ima profit kada vide uslugu koja im se s nekom koristi vraća. Dakle, kada bi uistinu postojao kapacitet sposobnost i mogućnost da se Hrvatska gospodarska komora redizajnira, da se posveti ciljevima kojima bi trebala služiti tada ne bi niti trebalo biti straha od volje gospodarstvenika da svoju članarinu i svoj udio u toj gospodarskoj komori plaća. No svi smo svjesni činjenice da je jedini način da ih se na to nasili jednostavno ova prisila. Prisila koja naprosto ne daje rezultate. Hvala.
Imamo repliku, uvaženi zastupnik Fabijanić.
S tim bih htio izlagat svoje neslaganje jer činjenica je da je gospodarska komora subjekt koji je imao i nekoliko stotina zaposlenih i ovdje je pitanje zamislite da vi u svojoj djelatnosti kojom se bavite ili ste se bavili da imate stotinu djelatnosti, da imate stotinu radnika i da vam unutar tjedan dana se promijeni zakon koji vama de facto uskraćuje dobar dio prihoda. Tako i zato sam ja htio ukazati na tu neodgovornost. Sad vi to možete shvatiti kao šok terapijom to je sad pitanje ono što se kaže vrijednosnoga suda.
Odgovor.
Da, ali istovremeno mi smo svjesni činjenice da u gospodarstvu ljudi ostaju bez svojih radnih mjesta jer nemaju nikakvu protekciju od države i političkih struktura. Dakle, nismo ravnopravni. Ali potaknulo me vaše pitanje na jednu drugu temu o kojoj nisam stigla u ovih 5 minuta govoriti, a to su te uloge ovlasti i teme kojima se gospodarska komora uopće bavi. I to je također nešto o čemu je govorila Sandra Benčić. Mi zapravo u Hrvatskoj gospodarskoj komori, a imamo to i sa turističkim zajednicama, imamo to i sa brojnim drugim tijelima imamo paralelne sustave. Dakle, ne možemo uspoređivati našu gospodarsku komoru sa gospodarskim komorama u drugim državama koje smo navodili zato što možda u tim državama nemamo onoliki broj ministarstava koji su na ovaj ili onaj način tiču gospodarstva. Dakle, ako imamo Ministarstvo gospodarstva, pa poduzetništva i obrta, pa ovakvo i onakvo, dijelove onoga što ta ministarstva rade ili imaju ili nemaju gospodarske komore. Naš je problem što imamo paralelne sustave samo zato kako bi u njima zbrinjavali ljude kojima [[Upadica: Vrijeme.]] naprosto drugačije ne možemo osigurati radno mjesto.
Slijedeća pojedinačna rasprava, uvaženi zastupnik Davor Nađi.
Molim?
Molim vas nemojte se dobacivati, dajete…
Shvatili ste poantu.
Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovana predstavnica Vlade, poštovani kolege zastupnici i ukoliko još ima građana koji, koji nas gledaju evo već je prošlo 2 sata u noći, pozdravljam i njih, za početak bi ja, bih jasno rekao da će stranka Fokus podržati ovaj prijedlog izmjena zakona i podržavamo inicijativu za uvođenje dobrovoljne članarine u HGK. Da voljeli bi da je to napravila bilo koja od prijašnjih vlada, no tu smo gdje smo i nadam se da sada kada imamo priliku opet to promijeniti da će ipak većina nas dignuti ruku za to. No, isto tako bih htio ukazati na jednu po meni bitnu stvar, a to je da se moramo svi zajedno pobrinuti da ukoliko i dođe do ukidanja obvezne članarine, da na kraju to ne ispadne Pirova pobjeda. Zašto to kažem? Pa koliko ja shvaćam Zakon o Hrvatskoj gospodarskoj komori i posljedično statut HGK, čak ukoliko se i ukine dobrovoljno, dobrovoljno član, ukoliko se ukine dobrovoljna članarina u HGK još uvijek postoje alati da skupština HGK dakle sama, sama ponovo implementira neke druge namete koji bi bili obavezni članovima. Ja se nadam da do takvog razvoja situacije neće doći. No sigurno nešto bi to spriječilo u budućnosti bi bilo kada bi samo članstvo u HGK bilo dobrovoljno. Dakle, tada bi stvarno poduzetnici ukoliko im se ne sviđa ono što HGK radi, ukoliko ne odobravaju kako ih se predstavlja mogli napustiti tu udrugu ili naravno ukoliko se u nekom trenutku rad HGK popravi bi se mogli vratiti, vratiti u članstvo. Dakle, ne bi bili prisiljeni dijelom te udruge niti te institucije, niti plaćati bilo kakve, bilo kakve namete. Stoga ukoliko ovaj zakon i dođe do drugog čitanja ću svakako predložiti da, da se ide i u tom smjeru. Također bilo je već spomena o mišljenju Vlade na ove dakle o stavu Vlade na ovaj prijedlog izmjena zakona, ono što je mene iznenadilo u obrazloženju Vlade je bilo gdje Vlada govori zapravo o inicijativi za ukidanje obveznog članstva. Dakle, ja nisam siguran ali Vlada očito nije, nije pozorno čitala što piše u ovom prijedlogu zakonskih izmjena, dakle ovdje se govori o inicijativi tj. prijedlogu izmjena zakona o ukidanju obavezne članarine, a ne obaveznog članstva i meni je zapravo jako razočaravajuće da je Vlada na jedan tako neozbiljan, neozbiljan način pristupila toj temi. A evo čuli smo tu iz vladajuće većine da su poduzetnici navodno Vladi jako bitno. Isto tako me žalosti da danas tu nije s nama kroz cijelu ovu raspravu i predstavnik tj. predsjednik Odbora za gospodarstvo koji je također odbio, odbio ovakav prijedlog koji nije ovo prihvatio, gospodin Tušek. Ja vjerujem da bi on bio prava osoba da zagovara, da zagovara interese Hrvatske gospodarske komore u ovom saboru. Eto toliko od mene u ove sitne noćne sate, hvala vam lijepo do iduće prilike.
Dobro. Slijedeća pojedinačna rasprava, zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa. Evo ja bi na kraju zamolio nekoliko nas tu zastupnika da i zastupnica da svima kolegama i kolegicama kažu da dođu na glasanje jer ovo je vrlo bitno. Ovaj parafiskalni namet, ove pijavice koje piju krv hrvatskom gospodarstvu, hrvatskom poduzetniku, hrvatskom radniku trebalo znači doći u petak i podržati ovaj prijedlog zakona jer nema druge. I vjerujem da ćete iz većine kolega Pavić je sam ostao i potpredsjednik sabora Sanader da će i oni obavijestit svoje članove kluba i da će prihvatit ovaj prijedlog koji iđe u korist našim građanima, prije svega poduzetnicima, a samim tim i ljudima koje oni plaćaju i kojima daju radna mjesta. Očekujem i od Vlade da će promijeniti mišljenje i da će napokon stati u zaštitu onih koji stvaraju dodatnu vrijednost. Dodatnu vrijednost ponavljam, a sve manje ih je. Nastavimo li ovako i ne budemo li poduzimali nikakve mjere, budemo li imali parafiskalne namete onda u ovom obimu, onda nećemo imati više ni poduzetnika, ni radnika. Sve je to vidljivo, vidljivo je što imamo 6% BDP-a iz iseljenih Hrvata, znači kroz doznake. Znači da su politike iselile naše ljude i to je ogroman novac. To je više sredstava nego godišnje nego što nam daje kroz fondove EU, ne daje, to je u biti ono što je hrvatski narod platio kroz članarinu. Prema tome, mi smo u ozbiljnoj situaciji smatram da ova rasprava koja se sad u noćnim satima, sad je 2 sata i 10 minuta, da je imala svoga smisla. Nažalost Vlada je tj. predsjednik sabora tko već odlučili da bude u ovim satima, ali očekujem da će se čuti ovaj prijedlog, ovaj glas među poduzetnicima, među radnicima, među obrtnicima, ovaj prijedlog će dobiti pozitivan stav. I je pozitivan stav, evo smo krenuli u biti poduzetnici, obrtnici oni govore o tim problemima o parafiskalnim nametima, onome što im isisava i pije krv. Znači ovo je borba protiv krvopija u Hrvatskoj znači razvoja hrvatskog i gospodarstva i poduzetništva i obrtništva. Mislim da je ovdje sve jasno, premda ste i vi iz većine toga svjesni, premda je tu samo kolega Pavić, da ste svjesni da je gospodarstvenik, poduzetnik, obrtnik ne može više jednostavno podnijeti ovaj pritisak 540 parafiskalnih nameta, a vjerujem da će to i Vlada prihvatiti. Žao mi što se predstavnica Vlada nije očitovala niti o jednom nakon ovih argumentiranih rasprava, vjerujem da je i ona svjesna kao predstavnica Vlade da je svjesna potrebe smanjivanja parafiskalnih nameta. Još jednom evo nadam se da će u petak sad evo 2 sata i 11 minuta i ujutra će u petak doći svi zastupnici koji bi tribali podržati ovaj prijedlog.
Završno u ime predlagatelja, zastupnik Zvonimir Troskot.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici i naši dragi građani RH koji ste još uvijek budni, ako jeste i pratite ovu raspravu nekoliko samo kratkih točaka kojima bih htio sumirati ovu raspravu. Prije svega bi se htio samo kratko vratiti na javne ovlasti što je rekao gospodin kolega Fabijanić kada je navodio same javne ovlasti tada je izrekao rečenicu, dakle te javne ovlasti su tu zato što je Vlada rekla da one tu tako trebaju biti. Možda nisam rekao točno, ali evo parafraziram, to je zapravo veliko pitanje iz razloga što da li su te, da li su te ovlasti uopće potrebne, nitko nikada nije pitao poduzetnike. Primjerice naveli smo već da je sud časti kao takav u 10. mjesecu ukinut zbog korone službenom odlukom i glavna, glavni argument tome je bio financijska neodrživost. Ali i upitno je koliko zapravo sami članovi komore javnih ovlasti od Hrvatske gospodarske komore i traži posebno recimo kod suda časti iz razloga što znaju da kod ozbiljnijih nesporazuma ili problema među poduzećima postoji trgovačko pravo i trgovački sudovi. Dakle, to je sad veliko pitanje i te poduzetnike nitko nikada nije, nitko nikada nije pitao. Argument gubitak i pad prihoda, meni je drago da smo i to dotaknuli iz razloga što je to svakodnevnica poduzetništva. To je svakodnevnica poduzetništva. I nažalost naši poduzetnici i ovo nije populizam, naši poduzetnici nemaju luksuz od 30 godina prilagođavat svoje poslovanje, oni to nemaju. Dakle, neki poduzetnici imaju samo 1 dan za određene odluke koje mogu promijeniti sutrašnjicu. U tom smislu i je glavni argument da Hrvatska gospodarska komora mora to moć osjetit kako bi našim poduzetnicima mogla i pomoć jer ako nisi doktor odnosno ne možeš prepoznati dijagnostiku samog pacijenta onda ne možeš ni pomoći. Ono što bih još htio izdvojit su još 3 točke što sam primijetio za vrijeme ove rasprave. Prije svega zajedništvo opozicije, znači svi smo bili ovdje prisutni, tako da to mi je bilo jako drago. Ne u smislu da se sad, ne u smislu opozicije koja sad oponira isključivo radi oponiranja vladajućoj stranci, nego smatram da je to tema koja je izrazito važna za naše poduzetnike i da smo uspjeli biti svi zajedno ono nekih tema iako se i svjetonazorski i ideološki dosta razlikujemo je za svaku pohvalu. Nadalje, mislim da smo nastavili dobru praksu još sa odbora, da je ovo bila jedna odlučna i konstruktivna rasprava iskreno osobno sam kao predlagatelj uživao i htio bih se svima zahvaliti. I ono što bih isto apelirao jest i poziv svima, da svi klubovi upute pozive svojim članovima kako bi ovaj se odazvali u što većem broju na samo glasovanje i samim time pokazali poštovanje, poštovanje našim poduzetnicima iz razloga što su ovdje bili svi klubovi prisutni u izlaganjima i mislim da bi bilo jako dobro kada bi se odazvali u što većem broju i pokušamo ovaj zakon dovesti stvarno do realizacije reforma. Evo hvala lijepa i laku noć svima.
Hvala. S ovim zaključujemo raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo jutros u 9 i 30 Izvješćem o učincima provedbe mjera iz Zakona o zaštiti pučanstva od zaraznih bolesti tijekom epidemije bolesti Covid-19 uzrokovane virusom SARS-COV-2 u RH za razdoblje 11. ožujka 2020. do 15. siječnja 2021. godine. Laku noć. SJEDNICA PREKINUTA U 2,16 SATI. Slijedeće iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika SDP-a uvažena zastupnica Martina Vlašić Iljkić.