Kolegice i kolege želim vam dobar dan. Nastavljamo sa sjednicom. Raspravit ćemo: - Prijedlog zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta, prvo čitanje, P.Z.E. br. 658. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Kolega Furio Radin izvolite.
Hvala lijepa. Klub nacionalnih manjina radi odluke ministra Jovanovića o određivanju minimalnog broja za formiranje razreda u školama nacionalnih manjina što bi dovelo do zatvaranja mnogih škola nacionalnih manjina traži 10 minuta pauze.
Kolega Crnogorac.
Također u ime kluba SDSS-a zajedno vezano za odluku ministra Jovanovića tražim 10 minuta pauze.
Kolega Juhas.
… [[Govornik nije uključen.]] nezavisnog zastupnika don Grubišića također tražim pauzu od 10 minuta.
Hvala lijepa. Određujem pauzu do 9,41. STANKA U 9,31 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,41 SATI]] Klubovi će iznijeti svoje stavove. U ime kluba Nacionalnih manjina kolega Furio Radin.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Nakon problema sa državnom maturom i sa upisom u srednjim školama na jezicima i pismu nacionalnih manjina ministar Jovanović zapravo nastavlja svoj put smanjivanja prava pripadnika nacionalnih manjina, naravno prava na školstvo. Mi se sjećamo kako je donesen Zakon o obrazovanju na jezicima i pismu nacionalnih manjina nakon velikih skandala i velikih rasprava o tome koje kriterije treba zauzeti. Jedan od kriterija već tada od tadašnje ministrice Vokić je bio taj o minimalnom broju učenika. Morali smo čekati demokratske promjene da ovaj zakon koji zahtjeva dvije trećine glasova u parlamentu bude usvojen. Naravno u tom zakonu nema traga o minimalnom broju koji treba za uspostavljanje razreda u školama za nacionalne manjine i to je normalno. Zato što nacionalne manjine su upravo manjine zato su male i zato što u nekim mjestima, u nekim manjim mjestima je nemoguće održati škole ako te škole zahtijevaju 7, 5 ili općenito ako zahtijevaju minimalni broj upisanih. Unatoč tome ministar Jovanović je svojom odlukom od 14.05.2014. odredio da između ostalog škole sa nastavom na jeziku i pismu nacionalnih manjina imaju barem 7, skratim njegovu odluku, da imaju barem 7 polaznika da bi mogle biti uspostavljene a inače to, u protivnom to bi trebala biti nekakva specijalne odluka, znači jedno specijalno pravo koje, ministarstva. Ja podsjećam da je u svezi sa takvom problematikom Ustavni sud već 1997. godine donio odluku da zapravo ne može se uspostaviti minimalni broj pripadnika, učenika nacionalnih manjina da bi se uspostavio razred. Više-manje odluka kaže tako i dio odluke koji se tiče na to. Što se tiče osporavanog naputka i bio je i sličan naputak gospođe Vokić kao i gospodina Jovannovića, ocijenio je da se u relevantnom njegovom dijelu radi o provedbenom propisu koje regulira ustroj razrednih odjela na način da se utvrđuje izuzetak od općih kriterija za formiranje razrednih odjela. I propisuje tada minimalan broj od 10 učenika za … [[Govornik se ne razumije.]] školskog odgoja. Ali međutim, Ustavni sud kaže, imajući u vidu opće poznate činjenice o stanju naseljenosti i nataliteta na području na kojem živi pretežni dio, u ovom slučaju Talijanske nacionalne manjine, odnosi se na sve manjine, ne može se reći da se odredbom o minimalnom broju uvažava lokalne prilike. Osim toga, Republika Hrvatska je potpisala godinu dana ranije '96. godine sporazum sa Republikom Italijom i obvezala se na poštivanje stečajnih prava. Takva obaveza ima i sa Republikom Mađarskom, pripadnika manjina a vidljivo je da ovdje osporavani naputak stavlja pripadnike nacionalnih manjina u nepovoljni položaj od dosadašnjeg, znači u diskriminirajući položaj. Želimo znači podsjetiti ministra Jovanovića da tu postoji jedna povijest, zakoni i da postoje odluke Ustavnoga suda. I ne shvaćamo zbog čega se ima takav diskriminirajući odnos prema pripadnicima nacionalnih manjina. Mi ne želimo uopće shvatiti i nama je nejasno zbog čega ministar Jovanović ima jedan takav autistični odnos prema nacionalnim manjinama. Mi ga nismo vidjeli dvije godine a tražili smo ga puno puta. Mi s njime nismo imali prilike nikada razgovarati. Nemamo monopol, naravno na nezadovoljstvo. I znanost i visoko obrazovanje, vidi se i danas u štrajku su i oni su nezadovoljni ali i mi smo nezadovoljni i tražimo od ministra Jovanovića ili da rekonstruira svoj, dio svog kabineta i ministarstva koje se bavi nacionalnim manjinama ili ako ne tako znači da i sam dijeli to mišljenje neka rekonstruira sebe. Hvala.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a, kolega Dragan Crnogorac.
Dobar dan poštovana potpredsjednice, kolegice i kolege. Pa evo kao što sam i rekao ja sam isto kao i gospodin Radin se javio vezano za ovu odluku koja je objavljena na web stranici Ministarstva obrazovanja, prosvjete i sporta. Ja znam da vi vjerojatno ne znate, niste vidjeli tu odluku, no međutim to je ono što su neke loše strane zakona jer zakon kaže da kada se usvoji, dakle kada smo usvojili Zakon o odgoju i obrazovanju na jezicima i pismu nacionalnih manjina pa i Zakon o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama ministar je propisivao, propisuje pravilnike koji se objavljuju u Narodnim novinama. No međutim, odluke ministra nisu obavezne da se objavljuju u narodnim novinama i oni se mogu vidjeti samo na web stranicama. Ovo je jedna od odluka koja se direktno kosi sa pravima nacionalnih manjina ali bogami i sa odlukom Ustavnog suda kao što je gospodin Furio Radin i rekao. Mi već godinama imamo problema sa recimo registracijom škola. Iduće godine će biti punih 18 godina kako škole nisu registrirane, škole na jeziku i pismu za Srpsku nacionalnu manjinu. Ali da se vratim na ovu odluku koju kao što sam i rekao verovatno većina od vas nije vidila. Dakle, radi se o odluci o upisu učenika u prvi razred srednjih škola u školskoj godini 2014./2015. na Glavu 17. na stav 7. I ja ću samo podsjetiti odnosno ja ću reći da Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina školovanje na materinjem jeziku je utvrđeno kao pravo ne kao mogućnost i tu je potrebno obratiti pažnju upravo u ovoj odluci i u samom tekstu, jer se formuliše da mogu, a ne na način da imaju pravo što je o tome i Ustavni sud rekao, a ja ću vam pročitati evo upravo iz te odluke pojedine stvari u zaključku Ustavnog suda u rješenju koji kaže: "Republika Hrvatska se obavezala na poštivanje stečenih prava pripadnika nacionalnih manjina, a vidljivo je ovde, osporavani naputak stavlja pripadnike nacionalnih manjina u nepovoljni položaj od dosadašnjeg. Očigledno je da bi organiziranje nastave na naputkom propisan način dovelo do praktično ne samo do ograničavanja već do potpune uskrate prava nacionalnih manjina, a njegova bi dosljedna provedba nedvojbeno proizvela značajnu povredu pa i negaciju stečenih prava manjina. Radi se o suštinskoj suprotnosti u odnosu na međunarodne akte koji se moraju uvažavati. E a tu ću reći da između ostalog jedan od međunarodnih akata jeste i Europska povelja o zaštiti regionalnih i manjinskih jezika. Kada smo govorili o pitanju prava na dvopismenost, na dvojezičnost onda je to izazvalo mnogo polemika ovdje. I da je ovakva odluka pisana možda da kažem u mandatu konzervativne Vlade pa bih onda ja možda imao razumevanja. Ali kada je pisana u mandatu liberalne Vlade, socijalne Vlade, e onda vidim da tu nešto nije u redu i snažno se protivim ovakvoj odluci. Nadam se da će se ona promeniti vrlo brzo na sajtu ministarstva. Na žalost, ja kao što sam i rekao mislim da bi se ovakve odluke trebale objavljivati u Narodnim novinama, pa da se one vide, da budu vidljivije nego što su sada nego mi moramo da pratimo da tako kažem svaki dan web sajt ministarstva. I ono što bih na kraju rekao jeste da se kao i kod svih drugih problema koristi teza problem nacionalnih manjina, pa nije to problem nacionalnih manjina. To je problem institucija i državnih institucija i ministarstava što ne razumiju zakone, što ne čitaju zakon, što propise ne provode kako bi trebalo i daju upravo tim propustima mogućnost da manjine konzumiraju svoja prava, a oni će odlučiti da li će to pravo iskoristiti ili neće. Ne može im to pravo nitko uskratiti. Nadam se da ovakvih odluka više neće biti, a prije svega nadam se da će se ova odluka promeniti. Evo ovo su stavovi kluba SDSS-a. Ja se nadam da su bili dovoljno jasni. Hvala.
U čemu je povreda Poslovnika? Kolega Ivan Šuker.
Gospođo potpredsjednice vi ste povrijedili Poslovnik zato što je gospodin Crnogorac rekao vi Hrvati to vjerojatno niste vidjeli. Mislim da ovo nema veze sa vi Hrvati, nego ako je Vlada napravila grešku onda ne možete prozivati jedan narod. I nemojte opet nametati nekakvu kolektivnu krivnju hrvatskom narodu. To je odluka jednog ministra. Vjerojatno je don Grubišiću to jako smiješno.
Nisam zamijetila, evo možda mi je promaklo. U ime Kluba zastupnika Nezavisne liste kolega Šandor Juhas.
Poštovana potpredsjednice, poštovani kolege. Pa ja se nadam da ova rasprava u stvari, a ne može ni bit rasprave je li tako jer kako ja znam po Poslovniku ovdje nema replike neće otići u tom smjeru. Ja bih rekao par riječi u vezi ove odluke o upisu učenika u prvi razred srednjih škola u školskoj godini 2014./2015. godini koja je donešena i objavljena. Ovom odlukom je između ostalog decidirano rečeno da škole na otocima, područjima posebne državne skrbi, brdsko-planinskim područjima i kaže škole sa nastavom na jeziku i pismu nacionalnih manjina mogu uz odobrenje ministra znanosti, obrazovanja i športa odstupiti od strukture, te ustrojiti razredne odjele s najmanje 7 učenika. Kao što je rekao gospodin Crnogorac pravo na obrazovanje na materinjem jeziku jedno je od najznačajnijih interesa i jedno od osnovnih prava svake etničke skupine, pa tako i mađarske nacionalne manjine u Republici Hrvatskoj. Isto takvo pravo ili slična prava imaju i pripadnici hrvatske manjine u Republici Mađarskoj, gdje postoji dobro razrađen sustav osnovnog i srednjoškolskog obrazovanja hrvatske zajednice. Također je i kvalitetno riješeno i pitanje obrazovanja pripadnika hrvatskog naroda u onim sredinama Republike Hrvatske gdje oni žive u manjini. Ima i takvih naselja kod nas u Baranji i tamo je omogućeno da u manjinskim školama da se otvaraju odjeli na hrvatskom jeziku ako zatraži samo i jedan roditelj da se provodi nastava na hrvatskom jeziku. Počeci školovanja pripadnika mađarske nacionalne manjine ili mađarske zajednice na području današnje Hrvatske vezano je još za turska osvajanja. Nakon Mohačke bitke i prodora Turaka došlo je do širenja reformacije i tisuću četrdesetih godina istaknuti svećenik i književnik Sillobod Mihalj inzistirao je na unapređenju odgoja i obrazovanja, te je u brojnim naseljima istočne Slavonije i Baranje otvarao osnovne škole i osnovane su i gimnazije. Tako je u 16 stoljeću u Zmajevcu postojala gimnazija i ta gimnazija osnovana je sa ciljem širenja vjere i duhovnog osnaživanja naroda u borbi protiv Turaka. Predavači su bili obrazovani ljudi iz Debrecena, Wittenberga, a niže razrede podučavali su što je možda danas i zanimljivo, kaže mladi svećenici koji su nakon studija bili obavezni tri godine raditi u seoskim školama. Srednjoškolsko obrazovanje na mađarskom jeziku ima svoj kontinuitet znači od 16. stoljeća i kad to sve skupi tih 450 godina, 450 godina znači srednjoškolskog obrazovanja prekinuto je samo za vrijeme stare Jugoslavije kada je Aleksandar Karađorđević donio dekret da se ukinu manjinske škole. Nakon Drugog svjetskog rata donesen je zakon po kojemu je u svim onim naseljima gdje postoji najmanje 20 obveznika, znači najmanje 20 djece koji trebaju pohađat tu školu, omogućeno je da se otvore škole na mađarskom jeziku. Mi danas u Republici Hrvatskoj imamo četiri osnovne škole i imamo jednu srednju školu. Sve one rade po modelu A, znači provodi se nastava na mađarskom jeziku. Imamo malo učenika, ali mi smo i manjina i s razlogom onda imamo malo učenika. Područja gdje su te škole manje-više su područja koja su bila okupirana. Mi znamo da je reintegracija tih područja vršena '97., '96., '98. godine, da je to područje, da je ustvari to godište kada tek trebaju ti koji su se onda rađali da stasaju, da krenu, da idu i sad se tek očekuje na određeni način da i ta provedba, uključivanje tih područja u pravni sustav Republike Hrvatske da neke rezultate, bar što se tiče obrazovanja. Mislim i smatram da će primjena ove odluke ukinuti daljnje postojanje srednjoškolskog obrazovanja na mađarskom jeziku i time će se ne samo nadoknaditi, ne nadoknaditi gubitak za mađarsku zajednicu, to će imati trajne posljedice, a osim toga ukinut će se jedne od osnovnih prava.
Hvala, završite, isteklo je vrijeme.
Mislim da ono što su još Turci dozvolili ne bi trebalo da predstavlja sada problem i trebalo bi tu odluku preformulirati ili ukinuti.
Hvala. Sada ćemo nastaviti raspravu o Prijedlogu zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta. Kolegice i kolege želim vam dobar dan. Nastavljamo sa sjednicom. Raspravit ćemo: - Prijedlog zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta, prvo čitanje, P.Z.E. br. 658. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Sada ćemo nastaviti raspravu o Prijedlogu zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta. Uvodno će prijedlog zakona obrazložiti ministar rada i mirovinskog sustava doktor Mirando Mrsić. Izvolite ministre.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Sabora. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Ja se nadam da će ovaj zakon, kao i zakon koji ćemo braniti iza ovog zakona dobiti podršku svih saborskih klubova jer potpora za očuvanje radnih mjesta je nešto što je izuzetno važno u vremenima krize, ali je važno i u vremenima kada nema krize jer osigurava da tvrtke koje dođu u poteškoće, ne svojom krivnjom nego gubitkom tržišta ili nekim drugim događanjima, kao što je evo sada u Slavoniji kada su poplave uništile tvorničke hale i kada radnici ne mogu raditi, ne mogu stvarati, ne mogu zarađivati svoju plaću, a nisu za to krivi, dakle objektivne okolnosti, ovaj mehanizam je izuzetno važan. Kao što smo i napomenuli, mi smo u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava pokrenuli mehanizam da se bez obzira što ne postoji još uvijek zakon o potporama za očuvanje radnih mjesta, ali srećom postoji mjera aktivne politike zapošljavanja za očuvanje radnih mjesta da se za tvrtke koje se nalaze na poplavljenim područjima, koje u ovom trenutku ne mogu raditi, osigura potpora za očuvanje tih radnih mjesta tako da će svi radnici u tvrtkama koje se nalaze na tom području. Radi se o 110 tvrtki, 433 radnika. Njima će se isplaćivati u sljedeća tri mjeseca 50% njihove neto plaće. I na taj način smatramo da ćemo doprinijeti da se obnovi proizvodnja što prije, da radnici ostanu na svojim radnim mjestima, s druge strane da tvrtka nastavi raditi i poslovati sa radnicima i što s druge strane će omogućiti da se i život vrlo brzo normalizira na tim područjima. U kontaktu smo sa svim poslodavcima na tom području i u tijeku je cijeli mehanizam koji ide za time da se tim tvrtkama i tim radnicima odobri ova mjera. Ona će biti odobrena svakom zahtjevu u vrlo kratkom roku. To je nešto što govori nam da ovaj mehanizam treba ostati, da ovaj mehanizam treba funkcionirati i da se ovaj zakon koji će danas biti pred vama u prvom čitanju treba vrlo brzo usvojiti jer će omogućiti da očuvamo radna mjesta i da umjesto da ljudi odlaze na Zavod za zapošljavanje da ostanu u tvrtci, da se u tom vremenu obrazuju, da podignu svoju kvalitetu i sposobnosti i svoj način rada. U smislu tome da poslodavac može predvidjeti neke nove tehnologije koje će se razvijati unutar tvrtke i da za to može obrazovati radnike, a troškove obrazovanja tih radnika će ići na teret državnog proračuna, odnosno države. Ovo je već treći pokušaj da se taj mehanizam uspostavi u Hrvatskoj. Napominjem da evo npr. u Slavoniji smo vrlo jasno pokazali da se taj mehanizam može vrlo jednostavno uspostaviti i da se može omogućiti da se sačuvaju radna mjesta. Prvi zakon je donesen 2009., dakle Zakon o potporama za očuvanje radnih mjesta sa primjenom 31.12.2010. godine. Taj zakon nažalost nije uspio u svojoj zadaći. Zadaća je bila plemenita, jasna kao što sam već i napomenuo međutim je postavljao kompleksne kriterije za korištenje potpore a to je prije svega dokaz da poduzetnik u 2007., u polovici 2008. godine nije poslovao s gubitkom i da u trenutku podnošenja zahtjeva ima podmirene obveze na ime javnih davanja. Zakonom su ujedno poslodavci bili ograničeni uvjetima korištenja potpore u odnosu na potreban broj radnika i razdoblje u kojem su bili dužni zadržati određeni broj radnika. Pri tome je poslodavac u razdoblju korištenja potpore bio onemogućen provoditi odgovarajuća restrukturiranja u cilju opstanka na tržištu a to je sve dovelo do toga da se ovaj zakon nije konzumirao i da se nije provodio. Poslodavcu se refundirao trošak do 20% razlike plaće i doprinosi na plaću radnika prije skraćivanja radnog vremena, a potporu je bilo moguće koristiti u razdoblju od 14.08.2009. do 30.06.2010. i to za razdoblje od 3 mjeseca, odnosno u maksimalnom trajanju do 6 mjeseci. Sve to je govorilo da smo u tom zakonu prenormirali stvari tako da je do kraja 2009. godine zaprimljene su svega 4 zahtjeva za korištenje potpore za očuvanje radnih mjesta za 236 radnika, od čega je odobrena potpora za 27 radnika uz trošak od 47 tisuća 324,69 kuna. To nam govori da i najbolja namjera i zakon ako ga se ne postavi na način da je on provediv i da odgovori cilju koji zakon treba riješiti na kraju dovede do toga da taj zakon potpuno je nefunkcionalan i nije doveo do onoga što je trebala biti osnovna mjera, a to je očuvanje radnih mjesta. U srpnju 2010. godine izmjenama Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta kriteriji za dodjelu potpore ublaženi su te je ona postala dostupnija i poslodavcima koji imaju rješenje o obročnoj otplati dugovanja na ime javnih davanja, međutim iako su kriteriji ublaženi ni u toj godini nisu polučeni bolji rezultati od onih iz prethodne godine jer je podneseno svega 3 zahtjeva za korištenje mjera za ukupno 67 radnika. Nažalost nitijedan nije odobren, jednostavno kriteriji koji su bili postavljeni su bili potpuno neprovedivi. Po prestanku važenja zakona potpore za očuvanje radnih mjesta postaju dio provedbenih aktivnosti Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Po mjerama iz Nacionalnog plana za poticanje zapošljavanja u okviru prioriteta 3.6 poboljšati prilagodivost radnika i poduzeća. Mjera je bila usmjerena prema radnicima s time da se sufinancira razlika neto plaće prije i nakon uvođenja programa rada u punom radnom vremenu kad ćemo 40 sati tjedno, a najviše do 20% iznosa razlike plaće. Vlada Republike Hrvatske na sjednici 15. studenog 2012. donijela je odluku o produženju primjene Nacionalnog plana za poticanje zapošljavanja s time da se donosi odluka da se ova mjera koristi i tijekom 2013. godine do donošenja novog zakona. Provedeni rezultati tijekom ove prve dvije godine primjene su pokazali da s obzirom da su u samoj mjeri zahtjevi koje poslodavac mora ispuniti u jednu ruku ublaženi, doveli su do toga da se povećao broj radnika koji su koristili ovu mjeru, 533 radnika u 2011. i 170 u 2012. Dakle, nešto više. Ali to je upućivalo na nužnost promjene i usklađivanje mjere prema potreba poslodavca u privremenim teškoćama te iste 2013. godina je uvrštena u paket mjera važno je očuvati radno mjesto. Dakle, u tom paketu mjera ova mjera je usmjerena na poslodavce u teškoćama, a s druge strane se omogućava da se poslodavci u ovom vremenu kada imaju poteškoće da zadrže radnike ali smo također i olakšali procedure vezane uz korištenje u odnosu na prijašnje godine. U 2013. podneseno je 32 zahtjeva, od toga je odobreno 11 zahtjeva za 1310 radnika, ukupno u iznosu od 2 milijuna 246 tisuća 103,39 kuna. Dakle, najviše što smo imali od tog prvog pokušaja 2009. do danas. Smatrali smo da mjera je očito jasna, da je treba i pretočiti u zakon jer da zakonom moramo u Hrvatskoj omogućiti da poslodavci sačuvaju radna mjesta i to je dio cijelog radnog zakonodavstva. Kao što znate Zakon o zaštiti na radu će biti na glasanju u ovom Saboru, Zakon o reprezentativnosti, Zakon o radu, dakle to su tri zakona koja reguliraju tržište rada. Mogu reći da je ovo četvrti zakon koji osigurava socijalnu sigurnost radnika i s druge strane omogućava da radnici ostanu raditi u tvrtci koja je u poteškoćama, da ne idu na Zavod za zapošljavanje a da s druge strane poslodavcima omogućava da zadrže kvalitetnu radnu snagu, da im se ne desi da nakon oporavka kada im krene proizvodnja moraju ići u potragu za radnicima koji odgovaraju njihovim poslovima, a da su zbog toga što nisu mogli ih sačuvati i da im nisu mogli dati plaću da ti radnici onda moraju napustiti tu tvrtku i zaposliti se. Za razliku od dosadašnjih mjera i samog Zakona iz 2009. u ovaj zakon uvodimo još jednu novost, a to je da ćemo omogućiti poslodavcima da za vrijeme dok radnici koriste potpore iz ovog zakona da se u isto vrijeme obrazuju. To znači da može biti obrazovanje u tvrtci i izvan tvrtke za zanimanja za koja ta tvrtka ima potrebe ili za zanimanja koja će ta tvrtka imati potrebe s obzirom na razvoj proizvodnje, eventualno nove narudžbe i na nove tehnologije. Kao što sam napomenuo, troškove tog obrazovanja snosit će Hrvatska država. Što se tiče samog zakona, zakon je usuglašen sa socijalnim partnerima, na ovom zakonu smo radili preko godinu dana, usuglašen je i sa Agencijom za zaštitu tržišnog natjecanja, sada od kada smo ušli u Europsku uniju sa Ministarstvom financija. Što se tiče potpora, dakle to je potpora koja ide radnicima tko da tu što se tiče zaštite tržišnog natjecanja nema nikakvih problema. Također, smo ovim zakonom za razliku od ovih prijašnjih zakona utvrdili uvjete, visinu i način ostvarivanja potpore za očuvanje radnih mjesta. Dakle, dvije vrste potpora, potpore za skraćivanje puno radnog vremena i potpora za obrazovanjem i osposobljavanje radnika kao potpore male vrijednost. Dakle, tu smo potpuno u skladu sa Europskom unijom i direktivom Europske unije. S druge strane, propisujemo koji se poslodavci, koji poslodavci mogu koristiti potpore te uvjete za dodjelu potpora, s druge strane propisuje se institut skraćenog, punog radnog vremena. Ono što ovim zakonom omogućujemo da se skrati radno vrijeme u danu ili u tjednu tako da poslodavci mogu vrlo efikasno organizirati svoje radno vrijeme. Do sada je to bilo ograničeno samo na one, poznati neradni petak, mi smo smatrali da poslodavci trebaju imati punu fleksibilnost u određivanju radnog vremena kad se koristi ovaj zakon tako da se može smanjiti radno vrijeme unutar tjedna ili se može ići za time da se odrede dani kada se neće radit. Također, prije je bilo, i u prijašnjem zakonu mogućnosti korištenja potpore od 3 mjeseca, ovaj zakon pruža mogućnost poslodavcu korištenje potpore od 6 do 12 mjeseci. Sredstva za provođenje ovog zakona su na poziciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje tako da što se tiče samog financiranja tu neće biti problema. Ono što smatramo da ćemo svi morati napraviti dodatni napor da poslodavci koji dođu u poteškoće ovu mjeru počnu koristiti prije nego što dođu u stvarne poteškoće, a to znači kada dođu u predstečajnu nagodbu ili u stečaj jer tada ne mogu koristiti potpore iz ovog zakona. Visina potpore za obrazovanje i osposobljavanje koje predviđa ovaj zakon odgovara visini novčane pomoći koju nezaposlenoj osobi isplaćuje Hrvatski zavod za zapošljavanje tijekom razdoblja provedenog na obrazovanju ili osposobljavanju prema posebnom propisu. Te naknade nastalih putnih troškova do 50% minimalne plaće umanjene za doprinose za obvezna osiguranja. Poslodavac koji utvrdi da zbog opravdanih poslovnih razloga 25% od ukupnog broja kod njega zaposlenih radnika neće raditi u razdoblju od najviše 6 mjeseci, može u tom razdoblju omogućiti tim radnicima stjecanje potrebnih znanja i vještina za ostanak na tržištu rada. Napominjem da smo sve ove kriterije koje smo ugradili u ovaj zakon usuglašavali i sa sindikalnim središnjicama, i sa poslodavcima, i sa komorama i da očekujemo da između dva čitanja još u jednom krugu te kriterije još više izbrusimo na način da oni budu primjenjivi, da spriječe zloupotrebe i s druge strane da omoguće da se ovaj zakon koristi. Gospodarski, i socijalni i financijski učinci koje će ovaj zakon polučiti su višestruki, u prvom redu omogućit će brže restrukturiranje poslodavaca i njihove prilagodbe na tržištu rada bez smanjivanja broja zaposlenih radnika, omogućit će očuvanje radnih mjesta, zadržavanje zaposlenosti, socijalnu sigurnost radnika i njihove obitelji te jasno socijalni mir. Bolja ciljanost i prenamjena financijskih sredstava iz državnog proračuna, dakle ono što i Europska komisija nam ukazuje da u mjerama koje su vezane uz nezaposlenost sredstva koja usmjeravamo moramo usmjeravati što efikasnije, a to znači da sredstva koja uložimo na kraju donesu i dodanu vrijednost, dakle ako za jedan uloženi euro moramo dobiti više od tog jednog uloženog eura. I stoga je na svima nama da ove mjere zažive. Za provedbu ovog zakona u državnom proračunu osigurano je 5 milijuna kuna, za 2015. i 2016. 10 milijuna kuna. Jasno da ćemo pratiti provedbu ovoga zakona i vidjet ćemo u kojem pravcu će to ići, dakle koliko ćemo imati zahtjeva. Očekujemo da ćemo u prvoj godini provedbe ovog zakona uspjeti očuvati oko 2000 radnih mjesta što u ovoj krizi je izuzetno velik broj. Nadam se da ćemo dobiti podršku svih klubova za ovaj zakon koji ide za time da očuva radna mjesta, osigura plaću, osigura rad tvrtke i da na neki način bude jedna socijalna mjera koja će osigurati da radnici ostanu raditi i da ne završe na zavodu za zapošljavanje. Hvala lijepa.
Hvala ministre. Prelazimo na replike. Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre kažete da je u temelju ovog zakona plemenita ideja očuvanja radnog mjesta kao što je u ostalom ta ista ideja bila i onda kada je 2009. godine donesen prvi izvorni zakon koji je prestao važiti. No, sve one kritike koje s pravom je trpio taj zakon a koje su … [[Govornik se ne razumije.]] prenormiranosti i teškim kompliciranim uvjetima koje poslodavac mora ispuniti, ovim zakonom nisu riješene i svakako da gotovo identične obveze poslodavca prema ovom zakonu ostaju na snazi, odnosno identične su obvezama koje je morao ispuniti poslodavac i po onom zakonu koji je prestao važiti. Slažem se s vama da bi bilo dobro kada bi ovaj zakon mogao pomoći poslodavcima u Slavoniji na poplavljenim područjima, ali s obzirom da se radi o 5 milijuna kuna koja su u ovoj godini predviđena za cijelu RH, dakle za sve poslodavce u RH, a veliki dio njih je već i, određeni dio njih je možda i prije već koristio ovakve potpore, bojim se da će moć polučiti ovaj zakon uspjeh kad je u pitanju pomoć poslodavcima na području Slavonije. S obzirom da je vrlo teško zadovoljiti uvjete iz ovog zakona da bi se moglo osigurati ove potpore, a dokaz tome su i svega 14 poslodavaca koji su ispunili uvjete prema starome zakonu da bi mogli ostvariti potpore državnog proračuna. Prema tome držim da ništa bitno ovim zakonom nije promijenjeno da bi olakšalo mogućnost poslodavcima da mogu … ovakve potpore pa onda i temeljem ovog zakona poslodavci, a posebno u Slavoniji na tim područjima teško da će moći ovakvim zakonom osigurati te potpore. Bilo bi bolje, Vlada ima želju pomoći poslodavcima u Slavoniji, da je išla s posebnim vidom potpora, a ne temeljena na ovom zakonu.
Hvala. Odgovor na repliku, ministar Mrsić.
Žao mi je što ne čitate dobro stvari. Dakle, prijašnji zakon je onemogućavao poslodavcima koji idu u restrukturiranje da koriste ovu mjeru. Dakle, ovaj zakon omogućava da poslodavci koji idu u restrukturiranje da koriste ovu mjeru. S druge strane, prijašnji zakon je imao zahtjeva poslodavcima da donesu različite dokumente kojima će dokazati da su u poteškoćama. Ako ste čitali ovaj prijedlog ovog zakona ti su dokumenti smanjeni na vrlo jednostavan i mali broj. Napominjem da smo ove kriterije dogovarali sa Hrvatskom udrugom poslodavaca i prema tome poslodavci su bili zadovoljni sa ovim dijelom. Žao mi je što ne čitate i uspoređujete jedan i drugi zakon. U svakom slučaju u ovom zakonu su financijske obligacije od strane poslodavca koje on mora priložiti da bi dobio ovu potpore su bitno manje nego što su bile prije. Što se tiče Slavonije, dakle Slavonija ne ide po ovom zakonu jer zakon još nije usvojen, Slavonija ide prema aktivnim mjerama politike zapošljavanja u kojem je vrlo jasno da su kriteriji i poslodavci koji jesu tamo ispunjavaju te kriterije i 110 tvrtki sa 433 radnika za 3 mjeseca po onim našim projekcijama su troškovi otprilike oko milijun i 300 tisuća kuna, dakle sasvim dovoljno da osiguramo da ti ljudi rade tamo i da čiste svoje hale i da im na takav način omogućimo proizvodnju. Vrlo važno jer tamo imamo tvrtki koje su vezane uz … drvni i u razgovoru i sa tim poslodavcima je vrlo jasno i njima i nama da je ovo mjera koja će omogućiti da ti radnici ostanu raditi, da se te tvrtke održe.
Dujomir Marasović, replika.
Štovana gospođo predsjedniče. Gospodine ministre, pa u redu ako je to kakvo poboljšanje, … Zakona o potpori o očuvanju radnih mjesta, ali meni se ovo sve skupa čini smiješno. Jučer raspravljamo cijeli dan o Obiteljskom zakonu koji ste vi donijeli pa smo se po njemu, po starom prije uredno i vjenčavali i rastavljali, jučer se cijeli dan razvlačimo o nekim stvarima koje nisu bitne u ovom momentu za državu, a sad nastavljate nekakav Zakon o potporama za očuvanje radnih mjesta koji košta, recimo vrijedi samo 5 milijuna godišnje, a vi razbacujete na aute, na održavanje nekih izbora po 70, 100, 200, 300 milijuna i nitko ništa ne govori. Ma suština stvari je u tome da gdje ste i koje ste zakone donijeli da se očuva 70 tisuća radnih mjesta koji su izgubljeni tijekom ove 2,5 godine, to je suština stvar. Ja se osjećam jutros beskorisno, ovo je trebalo donijeti uredbu sa zakonskim ovlastima, dakle predsjednik Vlade ili činovnica neka treća ili … to je mogla donijeti da predsjednik Vlade potpiše, a da se mi bravimo drugim ozbiljnim stvarima. Osjećam se beskorisno, idem u kafić popiti kavu. Ja jesam za to da nešto pomognemo, 5 milijuna kuna … a ne cijelo jutro da se, sad do 5 sati popodne ćemo se razvlačiti oko čega. A 70 tisuća radnih mjesta ste izgubili, niste donijeli zakone za očuvanje tih 70 tisuća radnih mjesta.
Hoćete odgovoriti ministre? Mirando Mrsić, odgovor na repliku.
Pa žao mi je što uvaženi zastupnik Marasović miješa kruške i jabuke. Dakle, 5 milijuna kuna u proračunu nisu sredstva koja su namijenjena za mjere akcije politike zapošljavanja za ovo što ćemo pomoći tvrtkama u Slavoniji, za to su namijenjena sredstva unutar Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, na poziciji očuvanja radnih mjesta i tamo imamo dovoljno sredstava da pomognemo tim tvrtkama u Slavoniji. 5 milijuna kuna u ovom trenutku u državnom proračunu je iz razloga što ne znamo koliko tvrtki će koristiti tijekom ove godine, do kraja godine, koliko će koristiti ovu mjeru. Napominjem da smo u 2013. za 1300, ako ste me dobro slušali, za 1300 radnika potrošili otprilike oko 2 milijuna kuna. S obzirom da očekujemo da ćemo ove godine imati oko 2000 radnika koji će koristiti ovu mjeru, dakle tvrtke koje će koristiti ovu mjeru, naša projekcija za ovu godinu je bila da će to biti 5 milijuna kuna. Ukoliko bude potrebno više, uvijek se unutar samog … Hrvatskog zavoda za zapošljavanje sa nekih drugih stavki koje nisu utrošene mogu sredstva prenamijeniti da se, ako bude više potrebe da se sredstva prenamijene. Prema tome, naša je projekcija da u ovom trenutku je 5 milijuna kuna dovoljno, međutim ako bude potrebe za više, ta sredstva se mogu naći unutar razdjela Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Ovo nema veze sa Slavonijom, Slavonija ide po drugom mehanizmu i sasvim sigurno sredstva koja su nam potrebna za očuvanje radnih mjesta na poplavama ugroženim mjestima u Slavoniji su u proračunu i ona će biti isplaćena tim radnicima.
Ivan Domagoj Milošević, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi ministre dvije stvari bode zaista u oči u ovom prijedlogu zakona. prvo, svjedočimo svi zajedno da protekle 2,5 godine ste desetke i desetke zakona donosili po hitnom postupku, e sada da li je tako sjajna situacija u hrvatskom gospodarstvu pa da u ovom slučaju treba ići u dva čitanja, to je prvo. A drugo, predvidjeli ste u ovoj godini 5 milijuna kuna, a za 2015., 2016. 10 milijuna kuna. Šta to znači, da Vlada očekuje da će sljedeće godine situacija u Hrvatskoj ekonomska biti lošija ili ove godine nema para kao što nije bilo novaca za mlade da se nastavi projekti jer se čekaju novci iz EU? Mislim to svi u ovoj sabornici znamo kakav je problem u Hrvatskoj i drugo svi znamo da zaista svaka ta kuna koja ide u potpore i zapošljavanje će se višestruko vratiti svima nama i Hrvatskoj državi. A što se tiče vašeg odgovora kolegi Bačiću oko fleksibilizacije, to vam otprilike izgleda ovako, da ovaj prijedlog zakona nešto je fleksibilizirao uvjete za poslodavce na razini kao da smo u prvoj, drugoj godini krize. Ali danas smo u šestoj godini krize, predstoji nam sedma godina krize. Dakle dajte konačno neka javna administracija počne živjeti u realnom svijetu iako njoj plaća dolazi svaki mjesec redovito i ne treba ju zaraditi. Dakle počnite pisati zakone pristojne sukladno vremenu u kojem živimo.
Odgovor na repliku ministar Mirando Mrsić.
Pa ja se nadam da i očekujem da ćete vi u svojoj raspravi s obzirom da ste bili potpredsjednik Vlade i da ste onda već mogli donijeti ovaj zakon, a donijeli ste zakon 2009.koji je bio apsolutno nepovrediv jer je 2009.bilo 43 radnika, 2010.nitko. prema tome da ste već onda donijeli ovaj zakon možda smo mogli spasiti 10, 20, 30 tisuća radnih mjesta. Ali donijeli ste zakon koji nitko nije mogao provesti. Donosimo zakon za koji smatramo da je provediv, da ga se može provesti, a s druge strane što se tiče poslodavaca poslodavci su surađivali intenzivno na ovom zakonu. Hrvatska udruga poslodavaca je dala svoj place da idemo u ovaj zakon sa ovim kriterijima. Ja se nadam da ćemo dobiti od vas ili od svih drugih prijedloge kako još dodatno fleksibilizirati ovaj dio da poslodavci mogu još jednostavnije koristiti ovaj mehanizam ali s druge strane moramo biti svjesni da moramo spriječiti zloupotrebe. A to znači da netko koristi ovu mjeru da bude nelojalno konkurentan na tržištu rada. Prema tome moramo gledati to i sa druge strane. Mogli ste donijeti zakon, donijeli ste ga koji je bio potpuno neprovediv i ne možete optuživati nas da sada donosimo zakon koji kasni. Što se tiče sredstava, da, pet milijuna jel je pola godine. sljedeće godine predviđamo da će biti 10 milijuna jer je cijela godina. Prema tome ne predviđamo da će biti više ili manje nego predviđamo da je to onoliko koliko se dešava u samom ekonomskom poslovanju da ulaze tvrtke u poteškoće, izlaze iz poteškoća. Pa evo jedan od primjera je i tvrtka AD Plastik koju smo također prošle godine pomogli u očuvanju radnih mjesta, ove godine je jedna od vrlo uspješnih tvrtki. Sredstava za ovu godinu dok se zakon ne usvoji su na poziciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje Mjera aktivne politike očuvanje radnih mjesta.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba nezavisnih zastupnika kolega Ivan Grubišić i Damir Kajin. Nisu prisutni, klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada kolega Zlatko Tušak.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora. Poštovani ministre sa suradnicom, kolegice i kolege zastupnici. Zakon o potporama za očuvanje radnih mjesta Hrvatski laburisti u prvom čitanju će podržati. Zašto? Zato što smatramo da svako očuvanje radnog mjesta itekako koristi ovoj državi iako imamo određeni dio primjedba na sam tekst zakona i mislimo da bi on trebao biti kvalitetniji što mu daje i određenu mogućnost da između prvog i drugog čitanja se dođe do boljih rješenja. I vjerujem da će unutar toga ministarstvo razmotriti određene primjedbe i napraviti prijedlog zakona za drugo čitanje koje će biti kudikamo kvalitetniji i koji će omogućiti veće očuvanje radnih mjesta. Jel kada vidimo da a ovdje je već bilo govora da smo imali pojedine zakone koji su išli po hitnom postupku, a bili su potpuno nevažni, mi kada je u pitanju očuvanje radnih mjesta ministar je ovdje rekao godinu dana sa socijalnim partnerima je raspravljeno o ovom zakonu koji ima 23.članaka od kojih možemo reći negdje desetak je više tehnički, znači ostalo je negdje od 13 do 15 članaka zakona o kojima je ozbiljno trebalo razgovarati sa socijalnim partnerima i brzina kojom je razgovarano kada je u pitanju očuvanje radnih mjesta. Jasno da kao Hrvatski laburisti nikako ne možemo biti zadovoljni zato što eto u više od dvije godine u Hrvatskoj je nestalo preko 60 tisuća radnih mjesta i mislimo da je to trebalo biti itekako alarmantna situacija i uzbuna da se napravi jedan kvalitetni zakon koji bi u većoj mjeri mogao omogućiti očuvanje radnih mjesta. No, što je tu je, imamo situaciju sa 332 tisuće nezaposlenih koji eto malo broj se popravio zato što imamo sezonskog zapošljavanja i imamo katastrofalnu situaciju kada je u pitanju omjer onih koji rade i onih koji su u mirovini i vrlo brzo ćemo doći do te situacije da omjer će biti 1:1 što će biti neizdrživo. Zato očuvanje svakog radnog mjesta, zato nastavak u procesu rada svakog pojedinca koji radi je itekako dobro došao. I mislim da ovaj zakon će barem u jednom dijelu ublažiti ove određene posljedice ali neće riješiti sva ona pitanja jer za to trebaju nekakve druge mjere. Jasno da ovim dijelom ako radnik i ostane u radnom procesu je i jeftinije i bolje i za samu državu jer u jednom dijelu rasteretiti će se da ne bude direktno na troškovima zavoda za zapošljavanje jer u onom dijelu 60% radnog vremena kojeg radi ipak uplaćuje određene doprinose i financira i daje svoj doprinos u samom radu, u samim financijskim efektima kada je u pitanju država ali šta je najvažnije ostane u procesu rada, znači nije istjeran iz procesa rada a nadalje postoji situacija da poslodavci trebaju napraviti određene planove i programe kako izaći iz određene i krize. Prijašnji zakon, on je bio dosta krut i dosta loše je odredbe imao, poboljšanje u ovom zakonu jesu i kvalitetnija i što Hrvatski laburisti podržavaju ali kao što sam i rekao neka mogu biti i bolja. I ono što je u svakom slučaju za pohvaliti što mi u vrlo malo zakona do sada i prijedloga zakona smo imali a to je pitanje analize, analize što je to bilo kroz nekakvih pet godina pa onda možemo i vidjeti efekte koji su bili prijašnjeg zakona i možemo vidjeti kakvi će eventualno efekti biti ovog budućeg zakona. Tako da vidimo da u pet godina je bilo negdje uključeno vezano za skraćeno radno vrijeme 2040 osoba i radilo se samo o 14 poslodavaca. Ali u tom dijelu, u tim podacima malo mi je jedna nedoumica pa ako se može odgovoriti, ako se zna sa tim podatkom malo su me u tom dijelu financijski pokazatelji zbunili jer 2011. godine bilo je uključeno 533 radnika i za njih je isplaćeno 3 milijuna 168 tisuća kuna. A 2013. uključeno je bilo 1310 radnika a potrošeno je 2 milijuna 480 tisuća kuna a oni su bili dulje u programu mjesec i pol dana od ovih iz 2011. godine. Pa ne znam u čemu se ta razlika u financijskim sredstvima ili nisu ovo za 2013. godinu ispunjene sve financijske obaveze ili čisto bi mi trebalo zbog pojašnjenja. Kada je u pitanju obrazovanje onda u 5 godina je 2298 radnika bilo uključeno i tu je značajni broj više poslodavaca njih 119 se uključio. Ali ono što moramo reći oko zakona a to je pitanje turbulentnim, kriznim vremenima gdje poslodavci i nemaju nekakvu veliku sigurnost i što je jednim dijelom i primjedba na ovaj zakon. On bi mogao ovakav biti u trenutku kada postoje stabilni uvjeti poslovanja, kada poslodavci vide nekakvu viziju i budućnost i nekakvu sigurnost u svojem poslovanju ali to danas jednostavno nema. Pa tako u mjerama stoji u članku 2. da poslodavac mora biti, imati iskazan gubitak u poslovanju dvije godine. Tu je i taj dio završnog računa 2 mjeseca koji traje u tekućoj godini, pa izrada plana oporavka koji su dosta komplicirani u članku 4. i 5.. Pa onda ako ima duga, nepodmirene obaveze prema poreznoj upravi ili se mora kreditno zadužiti da bi podmirio te obveze ili napraviti onaj sporazum sa poreznom upravom oko prolongiranja tih dugova da bi uopće mogao sudjelovati u dodjeljivanju tih sredstava. Mislimo da je to period dosta predug u ovakvim gospodarskim teškim situacijama jer poslodavci koji 2 godine imaju negativno poslovanje koje teško dođu do ovakve situacije da mogu kvalitetno nešto planirati prije toga će poduzeti niz drugih mjera a to znači otpustiti će sve one radnike koji su zaposleni na određeno vrijeme, smanjiti će plaću radnicima. I jasno kao krajnji cilj onda će mu biti zadnji spas da pokuša zadržati dio radnika ako ima nekakve šanse da opstane sa sufinanciranjem ovih sredstava da se manje radi iako mu njegova proizvodnja to jednostavno dozvoljava. Zato bi molio da unutar toga se razmotri do drugog čitanja mogućnost da i te određene odredbe budu malo fleksibilnije. Ako govorimo i o drugoj fleksibilizaciji onda i ovdje trebaju biti fleksibilniji odnosi kako konkurirati lakše za dodjeljivanje tih sredstava i da radnici stvarno ostanu u procesu rada. Nadalje što moram na neki način naglasiti da je jeftinije a to sam i na početku rekao za državu da radnik radi jer ako je na zavodu za zapošljavanje onda je u punom iznosu na teret Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Ali i ovi dosta alarmantni podaci koji nam govore da imamo negdje 59 tisuća blokiranih poslovnih subjekata sa negdje 33,5 milijarde kuna, od čega je 29000 pravnih osoba sa 23200 zaposlenih, 30200 fizičkih osoba sa 18100 zaposlenih što je 41000 zaposlenih sa blokiranim računima koji nisu u ovoj mogućnosti da eventualno sudjeluju u dodjeljivanju ovakvih sredstava i očuvanju radnih mjesta i bojim se ako u predstečajnim nagodbama i postupcima da ćemo i u tom dijelu izgubiti i dalje radna mjesta. Pa unutar toga ja jesam za onaj dio što je ministar rekao kažnjavanje i zlorabljenje eventualno dodjele sredstava, ali u jednom dijelu treba olakšati ovaj pristup da se sredstva dodjeljuju drugima uz jasno jednu veću i kvalitetniju kontrolu. I što je najvažnije, ovaj zakon kao što je i onaj prijašnji je dao dosta loše efekte, možda će dati nešto malo bolje efekte, ali daleko je od toga da će on riješiti određena pitanja kad je otpuštanje radnika i da bez stvarne vizije izlaska iz krize, strategije oporavka i razvoja gospodarstva ovaj zakon neće nam dati nekakve efekte da bi mogli reći da je on riješio određene probleme. On će biti kap u moru samo za rješavanje ovih problema jer poslodavci jednostavno nemaju sigurnost, ne žele ulaziti u rizik zbog toga što sam ovaj rizik im je i neizvjesnost, a tu na neki način pogodujemo i mi sa čestim izmjenama zakona koji utječu na njihovo poslovanje tako da ne znaju što ih sutra bude čekalo. Nema se strategije što je to kratkoročni oporavak i vizija strategije razvoja ovog gospodarstva, što je to dugoročno da bi i oni znali se prema tome i orijentirati. Praktično žive od danas do sutra i čekaju ono što će ih zadesiti u ovom periodu, da li će jednostavno preživjeti. I zbog toga molio bih da ako je ikako moguće da do drugog čitanja se pokuša napraviti što je moguće jednostavnije kriterije za dodjeljivanje potpora, da se smanji ovaj dio roka, iako je ministar rekao to je usuglašeno sa poslodavcima, ali kad su u pitanju poslodavci možda njima čak i odgovara da u ovom jednom dijelu i teže dolaze do potpore ovih sredstava jer to je onaj drugi dio njihove strategije pa mogu reći nama je bitnije jer ovi zakoni nam ne daju efekte. Ali dajte nam što je moguće veću fleksibilnost vezano za otpuštanje radnika što je onaj drugi dio problema Zakona o radu i tu vjerojatno imaju određene argumente. Smanjite kriterije, lakše otpuštanje radnika jer evo i ovi zakon i oko mjere zadržavanje radnika ne daju određene efekte. O tome svemu mora se voditi računa, vagnuti i jednu i drugu stranu ali naći najbolje rješenje. I kao što sam rekao i na početku, svako očuvanje radnog mjesta Hrvatski laburisti-Stranka rada će podržati. Hvala.
Hvala. Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovani kolega, samo ste djeličkom spomenuli industriju, industrijski razvoj, strategiju. Naime, bez jasne strategije i vizije nove reklo bi se reindustrijalizacije i industrijskog razvoja Hrvatske, možemo mi propisivati kakve god hoćemo mjere, bilo uredbe, bilo zakone u obliku uredbi poput škropljenja svetom vodicom. To su mjere koje donose minimalne ili gotovo nikakve rezultate i gdje se zapravo ovaj novac redistribuira između onih zaposlenika koji eto ostaju u radnom odnosu, plaćat će i svoj doprinos, dakle punit će se donekle i mirovinski i socijalni fond HZZO-a. U tome će država imati i mali povrat novca u riznicu, a 5 milijuna kuna u odnosu na sve one gubitke od uništene industrije i nepoznavanja nerazvoja strategije ukupne hrvatske industrije su zaista daleko, daleko veće. I zbog toga dok mi ne osmislimo da nam je prehrambena i još neke druge industrije, drvna itd. industrija, temelj razvoja uopće industrije u Hrvatskoj i novoga zapošljavanja teško ćemo mi sa ovakvim mjerama na zelenu granu. Hvala lijepo.
Zlatko Tušak, odgovor na repliku.
Hvala. Pa kolega Grubišić, ja se potpuno slažem i zato sam i rekao da bez stvarne strategije i kratkoročnog oporavka gospodarstva i kratkoročnog i dugoročnog razvoja gospodarstva poslodavci neće imati sigurnost, neće investirati. Bez investicija nema ni novih radnih mjesta, ali teško je i zadržavanje postojećih radnih mjesta. Je, ove mjere jesu kap u moru, one će možda negdje pomoći malo, ali neće riješiti sve ove goruće probleme i dok to nemamo nećemo ni izaći iz određene krize i ulazimo u ono opasno područje koje sam rekao da imamo već polako blizu jednog zaposlenog i jednog umirovljenika što je vrlo jedan loši pokazatelj. A Vlada bi mogla razmisliti o jednom dijelu, u ovom dijelu kad radnici ne rade tih 40% vremena pa na način kada su slobodni da ih angažira kroz nekakve javne radove i ne da su na minimalnoj plaći nego da budu na normalnoj plaći što bi itekako bio veći doprinos, a i oni bi se sami svojim efektom mogli pomoći u svojem radu da ostvaruju nekakva dodatna ….
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Vanja Posavac. Izvolite.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice. Poštovani ministre sa pomoćnicom, poštovane kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će prijedlog zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta. Naime, gospodarska i financijska kriza negativno utječe na zaposlenost i trendove kretanja na tržištu rada tako da Republika Hrvatska već petu godinu za redom na žalost bilježi smanjenje stopa zaposlenosti i rast stope i broja nezaposlenih. Potpore za očuvanje radnih mjesta uvode se na tržište rada 2009. godine donošenjem Zakona o potpori za očuvanje radnih mjesta, no do kraja 2009. godine zaprimljena su 4 zahtjeva za korištenje potpore za očuvanje radnih mjesta za 236 osoba od čega je odobreno potpora za samo 27 osoba. Očito tim zakonom nisu ostvareni očekivani rezultati. 2012. godine izmjenama zakona kriteriji su za dodjelu potpora ublaženi. Po prestanku važenja zakona potpore za očuvanje radnih mjesta postaju dio provedbenih aktivnosti Hrvatskog zavoda za zapošljavanje po mjerama Nacionalnog plana za poticanje zapošljavanja 2011. i 2012. godine. Provedbeni rezultati tijekom prve dvije godine primjene upućivali su na potrebu promjene i usklađivanja mjere prema potrebama poslodavaca u privremenim poteškoćama, te ista mjera s početkom 2013. godine uvrštena u paket važno je očuvati radno mjesto. Tim paketom mjera poslodavcima se omogućava financijska potpora, ali i olakšava procedura. Tijekom 2013. godine zaprimljena su 32 zahtjeva od čega je odobreno 11 za 1310 osoba. Potpora za usavršavanje koja se provodi kroz mjeru aktivne politike zapošljavanja Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, odnosno obrazovanjem zaposlenih državna je potpora namijenjena obrazovanju novozaposlenih radnika koji nemaju odgovarajuću stručnost i kvalificiranost za obavljanje poslova na kojima su zaposleni i za zaposlene radnike s ciljem zadržavanja radnog mjesta kada poslodavac prelazi na nove proizvodne programe ili uvodi više tehnologije i standarde. Uključivanjem osoba u obrazovanje potiče se cjeloživotno učenje čime se utiče na podizanje razine zapošljivosti nezaposlenih osoba, a kod zaposlenih na podizanje razine učinkovitosti i produktivnosti na radu. Za razliku od potpore za zapošljavanje koju uglavnom koriste mali i mikro poslodavci, potpore za usavršavanje koriste srednji i veliki poslodavci. U kontekstu cjelokupne reforme radnog zakonodavstva, a isto tako gledajući i na dobra iskustva članica Europske unije, te uz potporu socijalnih partnera pristupilo se dakle izradi novog Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta kojima se u odnosu na raniji zakon uvodi niz poboljšanja koja bi trebala potaknuti poslodavce da koriste potpore i očuvaju radna mjesta, a radnicima da poboljšaju svoju zapošljivost i položaj na tržištu rada. Ovim zakonom potrebno je urediti uvjete, visinu i način ostvarivanja potpora za očuvanje radnih mjesta skraćivanjem punog radnog vremena i obrazovanjem ili osposobljavanjem radnika tijekom razdoblja u kojem ne rade iz opravdanih razloga. Uređenjem novog sustava potpore moglo bi se postići da se kroz institute skraćivanja punog radnog vremena do 40%, odnosno do 16 radnih sati tjedno očuva zaposlenost i radna mjesta u razdobljima smanjenih poslovnih aktivnosti i smanjene potrebe za radom radnika koja bi mogla dovesti do otpuštanja dijela radnika. Mjerom obrazovanja i osposobljavanja radnika u razdobljima kada ne rade iz opravdanih razloga omogućilo bi se poslodavcu da zbog restruktuiranja promjene u poslovanju ili tehnološkim i poslovnim procesima očuva zaposlenost na način da se ti radnici obrazuju, odnosno osposobe za potrebe njegovog poslovnog procesa ili da steknu znanja i vještine tražene na tržištu rada kako bi bili zapošljivi u slučaju otkaza ugovora o radu. Potpora za skraćivanjem radnog vremena utvrđuje se kao razmjerni dio iznosa plaće za broj radnih sati za koje je radniku skraćeno radno vrijeme, a najviše do iznosa minimalne plaće prema posebnom propisu. Osim toga, novčana pomoć za osobe osigurane na produženo mirovinsko osiguranje na temelju ugovora o radu na određeno vrijeme za stalne sezonske poslove veže se uz minimalnu plaću i ne može za prva tri mjeseca biti veća od iznosa minimalne plaće za onaj period kada sezonski radnik ne radi, ali je u produženom osiguranju. S ciljem usklađenih prava svih radnika u razdobljima kada ne rade visina potpora je ujednačena na razini minimalne plaće jer se uz njezinu primjenu omogućuje ostvarivanje radnih prava u punom radnom vremenu. Potpora za obrazovanje i osposobljavanje usklađena je s potporom koju tijekom obrazovanja i osposobljavanja ostvaruju nezaposlene osobe, odnosno radnici tijekom obrazovanja ostvaruju svoju propisanu ili ugovorenu plaću ali im dio u visini novčane pomoći kao i nastale putne troškove vezane uz obrazovanje isplaćuje Hrvatski zavod za zapošljavanje. Donošenjem ovog zakona ostvarit će se učinci na području rada i zapošljavanja kao što je prestanak negativnih trendova ulaska u nezaposlenost osoba čija su radna mjesta mogla biti očuvana, te povećanje, korištenje potpora i njihova bolja ciljanost. Gospodarski učinci odražavat će se na održavanje zaposlenosti i radnih mjesta tijekom restrukturiranja posebice u sektoru prerađivačke industrije, trgovine i građevinarstva. Zakon ima i socijalne učinke jer cilja na očuvanje socijalne sigurnosti radnika i njihovih obitelji, jačanje utjecaja predstavnika radnika ili sindikata na postupke utvrđivanja uvjeta za korištenje potpore, a time i na osiguranje socijalnog mira. Zbog svega ranije iznesenog, a također treba reći da ovim zakonskim prijedlogom se usklađuje zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom EU. Klub SDP podržat će donošenje zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta. Hvala.
Hvala. Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice za očuvanje radnih mjesta ovaj zakon je rekao bih eto od nekakve, recimo tako nekakvih minimalnih vrijednosti. No, ono što je puno bitnije je koordinacija ministara u Vladi kako bi se očuvala ili čak povećao broj radnih mjesta. Evo ja ću vam dati primjer da na primjer jedan od vaših ministara dao negativno mišljenje za kredit HBOR-a za Đuru Đakovića u iznosu od 150 milijuna kuna. Vaš ministar, jedan od ministara je dao negativno mišljenje, a u nadzornom je odboru Hrvatske banke za obnovu i razvoj. Bez tih 150 milijuna kuna direktor "Đure Đakovića" koja je firma od strateškog interesa za RH će ići u stečaj i 1200 radnika će ići na Zavod za zapošljavanje. Dakle, ovamo gubimo 1200 ćemo izgubiti radnika zbog ovakvog jednog mišljenja ili mjere jednog ministra, a ovdje sa 5 milijuna kuna pokušavamo sačuvati radna mjesta. Dakle, to je nešto što dakle u Vladi postoji jedna nekoordinacija ili diskoordinacija mjera jednih i drugih ministara. I zbog samog ovog zakona ćemo možda nešto i sačuvati, dobre su namjere ovoga zakona ali na drugom, na mostu dobio a na ćupriji debelo izgubio. Tako to ide kod vas.
Odgovor na repliku, Vanja Posavac.
Zahvaljujem. Poštovani kolega opet naglašavam što je ministar već evo nekoliko puta rekao 5 milijuna kuna dakle nije konačnih. Dakle, vi stalno govorite o nečemu što je već i ministar demantirao. Drugo, ne govorite o temi a tema je Zakon o potporama za očuvanje radnih mjesta. Isto kad kažete ja se s vama slažem da je "Đuro Đaković" jedna od tvornica od strateškog interesa, ali takvih tvornica u RH ima još, a trebalo bi vidjeti daleko, daleko u prošlost a to je prije … [[Upadica se ne razumije.]] Dozvolite, ja sam vas saslušala pa izvolite i vi saslušati mene. Trebalo bi vidjeti unazad 5, 10, 20 godina tko je s tim tvrtkama kako prodavao i ne samo u "Đuri Đakoviću" nego i u ostalima i dionice i ovo i ono i gdje su te dionice, na kojim mjestima itd.
Domagoj Milošević, replika.
E hvala gospođo potpredsjednice. Pa uvažena kolegice Posavac tko o čemu vi o prošlosti. I vi i uvaženi ministar u par navrata spominjete 2009. godinu. Pa ako se ne varam od 2009. godine i od prvog zakona prošlo je 5 godina, od tih 5 godina 2,5 godine je sadašnja Vlada odgovorna za Hrvatsku državu. Pa ima li javna administracija u Hrvatskoj sposobnost učenja, napredovanja, poboljšanja ili bilo što? Ili nema? Ili ste uklonili možda apsolutno sve iz te administracije, barem na srednjoj razini, doveli svoje partijske drugove pa onda jednostavno više nitko ništa ne zna raditi tamo. Pa čemu 2,5 godine i 60 tisuća radnih mjesta za donijeti novi zakon? A inače kolega Grubišić što se tiče ove koordinacije vjerojatno ćemo u podne čuti malo više o koordinaciji i kako je to išlo u Vladi. Hvala.
Odgovor na repliku, Vanja Posavac.
Zahvaljujem. Pa kolega vi mene ipak niste možda dobro slušali. Ja sam 2009. sama navela da je tada donesen zakon a kao što ste i vi već prije u replici rekli nažalost u praksi on nije bio u potpunosti provediv, ništa drugo.
I Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovana kolegice Posavac vi ste u svom uvodnom dijelu također, evo ja ponavljam kolegu Miloševića, se referirali na Zakon iz 2009. kao što se uostalom i ministar referirao i rekli ste o tome kako je gotovo bio neprovediv u praksi. Ja vam tvrdim da i ovaj zakon je prenormiran i prema članku 5. poslodavac mora ispuniti znatne uvjete i dostaviti obimnu dokumentaciju da bi bio korisnik ove potpore. A s druge strane jedna od temeljnih kritika bivšem zakonu je bila ta da je poslodavac morao platiti i podmiriti obveze prema državnom proračunu s osnova poreza i doprinosa. Tu istu obvezu navodi i ovaj zakon da poslodavac mora regulirati poreze i doprinose prema državi. Prema tome, ne vidim što je to, koji je to bitan iskorak u odnosu na važeći zakon. A usput ću vam reći da 2009. godine je klub SDP-a pohvalio ideju tada kod donošenja samog zakona, ali je predlagao potpuno drugačiji model. Pročitajte fonogram iz 2009. što je gospodin Vidović u ime kluba SDP-a govorio pa ćete vidjeti da je upravo ovo što sada vaš klub predlaže i Vlada što predlaže kao predlagatelj da je apsolutno u suprotnosti s onime što ste vi 2009. govorili. Jer ste ovakav model poticanja, odnosno pružanja potpore poslodavcima tada napali, rekli ste da je loš a vi ste ga sad možda malo unaprijedili, nedovoljno da bi bio poticajan i da bi doista omogućio prijavu većeg broja poslodavaca. S jedne strane ste govorili dakle 2009. kako je taj model loš, predlagali ste potpuno drugačiji model kojega ste sada vi ustvari niste ga predložili nego ste pokušali unaprijediti postojeći model koji se slažem se s vama nije pokazao učinkovitim.
Odgovor na repliku, Vanja Posavac.
Zahvaljujem. Dakle, zakon 2009. koji je donesen kao zakon možda i nije bio loš, no međutim upravo zbog te sve dokumentacije on je bio neprovediv. Vi sad kažete da i ovaj zakon je zapravo prenormiran i traži preveliku dokumentaciju. Upravo je zato, između ostalog, ovaj zakon u prvom čitanju i već i na matičnom odboru je uočeno dakle i traženo je od svih članova iz bilo koje stranke da se vodi računa o tome da postupak opet ne bude kompliciran kao i prije. I to je od strane predlagatelja i uvaženo. Do drugog čitanja tu će se u pojedinim člancima uvesti određene stvari, norme, dakle da više ne bude tako kompliciran postupak dokumentacija. A što se tiče toga da poslodavci da bi okoristili mjeru moraju platiti doprinose i sve ostalo pa moraju platiti, ja se s tim slažem da moraju. Jer su oni, to su doprinosi za radnika.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Domagoj Milošević. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice, uvaženi ministre sa suradnicom. Pa pomalo cinično zvuči kada nakon 2,5 godine obnašanja odgovornosti za upravljanje državom u šestoj godini krize i preko 60 tisuća radnih mjesta uništenih Vlada najavljuje Zakon o potporama za očuvanje radnih mjesta. Proteklih 2,5 godine većina u ovoj sabornici, odnosno nije većina ali ovaj desni dio, većina nas je govorila neprekidno o tome nemojte dizati poreze, nemojte uvoditi nove poreze, uništavate radna mjesta. U proteklih 2,5 godine neprekidno govorimo da ako hoćete poticati investicije morate stvoriti pozitivnu investicijsku klimu a to se nikako ne može nestabilnom poreznom i ekonomskom politikom, nepredvidivom poreznom politikom, porezima koji se mijenjaju svako šest mjeseci ali vi ste se nadali da će valjda Zakon o strateškim investicijama spasiti cijelu zemlju. Govorili smo vam protekle dvije i po godine podržite otvoreno srednje male poduzetnike i obrtnike, jedino oni mogu stvarati u ovom trenutku nova radna mjesta i očuvati postojeća, ali ne vi ste donijeli zakon po kojem od 1.1. 2015. godine i obrtnici će plaćat PDV odmah umjesto po naplati računa. Dakle, odlučili ste se da rade oni koji su najslabiji i najviše pogođeni krizom kojima je najteže pokušaju spasiti ono što se spasiti neda, a to je ovakav državni proračun preskupe države i potpuno neefikasne administracije. Rezultat svega toga je samo u prvom kvartalu ove godine, ako je nekome promaklo, milijardu eura, milijardu eura ponavljam deficita državnog proračuna, a javni dug je dosegao gotovo 70% BDP-a. Također, smo vam govorili i na odborima kad se donosio ili mijenjao Zakon o predstečajnim nagodbama nemojte da to uništi radna mjesta srednjim i malim poduzetnicima i obrtnicima. Postojalo je načina kako se moglo zaštiti radna mjesta i dakle jednima spašavate radna mjesta drugima uništavate radna mjesta upravo ovom najpotentnijem, reći ću u ovom trenutku djelu a to su srednji i mali poduzetnici obrtnici. Taj dio koji može zaista stvarati nova radna mjesta. Rezultat svega ovog što sam nabrojao je činjenica da hrvatski poduzetnici napuštaju državu neki, ne svi za sada, hvala bogu. Neki moraju seliti pogone iz Hrvatske, treći investiraju negdje drugdje a strani ulagači kao što znamo nažalost zaobilaze Hrvatsku i to upravo sada kada smo napokon punopravna članica Europske unije. Da li stvarno netko više misli u ovoj našoj sabornici da sve ovo što sam nabrojao ima kakve veze ili nema nikakve veze sa onim što je činila aktualna Vlada protekle dvije i po godine? Ili, naglašavam ono što je propustila i bila odgovorna učiniti protekle dvije i pol godine da se ne desi sve ovo što se desilo. Nakon dva kvartala gospodarskog rasta, podsjetit ću nas sve, 2011. godine slijedi devet kvartala gospodarskog pada. Međutim, proteklih tjedana svjedočimo da je smišljen jedna novi pristup, a to je, sad više nećemo kao proteklih više od dvadeset godina uspoređivat kvartal na kvartal prethodne godine, nego sad ćemo uspoređivat kvartal, prvi kvartal 2014. u odnosu na zadnji kvartal 2013. Možda ako ne upali ta usporedba, možda da se uvede neki novi ili da se nađe bilo koji kvartal u bilo kojoj prethodnoj godini odnosno na koji će prvi kvartal 2014. možda biti pozitivan pa će Vlada reć evo bravo imamo gospodarski rast. Pa ljudi moji, pa mislim do kuda tako? Pa šta ćemo sami sebe lagati, jel neko misli da time što ćemo sami sebe lagat i falsificirati podatke da ćemo tako izaći iz krize? No, dobro. Gospodin ministar Mrsić je nekoliko puta govorio o 2009. i uspoređivao to sa 2014., međutim dakle moram ovdje ponovit, proteklo je pet godina, dvije i pol godine obnašate vlast, mogli ste, pet godina od 2009., šest godina smo u krizi, pa mogli ste valjda unaprijedit taj zakon prije, mogli ste vjerojatno prepustiti administraciji ako postoji još netko tko zna razmišljat da se taj zakon donese prije, da se donese kvalitetnije. Ali da se vratimo prijedlogu zakona, dakle sam prijedlog zakona počinje korektno, vrlo korektnom ocjenom stanja. Doduše ta ocjena stanja u uvodu zakona značajno odstupa od svih najava i izjava koje čujemo od ministara same Vlade, a mislim da je vrhunac ovaj dio koji objašnjava, kaže posljedice koje će donošenjem zakon proisteći, pa ću ja citirat donošenjem ovog zakona piše, "Ostvarit će se učinci na području rada i zapošljavanja kao što je prestanak negativnih trendova na području rada i zapošljavanja kao što je prestanak negativnih trendova ulaska u nezaposlenost onih osoba čija su radna mjesta moga biti očuvana, te povećanje razine korištenja potpora i njihova bolja ciljanost. … [[Govornik se ne razumije.]] u odnosu na radno intenzivne sektore i to utvrđivanjem realnih kriterija za korištenje potpora kao što su uvjeti, visina i način ostvarivanja. Također, ovim zakonom se postižu i značajni gospodarski, socijalni i financijski učinci." Nakon toga cijela razrada gospodarskih, socijalnih i financijskih učinaka što bi vjerojatno trebalo poduprijeti sam čin donošenja ovakvog zakona. Međutim, onda je to stvarno nakon toga genijalno, dakle predviđena sredstva su grandioznih 5 milijuna kuna. Zemlja koja je sama sebi povećala rast maloprodaje u prvom kvartalu kupnjom čini mi se za 300 milijuna kuna automobila, predvidjela je Vlada 5 milijuna za ovako važan zakon. A najbolji dio zapravo je ono što tek slijedi, a to je u 2015. i 2016. bit će 10 milijuna kuna, to je stvarno odlično. Dakle, ili Vlada pretpostavlja da će slijedeće godine bit puno teže ili puno gore, ili zapravo što je vjerojatno nažalost tako, a to je iz čisto birokratskih razloga s obzirom da ste propustili kao desetke zakona do sada, zakon kao što je bitan, Zakon o potpori za očuvanje radnih mjesta donijet po hitnom postupku, ne on ide u dva čitanja, pa onda tamo neki birokrat vjerojatno izračunao pa dobro stavit ćemo to 5 milijuna kuna jer to će ionako najesen. Pa ljudi, jel spašavate nekome radna mjesta ili ne spašavate, morate se odlučiti. Jel podupirete očuvanje radnih mjesta ili ne podupirete? Dakle, želim reć da je upravo ovo dokaz kako nažalost aktualna Vlada je u stanju upropastiti i sasvim dobre ideje potezom pera. A sjetit ćemo se recimo projekta zapošljavanja mladih, doduše sa 1600 kuna ali nije bitno. Dakle, međutim ispostavilo se da za to nema novaca ponovno, iako se ta svaka kuna vraća u državni proračun direktno ili indirektno, to je zapravo, treba konstatirati sljedeće, a to je odgodili smo. Nakon što dobijemo sredstva iz Europske unije taj projekt zapošljavanja mladih, to je vjerojatno za period nakon što se svi ti mladi isele iz Hrvatske, onda će sigurno taj novac dobro doći i dobro pomoć. Dakle, nema nikakve dileme da u 2014. godini nažalost u šestoj godini krize, Hrvatskoj treba Zakon o potpori za očuvanje radnih mjesta. Međutim, ne na ovaj način i ne u sve nekompetentnosti, sve nedosljednosti i sve nemoćnosti koje proizvodi sama Vlada. Nažalost treba konstatirati, evo krajem svibnja 2014. da aktualna vlast nije bila sposobna iskoristiti ništa, ali ništa od potencijala koje objektivno pruža ulazak u Europsku uniju. Dakle, nismo ustvari, zapravo bili u stanju osigurati bilo kakve nove mogućnosti i napredak za hrvatske tvrtke, nismo bili u stanju osigurati jasan okvir, investicijski stabilni okvir za privlačenje stranih ulagača, o EU fondovima mislim da je bolje da i ne pričamo, jedino što ste uspjeli iskoristiti, a to je nezaposlenost mladih da se smanji time što su deseci tisuća napustili Hrvatsku. Ali da ja ne dužim, HDZ će sljedeći mjesec, do kraja idućeg mjeseca poslati u saborsku proceduru zakon o tome kako mi vidimo kako bi trebalo potaknuti zapošljavanje, posebno mladih i sad neću ja govoriti o tome, bit će prilike nadam se ipak o tome raspravljati. A kada govorimo o samim potporama za očuvanje radnih mjesta mislim da u ovom trenutku apsolutno najbolja potpora za očuvanje radnih mjesta u Hrvatskoj bi bila ostavka ove Vlade. Hvala.
Dragutin Lesar, replika.
Poštovani kolega Milošević, rekli ste puno toga s kojim se stvarima i ja slažem, međutim postoji nešto što u ovakvim prilikama rijetko ističemo. Jučer sam čuo izjavu upravitelja, direktora jedne velike hrvatske, strane banke u Hrvatskoj kako ovu krizu u Hrvatskoj nisu stvorile banke i financijski sektor. Postoji li društvena odgovornost poslodavaca za nastanak krize i mogućnost izlaska iz krize? I zbog stjecanja vlasništva velikog dijela onih koji danas traže ovakve, između ostalog i ovakve mjere i zbog kreditnih linija HBOR-a koji su uvijek po povoljnijim uvjetima, predstečajnih nagodba u kojima se otpisuje veliki dio poreznog duga, porezne olakšice, mjere aktivne politike zapošljavanja koje se provode unatrag 15-ak godine, koje se financiraju javnim novcem. Privatne investicije mogu dobiti karakter strateške investicije, dakle sve pogodnosti kao da se radi i o državnoj investiciji, javno privatno partnerstvo. To sam samo nekoliko mjera nabrojio koje država, bilo koja Vlada, i vi dok ste bili ministar ste provodili nešto od toga, išlo u korist kapitala. Investicije su izostale, iskoristi se niz pogodnosti koji se dobije kroz zakone ili mjere Vlade i onda se investira u inozemstvo, ostvarena dobit u Hrvatskoj iznosi u inozemstvo, ne u Hrvatskoj, sa bruto cijenom po satu rada 8,8 eura u Hrvatskoj, u EU je to 23,8 eura, dakle jedna od najjeftinijih radnih snaga. I došlo je do velikog balansa, sva poduzeća blokirana su za 25,7 milijardi, a građani 25,6 milijardi.
Kolega Lesar, hvala. Odgovor na repliku Domagoj Milošević.
Hvala vam. Uvaženi kolega Lesar, dvije samo napomene. Kad govorite o stranim ulagačima u Hrvatskoj, s jedne strane moramo konačno prihvatiti činjenicu da ako želimo da netko investira u našoj državi, taj ne samo da želi zaraditi i izvući dobit nakon što plati poreze sve i zaposli ljude u Hrvatskoj državi, nego dapače da će javna administracija morat se potrudit stvoriti uvjete da oni zaista žele doći. A koje to žele doći? Dakle, želimo ozbiljne ulagače, ne želimo špekulante, to ovisi opet o nama i uvjetima koje Hrvatska država napravi, odnosno Hrvatska Vlada i cjelokupna administracija za te ulagače. A drugo, ja mislim da nam 2014. godine nema Hrvatska problem odnosa rada i kapital i kapital i rad su u golemom problemu, barem ovaj hrvatski kapital sa cijenom od preko 6, 7%, odnosno interesom u bankama. Ono što je suštinski problem naš, a to je odnos između javnog i privatnog. Dakle nabujali javni sektor koji je ugušio ili guši i dalje privatni sektor koji je potpuno nesposoban, koji treba konkurirati na tržištu EU gdje su kamate 2-2,5%, a naši poduzetnici plaćaju 6, 7, 8 i više % neću ni govoriti o uvjetima koje pruža javna administracija na svim razinama u jednoj Njemačkoj koja danas također, tvrtke iz Njemačke konkuriraju na hrvatskom tržištu, a naši bi trebali biti sposobni za izvoziti. Dakle naši su problemi zaista golemi, a ono što je, reći ću vrlo pristojno, vrlo razočaravajuće, a to je da aktualna Vlada apsolutno ništa nije poduzela u protekle 2,5 godine kako bi se to promijenilo. Dapače, sve što je poduzela zapravo nas je odvelo u potpunu depresiju koja nije samo više gospodarska nego je i socijalna i svaka druga.
Marijan Škvarić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice Sabora. Uvaženi kolega, zaista više puta ste spomenuli i govorili o cinizmu naročito ovog zakona, Zakona o potpori o zapošljavanju. A onda ste isticali da pad gospodarstva je bio tijekom proteklih 6 godina. Moram vas podsjetiti, da, zaista proteklih 6 godina, tamo 2008., '09. kada ne da je palo, nego je tresnulo naše gospodarstvo 6 do 7% i također isto možemo reći da vam se onda moramo izvinuti da vi kao prijašnji ministar nismo dobro iskoristili ono što ste dali, a to je velike projekte koje ste ostvarili, potpisali mnoge ugovore za investicijama i pokrenuli te investicije i naravno mnogo ste lopata zakopali da su te investicije pokrenute, sad ne znam da li u službu samo one promidžbe gdje ste bili zaista apsolutno majstor u tome. Pa zaista bih istaknuo, evo, izvinjavamo se što nismo iskoristili vaše veoma velike gospodarske ostavštine koje ste nam ostavili i naravno nakon ovog vašeg govora u Hrvatskoj valjda cinizam će poprimiti sasvim neki novi kontekst kao što ste ga vi izjavili. Hvala lijepa.
Domagoj Milošević, odgovor na repliku.
Hvala vam. Pa ja ću prije svega konstatirati istine radi da sam bio potpredsjednik Vlade za investicije 2011. godine, a ono što je 2011. Vlada tada ostavila ovoj Vladi ću kratko nabrojati, to možete provjeriti na internetu da je ovo istina, a to je dakle 2 kvartala gospodarski rast, što znači tehnički izlazak iz recesije, pad broja nezaposlenih, rast investicija, pogledajte si, imate na site-u HNB-a, možete otići na razno razne site-ove pa provjeriti ovo što govorim, završene pregovore za ulazak u EU što je u ovom trenutku, možete se vi smijati dragi gospodine, u ovom trenutku činjenica da je Hrvatska punopravna članica EU je jedini stabilizirajući faktor za naše gospodarstvo, nažalost. A što se tiče projekata, moram reći, 2011. nije dugo godina bila, a i bila je dosta kompleksna, ali od onda je ova Vlada 2,5 godine na vlasti. Nažalost nisam primijetio, ali niti jedan novi projekt privatni ili javni koji bi se desio. Zagrebačka nova zračna luka 2011.odrađen cijeli tender, Novi kontejnerski terminal u Luci Rijeka, možete mahati glavom koliko hoćete. Projekti Plive, IKEA-e sve je to nažalost, ja ovdje kažem nažalost zaostalo iz 2011. I dešavalo se nakon toga i hvala Bogu da se dešavalo, bilo bi mi kao građaninu ove zemlje drago da su deseci projekta nakon toga krenuli novi i da vi danas s pravom kritizirate što nismo više napravili 2011. Nažalost nije tako, a rezultate osjećamo svi i građani koji savršeno dobro žive zadnjih godinu, dvije.
Tomislav Klarić, replika.
Kolega Miloševiću pažljivo sam slušao vašu raspravu. Smatrate li vi kao i ja da su ove mjere koje se predlažu ovim zakonom samo jedan mali flaster na veliku i bolnu ranu koja jednostavno ne može tu ranu izliječiti. Mislim da smo sada sa svim ovim prijedlozima zakasnili, pa i taj iznos do pet milijuna kuna kada sagledamo broj nezaposlenih na području naše države je toliko minoran da ne može puno pomoći jednostavna vatrogasna mjera da bi se pokazalo da se nešto radi. Spomenuli ste strane investitore, ja sam često u kontaktu s njima za razliku od prije nekoliko godina kada me pitaju da li možemo garantirati da će ovakvi uvjeti biti narednih 5 do 10 godina, jednostavno im moram reći ne jer se zakoni toliko brzo mijenjaju, toliko se brzo mijenja i ta porezna presija. Ovdje imamo i onaj Zakon o predstečajnim nagodbama. Koga su one išle spašavati? Išli su spašavati one koji su generirali dugove. Ja garantiram uvjeren sam u to da će ti isti koji su na taj način spašeni i dalje nastaviti generirati nekakve dugove. Bez konkretnog pristupa ovome problemu, bez konkretnih mjera koje će se prvenstveno odnositi i na poreznu presiju pa i na onaj dio o čemu govorimo posljednje vrijeme stalno da se onome tko je izvršio nekakvu uslugu, izvršio nekakav rad PDV naplati tek onda kada on naplati tu svoju uslugu. Na ovaj način se uništavaju ti mali, a ti mali jednostavno generiraju nova radna mjesta. Po meni ovo je samo nekakav flaster i ništa se s njime bitno ne rješava, novac se baca. Da ne govorimo koliko je uništen Gorski Kotar samo jednim potezom kada im je skinut status brdsko-planinskog područja. Za jednu malu općinu ili grad uzeti milijun ili dva kuna njemu si ugasio mogućnost razvoja, a država u svom proračunu nije uprihodovala niti 100 milijuna kuna. Hvala.
Domagoj Milošević odgovor na repliku.
Hvala. Pa slažem se kolega Klarić potpuno sa svime što ste rekli. dapače, došli smo sada već u situaciju kada razgovarajući sa stranim ulagačima koji se iz očaja javljaju proteklih mjeseci, zadnjih recimo godinu dana koji kažu doslovno mi bi još i otišli iz Hrvatske ali smo uložili neke novce pa ne možemo otići i nemamo kome prodati svoje projekte. Dakle to je realna situacija koja je nastala protekle 2,5 godine. Ima li što teže ili gore danas godinu dana nakon što smo punopravna članica EU da strani ulagači kažu ljudi pa mi ne možemo mi ne želimo investirati. Zašto? Pa jel ne znamo za 6 mjeseci koji ćete porez donijeti novi, koji ćete dići porez, koja su naša jamstva da će se isplatiti bilo koji projekt na kojem radimo. Pa aktualna je vlada digla porez u turizmu pričajući da će nakon fiskalizacije ili tijekom fiskalizacije smanjiti porezno opterećene. Da, na piće, ali ste ponovno i u smještaju digli porezno opterećenje. Pa pričajte malo sa ozbiljnim investitorima u hrvatskom turizmu koji su prekinuli sva ulaganja, pa jel netko razgovara sa tim ljudima bilo koje ministarstvo, bilo koji potpredsjednik Vlade za vanjske ili unutarnje poslove. pa mislim dajte ljudi malo razgovarajte s tim ljudima jedan na jedan, jedan na deset, odite na neku konferenciju izvan Hrvatske, slušajte što se priča, poduzmite nešto. Pa mislim svi zajedno živimo u ovoj zemlji nitko ne želi da ode sve k vragu.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Milošević i prije nego što ste vi progovorili glasno u Hrvatskom saboru dok se još niste snašli kada je konstituiran Hrvatski sabor HDSSB je bio za ove mjere dakle smjene ove Vlade. Prema tome, nije vam baš originalna ideja Ona je HDSSB-ova. Ali kada već govorite netko je rekao cinično ili pak ironično da je ovo vatrogasna mjera, onda me malo podsjetilo na to na to vatrogastvo i na monopolizam koji vlada u Hrvatskoj i sa pozicije možda vaše čak i nije tako teško govoriti o svemu ovome jer taj monopolizam nije samo na proizvodnji aparata negoli i na nadzorom nad servisom na davanju ovlasti za servisiranje aparata i to je promijenjeno od 2011.godine. gle zanimljivo upravo u vrijeme kada ste vi bili ministar. Naime, do tada je MUP davao ovlasti za servisiranje vatrogasnih aparata, od tada više ne daje MUP ovlasti a vatrogasne postrojbe gube pravo na servisiranje aparata, nego to mora vršiti samo jedna firma. I kada gledamo s te pozicije onda ne bi trebalo lako je govoriti u vašem kontekstu ali nekim drugima je puno teže.
Ovo ne znam kakva je to replika bila o aparatima i vatrogastvu. Domagoj Milošević odgovor na repliku.
Da ako smijem odgovoriti, drage volje. Dakle nerado govorim o osobnim stvarima i o osobnim poslovima ali kada ste me ovdje prozvali sada ću vam reći ovako, dakle prije svega famozni pravilnik je promijenjen značajno prije nego što sam ja ušao u politički život naše zemlje, značajno prije to možete provjeriti. Što se tiče monopola, malo ste promašili stoljeće i desetljeće. Dakle monopol bilo koje tvrtke u Hrvatskoj osim javnih poduzeća pojedinih je završio 1991., a nakon ulaska u EU, a i prije toga imate cijeli niz raznoraznih proizvoda koji su iz Kine, koji se certificiraju u Hrvatskoj državi kada ste me povukli za jezik bez ikakvog reda, bez zaštite domaćeg proizvođača. Što to što sam ja sada u politici trebao uništiti jedinu hrvatsku proizvodnju vatrogasnih aparate? Treba li nadzor nad servisiranjem vatrogasnih aparate prepustiti Kinezima ili Poljacima? Pa znate o čem pričate? Ne znate o čem pričate nego po običaju na osobnoj razini napadate. Hoćete dalje? Od kada sam ja u politici Hrvatski sabor kupuje njemačke aparate proizvedene u Poljskoj. Pa jel to nije sramota za ovu zemlju? Imate tamo 100 ljudi koji pokušavaju preživjeti 6 godina krize. Pa šta ih treba uništiti jer sam ja ušao u politiku. Pa malo razmislite o čemu pričate.
Klonite se takvih replika, replicirajte na ono što je govornik izgovorio. Potpredsjednik Milorad Batinić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Naime kolega Miloševiću ja sam očekivao da ću vam replicirati na vaše izlaganje vezano na prijedlog zakona o kojem ste vrlo malo, skoro ništa govorili. I razumijem vašu raspravu u dijelu vaše percepcije odnosno snimke stanja, govorite o periodu od kada ste kao što ste i sami rekli aktivno u politici. Međutim, ima nas ovdje koji pratimo malo duže, pamtimo od prije 2000. pa pamtimo od 2004., pa od 2005. od kada se nadzirala kriza. Pa pamtimo i 2008. što se desilo, pa i 2009. itd.. Složiti ćete se vjerujem samnom da se ništa pozitivno a isto tako niti negativno ne može desiti preko noći i potezom pera. Kada govorimo o situaciji u kojoj se našlo hrvatsko gospodarstvo ja bih vas samo želio podsjetiti 2005. godinu kada se glasno, vrlo javno počelo govoriti o unutarnjoj nelikvidnosti koja je na neki način bila generator i konstatiralo se da je generator loše situacije u gospodarstvu u većoj mjeri. To o tome nitko ne govori, nitko ne prešućuje, samo se gleda period 2012., 2013. i sada 2014. Mislim ako želimo biti objektivni onda moramo se vratiti i malo unatrag, malo unatrag i sagledavati zašto je došlo do toga. Nisu to jedini razlozi, mogu se složiti. Ovaj zakon koji praktički mogu zaključiti da ne podržavate on je nastavak nečega što je bilo dobro, pozitivna intencija, pozitivna namjera. Da li će taj zakon, odnosno i prije svega on nosi oznaku P.Z.E. da li će polučiti željene rezultate, naravno vidjeti ćemo, vidjeti ćemo. Međutim, prema projekcijama pošto je i sama komunikacija trajala, naravno ja vjerujem da bi prvenstveno svi mi a i sam ministar bio zadovoljniji da je ta komunikacija mogla trajati mjesec, dva i da je već zakon na snazi. Međutim, obično znate kazati kada se radi o hitnom postupku zašto hitni, kada u prvo čitanje, uvijek možemo naći kritike, ali velim, ajmo se prisjetiti malo od nekoliko pa čak rekao bih i 10 godina unatrag.
Odgovor na repliku Domagoj Milošević.
Dakle da ja se slažem, ali ajmo sada govoriti ako govorimo o konkretnom zakonu da li, i to sam rekao izrijekom, da li je ovo trenutak da se ovakav zakon donese po hitnom postupku ili da se razvlači nekoliko mjeseci. Da li ga treba limitirati na 5 milijuna kuna a za iduću godinu predvidjeti 10 milijuna kuna. Pa rekao sam izrijekom u ime kluba da nema dileme da nažalost 2014. a bojim se da će trajati i iduće godine, Hrvatskoj treba Zakon o potporama za očuvanje radnih mjesta. O tome govorimo svi u ovoj Sabornici 2,5 godine ali se vjerojatno ne slušamo međusobno. Ja pokušavam koji puta i na odborima govoriti ali nemam dojam da mi zapravo uspijevamo se čuti i na ozbiljan način komunicirati. Vjerojatno zato, to prepoznaju i hrvatski građani. Ali nastojimo, protekle 2,5 godine nabrojao sam sve što smo vas upozoravali da će se desiti. Zašto niste ništa od toga poslušali? Ne vi, ova Vlada. Zašto se išlo i dalje se najavljuju novi porezi, pa čemu to? Pa to je osnovna ekonomska škola. U šestoj godini krize dignite porez, uništiti ćete sve, nitko više nama volju ništa potrošiti, investirati, ništa. Ljudi odlaze, oni koji kupuju, kupuju izvan granica Hrvatske jer je tamo jeftinije, ljudi moji. Dakle, pojedini artikli su jeftiniji izvan granica Hrvatske gdje plaće su višestruko veće prosječne nego u Hrvatskoj, pa ajmo o tome razgovarati, postoje za to mjere, postoje ljudi koji to znaju raditi. Pa koliko smo puta u ove 2,5 godine rekli ovoj Vladi, pa dajte si uzmite neke stručnjake, pa nije sramota ne znati, sramota je ne pitati one koji znaju. Šta se desilo? Ništa. Mi se nabacujemo kvartalima koji ćemo s kojim usporediti ne bi li dokazali da postoji rast i najavili nekakav optimizam. Pa neutemeljeni optimizam još više razara i dovodi hrvatski narod u potpuno beznađe. Ali to i je problem, 2 godine se potpuno neutemeljeno jer najavljuje nešto bolje, pa zato su ljudi u depresiji. Zato se mladi iseljavaju jer ne vide perspektivu. Pa dajte ajmo pogledati se u ogledalo jednom, pustimo šta je bilo prije 10 ili 20 godina, sada živimo. Sada ovdje u ovom trenutku možemo napraviti nešto bolje ili ne ali nećemo tako ako ćemo sami sebe zavaravati i lagati i nećemo razgovarati.
Hvala. Ministar Mirando Mrsić, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Pa žao mi je što evo, čuli smo gospodina Miloševića u ime kluba HDZ-a, nisam, barem ja osobno, nisam čuo niti jedan konstruktivni prijedlog kako poboljšati zakon. Ni jednom riječju niste rekli treba ovaj članak zakon, govorimo o tome pristupu poslodavaca, treba to urediti na ovaj ili onaj način. S druge strane želio bih ispraviti jednu netočnost koju se cijelo vrijeme spominje a to je da je 2011. došlo do pada broja nezaposlenih u Hrvatskoj. Netočno, jer tada ste 15 tisuća ljudi nasilno poslali u obrazovanje i na taj način umjetno smanjili broj nezaposlenih. Oni su se 2012. ponovno vratili na zavod za zapošljavanje, ako hoćete možemo vam izlistati točno koji ljudi, koja zanimanja su se išli obrazovati nasilno, jednostavno da se samo frizira broj nezaposlenih jer je to bilo predizborno. Kao što vam je poznato 2012. kada je donesena promjena zakona mi smo tada o toj promjeni zakona vrlo jasno rekli da ljudi koji odlaze u obrazovanje a … [[Govornik se ne razumije.]] , ne brišu se iz zavoda za zapošljavanje, ne brišu se sa evidencije jer su oni i dalje nezaposleni, brisati će se u onom trenutku kada temeljem tog obrazovanja dobiju dodatno dakle dodatne sposobnosti i zaposle se. Dakle to je apsolutno netočno, nije bilo pada broja nezaposlenih 2011. to je umjetno stvoreno, neće se više nikada na takav način moći frizirati broj nezaposlenih jer smo u zakonu jasno rekli tko je nezaposlen a u procesu je obrazovanja i dalje je na listi zavoda za zapošljavanje. Prema tome, na takav način smo onemogućili friziranje broja nezaposlenih. Kada govorimo o još jednoj netočnosti, dakle ovaj zakon nije vatrogasna mjera. Ovaj zakon je samo nastavak onoga što ste neuspješno počeli 2009. godine sa zakonom koji je bio neprovediv. Zašto ga niste 2010. kad je on prestao važiti promijenili pa onda donijeli malo bolji zakon, to ostavljam povijesti i ljudima da sami to procijene. No međutim idemo govorit o brojkama. 2009. je bilo 2 korisnika, prosječno 27 osoba uključeno, 4,5 mjeseca, 47000 kuna već sam i rekao, 2010. nitko. 2011. ova mjera se uključila u aktivne mjere politike zapošljavanja, prema tome nema pravnog vakuuma niti ne stoji uopće vaša konstatacija da 2,5 godine nismo imali ništa pa da sada dajemo. Imamo i imat ćemo i dalje, dakle i u ovom trenutku dok ne donesemo zakon na toj poziciji HZZ ima 10 milijuna kuna, dakle potpore za očuvanje radnih mjesta su tamo, one se troše. U ovom trenutku imamo 953 radnika koji koriste te potporne mjere, dakle sustav funkcionira. Najbolji primjer koji imamo je tvrtka Galeb Omiš koja je koristila potporne mjere prošle godine, a ove godine je zaposlila 70 novih jer je uspjela prebroditi taj period i to je karakteristika i to je benefit ove mjere. Ja se nadam da je to svima jasno. Željeli smo da ta mjera bude i osnažena zakonom, to znači da mjera koja je uspješna, koja je dobra, koja funkcionira, evo primjer Galeb Omiš, se i ozakoni. 5 milijuna zato što je pola godine. Napominjem da u ovim proteklim godinama nikad nismo koristili više od 10 milijuna kuna godišnje. Zato smo napravili i projekciju i 2015. i 2016. Ovo nije mjera koja ide za time da frizira broj nezaposlenih, ovo je mjera koja ide za time da omogući ljudima da zadrže radna mjesta i da ostanu na radnim mjestima. Prema tome, 5 milijuna je u ovom trenutku sasvim dovoljno za ono koliko smatramo da će poslodavaca odnosno radnika koristiti ovu mjeru. Ako nam se pokaže do kraja godine da je to više tada ćemo jasno u proračunu za 2015. i 2016. povećati ta sredstva, ali smatramo da u ovom trenutku je to dovoljan broj. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, Domagoj Milošević.
Hvala vam gospođo potpredsjednice. Pa ja moram razočarat uvaženog ministra i to nabrojat ću, vjerojatno se neću sjetit svih mjera koje je prethodna Vlada, kad već moramo stalno o prošlosti, nikako ne o sadašnjosti i budućnosti, donosila, osim ovog zakona koji slažem se, to sam govorio s druge strane barikade 2009. u ime udruge poslodavaca koji je bio previše nefleksibilan. Podsjetit ću nas sve ovdje na mjere kao što su recimo porezni dug na rate. To je preuzela i aktualna Vlada. Podsjetit ću vas sve na modele financiranja A i B od strane HBOR-a gdje je HBOR počeo preuzimat dio rizika. I to je nastavila aktualna Vlada. Podsjetit ću vas na fondove gospodarske suradnje koju je osnovala bivša Vlada, nastavila ova Vlada. Krizni porez je ukinut 6 odnosno 12 mjeseci ranije 2011. Očigledno je, ima pozitivan utjecaj na hrvatsku ekonomiju 2011. godine, pa i na to zapošljavanje oko kojeg se vjerojatno nećemo složit, ali to nije niti bitno. Činjenica je jedna, to je da su investicije ove strane rasle te godine 2011., da su se u '12. krenule rušiti. Dakle nažalost ja moram konstatirat, a to je ja nisam vidio osim predstečajnih nagodbi niti jednu ozbiljnu ideju koja je značajno popravila jer inače ne bismo bili tu gdje jesmo u protekle 2,5 godine hrvatsku ekonomsku situaciju. Nažalost. I pritom upozoravali smo vas, predstečajne nagodbe o kojima ja danas neću sad ovdje raspravljat sa svim negativnosti i arbitrarnostima, u najblažem slučaju, dakle čistim arbitrarnostima donijele i unijele u hrvatski zakonski okvir. Ali da, vidjet ćemo tek stvarne efekte, koliko je radnih mjesta nadam se spašeno, a koliko ih je uništeno kod obrtnika, srednjih i malih poduzetnika. I samo na kraju, a to je kad govorimo o broju nezaposlenih nažalost ipak 60, to kaže statistika, u protekle 2,5 godine mandata ove Vlade, 60 000 je uništeno radih mjesta. To se vidi godinu na godinu, mjesec na mjesec, a pritom podaci kažu da je nekoliko desetaka tisuća mladih ljudi napustilo Hrvatsku, oni koji bi danas bili nažalost na birou.
Hvala. Odgovor, izvolite ministre.
Uvaženi zastupniče, dakle kada govorimo o mjerama aktivne politike zapošljavanja mi smo bili dovoljno hrabri da te mjere osnažimo, da ih proširimo. Morate se sjetiti, vidim da se hvali 1600 kuna, mislim da pogledamo zapisnike, raspravu koja je bila kad smo donosili tu mjeru 1600 kuna, što ste tada govorili, a sada jasno mi smo bili uvjereni i drago nam je da i vi potvrđujete da je ta mjera 1600 kuna koja nije idealna, ali u vrijeme krize jedina koja omogućava mladim ljudima da dođu do toliko željenog radnog mjesta. U ovom trenutku 15000 mladih ljudi se osposobljava, znači stječe tu godinu dana radnog iskustva i to je ono što je benefit ove mjere. Što se tiče ovog perioda, oko 4000 zahtjeva je odobreno, prema tome mjera ide dalje. Ono što smo obećali, ona ide dalje i bit će financirana i je već financirana iz sredstava Europske unije. 22 milijuna eura je sjelo na račun nacionalnog fonda i koristi se i počinje se koristiti za ovu mjeru. Prema tome sve ono što smo obećali, to smo i ostvarili. Žao mi je što, evo još jedanput ponavljam, nismo bar sada možda u replikama budemo dobili neki konstruktivni prijedlog kako da poboljšamo da ovaj zakon još bolje radi, da bolje omogući poslodavcima da pristupe ovoj mjeri. To sam očekivao i od vas kao osobe koja se bavi gospodarstvom i koja je poslodavac, koja možda će doći u onaj trenutak da će trebati koristiti ovu mjeru tako da mi je žao što nije se to iskoristilo. Možda se iskoristi do kraja diskusije.
Hvala. Sljedeća replika Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre, lijepo je da vi nama objašnjavate što vi sve radite kao ministar. Vaših stotinu mjera za zapošljavanje, sve je to lijepo i pozitivno, lijepo je to i slušati. Međutim, rezultati su negativni u vašem radu. To je jedino što se zbraja govorili vi ovako ili onako. Jer problem je, mislim i kod vas što vaše iskustvo dolazi nakon pogrešnih odluka. Znači, mi stalno mijenjamo nekakve zakone jer su oni prije bili lošiji ili krivi, a uvijek ih tumačite kao da su najbolji. Jer kako drugačije protumačiti i vašu priču da godinu dana radite na ovom zakonu i onda napišete ovu rečenicu odmah na drugoj strani koja glasi: "Smanjenje zaposlenosti popraćeno je povećanjem nezaposlenosti." Razumijete? To običan čovjek teško može razumjeti, znači smanjenje zaposlenosti popraćeno je povećanjem nezaposlenosti. To nije razumljivo. A kad se to usporedi sa onom vašom izjavom koju ste dali na početku mandata da su svi pokušali riješiti nezaposlenost, a da ćete je vi riješiti, pa kad to stavite u odnos onih 385 000 nezaposlenih tamo krajem 3 mjeseca ove godine ispada da vi govorite jedno, a u stvarnosti se dešava nešto drugo. I to je očiti dokaz neuspjeha. A kažete da se nekada brisalo gumicom, tj. da su se frizirali podaci. Pa vi to danas radite! Pa desetke tisuća ste ih izbrisali. Poznato je svima da ne morate više ići po onaj famozni žig na Zavod za nezaposlene, ali se morate javiti savjetniku. Nakon ako mu se ne javite u roku od tri dana četvrti dan vi ste izbrisani, ne priznaju se nikakve potvrde osim bolničkog ličenja. Koliko je takvih izbrisano? Imate li podatke? Nećete ih dati zato jer bi ovaj broj od 330 bio puno veći. Mislim da ovo što radite i što nam nudite ne rješava problem nezaposlenosti [[Upadica Batinić: Vrijeme.]] Priznajte da ste neuspješni i da je vrijeme da trebate otići.
Hvala. Odgovor izvolite ministre.
Pa uvaženi zastupniče i u vrijeme vaše Vlade u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje su vrijedili isti propisi, ne ja, dakle još su bili i rigidniji a to znači da ako se niste pojavili u Zavodu za zapošljavanje onog dana kada vam je to najavljeno, dakle ako se niste opravdali tada vas se brisalo. I brisalo se isto. Ja sam baš pogledao, mogu vam dostaviti točno evo za vašu da već jedanput to raščistimo vi i ja. Dostavit ću vam brojke broja ljudi koji su brisani od 2008. do danas pa ćete vidjeti da je to uvijek isti broj. Ti ljudi se izbrišu nakon određenog vremenskog perioda po zakonu se ponovno vraćaju u evidenciju. Dakle, oni nisu nigdje izgubljeni. Ono što smo mi sada napravili je da smo ljudima smanjili trošak, jer ljudi su nezaposleni. Netko mora doći u zavod, uzeti vlak, autobus ili tramvaj da dođe a nema od kuda. Prema tome, mi smo ono što smo sada napravili dakle da se javljaju svom savjetniku sa ciljem da im taj savjetnik omogući da dođu do tog radnog mjesta. Prema tome, što se tiče same procedure ona je puno, puno jednostavnija jer tada su u Zavodu za zapošljavanje bili redovi gdje su ljudi dolazili po onaj pečat koji im je potpuno bespotreban. Svom savjetniku se mogu javiti na bilo koji način i ne vidimo nekih velikih problema na taj način. S druge strane kad govorimo o broju nezaposlenih, da on je velik. Ali morate pogledati i trend, a taj trend govori da smo u 2013. zaposlili najveći broj ljudi u Hrvatskoj od vremena krize, a da s druge strane pogledate ulazak u, ma ne morate se smijati. Ja ću vam poslati, očito ne razumijete podatke. Prema tome, poslat ću vam podatke gdje se vrlo jasno vidi da ulazak u evidenciju nezaposlenih pada zbog onih koji dolaze iz radnog odnosa, a to znači da se smanjuje broj otkaza, da se ekonomija rekonstruirala i da ide zapošljavanje.
Hvala. Sljedeća replika, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Već nekoliko puta danas spočitavate nama u klubu HDZ-a da ne shvaćamo, dovoljno razumijemo odredbe ovog zakona, pa se slažem da nije ni jednostavno proučiti ovako obiman zakon koji ima 23 članka, tako da se ispričavam ako onda zbog toga i pogriješimo. Pa vas u tom smislu i pitam još jedanput jer ni vaš navod koji ste dali u uvodnom izlaganju da se ovaj zakon ne odnosi na poduzetnike koji su u predstečajnoj nagodbi. Ja to moram reći, eto nisam to našao u ovom prijedlogu zakona. Naime, ovim zakonom, prema ovom zakonu potpore ne mogu ishoditi poduzetnici koji su korisnici uredbe Komisije koja se odnosi na male potpore s jedne strane, s druge strane poslodavci koji koriste potpore za zapošljavanje pa nisam pročitao da i oni koji su u predstečajnoj nagodbi. Ako znamo da i za pretpostaviti je da će u prvom redu korisnici ovog zakona biti poduzetnici koji imaju određene poteškoće i zbog toga će ići u ovaj postupak predviđen ovim zakonom ako dakle to nisu korisnici Uredbe o malim potporama, ako to nisu poslodavci koji primaju poticaje za zapošljavanje, ako nisu oni koji su u predstečajnoj nagodbi, a ne mogu aplicirati ni oni koji nisu podmirili obveze prema državi. Ja doista ne znam tko će onda ući u ovaj sustav, tko će onda ovu potporu moći koristiti, a znamo dakle da su potencijalni korisnici oni koji određene poteškoće imaju. Na ovaj način ovim zakonom i vašom izjavom da ne mogu oni poduzetnici koji su u postupku predstečajne nagodbe doista ostaje mali broj onih koji će ući u ovaj sustav jer je dosadašnja praksa pokazala pa i u protekle dvije godine da poduzetnici koji nisu u krizi gotovo u pravilu ne ulaze u ovaj sustav potpore za očuvanje radnih mjesta.
Hvala. Ministre odgovor, izvolite.
Pa ja ne znam da li ste čitali Zakon o predstečajnoj nagodbi koji jasno kaže da u vrijeme kada se pokrene predstečajna nagodba da isplate plaće radnika su u prvom redu i da se nastavlja odmah isplata plaći radnika. Prema tome, logično je da onda se ne može koristiti ovaj zakon da se isplaćuju plaće. Prema tome, zakon je vrlo jasan, dakle koriste oni poslodavci koji su u poteškoćama. Evo primjer vam je "Galeb Omiš". Prema tome, u ono vrijeme kada su imali manje narudžbi, kada nisu imali dovoljno posla umjesto da ljude pošalju na Zavod za zapošljavanje koristili su ovaj mehanizam preko aktivnih mjera politike zapošljavanja, ljudi su ostali raditi tamo, došli su novi poslovi i oni su sada zaposlili 70 novih radnika. Prema tome, vrlo jasan je i zakon i vrlo je jasno koji poslodavci mogu i trebaju to koristiti. Ono što očekujem od vas, što se nadam da ću dobiti od vas, jer evo diskutiramo već cijelo jutro, je na koji način još omogućiti da poslodavci mogu bolje pristupiti ovom zakonu, da nema zlouporaba a da papirologija bude još kraća nego što je bila. Zakon se rađao godinu dana iz razloga što su ovdje suprotstavljeni interesi i s jedne strane su zajednički i sindikata i poslodavaca, ali s druge strane dugo vremena smo usuglašavali članak 4. i 5. sa ciljem da on bude što primjenjiviji i očekujem da od vas dobijemo eto primjedbe kako s vaše strane vi mislite ako toliko kritizirate da zakon neće omogućiti da ljudi pristupe, dakle da poslodavci dođu do ovoga, da onda pokažete s vaše strane kako vi mislite da će oni moći lakše pristupiti. Napominjem da smo 2013. imali 9 poslodavaca, 1310 radnika uključenih u ovaj program.
Hvala. Sljedeća replika, Branka Juričev-Martičev. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa poštovani ministre vi također pričate o ovom zakonu kao o vatrogasnim mjerama. Ja bih radije rekla da su ovo propagandne mjere. Kao što smo čuli i ranije od kolege Bačića naime toliko smo iskomplicirali život našem poduzetniku, potencijalnom korisniku ove mjere da će on sigurno odustati i neće niti iskoristiti ni ovih 5 milijuna kuna koji su izuzetno mizerni za jednu ovakvu mjeru. Svako toliko imamo neku novu mjeru koju je gotovo nemoguće koristiti. Ja ću spomenuti jednu od mjera stručnog osposobljavanja za rad bez zasnivanja radnog odnosa, mjeru koju ste u jednom trenu zamrznuli pa onda opet pod pritiskom javnosti pustili, gdje mladi ljudi visoke stručne spreme nažalost su primorani raditi za 1600 kuna što je ispod zajamčenog minimalnog osobnog dohotka u RH. I tada kada se i dogodi da želi netko i s jedne strane ponuditi svoj rad za 1600 kuna i poslodavac koji želi to koristiti onda na vaše odobrenje se čeka mjesecima. Pa onda opet dalje stoji, ne može se ponovno koristiti ta mjera ako se prethodno minimalno 50% dotada takve djece, takvih mladih osoba nije primilo u stalni radni odnos. Upozoravala sam vas i osobno da je za to potrebno provesti javni natječaj, onda znamo što imamo ponovno. Zašto ne biste mijenjali onaj zakon i izašli u susret tim mladim ljudima da se direktno nakon tog osposobljavanja kada vidimo da u tom radnom kolektivu ta mlada osoba je kvalitetna i da bi vrlo rado da ostane i dalje u radnom odnosu da je možemo primiti. Ne, moramo raspisivati javni natječaj. Nadalje, s obzirom da je ta mjera neću reći zamrznuta, vi kažete da puštate ta rješenja ali izuzetno sporo, i postoje poslodavci koji su voljni financirati sami iz svojih sredstava ponovno ne znamo da li će to biti ugovor o radu ili ugovor o djelu. Naime, to nije ni ugovor o radu ni ugovor o djelu. Molila bih vas da kad predložite mjeru da nju kvalitetno pripremite, a ne samo da se s njome možemo reklamirati nego i koristiti.
Vrijeme. Hvala. Odgovor, izvolite ministre.
Ja se s tom mjerom ne reklamiram, možda se vi reklamirate sa vašom replikom. Dakle, mjera je vrlo jasna. 15 tisuća mladih ljudi u ovom trenutku je u toj mjeri, 4 tisuće novo odobrenih zahtjeva, prošle godine 19 tisuća. Kada govorimo o uspješnosti mjere ona je vrlo jasna, 60 do 70% mladih ljudi se nakon godine dana zaposli. Kad govorimo o realnom sektoru tu je još bolje, dakle 50% njih se zaposli kod istog poslodavca. S obzirom da poslodavac nema obvezu javnog natječaja većina tih mladih ljudi je automatski bila primljena kod poslodavca u realnom sektoru. Za javni sektor mi imamo obvezu javnog natječaja, to je u zakonu. Prema tome, ne želimo i smatramo da nema potrebe da u tom dijelu se stvari mijenjaju. Jer s druge strane javni natječaj je javni natječaj. Prema tome, vrlo jasan je način zapošljavanja u javnoj upravi. Što se tiče potpora jasno je da jedan poslodavac ne može koristiti više potpora jer onda će doći u nelojalnu konkurenciju prema nekom drugom tko te potpore ne koristi. I ove mjere aktivne politike zapošljavanja sa tim ograničenjima su usuglašene sa Europskom komisijom. Ono što vi predlažete dovodi do toga da smo neusuglašeni sa Europskom komisijom, da možemo dovesti do toga da pojedina tvrtka koja bi na takav način kao što vi predlažete koristila više potpora bi bila u nelojalnoj konkurenciji prema onima drugima koji jesu. Prema tome, u realnom sektoru 50% tih mladih ljudi se zaposlilo vjerojatno i bez javnog natječaja. Mi nemamo tu kontrolu da li javni natječaj ili ne ali znajući kako poslodavci funkcioniraju jer su rekli nakon godine dana izvoli, evo ti ugovor o radu, izvoli i nastavi raditi na tom radnom mjestu. Što se tiče poslodavaca koji žele financirati ovu mjeru nema nikakvih problema, mogu otvoriti pripravničko radno mjesto i mi ćemo mu financirati 50% plaće za to pripravničko radno mjesto.
Hvala. I posljednja replika, Krešimir Bubalo. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine ministre dosta ste toga govorili no kao da nemate koordinaciju sa zavodima za zapošljavanje. Naime, u zavodima za zapošljavanje dobro znaju da ima 8 paketa mjera, 122 mjere, 3 se koriste i to prođe dosta dugo vremena dok se koriste jer kažu često da nema novaca. Prema tome, neka novogodišnjeg rebalansa, mene zanima koliko vi procjenjujete do kraja godine da neće biti novaca upravo za one koji žele koristiti pojedine mjere. No, gledajući isto tako na stranicama zavoda dosad je uključeno, novo uključeno 3984 osobe. Gledajući i broj nezaposlenih u 12 godina nikad nije bio veći. Prema tome, očekujem da dobijemo informaciju ovdje u Saboru koliko će novaca do kraja godine nedostajat i koje mjere će živit a koje neće.
Zahvaljujem. Odgovor ministre izvolite.
Vrlo jasno smo rekli, sredstava ima. Što se tiče mjera one se iskorištavaju u punom opsegu. Sve mjere funkcioniraju, niti jedna mjera nije stavljena na čekanje. Ono što se sada dešava je da Zavod za zapošljavanje odobrava mjere, kad govorimo o ovoj mjeri rad bez zasnivanja radnog odnosa, u tijeku je ugovaranje između Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, područnih ureda i poslodavaca, i cijela ona procedura koja ide. Prema tome, sredstva za aktivne mjere politike zapošljavanja su osigurana i kroz državni proračun i kroz sredstva iz Europske unije. Prema tome, mjere će se nastaviti i dalje i bit će financiranje u punom opsegu.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa raspravom po klubovima. U ime kluba HNS-a Igor Kolman. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, poštovani ministre sa suradnicom. Naravno da je nezaposlenost jedan od ključnih ako ne i vjerojatno i ključni problem Republike Hrvatske i tu si ne moramo lagati i nećemo si oko toga lagati. Ona je problem ne samo zato jer nosi materijalne probleme i materijalnu nesreću ljudima koji ostanu bez posla nego je naravno uzrokuje i gubitak samopouzdanja i na neki način i gubitak dodira sa društvo i sa svakodnevnim životom zajednice i to je jednako a koji puta i veći problem od samih materijalnih problema s kojima se ljudi suočavaju. Mi, moja stranka HNS i ja često u ovom Saboru govorio o slobodi i naravno da uvijek možemo raspravljati o tome koliko smo uopće slobodni i koliko slobode imamo kao građani, ali ono što je sigurno i oko čega zapravo nema rasprave je da kad ostanemo bez posla da onda gubimo veliki dio, i ono malo slobode koju imamo kao građani. I zato nam je naravno svima u interesu da na sve moguće načine koje možemo smisliti i na sve moguće načine koje možemo predložiti pokušamo spriječiti gubitke radnih mjesta i nezaposlenost ljudi pogotovo u situacijama kao što su situacije s ovim zakonom kad je radno mjesto, postojeće radno mjesto uz mali napor i mali poticaj možda moglo biti sačuvano. Osim toga, u cijelom tom pristupu treba biti krajnje racionalan jer potpora za očuvanje radnog mjesta može zajednicu koštati manje ili puno manje nego što košta gubitak tog istog radnog mjesta tu istu zajednicu. A jedna od naših temeljnih obaveza i saborskih zastupnika, pogotovo Vlade je da svim svojim postupcima zajednici odnosno poreznim obveznicima, odnosno građanima smanjujemo terete, smanjujemo troškove umjesto da ih neprekidno povećavamo. I ovaj zakon je dio tog mozaika po našem mišljenju. Mi ga nismo shvatili kao univerzalno rješenje za rješavanje nezaposlenosti, nismo imali dojam da je on tako prezentiran niti da je on tako osmišljen, ali ono što imamo dojam i što nam se čini da se radi o jednom komadiću mozaika u ukupnom sklopu mjera koje su namijenjene tome da se spriječi gubitak radnih mjesta, odnosno rast nezaposlenosti. Dakle, bilo na temelju zakona bilo kroz razne mjere ovakve vrste potpora postoje od 2009., odnosno za usavršavanje od 2008. I zakon koji je pred nama i kojeg naravno, odmah ću to reći HNS podržava, uvodi po našem mišljenju niz novina i poboljšanja temeljenih uglavnom na iskustvima iz dosadašnje prakse u ovom tipu mjera u kojima ovaj zakon govori ne ulazeći u druge aspekte i ne ulazeći u druge modele rješavanja problema. Ovaj zakon uređuje obje kategorije, dakle i potpore za očuvanje radnih mjesta i potpore za osposobljavanje odnosno obrazovanje radnika. Ima nekoliko povezanih ciljeva koji se zakonom žele postići. Nama se kao najvažniji čine povećanje razine korištenja potpora i njihova bolja ciljanost, jer potpore jesu postojale dosada ali mogu se složiti da sa njihovom iskorištenosti i njihovim učincima i ne možemo biti u potpunosti zadovoljni. U tom smislu nam se kao detalj čini važno da primjerna zakona, naravno počne operativno čim prije, u tom smislu je dobro da su rokovi za donošenje pravilnika i imenovanje povjerenstava postavljeni na 15 odnosno na 30 dana da ne bismo dodatnim birokratiziranjem gubili vrijeme. I kad sam kod birokratiziranja, ono što nam se čini posebno važno je da povjerenstvo koje daje pred mišljenje pokušamo uspostaviti i njegovo rad kontrolirati tako da u suprotnosti sa klasičnom birokratskom navikom naše, i inače administracije često, ne smišlja načine kako da ljudima onemogući pristup sredstvima, kako da ljudima da negativan odgovor, nego da bude zapravo facilitator toga da oni koji traže pomoć i oni koji smatraju da bi im ta pomoć dobro došla zaista onda do to pomoć i dođu. I drugi, da se novac koji je na raspolaganju maksimalno iskoristi povezanost time. I ja se mogu složiti da novac koji je na raspolaganju zaista nije nešto od čega mi svi možemo pasti u nesvijest od velikog iznosa. I isto tako nadajući se da ovo što je poštovani ministar rekao stoji, dakle da u slučaju da se pokaže potreba za većim iznosima da ćemo biti u stanju, da ćemo biti u stanju ko god bude slagao proračune u tim proračunima ta sredstva i predvidjeti. Zbog svega toga važno je naravno pratiti prvenstveno primjenu ovog zakona, on je kratak, ima 23. članka, dakle nije to neka komplicirana priča što se samog teksta tiče. Ono što je važno je da se stvarno primjenjuje, da se prati primjena tog zakona i da ako se ustanovi da nešto ne štima, dakle da imamo ili opet premali broj ljudi koji se javljaju ili imamo premali postotak realizacije zahtjeva, onda da ne čekamo dugo vremena nego da odmah se krene u analizu toga što je problem i da se onda u hodu i izmjenama zakona, ali i izmjenom provedbe i prakse primjene tog zakona adresiraju problemi i da zaista u ovom malom dijelu pokušamo izvući maksimum iz ovog zakona. Ja se čak mogu složiti da se radi o flasteru, a ne o zavoju koji zavija cijelo tijelo, ali mi ne možemo flasteru zamjeriti to što je flaster. Ajmo se potruditi da flaster o kojem danas razgovaramo bude uspješan i da u ovom opsegu u kojem je predviđen zaista postigne i svoje efekte i u tom smislu mi podržavamo taj zakon i naravno, nadamo se, nada umire zadnja, nadamo se da će i u primjeni on zaista imati ozbiljne i vidljive učinke. Hvala vam.
Hvala i vama. Prelazimo na replike, Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Kolman, slažem se s vama da ova mjera može tek predstavljati jedan kamenčić u mozaiku brojnih mjera koje idu za, ne samo očuvanjem, nego za mogućnosti otvaranja novih radnih mjesta. No problem je u tome što tog mozaika nema, što mi ovdje u Hrvatskom saboru već danima i mjesecima ne raspravljamo niti o jednom zakonu koji bi mogao biti dio tog mozaika o kojemu vi govorite. I također slažem se s vama da možda je ponekad za zajednicu jeftinije ukinuti radno mjesto nego očuvati neprofitabilno radno mjesto koje će se ionako nakon toga vrlo brzo ugasiti, prema tome. No da bismo mi utvrdili koje je to doista profitabilno radno mjesto, koje radno mjesto treba očuvati, imati neku strategiju, promišljanje što i čime se mi u RH imamo baviti, što ćemo poticati, što ćemo čuvati i za koje ćemo radno mjesto davati ovakve subvencije, odnosno potpore. Cijelo jutro, već u nekoliko navrata gospodin ministar nama je ovdje u klubu spočitnuo zbog čega mi nešto konkretno ne predložimo. Pa evo, ja bih gospodinu ministru konkretno predložio prijedlog kojega je klub SDP-a 2009. godine u raspravi o ovom istom zakonu predložio nama, tadašnjoj Vladi HDZ-a, a to je da se umjesto ovakvog postupka i ovakvog zakona utvrdi paušalni iznos po zaposleniku svakom poslodavcu koji skrati radni tjedan za 4 ili 8 sati. Ako skrati 4 sata paušalno mu se isplati 60 eura, ako skrati 8 paušalno mu se isplati 120 eura. Gospodine ministre ako je to bio ozbiljan prijedlog kluba SDP-a u to vrijeme, dakle 2009. godine, zašto ga onda vi sada kada ste na vlasti, kada ste predlagatelji niste onda nastavili nego idete sa jednim ne dovoljno dorađenim prijedlogom iz 2009. godine? Evo, konkretan prijedlog je ono što ste vi predlagali da umjesto ovako kompliciranog zakona se jednostavno utvrde paušali iznosi po poslodavcu, po svakom zaposlenom, to je predložio u ime kluba gospodin Vidović, kada se referirao na zakon koji je predlagala Vlada HDZ-a. Ako ste tada ocijenili da je to dobar prijedlog, zašto ga sada niste predložili?
Vrijeme. Zlorabili ste dio replike, ali uvažavam. Odgovor kolega Kolman. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Bačić, ja se slažem s vama u onoj konstataciji da je bolje povremeno ukinuti neprofitabilna radna mjesta nego da …, ali to nisam ja rekao, da, ja sam obratno rekao, ja sam rekao da je vrlo često trošak subvencioniranja radnog mjesta koje je privremeno ušlo u krizu manji nego da dozvolio da se to radno mjesto izgubi, to je bilo ono što sam ja rekao. Iako se ja slažem i sa ovime što ste vi rekli, a to su dva različita slučaja, dakle obje te situacije su moguće. Ovaj dio oko SDP-a naravno ja neću komentirati, ali što se tiče načelno samo ovoga je li to kamenčić u mozaiku ili je to sam kamenčić bez mozaika, to je naravno jedna rasprava koju mi vodimo tu generalno, dakle to je pitanje našeg odnosa između vladajućih stranaka i opozicije. Meni se naravno iz moje perspektive čini da cijeli niz mjera iz raznih ministarstava, posebno iz ministarstva koje je danas ovdje predstavljeno kad već govorimo o ovom zakonu, ide upravo k tome da se naravno kao prvo smanji gubitak radnih mjesta, zaustavi gubitak radnih mjesta, a onda polako pokrene novo zapošljavanje i otvaranje novih radnih mjesta, tako da to je naravno pitanje naše perspektive i na meni je da velim ono što sam ja rekao, na vama je da velite ono što ste vi rekli pa možda da ne ulazimo dalje u taj dio rasprave.
Hvala. Sljedeća replika, Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala. Pa kolega Kolman, složio bih se s vama da je ova mjera jedan kamenčić u mozaiku, no nažalost slika tog mozaika ništa ne pokazuje. Ona je potpuno apstraktna, na njoj ukupno gledajući taj mozaik nema slike i to je možda problem zapravo ukupno gospodarske politike i neovisno o tome bili mi na vlasti ili u oporbi, procjena ili ocjena učinaka gospodarske politike, mislim da ne može biti nešto značajno drugačija jer ta ocjena dolazi izvan RH od svih onih institucija koje prate i kreditni rejting i funkcioniranje hrvatskog gospodarstva i sve ostalo. Složio bih se s vama da je od ovog ministarstva došlo nekoliko relativno logičnih mjera i ova je jedna od relativno logičnih mjera, međutim u ukupnosti gospodarske politike nema pomaka, odnosno postoji stagnacija. S druge strane, što je problem ove mjere i još niza mjera? Problem je manjak novca. Mi možemo reći da je 5 milijuna dosta, međutim i mi dobivamo podatke iz niza zavoda za zapošljavanje da dobar dio mjera još od kraja prošle godine stoji, one stoje, one su donesene, ali one stoje zato što novca mjera. Dakle, mi možemo donijeti mjere kakve hoćemo, pitanje je da li smo osigurali dovoljnu količinu novca da te mjere idu i naravno sve te mjere neće biti dovoljne ako druga ministarstva, a tu bih se posebno referirao na Ministarstvo gospodarstva i malo poduzetništvo koje zapravo u prošloj godini nekoliko stotina milijuna kuna zapravo za subvencije nisu iskoristili. Dakle, oni su potrošili za administrativne troškove, a jedino za mjere subvencije i programa su im ostale na kraju godine. To govori i o načinu kako su ta ministarstva funkcionirala.
Hvala. Odgovor kolega Kolman. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Naravno da je analiza gospodarskih podataka bez obzira što se oni temelje na brojkama i na postocima je daleko od toga da je jednoznačna i da je plošna i da nema jako puno dimenzija. I naravno vi možete s jedne strane tvrditi da su gospodarski pokazatelji RH loši i da je to sve skupa tragično i katastrofalno što iz jedne perspektive može tako izgledati, ali onda recimo možemo s druge strane isto tako reći da je uložena ogromna količina napora koji sve više pokazuju uspjeha da se slobodni pad u jednoj poodmakloj fazi u kojoj je ova Vlada preuzela RH kao prvo zaustavi i privede nekakvom redu i nekakvoj mjeri da bi se onda uopće moglo kretati dalje u ono o čemu vi govorite dakle rast BDP-a, rast zaposlenosti, smanjivanje nezaposlenosti itd., itd. Tako da meni se čini naravno iz naše perspektive iz moje perspektive da ono što se u 2,5 godine napravilo da je i to polako i pojedini gospodarski pokazatelji počinju pokazivati da je taj rapidni slobodni pad zaustavljen ili samo što nije zaustavljen i da onda tek možemo se naći u situaciji da se okrećemo k onom drugom dijelu o kojem vi govorite rastu i oporavku. To nije ni prvi puta na kraju krajeva situacija u RH. slična situacija bila je u Vladi 2000.do 2003.koja je … RH preuzela u jednom priličnom derutnom u tom smislu stanju i onda naravno da neko vrijeme treba da se stvari preokrenu i da krenu u onom smjeru koji vi priželjkujete i koji naravno i ja i svi mi isto tako priželjkujemo.
Hvala. I posljednja replika Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kolman tako ste strastveno govorili da sam ja u jednom trenutku skoro onako spontano zapljeskao. Jedino sam u tom vašem izlaganju u ime kluba HNS-a nekako osjetio kao da ste više iz redova oporbe nego da ste iz redova pozicije. Dakle vi kao član vladajuće koalicije ne bi trebali govoriti da se nadate da će se mjere provoditi, da se nadate da će mjere biti dostupne onima kojima su potrebne. Ja vjerujem da vi vjerujete da će se one provoditi. Ali ono što bih ja ovdje rekao u adresiranju problema, dakle mi danas raspravljamo o zakonu koji će vjerojatno nešto malo pripomoći ali nikako neće riješiti ono što svi govore probleme. Probleme radnih mjesta moraju rješavati neka druga ministarstva. Mi imamo situaciju da ministarstvo koje određuje poreznu politiku ide naprijed i oporezuje i uzima poduzetnicima unaprijed sve. Iza njega na kraju dolaze Ministarstvo gospodarstva, obrta i Ministarstvo obrta i malog poduzetništva ili kako se već više zove ne znam, ima ih puno u Hrvatskoj pa je to sve teško i nabrojiti, dakle iza njega idu oni ne naprave ništa i onda dolazi Ministarstvo rada koje onda pokušava na kraju nešto sanirati. Dakle vi kao pripadnik stranke iz čijih redova je ministar gospodarstva u principu ja se nadam da ćete i da ovako strastveno govorite o očuvanju radnih mjesta i na vašim sastancima kluba na raspravama o tome gdje vjerojatno ukazujete i na probleme i vašem ministru gospodarstva i onima koji u tome sudjeluje da se treba žešće, agresivnije nastupiti kako bi se očuvala radna mjesta i kako bi se nova radna mjesta otvarala. Dakle ovo nije kritika ovo je čisto samo moje izneseno razmišljanje.
Hvala. Odgovor kolega Kolman.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Hrg ja nemam prigovora na vašu repliku u tom smislu ja kao prvo obično govorim strastveno, to je više pitanje osobnog stila nego političke pripadnosti, čak nije pitanje toliko ni teme o kojoj govorim. Ali ono u čemu ste vi u pravu ja sam govori oda se zaista nadam da će ove mjere zaživjeti. U kontekstu toga da bih ja trebao govoriti da će one zaživjeti ja sam rekao onaj drugi dio da apeliram i da ćemo svi držati oko na tome da ako ustanovimo one ne žive i ne funkcioniraju da odmah brzim potezima i brzim rezovima utječemo na to da one profunkcioniraju jer jedno od iskustava zbog kojih smo mijenjali ovaj zakon je upravo ovo prethodno iskustvo sa tim mjerama koje nisu polučile nažalost rezultate koje bismo htjeli ili koje bismo svi skupa željeli u najboljoj namjeri kada su se ti zakoni i te mjere u raznim fazama donosile. I drago mi je da se slažemo oko toga da ovaj zakon može malo pripomoći, otprilike ste tako rekli da on neće, ja nisam ni stekao dojam da je ambicija ovog zakona da on u potpunosti riješi problem nezaposlenosti i da očekuje da će ovaj zakon riješiti problem nezaposlenosti. Ali ono što ovaj zakon u tom svom ograničenom prostoru u kojem bi trebao živjeti želi i ja vjerujem da će napraviti je upravo ovo što ste vi rekli, da će pripomoći i pomoći u rješavanju tog problema, dakle ovaj zakon i njegova provedba tako što ćemo neka radna mjesta koja su mogla ili trebala biti sačuvana zaista sačuvati umjesto da propadnu zbog možda potrebe restrukturiranja poduzeća ili nekoliko mjeseci krize koja se onda može ovim mjerama prebroditi. Tako da se u svakom slučaju slažemo.
Zahvaljujem. I Tomislav Klarić na sugestiju kolegice Sumrak, uvažio sam ali nisam vidio pločicu.
Bit ću kratak. Evo drago mi je kolega zastupniče da ste se složili sa mnom da je ovaj zakonić jedan mali flaster na ogromnu ranu. I rekli ste isto što i ja da se radi o zaista malim i premalenim sredstvima. E sada postavlja se pitanje da je dublje promišljanje o ovom zakonu, koliko bi bio taj flaster veći da se ograniči samo za određene vrste djelatnosti. Ovdje može nekakav trgovački centar praktički primati ovakav vid pomoći na neki način ili nekakva neproizvodna djelatnost. Kada bi se isključivo proizvodne djelatnosti ovdje financirale na ovaj način puno veća pomoć bi bila, a da ne govorim o onom dijelu kada se tvrtka nađe u nekakvoj poteškoći kao ovo što je ministar rekao, ona tvrtka koja trenutno nije imala posla pa joj se pomoglo određeni period da odradi. Koliko bi veća pomoć bila ukoliko bi se prema ovom novom Zakonu o PDV-u ta tvrtka za vrijeme takvih poteškoća u radu oslobodila plaćanja odmah PDV-a tek po naplati. Dakle, ovdje imamo puno prostora za razmatranje čitave te procedure. Ali bit svega je da ovo ostaje i dalje mali flaster dok ne riješimo cjelokupni taj mozaik unutar našeg gospodarstva jer jedino proizvodnja, jedino investicije nove, jedino to može generirati nova radna mjesta. Ovo sve na ovakav način što donosimo, sve o čemu raspravljamo jednostavno i dalje će biti flaster na ranu koja će i dalje krvariti i još stvarati veće i veće probleme.
Hvala. Odgovor kolega Kolman. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa je, mislim nije sporno da je to flaster, ja samo on što sam rekao je da ne treba flasteru prigovarati zato što je flaster. Meni se čini da ovaj zakon je jedan, ajde da nastavimo tu metaforu jedan flaster koji djeluje čvrsto, djeluje da ga neće prva voda skinuti sa rane i koji u onom dijelu za koji je namijenjen mi se čini da će imati i da ima potencijala da ima učinka. Što se tiče novca, ja nisam rekao da su to puno premala sredstva, ja sam rekao da ako bude potrebe da se nadam da će biti mogućnosti da se u idućim proračunima ta sredstva povećavaju, pretpostavljam da će to biti tako. Što se djelatnosti koje mogu biti uključene tiče, direktiva, ali vjerojatno će ministar više o tome, ali direktiva koja se unosi ovim prijedlogom zakona u naše zakonodavstvo vrlo jasno propisuje u kojim djelatnostima su moguće te vrste pomoći. I mislim da trgovački centri i trgovački lanci ne spadaju u tu kategoriju. Evo, hvala.
Hvala. Za riječ se javio ministar Mrsić. Izvolite ministre.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa samo evo uvaženi zastupnik Kolman je već ono i rekao što sam ja i mislio a to znači da oslobađanje PDV-a je direktna potpora i to je zabranjeno direktivom Europske unije. Prema tome nemojmo se razbacivati stvarima za koje ne mogu proći. Prema tome, sve ono što ide poslodavcu kao olakšanje poslovanja poslodavcu je direktna potpora koja onda je po direktivi nedopuštena. Stoga ove potpore su potpore male vrijednosti i one idu direktno radniku u džep, dakle to je isplata neto plaće radniku u njegov džep. Dakle to nije, ne ulazi u sustav potpora i po direktivi se može koristiti. Jasno da šoping centri i svi ostali to ne mogu koristiti, ovo najčešće koriste po iskustvu koje imamo od prošle godine. Tvrtke koje rade na lom poslu, dakle prerađivačka industrija, tekstilna industrija, prehrambena industrija, dakle oni koji u svom ritmu proizvodnje dođu trenutka kada završe jedan lom posao, drugi će im biti za dva ili tri mjeseca. U tom periodu onda što mogu napraviti otpustiti radnike na zavod za zapošljavanje u ta dva ili tri mjeseca ti će radnici možda pronaći negdje druge radno mjesto u nekoj drugoj tvrtci i oni ostaju bez kvalitetnih radnika koji onda to i ne mogu nastaviti dalje. To je cilj ovog zakona da budemo potpuno jasni, ja se nadam da je to bilo dovoljno jasno. Što se tiče samog broja, broja nezaposlenih pa evo usporedimo prošlu godinu, 4. mjesec prošlu godinu i ovaj mjesec prošlu godinu je bilo 332 tisuće 249 nezaposlenih, ove godine je bilo 329 727 taj trend vidimo već u zadnja dva mjeseca, trend je isti i u petom mjesecu. Da li će to biti trajni trend u smanjenju broja nezaposlenih to ćemo još vidjeti ali u svakom slučaju vidi se i po tome što imamo povećani broj zapošljavanja u prerađivačkoj industriji i u građevinarstvu. Da li je to nešto što govori da se gospodarstvo budi ili ne, to ćemo vidjeti, treba pratiti i trend ali sasvim sigurno da što se tiče zapošljavanja da je zapošljavanje u Hrvatskoj krenulo.
Hvala. Imamo jednu repliku, Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi ministre što god vi govorili o trendovima činjenica jest da ste i 2012. i 2013. u vrijeme najveće zaposlenosti, to je kraj 8 mjeseca znači sezona, puna sezona imali 20 do 25 tisuća više nezaposlenih. To je činjenica i ona će biti i takva i ove godine možda još 5 do 10 tisuća više. Znači kada zaposlimo sve u sezoni, u sezonskim poslovima u 9. mjesecu nakon toga idemo ponovno prema 380 tisuća. Međutim, mene nešto drugo u ovom zakonu o kojem vi govorite da je savršen i da je odličan interesira. Kako ćete vi iskontrolirati recimo te potpore male vrijednosti s obzirom na prekršajne odredbe članka 19. do 1. do 4. stavak. Znači ponudite poduzetniku sve da on to iskoristi i onda idete u kontrolu trošenja te potpore. Nadam se da ste vi pročitali što piše tamo. Ima li osposobljeni službenik koji ovo može utvrditi na licu mjesta? Jeste vi to sigurni? Evo ja osobno smatram da je ovo nemoguća misija a vi meni možete objasniti kako god hoćete poznavajući i rad državnih službenika da je to moguće iskontrolirati ali i iskustva poduzetnika. Evo, pa mi vi objasnite kako će oni ovo iskoristiti tj. iskontrolirati da li je potpora dana onako baš kako ste vi to napisali u zakonu.
Hvala. Odgovor, izvolite ministre.
Uvaženi zastupniče Borić, kao i do sada, dakle, ali opet zaboravljate da ova mjera je u aktivnim mjerama politike zapošljavanja. Da smo i prošle godine u 9 poslodavaca to isto radili. Dakle ljudi koji rade kontrolu su sposobni napraviti tu kontrolu. S druge strane vidi se i po tome da svi zahtjevi koji su nam predloženi zavodu nisu svi odobreni. Prema tome, ljudi postoje, ljudi dugo rade na tom području. Prema tome, apsolutno će se ispoštovati i kontrola. Što se tiče financijskih dokumenata oni su vrlo jasni, zadužnica je isto tako jedan od instrumenata plaćanja. Prema tome, nemojte sumnjati u ljude koji to rade do sada, radili su prijašnjih godina a nastaviti će raditi i do sada.
Hvala. Sljedeći za raspravu u ime Kluba zastupnika HDSSB-a Krešimir Bubalo.
Poštovani zamjeniče predsjednika, gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Naime evo dosta smo toga čuli, ali još više je toga zabrinjavajuće što vidimo po terenu, što vidimo i po rezultatima Vlade Republike Hrvatske i gledajući što se događa možemo reći da ova mjerica neće puno pomoći ali svaka mjerica, makar bila i mala, makar daje neki psihološki efekt ljudima koji vape i čekaju posao. No gledajući Republiku Hrvatsku, gledajući pad BDP-a, gledajući da smo među 10 najgorih ekonomija pa nam i premijer Milanović poruči i kad iziđemo iz krize nećemo živjeti bolje, kad vidimo da je ogroman broj nezaposlenih, dapače u zadnjih 12 godina najveća je nezaposlenost u Republici Hrvatskoj, gledajući upravo trendove, no isto tako gledajući zaduženost Republike Hrvatske, gledajući zaduženost u BDP-u, gledajući da smo u kratkom vremenu izgubili 5000 obrtnika, gledajući da nam je kreditni rejting smeće, pa i kad uspoređujemo pokazatelje i broj zaposlenih i nezaposlenih u prošlim godinama, kad gledamo recimo nezaposlenost koja je bila 15,9 pa prošle godine 17,2, ove godine sigurno da će biti i veća, a posebno u kraju iz kojeg dolazim, a to je Slavonija i Baranja pa i nakon ovih poplava, ali i nakon ove Vlade prosječna nezaposlenost je na razini preko 30% u Slavoniji i Baranji. Pa nije isto zaposliti čovjeka u Zagrebu ili u nekom malom mjestu u Slavoniji i Baranji. Mi u ovom trenutku imamo iseljavanje ljudi sa sela, no sve više ljudi iseljava i iz gradova. I gledajući ove mjere, gledajući i rezultate u prošlim godinama ali i ono što sam maloprije rekao u replici, da je puno mjera a kažu da ima 8 paketa, 122 mjere, a od njih samo nekoliko se koristi. Pa i kad uspoređujemo pokazatelje onda možemo reći potpore da zapošljavanje, samozapošljavanje i stručno osposobljavanje možda su one mjere koje se najviše koriste i u ovom trenutku ima 32277 osoba koje su uključene u te mjere, no u 2014. godini samo imamo 3984 novo uključene osobe. Isto tako, razgovarajući sa ljudima koji rade na Zavodu za zapošljavanje onda možemo reći da dobar dio mjera od 11. mjeseca prošle godine, ne govorim sad samo o javnim radovima nego prilikama za mlade, sufinanciranje, zapošljavanje osoba iznad 50 godina, dijeljeno radno mjesto, mladi uče za posao i druge mjere nema sredstava. I danas kad se kaže da 5 milijuna kuna će se izdvojiti za ove mjere, a kad vidimo da se Hrvatska prije nekoliko dana zadužila za novih 10 milijardi kuna koji će završiti u nekoj potrošnji, a ne u kreiranju novih radnih mjesta onda izražavamo skepsu i zabrinutost. I sam naslov Prijedlog zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta i kad gledamo da smo u kratkom vremenu izgubili 70 000 radnih mjesta, a ministar procjenjuje da ćemo ih oko 2000 spasiti, onda taj srazmjer nije dobar. No ijedno radno mjesto otvoriti ili spasiti je vrlo važno, a isto tako je važno osposobljavanje radnika. No često vidimo po terenu da bi trebali osposobljavati poslodavce. Ali vidimo koliko je poduzeća u prošlim godinama propadalo, poduzeća koja su ili privatizirana, poduzeća koja su gubila tržište, a resorna ministarstva nisu radila ni na potporama za konkurentnost ni za izvoz, ni za sve one mjere koje znače jačanje hrvatskog gospodarstva. Nespremni smo dočekali Europsku uniju, isto kao što je resorni ministar dočekao nespremno rebalans i siguran sam da do kraja godine nećemo imati dovoljno sredstava za ove potpore, no volio bih čuti od ministra koja sredstva očekuje da ćemo dobiti od Europske unije upravo za ovu namjenu i u kojem iznosu do kraja godine. Gledajući da nemamo rezultata, gledajući da u vrijeme recesije naše gospodarstvo se ne stabilizira, gledajući pa i one mjere koje imamo po terenu, koje se donose ad hoc, kao što su moji prethodnici govorili da se porezna rješenja ili porezna represija donosi preko koljena i normalno da strani investitori ne dolaze jer ne znaju kakvi će biti porezi za par mjeseci, tako isto i mjera javni radovi da se financiraju jedinice lokalne ili regionalne uprave sa 50%, a znamo da gotovo nijedna od 556 jedinica lokalne ili regionalne uprave nije predvidila ta sredstva u svom proračunu, onda možemo reći da se takve mjere donose prije usvajanja proračuna i Vlade Republike Hrvatske, ali i jedinica lokalne ili regionalne uprave, kako bi mogli biti partneri na takvim projektima. Tu vidimo da kad govorimo o javnim radovima efekta nemamo na terenu. Ono što je dobro, da je bila brza odluka nakon ovih poplava što imamo u Slavoniji i Baranji i nadam se ovi ljudi koji ne rade da će brzo početi radovi jer Slavoniji i Baranji treba hitna obnova, a posebno u ovom dijelu koji je poplavljen, koji je doista strava i užas. No, komparirajući ovih dana da ministri govore da su štete oko 500 milijuna, a da se država zadužila 10 milijardi ovih dana, a efekte ne vidimo, ali efekte će doći u idućim mjesecima. Hrvatska se neće moći više zaduživati. No, nećemo moći onda koristiti ni mjere. Prema tome, hitno je potrebno i raditi europske projekte, ali isto tako i koordinirati sa Europskom unijom, a ne da se u rebalansu srežu sredstva za ove potpore a nije iskoordinirano da ćemo dobiti sredstva od Europske unije. Potrošački pesimizam je zahvatio Hrvatsku, pa i naši građani sigurno da idu jeftinije kupovati hrvatske proizvode u Srbiju, Bosnu i Hercegovinu, a to sigurno da se odražava na našu proizvodnju, potrošnju domaćih proizvoda no gledajući i ono što će se dogoditi u Slavoniji i Baranji posebno na PPDS-u od 1.1.2015. očekujemo još manju potrošnju, još manja primanja i još gori život u Slavoniji i Baranji. To je ono što nam nudi ova Vlada. Gledajući i mjeru onu za 1600 kuna i sami ste rekli da je veliki broj ljudi tu, ali i razgovarajući sa tim ljudima to je obična frustracija, jer ljudi ne vide svoju perspektivu i šansu nakon određenih godinu dana. Prema tome, potrebe i mjere trebaju se prilagođavati tržištu, trebaju se prilagođavati potrebama i onoga što se osjeća na tržištu rada. Mjeseci čekanja ili godine čekanja neće pomoći za novo zapošljavanje, neće pomoći da naši poduzetnici budu hrabriji, neće pomoći da osvajamo neka strana tržišta, a posebno europsko tržište. Prema tome, mjere se moraju donositi na osnovu strategije, strategije više ministara, a ne samo jednog pojedinačno. Sredstva će faliti do kraja godine i s ovom mjerom ćemo malo potpomoći, ali nedovoljno, nedovoljno za 330135 nezaposlenih ljudi danas na Zavodu za zapošljavanje. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HSU-a, Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta u prvom čitanju. Ja bih iskreno rečeno bio sretniji da je to po hitnom postupku za razliku od nekih drugih zakona i da se što je moguće prije ovaj zakon, da što je moguće prije ovaj zakon uđe u primjenu. No, prije nego počnem govoriti o ovom zakonu rekao bih nešto o bivšem Zakonu o potporama za očuvanje radnih mjesta iz 2009. i 2010. godine kojim se pokušalo ograničiti negativne učinke svjetske gospodarske krize na svijet rada u Republici Hrvatskoj, te urediti, pokušali su se urediti uvjeti, visina i način ostvarivanja potpora za očuvanje radnih mjesta skraćivanjem punog radnog vremena. Mogli su, to su mogli koristiti samo oni poslodavci koji u cilju očuvanja radnih mjesta skratiti trajanje punog radnog vremena i kao puno radno vrijeme odrediti prosječno radno vrijeme u trajanju do 32 sata tjedno. Mogao je koristiti potporu u visini razlike plaće i doprinosa na plaće radnika prije skraćivanja radnog vremena i nakon skraćivanja radnog vremena, a najviše do 20% ukupnog iznosa plaće i doprinosa iz i na plaću radnika prije skraćivanja radnog vremena. Međutim, nije se uspjelo, poslodavci nisu bili zainteresirani zbog strogih i nerealnih zakonskih uvjeta i kompleksnih, mogao bih reći i kompliciranih procedura jer su trebali ispuniti sljedeće uvjete. U 2007. nisu smjeli poslovati sa gubitkom, u drugom polugodištu 2008. odnosno prethodnom polugodištu 2009. godine ako su imali gubitak u poslovanju koji nije nastao u razdoblju do 31. srpnja 2008. godine, da su izradili program za očuvanje radnih mjesta, skraćivanje radnog vremena i za koji imaju suglasnost radničkog vijeća, sindikalnog povjerenika koji prema posebnom propisu ima sva prava i obveze radničkog vijeća, Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Ako nema radničkog vijeća ili sindikalnog povjerenika u njegovoj ulozi. I još jedna otegotna okolnost prije podnošenja zahtjeva za dodjelu potpore ako nisu imali, odnosno morali su imati, odnosno nisu smjeli imati nepodmirenih obveza po osnovi poreza i doprinosa prema posebnom propisu, odnosno nisu imali rješenje tijela državne uprave nadležnog za utvrđivanje, nadzor i naplatu javnih davanja o odgodi naplate duga po osnovi poreza i doprinosa prema posebnim propisima. I potporu je poslodavac mogao koristiti za razdoblje skraćenog vremena u trajanju od najduže 3 mjeseca. Zakon je bio vremenski ograničen i važio je do 31. prosinca 2010. godine. Evo dakle imali smo sada rupu od tri godine praktički i sada imamo pred sobom Prijedlog zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta i imamo na neki način na temelju ovoga što sam rekao dovoljno razloga za donošenje novog Zakona o potporama za očuvanje ranih mjesta jer ovo je do sada bila argumentacija zašto nismo uspjeli. Ono što treba odmah na početku reći za ovaj prijedlog zakona koji je pred nama da je sjajno opremljen statističkim podacima kao rijetko koji zakon i moram tu rijetko kada hvalim sa ove govornice, ali moram pohvaliti resorno ministarstvo za sjajnu opremu ovog zakona i svatko tko želi to pročitati ima jednu vrlo zanimljivu količinu informacija, dokaza, argumenata koje može koristiti za podržavanje ovog zakona. Ovaj predloženi zakon uređuje potpore kroz institut skraćivanja radnog vremena do 40% odnosno 16 sati tjedno kako bi se očuvala radna mjesta u razdobljima smanjenje poslovne aktivnosti, odnosno da se radnici ne bi otpuštali. Potpora se utvrđuje kao razmjerni dio iznosa plaće za broj radnih sati za koje je radniku uskraćeno radno vrijeme, a najviše do iznosa minimalne plaće. Kako je najveći broj osoba koje su ušle u nezaposlenost iz radnog odnosa ostao u djelatnosti na primjer prerađivačke industrije koje imaju nisku razinu plaća isti ti radnici neće imati neke znatnije razlike u plaći prije i nakon skraćivanja radnog vremena. Vrijedi istaknuti da potpora ide doista radniku, dakle u obliku plaće radniku, a ne potpora poslodavcu s kojom on može raditi što hoće. U raspravi dosada je rečeno da to treba kontrolirati, ali mislim danas je postavljen takav sustav kontrole u tijelima, u državnim tijelima, da se točno zna koju je kunu tko primio po osobi da se to puno više zna nego koliko je koji poslodavac kredita zamračio. U svakom slučaju mislim da već sada postoji vrlo solidna razina kontrole i da se toga plaćanja direktno radniku ne trebamo uopće bojati. Druga potpora koja uređuje ovaj zakon je potpora za obrazovanje i osposobljavanje radnika koja se dodjeljuje poslodavcu za radnika u razdoblju tijekom kojeg radnik ne radi iz opravdanih razloga, a određuje se u visini novčane pomoći koju nezaposlenoj osobi isplaćuje Hrvatski zavod za zapošljavanje. Znači, radnik tijekom obrazovanja ostvaruje svoju ugovorenu plaću, ali im dio u visini novčane pomoći kao i nastale putne troškove vezane uz obrazovanje isplaćuje Hrvatski zavod za zapošljavanje. Potporu poslodavac može koristiti za razdoblje skraćenog radnog vremena u trajanju od najduže 12 mjeseci u razdoblju od tri godine. Dakle, mogući su prekidi pa nastavak korištenja potpore što je puno fleksibilnije nego što je bilo dosada. Čuo sam u raznim raspravama da bi možda trebalo biti još liberalniji u funkciji spašavanja radnih mjesta. Mislim da zakoni općenito moraju biti vrlo precizni, dati dobre okvire i prostor za moguću manipulaciju smanjiti na najmanju moguću mjeru. To je po meni cilj svakog zakona, a ne biti a priori ili liberalni ili konzervativni. Znači, oni moraju što preciznije uređivati određeni pravni prostor. Klub HSU-a podržava donošenje ovog zakona i dijeli mišljenje iznijeto na Odboru za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo koje se odnosi na propisivanje najjednostavnijih pravila za korištenje potpora poslodavcima kako bi se motiviralo poslodavca da se koristi potporama jer prvotni zakon nije pobudio interes poslodavca među inim i zbog kompliciranih procedura. Zaključno, kao što i sam naziv zakona govori prijedlog Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta ovaj prijedlog zakona je socijalnog karaktera. Učinci ovog zakona zasigurno sami po sebi neće donijeti do gospodarskog oporavka našeg svijeta rada i boljeg standarda ali sigurno neće odmoći jer je cilj prijedloga ovog zakona učinkovitim potporama očuvati radna mjesta tijekom privremenih poslovnih teškoća poslodavca. Dakle, što kažu ljudi kad je teško bolje i mala pomoć nego velika nemoć. Samo se ne smijemo zanositi iluzijama da ovaj zakon rješava sve naše probleme jer to jednostavno nije istina. Neumoljive su brojke Hrvatskog zavoda za zapošljavanje gdje se trenutno nalazi 330 135 nezaposlenih. Stoga, svako sačuvano radno mjesto kao i uspješno restrukturirano poduzeće pridonosi socijalnoj sigurnosti radnika, a i na neki način socijalnoj stabilnosti cjelokupnog društva. Još jednom ponavljam HSU podržat će donošenje ovog zakona i žalimo da ovaj zakon nije otišao po hitnoj proceduri jer je potreban hrvatskom svijetu rada. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravom pojedinačnom. Branko Vukšić, nema ga. Gubi pravo na raspravu. Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi ministre sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa nažalost moram konstatirati da me razočarala neprisutnost zastupnika najveće oporbene stranke kada govorimo o zakonu koji je itekako relevantan za hrvatsko društvo, za hrvatskog radnika i za hrvatsko gospodarstvo općenito. To je na njihovu dušu, ali nadam se da to nije zato što ih ovakve teme ne interesiraju. Naime, govornici su prije mene spomenuli da nažalost u RH bilježimo dugi trend negativnih kretanja na tržištu rada. Nažalost, to nije od nedavno, to je već čitav niz godina su takvi trendovi prisutni zbog niza razloga. Prije svega globalne gospodarske krize koja se naravno reflektirala i u Hrvatskoj. I nažalost Hrvatska u ovakvim trendovima nije usamljena u Europi i šire, dakle ti trendovi su prilično znači egzistiraju u drugim europskim zemljama koje su na različiti način pokušavale ovom problemu i doskočiti. Kao što je govornik prije mene i spomenuo Hrvatska vlada i prijašnja i ova je uočila ovaj problem i pokušala je doskočiti problemu, odnosno potporama očuvati radna mjesta. Prvi put 2009. godine, 2010., a onda i nakon toga. No te mjere prije svega su trebale imati ograničeno trajanje i nisu polučile očekivani rezultat zbog kompliciranosti i restriktivnih pravila u korištenju potpora koje su bile i komplicirane za mnoge poduzetnike da bi koristili ali mnogi nisu ni ispunjavali uvjete. O tome je prijašnji govornik nešto više rekao pa se ne mislim na tome posebno zadržavati. Prilikom donošenja novih zakona stoga je imperativ propisati jednostavniji način na koji će poduzetnici moći koristiti ove potpore. Prije svega da je to način na koji se brzo i efikasno mogu prijaviti za korištenje istih i na taj način i spasiti radno mjesto i olakšati njima poslovanje. Dragom mi je da mogu konstatirati da u mom mišljenju ovaj zakon je upravo to. Dakle, potpore koje zakon predviđa se dodjeljuju, znači za očuvanje radnih mjesta, se dodjeljuju poslodavcima kao potpore malih vrijednosti za radnike, kao vrsta potpore ili skraćivanje punog radnog vremena, ili potpore za obrazovanje i osposobljavanje radnika. Imali smo još jedna zakon koji se odnosi isključivo na stručno usavršavanje radnika, znači koji bi to poslodavcima trebao honorirati, ali ovo je također jedna od načina da se radnici bilo prekvalificiraju, dokvalificiraju za poslove, nove poslove koji se javljaju na tržištu rada i za koje se javlja potreba, a za koje možda nemaju potrebne kvalifikacije. Što se tiče očekivanih rezultata, donošenje ovog zakona bi trebalo tijekom nadamo se vrlo kratkih privremenih teškoća u poslovanju, odnosno pada poslovnih aktivnosti poslodavca motivirati kako bi koristile potpore za očuvanje radnih mjesta umjesto da se koriste onom krajnjom mjerom a to je smanjivanje broja zaposlenih odnosno umjesto da daju otkaze. Dakle, govorio samo o postupku dodjeljivanja, on bi se trebao maksimalno pojednostaviti, prije svega zato što će polučiti socijalne učinke i zato što u ovom trenutku hrvatskom društvu takvi su učinci itekako potrebni. Treba također razmisliti o propisivanju sankcija za poslodavce koji krše odredbe članka 11., dakle članak 11. jasno specificira da, što poslodavci koji koriste potporu iz članka 6. i 7. ovog zakona u razdoblju korištenja iste moraju raditi. Međutim, ukoliko ne rade nisu jasno definirane sankcije te mislim da bi to bilo pametno učiniti u drugom čitanju. A sve naravno u svrhu smanjivanja manipulacije. Zato i mislim da je dobro da ćemo ga imati u dva čitanja, da ćemo moći izbrusiti ovaj tekst, da jasno propišemo odredbe dodjeljivanja potpora i da maksimalno smanjimo manipulacije. Na kraju mogu reći da je ovaj zakon, dakle ima izuzetnu socijalnu mjeru, dimenziju koja je očita i potrebna u sadašnjem trenutku u hrvatskom društvu, on definitivno neće spasiti gospodarstvo ali vjerujem da će ukoliko spasimo jedno radno mjesto, mislim da ga je bilo vrijedno donijeti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Boris Blažeković. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Nenad Stazić. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Branko Bačić. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Boro Grubišić. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Josip Borić. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Goran Marić. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Ovime smo iscrpili listu prijavljenih. Ministre izvolite završno.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle, mi ćemo vrlo brzo temeljem rasprave na Vladu uputiti konačni prijedlog zakona tako da i ova primjedba da će zakon u dva čitanja, da će to trajati mjesecima. Ja se nadam da će biti vrlo kratko i da ćemo još do kraja ovog zasjedanja ljetnog donijeti konačni prijedlog zakona tako da ja se nadam da ćemo i tu primjedbu da zakon treba donijeti što prije ispoštovati.
Zahvaljujem ministre. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno.
Prijedlog zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta, prvo čitanje, P.Z.E. br. 666. Rasprava je zaključena. u skladu sa prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se prijedlog zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona". Tko je za ovaj zaključak? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je predloženi zaključak prihvaćen sa većinom glasova 80 glasova i 26 suzdržanih glasova.
Nastavljamo sa: - Konačnim prijedlogom Zakon o izmjenama i dopunama zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.br.665. Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. A amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. S nama je također ministar Mirando Mrsić. Uvodno ministre? Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja ću za razliku od ovog prethodnog prijedloga zakona ovdje biti relativno kratak. Naime, na temelju zaključaka koordinacije za vanjsku i europsku politiku Vlade Republike Hrvatske Ministarstvo rada i mirovinskog sustava preuzelo je ulogu koordinatora za implementaciju obveza koje prelaze iz direktive Europske unije o priznavanju stručnih kvalifikacija kako bi se navedena direktiva implementirala u hrvatsko zakonodavstvo donesen je i Zakon o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija, dakle zakon je donesen u vrijeme Vlade na kojoj je na čelu bio HDZ. Dakle, u 2009. i 2011. su bile izmjene. Članak 7. Direktive o priznavanju stručnih kvalifikacija predviđa mogućnost davanja prethodne izjave o namjeri pružanja usluga u državi članica domaćinu, ako se pružatelj usluga seli iz jedne države članice u drugu da bi pružao usluge. Izjava je svojevrsna obavijest nadležnim tijelima države domaćina da će davatelj usluga pružati svoje usluge na njenom teritoriju a da je se unaprijed prije prvog pružanja usluga u pisanom obliku. Izjavi se mogu priložiti određeni dokumenti npr. dokaz o nacionalnosti, dokaz o stručnim kvalifikacijama kao i potvrda kojom se potvrđuje da je njezin nositelj pravno osnovan u državi članici za bavljenje djelatnostima o kojima je riječ i da u trenutku izdavanja potvrde nema čak ni privremenu zabranu obavljanja zanimanja. Članak 7. Direktive prenesen je u hrvatsko zakonodavstvo člankom 6. Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija. Tom odredbom zakona propisano je pravo nadležnih tijela Republike Hrvatske kao države domaćina da od inozemnih pružatelja usluga zatraže prethodnu obavijest o namjeri pružanja usluga na teritoriju Republike Hrvatske. Ali vjerojatno omaškom predlagača zakona ili nerazumijevanjem same materije niti jednim važećim propisom Republike Hrvatske nije propisana mogućnost odnosno obaveza nadležnog tijela u Republici Hrvatskoj da tu potvrdu izda hrvatskom državljaninu koji želi pružati svoje usluge u drugoj državi ugovornici ugovora o europskom gospodarskom prostoru. Dakle, tada kada je zakon bio donesen u Hrvatskom saboru 2009. i 2011. se valjda smatralo da niko iz Hrvatske neće odlaziti u druge zemlje pružati usluge. Stoga, smo nakon uočenih nelogičnosti i pravne praznine odlučili da se po hitnom postupku što prije ispravi ta nelogičnost tako da ovim izmjenama omogućavamo da naši građani koji odlaze pružiti usluge u druge zemlje članice EU mogu imati vjerodostojnu ispravu kojom će dokazati svoje zanimanje. Primjerice, liječnici koji odlaze na rad u druge zemlje, dakle pružati usluge u drugim zemljama, tvrtke koje idu pružati usluge u drugim zemljama trebaju imati od strane Hrvatske liječničke komore mogućnost izdavanja takvih potvrda. Na temelju odredbi zakona o suradnji s ministrom nadležnim za obrazovanje i znanost donijet ćemo pravilnik o izdavanju EU potvrda kojim će se propisati sadržaj, izgled obrasca te će se utvrditi popis nadležnih tijela za izdavanje europskih potvrda. Svaka država članica samostalno odlučuje o izgledu svoje EU potvrde, odnosno nema propisano obrasce na razini EU. EU potvrda koju će izdavati nadležna tijela na zahtjev građana sadržavat će osim osnovnih podataka o pružatelju usluga i dva elementa, podatak o registraciji pravne, odnosno fizičke osobe u odgovarajućem registru u RH te podatak da pružatelj usluga nema zabranu obavljanja profesije te da može slobodno pružati usluge na teritoriju RH. Pravilnikom će se detaljnije razraditi sve pojedinosti oko izdavanja EU potvrda, a sastavni dio pravilnika činit će 3 obrasca EU potvrde za pravne osobe, za fizičke osobe te za obrtnike. RH ima obvezu izdavanja takvih potvrda od pristupanja EU, a posebno stoga što je sve više zahtjeva za njihovo izdavanje, no to se ne može omogućiti bez odgovarajuće pravne osnove. Dakle, hitno donošenje izmjena i dopuna Zakona o reguliranim profesijama u interesu je hrvatskih građana koji žele ostvariti svoje pravo na rad na teritoriju EU. Ministarstvo rada i mirovinskog sustava sukladno članku 65. zakona obnaša ulogu nacionalnog koordinatora u poslovima provedbe obaveza koje proizlaze iz zakona. Odlukom ministra rada imenovan je državni službenik u ministarstvu koji neposredno prati i izvršava obveze suglasno zakonu i direktivi. Nacionalni koordinator prikuplja sve informacije koje su relevantne za primjenu zakona u reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija kao što su informacije … određeno reguliranoj profesiji, brine za jedinstvenu primjenu propisa koji se odnose na priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija, zastupa RH na koordinacijskoj skupini pri EU. Također, osnovano povjerenstvo za reguliranje profesije sastavljeno je od predstavnika nadležnih tijela, državne uprave te nekoliko radnih skupina koje neposredno rade na provedbi sustava regulirane profesije u Hrvatskoj. Zajedničkim se radom i suradnjom rješavaju konkretni zahtjevi i upiti građana. Ovim izmjenama zakona omogućit ćemo da se zakon primjenjuje u punoj osnovi i da omogućimo građanima RH koji žele ostvariti svoje pravo na rad na teritoriju EU da to mogu i učiniti.
Zahvaljujem. Da li izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, Željko Reiner. Nema. Klub gubi pravo na riječ. U ime Kluba zastupnika SDSS-a, Dragan Crnogorac. Nema ga. Klub gubi pravo na raspravu. U ime kluba SDP-a, Marija Lugarić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Iako je mnogima bitnije očito što se događa izvan ove dvorane, ja mislim da je naš posao ovdje raspravljati o zakonima i zapravo donositi rješenja koja stvarno utječu na živote pojedinih ljudi, ovdje konkretno radi se o zakonu koji popunjava jednu malu prazninu, a koji će itekako utjecati na sve one hrvatske državljane i državljanke koje su iz reguliranih profesija, dakle ovim reguliranim profesijama, a koje požele raditi negdje van RH, odnosno unutar europskog prostora. Klub naravno podržava ovaj zakon. Ovaj zakon je zapravo jedan ispravak jednog vjerojatno ne namjernog propusta iz 2009. kada smo donosili zakon i 2011. kada se zakon mijenjao, a koji zapravo regulira minimalne uvjete osposobljavanja u Hrvatskoj za pristup i bavljenje profesija doktora medicine specijalista, dentalne medicine primalje, dentalne medicine specijalista, magistra farmacije, veterinara, arhitekata kao i priznavanje inozemnih stručnih kvalifikacija za obavljanje reguliranih profesija u RH. Ministar je uvodno objasnio o čemu se radi, mi smo to sami i pročitali, ja ne mislim da to treba ponavljati u smislu detalja, no mislim da je važno reći da do donošenja ovog zakona do kojeg će doći, do donošenja novog zakona do kojeg će doći uskoro zbog nove direktive već i sada treba omogućiti, odnosno obvezati nadležna tijela u RH i za te formulacije nadležna tijela, … zapravo strukovne komore da našim državljanima izdaju potvrde kojom se utvrđuje da on ili ona se mogu u RH baviti određenom djelatnošću, odnosno da imaju licence i druge potrebne isprave, odnosno da nemaju zabranu bavljenja određenim zanimanjima, odnosno određenom djelatnošću. Tako će se i u praksi i od strane RH omogućiti našim državljanima da mogu pružati svoje usluge u drugoj državi ugovornici ugovora europskom gospodarskom prostoru. Jedna je od važnih stvari same EU i da tako kažem, praktički posljedica zapravo EU, zajedničko tržište i mobilnost radne snage. To je za ostvarenje tog cilja, odnosno ili te posljedice i zapravo bilo nekoliko preduvjeta. Jedan dio su bili preduvjeti za obrazovanje, a drugi su iz pristupa tržištu rada. Kako je obrazovanje nacionalno regulirano i ne postoji europska regulativa, regulativa na razini EU, onda se išlo na razvijanje nekoliko mehanizama, jedan od njih je priznavanje inozemnih obrazovnih stručnih kvalifikacija. Ja smatram i opet i ovdje je važno naglasiti da zapravo od 2003. godine u RH nema … diploma, to je nešto što izaziva jako puno zapravo prijepora, kad govorimo o ovoj temi, već se radi samo priznavanje inozemnih obrazovnih kvalifikacija, odnosno razdoblje obrazovanja, to je nešto što mi zovemo zapravo formalnim priznanjem. Utvrđuje se u određenom postupku je li institucija koja je izdala inozemnu diplomu akreditirana, da li ima akreditirani program i je li izdala određenu diplomu ili svjedodžbu određenoj osobi. Ne uspoređuju se obrazovni programi, dakle sve ono što mi negdje u svojoj svijesti imamo da se radilo s inozemnim diplomama i što smo zvali …, to se više ne provodi. To je onda imalo dosta posljedica na samo zapošljavanje, odnosno na onu točku ulaska u tržište rada i te točke zapravo, obrazovanje i tržište rada koje su nekad bile u jednome, su se razdvojile. I mi zapravo ovdje trebamo razlikovati ta dva procesa, jedno je formalno priznavanje inozemne diplome, a drugo je definiranje uvjeta ulaska u tržište rada. To znači ne samo u pravnom smislu u zakonima u procedurama već promjena načina razmišljanja kod mnogih gdje još uvijek postoji dosta problema nešto o tome čak piše i u izvješću ovogodišnjem pučke pravobraniteljice. Dakle to je još uvijek iako to traje već više od 10 godina nije velikom broju ljudi sjelo o čemu se radi i na koji način tu proceduru treba raditi. Kada govorimo o propisivanju uvjeta za ulazak na tržište rada to znači od posljedice da priznanje diplome i diploma automatski s izuzetkom reguliranih profesija jer … i direktivama reguliran i sadržaj nije automatski ulazak na tržište rada. Tu je nama poseban problem su kvalifikacije i u reguliranim i u nereguliranim profesijama stečene u trećim zemljama dakle nečlanicama EU. Kod nas posebno problem diploma iz BiH i u ovim medicinskim strukama, ali i u nemedicinskim strukama i nama se u klubu SDP-a čini da će tu trebati učiniti i dodatne napore kako bi se dodatno razgovaralo posebno s komorama ali i s udrugama poslodavaca se možda još jednom objasni da točka priznavanja inozemne diplome i točka ulaza na tržište rada su se razdvojili i da definiranje ulaza na tržište rada nije posao obrazovnog sustava nego ovog dijela iz rada da tako pojednostavljeno kažem i da sukladno tome treba prilagoditi i komorske propise i neke druge propise. Evo i na kraju mi doista podržavamo ovaj zakon, ispravak naprosto jedne greške. Očekujemo skoro i novi zakon kojim bi se implementirala i nova direktiva. Ali mi se čini da u ovo jednom dijelu nezakonodavnom nego praktičnom treba učiniti i određene dodatne napore i iz dijela da tako kažem djelokruga ovog ministarstva, ali i Ministarstva obrazovanja skupa sa svim strukovnim komorama da se malo razjasni taj princip ulaska na tržište rada posebno vezano uz treće zemlje i regulirane profesije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Ovime smo iscrpili listu prijavljenih. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naknadno. Pošto je za sljedeću točko sa predstavnicima HBOR-a dogovoreno u 15,00 sati nakon stanke, ja sada utvrđujem stanku i nastavljamo u 15,00 sati. STANKA U 12,28 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.br.658. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbora za zakonodavstvo i Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice. Molim Odbor za zakonodavstvo, amandman broj 1. na članak 7.
Amandman se ne prihvaća.
Postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 2.
Također se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Amandman broj 3. istog odbora.
Također se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavnim dijelom. Idemo na amandmane Kluba zastupnika, zapravo amandman samo jedan, Kluba zastupnika HDZ-a.
Amandman se odnosi na članak 75. stavak 3. Amandman Vlada ne prihvaća jer izmjene i dopune ovog zakona predložene su radi hitnosti reguliranja pravne praznine koja se pojavila nakon pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji a koja se odnosi na izdvajanje Europske unije, potvrde hrvatskim državljanima koji žele pružiti svoje usluge na teritoriju države Europske unije, odnosno europskog gospodarskog prostora i švicarske konfederacije. Kako se radi o odredbi zakona iz 2009. koja propisuje postupke izdavanja odobrenja za samostalno obavljanje reguliranih profesija započetih prije pristupa Republike Hrvatske Europskoj uniji isti su dovršeni sukladno propisima na temelju kojih su i započeti. Napominjemo da se radi o prijelaznoj i završnoj odredbi koja je bila mjerodavna za razdoblje do pristupanja EU te ne vidimo opravdani razlog za izmjenu iste. Također, valja naglasiti da se radi o usklađivanju i s izmjenama direktive 2005./36 o stručnim kvalifikacijama pristupiti izradi novog Zakona o reguliranim profesijama i priznavanju inozemnih stručnih kvalifikacija i to već tijekom ove godine.
Hvala lijepa. Obrazloženje je dao poštovani zamjenik ministra rada i mirovinskog sustava, Božidar Stubelj. U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Zahvaljujem predsjedniče. Naime intencija ovog amandmana je bila zapravo suglašavanje stavka 3 sa stavkom 1 istog članka kojeg je bilo potrebno uskladiti kako bi se … kolizija. Naime stavak 1 propisuje da se priznavanje inozemnih obrazovnih kvalifikacija započeto prije pristupanja RH EU dovršava podredbama ovog zakona, a važeći stavak 3 propisuje se … izdavanje problema prije pristupanja RH EU dovršava prema posebnim propisima na temelju kojih su započeti, znači propisa koji de facto više nisu na snazi. Ova dva stavka istog članka su znači u koliziji s obzirom da se kako je propisano stavkom 1 postupci ustupaju nadležnim tijelima koja su dužna postupati po novom zakonu, znači usporediti obrazovne programe, a stavak 3 to na neki način poništava. S obzirom da je sustav obrazovanja u RH usklađen s obrazovanjem EU te na razinu stečenih znanja izvan zemalja europsko-gospodarskog područja znatnije zahtjevniji i opširniji, smatramo da se ne može automatski … stečenom završetkom Hrvatskog obrazovnog programa jer bi bilo protivno važećim propisima koji su i ovdje citirani, a i direktivom 2005/36/EZ. Molim glasovanje.
Molim da se izjasnite o amandmanu Kluba zastupnika HDZ-a u Hrvatskom saboru kojeg Vlada nije prihvatila. Tko je za? Hvala. Ocjenjujem nije dobio potrebnu većinu. Zaključujem raspravu. Hvala lijepa zamjeniče ministra. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 84 glasa za, 11 glasova protiv i 3 suzdržana glasa donesen Zakon P.Z.E. br. 658, u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Dobar dan poštovane kolegice i poštovani kolege zastupnici. Nastavljamo sa radom u plenarnom zasjedanju po utvrđenom dnevnom redu. Na redu je - Godišnji financijski izvještaj HBOR-a za 2013. godinu Podnositelj izvještaja je Hrvatska banka za obnovu i razvitak temeljem članka 22. Zakona o Hrvatskoj banci za obnovu i razvitak. Materijal ste primili. Vlada RH dostavila je svoje mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predlagatelj dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani Anton Kovačev, predsjednik uprave HBOR-a. Izvolite, poštovani gospodine.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Evo, ja ću nastojati kao i obično vrlo kratko izvijestiti uvodno o godišnjim financijskim izvještajima za 2013. godinu. Prije svega želim napomenuti da je ovaj izvještaj potvrđen od Revizorskog odbora HBOR-a, zatim Nadzornog odbora HBOR-a, Neovisnog međunarodno priznatog revizor Deloitte i Vlade RH. Na kraju izvještajne 2013. godine bilančna suma je bila 26 milijardi i 200 milijuna kuna, to je povećanje od 2% u odnosu na početak godine. Glavnica, odnosno naš temeljni kapital je bio 8 milijardi i 900 milijuna kuna, to je povećanje od 10% u odnosu na početak godine jer je uplaćeno iz proračuna ukupno predviđenih 600 milijuna kuna. Ukupni prihodi su iznosili 983 milijuna kuna, ukupni rashodi 794 milijuna kuna. Dakle, dobit je bila 189 milijuna 200 tisuća kuna, to je povećanje za 40,7%. Moram i obrazložiti to povećanje jer je značajno u odnosu na prethodnu '12. godinu. Kamatni rashodi su bili niži za 6,3% u odnosu na prethodnu 2012. godinu zbog korištenja prvenstveno povoljnih kredita međunarodnih financijskih ustanova, ali i prijevremenog vraćanja nekih skupljih kredita te otplate obveznica u iznosu od 250 milijuna eura, dakle u prethodnoj 2012. godini. Prijevremeni povrat određenih zaduženja je bilo i u vidu, moram točno kazati, dakle 1 milijarda i 900 milijuna kuna i 110 milijuna eura u samoj 2013. godini. Isto tako bila je niža razina rezervacija u odnosu na 2012., dakle u toj godini smo imali visok iznos rezerviranja i stoga su revizori u svojim preporukama i kazali da u sljedećoj godini s obzirom na zaista pokrivanje svih nenaplativih ili djelomično naplativih potraživanja u '12. godini, u '13. možemo ići sa znatno manjim rezervacijama. Sad ću prijeći na neto kamatni prihod koji je iznosio 434 milijuna kuna i bio je veći za 6%, to je odraz kretanja kamatnih rashoda i kamatnih prihoda. Dakle, prihodi od kamata su iznosili 955 milijuna, neznatno su bili niži u odnosu na prethodnu godinu, to je posljedica nastavka mjera nižih kamatnih stopa, dakle u vrijeme gospodarske krize u interesu gospodarstva mi smo se odrekli veće dobiti kako bi ostvarili niže kamatne stope i te niže kamatne stope su bile posebno za investicije, odnosno ulaganja. Rashodi od kamata su iznosili 521 milijun kuna, niži za 6% prvenstveno zbog zaduženja kod posebnih financijskih ustanova uz povoljniju kamatnu stopu te prijevremeno vraćanje sredstava onih koji su bili skuplji, to sam već prije i naveo. Stopa adekvatnosti kapitala, značajan pokazatelj za svaku financijsku ustanovu, posebno za banke, dakle ta stopa adekvatnosti kapitala iznosila je 77,82%, povećanje je bilo 11,3% prvenstveno zbog uplate u osnivački kapital, zatim 1 milijarde 800 milijuna kuna na transakcijskom računu što je ponder rizika 0 i smanjenje kapitalnih zahtjeva za deviznu poziciju. Ako govorimo o kreditnoj aktivnosti, ukupno je odobreno 1256 kredita u iznosu od 7 milijardi 776 milijuna kuna. Izdane su 37 izvoznih bankarskih garancija u iznosu 102 milijuna kuna i mandatni poslovi od kojih je najveći broj osiguranje izvoza od političkih i komercijalnih rizika, bio je po broju 291 slučaj u iznosu od 2 milijarde 99 milijuna 900 tisuća kuna, od toga se gotovo 9 milijardi odnosi na osiguranje izvoza od političkih i komercijalnih rizika. Dakle, kad sve zbrojimo, našu kreditnu aktivnost, osiguranje izvoza od političkih komercijalnih rizika, što je većina naših mandatnih poslova i izdavanje bankarskih garancija prvenstveno za izvoz, ukupna poslovna aktivnost je u 2013. bila 9 milijardi 978 milijuna i 200 tisuća kuna, ako se gleda po broju, to je 1584 projekta u kojima smo sudjelovali. Zabilježeno je povećanje udjela investicijskih kredita 64% u '13. godini, taj postupak u prethodnoj '12. godini bio 53%. Ja moram napomenuti da je upravo taj postotak investicijskih kredita u našoj ukupnoj kreditnoj aktivnosti bio i 2007. dakle zadnje predkrizne godine pa ja se nadam da je to dobar znak za investicijski ciklus koji je nadam se pred nama. Najveći interes po kreditima iskazali su mali i srednji poduzetnici, odobreno je 1080 kredita u iznosu od 3 milijarde i 500 milijuna kuna. Izvoznicima je po svim kreditnim programima odobreno 4,5 milijarde kuna, osigurano je 2 milijarde kuna izvoza. Dakle, ukupna podrška hrvatskom izvozu u prošloj 2013. godini bila je oko 6 milijardi i 500 milijuna kuna. Isplaćeno je 18 odšteta u iznosu od 18 milijuna 200 tisuća kuna, naplaćeno je 6,5 milijuna kuna premija ali smo pozitivni što se tiče tog fonda za osiguranje izvoza. Nastavili smo dakle i u 2013. godini sa mjerom sniženja kamatnih stopa, dakle kamatnih stopa na investicije, na ulaganja u poljoprivredu, turizam, industriju i zaštitu okoliša u širem smislu. Zatim isto tako krenuli smo sa Programom kreditiranja energetske obnove zgrada a u suradnji sa Ministarstvom malog poduzetništva pokrenuli smo Program poduzetništvo mladih. Nastavljena je provedba Programa provedbe rizika i to znači u smislu većeg preuzimanja rizika od strane HBOR-a, dakle povećani su i izravno odobreni krediti koji su iznosili u '13. godini 44% u recimo u odnosu na 2011. kada je bilo to samo 24%. Ako govorimo sada o primljenim zahtjevima koji su u rješavanju oko 60% je zahtjeva za direktnim kreditiranjem a samo 40-ak% preko poslovnih banaka što nije dobar pokazatelj jer koliko god HBOR poduzimao aktivnosti u pokretanju poduzetništva posebno investicija ako neće sudjelovati poslovne banke mi jednostavno sami to ne možemo pokrenuti. Dakle, još prije godinu dana ja sam to izvijestio i u zadnjem izvješću za 2012. godinu HBOR je pokrenuo inicijativu za osnivanje razvojnog investicijskog fonda. Taj fond bi trebao pomoći onim poduzetnicima a veliki ih je broj koji su nisko kapitalizirani i praktički kreditno nesposobni a isto tako i onim poduzećima koji uspješno prođu predstečajnu nagodbu. Nažalost nismo imali sudionika na domaćem tržištu kapitala kako bi pokrenuli taj razvojni investicijski fond međutim nadzorni odbor je donio u prosincu Odluku o osnivanju tog Razvojnog investicijskog fonda i Odluku o ulaganju 100 milijuna kuna HBOR-a u taj investicijski fond, računamo negdje oko 10% fonda jer računamo najmanje na milijardu kuna veličine tog fonda. Što se tiče zaduženja, ukupno smo imali oko 800 milijuna eura, većina od toga, 650 milijuna eura od posebnih financijskih ustanova radi niže kamate a 150 milijuna eura je pribavljeno za opće namjene putem privatnog plasmana. Naš najveći kreditor je bio kao i u prethodnom razdoblju Europska investicijska banka EIB sa 500 milijuna eura, KFW IPEX 57 milijuna i Centralna banka Vijeće Europe 90 milijuna eura. Evo ja mislim da sam u najkraćim crtama uspio prikazati kako financija izvješća tako i kreditno i općenito poslovanje HBOR-a u 2013. godini. I ja vam zahvaljujem na pažnji i evo i ja i kolegica Ađžić smo na raspolaganju za vaša pitanja i komentare ako treba. Hvala lijepa.
Hvala i vama poštovani predsjedniče uprave gospodine Anton Kovačev. Da li izvjestitelj Odbora za financije i državni proračun želi iznijeti izvješće ovog odbora? Ne. Otvaram raspravu. U raspravu idemo po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je Klub liste Nezavisnih zastupnika u Hrvatskom saboru Grubišić, Kajin. Nema ih. Gube pravo govoriti o ovoj temi. Klub Socijaldemokratske partije Hrvatske i poštovani zastupnik Igor Rađenović. Izvolite kolega Rađenović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine direktore sa gospođom direktoricom sektora, kolegice i kolege. Evo dozvolite da u najkraćim crtama a i nakon ovako iscrpnog i dobrog uvodnog slova a i iscrpnog i dobrog izvješća koje HBOR godinama dakle podnosi ovome Saboru da zaista u nekoliko rečenica kažem zašto će i klub Socijal-demokratske partije podržati ovo izvješće dakle za 2013. godinu. Procjenjujemo da politika koja se zadnjih godina provodila a da HBOR bude što je moguće više direktno zastupljen sa svojim plasmanima prema poslovnim subjektima i u … [[Govornik se ne razumije.]] rizika sa poslovnim bankama je dala očekivane efekte i u 2013. godini. I taj trend aktivnosti je dobar i ocjenjujemo da ga treba nastaviti i u narednim dakle godinama i u ovoj i u svim narednim godinama koje su pred nama. Pohvaljujemo to da je Hrvatska banka za obnovu i razvoj i u 2013. nastavila sa poticanjem poduzetnika za nova ulaganja, za pokretanje novih investicijskih ciklusa i održanje i poboljšavanje likvidnosti iako taj udio pada a nastavljene su i uspješne mjere započete u 2012. godini. Dobro je da svake godine imamo nove projekte i nove programe. Govorio je gospodin direktor o Razvojnom investicijskom fondu i ulaganju od 100 milijuna kuna krajem prošle godine. Dobro je da se potiče financiranje mikro poduzetnika, osobito početnika, zajedno sa Europskim investicijskim fondom. Dobro je da se potiču posebne ciljane skupine, početnici, žene poduzetnice, mlade poduzetnice … i dobro je da HBOR izbacuje takve projekte svake godine. Dobro je da se prate hrvatski izvoznici kroz sve faze izvoznog procesa, a dobro je i ta daljnja i međunarodna suradnja i tu je bilo dosta uspjeha i prethodnih godina sa posebnim financijskim institucijama … što je moguće boljih i povoljnijih izvora i suradnja sa drugim investicijskim bankama i sa Europskom investicijskom bankom je na tom polju dala rezultate. Ono što karakterizira trendove i u protekloj i u 2012. i 2013. godini to je taj trend da HBOR, ono što se često u ovoj dvorani govorilo, sve više kao državna banka preuzima sve veće rizike i prati projekte za koje poslovne banke iz svima poznatih razloga ne iskazuju preveliki interes. Pa tako izravno HBOR dakle prema iznosu raste od 2011. sa 24%, 2012. 40%, 2013. na 40%. To je pozitivan trend. Pozitivan je trend i rast kredita odobrenih za investicije. Tako u protekle dvije godine dakle ukupno 10,4 milijarde, ali i tu je trend pozitivan dakle nakon pada 2010., zapravo do vrhunca kada u 2010. imamo gro kredita, 79% kredita za potrebu obrtnih sredstava. Sada taj udio pada, a raste dakle kao što rekoh udio kredita za investicije, pa tako u '11. 42%, u '12. 53, u '13. smo imali 64%. Dakle sve su to pozitivni trendovi u tom smjeru. Da ne bih previše dužio i s obzirom na naporan današnji dan u svakom pogledu, ovo izvješće je dobilo jednoglasnu podršku Revizorskog odbora, dobilo je jednoglasnu podršku Nadzornog odbora HBOR-a. Vlada Republike Hrvatske nije imala primjedaba na ovo izvješće. Nadležni odbori, Odbor za financije, Odbor za gospodarstvo također su jednoglasno podržali ovo izvješće i stoga će ga i klub SDP-a dakako prihvatiti. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče i klubu također. Na redu je klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine direktore Hrvatske banke za obnovu i razvitak ili kako to vole reći HBOR, sa suradnicom gospođom Adžić ako sam dobro čuo. Klub HDSSB-a će prihvatiti izvješće HBOR-a za 2013. godinu jer je već standardno napisano razumljivim stilom, sa jasno iznesenim podacima i svim objašnjenjima koji su ovdje izneseni Neću komentirati dugo ono što je već gospodin direktor rekao u svezi poslovanja, ono je pozitivno. Vidimo da je 1256 odobreno kredita u 2013. godini, iznos 7 milijardi i 776 milijuna kuna. Dobit i sve ostalo je u pozitivi pa prema tome zaista nemamo riječi prigovora samom izvješću. Ono što želim reći, da HBOR u svom poslovanju i dosadašnjem i u vrijeme kada je bila druga Vlada drugog političkog predznaka je nekako, a vidimo i danas prema navodima bivšeg ministra financija, a i prema saznanjima od ranije koje imam zapravo bila u neku ruku, možda bih bio pregrub ako bi rekao bankomat vladajućih, a to je da je sam sastav Nadzornog odbora HBOR-a, 10-člani Nadzorni odbor u kojemu je 7 ministara, 3 saborska zastupnika kako piše ovdje, dakle zapravo bio jedna produžena ruka politike i to uglavnom vladajuće politike. Pa onda vidimo evo iz današnjeg intervjua, odnosno konferencije za medije da su zatraženi i također i jučerašnje … krediti HBOR-a za jednu autopraonicu u vlasništvu ili pak u rođačkim odnosima sa predsjednikom Vlade, pa onda za proizvodnju malih biskvita, pa onda prije još govorim o određenim firmama čak i u Slavonskom Brodu ili pak u Slavoniji koje su također dobivale kredite HBOR-a, a zahvaljujući tome što je politički establishment bio takav kakav je pa je to tako i danas. Zapravo bih izjednačio neću reći krivicu nego i zapravo taj način i taj odnos HBOR-a prema tražiteljima kredita. Ne kažem da je to uvijek prouzročilo negativne posljedice jer kako vidimo prema izvješću određeni krediti su se uredno vraćali i samo poslovanje HBOR-a je pozitivno. Ali to da npr. netko tko traži 300 000 kuna kredita, a da bi proširio jedan privatni starački dom, dakle u privatnom vlasništvu i kako bi nabavio opremu za starački dom, a da pri tome hoda od nemila do ne traga i da nema nikakve pripomoći ako nije stranački obojen, a da istovremeno neki drugi od šale dobiju ne znam u Pleternicu ili Požegu 6 milijuna kuna, u Slavonski Brod jedan pripadnik bivši jedne stranke koja je bila na vlasti 10 milijuna kuna, ovi drugi 20 milijuna kuna. Eto to je ono što zapravo građane boli. Nije tu gospodin predsjednik uprave kriv, pardon direktor i pomoćnica, nego je samo određivanje i sastavljanje nadzornog odbora prema političkom ključu, prema političkoj odluci zapravo taj koji to tako određuje, odlučuje i evo prema samom izvješću točno piše da je u nadzornom odboru kako sam već rekao 10 članova, 6 ministara Vlade RH, 3 saborska zastupnika, te predsjednik Hrvatske gospodarske komore. Sad je novi, ali evo bio je i stari. Evo to je ono što bismo voljeli kada bi se još više da kažem zdraviji projekti, zdrava investicija neovisna o politici financirala iz Hrvatske banke za obnovu i razvoj kako bi cjelokupno društvo, a ne stranačke elite imali određene da kažem koristi i da se pripomognu subjekti, pravni subjekti, tvrtke koje su zapravo u neku ruku ili vezane rodbinskim vezama ili pak su vezane političkim vezama sa vladajućim elitama koje su sad na vlasti ili pak one bivše. To je naša, to mislim da sam i prošli puta kada je bilo izvješće HBOR-a rekao. Ovih dana nadzorni odbor razmatra nakon plana tvrtke Đure Đaković koja je tvrtka od strateškog interesa za Republiku Hrvatsku, jedna od njih 60 koliko ih ima, 65 dakle od strateškog interesa za Republiku, koja ima 1200 zaposlenih, koja je nosilac metaloprerađivačke industrije u Republici Hrvatskoj i koja je zapala u poteškoće od oko 120 milijuna kuna gubitka lošom upravom, lošim radom svoje uprave i neznanjem, nesposobnošću. Dakle, došlo se do toga da je FGS također zaključio da bi jedan kredit HBOR-a od 150 milijuna kuna uz striktnu primjenu tzv. restrukturiranja ili promjene, određenih promjena u poslovanju doveo Đuru Đakovića opet na zdrave noge. Međutim, evo imam i vijest, a gospodin ministar sam mi je rekao da kažem slobodno da je on odredio i dao negativno mišljenje. To je dakle gospodin Maras rekao da je dao negativno mišljenje za taj kredit HBOR-a tvrtki Đuro Đaković, Slavonski Brod kao nositelju zapravo metaloprerađivačke industrije od strateškog interesa. Pogledajmo Patriu i pogledajmo one ugovorene, a neispunjena obećanja o nabavci vagona u Đuri Đakoviću, zadnja nabavka vagona je bila onih 100 vagona koja je još ugovorena tamo u vrijeme ja mislim Jadranke Kosor kada je bila predsjednica Vlade i to je zadnja isporuka vagona, a obećanja su sasvim drugačija. I ono što je da kažem trebalo biti realizirano u Đuri Đakoviću to je 1500 vagona, ali je to ugovarala firma koja je trebala kupiti HŽ Cargo pa su zbog Gruje i njegovih marifetluka, dakle onoga Rumunja, dakle otpala je nabavka 1500 vagona za Đuru Đaković. Apeliram i na ministra, rekao sam mu i osobno prije dva sata da nije sipanje u praznu veću ili u šuplje bure tih 150 milijuna kuna koji su potrebni jasno iz Hrvatske banke za obnovu i razvoj jer od same firme Đuro Đaković nije stvar u tome da se spašava firma negoli je tu i 1200 radnika, 1200 obitelji, ali i firma koja je od strateškog interesa za Republiku Hrvatsku. Govorim o proizvodnji borbenih vozila tzv. BOV ali i tenkova, pa onda pružnih vozila itd. No, ako ne bude sluha kao što ga nema i kao što mi je ministar rekao to je sipanje u šuplju vreću, dakle da im kažem milijardu uspemo to je sve sipanje u šuplju vreću. Očito ne znam kako će to na kraju proći, iako postoje pozitivna mišljenja i tzv. FGS-a i još nekih drugih u HBOR-u i u nekim ministarstvima. Na žalost evo imamo veto jednoga čovjeka u ovome. Zbog toga kažem prihvatit ću jasno i rekao sam iz kojih razloga izvješće HBOR-a jer je uredno napisano, ono je izvrsno, ono je pregledno, ono govori o dobrom radu HBOR-a osim što evo nije mi drago evo od ministra Linića, bivšeg pardon, ex ministra Linića i iz nekih naših saznanja koja su došla ovako izvan, ispod stola hajde da kažem saznajemo da tko to dobiva kredite HBOR-a, kome se to pomaže, a opet neki drugi mole i vuku za rukav i saborske zastupnike možeš li išta učiniti da dobijem nekakvih 300 000 kuna za povećanje kapaciteta privatnog staračkog doma. I ne mogu dobiti. Tako da evo mi ćemo prihvatiti to vaše izvješće, a uz ove da kažem opaske koje sam iznio. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani kolega. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Mladen Novak.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Pa kolega Grubišiću, moram primijetiti ili sam vas krivo razumio ili ste bili u jednom dijelu kontradiktorni sami sebi. Pobrojali ste taksativno tko sve sjedi u Nadzornom odboru HBOR-a, koji su politički utjecaji vršeni da bi se donosile tamo određene odluke i konstatirali ste da ne postoji odgovornost uprave HBOR-a odnosno predsjednika uprave. Ja se mogu složiti s tim, ali zar nemate dojam da to jedno s drugim ne ide? Ako je postupio po političkom nalogu onda nije radio onako kako je trebalo, onda je trebao reći politički pritisak se vrši na mene, eventualno odstupiti, ne znam. Ne prizivam da je trebao dizati sve medije da bi obznanio na koji način se stvari dešavaju, ali sama činjenica da je uslijed političkih pritisaka nešto ipak odrađeno, ako je, a mislim da ste i vi sami to konstatirali, kontradiktorno je to da li je onda radio stvarno u skladu s onim što se od njega očekuje ili je radio isključivo po pritisku politike? Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Kolega Novak znam što ste htjeli reći, međutim ako imate nadzorni odbor u sastavu u kojem on je, a rekao sam u kojem je sastavu, ako nadzorni odbor također ima nadzor nad ovim da kažem kreditima što učiniti? Pa možda je i tako moglo ionako gospodin Kovačev odlazi kako čujemo jel, završava mandat i mislim da nema potrebe da na ovaj način raspravljam sad na kraju o tome. Eto, samo to je razlog jel'.
Hvala lijepa poštovani kolega. Nastavljamo sa raspravom po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Na redu je kolegica Ljiljanja Cvjetović u ime Kluba zastupnika Hrvatske stranke umirovljenika, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, predsjedniče HBOR-a sa suradnicom, kolegice i kolege. HBOR je važna ustanova za gospodarski razvitak RH i o svom radu pokazao je iznimno dobre rezultate. Hrvatska stranka umirovljenika podržava usmjerenje HBOR-a u 2013. godini na stimuliranje poduzetnika u cilju pokretanja novog investicijskog ciklusa, jačanja poduzetničkih kapaciteta kroz održavanja i poboljšanje likvidnosti te omogućavanje financiranja projekata kandidata za sredstva fondova EU. Pohvalno je i jačanje savjetodavne uloge HBOR-a. Od iznimnog je značaja što hitnije osnovati Razvojni investicijski fond za pomoć poduzećima koja uspješno izađu iz predstečajne nagodbe. Ova bi mjera trebala imati prioritet i usmjerenost svih službi HBOR-a na što žurniju realizaciju. Model predstečajnih nagodbi nedvosmisleno daje pozitivne rezultate koje su prepoznale i svjetske financijske institucije i bezrezervno ga pohvalile. Bitno je da ovakav uspješan model nastavi dalje nesmetano provoditi te da se osiguraju dodatni modeli koji omogućavaju dobivanje još kvalitetnijih i povoljnijih rezultata. Poduzeća koja su prošla proces predstečajne nagodbe u velikoj su mjeri u potpunosti financijski iscrpljena. Budući da se postupci predstečajnih nagodbi temelje na različitim oblicima ustupaka vjerovnika postojeći vjerovnici zbog već izvršenih ustupaka često nisu u mogućnosti ili nisu spremni povećavati svoju izloženost prema tim društvima. Bankarski sektor također nema sluha za izlaganje prema ovakvim još uvijek rizičnim poduzećima. Da bi ova društva mogla nesmetano nastaviti poslovanje potrebno je ulagati u radni kapital perspektivnih društava koja su okončala predstečajnu nagodbu i imaju održiv plan daljnjeg poslovanja. HBOR se mora hitno uključiti u ovaj proces te pomoći takvim poduzećima u daljnjem poslovanju. Industrija je u srcu Europe i neophodna je u traženju solucija za izazove našeg društva danas i u budućnosti. Europi treba industrija, a industrija treba Europu rekao je još 2010. godine potpredsjednik Europske komisije Antonio Tajani. Glavna inicijativa Strategije Europa 2020. je integrirana industrijska politika sa Strategijom rasta i stvaranja novih radnih mjesta kroz podršku u čvrstoj i raznovrsnoj industrijskoj bazi u Europi. Reindustrijalizacija je danas riječ koja se možda i najviše koristi u EU. Sukladno tome HBOR se mora prilagoditi izazovima s kojima se susreće cjelokupna EU te u prioritetna područja djelovanja ako ne i na prvo mjesto uvrstiti financiranje, poticanje i oživljavanje teške industrije koja je godinama bila zanemarena. HBOR kao stručna i profesionalna institucija mora imati slobodu i snagu izdignuti se iznad kontradiktornih i neusklađenih industrijskih politika trenutačno prisutnih u Hrvatskoj te svoja područja djelovanja uskladiti sa integriranom industrijskom politikom EU i podupirati ih mjerama i instrumentima koji imaju horizontalni neizravni, i vertikalni izravni karakter. Svjetska gospodarska kriza je pokazala da su zemlje koje su očuvale svoje bazične teške industrije najbolje podnijele teret krize. Hrvatska industrijska politika međutim pristupa s pozicije koja ima sva obilježja industrijske politike koja usporava ili potpuno zaustavlja strukturalne promjene pri čemu se teška bazična industrija interpretira kao industrija u zalazu. A kao glavni motivacijski činitelj pojavljuje se izbjegavanje socijalnih problema. HBOR mora preuzeti ulogu ključnog činitelja, a ne pasivnog provoditelja industrijske politike. Zakon o HBOR-u treba promijeniti ali na način da se HBOR-u dodatno omogući nesmetano poslovanje po stručnim i profesionalnim kriterijima. HBOR je preznačajna institucija za gospodarstvo Republike Hrvatske da bi mu se na bilo koji način ograničavao manevarski prostor pogotovo iz nestručnih tijela. Po kojem pravilu financijske stručnosti će Vlada moći donijeti bolje financijske odluke o odobravanju kredita HBOR-a nego što to može donijeti stručni kreditni odbor sastavljen od financijskih stručnjaka sa znatnim bankarskim iskustvom. HBOR se mora u što većoj mjeri odvojiti od političkih institucija te se njegov rad mora bazirati isključivo na pravilima znanja, stručnosti i iskustva jer je to jedini način da HBOR nastavi sa iznimno kvalitetnim doprinosom koji daje gospodarstvu Republike Hrvatske. Ono što bi svakako trebalo napravit je povećati temeljni kapital HBOR-a ali ne na predloženih 10 milijardi kuna već minimalno na 15 milijardi kuna da bi HBOR morao nesmetano proširiti obim svoga rada i zadovoljiti nepresušne potrebe hrvatskog gospodarstva. S obzirom na kvalitetu rada i rezultate koje je HBOR pokazao kroz svoj rad, smatramo da bi bilo dobro da HBOR još više jača svoje savjetodavne usluge. Prvenstveno smatramo da bi se trebalo usredotočiti na savjetovanje za korištenje sredstava EU fondova u prioritetnim područjima djelovanja HBOR-a. Svi smo svjesni činjenice da je u većini zemalja koje su pristupile Europskoj uniji zabrinjavajuće niski postotak iskorištenosti pristupnih i drugih fondova Europske unije. Smatramo da bi HBOR svojim znanjem i iskustvo mogao kroz savjetodavne usluge doprinijeti većem korištenju EU fondova. Hvala.
Hvala i vama poštovana kolegice zastupnice Cvjetović. Idemo u raspravu klubova zastupnika dalje. Na redu je klub Hrvatske demokratske zajednice u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine predsjedniče uprave sa suradnicom, kolegice i kolege mogu si zamisliti kako bi ova rasprava bila živa da je situacija danas u podne ovakva bila na drugoj strani, koje salve optužbi bi išlo sa druge strane, no mi u klubu HDZ-a naprosto ne želimo na takav način funkcionirati niti govoriti nego želimo istaknut neke činjenice. A činjenice su da su se ovi sukobi unutar SDP-a i koplja u proteklih nekoliko mjeseci lomili preko leđa određenih državnih institucija. Činjenica je da je Vlada Republike Hrvatske dala pozitivno mišljenje na izvješće Hrvatske banke za obnovu i razvoj, činjenica je da nije bilo nikakvih primjedbi. Međutim, isto je tako činjenica, kolegice i kolege, da je danas Vlada nadzornom odboru dala prijedlog da se imenuje novi član uprave i, zapravo novi predsjednik uprave i nova članica uprave. E sad, kolegice i kolege, ja postavljam vama i sebi pitanje, nakon svih onih hvalospjeva po saborskim odborima, nakon današnje rasprave kolege Rađenovića u ime kluba SDP-a, pa ko to normalan mijenja onoga tko je sposoban i onoga koji dobiva utakmice? Ako je to tako, dakle postavlja se pitanje zašto? Ako nije tako postavlja se pitanje ko to nije imao hrabrosti reći razloge zašto se smjenjuje uprava? No, to je stvar vladajuće koalicije, to je stvar Vlade, a ja bih u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice zahvalio se gospodinu Kovačevu na 20 godina rada, kvalitetnog rada i kasnije ću nešto više o tome reći, jer s obzirom da gospodin Kovačev odlazi i da je ovo njegovo zadnje podnošenje izvješća, koje će biti vjerojatno jednoglasno usvojeno. Pa, dakle gospodine Kovačev hvala vam za vaš rad u proteklih 20 godina. Međutim, moja rasprava je danas trebala biti malo drugačija, ali naprosto zbog svega onoga što se događa i zbog toga što smo najjača hrvatska politička stranka moja rasprava će ići u malo drugom smjeru. Kolegice i kolege, svaka uspješna država poštiva, počiva na institucijama. Jer ako ne poštujete institucije koje imate onda ne možete provesti ništa i ne možete napraviti ništa. Jer čak i ako imate lošu instituciju bolje imat nego nikakvu, jer lošu instituciju možete popravit, možete unaprijedit i možete nešto napravit. A ono što se nama u Hrvatskoj događa uz sve ono što nam je donijela ova gospodarska, ekonomska kriza je da smo počeli i onako poljuljano povjerenje i jednu totalnu depresiju hrvatskih građana nakon što smo, da tako kažem u blato pokušali baciti nekakve moralne vertikale i nešto u što se hrvatski ljudi vjerovali, od Crkve preko znanosti, pa i preko sportaša, umjetnika itd. E kada to nije bilo dovoljno onda smo krenuli preko institucija. I sad kolika je tu nedosljednost možda je najbolji primjer ovo izvješće HBOR-a gdje ga Vlada predlaže ovom visokom domu da ga usvojimo, a istovremeno nema niti jednu primjedbu. I ono što je najtragičnije, ta Vlada se preko te institucije nekakve svoje unutarnje sukobe vodi. I možemo mi govoriti pojedinačno ovako i onako, bit u funkcioniranju institucije je da se drže određenih pravila i ako po tim pravilima radi, i onda bez obzira da li se nekome nešto sviđalo ili ne sviđalo neka promijeni ta pravila, pa onda neka kaže da neko nešto radi ili ne radi. HBOR u proteklih 20 godina, kako se razvijala Hrvatska država tako i HBOR je mijenjao svoje zadatke i svoje poslove. Međutim, ono što je HBOR danas i do čega je HBOR doveden zahvaljujući prije svega bivšim Vladama, je do toga da HBOR danas može po vrlo povoljnoj kamatnoj stopi dobiti sredstva od institucionalnih banaka. I ono što je vrlo bitno, ta sredstva se mogu koristiti za određene projekte i programe koje radi jedna Vlada. I nije dobro na takvu instituciju se nabacivati blato jer ako je istina da je to tako, onda više hrvatsko gospodarstvo neće dobiti putem HBOR-a kredite po niskoj kamatnoj stopi. Ako je istina da je bilo određenih pritisaka, itd. onda se to isto tako može reći, može se napraviti, ali bez toga da se okalja institucija i bez toga da Hrvatska izgubi jednu milijardu i pol eura kredita po vrlo niskim kamatnim stopama jer nije HBOR dodjeljivao ove kredite po ovako niskoj kamatnoj stopi zbog toga što mu je ova Vlada dala novce da subvencionira tu kamatu, na kraju krajeva, tu kamatu Vlada nit ne može subvencionirati ako nije u određenim programima nego zbog toga što se izgradio, što se pokazao da može funkcionirati, upravljati sredstvima i zbog toga su mu institucionalne banke počele davati kredite po vrlo niskim kamatnim stopama koje u konačnici završavaju kod hrvatskih gospodarstvenika. Kolegice i kolege, kada govorimo o tome da su neki krediti davani ovako i onako, onda treba vidjeti, jednostavno jedno pitanje koje se može postaviti predsjedniku uprave, a koliko je tih nenaplaćenih kredita? Koliko je tih kredita palo na grbaču hrvatskih poreznih obveznika? To je jedino pitanje o kojem se može raspravljati, o tome da li je netko dobio ovako ili da li je netko dobio onako kredit. Sve drugo je obično politikantstvo i rušenje institucije RH. Nažalost, kažem, da je drugačija situacija onda bi imali zoran primjer danas u ovoj sabornici kako se ruši institucije RH. Upravo zbog toga kažem što smo odgovorni kao najjača politička opcija u RH, na takav način ne želimo ovo danas raspravljati. Ali želimo raspraviti o činjenicama, a to je da preko HBOR-a u ovom trenutku jedino hrvatski gospodarstvenici mogu dobiti kredite po kamatnim stopama koje su koliko toliko konkurentne kamatnim stopama njihovim konkurentima na europskom tržištu i to je činjenica. Da li je nama u interesu da sljedeće, zapravo ove i sljedeće godine HBOR dobije još više tih kredita od institucionalnih banaka po niskoj kamatnoj stopi koja će se kasnije preusmjeriti prema poduzetnicima, to je pitanje. Da li ćemo ga dovesti ili ga nećemo dovesti u takvu poziciju. Također, kolegice i kolege kad se raspravlja o pojedinim temama u ovom Visokom domu, onda se često ne čuju vrlo bitne stvari. Dakle, imali smo prilike čuti sa ove moje lijeve strane sabornice hvaljenje kako je HBOR u proteklih godinu i pol dana preuzeo rizik i počeo je plasirati više kredita gdje praktički HBOR preuzima 50% odgovornosti za plasman tih kredita. Da, HBOR je dosad većinu svojih kredita plasirao preko poslovnih banaka i rizik za povrat tog kredita praktički na HBOR-u nije bio. Međutim, u onom trenutku kad je vladajuća politička garnitura tražila od HBOR-a kao svoje banke da uđe u veći rizik i da plasira sredstva gdje 50% rizika preuzima HBOR, a 50% rizika preuzimaju poslovne banke, kolegice i kolege vi morate biti svjesni u tom trenutku da ste preuzeli rizik da sutra ti nenaplaćeni krediti jer su daleko rizičniji od onih kredita koji su bili u proteklim godinama, mogu biti predmet rasprave u ovom Visokom domu, ali nemojmo se onda praviti ludi i reći da mi za to nismo znali jer ako se danas volimo s nečim hvaliti pa ako se to sutra pokaže kao nešto što je loše, onda nemojmo kriviti nekoga drugoga. Ali, kažem, možda nekakvi biskvitići, praonice, itd. će se pojaviti. Ono što je HBOR trebao postati, što HBOR treba biti u budućnosti je da to bude izvozno investiciona banka. Dakle, banka koja će davati garancije našim izvoznicima i banka koja će prije svega financirati investicije kod malih i srednjih poduzetnika jer bez malih i srednjih poduzetnika nema gospodarskog oporavka RH. Mi stalno zaboravljamo kakva je struktura našeg gospodarstva i da su nekada obrtnici, mali i srednji poduzetnici po prirodi svog posla bili naslonjeni na velike sustave koji su bili pretežno u državnom vlasništvu. Danas tih praktički … sustava nema. Vjerojatno je nekom u interesu da INA nestane jer ovo je sukob unutar Vlade, oko INA-e je van svake pameti, bez obzira što netko želi postići. Ali to se ne radi medijski i to se ne radi ovako kao što se radi. Ako je nešto radio netko protuzakonito, zna se kako će se to riješiti. Zašto to govorim? Pa zato, govorio sam da HBOR dobiva kredite od institucionalnih banaka, da ga itekako prati kreditne rejting agencije, isto tako INA kotira na Londonskoj burzi. Pa nije baš ako su vaše dionice na Londonskoj burzi pa nije to baš mačji kašalj pa da se može ponašati kako god hoće. Međutim, kad povučete ove dvije paralele onda će doći opet do toga kakva bi rasprava danas u ovoj sabornici bila da je slučajno HDZ, a ne SDP u glavnoj ulozi. Ali ponavljam, mi smo odgovorna politička stranka i naprosto ne želimo voditi takvu raspravu, niti nam pada na pamet. Nemamo mi u HDZ-u huškača koji bi danas pričali o zločinačkim organizacijama, koji bi pričali o ovome, koji bi pričali o onome, naprosto nemamo, ali da smo spremni ukazati na činjenice i da smo spremni reći ono što se događa, to jesmo. A HBOR je, ponavljam, najbolji primjer kako se netransparentno radi. HBOR je potvrda kako ova Vlada funkcionira. HBOR pokazuje kako Vlada koristi nekoga kao instrument za obračune unutar sebe, a onda nema hrabrosti reći što se to u HBOR-u loše događa i zbog čega je morao otići Kovačev? Zbog čega je morao otići Linić? Tko to nije dobio kredit, a trebao ga je dobiti? Tko je to dobio kredit, a nije ga trebao dobiti? I da li su prekršena određena pravila ili nisu prekršena određena pravila? Dakle, kolegice i kolege, klub HDZ-a će podržati ovo izvješće, nema razloga da ga ne podrži jer bez obzira na ovo ili ono, HBOR je u proteklim kriznim godinama bila jedina kreditna institucija gdje su se hrvatski poduzetnici mogli obratiti i dobiti novce. Ono što sam ostavio za kraj je činjenica da Vlada preko 20 svojih programa, preko svojih gospodarskih ministarstava u principu provodi preko HBOR-a. Da li je možda strah Vlade bio priznati da su napali HBOR pa reći da njihov program ne valja i kako su plasirana nekakva sredstva pa su zbog toga dali pozitivno mišljenje ili je to neki drugi razlog? Gledajte, kolegice i kolege, HBOR je ove godine na ovaj ili na onaj način iz državnog proračuna trebao dobiti negdje milijardu i 150 milijuna, dobit će na kraju 900 i još nešto milijuna i za taj iznos se povećava javni dug RH. ništa ne košta. Kada govorimo slavodobitno da smo povećali temeljni kapital HBOR-a povećali smo ga na račun zaduženja, ali sa jasnim ciljem da HBOR ta sredstva plasira pod povoljnim uvjetima hrvatskom gospodarstvu. Dakle, da završim, kao što rekoh mi ćemo ovo izvješće podržati bez obzira na biskivitiće, praonice, hotele i neke slične stvari, no bit za uspješno funkcioniranje jedne države su institucije. Institucije koje ne rade dobro treba mijenjati, one koje rade dobro treba zadržati ali iskreno govoreći nakon ovih svih rasprava i Vlade i vladajućeg kluba meni nije jasno zašto Vlada imenuje novog predsjednika uprave i pitanje je da li ćemo sljedeće godine o izvješću HBOR-a raspravljati na ovakav način. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Poštovani zastupnik Josip Đakić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine predsjedniče uprave. Pa evo kolega Šuker lijepo ste to zaključili da nema nikakvih relevantnih razloga za smjenu predsjednika uprave HBOR-a. i Vlada je sama potvrdila da je njegov rad bio konkretan, dobar, transparentan i učinkovit. Stotine i tisuće malih poduzetnika ostvarilo je kredite po povoljnim uvjetima uz jasne kriterije koji postoje i koji su se poštivali. Dal samo smjena uzrokovana neposluhom zbog pritisaka predsjednika Vlade zbog malih biskvitića koji su ukradeni projekt ili zbog praonice koja ne postoji, zbog toga što se nije dozvolilo da se prekrši i zakon i kriteriji čovjek koji 20 godina vjerno služi i radi hrvatskim poduzetnicima i obrtnicima mora biti smijenjen. Jednako kao vjerujem i ostali koji su se drznuli da ne poslušaju ono što je otklon od zakona, mjerila i kriterija. Ne znam kakva je to politika i kakva je to nova pravednost u RH pogotovo od aktualnog predsjednika Vlade koji se je zaklinjao u transparentnost, poštenje, jasne kriterije i sve ostalo što je nabrajao da ovo u prijašnjim vladama nije bilo. Teško je uopće za razumjeti da li su stvarno mali biskvitići jedini razlog ili praonica od … [[Govornik se ne razumije.]]
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Pa da kolega Đakić ja sam upravo raspravljajući u ime kluba HDZ-a htio reći da ona mantra mi smo drugačiji naprosto ne postoji. Da ako date pozitivno mišljenje na jedno izvješće, ako nemate nijednu zamjerku, ako nema zamjerku nitko iz vašeg kluba, a imate sve spoznaje o tome kako je ta institucija radila onda je očigledno da nemate hrabrosti reći jer neke stvari nisu prošle onako kako ste vi htjeli, najavili ste smjenu i sada to morate provesti. Nije bitno kako i zbog čega. Zato jesam govorio o institucijama o temelju jedne države, institucijama koje rade svoj posao temeljem određenih pravila, institucije koje je imati i loše nego ne imati nikakve jel i sa lošom institucijom uz promjenu itd. možete nešto napraviti, ali sa nikakvom institucijom ne možete napraviti ništa. ali daleko veća tragedija je što u ovom trenutku u Hrvatskoj se više nitko ne usudi ništa potpisati. Zašto? Zato što se stvari izvlače iz konteksta vremena i prostora i donosi se politička a ne stručna presuda i to je ključna stvar. Međutim ja sam u ovom Saboru ne jedanputa rekao slušajući teške optužbe s druge strane, doći će i vaš hranidbeni lanac na red. I očigledno je nečiji hranidbeni lanac došao na red. Nema nepoštene političke stranke. Političke stranke čine ljudi i oni mogu biti pošteni ili nepošteni. Ali ponavljam, očigledno nečiji kopanje i hranidbeni lanci se otvaraju.
Poštovani zastupnik Mile Horvat, replika.
Zahvaljujem se. Kolega Šuker, i mi ćemo u klubu SDSS-a podržati Izvještaj o radu HBOR-a i u svakom slučaju prilika da se zahvalimo na suradnji gospodinu Kovačev. Vi niste do sada kao ni vaši prethodnici se dotakli jedne teme, dakle jedne stvari, jedne činjenice govorite sa čim se slažem da treba HBOR kreditira malo i srednje poduzetništvo međutim nitko ne govori o OPG-im. O OPG-ima jednoj kategoriji stotinjak tisuća OPG-a koji ne mogu jedina organizacijska kategorija ili organizacijski oblik koji ne može direktno ostvariti kreditiranje od strane HBOR-a jedini oni ne mogu. Sa svojim projektima koji su vrlo ozbiljni često se upućuju na direktne razgovore sa poslovnim bankama i to je mrtva priča. Po današnjem iskustvu poslovne banke apsolutno nemaju interes da kreditiraju sektor poljoprivrede odnosno one stvari koje OPG-i ovog trenutka rade. I to je stvar na koju ja želim ukazati posebnu pažnju jer se radi o velikom broju zaposlenih ljudi, ambicioznih ljudi i velikom broju kreditno prezaduženih ljudi po vrlo nepovoljnim komercijalnim kreditima i za njih bi svaki kredit o kojem mi ovdje pričamo sa povlaštenim kamatama bio spas. Međutim sa ovakvim modelom gdje OPG-i ne mogu direktno biti financirani od strane HBOR-a oni ne mogu ostvariti nijedan kredit. To praksa kaže. Isto tako praksa kaže poslovne banke se jednostavno nasmiju kada se kaže imate kredit HBOR-a, kaže to nas ne zanima jer imamo rizik naplate, a nemamo nikakvu dobit jer je kamatna stopa za njih neatraktivna. I to je realnost vezano za kreditiranje preko HBOR-a.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Da kolega Horvat, ja se u potpunosti slažem s vama, ja sam zato u svojoj raspravi rekao da preko 20 programa, resornih ministarstava se kreditira putem HBOR-a. I da je ministar poljoprivrede malo više mislio o OPG-ima i da je zajedno sa Ministarstvom obrta i poduzetništva napravio program jer OPG-i nisu nikakva poljoprivredna djelatnost, oni su samo jednim dijelom odnosno to je čista gospodarska djelatnost, onda bi OPG-i bili pod istom situacijom. Da su se manje bavili sa biskvitićima i da su dali jamstvo nekome drugome onda bi možda i koji OPG dobio kredit. Ali kolega Horvat, zašto sam svoju raspravu krenuo sa institucijama? Institucije su instrument jedne Vlade za provođenjem politike. Ono što ne možete napraviti preko jedne institucije možete napraviti preko druge institucije ali po jasnim pravilima igre, ne po babama i stričevima, po bratovima i šogoricama nego po jasnim pravilima igre. I logična stvar je da nakon kreditiranja programa farmi kada je u Hrvatskoj proteklih 7, 8 mjeseci zaklano 30 tisuća muznih krava i kada pogledate statistiku da je Hrvatskoj porastao izvoz onda ćete vidjeti da jedna od najvećih stavka porasta izvoza vam je izvoz govedine gdje smo krave zbog toga što se netko nije pobrinuo da ljudi ti prebrode cijenu mlijeka i da mogu proizvoditi nego su ih morali poklati. I te farme koje su kreditirane kreditom preko HBOR-a su praktički nestale i danas je i HBOR a i ti poljoprivrednici u problemima. I tu je onaj kontinuitet politike. Ako smo rekli da hoćemo sa toliko i toliko stotina ili milijuna litara mlijeka ući u Europsku zajednicu onda smo se morali pobrinuti da seljaci prve dvije, tri godine prebrode tu razliku u cijeni a ne ih natjerati da pokolju tu stoku.
Hvala lijepa. Replika poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Kolega Šuker, ja ću svoju repliku početi jednom famoznom rečenicom gospodina saborskog zastupnika našeg kolege koji je kazao "Ne vjerujem da znam cilj i razumijem smjer ove Vlade.". Jer slušajući vas, gledajući ovo izvješće, slušajući predsjednika uprave koji je smijenjen ova je Vlada uvela jedan čudni, jednu čudnu praksu. Mi ovdje raspravljamo o izvješćima i onda kada ta budu jednoglasno prihvaćena smjene se čelnici tih tijela. Imali smo izvješće Državnog odvjetništva, lijepo smo ga svi prihvatili, nakon nekoliko dana smijenjen državni odvjetnik. Sada imamo izvješće HBOR-a, svi ćemo ga prihvatiti, nakon nekoliko, tj. sadašnji čelnik je već smijenjen. Imali smo Hrvatski olimpijski odbor, drugačija, drugačija procedura, tamo izvješće nije prihvaćeno ali čelnika nisu smijenili jer ga ne mogu smijeniti. Znači meni se čini da pomalo postajemo partijska država a mi ne želimo imati partijsku državu nego želimo imati neovisna tijela, uređena tijela, stručna tijela gdje partija ne može što ona ili nametati kakva ona hoće. Jer da je to tako sigurno bismo živjeli bolje i kvalitetnije. Ja sam danas slušao onu famoznu tiskovnu konferenciju i stekao sam dojam da je ministar Linić smijenjen radi Malih biskvita, opet je HBOR unutra i spominje drugog ministra koji radi 60 nekih novih radnih mjesta ugrožava 2300 drugih radnih mjesta. To se, to je moj dojam, da li je to istina pokazati će vrijeme. Međutim, ovdje se radi o tome da više nema govora o Bundes ligi, ovo je sada postao neki novi sport, ovo je ragbi unutar vladajuće političke strukture. Nažalost, stradaju oni koji su stručni, koji su dugo godina u tim institucijama radili da bi netko ostvarivao svoje parcijalne i partijske interese.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Pa kolega Boriću, da se poslužimo malo sportskim rječnikom s obzirom da je Svjetsko nogometno prvenstvo u blizini prema mišljenju Vlade i prema raspravi kolega iz vladajućeg kluba ovo je bundesligaški izvještaj jer nema nikakvih primjedbi. I sada vi jednu utakmicu koja se igra na takav način prebacujete na regionalnu ligu. Jer zašto? Ovaj čovjek koji je došao ne može krenuti iz Bundes lige, on mora proći nekakvu ligu prije onda ćemo mi sljedeće godine po tom izvješću vidjeti je li to Bundes liga ili je to nekakva regionalna liga, neću koristiti neke nazive kao što naš premijer voli to koristiti. No, evidentno je da institucija koja dobro radi, za koju se svi zaklinju, oko koje imamo konsenzus u ovom Visokom domu i kažemo da je netko dobro radio nakon toga tim čelnicima se ne produžava mandat nego se imenuju neki drugi. A danas iz, zapravo press konferencije kolege Linića je jasno da ti igrači ne mogu igrati zato što ne slušaju trenera kako bi trebali pucati slobodni udarac. Jer ako Kovač je pucao slobodni udarac i zabije ga u 90' a premijer kaže da mora pucati po svom golu, on to ne napravi i on ga zamijeni i to je tako.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu pojedinačnu zastupnika. Na redu je poštovana zastupnica Nadica Jelaš. Nema je. Hvala lijepa. Da li će predsjednik uprave HBOR-a završnu riječ dati? Da. Poštovani predsjednik Uprave Anton Kovačev.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Ja moram prije svega kazati da je u ovoj godini, dakle protekloj za koje je izvješće ovdje predstavljeno Hrvatskom saboru 2013. i prethodnih godina rukovodstvo odnosno uprava HBOR-a radila po političkim odlukama onda mi ovakva financija izvješća ne bi imali. To budite sigurni. Druga stvar, da smo mi radili po politički odlukama onda mi ne bi dobili u prošloj godini 650 milijuna eura kredita međunarodnih financijskih ustanova pod najpovoljnijim mogućim uvjetima bez obzira što je rejting Hrvatske pao a time automatski i rejting Hrvatske banke za obnovu i razvitak kao državne razvojne banke. Dakle to nema nigdje na svijetu. Vjerujte mi da međunarodne financijske ustanove vrlo detaljno prate kako se troše njihovi krediti. Prije svega, oni traže gotovo na svim pojedinačnim kreditima suglasnost. Dakle mi donesemo odluku o odobrenju kredita, šaljemo potvrdu te odluke u EIB KFE, CEB ili EBRD i tek po njihovoj suglasnosti mi taj kredit možemo plasirati. S druge strane, međunarodne financijske ustanove dolaze najmanje dva puta godišnje u posjetu, a ta posjeta je ne samo prelistavanje kreditnih zahtjeva odnosno odobrenih kredita u našoj arhivi, odnosno u kreditnom sektoru nego metodom uzorka oni zajedno sa našim predstavnicima idu na teren i provjeravaju namjensko korištenje kredita. Ima li loših odluka? Ima. Koja to banka na svijetu, bila ona privatna, komercijalna ili razvojna ili izvozna banka, nema loših odluka, loših procjena? Ali ono što je bitno, na kraju 2013. godine postotak dospjelih nenaplaćenih kredita u HBOR-u je bio 5,2%. 5,2%. Može li se taj postotak ostvarit ako se radi po političkim direktivama? Ima li pritisaka za odobrenje kredita? Ima. Ima apsolutno i uvijek ih je bilo. Ja ne želim u ovom Visokom domu iznositi neistinu ili nešto što nije točno. dakle uvijek je bilo političkih pritisaka, ali prvenstveno pritisaka od samih poslovnjaka ili poduzetnika, od njihovih gradonačelnika, župana, saborskih zastupnika, ministara. Je li pritisak kad te nazove ministar ili saborski zastupnik? Pa može se reći da je svojevrstan pritisak, ali mi smo se tim pritiscima znali othrvati. Da se nismo othrvali naši financijski rezultati ne bi bili ovakvi, mi ne bi imali ugled među međunarodnim financijskim ustanovama kakav imamo. To budite sigurni. Međunarodne financijske ustanove su preozbiljne ustanove da bi se mi mogli kod njih sakriti i kazati evo odobrili smo dobar kredit, odnosno kredit koji je namjenski potrošen, a to nije. Ima li nenamjenski potrošenih kredita, ima, ali su oni zanemarivi u odnosu na ukupni broj kredita. Ja moram samo iznijeti dva podatka. HBOR je do sada, svih ovih godina, odobrio preko 33 000 pojedinačnih kredita, sudjelovao je u preko 50 000 projekata što kroz kreditiranje, što kroz osiguranje izvoza ili izdavanje garancija. I s obzirom da znamo koliki je broj gospodarskih subjekata onda moramo znati da je to veliki postotak u odnosu na ukupni broj. Tko je kome rođak, tko s kim povezan mi ne vodimo računa. Sve pritiske saslušamo. Ja nikad kao predsjednik uprave, a uvjeren sam i kolegice i kolege koje rade, nisu nikome spustili slušalicu. Dakle saslušali su argumente i kazali i na kraju smo odlučili, dakle ne pojedinačno, ne ja kao predsjednik uprave, dakle prošlo je Kreditni odbor pa Sektor analiza, pa Pravnu službu, Tehničku službu, Službu rizika, Kreditni odbor, ako je veći iznos Upravu i ako je iznos iznad 37 milijuna kuna i Nadzorni odbor. I unatoč tome ja vam ovdje iskreno kažem bilo je pogrešaka, ali su one zanemarive u ukupnom našem poslovanju. Mi jednostavno ne možemo reći da svojevrsnih, ako ćemo to nazvati, pritisaka nije bilo i prije i da ih nema sad, ali ja ću vam kazati evo konkretno ova dva slučaja koja se spominju jer sam dužan to vama ovdje predočiti jer me čekaju novinari pa ću morat njima izjaviti to. Što se tiče praonice, praonica je riješena u okviru okvirnih iznosa kredita koje HBOR iz kredita ili izvora KFE-a odobrio poslovnim bankama. Dakle to je kredit gdje nije HBOR donio odluku nego je odluku donijela poslovna banka, a HBOR je dao suglasnost jer je na temelju izvješća poslovne banke vidio da se radi o kreditu koji se uklapa u taj kreditni program i to je potpuna istina. S druge strane, kad se govori ja bih rekao politički ne samo o ovoj praonici nego o nizu kredita za koji se HBOR prozivao ovih mjeseci, onda se izvlači nešto iz konteksta, a mi jednostavno ne možemo, mi kao uprava, kao ustanova ne možemo odgovoriti na nešto što je izvučeno iz konteksta ako ne kažemo čitavo obrazloženje, a to je vjerujte mi i predugačko i sveobuhvatno. Nisu krediti HBOR-a darovnice, nisu to poklonjena sredstva. Za te kredite treba dati u zalog ono što se financira, treba dati dodatnu bilo imovinu trgovačkog društva, bilo privatnu imovinu i u puno puta kad to nije dovoljno tražimo osobne mjenice i zadužnice, dakle taj koji je dao osobne mjenice i zadužnice on je stavio pod zalog i djedovinu i očevinu i ono što je sam stvorio i što misli da će stvorit u budućnosti. Dakle žao mi je što je HBOR ovih zadnjih 5 mjeseci našao se u unakrsnoj vatri optužaba za pojedine kredite, da je pojedinih kredita bilo i odluka da je bilo loše, je ili nisu bile dovoljno provjerene kod namjenskog trošenja, ali ja vas uvjeravam da je to zanemarivo u odnosu na ukupne kredite. Ja ću sad konkretno zastupnik Grubišić je naveo pitanje, odnosno postavio pitanje Đure Đakovića i odobrenih 150 milijuna kuna. Mi nastojimo spasiti svako poduzeće koje smatramo da se može spasiti i svako radno mjesto ukoliko je to moguće. I puno puta vjerujte mi smo između čekića i nakovnja, između čekića koji kaže e ako vi ne odobrite taj kredit onda će poduzeće ići u stečaj, radnici će ići na Zavod za zapošljavanje i nakovnja koji kaže da ste nam vi kao naši osnivači odnosno Hrvatska država povjerili kapital koji moramo čuvati i sačuvati da bi mogli odobravat drugima. Puno puta vjerujte mi te odluke su na ivici noža, da ni mi sami ne znamo da li se prikloniti pozitivnim onim plusevima koje imamo kod obrade kredita pozitivnim dijelovima tog projekta i tog poduzeća ili onim negativnim. Na žalost velika većina poduzetnika posebno u zadnjih nekoliko godina je u takvim financijskim poteškoćama da jednostavno kad vidite bilancu, kad vidite rezultate ne znate što biste s tim napravili. Ja sam napomenuo da smo mi zato krenuli hrabro i predložili nadzornom odboru i nadzorni odbor je donio odluku o osnivanju investicijskog razvojnog fonda i donijeli odluku o ulaganju sto milijuna kuna iako to nije uopće zadaća razvojne banke kako bi pokušali dokapitalizirati poduzeća koja imaju na tržištu šansu, a kreditno su nesposobna. Ne možete vi odobriti kredit nekoj tvrtci koja ima 70 ili 80% u bilanci zaduženja, odnosno kredita, a samo desetak ili petnaest posto vlastitog kapitala. Ja ne znam, možete mi kolega Grubišić kasnije kazati o ovom staračkom domu o čemu se radi. Pazite, uvijek poduzetnik prikaže onu dobru pozitivnu stranu priče. Ako je poduzetnik u poteškoćama mi mu ne možemo temeljem propisa EU koji su sad i hrvatski propisi odobriti kredit kao državna ustanova. Možemo jedino uz provjeru ili test tržišnog natjecanja, a to je da poslovna banka ili netko tko će ga dokapitalizirati, neki partner sudjeluju najmanje 50% u tom odobrenju. To je ujedno odgovor i poštovanom zastupniku Horvatu što se tiče OPG-a. OPG možemo rješavati sada podjelom rizika, znači posebno one OPG-e koji su kreditno preopterećeni kreditima poslovnih banaka. Znači, možemo ih rješavati da ih pratimo 50% izravno iz sredstava HBOR-a, a drugih 50% može biti iz sredstava HBOR-a ali mora biti preko poslovne banke radi testa tržišnog natjecanja. Što se tiče kvalitete portfelja, evo ja se ispričavam predsjedniče i poštovane gospođe i gospodo zastupnici radi dužine. Što se tiče kvalitete portfelja ona je na kraju 2013. bila sljedeća: poduzeća u a) dakle ona poduzeća u koja nije upitna naplata su bili 85%. Poduzeća koja su kvalificirana u b) dakle ona od kojih očekujemo djelomičnu naplatu potraživanja su bila 13%. Trgovačka društva koja računamo da su nenaplativa su bila 2%. Dakle, opet kažem ne bi ta kvaliteta portfelja bila ovako dobra da smo se mi rukovodili političkim procjenama. Ovo što je kazala poštovana zastupnica Cvjetović oko potpore poduzećima koji su uspješno prošli predstečajnu nagodbu ja sam napomenuo da smo krenuli u osnivanje investicijskog razvojnog fonda i to da bi uključili i međunarodne financijske ustanove prije svega EIF i AFS mi smo sa kolegama iz SID-a, Slovenske izvozne družbe krenuli u osnivanje regionalnog fonda jer su te međunarodne financijske ustanove rekle mi smo spremni uložiti kapital samo ako bude regionalni fond, pa smo se dogovorili sa našim susjedima Slovencima kako bi napravili jedan zajednički regionalni investicijski fond. Isto tako, u pripremi je poseban program za kreditiranje poduzeća koja su uspješno prošla predstečajne nagodbe. Što se tiče reindustrijalizacije mi već treću godinu imamo nižu kamatnu stopu, dakle u rasponu od dva, tri i pet posto za sve one koji su spremni ulagati u industriju, a prošle godine dakle ne trinaeste, nego dvanaeste godine smo donijeli novi program koji se zove nova proizvodnja. Dakle, za sve one poduzetnike uz puno povoljnije i rokove otplate i poček i kamatnu stopu mi smo spremni odobriti za novu proizvodnju u smislu ulaganja u proizvodnju nečeg što se do sada uvozilo a nije se proizvodilo u Hrvatskoj. Daj Bože da ovaj Visoki dom odluči da temeljeni kapital HBOR-a bude ne 10 milijardi, nego 15 milijardi sigurno će to biti dobro prihvaćeno ne samo u HBOR-u nego i među poduzetnicima, odnosno trgovačkim društvima. Što se tiče korištenja europskih fondova HBOR je znatno sudjelovao u korištenju predpristupnih fondova. Vjerujemo i uključujemo se da ćemo biti vrlo uspješni i da ćemo sudjelovati u korištenju europskih fondova. Evo ja mislim da sam odgovorio na sve, ali vjerujte evo kolega Grubišić se javlja, pa možda predsjedniče da ja odmah ostanem za repliku.
Izvolite vi sjedite, ja ću vas prozvati. Hvala vam lijepa na završnoj riječi. A idemo na replike po redu. Poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine Kovačev, meni je drago da ste vi u ovom svom završnom obračunu rekli oko postotka sumnjivih kredita iz jednostavnog razloga što i taj postotak i ti krediti koji se navodno po političkoj liniji ne vraćaju su isto bili predmet izjava vladajućih u tom trenutku kad im je to pasalo. Zato jesam u svojoj raspravi spomenuo preuzimanje rizika od 50% da će se sutra ovaj postotak vjerojatno povećati. Ali onda je netko donio takvu političku odluku da se tako radi pa prema tome ne treba usmjeravati nešto drugo. A ovo što se tiče ove praonice i kredita, dakle jasno da je tu HBOR poštovao neka svoja pravila, međutim iza kulisa praonice ili one pjene u kojoj se peru auti se krije jedna banka. Ta banka je popapala 50 milijuna novaca poreznih obveznika. Jer ako se ne varam Centar banka prije stečaja je dobila pomoć odlukom ove Vlade od 50 milijuna kuna. Koliko će ta banka u konačnici koštati Državnu agenciju za sanaciju banaka to je isto pitanje. I nemojmo reći da novci iz DAB-a nisu novci hrvatskih građana, jer sredstva u DAB za osiguranje štednje uplaćuju poslovne banke. Prema tome, i to su novci hrvatskih građana. Dakle, ta praonica u svojoj onoj pjeni za pranje auta skriva Centar banku koja je koštala Hrvatsku državu 50 milijuna, a kažem kad bude izvješće DAB-a onda ćemo vidjeti koliko je u konačnici koštala građane RH.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Milorad Batinić, replika.
Hvala predsjedniče. Naime, kolega Kovačev htio sam temeljem rasprava koje su ovdje s ove govornice izrečene HBOR je institucija i da aktualna politička garnitura ruši institucije koliko vidim HBOR nije srušen. Tim više što ste u svom završnom sad izlaganju ponovili ono što znamo da poslujete po bankovnim principima, a to upravo pokazuje i ovaj postotak. Mislim da su neke komercijalne banke daleko više rizičnije poslovale nego što je sam HBOR. Naravno vi ste naviknuti kada se radi o političkim raspravama i na kojekakva podmetanja i smicalice i želio bih vam ovim putem zahvaliti što ste vrlo korektno iznijeli svoj stav i o političkim pritiscima, nebitno otkuda i kada dolazili, i što ste nas u ovom završnom obraćanju u kratkim crtama na jedan vrlo jednostavan razumljiv način objasnili onim građanima koji slušaju da određene rasprave nekih kolega sa ove govornice naprosto nisu istinite. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Davorin Mlakar, replika.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče uprave Izvješće HBOR-a je rađeno, a to su već ranije kolege pohvalili u nekakvoj svojoj strukturi gdje se ne vide pojedini predmeti no s obzirom da ste vi govorili o konkretnim predmetima to me ustvari ponukalo za ovu repliku. Naime, kao da je netko planirao baš danas kada pljušte izjave bivšeg ministra financija govoriti o pojedinim slučajevima iz rada HBOR-a pa sam vam želio ustvari reći sljedeće. Vi ste govorili o konkretnom slučaju neke praonice. Ne znam, iz replika sam shvatio da se radi o praonici automobila. Meni je palo na pamet nešto sasvim drugo, međutim htio sam vam se ustvari zahvaliti da ste nam pojasnili da taj kredit nije problem HBOR-a nego poslovne banke i time ste nas utješili. Ja mislim da nam je svima sad puno lakše. Hvala.
Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Gospodine Kovačev, niste me razuvjerili nimalo kada ste govorili o tome i pokušali razuvjeriti sve nas da odobravanje kredita nije u svezi sa određenom političkom opcijom. Naime, nije kategorija A, B i C onih kredita, 85,13,2%. U korelaciji sa političkom pripadnošću, govorimo o mogućnosti dobivanja odobrenja kredita, tu je ta politička, politički utjecaj a ne o vraćanju kredita, o tome ste, dakle niste me potpuno razuvjerili. A drugo, kada govorimo o "Đuri Đakoviću", vi sami znate da i grad Slavonski Brod i hrvatska metaloprerađivačka industrija će biti potpuno mrtva ukoliko dođe do kraha "Đure Đakovića", a u što vodi gospodin Kovačević trenutni direktor "Đure Đakovića" i njegova uprava koja je upropastila u dvije godine sav trud svih radnika Đure Đakovića, a to je zaista katastrofa. Ako želimo 1200 ljudi ponovno na birou, i ako želimo da uništimo metaloprerađivačku industriju onda gospodin Maras nek radi ono što hoće, to je njegovo pravo.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu i listu replika i odgovora na repliku. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Poštovanom predsjedniku uprave HBOR-a želim uspjeh na novoj dužnosti, na novom poslu. Zahvaljujem se na 20 godina predanog rada. Njegova legitimacija je 20 izvještaja prihvaćenih u ovom Saboru, istekao mu je mandat. Još jedanput hvala lijepa. Mi ćemo sada zastati jer smo bili i ostali kod plana da odradimo tri točke dnevnog reda. Bili smo predvidjeli živahniju raspravu o tri točke dnevnog reda, izostala je pa ćemo nastaviti sutra u 10 sati sa glasovanjem o odrađenim točkama dnevnog reda u ovo prošlo vrijeme, u 10 sati, a u 12 sati ćemo se sastati i obilježiti Dan Hrvatskog sabora ovdje u sabornici, 24 godina demokratski ustrojenog Sabora Republike Hrvatske. Hvala vam lijepa. Vidimo se sutra. SJEDNICA PREKINUTA U 16,30 SATI. Godišnji financijski izvještaj HBOR-a za 2013.godinu. rasprava je zaključena. dajem na glasovanje sljedeću odluku: "Potvrđuju se Godišnji financijski izvještaj HBOR-a za 2013.godinu". Tko je za predloženu odluku? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Ima. Molim rezultat. Utvrđujem da je predložena odluka donešena većinom glasova 95 glasova za i 1 suzdržanim glasom.