Poštovani gospodine predsjedniče! Imam jedan prijedlog i zahtjev kluba Hrvatske stranke prava, a odnosi se na aferu Mesić-Zagorec. Naime, postoje i pravni i drugi prijepori o ulozi Ureda Predsjednika odnosno Predsjednika Mesića vezano za ovu aferu. I stoga tražim da se pribavi očitovanje Glavnog državnog odvjetnika odnosno izvješće i Vlade Republike Hrvatske o ulozi Saše Perkovića, savjetnika Predsjednika Mesića vezano za ovu aferu. Čiji je on bio ovlaštenik? Da li je bio Predsjednika Države ili Glavnog državnog odvjetnika? U čije ime je nudio, ako su točne informacije koje su u medijima, da se Zagorcu nudi status pokajnika odnosno odustanka od tjeralice? I je li, ako je bio ovlaštenik Predsjednika Države, da li je to u skladu sa Ustavnom ulogom i zadaćom odnosno Ustavnim ovlastima Predsjednika Države i zakonskim ovlastima? Jer koliko znamo to su ovlasti Glavnog državnog odvjetnika. To je bitno pitanje, da se riješe ti prijepori i dvojbe u javnosti. I zbog toga tražimo znači da se Hrvatskom saboru dostavi takvo izvješće poglavito vezano jel' će Glavni državni odvjetnik prema dnevnom redu podnijeti i izvješće. Znači institucije moraju funkcionirati, postoji trodioba vlasti. Ukoliko su ove informacije točne, onda je to miješanje Ureda Predsjednika odnosno samoga Predsjednika u pravosuđe što zakonski i Ustavno nije dopušteno. Evo toliko. Hvala.
Prava i dužnosti Predsjednika Republike utvrđeni su Ustavom Republike Hrvatske, a Ustavom je utvrđen i odnos između Predsjednika Republike i Hrvatskoga sabora kao zakonodavnog i predstavničkog tijela. Prema tome, utvrđeni su relacije i odnosi koji su s Državnog odvjetništva, pravosuđa, neovisnih pravosudnih tijela kao Državnih odvjetništva. A na medijske spekulacije i nagađanja žutoga lešinarskog tiska ja se ne kanim osvrtati. Državni tajnik Ministarstva financija Ante Žigman. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske predlaže Zakon o financijskom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona. Ovo je jedan od novih zakona koji se nalaze u našem financijskom sustavu. Njegova svrha i cilj je u jednom dijelu dakle implementirati u pravni poredak Republike Hrvatske direktive europskog Parlamenta i vijeća i naravno riješiti i omogućiti bolje poslovanje na financijskom tržištu u smislu korištenja financijskog osiguranja. Naime, cilj zakona je prije svega uređenje posebnih pravila za osiguranje financijskih obveza financijskim instrumentima ili novčanim sredstvima koja sklapaju subjekti financijskog tržišta. Kao što znamo na financijskom, financijsko tržište je jedno od vrlo kompleksnih, osjetljivih područja u kojima je vrlo važno svaki segment što je god moguće više detaljno razraditi kako bi se postigla što veća stabilnost i sigurnost svakog sudionika na financijskom tržištu. Naime, zakonom se uklanjaju formalne zapreke za obavljanje poslova u vezi financijskog osiguranja odnosno osiguranja financijskih obveza financijskim instrumentima. Povećava se pravna sigurnost, smanjuje se kreditni rizik, olakšavanje prekograničnih transakcija, jačanje tržišta kapitala i financijskog sustava u cjelini. Ono što je također vrlo važno za financijsko tržište je da bude što transparentnije i da na njemu bude što lakše obavljanje transakcija. Stoga se zakonom omogućuje jednostavnije i brže obavljanje financijskih transakcija, lakši pristup poduzetnika financijskim sredstvima te uređenje njihovih prava i obveza. Ovim se zakonom u poslovima financijskog osiguranja isključuju iz primjene pojedine odredbe Stečajnog zakona u smislu da oni svi instrumenti financijskog osiguranja koji su dani i koji se nalaze u određenoj firmi koje ulaze u stečaj ne ulaze u stečajnu masu nego je prvo potrebno tim financijskim instrumentima i instrumentima financijskog osiguranja namiriti onoga kome su ti financijski instrumenti dani. Dakle, dužnik je dužan platiti po tom financijskom osiguranju ono što mi u žargonu kažemo prema financijskom kolateralu dakle da se ti kolaterali ispune. A tek nakon toga ulazi se u stečaj, ono što se ne obavi u toj transakciji. Naime, na taj način smo one koji daju dakle financijsko osiguranje odnosno oni koji primaju financijsko osiguranje dali im pravnu sigurnost da kada, da budu sigurni ako su dali kredit, ako su dali određena financijska sredstva za koji su primili instrument osiguranja, da će oni po tom instrumentu osiguranja i dobiti ta sredstva i da neće ovisiti o postupku, dugotrajnom postupku stečaja jer se uglavnom radi o financijskim institucijama koje se u tom procesu nalaze. Zakonom se uređuje i postupak i institut posebnog založnog prava kojeg Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima ne propisuje iz razloga kako bi primatelji instrumenata osiguranja, to su najčešće banke pod takvim založnim pravom mogao koristiti i raspolagati instrumentima osiguranja za vrijeme trajanja osiguranja, jasno uz obvezu da ih po isteku trajanja osiguranja vrati davatelju osiguranja. Naime, ovim zakonom isto tako i štitimo one koji daju instrument osiguranja. Dakle ako je neki građanin založio hipoteku, ako je dao dakle određena osiguranja za kredit koji je primio, da je siguran da u trenutku kada istekne kredit, kada istekne dakle kad on ispuni svoju obvezu, kad plati svoj dug prema financijskoj instituciji odnosno banci, da će nakon toga biti njegov instrument osiguranja dakle hipoteka ili nešto drugo oslobođeno od toga tereta i da će u tom smislu biti siguran da nakon toga mu je instrument osiguranja vraćen. Odredbama ovog zakona ispunjava se obveza iz Ugovora o financijskom osiguranju neovisno od otvaranja stečajnog ili pokretanja likvidacijskog postupka. Također se utvrđuje valjanost Sporazuma o financijskom osiguranju glede trenutka sklapanja ili stupanja na snagu ili trenutka isporuke odnosno stjecanja instrumenata osiguranja. Zakonom se propisuju i subjekti primjene. Subjekti primjene su države članice, Narodna banka, središnje banke država članica, međunarodne financijske institucije, sve domaće financijske institucije, kreditne institucije, investicijska društva, društva za osiguranje. Korisnici, dakle subjekti primjene su i mirovinski fondovi, tijela koja obavljaju poslove obveznih zdravstvenih odnosno obveznih mirovinskih osiguranja, fizičke osobe kada sudjeluju u poslovima s navedenim subjektima financijskog tržišta itd. Ono što je važno napomenuti dakle da zakon je vrlo kratak, predlaže se stupanje na snagu od 1. siječnja 2008. godine. Njime se napominjem još jednom povećava sigurnost financijskog tržišta, povećava transparentnost poslovanja, omogućuje dakle brže i kvalitetnije poslovanje i u tom smislu budući da je ovo zakon kojim se implementira dio pravne stečevine predlažemo dakle da se zakon donese po hitnom postupku. Hvala vam lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Dame i gospodo, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će Konačni prijedlog Zakona o financijskom osiguranju. Donošenje ovog zakona znači implementacija određenih zakonskih rješenja koja su na snazi u zemljama Europske unije i time u svakom slučaju Hrvatska dobija pravnu regulativu koju do sada nije imala i uvodi standarde koji vrijede u Europskoj uniji. Kao što je poznato razvijeni su kod nas sustavi založnog prava na pokretninama i nekretninama. To su ona prava gdje vjerovnici štite i osiguravaju izvršenje svojih tražbina na nekretninama ili na pokretninama. To znači da ukoliko dođe do neispunjenja određene obveze vjerovnik ima pravo namiriti se iz založene pokretnine ili založene nekretnine, bilo putem suda, bilo putem javnog bilježnika. Postoji također i institut fiducijarnog vlasništva, to je prijenos vlasništva na nekretnini radi osiguranja tražbine. I ti sustavi su kod nas već prilično uhodani i ti sustavi su prilično regulirani i Zakonom o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, Zakonom o ovrsi i to je nešto što se izuzetno koristi. Međutim, ovo otvara nove mogućnosti, ovo u svakom slučaju obogaćuje naš pravni sustav jer ovime se uređuju pravila za osiguranje financijskih obveza financijskim instrumentima ili novčanim sredstvima. Dakle, nakon donošenja ovog zakona na financijskom tržištu imat ćemo nove institute gdje će se financijske tražbine moći osiguravati financijskim instrumentima a ti instrumenti osiguranja su financijski instrumenti ili novčana sredstva. Zakon je prilično kratak ali vrlo je čini mi se jasan i vrlo su korektno definirani svi instituti. Tako imamo u članku 2. točno definirane pojmove financijsko osiguranje prijenos odnosno zasnivanje posebne vrste založnog prava na financijskim instrumentima ili novčanim sredstvima radi osiguranja financijskih obveza. Također u istom članku imamo točno definirano što su to financijski instrumenti, dionice, dakle ili njima odgovarajući vrijednosni papiri, obveznice, dužnički vrijednosni papiri kojima se trguje na tržištu vrijednosnih papira, udjeli u društvima za zajedničko ulaganje u prenosive vrijednosne papire, instrumenti novčanog tržišta, drugi nematerijalizirani vrijednosni papiri kojima se trguje na tržištu vrijednosnih papira i koji daju pravo na stjecanje dionica. Mjenice i čekovi se ne smatraju financijskim instrumentima. Također, u zakonu imamo definirano i koji su to subjekti na koje se primjenjuje ovaj zakon. Krug tih subjekata je prilično širok, to su kreditne institucije, investicijska društva, društva za osiguranje ali znači i svi ostali subjekti stranke ugovora o financijskom osiguranju mogu biti i drugi subjekti i fizičke osobe ali samo ako sklapaju ugovor o financijskom osiguranju sa subjektima navedenim u ovom zakonu. Također definirano je u kojem obliku ugovor mora biti sastavljen o financijskom osiguranju. On nije tako da kažem previše formalan, ne traži se, nije zakon točno propisao koje sve sastojke on mora imati. Bitno je da postoji pisani dokaz o zasnivanju takvog ugovora. Također, zakon posebno razrađuje osiguranje za financijskog osiguranja zasnivanjem posebnog založnog prava i osiguranje prijenosom instrumenta osiguranja. Dakle, poznatu jednu razliku gdje se korisnik tog financijskog osiguranja može koristiti i raspolagati tim sredstvima financijskog osiguranja za vrijeme osiguranja njegove tražbine. I drugo, također poznaje onu drugu instituciju založnog prava na financijskim sredstvima gdje nema mogućnost korištenja raspolaganja nego tek tada kada dospije njegovo potraživanje a ono nije ispunjeno. Dakle, državni tajnik je već objasnio zapravo sve ostale bitne stručne detalje zakone. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog zakona i smatramo da je ovo jedan značajan doprinos regulaciji ovakvih pitanja na našem financijskom tržištu i u cijeloj našoj pravnoj regulativi. Ovime ćemo definitivno regulirati nekakva pitanja koja su danas neregulirana i znači popunit ćemo one pravne praznine koje u pravnom sustavu imamo i to na temeljima rješenja koja vrijede u zemljama Europske unije. Hvala lijepo.
Hvala. Za klub SDP-a poštovani zastupnik potpredsjednik doma Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. U ime Kluba zastupnika SDP-a odmah bih htio izraziti dvojbe glede ovog Prijedloga zakona o financijskom osiguranju i u tom pogledu iznijeti nekoliko primjedbi koje mogu imati po nama utemeljenje i ustavno-pravnoj osporivosti ovoga zakona. No, prije toga dopustite nekoliko stvari koje bi bilo interesantno isto tako reći. Nije primjeren oblik rada ili donošenja zakona po kojem bi se radi provedbe direktive, nekih od direktiva, bilo koje Europske unije donosio zakon po kojem se temeljni zakoni koje donosi ovaj Parlament stavljaju izvan snage u odnosu na predmet koji regulira taj zakon. Naime ovaj Zakon o financijskom osiguranju uvodi novo založno pravo i praktički u tu domenu u cijelosti izvan snage stavlja naš Zakon o vlasništvu i stvarnim pravima. Drugo na što bi htjeli naznačiti jeste da financijskim poslovnim subjektima, a to su i poslovne banke pa makar one bile i europske, norveške ili bilo koje druge, afričke, američke kada ulažu kapital ovaj zakon uskraćuje njihovo pravo na procjenu rizika poslovanja vezano za ulaganje kapitala, malo sam ciničan, jer ih oslobađa potpune odgovornosti za rizik ulaganja s obzirom da se na njih stečajni zakon, na te poslove stečajni zakon u cijelosti ne može primjenjivati. Postavlja se zapravo pitanje da li je to ovim zakonom moguće učiniti? Treće, u ime Kluba htjeli bi naznačiti činjenicu pa i osporiti a koja proizlazi iz obrazloženja Prijedloga zakona koje se poziva na poglavlje 3.9 financijske usluge točka 3.9.1. bankarstvo a glede usklađivanja sa Europskom, direktivom europskog parlamenta i Vijeća od 2002. 47 EEZ. Naime prvo bih htio naznačiti u tom kontekstu da je ova direktiva i sporazumi o razumijevanju vezano za bankarski dio vezana ipak uz nešto drugačiji problem i trebalo je donijeti kako je to u okviru projekta raspravljano u sklopu Narodne banke sa međunarodnim elementima i subjektima i naravno našim, posebni Zakon o kreditnim institucijama kojim se provodi direktiva Vijeća Europe. Zakon o kreditnim institucijama bi morao onda obuhvatiti sve kreditore i sve one koji uzimaju kredit i ne bi mogao ići ovako ciljano, a htio bih podsjetiti da se ovaj ugovor o osiguranju prije svega odnosi na osobe javnog prava sukladno članku 3. stavku 1. točka 2. koji kaže sljedeće, a to su, citiram: središnje banke država članice Europske unije, Europska središnja banka, Međunarodni humanitarni fond, Europska investicijska banka, Banka za međunarodna promatranja, Međunarodna banka za obnovu i razvoj, Međunarodna financijska korporacija, Interamerička banka za razvoj, … [[Govornik se ne razumije.]] banka za razvoj, Afrička banka za razvoj, Vijeće Europskog fonda za preraspodjelu, Nordijska investicijska banka, Karipska banka za razvoj, Europska banka za obnovu i razvoj, Europski investicijski fond te Interamerička investicijska korporacija. I naravno u stavku 2. se onda kaže istog tog članka 3. da u Republici Hrvatskoj subjektima iz stavka 1. ovog članka se smatraju Republika Hrvatska, njeni fondovi i banke. Vidite prvo se postavlja pitanje da li Republika Hrvatska … [[Govornik se ne razumije.]] ne kao nositelj suverenosti, ne kao nositelj zakonodavne vlasti nego kao nositelj poslovne sposobnosti. Kad se pojavljuje kao pravni vlasnik na sredstvima koje ulaže sa drugim subjektima može imati posebni položaj u odnosu na sve druge subjekte s obzirom na naš Ustav. A onda naravno poglavito u odnosu na to i ove sve banke koje sam malo prije pomenuo. Mi bi htjeli podsjetiti da u Ustavu Republike Hrvatske izrijekom stoji, članak 49.: "Poduzetnička i tržišna sloboda su temelj gospodarskog ustroja Republike Hrvatske. Država osigurava svim poduzetnicima dakle i državi kada je u poduzetničkoj funkciji jednaki pravni položaj na tržištu. Zabranjena zloupotreba monopolskog položaja i tako dalje. Stavak 3. Država potiče gospodarski napredak i socijalno blagostanje građana i brine se za gospodarski razvitak svih svojih … [[Govornik se ne razumije.]] i prava stečena ulaganjem kapitala ne mogu se umanjiti." Isto tako u članku 50. je propisano sljedeće: "Zakonom je moguće u interesu Republike Hrvatske ograničiti ili oduzeti vlasništvo uz naknadu tržišne vrijednosti. Poduzetnička se sloboda i vlasnička prava mogu iznimno ograničiti zakonom radi zaštite interesa Republike Hrvatske, prirode ljudskog okoliša i zdravlja ljudi." I gle čuda, umjesto zaštite interesa Republike Hrvatske, zaštite prirode, zaštite ljudskog okoliša i zdravlja ljudi mi donosimo zakon kojim trebamo zaštititi sva strana ulaganja kod nas i koja imaju apsolutnu zaštićenost. Zapravo su zaštićeni kako se to u našem narodu kaže ko lički medvjedi jer se domaće zakonodavstvo na njih ne primjenjuju unatoč odredbi da će se zapravo zakoni primjenjivati na ove ugovore ako dođe do spora, proceduri kod nas. Naravno i zašto? Zato što oni temeljni zakoni koji uređuju ta područja se neće primjenjivati jer se isključivo … [[Govornik se ne razumije.]] zakon i sad se postavlja pitanje a kojim pravom Zakonom o financijskim ugovorima isključiti Zakon o vlasništvu? Pa šta je financijski ugovor? Pa to je predmet Zakona o obveznim odnosima. I tako dalje i tako dalje da o tome posebice, posebice ne govorimo. Ovo zapravo pokazuje jednu posebni segment ako smijemo tako reći podaničke svijesti ili podređenog položaja u odnosu na ove subjekte koji se hoće ostvariti. Posebni položaj i posebni zaštićeni položaj. Ili ako hoćete još preciznije to se može u odnosu na neslobodne, ali ne može u odnosu na suverene. Ako suvereni to rade onda zapravo prihvaćaju da su subjekt drugog ili trećeg reda. Pitanje bi bilo vrlo interesantno promotriti s aspekta da li ove banke imaju takav položaj primjerice u pojedinim zemljama Europske unije u odnosu na kompanije koje one također financiraju putem njihovih poslovnih banaka, sjedišta tih kompanija. Jer je činjenica da se ovdje, kažem ponovo stavkom, stavkom 2. članka 3. kaže da su to onda hrvatska, Republika Hrvatska kao što sam rekao, Hrvatska narodna banka za obnovu i razvoj, Hrvatska banka za obnovu i razvitak, banke i stambene štedionice, društvo za osiguranje investicijskih i mirovinski fondovi, društvo za upravljanje tim fondovima, brokerska društva, središnja depozitarna agencija i tako dalje i tako dalje. Dakle za sve njih kada se primjenjuje ovaj ugovor o osiguranju, financijskom osiguranju neće se primjenjivati odredbe Zakona o vlasništvu, Zakona o stečaju u slučaju kraha pojedinih poduzeća i pojedinih pa i financijskih i pravnih ustanova koje se također se taj dio odnosi. Peto, šta je predmet Ugovora o financijskom osiguranju? Sad se lijepo kaže: “Financijski instrumenti jesu dionice, njima odgovarajući vrijednosni papiri, obveznice, ostali dužnički, vrijednosni papiri itd. da dalje ne nabrajam.“ Naravno, ovaj zakon o prijelaznim i završnim odredbama kaže primjenjuje se od dana stupanja na snagu, hvala Bogu da je tako. Ali je činjenica da veliki broj naših poduzeća, naših banaka raspolaže ogromnim dijelovima fondom dionica i udjela iz pretvorbe i privatizacije naših poduzeća. I to poduzeća koja su iznimno značajna u Republici Hrvatskoj i koji sutra pozivom na tu činjenicu mogu sklapati ugovore o financijskom osiguranju sa međunarodnim subjektima u kojem će kao instrument osiguranja tih financijskih ugovora biti udjeli i dionice tih poduzeća koji su u vlasništvu ili pologu tih banaka. Gospodo, ako se to dogodi mi sa onom revizijom i rezultatima revizije o nezakonitoj pretvorbi i privatizaciji nakon toga i pokušaju povrata to u fond Republike Hrvatske dolazimo u šah-mat poziciju, jer praktički nećemo ništa bez obzira hoćemo provoditi ovakav ili onakav kazneni ili stečajni postupak moći realizirati iz jednostavnog razloga jer se na te ugovore o financijskom osiguranju neće moći primjenjivati Stečajni zakon, neće se moći primjenjivati Zakon o vlasništvu itd. itd. Šesto. Šta je pravo koje proizlazi iz Ugovora o financijskom osiguranju vezano za novo založno pravo. To je pravo korištenja i pravo raspolaganja. A šta vam onda ostaje od vlasništva recimo na dionicama, vrijednosnim papirima, udjelima itd. To vam je u Rimskom pravu se zvalo “nudum ius“ ili ostaje vam golo pravo, jer zapravo sadržinu prava ima drugi. Prema tome, u ovakvoj situaciji mi prvo tražimo da se skine hitni postupak sa ovog prijedloga zakona, da se rasprava o ovom prijedlogu zakona provede u prvom čitanju, da nakon provedene rasprave u prvom čitanju do drugog čitanja još jedan puta sagledamo ovu situaciju u kojoj se nalazimo i da pokušamo doći prvo do nekih rezultata. a) da se zakon prije njegovog donošenja uskladi sa Ustavom. b) da uz poštivanje ino interesa za koje mi jesmo se osigura i poštivanje interesa Republike Hrvatske i njenih gospodarskih subjekata i da ih se stavi u ravnopravnu poziciju. c) da se banke kao poslovni subjekti stave u iste ravnopravne odnose sa svim ostalim poduzetnicima u Republici Hrvatskoj ne samo sa aspekta poslovanja, nego i s aspekta snošenja rizika o poslovanju kako domaće tako i strane, a isto tako i druge financijske organizacije počevši od fondova preko stambenih zadruga itd. c) Nemamo ništa protiv da se uvede novo založno pravo u Republici Hrvatskoj, ali ne Zakonom o financijskim ugovorima. Ako to je potrebno neka se otvori rasprava o izmjeni i dopuni Zakona o vlasništvu i stvarnim pravima. Nakon takve jedne izmjene neka se urede ova pitanja i da onda tek možemo donositi Konačni prijedlog zakona u drugom čitanju. c) U takvoj situaciji je sasvim jasno da se mora otvoriti rasprava ne u tome da li se generalno isključuje Zakon o stečaju u ovakvim poslovima, nego da li se zapravo i u kojim slučajevima neće primjenjivati Zakon o stečaju. Jedno je to ako dobijete od ne znam Međunarodne banke za obnovu i razvoj kredit koji ulažete kao javna ustanova, kao nositelj javnih ovlaštenja. A drugo je to ako je to poslovni dio subjekta i posebni potez koji se može javljati primjerice sa nekim od međunarodnih ili domaćih fondova. U takvoj situaciji podjela rizika mora biti. d) Mora se zakonom osigurati jednaki položaj i zato mi smatramo da nije dobro donositi Zakon o financijskim, Ugovorima o financijskom osiguranju, nego treba sukladno ovom materijalu kako u njemu piše i kako smo se obvezali donijeti Zakon o kreditnim institucijama kojim se treba urediti kreditni odnosi, a ne ugovori o financijskom osiguranju. Kreditni odnosi su nešto drugo. Ugovor o financijskom osiguranju je samo jedan od segmenata ostvarivanja kreditnih odnosa i u takvoj situaciji je sasvim jasno da ovakvo rješenje koje smo dobili kao ponudu ne bi bilo prihvatljivo da se uredi odmah i to po hitnom postupku. Zbog svih tih razloga, ponavljam, mi kao klub zastupnika predlažemo, a i molimo predlagatelja da prihvati da ovaj zakon ide u prvo čitanje, da se ova ozbiljna pitanja, ozbiljna pitanja rasvijetle do drugog čitanja i da u drugom čitanju donesemo zakon koji će biti u interesu kako našeg gospodarstva tako s jedne strane, tako da bude usuglašen sa pravnom stečevinom Europske unije. I ono što je osobito važno, ne da bude kočnica, nego da bude novi instrument razvoja poslovnih, kreditnih, inih odnosa između nas, naših financijskih institucija i naravno europskih i svjetskih institucija. I posljednju stvar, znate bez obzira što mi učinili, ako ne prihvatimo ovo, ako bi se ovakav zakon izneo, ja sam samo ne ulazeći u dubinu argumentacije oko pojedinih pitanja jer to je nemoguće u 15 minuta naznačio neka ustavno-pravna pitanja koja su dvojbena sasvim sigurno će ovo završiti na Ustavnom sudu ako bi ovako ostalo kako je sada donešeno, predloženo. Ne smijemo ponovo zaboraviti na činjenicu da se Zakonom o financijskim ugovorima financijskom osiguranju isključuju temeljni zakoni koje ova država donosi, koji uređuju posebne građansko-pravne odnose kao što je Zakon o vlasništvu i stvarnim pravima ili privredne, odnosno gospodarske odnose kao što je Zakon o stečaju. Zbog svih tih stvari tražimo kažem da se skine hitni postupak i da o ovom zakonu raspravimo u dva čitanja i da taj zakon dođe u drugo čitanje na sjednicu, na prvo zasjedanje, jesensko zasjedanje na jesen, jer je nemoguće to u pet, šest dana popraviti da bi bilo ovakvo kakvo je, a poglavito da bi bilo u skladu sa Nacionalnim programom za pristupanje Europskoj uniji 2007. godine vezano za Zakon o kreditnim institucijama, a ne Zakon o financijskom osiguranju. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade, klub Hrvatske stranke prava ne može podržati Prijedlog zakona o financijskom osiguranju, s Konačnim prijedlogom zakona i također tražimo danas obavimo prvo čitanje jer ukoliko bi mi donijeli na ovoj sjednici Zakon o financijskom osiguranju u tekstu koji nam je ponuđen, to znači sljedeće nepovoljno za Hrvatsku, znači pada i ta zadnja minimalna crta zaštite financijskog suvereniteta Hrvatske. Upućuje se poruka ne da neće biti revizije, pretvorbe i privatizacije banaka koje su date strancima nego da će oni biti zaštićeni od bilo kakve nove pretvorbe, odnosno revizije pretvorbe i privatizacije. Podsjetimo se da smo za saniranje banaka uložili 15 milijardi eura, nakon toga te banke su prodane za milijardu eura, danas te banke vrijede 40 milijardi eura. Sama ta činjenica već dovoljno govori o tome kako i na koji način je obavljena privatizacija, odnosno prvo pretvorba pa privatizacija banaka. Tko bi od vas da ima 15 tisuća kuna uložio u neki projekat tih 15 tisuća kuna pa na kraju to prodao za tisuću kuna. To normalan čovjek sigurno ne može. Prema tome ukoliko želimo uputiti dobru poruku hrvatskoj javnosti da pitanje pretvorbe i privatizacije banaka nije riješeno pitanje, da će državna revizija imati ovlast i taj dio utvrditi i da će se u tome dijelu kao i u drugim dijelovima koje je Državna revizija utvrdila vezano za reviziju pretvorbe i privatizacije gdje je utvrdila nezakonitosti i nepravilnosti da nezakonito stečeno ne može postati zakonito onda ne možemo donijeti zakon u ovome obliku jer ako bi ga donijeli on samo ide, opet je to podilaženje stranim bankarsko-novčarskim institucijama, s tim da se za njih znači uvode druga pravila u odnosu na domaće subjekte i ovo je stvarno nečuveno da će se s ovim zakonom da bi se derogiralo i Stečajni zakon i da bi se derogirao i Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Kud vodi ovakovo postupanje, kud vodi ovakovo podilaženje, imamo li mi nacionalnog dostojanstva, imamo li mi snage kazati da ne možemo dati sve budzašto da strane bankarsko-novčarske institucije harače Hrvatskom i da u biti uvijek su zaštićeni da njihov kapital kao takav, a to je u biti kapital ako ćemo biti realni, hrvatskih građana jer su dobili kažem za milijardu eura smo dobili od prodaje poslovnih banaka, one danas vrijede 40 milijardi eura i još 100 ako uzmemo da i one devizne pričuve Hrvatske koje iznose negdje preko 30 milijardi eura da se one isto nalaze u stranim bankama i da te strane banke taj naš novac plasiraju hrvatskim građanima i zarađuju na kamatama, evo to je dokaz kakva se vodi monetarna politika u Hrvatskoj i kome se u biti podilazi. Prema tome nema teorije da možemo podržati ovakav zakonski tekst i predlažemo ili da povučete ovakav zakonski tekst a ne da ga pravdate da je to P.Z.E. usklađivanje sa pravnim stečevinama Europske unije koja bi druga država prihvatila ovakav dio da dovede svoje građane, da dovede svoje financijske institucije na razinu da nemamo više nikakvog financijskog suvereniteta i ono malo što imamo sada bi ovim do kraja izgubili. Znači donošenje ovoga zakona bilo bi pogubno za budućnost i u smislu odgovora na reviziju pretvorbe i privatizacije banaka i svih nezakonitosti koje su u tome dijelu napravljene. Prema tome ili povucite ovaj zakon ili se dogovorimo da ide u drugo čitanje, ali moramo zaštititi interese hrvatskih građana, naše monetarne interese i ne možemo određivati dvostruka pravila, jedno za hrvatske građane a drugo za strance, s tim da su stranci opet u povlaštenom položaju. Hvala. Toliko.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Poštovana zastupnica Vesna Škare Ožbolt. Nema je. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Mato Crkvenac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, kolege iz Ministarstva financija. Nedvojbeno je da ovaj zakon zavređuje da se o njemu još razgovara. On je svakako važan, odnosi se na važnu materiju, ali i pokreće neka važna pitanja o kojima je već ovdje bilo riječi. Ja to neću ponavljati, ali bih svakako naglasio sljedeće. Ovakav zakon točno je, ne postoji ili postoje neka tek djelomična rješenja u nas, niti je do sada uspješno regulirana materija kojom se bavi ovaj zakon. Istodobno mi smo stalno imali probleme te vrste i nismo ih uspijevali rješavati. Bilo je raznih pokušaja u vezi sa financijskim osiguranjem, no oni nisu bili dovoljno uspješni. S tog stajališta može se reći da ova direktiva i ovaj zakon zapravo idu prema problemu koji objektivno postoji i kojeg treba riješiti u Hrvatskoj. No, ovdje kao što vidimo naglašavamo da u prvi plan ipak stavimo financijsku dakle sigurnost, tehničke instrumente koji se na to odnose itd. a da se pravna i u cjelini rješenja kojima bi se to efikasno učinilo ne sukobe sa hrvatskim zakonima, hrvatskim bazičnim zakonima koji se odnose i na ta, ali i na druga važna pitanja. Jer koliko vidimo to je osnovna intencija u pravcu koje bi trebalo u daljnjem radu u vezi s ovim zakonom tražiti rješenja. Inače je nedvojbeno da bi ovakav zakon i ovakvo europsko rješenje koje se dakle odnosi na financijsko osiguranje pridonijelo pravnoj sigurnosti i smanjenju kreditnog rizika. Ja bih svakako dodao i druga dva cilja koja su vrlo važna u vezi s ovim zakonom, a odnose se na olakšavanje prekograničnih transakcija i jačanje tržišta kapitala, ali naravno uvijek pod kriterijem da se time naglašeno vodi računa i o vlastitim interesima. Kada to kažem osobito bih još dvoje napomenuo. Taj vlastiti interes u nas prije svega je dakle izvoz, podrška izvoznim aktivnostima pa onda i olakšavanje prekograničnih transakcija koje ovdje može biti aktualno, ima težinu. Naime, sve što naprosto u nas regulira osnove gospodarskog i financijskog života u većoj mjeri pogoduje uvozu nego što podržavamo izvoz. Izvoz nam dobro puni državni proračun, u trgovinama možete naći naravno luk iz Kine, mahune iz Kanade itd. i nema 2, 3% proizvoda naših i svaki zakon mora poći od kriterija da između ostalog jača našu poziciju na našem tržištu, ali i poziciju naših subjekata na vanjskom tržištu. U ovoj globalizaciji koju Hrvatska ne može zaustaviti nedvojbeno će stradati osobito siromašni i osobito oni koji tehnološki izvozno su manje sposobni i svaki zakon mora proći rešeto koji mi donosimo tih naših interesa. Drugo što mislim da valja naglasiti to je da doista problem vjerovnika u nas postoji, da se u nas tradicionalno zapravo više bavi dužnicima i skrbi o njima nego o vjerovnicima i onima koji su nešto stvorili i nekom drugom prenijeli i da stoga treba podržati namjeru da se pronađu dalja rješenja koja će pridonijeti financijskoj pravnoj i svakoj drugoj sigurnosti na kojem tragu je direktiva Europske unije na kojoj se temelji i ovaj Zakon, ali da pritom mi imamo konstantno problem primjene propisa koji se donosi. Čak i onda kad nema dvojbe da je propis sasvim na mjestu, u primjeni koja se ostvaruje u nas dolazi do problema koji se na kraju okrenu protiv interesa zbog kojih je zakon donijet. Stoga podržao bih da se dalje o ovome ozbiljno razgovara i ide u ozbiljnu daljnju dogradnju. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Ante Žigman. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo ja se, moram priznati da sam jednim dijelom iznenađen ovako intenzivnom raspravom i izuzetno mi je drago zapravo da ovakvim financijskim zakonom i mi imamo ovako intenzivnu raspravu. Prvo, vezano za pretvorbu i privatizaciju banaka. Ovaj Zakon apsolutno nema nikakve veze sa time. Ovdje lijepo piše u članku 13. odredbe ovog Zakona ne primjenjuju se na odnose koji su nastali prije stupanja na snagu ovog Zakona. Dakle, o tome apsolutno nema nikakve riječi da bi ovaj Zakon takvo nešto mijenjao ili prejudicirao bilo kakve promjene vezano za pretvorbu i privatizaciju. Druga stvar, vezano za uvaženog zastupnika Arlovića kada je govorio o Zakonu o kreditnim institucijama isto tako je nacionalnim programom utvrđeno da će Zakon o kreditnim institucijama, odnosno u pripremi je dakle nacionalni program donošenja zakona za iduću godinu biti dakle Zakon o kreditnim institucijama iduće godine napravljen. On je u završnoj fazi izrade u Hrvatskoj narodnoj banci zajedno sa Ministarstvom financija i ostalim institucijama i naravno da će njime biti ispunjen onaj dio sporazuma o kojem je uvaženi zastupnik Arlović govorio. Ali čini mi se da je zastupnik zaboravio na jednu važnu stvar koja se ovim Zakonom želi urediti, a to je stabilnost financijskog sustava. Stabilnost financijskog sustava kojeg želimo imati u potpunosti stabilnim, želimo dakle da financijski sustav koji znamo da je izuzetno važan i za osiguravanje gospodarskog rasta i za normalan rad svih naših poduzetnika ovdje izuzetno važan i naravno u tom smislu financijske institucije se najčešće pojavljuju kao vjerovnici i u tom smislu ih je potrebno zaštititi. Ono što je i rečeno, dakle ovakvo područje nije do sada uređeno, uređeno je parcijalno i na taj način, dakle donošenjem ovog Zakona želimo u potpunosti urediti ovo područje i siguran sam, dakle budući da zakon izravno implementira pravnu stečevinu da zakon u tom smislu ne stavlja nikoga u neravnopravan položaj, nego osigurava sigurnost i stabilnost financijskog sustava. Kada govorimo dakle o tome da se određeni drugi zakoni stavljaju u drugačiji položaj znamo i dakle da financijski sustav ima niz zakona kojim se posebno uređuje financijski sustav u Republici Hrvatskoj, od Zakona o bankama, budućeg Zakona o kreditnim institucijama, do Zakona o mirovinskim fondovima, do niz Zakon o investicijskim fondovima. Dakle svaki taj zakon na određen način posebno uređuje to područje bez obzira što imamo Zakon o trgovačkim društvima itd. Dakle, u tom smislu se uvijek postavlja pitanje, dakle potrebna je posebna zaštita posebno za ovo područje o kojem govorimo, a to je Zakon o financijskom osiguranju ili što u žargonu govorimo o financijskom kolateralu. Dakle, svi oni koji daju svoje zaloge, dakle kolaterale ili odnosno osiguravaju svoje dugove, mislimo na vjerovnike i oni koji to daju dakle da budu sigurni da se taj njihov zalog, dakle taj kolateral da će biti na ispravan način tretiran i da će naravno po isteku financijske obveze taj kolateral biti njima vraćen. Dakle, isto tako vezano za ostale međunarodne financijske institucije, ovdje se govori o tome dakle da se na njih primjenjuju odredbe ovog Zakona, isto tako dakle da će se te odredbe zakona primijeniti u trenutku ulaska Hrvatske u Europsku uniju i da se primjenjuje na domaće financijske institucije. Dakle, bez obzira što mi imamo niz banaka koje su u stranom vlasništvu, većinu dakle osim velike Hrvatske poštanske banke, ostalih prvih 5 banaka su u stranom vlasništvu, oni su domaće banke jer posluju u skladu sa domaćim zakonima, na njih se primjenjuju odluke Hrvatske narodne banke i u tom smislu se nikako ne može reći da oni su nekakve strane banke. Oni su domaće banke u stranom vlasništvu i kao takve imaju tu obvezu. Isto tako ne radi se samo ovdje o bankama. Radi se ovdje o društvima za osiguranje koja su kao što znamo uglavnom u domaćem vlasništvu, radi se o drugim financijskim institucijama, institucijskim fondovima, mirovinskim fondovima. Dakle, u tom smislu niz financijskih institucija koje najnormalnije posluju na domaćem tržištu. Stoga Vlada ostaje i dalje pri hitnom postupku, ostaje pri ovom Zakonu, misli da ovaj Zakon izuzetno dobro rješava to područje i u tom smislu predlažemo da se zakon u cijelosti podrži. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o financijskom osiguranju. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo, amandmane. Ministar financija Ivan Šuker. Izvolite, tabela.
Prvi amandman Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Drugi?
Drugi amandman Vlada prihvaća.
Sastavni dio zakona. Treći?
Amandman Vlada prihvaća.
Sastavni dio zakona. Četvrti?
Vlada prihvaća.
Sastavni dio zakona. Peti?
Vlada prihvaća.
Sastavni dio zakona. Šesti?
Vlada prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Sedmi?
Vlada prihvaća.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 73 glasa za, 18 suzdržanih i 4 protiv donesen je predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima. U pogledu – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o energiji, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 707 - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 710 - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu električne energije, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 711 Predlažem na prijedlog nekih zastupnika i klubova objedinjenu raspravu. Suglasni? Dobro. Onda ide objedinjena rasprava. Predlagatelj Zakona je Vlada. Hitni je postupak. Amandmani do kraja rasprave koje su proveli Odbori za zakonodavstvo, gospodarstvo, razvoj i obnovu i europske integracije. Predstavnik predlagatelja, državni tajnik Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva Vladimir Vranković će dodatno obrazložiti prijedloge. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, cijenjene dame i gospodo saborski zastupnici. Dozvolite mi da ukratko samo dam osvrt na predmetne prijedloge zakona o izmjenama i dopunama zakona. U zadnje vrijeme karakteristika energetskog sektora su velike promjene, u prvom redu u zakonodavnom i regulatornom okviru te snažna potpora široj primjeni obnovljivih izvora. Razlog za ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona je da se njima donesu nužne, minimalne izmjene koje su hitno potrebne zbog usklađivanja sa zakonodavstvom Europske unije i zbog usklađivanja novih zakona i podzakona koji su doneseni u međuvremenu. Sami razlozi za donošenje ovih izmjena i dopuna energetskih zakona su sljedeći. Izuzetno bitne i zahtjevne promjene u energetskom sektoru izazvane restrukturiranjem i uvođenjem tržišnih odnosa zbog čega se odnosi na tržištu i međutržišnim sudionicima odnose unutar segmenata javnih usluga te odnosi i odgovornosti tijela institucija uključujući Vladu Republike Hrvatske, ministarstvo, agenciju moraju bez odgađanja jasno i razvidno urediti te prilagoditi novonastaloj situaciji. Pogotovo je nužno otkloniti uočene nejasnoće i doraditi prije razrađena rješenja i segmente važećeg zakonodavnog i regulatornog okvira. Zahtjevan proces prilagodbe hrvatskog energetskog zakonodavstva pravnoj stečevini Europske unije traži da radimo na daljnjem usklađenju energetskog zakonodavstva kako bi ono što bolje odražavalo zahtjeve odgovarajućih direktiva i uredbi Europske unije kada su u pitanju energetski sektor i energetsko tržište. Od prosinca 2004. godine kada su izvršene bitne promjene energetskog zakonodavnog i regulatornog okvira u Republici Hrvatskoj koje su uključivale i sve spomenute zakone, do danas je donesen i novi Zakon o tržištu plina te veći broj podzakonskih dokumenata koje je bilo nužno i međusobno usklađivati ali i usaglašavanje. Isto tako došlo je do, u međuvremenu do određenih promjena u regulativi Europske unije, a najvažnije su direktive 2005./89. Europske zajednice i europskog Parlamenta i Vijeća ministara o mjerama zaštite sigurnosti i opskrbe električnom energijom i investicija u infrastrukturu. Osnovni ciljevi i sadržaji izmjena i dopuna prvog Zakona o energiji su definiranje izraza cjelovitog sadržajnog obuhvata energetskih djelatnosti u sektoru plina kao tržišnih djelatnosti, i djelatnosti koje se obavljaju kao javne usluge pa sukladno odredbama novog Zakona o tržištu plina. Zatim uvođenje obveza dobavljača kućanskih uređaja i distrubutora kućanskih uređaja glede osiguranja oznake energetske učinkovitosti, informacijskog lista i tehničke dokumentacije vezano uz prodaju kućanskih uređaja koji za svoj rad koriste energiju. Uvođenje mogućnosti da uz pravne osobe i fizičke osobe tj. obrtnici mogu pod jednakim uvjetima ishoditi dozvolu za obavljanje bilo koje energetske djelatnosti što omogućuje ravnopravno tržišno natjecanje i razvoj poduzetničkih sloboda i pravnim i fizičkim osobama pod jednakim uvjetima, te predstavlja potpunu implementaciju važećih EU direktiva u svim energetskim djelatnostima. Izuzeće energetskih subjekata koji obavljaju energetsku djelatnost proizvodnje, distribucije i opskrbe toplinskom energijom od pravila da se i za te djelatnosti vode posebne poslovne knjige i sastavljaju posebna financijska izvješća, ali uz poštivanje načela da se iste vode odvojeno od svih drugih djelatnosti kako bi se izbjeglo bespotrebno administriranje. Zatim uvođenje mogućnosti da uz energetske subjekte, prijedlog za promjenom tarifnih stavki može zatražiti i agencija kao nezavisno, samostalno i stručno tijelo koje nadzire primjenu svih tarifnih sustava i rad energetskih subjekata. I na kraju razlog je i uvođenje obveza da Vlada jednom godišnje daje Izvješća o stanju sigurnosti opskrbe energijom i očekivanim potrebama za energijom u kojoj će se objediniti Sektor električne energije i plina sukladno standardima u ostalim zemljama članicama Europske unije. Osnovni ciljevi i sadržaji izmjene i dopune Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti su sljedeći. Jasno razgraničenje poslova sa javnim ovlastima od ostalih poslova agencije. Zatim razvidno uređenje prava, dužnosti i odgovornosti te postupanja predsjednika upravnog vijeća, članova upravnog vijeća i agencije u cjelini kada je u pitanju obnašanje javne ovlasti iz djelokruga njihove nadležnosti ali i stručnih i ostalih poslova koji ne predstavljaju javne ovlasti. Uređenje prava, dužnosti i odgovornosti stručnih voditelja koji su zaduženi za vođenje stručnog rada u agenciji. Uvođenje neposredne odgovornosti u rukovođenju i upravljanju agencijom, upravnim vijećem agencije i stručnim službama agencije na način da se razvidno uređuje razina rukovođenja. Jačanje stručnog, organizacijskog i kadrovskog ustroja agencije. Jasno uređenje pitanja odgovornosti za planiranje rada i poslovanja, utvrđivanje realizacije programa rada agencije, realizaciju financijskih planova i planova nabavki odnosno otuđenja imovine, realizacija projekata i studija koji se pokreću i slično. Osiguranje kompetentnosti stručnih voditelja i stručnog rada u agenciji izborom rukovoditelja putem javnog natječaja. Osiguravanja kontinuiranog, kvalitetnog funkcioniranja upravnog vijeća agencije postupnom zamjenom i popunom članova upravnog vijeća kako u jednom trenutku ne bi došli do zamjene svih članova vijeća i problema u funkcioniranju u početnom razdoblju, nakon imenovanja cijelog novog upravnog vijeća, te davanje mogućnosti da članovi upravnog vijeća ne obnašaju dužnost kao jedino zanimanje, čime se osigurava nepristranost u obavljanju poslova s javnim ovlastima. I na kraju, osnovni ciljevi su i usklađivanje odredbi o nadzoru rada i općih akata agencije s odredbama općih i pojedinačnih akata kojim se uređuje sustav državne uprave, Zakon o sustavu državne uprave i Zakon o ustanovama. I na kraju osnovni ciljevi i sadržaji izmjena i dopuna Zakona o tržištu električne energije su sljedeći. Uvođenje obveze da se prije stjecanja statusa povlaštenog proizvođača električne energije ishodi prethodno rješenje o stjecanju statusa povlaštenog proizvođača električne energije radi transparentnog i jasnog provođenja potpore obnovljivim izvorima energije za proizvodnju električne energije. Preciznije definiranje uvjeta postupaka i načina ishođenja energetskog odobrenja za izgradnju objekata za proizvodnju električne energije. Uvođenje mogućnosti da proizvodne objekte za proizvodnju električne energije mogu graditi pravne ili fizičke osobe tj. obrtnici. Uvođenje da kod gradnje proizvodnih objekata koji koriste obnovljive izvore energije i visoko učinkovitu kogeneraciju posebnih načela i kriterijima koji se utvrđuju Pravilnikom o korištenju obnovljivih izvora energije i kogeneracije. Ove izmjene su uglavnom tehničke naravi kako bi se jasno i transparentno sproveo sustav potpore gradnji obnovljivih izvora za proizvodnju električne energije. Navedene promjene sukladno zakonodavstvu Europske unije uvodi se i mogućnost da fizičke osobe pod jednakim uvjetima proizvodne objekte za proizvodnju električne energije mogu graditi isto tako pravne ili fizičke osobe što omogućuje ravnopravno tržišno natjecanje i razvoj poduzetničkih sloboda pravnim i fizičkim osobama pod jednakim uvjetima. Budući da se ovim zakonima o izmjenama i dopunama zakona usklađuje naš zakonodavni okvir sa europskim zakonodavstvom nužno je i neophodno da to bude doneseno u hitnom postupku. Hvala vam na pažnji.
Hvala. Odbori za zakonodavstvo? Gospodarstvo, razvoj i obnovu? Europske integracije? Ne. Otvaram raspravu. Za Klub zastupnika IDS-a, poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac. I poštovani zastupnik Valter Poropat. Prvi će biti poštovani zastupnik Valter Poropat. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjene kolegice i kolege zastupnici, uvaženi državni tajniče, gospodine pomoćniče ministra. Ovu raspravu kolegica i ja ćemo podijeliti upravo radi toga jer su ovo tri zakonska prijedloga po nama vrlo bitni Zakon o energiji, Zakon o regulaciji energetskih djelatnosti i Zakona o tržištu električne energije. Smatramo da upravo po tim zakonima Hrvatska ima određenih mogućnosti ali i ono što je možda još puno važnije ima izvanredan strateški položaj na terenu Europe u kojem dijelu se nalazi. Bogatstvo jedne demokratske zemlje je upravo na tome da se može reći i tumačiti na način da je onoliko bogata sa koliko energije raspolaže, odnosno koliko je bogata izvorima prirodnih energenata, da li je to nafta ili je to plin, ili je to atomska energija pa do proizvodnje električne energije. Dakle, kad sam rekao zbog čega je bitan strateški položaj. Pa upravo radi toga što u ovom slučaju kad govorimo o našoj zemlji o Republici Hrvatskoj Hrvatska ima tu veliku sreću da Jadransko more duboko ulazi praktički u sredinu, u srce Europe i upravo u tom dijelu s obzirom da je pomorski promet jedan od najjeftinijih prometa koje danas imamo može se plovnim putem doći do naših luka, tako se onda distribucija određenih energenata može rasporediti na način da odavde može krenuti dalje s jedne strane. A s druge strane, isto tako ono što se razmišlja da dođe s kopnene strane da se ovdje može krcati na brod i nastaviti distribuciju energenta u nekom drugom smjeru. Ono što želim reći da se danas puno govori o alternativnim izvorima energije ali i o alternativnim gorivima. Svima nama koji se bavimo energetikom i koji pratimo razvoj i budućnost dakle prošlost, sadašnjost i budućnost energetike na teritoriju Republike Hrvatske ali i šire na teritoriju gdje je Hrvatska okružena sa zemljama srednje Europe znamo da je bio masa vrlo interesantna stvar koju mediji dobro prate, koju sva ministarstva, sve Vlade u demokratskim zemljama u Europi podržavaju i potiču da se koristi i da se radi na bio masi i da se na taj način ide jednostavno prema alternativnom gorivu. Isto tako, ovdje moram reći da se eto elektrane koje su danas vrlo interesantne isto mogu koristiti kao alternativni izvor, međutim složit ćemo se svi zajedno da sve te alternativne izvore energije možemo koristiti samo u trenucima i onda kada za to postoje uvjeti. Dakle, vjetroelektrana proizvodit će električnu energiju samo onda ako vjetra ima. Isto tako, proizvodnja bio mase ima sigurno dobra svojstva, sigurno može pokrivati jedan manji postotak zahtjeva za energijom danas u našoj zemlji, međutim sama proizvodnja bio mase isto tako mora koristiti i troši samo energiju koja se opet negdje drugdje mora proizvesti. Mi znamo da Republika Hrvatska danas ima dnevni manjak od cirka 30% električne energije, a znamo i još nešto da do 2012. godine praktički ako sam dobro informiran nemamo mogućnosti gradnje novih elektrana s obzirom na strategiju razvoja i na zaključke ovog parlamenta. Znamo da neke stvari u tome moramo promijeniti i znamo da jednostavno bez proizvodnje energije, u ovom slučaju električne energije jednostavno nećemo moći ići dalje i nećemo moći biti konkurentni ni sa proizvodima koje Hrvatska proizvodi a niti sami prema sebi na tržištu Hrvatske. Ono što je možda isto tako vrlo bitno u ovom trenutku reći a govorit ću o problemima lokacije izvora odnosno proizvodnje, konkretno u ovom slučaju električne energije. Dolazim iz Istre, dolazim iz Labina, Labinšćina Plomin, lokacija Plomin. Znamo da je lokacija Plomin određena tada kada je rudnik Raša imao, ima i dan danas zalihe ugljena, međutim korištenje i vađenje tog ugljena je toliko skupo da se jednostavno ne isplati. Dakle, isplati se uvoz jer je on puno jeftiniji. Znamo da je devedesetih godina prošlog stoljeća bilo puno problema sa nivoa državne vlasti u odnosu na nivo lokalne samouprave i županije oko izgradnje odnosno dovršetka izgradnje termoelektrane Plomin II. na ugljen. Znamo da je tada došlo do toga da se ipak ugradi odsumporavanje i da će na taj način zajedno sa vrlo visokim dimnjakom određene stvari u samom dijelu lokalne samouprave dakle na terenu biti drugačije od onih koje su u prvom trenutku trebale biti puno gore za to područje. Naravno da mi i dan danas nismo zadovoljni s time da se elektrana izgradi na ugljen, samim time što se znalo da ugljena više u tom dijelu Istre biti neće, odnosno neće se ga moći vaditi van. Znamo da smo u fazi ispitivanja pulsa i bila ljudi i na terenu ali i među stručnjacima zašto ako bude trebalo raditi termoelektranu Plomin III. s jedne strane odnosno rekonstruirati termoelektranu Plomin I. koja danas radi bez odsumporavanja, dakle ona je veliki zagađivač na terenu. Na koji način onda riješiti barem, donekle riješiti taj problem. Znamo da u neposrednoj blizini termoelektrane i lokacije termoelektrana prolazi plinovod Pula-Karlovac, znamo da ima dovoljno plina u tom dijelu da termoelektrana Plomin III. ako je ikad uopće i bude da može biti na plin i samo na plin. i to je ono za što se mi zalažemo i što ćemo sigurno sugerirati Skupštini Istarske županije da ukoliko dođe do promjene prostorno-planske dokumentacije može se ići u raspravu ali samo ako energent u tom dijelu bude plin. Razgovaramo dalje i otvorene su teme LNG terminala odnosno prirodnog ukapljenog plina. Da gospodo, strategija će reći što je bolje i struka će reći što je bolje ali nemojmo si dozvoliti da lobi u ovom trenutku koji može biti loš i poguban upravo za teritorij o kojem govori da odredi sasvim nešto drugo. Dakle, sigurno i ono što je najvažnije od svega potreba je da termoelektrana Plomin III. ako je ikad bude bude na plin ili je biti neće. Takav je stav na terenu a vjerujem da će se takav stav uključiti i ljudi koji se bave energetikom. Moram reći da sam više puta prisustvovao i učestvovao u raspravi oko budućnosti energetike u Hrvatskoj međutim još jedno što me jako smeta, smeta me to da se kod nas gospodo draga izbjegava mišljenje i pitati što misle o tome najadekvatniji stručnjaci? Želim reći evo konkretno Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti, ja nigdje nisam vidio ni pročitao da imamo njihovo mišljenje po ovim prijedlozima niti znam da se oni uključuju i da se te ljude uključuje u način razmišljanja o strategiji razvoja budućnosti, energije u Republici Hrvatskoj. Vjerujem da se tu neće stati, da će se ipak tražiti od Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, sektora za energetiku mišljenje što se o svemu tome misli? Dakle da ne oduzimam puno vremena s obzirom da smo ova tri zakona objedinili i da i kolegici ostavim malo mišljenja da, da kaže ono što se želi ovdje reći. Dakle ja se slažem da se ovim zakonima, da se uspostavlja osnovni zakonodavni okvir za restrukturiranje i reorganizaciju energetskog sektora. Otvaranje tržišta energije i regulaciju energetskih djelatnosti te time obuhvaćeno rekonstruiranje energetskih subjekata i stvaranje novog zakonodavstva i institucionalnog okvira. Utvrđivanje tržišnih pravila, obveza javnih usluga i razdvajanje energetskih djelatnosti na tržište, na tržišne i regulirane. Međutim ono što sad kad govorimo o tržištu je možda vrlo bitno reći da smo danas u takvoj situaciji da nemamo više u praktički ujedinjenoj Europi istok i zapad. Da bi se danas moglo kupiti električnu energiju na tržištu mogu reći da je već počelo biti vrlo teško jer su se cijene stabilizirale ili se u sljedećem vrlo kratkom roku će se one stabilizirati. Dakle vidimo i sami da Nijemci imaju velikih problema sa postojećim nuklearnim elektranama i da će u tom dijelu isto tako ovisiti puno razvoj energetike u samoj Europi u kojoj ćemo sigurno mi vrlo brzo biti. A mi iz Kluba IDS-a itekako to zagovaramo od samog početka. Dakle ono što jednom, još jednom želim reći. Energija da, u svakom slučaju bez energije ne možemo dalje jer danas nam fali 30% dnevno električne energije a s druge strane moramo znati na koji način ćemo tu pristupiti i iskoristiti naše prirodne resurse a to je u ovom slučaju ipak plin. Hvala lijepa.
Sad zaustavite samo vrijeme, trenutak jedan za ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Željko Ledinski.
Poštovani gospodine predsjedniče, čini mi se da sam čuo da je kolega Valter rekao da u Hrvatskoj nema dovoljno bio mase za naše potrebe. Ja bih želio ispraviti taj navod s obzirom da za jednoga čovjeka je potrebno jedan prostorni metar. Prema tome ima dovoljno bio mase da bi je upotrijebili svu za potrebe energije. Evo to je ispravak.
Dobro. Neka vrijeme sad počne ponovo teći. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče i državni tajniče kojega nema više, poštovane kolegice i kolege. Pa evo u ovih par minuta šta mi je ostalo želim svakako naglasiti oko Zakona o energiji i Zakona o regulaciji energetske djelatnosti da možda jedno zajedničko obilježje što mi je upalo u oko jeste da je tu nedostatak reguliranja odgovornosti i sankcija za odgovorne osobe. S obzirom na promjene u opisu i terminologiji energetskih djelatnosti hitno će trebati uskladiti ili donijeti novi tekst Pravilnika o uvjetima za obavljanje energetske djelatnosti. Pitam se zašto to nije učinjeno sada kada već usklađujemo ovo sa europskom regulativom. Mislim da bi bilo dobro da se to učinilo sada. Dobro je u ovim zakonima što se olakšava vođenje poslovnih knjiga odnosno odredbi o mogućnosti da se proizvodnja, distribucija i opskrba toplinskom energijom mogu zajedničko voditi odvojeno od drugih djelatnosti. Isto tako je prihvatljiva odredba članka 23. o obavezi Vlade Republike Hrvatske da jednom godišnje daje izvješće o stanju sigurnosti opskrbe energije i očekivanim potrebama za energijom ali bi isto tako trebalo utvrditi da se prvo izvješće napravi u roku od cirka 3 mjeseca od prihvaćanja ovih izmjena jer bi bilo u redu da prvo takvo izvješće napravi sadašnja Vlada Republike Hrvatske, a ne da ona to ostavi nekoj novoj vladi pošto je sada napravila i utvrdila ove sve zadatke koje trebamo učiniti. Također bi trebalo utvrditi i krajnji datum u pojedinoj godini kada bi se to izvješće trebalo dati Hrvatskom saboru. Nedostatak je dosadašnjeg teksta zakona a isto tako i ovog prijedloga da nisu utvrđeni rokovi u kojima Ministarstvo gospodarstva i Vlada Republike Hrvatske trebaju donijeti odluku kojom bi odredili visinu pojedinih tarifnih stavki u tarifnim sustavima. Niti nema sankcija za nedonošenje takvih odluka. Naime ta državna tijela otežu i ne donose odluke po zahtjevima energetskih subjekata a što predstavlja tzv. šutnju administracije ali isto tako i blokiranje rada energetskih subjekata. Realno situacija je takva da se odluke o odbijanju zahtjeva za promjenu visine tarifnih stavki ne mogu argumentirano opravdati a zahtjevi se ne prihvaćaju i odluke ne donose zbog raznih političkih razloga. Čuvanje socijalnog mira na primjer ili želje da se udovolji biračkom tijelu. Predlaže se isto tako da se utvrdi ukoliko Vlada Republike Hrvatske ili Ministarstvo u roku od 60 dana ne donesu odluku o određivanju visine pojedinih tarifnih stavki u sustavima po zahtjevu subjekata ili odbijanju zahtjeva smatra se da je zahtjev prihvaćen. A da Hrvatska energetska regulatorna agencija po završetku svake godine nakon zaprimanja godišnjih izvješća i uvida u poslovanje subjekata utvrdi opravdanost promjene visine tarifnih stavki. Ili u slučaju nepravodobnosti poduzme dalje sankcije protiv energetskih subjekata. Hvala.
Hvala. Klub HNS-a poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Od ovih seta, ovog seta zakona u svojoj raspravi u ime Kluba govorit ću samo o jednom a to je Zakon o regulaciji energetskih djelatnosti ili skraćeno o "ERA-i", Hrvatskoj energetskoj regulatornoj agenciji koja nakon ovih intervencija u zakon bolje da bi dobila ime kontesa Nera jer bi onda otprilike i nazivljem više odgovarala samom sadržaju. Iako se radio o veoma kratkom zakonu suština promjene koja se predlaže i posljedice i koje će izvesti ili proizvesti ovaj zakon za budućnost rada te agencije su katastrofalne. Već u članku 1. slijedi revolucionarna promjena po kojemu Statut agencije više ne usvaja Upravno vijeće, nego predsjednik Upravnog vijeća. Možete li si zamisliti Upravno vijeće koje bira Sabor na pet godina velikim postupkom i protokolom, a onda Statut kao osnovni dokumenat rada tog Upravnog vijeća ne usvaja Upravno vijeće, nego predsjednik Upravnog vijeća. Čemu onda Upravno vijeće, vidjet ćete kasnije. Taj predsjednik Upravnog vijeća kad dođemo do suštinskih odredbi postaje despot. Jednog despota u elektroprivredi već imamo. Imat ćemo i drugog. Njegovo veličanstvo despot. Članak 2. zapravo smanjuje neke od ovlasti agencije i to dosta prikriveno, jer u novim ovlastima agencije nema na primjer metodologije za utvrđivanje tarifnih stavaka, tarifnih sustava na osnovu čega se definiraju cijene električne energije. U čiju nadležnost to sada prelazi ako nije više u agenciji? Što mislite? Nema ni donošenje odluke o izgradnji novih objekata za proizvodnju električne energije snage do 50 mega vata. To su one male centrale koje se mogu i privatno graditi. To više ne odlučuje agencija, nego netko drugi. Pogodite tko? Nema ni izdavanje prethodnog odobrenja za izgradnju energetskih objekata za proizvodnju toplinske energije za tarifne kupce. To također prelazi iz HERA-e nekamo drugamo, ali ne zna se kamo. Članak 3. je do sada propisivao obavezu agencije, dakle agencija je dužna objavljivati godišnja izvješća o rezultatima praćenja aktivnosti koje su definirane u članku 10. stavak 2. radi osiguranja načela razvidnosti, objektivnosti i nepristranosti. Dakle, agencija je do sada morala svake godine objaviti izvješće pregleda i koliko u kojoj mjeri HEP poštuje onu najvažniju činjenicu da on ima tvrtke kćeri koje su zasebne pravne osobe koja svaka za sebe mora voditi poslovne knjige i gdje ne smije doći do subvencioniranja između reguliranih i tržišnih djelatnosti. Dakle, HERA je do sad imala ovlasti da nadzire i izvješćuje da li HEP, OPS, ODS, opskrba, proizvodnja i trgovina posluju sukladno zakonu i da li ne dolazi do međusobnog subvencioniranja. Novim predloženim zakonodavnim rješenjem HERA više nema obavezu objavljivanja tih izvješća. Dakle, ne mora ni nadzirati, ni objavljivati. Ali veli da u slučaju potrebe može provesti nadzor i odrediti provođenje određenih mjera. Koje su to određene mjere koje bi HERA mogla recimo narediti HEP-u i kako bi to u praksi izgledalo. Recimo da na prijavu treće pravne osobe HEP iskorištava svoj povlašteni položaj. HERA dobije prijavu, pa onda predsjednik Upravnog vijeća zove predsjednika Uprave HEP-a pa mu kaže čuj, daj nemoj, pazi vidiš ovoga vidli su da nešto nije dobro. A ovaj kaže čuj, pa dobro ne budem sad javno, malo budem više tajno. Onda odu na ručak i dogovore se da je zapravo sve u redu i da ovaj čelnik HERA-e nema razloga izdati nalog za provođenje posebnih mjera. I tako svake godine. Članak 5. propisuje, stari zakon, da agencijom upravlja Upravno vijeće. Međutim, izmijenjeni članak 5. glasi: “U stavku 4. predsjednik Upravnog vijeća odlučuje o financijskom planu i godišnjem obračunu agencije.“ Dakle, predsjednik donaša financijski plan i utvrđuje godišnji obračun. Što rade članovi Upravnog vijeća ostali? Stavak 5. predsjednik Upravnog vijeća donosi odluke iz članka 9. stavka 1. i 5., te članka 12. i 13. ovog zakona. Na prvi pogled ništa značajno, ali što to piše u članku 9. zakona. Što sada radi predsjednik Upravnog vijeća? Izdaje dozvole za obavljanje energetske djelatnosti, daje mišljenje ministarstvu o tarifnim sustavima, daje mišljenje ministarstvu na prijedlog visine tarifnih stavki, daje mišljenje Vladi Republike Hrvatske na prijedlog iznosa naknada za priključenje, daje mišljenje ministarstvu na postupak i kriterije za odabiranje i izgradnju proizvodnih objekata, organizira i provodi postupak natječaja za izgradnju proizvodnih objekata. Zamislite! Organizira i provodi natječajni postupak, izdaje rješenje o statusu, stjecanju statusa povlaštenog proizvođača, daje suglasnost energetskom subjektu za izgradnju izravnog voda, nadzor kvalitete usluge energetskih subjekata. Po točki 5. nadležan je i za rješavanje sporova i žalbi. Po članku 12. zakona ovlašten je da u slučaju potrebe zahtjeva od operatora prijenosnog sustava i operatora distribucijskog sustava, izmjenu uvjeta, pravila i ustroja. A u članku 13. pak veli da obavlja i sve ostale poslove sukladno zakonu. Ako ste već željeli jednom čovjeku na čelu HERA-e dati veće ovlasti no što ima Predsjednik Republike Hrvatske onda ste trebali ukinuti Upravno vijeće i reći da Upravno vijeće je besmisleno, da je to samo veliki trošak, da Hrvatska nema 5 sposobnih ljudi koji bi upravljali HERA-om i da zato to sve treba dati jednom čovjeku. A zašto predlažete da ostane cirkusa izborom članova Upravnog vijeća kad će oni imati samo ovlasti primati naknadu i ništa više. Ali ništa ne smiju raditi. Oni će biti plaćeni samo za to da ništa ne rade, jer će sve raditi gospodin njegovo veličanstvo predsjednik Galić. Jer, po zakonu u završnim odredbama novi Statut treba donijeti u roku od 30 dana, pa će onda Vlada razriješiti postojeće Upravno vijeće i imenovati u ovom mandatu novo Upravno vijeće sa novim starim predsjednikom koji će uzeti sve ove ovlasti zlu ne trebalo. Dakle, Upravno vijeće ukinite ako mislite na čelo HERA-e postaviti čovjeka koji ima despotske ovlasti. Članak 8. u stavku 2. ukida se ravnatelj agencije. Dakle, neće agencija više imati ravnatelja, ali ide se i dalje. Predsjednik Upravnog vijeća će imenovati stručne voditelje, a uvjeti i način imenovanja stručnih voditelja utvrđuje se u statutu, u statutu kojega donaša predsjednik Upravnog vijeća. I sad pazite, predsjednik Upravnog vijeća donese statut, ravnatelja ukidamo, u statutu je propisano da radom agencije upravlja, odnosno rade stručni voditelji koje imenuje predsjednik Upravnog vijeća po uvjetima i načinu propisanim u statutu. Pa gdje toga ima? Ni jedno tijelo državne vlasti, ni jedna institucija sa javnim ovlastima u ovoj državi nema ovakvo rješenje. Ovo je prijedlog udara na nezavisnost HERA-e i agencija više neće biti nadzorna i regulatorna, nego će biti podređena Hrvatskoj elektroprivredi i njezinoj upravi. Ali ja predlažem još jednu uštedu, da nemamo predsjednika Upravnog vijeća HERA-e, nego da te poslove obavlja predsjednik uprave HEP-a jer ga već imamo, dakle na jednoj plaći riješimo sve. Pa ne trebamo dva čovjeka plaćati kad će jedan zapravo sve rukovoditi. Ravnatelja agencije smo ukinuli, stručne poslove vode stručni voditelji, stručni voditelji odgovaraju pazite predsjedniku Upravnog vijeća. A kome odgovara predsjednik Upravnog vijeća? Vladi. A tko ga bira? Sabor. A kome podnaša izvješće? Nikome. Nikome! Je li to agencija? Onda promijenimo i naziv. To je jedan čovjek sa ovlastima nadzora, regulacije, utvrđivanja istine. Zabrinjava i završna rješenja doista, a očito se radi o izuzetno sposobnom čovjeku koji će u roku 30 dana nakon stupanja na snagu ovog Zakona donijeti novi statut i uspjeti sve, ali sve kroz ljeto regulirati, razriješiti sadašnjeg ravnatelja, imenovati nove stručne voditelje i rukovoditi agencijom. Čemu ili zašto ovakova rješenja? Tko je zapravo predlagatelj ovakvog rješenja? Da li iza ovog rješenja stoji potpredsjednik Vlade Polančec, predsjednik uprave HEP-a Mravak ili sadašnji predsjednik Upravnog vijeća Dalić? Kome je to u interesu da na ovakav način jedinu dosada instituciju koja uoči liberalizacije tržišta električne energije od strane Sabora imala ovlasti reguliranje nadzora, a posebice sprječavanja mogućnosti da tvrtke kćeri unutar HEP-a međusobno prilijevaju novac, naročito onih 11 milijuna eura koje ćemo dobivati zbog tranzita električne energije koje nikako ne smiju završiti na žiroračunu HEP-a, nego onih koji se bave distribucijom i očito je veliki strah da bi eventualno agencija takvog sastava mogla otkriti čiji će žiroračun biti poslan u Bruxelles kada kažu dajte kamo da uplatimo 11 milijuna eura koji bi morali stići otprilike za mjesec dana u Hrvatsku. I zato hitni postupak i zato ukidanje Upravnog vijeća i zato davanje despotskih ovlasti jednom čovjeku koji će zapravo kao što je to dosad običaj svaki drugi dan na ručku sa predsjednikom uprave HEP-a rješavati regulaciju, nadzor i izvještavanje. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega je rekao vezano za članak 1. da predsjednik Upravnog vijeća usvaja statut agencije. To je netočno. Predsjednik Upravnog vijeća uz prethodnu suglasnost Vlade Republike Hrvatske donosi statut agencije, a Vlada Republike Hrvatske je ipak institucija koja si može priuštiti tu slobodu da daje suglasnost na taj statut. Hvala.
Dakle, sutra ćemo Odbor za financije i državni proračun neka danas zakaže sjednicu kao i ostali zainteresirani odbori pa ćemo sutra početi sa raspravom o Prijedlogu izmjena i dopuna državnog proračuna Republike Hrvatske za 2007. godinu, i Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju državnog proračuna za 2007. godinu. Sad se vraćamo na ovu raspravu. Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Zvonimir Sabati. Izvolite!
Hvala gospodine predsjedniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege zastupnici. Pa dozvolite da se i ja u ime kluba Hrvatske seljačke stranke ukratko osvrnem na set od ova tri zakona o kojima je bi do sada rečeno. Svakako kao što se i vidi to su sve P.Z.E. zakoni. Samim time znači da je to i proces usklađivanja. Međutim i taj proces usklađivanja svakako izaziva pozornost kako kod drugih tako i kod ove točke, pa mi dozvolite možda ipak da se, da započnem ovu svoju raspravu sa jednim, s jednom ključnom dilemom koja kod nas u HSS-u je već dulje vremena prisutna. Naime, kad govorimo o ukupnoj energiji bilo koje vrste, nije sad toliko niti važno, postavlja se pitanje tko bi doista trebao biti na pravi način odgovoran u Hrvatskoj da se osigura dovoljna količina ukupne energije? Dakle bilo koje vrste. Svi mi znamo ili barem velika većina nas koji je na bilo koji način sudjelovala ili u lokalnoj samoupravi ili sudjeluje kroz čitav niz firmi u procesima koji su vezani uz energiju da je prije svega proizvodnja ili opskrba kako god želimo definirati jedan dugoročan proces. Naime, svi veliki proizvođači sklapaju ugovore na veći broj godina, pet, deset, petnaest čak. I mi moramo imati upravo zbog toga i jasnu sliku s kojom to količinom energije raspolažemo. Upravo iz tog razloga a i nadovezujući se na raspravu od prethodnika gospodina Lesara, mi smatramo da bi taj posao morala pod drugačijim uvjetima dakle drugačije ovlasti ali i odgovornosti obavljati HERA. Naime, upravo u HERA-i bi po logici stvari trebalo biti najviše stručnih, kompetentnih ljudi koji moraju odgovarati prije svega naravno ministarstvu i Vladi ali i Saboru za provođenje i obavljanje svog posla. No kako bi se to onda moglo i obaviti ako još se temeljem ovih sada prijedloga ipak smanjuju ovlasti. Mislim mi možemo skrivati oči ali to je činjenica. S jedne strane se smanjuju ukupne ovlasti Hrvatskoj energetskoj regulatornoj agenciji, a s druge strane i to malo što je ostalo ovlasti se maksimalno centralizira u funkciji predsjednika agencije. Svakako da to nije dobro i mi protestiramo zbog takvih odredbi koje naravno onda maksimalno minoriziraju i upravno vijeće a pogotovo ne znam zašto je ukinuta institucija ravnatelja agencije. Znači, to je po nama ključna primjedba što odgovornost i ovlast HERA-e na neki način umjesto da jačamo mi ovdje smanjujemo. Nadam se da ćemo tu dobiti kvalitetne odgovore ne zbog sadašnje vlasti nego zbog ukupne energije, bilo koje vrste to ponavljam po drugi puta. Jednako tako, možemo se nakratko osvrnuti i na odredbu kojom se utvrđuje proces distribucije kao javna djelatnost i to pokušavam nekako povezati sa ulogom HERA-e. Naime, jasno da proces distribucije može i mora biti javno kontroliran ali s druge strane opet govorimo o tržištu. Svi ovi subjekti da li pravne da li fizičke osobe kao što se ovdje piše su na tržištu i oni moraju funkcionirati. Znači, to mora biti malo preciznije definirano. Ono što mi se čini da je važno a nije ovdje, bolje rečeno nije dovoljno kvalitetno ili dovoljno o tome se govorilo barem ne u nekim ozbiljnijim naznakama a to je kako transparentnije razriješiti sekundarnu plinsku mrežu. Uzeo sam naravno plinsku zato jer mi se čini da je u ovom trenutku plinska energija dosta aktuelna i zbog ukapljenog plina, lokacije itd., to se već godinama naravno govori pa se ne može pronaći rješenje. Ali kad govorimo o sekundarnoj plinskoj mreži u Hrvatskoj uzet ću naravno jedan primjer zašto ponavljam da to nije dovoljno dobro riješeno. Naime, ovaj magistralni plinovod Pula-Karlovac je izgrađen, međutim sekundarnih plinovoda ima tek u naznakama izuzevši nekako područje Rijeke ostalo je tek u naznakama. Znači da nema dovoljan broj korisnika. Za koga mi izgrađujemo tako velike onda magistralne plinovode. Svakako da se očekuje veća i značajnija uloga jedinica lokalne samouprave i to nije nikako definirano. Znači, potrebno je transparentnije razriješiti problem sekundarne plinske mreže. Ono što bih još volio spomenuti to je a to se između ostalog i vidi u ovom prvom zakonu u Prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o energiji u članku 4., pogledajte malo. Energetske djelatnosti u smislu ovog zakona su najvećim djelom se govori o električnoj energiji, govori se naravno i o naftnim derivatima odnosno o plinu. A šta je sa obnovljivim izvorima energije? Pogledajte, toplinska energija, bio gorivo spominje se dole iza u stavku 2. bio plin i plin iz bio mase. Svi govorimo kao obnovljivi izvori energije postoje, kako su oni ipak nekakva budućnost. Ja razumijem oni su na neki način dopuna postojećim izvorima energije ali o njima bi se trebalo itekako više govoriti. To je trend u Europi, to je trend u svijetu, kod nas. Neću govoriti niti vjetroelektrane, puno se o tome priča. Imamo toliko dobrih lokacija, problema koliko želite. Stvaramo si probleme i ako, mislim tko stvara, pa naravno oni monopolisti. Dakle, što ćemo sa tim obnovljivim izvorima energije a moramo ih imati sve više. Evo, to su bile neke od ja bih rekao više načelnih primjedbi koje smatramo da je trebalo kvalitetnije dogovoriti i riješiti jer nije presudno u ovom zakonu ako se definiraju distributori kućanskih uređaja faktički trgovci da se mora navesti energetska učinkovitost, nadalje informacijski list. To su stvari koje su standardi svugdje u Europi i nadam se da će biti, faktički i kod nas ima takvih standarda i nije to sad kod nas nešto što je tek u naznakama. Čak, nije niti upitni uvođenje pravne i fizičke osobe ustvari obrtnika pod jednakim uvjetima. To je sve korektno i dobro. Ali ponavljam, ovih nekoliko ključnih stvari a posebno ulogu i značaj, odgovornost i ovlasti HERA-e su presudne. Ponavljamo, HERA je u ovom trenutku stavljena na margine, to nije dobro. Upravno vijeće također je stavljeno van funkcije a mi ga ovdje biramo, to nije dobro. I svakako, željeli bismo s obzirom na koncentraciju stručnih kadrova u HERA-i da ima i veću odgovornost i veće ovlasti. Hvala lijepa.
Pojedinačna rasprava. Poštovani zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine pomoćniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Prilagodbe energetskog zakonodavstva europskom energetskom zakonodavstvu kao jedan od uvjeta na putu prema članstvu Republike Hrvatske u Europskoj uniji izuzetno je značajna i svakako se ne može upoređivati sa recimo onom pričom od tri ili četiri lista kod karfiola cvjetače što smo, ograđujem se, u ovom Visokom domu posprdno komentirali kao hir tamo nekih europskih činovnika. Kada je energija u pitanju iskustvo uči da se nerijetko nađemo u zabludi o jeftinom pojedinom energentu u tom momentu ne razmišljajući o eventualno dugoročnim posljedicama. Prisjetimo se samo naftne krize iz sedamdesetih godina. Nafta je bila jeftina, stvarno jeftina. Mnoge je to uspavalo a najednom je došao šok veliki skok cijena sa gotovo nesagledivim posljedicama. Opskrba energijom, energentima mora biti sigurna, mora biti regulirana do najsitnijeg detalja a kad je u pitanju Republika Hrvatska primijeniti sve dobre strane energetskog europskog zakonodavstva odnosno zakonodavstva na području tome. U konačnici svega toga, dakle sigurne opskrbe uravnoteženih cijena, dugoročne sigurnosti nezanemariva je i poruka slogana "S energijom racionalno". To je upravo uvjeren sam u to osnov problema. Zakon o tržištu električne energije, Zakon o tržištu nafte i naftnih derivata, Zakon o tržištu plina, Zakon o regulaciji energetskih djelatnosti, Zakon o proizvodnji, distribuciji i opskrbi toplinskom energijom niz su zakona koji reguliraju ta pitanja uz ostale propise donesene na temelju Zakona o energiji. Tržište energije u Republici Hrvatskoj sve se više otvara ta je nužno pravovremeno mijenjanje zakonodavnog okvira. To rezultira obavljanjem energetskih djelatnosti na poticajan način po pravilima tržišta za energetske djelatnosti koje su tržišne ili sukladno propisima za one energetske djelatnosti koje se obavljaju kao javne usluge. Sukladno nizu direktiva Europske unije predložene su izmjene i dopune Zakona o energiji, a one uključuju: definiranje izraza i cjelovitog sadržaja obuhvata energetskih djelatnosti u sektoru plina kao tržišnih djelatnosti i djelatnosti koje se obavljaju kao javne usluge. Obvezu dobavljača kućanskih uređaja i distributora kućanskih uređaja glede osiguranja oznake energetske učinkovitosti. Uz pravne osobe i fizičke osobe osobe mogu pod jednakim uvjetima ishoditi dozvole za obavljanje bilo koje energetske djelatnosti. Naravno uvjet je ta dozvola da bi se započelo obavljanje te energetske djelatnosti. Predloženom izmjenom obvezuje se Vlada Republike Hrvatske na praćenje sigurnosti opskrbe za područje električne energije, plina i toplinske energije. Mišljenja o prijedlogu izvješća daje Agencija za energetsku učinkovitost. Zašto hitni postupak? Navedena su dva razloga. Potreba usklađivanja s pravnom stečevinom Europske unije i nezadovoljavajući dostignuti stupanj liberalizacije i otvorenosti tržišta energije. Upravo ovaj naglasak na liberalizaciji i otvorenosti tržišta smatram izuzetno važnim. Što se tiče Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti možda i nema šta dodati osim komentirati odnosno naglasiti jedan pasus koji govori vezano za dvojbe oko agencije, oko nadležnosti i tako dalje da takvih dvojbi nisu pošteđene ni … [[Govornik se ne razumije.]] regulatorna tijela u zemljama članicama Europske unije. Promjene gdje su brze i česte sve u potrazi za adekvatnim rješenjima uvjetovanih složenim i zahtjevnim pitanjima. Zakon o tržištu električne energije jedan je iz niza energetskih zakona ne manje značajan od prethodna dva koja se ovdje raspravljaju. Zakon o tržištu električne energije donesen je 2004. godine a slijedili su ga podzakonski propisi uz napomenu da se pripremaju i novi iz sadržajnog obuhvata Zakona o tržištu električne energije. Naravno promjene odnosno izmjene i dopune koje se predlažu uvjetovane su usklađenjem sa direktivama Europske unije. Poglavito direktivom Europskog parlamenta i Vijeća o zajedničkim pravilima za tržište električne energije ali i direktivi o promicanju uporabe električne energije proizvedene iz obnovljenih izvora energije na unutrašnjem tržištu električne energije te direktivi o unapređenju kogeneracije na temelju potrošnje korisne topline na unutrašnjem tržištu energije. Ovi zakonski okviri u području energetike od velike su važnosti za pokretanje gospodarstva odnosno opće za gospodarstvo. Postupak oko gradnje elektroenergetskih objekata se liberalizira u smislu da pravna ili fizička osoba može graditi objekt a da prethodno nema dozvolu za obavljanje energetske djelatnosti. Nastavno na to pravo pravna ili fizička osoba može steći status povlaštenog proizvođača električne energije te tako steći pravo na poticajnu cijenu primjenom tarifnog sustava za proizvodnju električne energije iz obnovljenih izvora energije i kogeneracije što je naročito značajno na visoko učinkovit način. Pravna ili fizička osoba dužna je od agencije ishoditi prethodno rješenje o stjecanju statusa povlaštenog proizvođača električne energije. Osnovom toga mogu se ishoditi bankarski krediti za tu izgradnju. Za izgradnju građevina za proizvodnju električne energije nije potrebno prethodno pribaviti dozvolu za pribavljanje energetske djelatnosti pri proizvodnji električne energije. Upravo naglasak na objekte koji koriste obnovljive izvore energije i visoko učinkovitu kogeneraciju opravdava donošenje ovih predloženih izmjena i dopuna uz potvrdu slogana o "S energijom racionalno". Jer s energijom maksimalno racionalno je nužnost i kod proizvodnje i kod potrošnje. Zato su ove promjene dobrodošle u uvjerenju da će biti poticaj izgradnji objekata koji će koristiti obnovljive izvore energije i visokoučinkovitih kogeneracija. Te svakako podržavam donošenje ovog zakona. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Važno je kako usklađujemo ovaj paket energetskih zakona jer energetsko zakonodavstvo je važan segment i pri pregovaranju o članstvu, punopravnom članstvu Hrvatske u Europskoj zajednici, Europskoj uniji. Važno je kako ga usklađujemo, još je važnije kako ga primjenjujemo. Europska komisija je već početkom ove godine pokrenula raspravu o daljnjim reformama u energetskom sektoru država članica Europske unije tzv. treći paket zakonodavstva. Očekuje se da će taj proces biti dovršen u jesen ove godine, a nakon toga će se usvojiti i posebne europske direktive koje i mi primjenjujemo u svome zakonodavstvu. Bez obzira na konačni ishod rasprava koje se vode u Europskoj uniji na ovom segmentu očekuju se i značajne promjene u energetskom sektoru uključujući i one koje će se ticati regulatorskih agencija. Ja ću se u svom izlaganju osvrnuti samo na Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti. Očekuje se daljnje jačanje ovlasti navedenih agencija a naročito po pitanjima koja se tiču zainteresiranih država i to u odnosu na interkonekcijske vodove i probleme s njihovim korištenjem i otvaranju regionalnih tržišta. Očekuje se formiranje nadnacionalnog regulacijskog tijela koje bi po svim pitanjima dobilo i određene ovlasti. Govorim to stoga što se u ovom segmentu promjena Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti mi zapravo usmjeravamo prilično jednostrano. Ovlasti hrvatske energetske regulatorske agencije su relativno male u ovom trenutku. U velikoj mjeri svode se na davanje mišljenja ministarstvima i slično. Sigurno je da će se usvajanjem novih europskih direktiva opet pojaviti puno važnih razloga i potreba za ponovnim usklađenjem našeg zakonodavstva. Nažalost u ovom Prijedlogu zakona o kojem sada raspravljamo ne bavimo se time. Bavimo se samo perifernim problemom odnosno rješavanjem organizacijskih problema u agenciji. Reći ću to na nekoliko primjedaba, primjera i primjedaba konkretno ovoga zakona. S obzirom da zakon nosi oznaku usklađenja donosi se po hitnom postupku. Međutim bilo bi bolje da on ide u redovnu proceduru i da se ozbiljnije izvrši usklađivanje kako bi se, dakle ovdje je sad samo prijedlog kako bi se riješili unutarnji odnosi u agenciji, te uspostavio učinkovitiji rad. Tako se predlaže da predsjednik Upravnog vijeća uz suglasnost Vlade donosi Statut, a ne kao što je to do sada bio slučaj da to donosi Upravno vijeće. Agencijom upravlja predsjednik Upravnog vijeća kao pojedinac, te time preuzima i funkciju ravnatelja stručnih službi. Naravno, on rukovodi i radom Upravnog vijeća. Ovlasti predsjednika su iznimno velike. Regulirane su člankom 5. izmjena zakona, gdje on između ostalog kao pojedinac donosi i financijski plan i godišnji obračun agencije. Što se tiče ostalih članova Upravnog vijeća ovdje se sada stavlja mogućnost da oni mogu biti i profesionalci, ali i volonteri koji će biti zaposleni izvan same agencije. U članku 6. točkom 9. je regulirana ova izmjena. Predviđa se promjena načina izbora članova Upravnoga vijeća po načelu da se nakon usvajanja ovakvog prijedloga zakona postojeći članovi izabiru na vrijeme od jedne do pet godina prema redoslijedu iz Odluke o imenovanju predsjednika, zamjenika i članova Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorske agencije. Međutim, tamo nije utvrđen i redoslijed. Predviđa se i izbor stručnih voditelja putem javnog natječaja na rok od 4 godine s mogućnošću ponovnog izbora. Koje bi trebalo ovdje primjedbe zapravo izreći? Nije uobičajeno u europskoj regulacijskoj praksi da se tolike ovlasti koncentriraju u rukama jednog čovjeka. Time se bitno smanjuje transparentnost rada u samom procesu odlučivanja, te se postavlja pitanje onda smisla uopće postojanja Upravnoga vijeća kao kolektivnog tijela u kojemu mogu biti ili profesionalci ili volonteri. Na primjer u Sloveniji ravnatelj slične agencije također ima značajne ovlasti, ali on nije predsjednik Upravnog vijeća koje se sastoji od volontera i gdje je predsjednik Upravnog vijeća zapravo ugledni znanstvenik s tog područja. Ali i nije ni član agencije, dakle nije tamo zaposlen. U našem prijedlogu ostavlja se mogućnost da članovi Upravnog vijeća budu ili profesionalci ili volonteri, dok predsjednik Upravnog vijeća je profesionalac ujedno i ravnatelj agencije. Neki stručnjaci su nas upozorili da izbor članova Upravnog vijeća po ovakvom prijedlogu kakav je predložen u ovom zakonu zapravo nije praksa Europske unije nego SAD-a. Kad se govori o imenovanju članova na to razdoblje od jedne do pet godina. O tome se može raspravljati, ali njegova provedba u smislu redoslijeda trajanja mandata zapravo nema objektivnih kriterija ili nije u ovom zakonu riješena. Mi imamo sada situaciju da su svi članovi Upravnog vijeća profesionalci izabrani na razdoblje od pet godina. S time će se nakon ovakvog, donošenja ovakvog zakona zapravo će se otvoriti i pitanje položaja sadašnjih članova koji su još u mandatu. Dakle, oni će biti, njihov mandat će biti prekinut i birat će se novo Upravno vijeće. Prijedlog promjena zakona pretežito je usmjeren k promjenama unutrašnjeg ustrojstva Hrvatske energetske regulatorne agencije i to na način dakle da se povećaju ovlasti predsjednika Upravnog vijeća, a uopće se ne razmatra promjena regulatornog okvira, tj. povećanja uloga agencije u skladu sa najavama novih europskih direktiva. Zato smatram da bi trebalo provesti raspravu u dva čitanja i da bi nam se u drugom čitanju predlagač trebao zapravo nešto šire obrazložiti kako to funkcionira u drugim državama. Dakle, podastrijeti organizacijska rješenja u zemljama Europske unije ili našim susjedima koji su članice Europske unije, te nakon detaljnije analize bi se mogli onda opredijeliti za jedno možda nama primjerenije rješenje, a ne da na ovakav način velike ovlasti prenesemo samo na jednu osobu. Hvala.
U 11,30 isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od deset minuta po ovim točkama dnevnoga reda. Replika. Poštovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Pa problem energije je sigurno jedan od najjačih problema suvremenog društva i evo ovih dana upravo Vlada je odlučila da svako domaćinstvo izdvaja tri, četiri kune više za razvoj alternativnih energija. Nitko nema ništa protiv toga da se razvijaju alternativne energije, ali pitam se zašto to Vlada svaljuje na leđa građana i to u trenucima dok se hvali kako je priliv u proračun veći nego što su očekivali, pa mi nije jasno zbog čega sada idu veći nameti domaćinstvima umjesto da Vlada isto tako obogaćenog i prilivenog novcima proračuna sama ne izdvaja iz proračuna za razvoj alternativnih energija. Pada mi na pamet da to nije početak možda realizacije onog famoznog Sanaderovog programa 3 puta 7, ali na vrlo neobičan način mlateći građane po leđima novim nametima.
3 puta 7 je 21. Poštovani zastupnik, a odbor je. Replika. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa kolega Jurjević, vi se čudite kako Vlada iz proračuna koji će sada rebalansom biti povećan za pet milijardi kuna ne može izdvojiti sredstva za razvoj alternativnih energija. Naša Vlada i inače voli povećavati obveze kroz para fiskalne namete građanima. Sjetimo se samo famoznog vodnog doprinosa na investicije Hrvatskoj kojoj su tako neophodne investicije zapravo se na taj način umanjuje mogućnost građanima za vlastite investicije, ali i tvrtkama i lokalnim zajednicama. Dakle, ništa novo.
Pod suncem. Poštovani zastupnik Nikola Sopčić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, pomoćniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Donošenjem Izmjena i dopuna Zakona o energiji stvorit će se sveobuhvatan i kvalitetan okvir za sve ostale propise sa područja energetike u zakonodavstvu Republike Hrvatske. Njegovim donošenjem usklađujemo ovu regulativu sa direktivama Europske unije i to sa direktivom o zajedničkim pravilima za tržište električne energije, za unutarnje tržište prirodnog plina, o promicanju uporabe električne energije proizvedene iz obnovljivih izvora energije. Direktivom o promicanju korištenja biogoriva kao i ostalih obnovljivih goriva ujedno prijedlog zakona definira izraze i sadržaj energetskih djelatnosti u sektoru plina, definira obveze dobavljača i distributera kućanskih uređaja oko osiguranja oznake energetske učinkovitosti, informacijskog lista i tehničke dokumentacije, a sve vezano uz prodaju uređaja koji za svoj rad koriste energiju. Uz pravne temeljem ovog Prijedloga i fizičke osobe mogu pod jednakim uvjetima ishoditi dozvolu za obavljanje bilo koje energetske djelatnosti kao i načelo da pravna ili fizička osoba može započeti sa obavljanjem energetske djelatnosti samo na temelju dozvole za obavljanje iste. U Prijedlogu izmjene Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti uspostavlja se novi organizacijski okvir i djelovanje Hrvatske energetske regulatorne agencije. Tu se uklanjaju uočeni nedostaci u važećem zakonu, a kojim se uređuje rad i djelovanje same agencije. Vijeće za regulaciju energetskih djelatnosti osnovano 2001. godine kao prednik današnje agencije nije dao osnove za organizaciju regulatornog dijela da bi ova agencija koja je osnovana 2004. godine mogla djelovati kao nezavisno i stručno regulatorno tijelo. Ovim Prijedlogom zakona vrši se nužna reorganizacija i definira ustroj, način rada same agencije, tako se uređuje razgraničenje javnih ovlasti agencije od njezinih drugih poslova. Uređuju se prava, dužnost i odgovornost upravnih tijela i stručnih voditelja u samoj agenciji čime se jača i sama kompetentnost agencije. U Prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o tržištu električne energije utvrđuje se dužnost pravne ili fizičke osobe koja se i ovdje izjednačava da prije stjecanja statusa povlaštenog proizvođača električne energije ishodi prethodno rješenje o stjecanju statusa. Ujedno se daje i mogućnost pravnim ili fizičkim osobama koje nisu ishodile dozvolu za obavljanje energetske djelatnosti, a udovoljavaju kriterijima utvrđenim u postupku izdavanja energetskog odobrenja za izgradnju proizvodnih objekata da grade građevine za proizvodnju energije. Zbog svega navedenog podržavam donošenje ovog paketa zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Jakša Marasović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolege i kolegice. Ovo je očito nebitna tema za Sabor, evo tu se javilo dva kluba i treći čini mi se i javili su se, evo ja sam treći pojedinačna rasprava. Ona u principu i ovako kako je prezentirana je nevažna, jer o čemu se radi? Radi se o tome da usklađujemo zakone sa europskom stečevinom, europskom pravnom stečevinom pa tako se ovdje kaže je li u dva obrazloženja, dakle u dva zakona obrazloženja kaže ukratko postoji nekoliko bitnih razloga za hitnost postupka, pa onda je povlaka potrebno usklađivanje s pravnom stečevinom Europske unije, a druga povlaka nezadovoljavajuće dostignuti stupanj liberalizacije otvorenosti tržišta energije. To su dva razloga. I kad gledate ta dva razloga očito je rasprava iluzorna i nije baš previše bitno, međutim pitanje je šta se iza plota krije je li. Pitanje je šta se iza plota krije, pogotovo u ovom 2. stavku. Šta to znači liberalizacija za hrvatske građane? Šta to znači? Je li nama ovdje državni tajnik ili netko objasnio šta bi to značilo za hrvatske građane u periodu sljedećih 4, 5, 10, 15 godina, šta ćemo mi to imati? Znaju li saborski zastupnici stanje u energetici u Hrvatskoj? Dakle, osim one konstatacije koja je već se čula ovdje da 30% energije uvozimo. Valjda već 30% električne energije. Pitanje je ovog drugog koliko uopće imamo. Mislim da smo blizu 50%. I to su pitanja na koja bi ja tija čut odgovor. Meni se čini da ova liberalizacija, molim da me se krivo ne shvati ja sam liberal, znači mogućnost poskupljenja električne energije, jer kolege koje side tamo preko puta, dakle iz ministarstva znaju vrlo dobro da je u Italiji električna energija dvostruko skuplja nego u Hrvatskoj. To je pravo stanje stvari. Prosječna cijena energije u Italiji je dvostruko skuplja nego u Hrvatskoj. Pitanje je dana kad će se događati takve stvari kod nas, kad će se, sigurno neće sad u predizbornoj godini jer to se rješava u prvoj godini vlasti, tarifni pravnici se ne se donose 3 mjeseca prije izbora, ali je činjenica ako prihvaćamo sva europska pravila da ćemo morati prihvatiti cijenu ili približiti se toj cijeni, pogotovo što uvozimo, što jako puno energije uvozimo. To je nešto što bi trebala javnost znati ili bar zastupnici ovog Doma, a usput da obzirom da su se mnogi ovdje, nekoliko njih od ovih koji su se javili govorili o HERA-i. Ja ću vas podsjetiti šta sam ja govorija kad je bio Zakon o HERA-i. Dakle, prije toga su, je prije HERA-e je bilo je vijeće. To vijeće je brojilo 6 ili 7 ljudi, HERA je danas na otprilike 50. Ja sam govorio već tada da će to tako biti i da se zbog toga to radi. Jasno pokrijemo se uvijek sa obavezama prema Europskoj uniji, a HERA, odnosno njezin predsjednik je čovjek iz sustava, iz elektroprivrede, iz HEP-a. Svi problemi se ne rješavaju blizu ovoga kako piše tu, nego se rješavaju na 7. katu HEP-a ako ima problema, a obično vam to i nema problema, jer predsjednik uprave HEP-a dođe u Banske dvore i sve riješi tu. Kad se vrati iz Banskih dvora onda ima svoje mišljenje, inače nema svog mišljenja. To je zapravo stanje stvari kakvo se događa danas u HEP-u i eto zahvaljujući i svjetskim i europskim prilikama, zahvaljujući i kišnim godinama mi evo nemamo redukcija, nemamo problema još uvijek jer eto koliko god nafta poskupila na svjetskom tržištu opet se nešto smiri pa dođe, pa se približi opet nekakvoj normalnoj cijeni. I Hrvatska se još uvijek nema nekakvih problema sa drukčijom što ne znači da neće imati. U našim, mi taj sustav očito ne kontroliramo, jer da ga kontroliramo ne bi imali ovoliko priča o plinovodima, o družbi "Adrija", o problemu prijenosa ili spajanja svih tih energetskih veza između Europe i ovog dijela Istočne Europe u najmanju ruku da ne kažem i šire, nego bi bili ovdje stvarno neka vrsta gazde u tom sustavu. A bojim se da su nam vremena pobjegla i da tu nismo napravili ništa, pitanje je i hoćemo li ili će netko drugi te stvari preuzeti. Evo, to je nešto što bi mi morali razgovarat, inače ako gledate ove zakone čovjek nema o njima šta reći, pogotovo kad gledate obrazloženja zašto se donose. Tko je tu spreman? Čak nije ni Pero Kovačević. Glasa protiv nešto, nečega što je usklađenje sa Europskom unijom. Ja ne smijem. Ali mi se postavlja pitanje šta nose vremena koja su ispred nas kad mi to sve skupa uskladimo. I građani bi trebali znati šta je to. Hoćemo li usput da to spomenem, ja plaćam struju jer se grijem na struju u Splitu, a plaćam plin jer se grijem na plin u Zagrebu. Znate koji je odnos? Odnos je 1:4. Četiri puta je skuplje u Splitu. Da li ćemo mi samo retorički imati taj plin u Dalmaciji evo, obećavalo se 2009. Znate di smo danas? Ne znam imamo li bilo kakav papir i Studiju utjecaja na okoliš. Ne znam u što će se trošiti taj plin kad dođe dole, jer po zakonima hidraulike taj plin ako nemate velikog potrošača ne može ni doć'. Napunit ćete cjevovod i stop. Šta mi, di smo mi i koliko daleko s tim otišli? Tu i tamo nešto sveznajući premijer kaže i obeća a eto ja to baš i ne razumim, jer na moju žalost ja sam inženjer a on eto tako čovjek sve zna. I to su neke nevolje koje proističu iz ovih zakona. Kažem koji bi morali nešto malo više o tome znat, a valjda će se i javit netko ovdje od prisutnih ne bi li pojasnio stvari malo. Usput samo onaj tko je energetski neovisan je gospodar situacije u svojoj državi. Mi imamo još mogućnosti za otprilike još od ovoga što imamo hidroenergije još to je negdi 6 milijardi kilovat sati, još 3 milijarde, dvi, tri milijarde izgradit. Imamo mogućnosti da je pameti gradit i termoelektrane i davat koncesije na izgradnje termoelektrana, ali ja se bojim da se u ovoj državi razmišlja o drugome. Razmišlja se kako prodat ovo što je nacionalno bogatstvo a ne razmišlja se o tome kako bi iskoristili taj strani kapital za ulaganje u nove objekte proizvodne. I poslije "Plomina" i posla sa RV-om se na tom planu ama baš ništa nije dogodilo, a to je bilo jako, jako davno. Jako, jako davno. Zadnje odluke o izgradnjama termoelektrane izuzev hidroelektrane "Lešće", o izgradnjama elektrana izuzev hidroelektrane "Lešće" su donešene davne '84. godine. Hvala lijepo.
Hvala. Pet replika. Poštovani zastupnik Valter Poropat, prva.
Poštovani gospodine predsjedniče! Pa ja se potpuno slažem ovo što je rekao kolega Marasović da je ova tema itekako važna odnosno da mu je čudno da je jako malo klubova se javilo za raspravu. Naime, vrlo je jednostavno. Strateška pozicija jedne zemlje je vrlo visoka ako je praktički energetski neovisna. A sam primjer možemo vidjeti u nekadašnjih G7, pa G7+1 i sada G8. I tko kada govori? Da li govori prvi ili govori drugi?
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jakša Marasović.
To je više i vrapcima jasno šta znači energija? Energija znači život, energija znači politika. Putin je danas prva figura svjetske politike ne zato što je KGB-ovac bija ni zato što je Putin, nego zato što Rusija ima energiju, što je Europa ovisna o Rusiji i što bez Rusije za Europu nema života. I to je posve jasno. S druge strane sa tim potencijalom evo koliko čujem isplatija je sve moguće dugove i londonski i pariški i rimski klub, sve je isplatija i rješija i Rusija starta praktički bez dugova, a vidite gdje smo mi.
Druga replika poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Kolega Jakša Marasoviću! Vi se čudite i postavljate pitanje, što se dešava s našim HEP-om i tko s njime i kako upravlja? Postavili ste i pitanje skupoće električne energije? Pa zašto se vi tomu čudite? Vjerojatno niste upoznati s podatkom od 2004. godine, od travnja do travnja 2007. su zadnji podaci koliko je novih ljudi uposleno evo primjer samo u radnoj jedinici "Peruča". Tamo ćete vidjeti jedan sjajan prikaz da je gotovo 1/3 novih ljudi uposleno i to mimo potrebe, mimo natječaja, suprotno zakonu i suprotnu Zakonu o braniteljima, dakle nije im data mogućnost ni prednost, oni nisu ni znali … … [[Upadica se ne čuje.]] ja ne znam zašto se uznemiravate? Ovo su vam egzaktni podaci iz samog HEP-a, pa pogledajte. Ne govorim napamet. A podatak je isto tako da je više radni čovjek i žena u Hrvatskoj muškarac i žena upošljavaju dakle moraju prehranjivati osim umirovljenika i koliki je taj broj i tri tisuće novo zaposlenih u administraciji i u poduzećima u kojima vlasništvo ili pretežno vlasništvo ima država. I zato poskupljuju različite usluge na ovakav ili onakav način, pa sve skupa poskupljuje i čitava država.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jakša Marasović. Hoćete li odgovoriti na to pitanje čuđenje radnih ljudi i građana?
Gospodine predsjedniče. Kolegice Ingrid, pa nisu se otvorili novi pogoni niti su se otvorila neka nova radna mjesta. Ako ova Vlada smanjuje nezaposlenost mora zapošljavati u postojeće kapacitete. Pa jasno, ja se čudim vašem pitanju. … [[Upadica se ne čuje.]]
Koje čuđenje u svijetu. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika replika.
Kolega Marasović je rekao kako predsjednik Uprave HEP-a ide u Banske dvore i dođe sa svojim vlastitim mišljenjem a čini mi se da o strateškim problemima ove države treba biti partnerski odnos Vlade i poduzeća u državnom vlasništvu. Međutim, ono što je problematično u cijeloj toj priči da puno predsjednika uprava naših državnih poduzeća ide po mišljenje u Banske dvore. Ono što je problematično da nakon toga odluke koje se donose nemaju puno veze sa ekonomijom, sa strukom, primjerice ulazi i izlazi s auto-cesta, neki natječaj itd. Složit ćete se takvi odlasci po razmišljanja i mišljenja nisu dobri, ali da je to partnersko to bi imalo veze sa životom. Čini mi se da je ova Vlada postigla svoj puni smisao. Na ovaj način kad se ide po mišljenje u Banske dvore onda je predsjednik Vlade zaslužan za sve ono što je dobro a ako nešto pođe po zlu to su obično predsjednici uprava i njihovi ponekad nadzorni odbori.
A je li to protuustavno ići po mišljenje u Banske dvore? Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jakša Marasović.
Gospodine predsjedniče, ja moram opet, ja ne razumijem gospodina Koreniku. Jer pazite, premijer sve zna, njemu ne treba nitko, njemu ni Vlada ne treba. Pa on da recimo Šukeru nalog da naplati porez od naknade televizijske telefonom iz Slovačke, i onda Šuker to da izda rješenje, onda premijer dođe ovdje i po ušima šta si mi to napravio to tovare jedan. Dakle, premijer je čovjek koji je sveznajući, koji sve zna i meni je, ja sam to u … [[Govornik se ne razumijem.]] kontekstu rekao. To je dobro da oni dolaze po svoje mišljenje. Zamislite da rade na svoju ruku kako bi tek onda bilo.
Kako je to jedno suglasje i lijepo je čuti priznanje da premijer sve zna. I poštovani zastupnik Pero Kovačević slijedeća replika.
Poštovani gospodine predsjedniče, imam repliku na izlaganje gospodina Jakše Marasovića. … [[Upadica se ne čuje.]] [[Govornik se ne razumijem.]] doći ćeš i ti na red. Prvo moram replicirati na ovaj dio da predsjednik HEP-a ide u Vladu. Tu nema nekakve velike razlike od prije. Istina, prije je išao u institut "Hrvoje Požara" jer je Goran Granić tamo obavljao te energetske stvari. Znači, samo je razlika gdje sada ide. Sad ide u Vladu a prije je išao u institut "Hrvoje Požar", to vi znate najbolje. … [[Upadica se ne čuje.]] Je, bilo je tako znamo sve. I problem je u tome što se ovdje ne vodi računa o općim interesima kao što se nije ni ranije, onda se vodilo u institutu "Hrvoja Požara" a i dalje. A već kad me pominjete oko našeg glasovanja i moga glasovanja. Gledajte, mi u klubu HSP-a, vi kažete da li vi pročitate sve materijale, mi pročitamo sve materijale koji dođu u Hrvatski sabor, glasujemo prema savjesti, glasujemo prema tome da li je nešto u općem dobru hrvatskih građana, ne interesnih lobija bilo bankarskih, bilo novčarskih a da ste bili na prvoj točci onda bi vidjeli da je još gora situacija a to je Prijedlog zakona o financijskom osiguranju ali nažalost niste bili za razliku od nas koji smo tu stalno u sabornici. A mogu vam reći da nisam impresioniran Europskom unijom ako mislite da me to nešto impresionira, prije svega se zalažem za dobrobit hrvatskih građana a onda u sklopu toga možemo razgovarati i o prilagodbama našeg zakonodavstva s pravnim stečevinama Europske unije ali ne o prilagodbama koje idu u korist pojedinih članica Europske unije ili Europske unije što ne spada u dio pravnih stečevina kao što su razno razni zakoni koji se ovdje pojavljuju. Mi ćemo glasovati po svojoj savjesti a ne kako nam kažu iz Ureda Predsjednika ili negdje drugdje. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jakša Marasović.
Gospodine predsjedniče. Kolega Kovačeviću, ja znam da ti sve pročitaš, to je meni jasno, posve mi je jasno. Da sve znaš i sve pročitaš to ja vidim nosiš one pakete knjiga. Ali nije bitno sve pročitati, bitno je čitati ono što ne piše, to je bit. I sad kad čovjek čita ovdje sve stvarno lijepo piše. Svi smo za Europsku uniju, ja sam stavio molim te upitnik što se tebe tiče. Svi smo za Europsku uniju i tako piše. Ali šta ne piše to je problem, u tome je nevolja.
Kako će se pročitati ono što ne piše?
To predsjedniče ti i ja dobro znamo.
I poštovani zastupnik Jakša Pavlic [[Upadica: Nije Jakša.]]
Evo, ja bi odgovorio poštovanom zastupniku Željku Marasoviću da vam vratim. Poštovani gospodin Jakša Marasović s pravom je upozorio na opasnost povećanja cijena električne energije i opasnost da se troškovi tranzicije i privatizacije prevale prvenstveno na leđa korisnika tj. građana. Cijena kilovat sata u Republici Hrvatskoj je 38 trenutno dakle eura a prosječna cijena u Europskoj uniji u onim starim članicama je 60 eura a u cijeloj Europskoj uniji dakle sa 25 članova je 59 eura. Dakle, tu gospodin Marasović upozorava na mogućnost dizanja cijene dakle električne energije. Trebalo bi se desiti zapravo suprotno jer u Hrvatskoj traje zapravo proces proširenja statusa ovlaštenih kupaca u Republici Hrvatskoj tako da bi u ovoj 2007. godini status povlaštenog kupca trebali dobiti poduzetnici a u srpnju 2008. godine status povlaštenog kupca trebali bi dobiti svi korisnici električne energije. U Zakonu o energiji govori nam se o tome što je to povlašteni kupac. To je kupac koji taj status stječe na temelju zakona i koji može slobodno izabrati od koga će kupiti energiju. Dakle, pretpostavlja se da će se na tržištu pojaviti više ponuđača električne energije i da će onda kupci moći odabrati koju će nuditi električnu energiju. Da li će se to desiti ili ne postavio je dakle pitanje gospodin Marasović isto s obzirom na ono što se dešava i na rast cijena električne energije na ovaj i na neki drugi način iz godine u godinu mislim da ćemo biti svjedoci da će cijena električne energije u Hrvatskoj biti veća nego što je to nažalost danas. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jakša Marasović koji je postao zvijezda replika.
Gospodine predsjedniče, kolega Pavlic me je nazvao Željko. Ja jesam prvo dijete, ja sam željen bio i Željko sam i razmišljao sam baš o tome da promijenim ime jer mi je imenjak otac svih pretvorbi i privatizacija Jakša Barbić. Pa sam razmišljao o tome i onda sam se dvoumio hoću li se zvati Željko ili Vlado [[Upadica: I šta si odlučio?]] Odlučio sam ostati ipak Jakša. Dakle dao mi je kolega jedan šlagvort o povlaštenim kupcima. U Hrvatskoj je jedna sreća u nesreći što smo uništili Dugi Rat, … [[Govornik se ne razumije.]] pa smo umjesto da gradimo nove objekte nemamo potrošnju. Pa jedno tamo 40, 50 megavata pa ovamo 50-tak megavata i nama to ti povlašteni kupci, oni socijalistički je li su, koji su imali energiju polu mukte nama je sreća što su oni propali. Dakle ima i dobrih stvari u toj pretvorbi ali ne daj Bože da tako sve bude. Pa smo mi uzeli Aluminij Mostar. I bilo bi mi jako zanimljivo, bilo bi mi jako zanimljivo vidjeti ugovor sa Aluminijem Mostar i o isporuci električne energije Aluminija u Mostaru. To bi bilo jako zanimljivo ali kako ja to ne smijem pitati jer na jedno moje pitanje premijer je odgovorio: "E nemojte mi to pitanje više govoriti. Morate pitati drugu stranu.". Onda više neću ni pitati. Hvala lijepo.
Tko pita ne skita. Poštovani zastupnik Valter Poropat.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni kolegice i kolege zastupnici, uvaženi državni tajniče, profesore Tomšić. Ova 3 zakona mi smatramo i ono što je i kolega Marasović rekao da su vrlo važna i da o njima itekako treba govoriti upravo iz razloga toga o kojem sam govorio u ime Kluba IDS-a a to je da onaj koji je energetski neovisan je onaj koji energiju ima, ali i onaj koji koristi više vrsta energije tako da u slučaju krize bilo kojeg energenta uvijek ima mogućnost da pokrije barem dijelom svoje tržište energije. Ono što je isto tako važno važno je to gdje se strateški nalazite u tom trenutku. Hrvatska je geostrateški odlično pozicionirana kad govorimo upravo o tome da Jadransko more ulazi u samu sredinu Europske unije. I onda se ondje otvaraju pitanja kako i na koji način dopremiti energent. Znamo da danas koliko god se govori o alternativnim govorima i o alternativnim izvorima energije uvijek i dalje je na prvom mjestu nafta i plin. A on se u Europu, on u Europu dolazi uglavnom morskim putem. Govorim za naftu. Plin dolazi iz Rusije odnosno iz Dalekog istoka. Zbog čega to govorim? To govorim zbog toga jer alternativna goriva i alternativni izvori energije su relativno mali da bi mogli pokriti potrebe današnjeg stanovništva. Mi znamo da jedna vjetroelektrana može proizvesti električnu energiju samo onda kad vjetra ima i to od pet do deset megavata. Isto tako složit ću se sa onima koji su, i ja sam isto tako, da se bio masa odnosno bio gas maksimalno iskoristi. Međutim za proizvodnju bio mase mi trebamo novu energiju, neku drugu energiju da bi proizveli bio masu iz koje ćemo onda proizvoditi energiju. Dakle to su izvori energije s kojima možemo samo ublažiti eventualne nestašice ali nikako u ovom trenutku danas ne možemo govoriti da su oni budućnost. Oni jesu budućnost za pokriti rupe da tako kažem, ali nikako osnovni izvori. I to je važno. Važno je znati i to da Hrvatska danas ima potrebe za 30% uvoza električne energije. Znamo i to da nemamo mogućnost po odluci Sabora graditi nove elektrane. Dakle moramo ići u razgovore na način kako doći do novih izvora u ovom slučaju električne energije. Ja moram reći jer sam emotivno vezan za lokaciju Plomin i na one nesretne 90-te godine kad se ignoriralo lokalnu samoupravu na koji način se želi rješavati odnosno kako riješiti energent za termoelektranu Plomin2. Vjerujem i siguran sam poštujući profesora Tomšića koji je jedan od glavnih stratega u Republici Hrvatskoj za energetiku, vjerujem da će se ipak naći rješenje struke da se u slučaju da se eventualno ide na Plomin 3 da se energent uzme plin. Samim time što je on ekološki najprihvatljiviji, što je kraj lokacije Plomin najbliži izvor plin, plinovod Pula-Karlovac prolazi samo nekoliko kilometara od termoelektrane Plomin. Isto tako ukapljeni prirodni plin sigurno ima mogućnosti da se nađe na terenu od Plomina do ulaza u Raški zaljev. I s druge strane i "Zeleni" će vjerojatno u tom smislu prihvatiti način s obzirom da termoelektrana koristi vodu i more za rashladni sistem a plin u "kapljani" kao takav hladi vodu i potrebna mu je voda za njegovu, za njegovu lokaciju onda se tu nađe bilanca između tih dviju temperatura. Znamo danas kad se govori o obnovljivim izvorima energije, o alternativnim izvorima energije da se i u Europi neke stvari drugačije tumače. Uzmimo primjer Francuske. Bivši predsjednik Chirac zalagao se da i nuklearna energija uđe u ekološke izvore energije. Pitanje je što o tome kaže Švedska koja praktički 90 ili preko posto svoje energije dobiva iz nuklearne energije. Dakle pitanje je što o tome misli tehnika odnosno tehnologija? Problem nuklearne energije je njezin otpad za kojeg nema rješenje i naravno tehnologija koja može dati sigurnost i to što to sve u konačnosti znači. Dakle, rekao sam energetska neovisnost je ona neovisnost ako energiju imate ali i ona ako koristite više izvora energije. Vidjeli smo šta se desilo kad je, kad su bili problemi sa Rusijom, Ukrajinom, odnosno Bjelorusijom na plinovodima koji iz Rusije vode najvažniji njima energent. Dakle, najvažniji energent u Europskoj uniji je upravo ruski plin. I samim time rastu i cijene i onda tržište svakim danom sve, u ovom slučaju sve manje nestaje. Zbog čega? Iz jednostavnog razloga jer ste postali ovisni od tog izvora. Međutim, kad govorimo o tržištu električne energije ovim zakonom koji je predložen riješit će se dužnost pravne ili fizičke osobe, odnosno energetskog subjekta da prije stjecanja statusa povlaštenog proizvođača električne energije ishodi prethodno rješenje o stjecanju statusa ovlaštenog proizvođača električne energije. I drugo, mogućnost da pravne ili fizičke osobe koje nisu ishodile dozvolu za obavljanje energetske djelatnosti, proizvodnja električne energije, a koje udovoljavaju kriterijima utvrđenim u postupku izdavanja energetskog odobrenja za izgradnju proizvodnih objekata grade građevine za proizvodnju električne energije. Međutim, tržište električne energije mora raditi na način da imamo onoga tko proizvodi električnu energiju i onoga tko je kupuje. Međutim, poštovana gospodo moramo u ovom trenutku i u cijenu električne energije, moramo uzeti, obavezno moramo uzeti u obzir i socijalnu komponentu. Dakle, nismo svi u mogućnosti plaćati struju po cijeni po kojoj se želi doći do cijene električne energije, nego upravo u tu cijenu treba ugraditi socijalnu komponentu, a na socijalnoj komponenti itekako mora raditi Vlada, odnosno onaj koji je dobio mandat da pomogne u takvim situacijama. U ovom slučaju vjerujem da neće konkretno što se lokacije “Plomina“ tiče raditi stručni lobij, nego da će raditi, odnosno da će raditi stručni lobij, a ne da će raditi lobij jednog, drugog ili trećeg energenta. I vjerujem da će onda Istarska županija ići na izmjenu prostorno-planske dokumentacije da se može koristiti i da se koristi u katerni prirodni plin kao gorivo za lokaciju termo-elektrana u Plominu. Hvala lijepa.
Hvala. Replika. Poštovani zastupnik Jakša Marasović.
Gospodine predsjedniče, kolega Poropat. Nema energije bez žrtava ovih ili onih. Mi možemo govoriti i pričati o zaštiti okoliša, o zaštiti prirode. Ali energije bez žrtava nema. I kad vi govorite o obnovljivim izvorima, … [[Govornik se ne razumije.]] jedino da nemamo energije. Ja vas moram samo sad podsjetiti recimo da su krajem pedesetih i početkom šezdesetih oni polu pismeni partizani gradili velike hidro objekte a svi su bili na petrolu, ulju. Znate, bilo je vrlo malo ljudi koji su imali sijalice. Je li to bilo u stilu one Lenjinove industrijalizacije ili … [[Govornik se ne razumije.]] ili nečega što je bilo još jača vizija i veća vizija. Ali danas se mi nalazimo u situaciji kada nedostaje energije, kad nema energije. Energije bez žrtava nema! Svi alternativni izvori to vam vidite u Danskoj. To mislim da su tu dostigli jedan viši postotak. I to je skupo i puno košta i pitanje šta vam znači, u malom postotku. Ali, kako ja vidim u zadnje vrijeme trendovi su da alternativa nuklearna, pa ćemo i mi valjda to riješiti.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Valter Poropat.
poropHvala lijepa gospodine predsjedniče. Naravno da se mogu složiti da energije bez žrtava nema, kolega Marasoviću. Ali ne mogu se složiti da nemamo izvora. Mi imamo izvore plina s kojima itekako možemo neke stvari riješiti. Ja ne kažem da mi imamo izvore plina u ovom trenutku za izvoz, ali da imam o izvore plina konkretno u neposrednoj blizini istarske obale, da s tim plinom itekako možemo koristiti, možemo ga koristiti kao gorivo za lokacije termo elektrane u Plominu. A složit ću se s vama u vezi alternativnih izvora. Sa alternativnim izvorima možemo pokrivati određene rupe, možemo pokrivati određene manjkove, ali u svakom slučaju glavni izvori energije još uvijek su oni koji su danas itekako važni.
Hvala. Pet minutna rasprava Klub zastupnika IDS-a, poštovana zastupnica Dorotea Pešić Bukovac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo iz same rasprave vidjelo se je da ima i nedovoljne usklađenosti i pomanjkanje odgovornosti, a i da se želi centralizirati moć u ruke određenih pojedinaca, a isto tako se nije adekvatno riješila šutnja administracije i mislim da bi se trebalo odrediti bolje prema izvješćima i rokovima što treba učiniti prema ministarstvu, Vladi Republike Hrvatske i HERA-i. Ja dolazim iz Primorsko-goranske županije gdje imamo termo-elektranu, dvije rafinerije, JANAF, iskrcava se ugljen u Bakarskom zaljevu i ja se pitam da li mi zaista kao zemlja vodimo računa o našoj zagađenosti, odnosno da vodimo računa o tome da smo i turistička zemlja i da bi zaista trebali vidjeti na koja goriva bi trebali, koja goriva bi trebala imati prednost. No, što se tiče samih Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti u odnosu na raniji tekst zakona veoma je ojačana pozicija i uloga predsjednika Upravnog vijeća, a umanjen značaj članova Upravnog vijeća. Ovlaštenje za donošenje većine značajnih uloga ima predsjednik Upravnog vijeća naravno uz suglasnost Vlade Republike Hrvatske ili Upravnog vijeća. Jedino se u članku 7. Prijedloga Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti, odnosno u ranijem članku 19. malo detaljnije obrazlaže rad Upravnog vijeća. Smatramo da će se time previše centralizirati rad agencije i uprkos predviđenim potrebnim suglasnostima koncentrirati moć i dalje u rukama određenih pojedinaca. Usudila bih se reći da se opet daje određenim lobijima moć u ruke. Isto tako ovo što sam rekla vezano za izvješća i rokove, sigurno bi trebalo da Vlada odredi rokove kada će podnosit izvješća Saboru Republike Hrvatske, a isto tako predlažemo da se utvrdi ukoliko Vlada Republike Hrvatske i ministarstvo u roku od 60 dana ne donesu odluku o određivanju visine pojedinih tarifnih stavki ili ako odbijaju zahtjev onda bi trebalo znači nakon tih 60 dana smatrati da je zahtjev prihvaćen, ako se naravno ne odbije u određenom roku. Iako nije propisano Prijedlogom ovog Zakona smatramo da bi trebalo napraviti izmjenu dosadašnjeg članka 28. i utvrditi odgovornost agencije i odgovorne osobe u njoj ako ne postupi sukladno ranijem članku 27. stavak 3., ako u roku od 60 dana ne odgovori na pisani zahtjev energetskog subjekta o pitanjima koja su u vezi sa regulacijom njegove energetske djelatnosti i značajni su za njegovo poslovanje. Mislim da zaista ne možemo više tolerirati šutnju administracije da se mjesecima ne odgovara na zahtjeve i da je to jedna veoma važna stavka da treba odrediti rokove samog ministarstva i isto tako Energetske regulatorne agencije. Hvala.
Hvala. Klub HSP-a, 5 minutna rasprava. Poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovana gospodo iz nadležnog ministarstva. Voditi o energetici i o ovim zakonima koji mijenjaju naš ustroj regulacije energentskog tržišta doista je odgovorna stvar i složio bih se s onima koji kažu da je u Saboru bilo o ovome nedovoljno rasprave. Naravno ako se energetski sustav neke zemlje krivo posloži onda su moguće i energetske katastrofe kakva se dogodila u Kaliforniji 2001. godini na što sam upozoravao i ovdje u Visokom domu u prošlom sazivu Saboru tijekom rasprave o strategiji reforme energetskog sektora. O čemu se dakle radi? Taj kalifornijski poučak za nas je više nego važan. Kalifornija je išla nakon čitavih desetljeća, nakon skoro stoljeća na posvemašnju liberalizaciju tržišta i na privatizaciju energetskog sektora. Dogodilo se to da je na njihovom energetskom tržištu ostalo svega nekoliko proizvođača energije koji više nisu bili zainteresirani za rast i razvoj, nisu imali poticaja od strane države, potrošnja je rasla, u proizvodnju se investiralo nije i završilo je sve skupa sa redukcijama struje tamo u siječnju 2001. godine. Nakon toga se išlo opet na … [[Govornik se ne razumije.]] sustava, ali je cijena energenata i plina i struje otišla gore nekoliko puta. Dakle, to se nije dogodilo u nekoj zemlji trećeg svijeta, nego se dogodilo u Kaliforniji. Taj kalifornijski poučak spominjao sam i ovdje, ali dobro ga je imati i sada u vidu kad govorimo o ovim zakonima. Dakle, svaku reformu energetskog tržišta moramo raditi vrlo pažljivo vodeći računa o tome da ona ostane intervirano, da ostane u službi hrvatskih potrošača i da jamči stabilnost hrvatskom gospodarstvu. Sve drugo je potpuno neodgovorno. A pro pos posebno povoljnih uvjeta za proizvođače električne energije, odnosno za povlaštene proizvođače. Naravno je da je Hrvatskoj potrebno više energije, naravno da je povećanje gospodarskog rasta usko povezano sa povećanom potrošnjom energije, ali oprostit ćete pitamo se kakvog smisla ima uništavanje doline rijeke Dobre sa izgradnjom hidroelektrane Lešće da bi se dobio 1% potrebne energije kad istodobno 11% energije gubimo na zastarjelom elektroprijenosu. Također pitamo se zašto je nužno ići na ovakvu izmjenu Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti gdje se neograničene ovlasti daju isključivo predsjedniku vijeća koje, odnosno predsjedniku uprave koje je na čelu Agencije za regulaciju energetskih djelatnosti. Bilo je možda jednostavnije poštovana gospodo zakon nazvati Zakon o ovlastima predsjednika uprave agencije, jer se govori samo o njemu i o njegovim neslućenim ovlastima. Da vas prisjetim na kronologiju. U prošlom sazivu Sabora donesen je bio Zakon o regulaciji energetskih djelatnosti gdje je na čelu svega bilo vijeće koje nije imalo svoju stručnu službu pa je za svaki i najmanji komadić odluke moralo ići u … [[Govornik se ne razumije.]] po studiju. U ovom sazivu Sabora ste ipak to promijenili pa ste napravili odgovarajuću stručnu službu što je dobro ako želimo imati ozbiljnog regulatora, ali nemojmo sada ići u drugu krajnost pa koncentrirati toliku moć u rukama jednog jedinog čovjeka. Što se pak tiče trećeg zakona iz ovog današnjeg paketa koji se tiče uz ostalo i terminala za ukapljeni naftni plin i ukapljeni prirodni plin, dobro je da se to konačno zakonski regulira, smatramo da bi bilo neozbiljno da se ide na toliko veliki zahvat, a rekao bih čak povijesni zahvat u našoj energetici bez da se istodobno to sve skupa zakonski kvalitetno regulira. Naravno bilo bi dobro da je ujedno regulirana i obveza onih koji sudjeluju u ovom projektu da se pobrinu i za odgovarajuće izvore takvog terminala. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu o spomenuta 3 Konačna prijedloga zakona. Idemo na glasovanja. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o energiji. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik Vladimir Vranković.
Prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasovati. Rezultat? Sa 85 glasova za, 5 suzdržanih i 3 protiv prihvaćen spomenuti zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanom. Idemo na sljedeću točku – - Konačni prijedlog Zakona o Hrvatskoj komori inženjera tehnologije prometa i transporta, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 705 Predlagatelj Vlada. Raspravu proveli Odbori za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik, pomorstvo, promet i veze i europske integracije. Državni tajnik Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka Dražen Breglec će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene gospođe i gospodo saborski zastupnici. Pred nama se nalazi Prijedlog zakona o Hrvatskoj komori inženjera tehnologije prometa i transporta sa konačnim prijedlogom zakona. Dakle uz jedanaest dosada postojećih strukovnih komora predlažemo osnivanje i Komore inženjera prometa i tehnologije prometa. Predlažemo i kao pravnu osobu dakle imat će taj status sa javnim ovlastima od kojih su najvažnije izdavanje i obnavljanje i oduzimanje odobrenja za rad dopusnica i licenci i obavljanje stručnog nadzora nad radom članova komore. Na temelju predloženog zakona osniva se dakle Hrvatska komora inženjera tehnologije prometa i transporta a ta potreba proizlazi iz stalnog povećanja obujma svih vrsta prometa i kompleksnošću rada inženjera prometa koji proizlazi iz intenziviranja sigurnosnih zahtjeva i zaštitom u prometu. Zatim kroz proizlazi potreba iz izrade sve složenijih studija a isto tako i dosadašnja iskustva u priključivanju inženjera prometa i transporta u projektnim i inspektnim timovima pokazale su niz nedostataka i problema. Naime, ti inženjeri nisu imali javne ovlasti za projektiranje i ekspertizu a time je i smanjena njihova odgovornost za kvalitetu elaborata i izvedenih projekata. Predloženi zakon propisuje između ostalog osim što propisuje da je se radi o samostalnim i neovisnim strukovnoj organizaciji, da se u nju obvezno udruži inženjeri prometa i transporta koji obavljaju ovim zakonom određene stručne poslove, ukoliko ispunjavaju propisane uvjete za upis u imenike ovlaštenih inženjera. Dakle ti uvjeti su između ostalog da je državljanin Republike Hrvatske, da ima adekvatnu diplomu … [[Govornik se ne razumije.]] studija, da ima položen stručni ispit koji će se definirati temeljem pravilnika kojemu je rok donošenja godinu dana. Zatim ovim zakonom određuju se i javne ovlasti komore koje su podrobno navedene. A isto tako i ustrojstvo tijela komore, a to su skupština, upravni odbor i nadzorni odbor. Također i način financiranja koji će biti uglavnom iz članarina vlastitih prihoda, a za prvu godinu i inicijalno iz državnog proračuna. Ministar će sazvati osnivačku skupštinu prema ovom prijedlogu i na taj način će komora moći početi i djelovati. Toliko u ovom uvodnom obraćanju. Za daljnja pitanja stojimo na raspolaganju. Hvala lijepa.
Hvala. Odbori? Odbor za pomorstvo, promet i veze. Potpredsjednik Odbora poštovani zastupnik Živko Nenadić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora je na 69. sjednici održanoj 4. srpnja 2007. godine raspravio Prijedlog zakona o Hrvatskoj komori inženjera tehnologije prometa i transporta s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 705 koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske. Odbor je Prijedlog Zakona o Hrvatskoj komori inženjera tehnologije prometa i transporta s konačnim prijedlogom zakona raspravio kao matično radno tijelo sukladno odredbi članka 89. Poslovnika Hrvatskog sabora. Odbor je prihvatio prijedlog da se zakon donese po hitnom postupku sukladno odredbi članak 159. Poslovnika Hrvatskog sabora. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je istaknuo da se predloženim zakonom osniva Hrvatska komora inženjera tehnologije prometa i transporta u koju se obvezno udružuju inženjeri tehnologije prometa i transporta koji ispunjavaju za to propisane uvjete i koji upisom u imenike koje vodi komora stječu položaj ovlaštenog inženjera u struci i odobrenje odnosno licencu za rad. Potreba za osnivanje komore proizašla je zbog povećanja obujma i razine svih vrsta prometa i transporta, intenziviranje sigurnosti zaštite u prometu i transportu, izrada sve složenijih studija projekata i elaborata vezanih uz prometnice, prometna sredstva i čovjeka kao ključnog čimbenika u odvijanju prometnih procesa. Predlagatelj je naglasio da se zakon usklađuje sa direktivom iz 2005. godine o priznavanju stručnih kvalifikacija kako bi inženjeri tehnologije prometa i transporta imali i javne ovlasti za projektiranje i analize a time i snosili odgovornost za realizaciju i operacionalizaciju projektnih i ekspertnih rješenja. … [[Govornik se ne razumije.]] rasprave Odbor je za pomorstvo, promet i veze Hrvatskoga sabora jednoglasno je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese predmetni zakon u tekstu koji je predložila Vlada Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče! Očito je da u Hrvatskoj kako god neki lobij malo ojača odmah si u Hrvatski sabor Vlada predloži zakon kojim se osniva neka od komora. Činjenica je da je i ovaj zakon ide tim tragom jer čitajući obrazloženje o osnivanju komore moram priznati da je dosta tanko to obrazloženje da su, da imamo puno problema u izgradnji primjerice cesta, prometnih projekata i da tada trebamo imati inženjere koji imaju javnu ovlast za donošenje određenog zakona. Ono što je zanimljivo za ovaj zakon kad pogledate od 35 članaka samoga zakona, za 29 članaka u obrazloženju je o usklađenosti sa zakonodavstvom i direktivama Europske unije, 29 ih je neprimjenjivo na ovaj zakon. Čini mi se ako sam dobro računao tri su članka potpuno usklađena a četiri članka će biti, su djelomično usklađena i bit će usklađena kada se donese statut ove komore. Međutim ono što je sada najvažnije, kada pogledamo u općim odredbama kada se definira što su to stručni poslovi kojima će se ova komora baviti onda se mogu zapitati i pitam sad i vas, ali i predlagatelja, znamo da je Prometni studij u Zagrebu i interdisciplinaran i multidisciplinaran. Međutim onime što se stavlja u nadležnost stručnih poslova iz stavka 1. ovoga zakona zadire se i u neke druge struke i ne vjerujem odnosno gotovo sam siguran da prometni inžinjeri nisu osposobljeni za provođenje takvih stvari. Primjerice, kaže se ispitivanje kvalitete ugrađenih materijala. Ako imamo građevinske materijale koji se primjerice ugrađuju u ceste, ako imamo kvalitetu željezničke infrastrukture pa primjerice ispitivanje kvalitete željezničkih tračnica nisam uvjeren da su prometni inžinjeri osposobljeni za ispitivanje takvih stvari. Ima tu i ostalih stvari, čini mi se da to ne može biti dio toga. Osim toga, znamo da je Hrvatska pristupila Bolonjskom procesu u visokom školstvu. Ja mogu pitati ako se ovdje radi samo o diplomiranim inžinjerima tehnologije, prometa i transporta na koji način ćemo definirati poslove za koje postoje visoka učilišta odnosno koja se studiraju na veleučilištima ili visokim školama. Čini mi se da mi zaboravljamo ili barem u prijedlogu ovog zakona zaboravljamo da postoji primjena Bolonjskog procesa i da bi trebalo onda usuglasiti stručne nazive jer o tome smo govorili i kada su bili prijedlozi za osnivanje nekih drugih komora. Čini mi se da imamo dovoljno vremena da to usuglasimo jer ja pitam predlagatelja smatramo li da nemamo u hrvatskim veleučilištima prometne studije koje se bave problematikom koja se izučava u ovom zakonu. Primjerice, od jeseni kreće studij prometne logistike na veleučilištu u Varaždinu. Na koji način će se oni koji završe tri godine studija na veleučilištu. Postoje planovi da se ide na tri plus dvije godine studiranja na visokom učilištu u Varaždinu, na koji način će te osobe biti uklopljene u ovaj studij. A stručni studij, znači na veleučilištima postoje stručni studiji koji su upravo jedan dio nadležnosti koje se stavljaju u okviru ove komore. Bit će izučavani i osobe koje završe te studije će dobiti diplome koje sasvim odgovaraju da se mogu učlaniti u ovakvu komoru, međutim ovaj zakon im u startu to onemogućuje. Mi ovdje govorimo da samo osobe koje su završile sveučilišni studij mogu se učlaniti odnosno položiti ispite i doći u ovakvu komoru. Predlažemo u ime kluba SDP-a znači da do glasovanja o ovom zakonu ili da Vlada dođe sa svojim vlastitim amandmanima ili što bi bilo možda kvalitetnije i bolje da se ipak povuče Vlada i da do početka jesenskoga zasjedanja pripremi cjeloviti zakon. Druga stvar koja govori o tome da nešto sa ovim zakonom nije u redu i da nekakav lobi očito želi uzeti dobar dio kolača za sebe je i članak 5. gdje se govori da komora između ostaloga u suradnji s fakultetima i nadležnim ministarstvima organizira stručno usavršavanje svojih članova. To je lijepo zamišljeno. Samo gospodo, pitam vas, pitam sve nas ovdje zar mislite da se u okviru prometne i transportne tehnologije samo na Fakultetu prometnih znanosti može govoriti? Ako imamo stručne studije na veleučilištima, ako imamo institute, ako imamo i druge stručne ustanove, zar one u suradnji s komorom isto tako ne mogu sudjelovati u stručnom usavršavanju komorinih članova. Kako sada stvari ovdje stoje mi samo uskoj grupi inženjera u Hrvatskoj i uskoj grupi osoba koje su završile studij omogućujemo da sudjeluju u tome. Je li to ciljano, je li to namjerno ili imamo i nekakve druge i kvalitetnije argumente nego što su ovdje. U ovom zakonu isto tako kad pogledamo članak 4. kaže se da komora isto tako daje tijelima državne vlasti isto tako daje mišljenje u pitanjima priznavanja stručnih kvalifikacija iz područja tehnologije i prometa i transporta stečenih u drugim zemljama. Znači, netko tko stekne kvalifikaciju na stručnom studiju u inozemstvu o njemu će se komora moći izjasniti ali onome tko je završio u Hrvatskoj o tome nema niti riječi. Uz to jedna od važnih stvari koje nedostaju po našem mišljenju to je vezano uz članak 21. to su kriteriji i to vrlo jasno i precizno ispisani kriteriji na temelju kojih će komora ocijeniti da netko ne može ili ne zadovoljava uvjete za upis u imenik ovlaštenih inženjera. Ja mogu shvatiti da će se možda dati podzakonskim propisom pa i statutom komore, međutim za ovako izuzetno važnu stvar gdje se ipak radi o tome da netko može ili ne može obavljati određeni posao pa barem u najvažnijim konturama bilo bi dobro da se to propiše i zakonom. Jer ovako komora će vjerojatno štititi samu sebe. Međutim, kriterij je tada, svi unaprijed znaju propisana pravila igre. Ja ni na koji način ne dovodim u pitanje onoga časa kada se komora osnuje, kada bude imala skupštinu i sva svoja tijela da oni neće raditi u prilog svemu tome. Međutim, očito je da netko brani svoje ekskluzivno pravo na nešto pa se bojimo da će i na taj način sve to biti definirano. Sve u svemu u hiperinflaciji ili ajde blaže rečeno inflaciji osnivanja komora s obzirom da smo ozakonili i u Zakonu o sigurnosti prometa na cestama na primjer da mora postojati prilikom izgradnje prometnica mora postojati projekt same prometnice, sasvim sigurno da je onda dobro i da mora postojati ovlašteni netko tko ima javnu ovlast. Međutim, s obzirom na sve ostalo, s obzirom da izgradnja primjerice ceste je multidisciplinarna. Ipak, najvećim djelom izgradnja ceste je građevinski projekt a mi ovdje u članku 1. stavku 2. još jedanputa naglašavamo. Stavljamo stvari koje zadiru jednim djelom u područje građevine, jednim djelom u područje elektrotehnike, jednim djelom u područje strojarstva i nekih drugih struka čini mi se da bi onda ipak trebalo revidirati i ovaj stavak 2. jer čini mi se da onda nema razloga da ovlasti u projektiranju primjerice transporta, tehnologije, prometa i transporta ne mogu biti članovi neki drugi. Ili primjerice da umjesto osnivanja komore to može biti jedna grana ili jedan dio primjerice graditeljske komore ili neke druge jer na ovaj način osim hiperinflacije i osnivanja komora … [[Govornik se ne razumije.]] ćemo nekoliko ljudi bojim se a ostat će sve po starom jer će uski krug osoba imati mogućnost i pravo baviti se kako projektiranjem tako i svim ostalim. Naš prijedlog je ukoliko Vlada pristane da se ovo ili odloži glasovanje o ovom zakonu dok Vlada sa svojim amandmanima ne korigira ove primjedbe o kojima smo govorili, ili možda čak bolje rješenje da se ide u drugo čitanje. Hvala lijepo.
Hvala. Za klub HDZ-a poštovani zastupnik Ivan Vučić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. U Republici Hrvatskoj ima veći broj slučajeva da je zakonom propisano obavezno udruživanje osoba koje obavljaju zakonom određen stručne poslove ili djelatnosti, uz strukovne organizacije, tzv. komore, uz Hrvatsku odvjetničku komoru i javnobilježničku komoru koja su zakonom osnovane kao javne službe, zakonom je osnovano još 11 strukovnih komora. Tako osnovane komore imaju status pravnih osoba i imaju zakonom određene javne ovlasti među kojima su najznačajnije izdavanje, obnavljanje i oduzimanje odobrenja za rad dopusnice, licence i obavljanje stručnog nadzora nad radom članova komore. Potreba za osnivanjem komora inženjera tehnologije prometa i transporta prolazi iz stalnog povećanja obujma svih vrsta prometa i transporta, potrebe za sve intenzivnijom sigurnošću u zaštitu u prometu, izrade sve složenijih studija elaborata i projekata vezanih za prometnice i prometna sredstva te čovjeka kao ključnog čimbenika u procesu prijevoza i prometa. Dosadašnja iskustva o priključivanju inženjera prometa i transporta projektiranim u ekspertnim timovima gdje se pokazalo niz nedostataka i problema. Naime, ti inženjeri nisu imali javne ovlasti za projektiranje i ekspertizu, a time je smanjena njihova odgovornost za kvalitetu elaborata i izradu projekata kojeg su radili. Predloženi zakon propisuje da Hrvatska komora inženjera tehnologije, prometa i transporta samostalna i neovisna strukovna organizacija sa statusom pravne osobe u javnim ovlastima koja se upisuje u sudski registar, da se u komoru obavezno udružuju inženjeri prometa i transporta koji obavljaju ovim Zakonom određene stručne poslove iz svih oblika prometa, cjevovodnog transporta, … [[Govornik se ne razumije.]] transporta sustava logistike ukoliko ispunjavaju propisane uvjete za upis u imenik ovlaštenih inženjera. U upisu u imenike odlučuje tijelo određeno statutom komore, a upisani inženjer stječe status ovlaštenog inženjera, izdaje mu se iskaznica i licenca za rad u odgovarajućem području tehnologije, prometa i transporta. Određuje se način financiranja komore, članarine, vlastiti prihodi, donacije, drugi izvori te državni proračun. Državni proračun ja se nadam samo kod osnivanja. Treba napomenuti da je ovaj Zakon usklađen sa direktivom 36 europske zajednice, Europskog Parlamenta i Vijeća priznavanju stručnih kvalifikacija čime je svrha stvoriti uvjete uzajamnog prepoznavanja profesionalnih kvalifikacija i njihovog jednakog tretmana te suradnje mjerodavnih tijela države, članice po tom pitanju. Na kraju možemo konstatirati da će donošenjem predloženog zakona i osnivanjem komore osigurati promicanje stručnog rada u području tehnologije prometa i transporta te prava ovlaštenih inženjera u ovom području kao i njihova odgovornost u radu kako prema poslodavcima tako i prema drugim osobama. Treba napomenuti da je dugo vremena postojala i želja, a možemo slobodno reći i lobiranje inženjera, prometa i ljudi zaduženih za izradu projekata u prometnih studijama i da je ovo dobar Zakon kojeg će klub Hrvatske demokratske zajednice svakako podržati u hitnom postupku. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Željko Ledinski. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, štovan državni tajniče, kolegice i kolege. Evo dozvolite nekoliko riječi o Prijedlogu Zakona o Hrvatskoj komori inženjera tehnologije, prometa i transporta u ime kluba Hrvatske seljačke stranke. Klub Hrvatske seljačke stranke ne dvoji da je potrebno osnivanje jedne ovakove komore i do sada smo bili i podržali u ovome Saboru sve komore strukovne koje su bile predložene od strane, od ovlaštenih predlagača. Načelno bih rekao da u ovom dijelu potreba za osnivanjem komore sigurno postoji i ona je ovdje navedena. Zbog čega do nje dolazi? Zbog povećanog obujma i razine svih vrsta prometa i transporta, intenziviranje sigurnosne zaštite u prometu i transportu, izrada složenijih studija, projekata, elaborata vezanih uz prometnice i ostalo. Jasno da u tom dijelu je potrebno i regulirati i određenu problematiku na način kao što se to do sada predložilo i kod osnivanja ostalih komora o kojima smo govorili. No gledajte, mi smo prije godinu i pol dana također donijeli zakon kojim smo osnovali jednu komoru, Hrvatsku komoru inženjera šumarstva i drvne tehnologije, a moram reći da nakon godinu i pol dana rada ona nije saživjela u svojoj praksi i zbog toga ima čitav niz razloga zbog čega to je tako. Bojim se da onda i samo osnivanje i drugih komora o čemu smo i prije govorili da ako ona kroz određeno vrijeme ne dobije svoj jasni status ovdje je mislim dobro predloženo da onda bude pravna osoba i da svi inženjeri koji će biti ovlašteni za te poslove da budu upisani u registar. Ako se desi da ne bi imala pravnu osobnost onda bi došli do toga da praktički i sve ono što treba napraviti, a posebno na one provedbene akte koje treba resorno ministarstvo napraviti to se nije desilo kod šumarske komore, upravo se onda ograničava rad. Ovdje je predloženo znači kako se postaje ovlašteni inženjer, kako se stječe članstvo u komori, pa bih se osvrnuo na članak 19. koji govori kako se postaje članom komore, no ima jedna stavka, stavak 2. točka 4. i kaže da ima položen stručni ispit u skladu sa pravilnikom o stručnim ispitima inženjera tehnologije, prometa i transporta kojeg donosi ministar nadležan za promet. A onda u sljedećem stavku 3. kaže da će se primjenjivati tek nakon što ministar nadležan za promet donese pravilnik o stručnom ispitu inženjera tehnologije i prometa od dana određenim tim pravilnikom. … [[Govornik se ne razumije.]] znači danas nema tog pravilnika i može se dogoditi, evo sada uskoro su izbori, promjene vlasti, da taj pravilnik ne bude donesen iduću godinu dana ili ne znam koliko. Prema tome, formalno svi koji bi se sada upisali mogli bi se poslati članovima komore bez toga stručnoga ispita što mislim da je isto dakle i kod nekih drugih komora bilo riješeno da svi koji su do sada se, koji su se upisali u komoru ne moraju imati određene položene stručne ispite. Mislim da to nije dobro i da bi bilo dobro da se to na neki drugi način precizira jer kažem teoretski znamo koliko treba običnim pravilnicima, treba pest mjeseci da ih neko ministarstvo donese. Ako se sad počne raditi znači tek u idućem mandatu Vlade će netko moći predložiti taj pravilnik. I pitanje je onda njegovog provođenja kao takovog? Dalje. U cijelome dijelu sigurno da je dobro da se upravo taj dio inženjera prometa učlani u komoru i da imaju i određene položene stručne ispite jer koliko se sjećam iz naše bliže povijesti bilo je puno raznih i generala koji su stjecali diplome. Ja sam čak osobno potpisao pismo dekanu da mi se kaže kako je jedan od tih diplomirao i kada? Nikad nisam dobio službeno od njega odgovor. Prema tome da ne bi se bacala nekakva ljaga na struku koja je sigurno cijenjena i ima svoje mjesto u Hrvatskoj, mislim da je potrebno ovaj projekt formulirati ovaj dio članka 19. Što se tiče evo znači potrebne za osnivanjem, klub HSS-a će podržati prijedlog ovoga zakona ali očekujemo da ga predlagač usavrši barem u ovom dijelu što se tiče članstva komore i ovlaštenih inženjera. Hvala.
Hvala lijepa. I zaključno u ime predlagača državni tajnik Dražene Breglec. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo pokušat ću dati nadam se zadovoljavajuće odgovore na neke od primjedbi iznesenih u raspravi. Dakle dilema koju je iznio uvaženi saborski zastupnik gospodin Korenika o tome da li je potrebno dozvoliti članstvo u komori i ljudima koji imaju i završen stručni studij a ne samo sveučilišni kako je ovim prijedlogom zakona propisano. Naravno postoji i vjerujem i kod drugih komora postoji različita praksa. Znamo da slučajeve kada je to dozvoljeno i članstvo sa stručnim studijem pa ćemo mi do izjašnjavanja amandmana se odrediti prema ovom prijedlogu. Što se tiče usavršavanja o kojem govori članak 5. točka 5., usavršavanje dakle je dozvoljeno iz sredstava i predviđeno iz sredstava komore a ta sredstva komore ujedno izvori tih sredstava su članarine koje sami članovi uplaćuju. Prema tome, u tom dijelu ne vidimo sporno da to ne bi bilo tako. Što se tiče odbijanje ili prihvaćanje zahtjeva za upis u upisnik koji je definiran člankom 21. Ovdje bi dakle ovdje bi upozorio da se u istom članku definira ako ne zadovoljava uvjete, u tom slučaju se može odbiti upis u Upisnik ovlaštenih inženjera prometa, a ti uvjeti su određeni u članku 19., tako da je to, smatramo također precizna odredba. Na primjedbu o stručnim poslovima iz stavka 2. zakona možemo naravno i okrenuti tezu i reći da ni prometni inženjeri nisu mogli možda dobiti licencu ni građevinsku ni neku drugu. Naravno da se poslovi posebno u graditeljstvu isprepliću iz različitih struka i branši. Međutim konkretno, članak, stavak 2. članka 1. treba gledati u kontekstu 1. stavka istog članka u kojem govori da ti inženjeri već obavljaju stručne poslove iz tog područja, a onda su ti stručni poslovi pobrojeni koje oni obavljaju. Dakle ne prejudicira se i da je ekskluzivitet prometnim inženjerima da oni sami mogu obavljati te poslove. Dapače razumijemo da domicilno možda u ispitivanju kvalitete građevnog materijala naravno da su neke druge struke pozvanije, ali oni naravno već to i obavljaju u određenim segmentima i zato je to tu ovdje navedeno, ne isključujući da to naravno rade neki drugi, da to rade i neke druge organizacije. Razina za potencijalne članove koji se traži a završili su studij u inozemstvu naravno, podrazumijeva se da će se sukladno određenju prema prijedlogu da se dozvoli upis u Upisnik ovlaštenih inženjera i za stručni studij, isto tako onda postaviti ta granica i za one koji su završili u inozemstvu studij. U ovom trenutku naravno podrazumijeva se da to bi trebalo nostrifikacijom dokazat. Na primjedbu uvaženog saborskog zastupnika gospodina Ledinskom o stručnom ispitu kao i na moguće izbjegavanje uvjeta stručnog ispita odnosno prethodnog upisa u komoru bez zadovoljenja uvjeta polaganja stručnog ispita imamo i jedan amandman kojeg ćemo prihvatiti, ali to kada dođe vrijeme, koji rješava ovu dilemu na zadovoljavajući način. Međutim mogu reći u obranu ovog prijedloga da je kroz prijelazne i završne odredbe gdje se daje rok od 90 dana za izradu i statuta a isto tako i za dakle to je u članku 19. koji će naravno brisat ali isto tako dakle isti rok je predviđen i za donošenje pravilnika i stupanje njegovo na snagu, tako da ni po ovom prijedlogu ne bi mogli doći u tu situaciju. Međutim, prihvaćamo ovaj jasni izričaj da se ta odredba iz stavka 3., a to ćemo amandman se izjasnit tako da taj slučaj neće biti u praksi moguć. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jedan ispravak, potpredsjednik Arlović. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege, državni tajniče! Moram reći da ispravljam ovu vašu tezu odnosno rečenicu u odbrani ovoga prijedloga polazivši od prijelaznih i završnih odredbi. Ja mislim da bi bilo dobro zbog kvalitete zakona odgoditi izjašnjavanje i ići eventualno na drugo čitanje, upravo iz tog razloga što ne možete braniti prijelaznim i završnim a i drugim odredbama ovaj zakon. Primjerice u članku 33. stavku 4. kažete da će osnivačka skupština donijeti statut većinom glasova prisutnih ovlaštenika komore, a imate u isto vrijeme u članku 11. stavku 2. zakona da se statut donosi većinom glasova svih članova komore. To je nešto sasvim oprečno rješenje. Prema tome, nemoguće je imati dva rješenja u prijedlogu zakona. Ili imate primjerice u članku 18. stavku 2. da će opći akti komore objaviti se na način … [[Govornik se ne razumije.]] statutu komore. Ja bi vam htio podsjetiti vas da je to suprotno Ustavu. Po Ustavu članka 89. citirat ću vam: "Propisi tijela koji imaju javne ovlasti prije stupanja na snagu moraju biti objavljeni na dostupan način u skladu sa zakonom. Prema tome zakonom morate reći kako će oni biti objavljeni. Ne statutom. Jer se radi o tijelima koja imaju javne, javne ovlasti. Dakle nekoliko stvari koje upućuju, a ovaj ispravak sam iskoristio iz prostog razloga da vam sugeriram. … [[Govornik se ne razumije.]] mora biti formalno drugo čitanje, odgodite izjašnjavanje i pokušajte još jedanput prijeći od članka 1. do zadnjeg članka cijeli zakon i usuglasit ga sa Ustavom da bi bio u redu. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog zakona o Hrvatskoj komori inženjera tehnologije i prometa i transporta. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika HNS-a. Državni tajnik Dražen Breglec. Amandmani Odbora za zakonodavstvo.
Predloženi amandmani od 1. do 4. prihvaćaju se.
Hvala postaju sastavni dio Zakona. Amandman Kluba zastupnika HNS-a.
Predloženi amandman se ne prihvaća. Naime, izjednačavanje klasifikacije zanimanja sveučilišnih studija i stručnih specijalističkih diplomskih studija čijim završetkom se ostvaruje 300 ECTS bodova kako je to zatraženo amandmanom nije predmet usklađenja kroz ovaj Zakon. Postojeće komore osim toga iz drugih djelatnosti također nisu ugradile u svoj sastav osobe koje su završili stručni specijalistički diplomski studij. I na kraju sukladno dinamici školovanja tj. realizacije nastavnih planova i programa prema Bolonjskom procesu na stručne specijalističke diplomske studije čijim se završetkom ostvaruje 300 ECTS bodova do sada je bilo moguće upisati samo dvijema generacijama studenata. Nadalje, sukladno navedenom u odredbi članka 19. stavka 2. kojim se propisuje uvjeti za članstvo u komori u točci 3. koja glasi, da ima tri godine radnog staža u struci može se očekivati da će studenti koji će završiti stručne specijalističke studije tek za 5 godina steći uvjete za upis u Komoru inženjera tehnologije, prometa i transporta pa kada u to doba eventualno se takva situacija i takav problem pojavi može se i dodatno intervenirati jer ćemo imati 5 godina iskustva u radu Komore.
Klub zastupnika HNS-a poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
To što druge komore nemaju u svom članstvu takav profil jednostavno je posljedica činjenice što kod formiranja komore nije bilo takvog profila. Ja ne znam zašto mi svoje vlastite zakone nećemo poštivati, donijeli smo Zakon o visokom obrazovanju ta kvalifikacijska razina jest izjednačena po svim onim ECTS bodovima po svemu onome što smo se zaklinjali, i sada kada dođe do prakse sada to nećemo poštivati. Tražim glasovanje ovo je stvarno sumanuto.
Tko je za ovaj Amandman. Hvala nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat. Sa 87 za, 11 suzdržanih 10 protiv, donesen predloženi Zakon. Molim zastupnice i zastupnike da budu pažljivi. Stalno se.
Prelazimo na: - Konačni prijedlog zakona o prijevozu opasnih tvari, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.E. br. 708 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 150. … [[Govornik se ne razumije.]] Poslovnika objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli: Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i veze, Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja? Da. Državni tajnik gospodin Dražen Breglec. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Zakon o prijevozu opasnih tvari s Konačnim prijedlogom zakona u postojećem obliku datira iz 1993. godine. Imao je opsežne izmjene u 2003. godini. Međutim zbog svojih opasnih, svojih stavova za ljudsko zdravlje i okoliš opasne stvari su kojih ima oko 5 tisuća registriranih, definirane u 13 klasa, a u Republici Hrvatskoj u 2005. godini zabilježen je prijevoz od 6,33 milijuna tona opasne robe u cestovnom, željezničkom i riječnom prometu što čini, što čini 8,5% ukupnog prijevoza roba ostvarenog tim oblicima prijevoza u Republici Hrvatskoj. Područje prijevoza koje je definirano, koje se definira ovim zakonom odnosi se na sve vrste prijevoza osim pomorskog prometa, osim prijevoza pomorskim putem, a pomorski dakle prijevoz opasnih tvari u pomorskom prometu uređen je sukladno međunarodnim pravnim instrumentima Pomorskim zakonikom. Želim istaći uvodno da je Republika Hrvatska stranka međunarodnih ugovora o prijevozu opasnih tvari. Tri međunarodna ugovora posebno su važna i fizički opsežna i svakodnevno se primjenjuju, a to je: Europski sporazum o međunarodnom cestovnom prijevozu, ADR, Konvencija o međunarodnom željezničkom prijevozu, RID te Europski sporazum o međunarodnom prijevozu opasnim tvari plovnim putevima, ADN. Također zrakoplovnu problematiku u prijevozu opasnih tvari definiraju međunarodne konvencije u zrakoplovstvu kao i preporučena praksa … [[Govornik se ne razumije.]] Ovim Prijedlogom zakona propisuje se primjena međunarodnog ugovora i međunarodnih ugovora koje sam upravo naveo o prijevozu opasnih tvari. Zatim, ali želim istaći također da se ne primjenjuje ovaj zakon na prijevoz opasnih tvari u oružanim snagama Republike Hrvatske za što je, koja je problematika definirana propisima o prijevozu opasnih tvari u oružanim snagama koje donosi nadležni ministar, ministar obrane. Ovim zakonom također propisuju se uvjeti za prijevoz opasnih tvari dakle u svim ostalim granama prometa. Koji su ti uvjeti? To su uvjeti za, u svim fazama prijevoznog procesa od pakiranja, od manipulacije robama prilikom pakiranja znači odnosi se i na ambalažu i na vozila. Zatim na preventivne mjere sigurnosti i postupak u slučaju nezgode i nesreće. Na obaveze pošiljatelja, organizatora prijevoza, pakiratelja, punitelja, vlasnika ili korisnika teretnog prostora te utovaritelja, prijevoznika i primatelja opasnog tereta. Ovim zakonom također definiraju se uvjeti, poslovi i stručno osposobljavanje sigurnosnog savjetnika kojeg su dužne imenovati pravne i fizičke osobe čija djelatnost obuhvaća prijevoz opasnih tvari i s tim prijevozom povezanim poslovima. U cilju strateškog upravljanja i međunarodne koordinacije prijevoza opasnih tvari zakon predviđa i osnivanje tzv. Nacionalnog povjerenstva za prijevoz opasnih tvari kojeg osnuje Vlada Republike Hrvatske a čiji ga predstavnici, a čine ga predstavnici Ministarstva nadležnih za promet, unutrašnje poslove, zdravstvo, zaštitu okoliša, gospodarstvo, Državnog zavoda za nuklearnu sigurnost i Agencije za civilno zrakoplovstvo. Nakon usvajanja zakona slijedi 15-tak podzakonskih propisa koje će se uglavnom donijeti u roku od 6 mjeseci od stupanja na snagu ovog zakona a koji se predlaže stupiti na snagu do kraja ove godine. I na kraju želim naglasiti da se ovim predloženim zakonom usklađujemo sa važećim odredbama spomenutih međunarodnih ugovora i njihovih dodataka kao i sa pravnom stečevinom Europske unije iz područja prijevoza opasnih tvari. Hvala lijepa. Za daljnje informacije stojimo na raspolaganju.
Hvala. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba HDZ-a gospodin zastupnik Ivan Vučić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Ovo je još jedan zakon kojim se hrvatsko zakonodavstvo usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije. Ja bih rekao vrlo značajan zakon s obzirom na povećanje prijevoza, povećanje transporta u svim segmentima, bio on cestovni, zračnik, plovni ili željeznički i poglavito je povećanje prijevoza pa i ovog opasnim, opasnog otpada u cestovnom prometu. Ovo je kako sam rekao značajni zakon iz kojeg je vidljivo da je Ministarstvo uložilo puno truda u njegovoj pripremi i smatram da je zakon jako dobar i da ga svakako treba prihvatiti u, na ovom zasjedanju po hitnom postupku. Zakonom obuhvaća sve vrste prijevoza koje i Hrvatska … [[Govornik se ne razumije.]] temeljnog Međunarodnog sporazuma o Zakonu o cestovnom prometu, ADR zakona ili Sporazuma o željezničkom prometu, RID, Zakona o plovnom, ADN-a smatra se na plovnom u unutarnjim vodama. Isto tako i međunarodnih konvencija u civilnom zrakoplovstvu. Isto tako vidljivo je i da zakon i ovi sporazumi još nisu prevedeni da se radi o nekoliko tisuća stranica i da će ministarstvo i službe koje rade za ministarstvo ove sporazume prevesti u roku 6 mjeseci. Dakle, do kraja ove godine. Zakonom je obuhvaćeno prijevoz opasnih stvari ne samo prijevoz, njihov transport. Isto tako, zakon definira na koji način se opasne tvari koje se prevoze jednim od prevoznih sredstava, način njihovog pakiranja, prijevoz isto tako i način njihovog skladištenja. Isto tako, Vlada Republike Hrvatske osniva i Nacionalno povjerenstvo člankom 56. zakona u cilju učinkovitog, strateškog upravljanja prijevozom opasnih tvari, a zbog međusobne koordinacije osoba koje sudjeluju ili resornih ministarstava koji sudjeluju u prijevozu tih opasnih tvari u cilju sprječavanja akcidenata do kojih dolazi uslijed prometa ili prometnih nesreća. Isto tako, vidljivo je da je ovim zakonom predviđeno i donošenje 15 podzakonskih akata i da je njihov rok donošenja 6 mjeseci. Na kraju klub Hrvatske demokratske zajednice pozdravlja donošenje ovog zakona i predlaže da ga donesemo po hitnom postupku u prvom čitanju. Hvala lijepa.
Hvala. U ime kluba HSP-a gospodin zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Pred nama je dosta značajan zakon, znači Zakon o prijevozu opasnih tvari. Na žalost smo svjedoci čestih događanja koja govore o tome da nešto ne funkcionira u smislu primjene i provedbe zakona u Hrvatskoj. Kada je riječ o opasnim tvarima sad ću vas podsjetiti kakva je situacija bila 23. siječnja ove godine kad se prevrnula cisterna u Palešniku. To je mjesto pored Hercegovca, odnosno Garešnice. Tada se izlilo preko 11000 litara plavog dizela i ostalih razno raznih ulja. Znači, došlo je do eko incidenta. Na žalost, do dan danas posljedice tog eko incidenta nisu otklonjene. Do dan danas posljedice nisu otklonjene. Dapače, zagađivanje bunara se i dalje nastavlja. Prvo je bilo početno. Normalno, sustav podzemnih voda radi na žalost svoje. Sada je zadnja bila stvar iako ne žele baš ni izlaziti mjerodavni na teren, od 30 bunara koji su testirani još ih treba se 10. Ali mjerodavni nemaju vremena izaći na teren. 28 je zagađeno. Ja sam kao zastupnik sa druge izborne jedinice tri puta bio u Palešniku. Zadnji put sam bio 23.lipnja. Znači, točno kad je 5 mjeseci prošlo. Situacija je ista kakva je bila nakon 23. siječnja. Postavio sam bio i zastupničko pitanje Vladi Republike Hrvatske. Prema odgovoru Vlade Republike Hrvatske, a koja je dobila od Županije Bjelovarsko-bilogorske. Znači, gdje je župan Bajs odgovorio situacija je idealna. Znači, prema odgovoru situacija je idealna ali dođite pa ćete vidjeti da nafta pliva u bunaru, a nije pronađen novi izvor, pa je nafta u kanalima, pa su bunari zagađeni, a nitko nije pokrenuo pitanje saniranja, nitko nije pokrenuo pitanje ljudi se bave stočarstvom. Imaju, to je Palešnik inače je baš poznat po dijelu stočarstva vezano uz uzgoj i krava i svega ostaloga. Znači, treba stoku napajati. Nitko o tome ne vodi računa. Dali smo odmah prijedlog da županija kao takva i država se uključe u taj dio, da se ljudi budući je u međuvremenu došlo do vodovoda priključe na vodovod, a da taj dio troškova, ljudi nemaju novaca za priključenje na vodovod, troškova da snosi županija i država, a posljedica je regresnom tužbom naplati od Croatia osiguranja. Evo, to vam je zbilja kakva je situacija vezano za Zakon o opasnim tvarima i kako se ništa ne radi, kako se ništa ne događa nakon što se na žalost dogodi jedna takva situacija. A prvi dan kad se takva situacija dogodila svi su bili dolje slikali se u kamerama, svi su obećali, sve će biti napravljeno. Nakon toga, niti se pojavljivao župan Bajs, niti se pojavljivao bilo tko iz Vlade ministar Čobanković koji je rekao da je sve divno i krasno, a ljudi su im pripremili za poklon tu vodu koja je prema njima, prema odgovoru na moje zastupničko pitanje iz bunara gdje pliva nafta, da im poklone, da vide kakvu oni vodu imaju, a da ne govorimo o dijelu stoke i ostalo. Prema tome, ovo pitanje opasnih tvari na žalost je takvo da možda imamo relativno dobre zakonske prijedloge, zakonske propise, ali na žalost pitanje je provedbe i nedjelovanja kako Središnjih državnih tijela nadležnih za ta pitanja tako i na razini županija, jer ovdje je riječ o onima razno raznim stožerima pa se ti stožeri osnuju, razno razne planove mi donosimo, pa onda zaštita okoliša. Pa kaže stožer. Onda se oni skupe, pa daju nekakve zaključke, pa onda daju nalog recimo Zavodu za javno zdravstvo da ispita i pitanje voda. Oni to ne naprave iako im se plati. Pa onda se dovede privatnik koji je kao uzeo nekih pola milijuna kuna novca za saniranje toga dijela. On je novac očito uzeo ali nije ništa napravio. Onda se Zavod za javno zdravstvo oglasi da on nije za pitanje tla nadležan, nego je samo za pitanje voda i to se sve vrti u krug, a nitko od mjerodavnih ne nastupa. Prema tome, hajmo testirati znači ovaj zakon i ovakve slične zakone na konkretnim slučajevima i primjerima da vidimo jel on rješava. Ovaj na žalost isto to ne rješava. On kaže da će onaj koji napravi nešto tako morati o svome trošku to napraviti i sve ostalo. Ako se gledaju ove kaznene odredbe, ako ne napravi nikome ništa kao za ovaj slučaj Palešnika, a ljudi onda moraju se snalaziti kako će se već snalaziti. Stoci treba dati vode. Ljudi se moraju okupati. Njima vodovod kažem, cijev bar da se napravi jedna pipa gdje mogu uzimati vodu, ne moraju kupovati od, plaćati ili vatrogasne cisterne ili neke druge cisterne da bi uopće dobili i pitke vode. Evo, tome je takva situacija. Na žalost, takvih situacija vidimo svako ljeto se događa i na području Dalmacije oko cisterni i svega ostaloga. Prema tome, ako bi htjeli imati pravi zakon, ići na tu varijantu da se opasne stvari u pravilu trebaju prevoziti željeznicama, a znači iznimka ovaj je dio cestovni, odnosno vodeni putevi ovisno ako nema normalno drugoga načina. Mislim da je tu najjača i zaštita i sigurnost s obzirom na način i na vagone i sve ostalo da je zaštita puno jača nego cestovnim dijelom. Znamo i sami da mnogi prijevoznici nastoje unatoč zabranama sporednim cestama prevoziti. Znači, skupo im je. Sve je i njima skupo normalno ili autocestama ili drugim dijelovima magistralnima nego nastoje unatoč znači zabranama prevoziti to putevima koji nisu za to predviđeni s obzirom na taj dio mislim da bi puno više trebali napraviti i u ulaganju vezano za samu sigurnost toga prijevoza za točno određivanje trasa prijevoza i prometnice, moramo puno na tome poraditi da bi u takvim i sličnim situacijama bili. Ali kažem, najbolje je rješenje ono što klub HSP-a predlaže da se maksimalno ide na pitanje željeznicom ali sada ne govorim o onoj situaciji vezano za ovaj zadnji dogovor, ne zna se što su se dogovorili predsjednik Mesić i predsjednik Putin ukapljeni plin i taj dio to je vrlo opasna tvar u prijevozima, ako se tu ne ostvari nekakva sigurnost znači moguće su razno razne situacije gdje može doći, to je nažalost tako, do eko incidenta. Prema tome, ako mi odgovorite na ovo pitanje oko Palešnika da li zakon to sadržava možda ću vas podržati. Hvala.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Svjedoci smo u prošlom razdoblju da smo imali nekoliko opasnih nazovimo to akcidenata na hrvatskim kako cestama tako i prugama i sve to je pokazalo da je ovaj zakon koji se u principu usklađuje sa zakonodavstvom Europske unije i ne donosi previše novosti ustvari dokazao da u Hrvatskoj nažalost još uvijek kako država tako niti lokalna i regionalna samouprave ali nažalost niti odgovarajuća državna poduzeća nisu osposobljena za incidentne situacije do kojih dolazi u prijevozu opasnih tvari. Činjenica je da još i danas neke od autocesta nemaju svu potrebnu odgovarajuću opremu u slučaju akcidenata, to su pokazali i nedavno jedan željeznički incident, to je isto tako dokazano na nekoliko naših cesta. Ono što je zaprepašćujuće u cijeloj toj priči da primjerice kada smo određivali koridore svojedobno kuda će se voziti naftni derivati i nafta tada to nije bilo zbog opasnosti ekološke prirode po državu i po našu zemlju nego zbog toga što se ustanovilo da se ta nafta krijumčari. To pokazuje na kojoj smo mi razini ekološke svijesti sve u svemu i čini mi se da jednim djelom ovaj zakon ide u tom trenu. Imali smo prethodno i Zakon o Hrvatskoj komori inženjera tehnologije, prometa i transporta i ovaj drugi zakon je bio idealna prigoda da ugradimo nešto iz onog zakona i ovako. Kada govorimo o sigurnosnom savjetniku mi podržavamo da se moraju imenovati sigurnosni savjetnici, međutim pitanje je tko će im davati odobrenja odnosno uvjerenja. To nije do kraja jasno iz prijedloga ovoga zakona. Osim toga, mi znamo da u Hrvatskoj postoji ponovo naglašavam i stručni studiji koji se održavaju u okviru veleučilišta i sada je idealna prigoda da ono što se definira stavcima 28., 29., 30., 31. bilo bi normalno da savjetnik, znači da sigurnosni savjetnik bude i član ove komore inženjera tehnologije, prometa i transporta. Time bismo dodatno ojačali sigurnost, međutim toga ovdje jednostavno nema. Čini nam se oportunim da osoba koja bi trebala biti sigurnosni savjetnik mora imati završenu visoku stručnu spremu, bilo sveučilišnu bilo na nekom stručnom studiju jer tada bismo pokazali da nam je ekologija i sigurnost u prijevozu opasnih tvari na prvom mjestu. Bilo bi normalno da ono što je u stavku 31. u članku 3. da onda i stručnu poduku tih osoba, da ona bude i u nadležnosti ove komore o kojoj smo maloprije govorili, to bi bi imalo smisla. Međutim, očito je da predlagatelj ovog zakona o tome nije vodio brigu. Na neki način imamo osjećaj da ne zna glava što radi rep i obrnuto. Prema tome, čini mi se onaj drugi dio znači kad se radi o sigurnosnom savjetniku onda bi on imao uz sve ono što mu se propisuje da je u njegovoj nadležnosti prema ovim člancima moramo upozoriti i sada da imamo i do sada smo imali korektne zakone koji se nisu uvijek provodili do kraja. Znamo da jedan dio naših trgovačkih društava nažalost ne želi provoditi ove zakone i tu je nedovoljna koordinacija nadležnih državnih tijela i policije odnosno policijskih uprava. Moramo biti svjesni isto tako, ovdje je o tome već bilo rečeno, da se moraju odrediti koridori u Hrvatskoj kojima će se provoziti opasne tvari ali naglasak bi ipak trebao biti i tu se slažem sa prethodnikom da pokušamo da putem željeznica ide najveći prijevoz kopnom opasnih tvari, samo na manje relacije, kraće relacije i strogo utvrđenih koridorima moglo bi se to obavljati u cestovnom prijevozu. Čini mi se da bi i za ovaj zakon bilo dobro da se na temelju ovih primjedaba koje smo dali neke od njih koje su bile i do sada u raspravi i bez obzira što ovaj zakon ima što je to usklađivanje sa zakonodavstvom Europske unije da predlagatelj ipak uzimajući u obzir dosadašnje primjedbe iz klubova, bit će ih pretpostavljam još, ipak taj zakon odloži od glasovanja u petak nego da se ako je ikako moguće u dogovoru sa klubovima zastupnika sa našim primjedbama doradi i tek tada ide u daljnju proceduru jer čini mi se da se radi o previše važnom zakonu kako bismo dopustili da on do kraja bude nedorečen. Pri tome valja naglasiti da neke stvari prepisujemo iz nekih drugih zakona što smatram da nije potrebno jer imamo i Zakon o sigurnosti cestovnog prometa, imamo Zakon o prijevozu u cestovnom prometu i čini mi se da jednostavno odredbe koje su vezane uz te zakone nije potrebno u ovom zakonu prepisivati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ovo je dosta dobar zakon. Slažem se sa nekim primjedbama koje su klubovi izložili vezano za zapravo stručne osobe, savjetnike, njihovo imenovanje i realizaciju. Dobro je da se napokon i u našem zakonu pojavljuje pravilo nomotehničko da se pobrojavaju međunarodne konvencije i dokumenti koji se moraju provoditi jer postoji kod nas jedno tumačenje po kojem je dovoljno da piše u Ustavu da su ratificirani pa da se moraju provoditi a da ne moraju biti kroz zakone razrađeni. Međutim, ima neke stvari koje ipak bih htio naznačiti, ja neću pretjerivati u tom dijelu ali dopustite samo primjerice oko kazne. Recimo, kaže se u članku 60. da će sa novčanom kaznom od 1500 kuna, ponavljam 1500 kuna za prekršaj kazniti. I sad pakiratelj, ponuditelj i da ne nabrajam. Dakle osobe koje su između ostaloga odgovorne za to kako će utovariti, pakirati ili poslati opasnu tvar koja može uzrokovati ogromne štete trovanja ljudi, životinja i tako dalje ili zagađenje okoliša. Znate kolika je ta kazna od 1500 kuna? To je otprilike manja kazna nego što je većina kazni koje su, naplaćuju vozaču motornih vozila u slučaju prometnih prekršaja. E sad se postavlja pitanje zapravo na primjeru ovog zakona šta mi zapravo hoćemo postići i gdje mi to treniramo strogoću? Dakle tamo gdje se vrti velika lova jer znate cijena usluga u prijevozu opasnih tvari su vrlo visoke. Gdje se prikriveno mogu dešavati i zloupotrebe vezano opet recimo za prijevoz nuklearnog otpada, načina njegovog pakovanja i tako dalje. Onda pojedinac se dovodi do razine kažnjavanja banalne kazne u sigurnosti cestovnog prometa a pravne osobe će se kazniti od 5 tisuća do 500 tisuća kuna. A štete mogu biti na milijune i milijune kuna da ne nabrajam ili navodim dalje. Ja mislim da su ove prekršajne mjere i pravnim i fizičkim osobama potpuno, potpuno neprimjerene u odnosu na ono s čim se bave. Radi se o vrlo rizničnim poslovima iza kojih naravno zbog toga postoji i dodatna cijena usluga i povećana zarada. I zbog toga se naravno mora ovo pitanje urediti po meni sasvim, sasvim drugačije. E sad u tom dijelu to bi bila prva primjedba. Druga primjedba je vezana za Nacionalno povjerenstvo za prijevoz opasnih tvari koje bi trebala Vlada Republike Hrvatske osnovati i kojeg čine predstavnici pojedinih tijela nadležnih za prijevoz opasnih tvari. Gle sad čuda, Vlada osniva a čine tijela nadležni za prijevoz opasnih tvari. I onda su to članovi Ministarstva, Ministarstva nadležnog za unutarnje poslove, Ministarstva nadležna u zdravstvu, Ministarstva nadležna za zaštitu okoliša, Ministarstva, i tako dalje i tako dalje. Sad se postavlja pitanje šta zapravo Vlada osniva? Nisu li Vlada upravo ti ministri i ministarstva u sastavu Vlade? Prema tome ako je već to tako onda bi se ipak trebalo ovo Nacionalno tijelo proširiti sa nizom stručnih ustanova i osoba iz različitih ustanova a osobito iz sfere onih ustanova i organizacija koje imaju javne ovlasti vezano zapravo za kontrolu, nadziranje opasnih tvari i njihovog, njihovog kvalitete. Dakako u tom pogledu treba naznačiti da je u stavku 3. rečeno u članku 56. da se mogu imenovati i drugi stručnjaci iz područja, ali gledajte sad, oni koji odgovaraju prijevoza opasnih tvari. Dakle vi ćete iz sfere prijevoznika koji bi trebali odgovarati zbog štete, ako nanesu štetu u prijevozu opasnim tvarima, imenovati stručnjake u nacionalni dio, a recimo primjerice iz Instituta Ivo Pilar, zaštita od požara ili ne znam iz naše komisije koja se bavi nuklearnim otpadom i tako dalje, nećemo imenovati i tako dalje. Zašto? Zašto to tako? Postavlja se pitanje kako će između ostalog taj dio funkcionirati i zbog još jedne važne stvari. Nadzor nad provedbom ovog zakona naravno trebaju obavljati ministarstva. A inspekcijski nadzor ministarstva. Ministri, inspektori. I sad je vrlo interesantno kako će nadzor nad provedbom ovog zakona vezano za Nacionalno povjerenstvo koje treba funkcionirati u vezi s tim i izvršiti na zakonito rad Nacionalnog povjerenstva Ministarstva kad treba nadzirati same svoje ministre odnosno osobe iz Ministarstva u vezi s tim. Mislim da smo zatvorili začarani krug a radi se o vrlo, vrlo važnom pitanju zbog interesa, zaštite interesa Republike Hrvatske, zaštite prirode, zaštite okoliša i zaštite zdravlja ljudi i flore i faune inače u Republici Hrvatskoj. Zbog toga ja mislim bez obzira … [[Govornik se ne razumije.]] zbog ove novitete i kvalitete koje ste unijeli u zakon i koje ja podržavam i pozdravljam, mislim da stvari nisu do kraja razrađene i da bi trebalo još malo zastati na radu ovog zakona zbog onoga, zbog onoga interesa kojeg mi zapravo želimo postići a to je zaštita temeljnih vrednota koje štiti i Ustav Republike Hrvatske kao što je zaštita zdravlja ljudi, zaštita okoliša, zaštita prirode i svega ostalog. Zbog svega toga ja predlažem da se zapravo hitni postupak sa ovog zakona skine i da on prođe u prvo čitanje. Hvala lijepa.
Hvala. Kratki osvrt predlagača, gospodin Breglec. Izvolite.
Zahvaljujem prije svega na interesu za raspravu i na nekim primjedbama, korisnim primjedbama a pokušat ću odgovoriti u obranu ovog prijedloga na neka pitanja postavljena u raspravama. Prije svega gospodina Kovačevića, saborskog zastupnika kojeg trenutno ne vidim bih htio zapravo uputiti na niz odredbi koje u ovom zakonu donose jednu novu kvalitetu. Slažem se da je on u dobrom dijelu i kontinuitet prošlog zakona ali oni su ovdje u nekim dijelovima posebno dobro i preciznije definirano. A koje se odnosi na niz mjera u preventivi, na jasnije definiranje uloge sigurnosnog savjetnika, na isto tako postupke u slučaju incidenta, odgovornosti u slučaju incidenta. Zaista govoriti u odgovoru na konkretno pitanje kroz, kroz desetine članaka bilo, oduzelo bi previše vremena i jednostavno to je nemoguće na takav način i postupiti u ovom trenutku. Na njegovu konkretnu primjedbu o incidentu u … [[Govornik se ne razumije.]] od 23. siječnja naravno nemam podatke da bih mogao dati odgovor "ad hoc" ali svakako uputno je što on kao bivši inspektor vrlo dobro zna uputiti ukoliko neka stvar nije dobro napravljena. Ukoliko zaista postoji indicije o onome o čemu je govorio. Ukoliko postoje zagađenja nakon toga uputiti relevantnim službama određeno, određene primjedbe odnosno inicirati postupke inspekcijskih nadležnih službi koje imaju ovlasti postupanja prema i ovom a isto tako i ostalim zakonima. Što se tiče prijedloga da se opasne tvari trebaju ako sam dobro shvatio i zakonom usmjeravati na željeznicu to može biti samo posljedica primjene zakona, a ne možemo zakonom eksplicitno preferirati jednu granu prijevoza u odnosu na drugu iz ekonomskih razloga. Ali slažem se da treba učiniti i bit će kao posljedica sasvim sigurno za neke opasne tvari će biti skuplje što i je skuplje posebno. Ali to ovisi o količinama prevoziti ih cestom, nego željeznicom, pa bi ta radnja morala biti i posljedica dosljedne primjene ovih zakona ali nikako eksplicitno prepisana odredba koju bi kao u okviru članka i definirali. Što se tiče primjedbi koje je iznio uvaženi saborski zastupnik gospodin Korenika. Definirano je kroz članke od 28. pa na dalje vrlo precizno tko će davati ovlaštenja sigurnosnih savjetnicima i koje su njihove uloge, koji su njihovi uvjeti da oni postanu sigurnosnim savjetnikom tako da je u okviru tih članaka odgovoreno i na konkretno pitanje, na konkretna, na dobar dio konkretnih pitanja koje ste iznijeli. Da li sigurnosni savjetnik može biti član komore povezujući prošlu točku dnevnog reda. Može, ali ne mora jer sigurnosni savjetnik ne mora nužno biti prometne struke, a član Komore inženjera prometa mora biti isključivo prometne struke tako da precizni odgovor na vašu primjedbu. Što se tiče nekih primjedbi koje je iznio potpredsjednik Sabora gospodin Arlović konkretno na kaznene odredbe u članku 60. Nakon toga nadovezali ste se točno, ispravno da postoji u članku 59. daleko jače u financijskom iznosu mjereno kaznene odredbe. Želio bih samo skrenuti pozornost da članak 60. se odnosi na prekršaje fizičkih osoba i konkretno na radnike, na pakiratelja konkretno ako ne poštuje propise … [[Govornik se ne razumije.]] o natpisima i oznakama. Znači, radnik u poduzeću, njega složit ćete se sasvim sigurno nije moguće kazniti kaznom od 100 000 kuna. A i iza njega postoji odgovornost pravne osobe za koju su predviđene daleko veće kazne. Dakle, zatim imamo punitelj, pa imamo utovaritelj, pa imamo primatelj i to su sve dakle fizičke osobe koje fizički obavljaju kod prijevoznika, kod ostalih subjekata u lancu prijevoza ove poslove o kojima se, koji su ovako označeni i definirani kao pakiratelj, punitelj itd. Naravno da kroz članak 59. kroz prekršajne odredbe jesu kazne od 5000 do 500 000 kuna. Ali isto tako, postoji uz to i obaveza podnošenja, odnosno pokrivanja troškova sanacije na teret prijevoznika, odnosno prouzročitelja što je definirano člankom 21. stavak 2. U Nacionalnom povjerenstvu kao multi disciplinarnom tijelu bilo je ovdje riječi posebno u kontekstu kontrole, pa i na kraju i u konktekstu kontrole, u kontekstu provedbe inspekcijskog nadzora. Dakle, u članku 56. sastav Nacionalnog povjerenstva nikako ne isključuje kada govorimo o stručnjacima iz područja prijevoza opasnih tvari. Naravno da to se ne odnosi da ti stručnjaci mogu samo doći iz pravnih osoba ili iz ministarstva koji se bave prijevozom opasnih tvari. Naravno, tim područjem bave se stručnjaci kroz i institute i znanstvene, druge znanstvene organizacije. Jer kao što znamo konkretno imamo nekoliko projekata sa energetskim institutom koji se bavi nekim aspektima iz prijevoza, a po nazivu to nikad ne bi rekli, a sasvim sigurno da postoje stručnjaci koji imaju taj profil i te reference i zadovoljavaju uvjetu da su stručnjaci iz područja prijevoza opasnih tvari. Kada govorimo o inspekcijskom nadzoru i iznijetoj tezi da inspektori iz ministarstva ne bi bili efikasni ili bi bili subjektivni u kontroliranju svojih kolega koji čine Nacionalno povjerenstvo isto tako dolaze iz ministarstva. Na žalost nemamo ili na sreću nemamo drugačijeg načina definiranja nadležnosti provođenja inspekcijskih poslova, a za ilustraciju da to nije nužno negativno samo ću reći da gotovo u svim granama, ne samo prometa vjerujem i gospodarstva kolege kontroliraju kolege. Tako konkretno imamo i o zračnom prometu, inspekciju zračnog prometa i u cestovnom i u željezničkom inspekcije koje su u posebnoj upravi a kontroliraju cijeli sektor koji je također u istom ministarstvu ali su inspektori pri tom naravno neovisni tako da očekujemo da će to biti i u ovom, i temeljem ovog zakona. Evo, toliko za sada. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin Mato Arlović, potpredsjednik.
Gospodine potpredsjedniče, poštovani kolega Breglec, uvažene kolegice i kolege. Kad se interpretira ovako članak 60. onda ispada da se ove kazne odnose samo na radnike u pravnim osobama ako ne postupe u skladu na radnom mjestu, pa bi onda po prvi puta za radnu odgovornost uveli direktno prekršaj u tim posebnim odgovornostima. Ali ni protiv toga nemam ništa. Međutim, to je preusko tumačenje ovog članka 60. Vi ako uzmete prekršaje fizičkih osoba iz stavka 1. točka 3. i točka 4. koje se odnose na povredu obaveza iz članka 17. i 19. vezano za primatelja obaveze primatelja ili obaveze utovaritelja, onda zanemarujete činjenicu da su fizičkim osobama smatraju i obrtnici koji mogu raditi u podugovornom odnosu sa pravnom osobom vezano za utovar i istovar, prijem opasnih tvari i to onda nije isto što i fizička osoba zaposlenik, a drugo je pitanje disciplinske odgovornosti tako da je to pitanje sasvim, sasvim druge naravi a usput vas podsjećam da i fizička osoba koja je vozač osobnog vozila, motornog vozila ima veću kaznu u većem dijelu slučajeva za povredu sigurnosti cestovnog prometa nego što bi te fizičke osobe imale kod opasnih tvari, recimo kod nuklearnog pakiranja ili primanja nuklearnog otpada.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog Zakona o prijevozu opasnih tvari. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša. Državni tajnik Dražen Breglec. Amandmani Odbora za zakonodavstvo.
Amandmani Odbora za zakonodavstvo od 1 do 19 prihvaćaju se.
Hvala. Postaju sastavni dio Zakona. Kluba zastupnika HNS-a. Prijevoz opasnih tvari. Pogreška. Nema tog amandmana. Hvala. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona.
I amandmani Odbora za prostorno uređenje se prihvaćaju također.
Možemo glasovati. Rezultat? Sa 94 glasa za i jednim suzdržanim, 6 protiv donesen predloženi Zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Dajem na glasovanje Prijedlog zaključka ovlašćuje se stručna služba Hrvatskog sabora da obavi redakciju ovoga teksta prije njegove objave u "Narodnim novinama". Molim glasovati. Rezultat? Sa 94 glasa za i jednim suzdržanim donesen predloženi zaključak. Nije to tako teško za rukovati tamo kolega. Nije to teško. Samo treba gledati.
- Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Savezne Republike Njemačke o financijskoj suradnji (2004. godina), hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. BR. 713 Predlagatelj je Vlada. Prijedlog akta primili ste u pretince. Hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Ne. Žele li predstavnici odbora? Nitko se nije javio. Zaključujem raspravu. Nastavljamo u 15,00 sati sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji. Prijatno.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Savezne Republike Njemačke o financijskoj suradnji. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim, uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 94 glasa za jednoglasno usvojen predloženi, donesen predloženi zakon. Gospođe i gospodo zastupnici! Nastavljamo sjednicu sa raspravom o - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji – drugo čitanje, P.Z. br. 647 Predlagatelj zakona je Vlada. Primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, rad i socijalnu politiku i zdravstvo. Ministrica zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva Marina Matulović Dropulić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite ministrice!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Kao što vidite predložili smo vam Konačni prijedlog Zakona o poticajnoj stanogradnji. U prvom čitanju jasno smo izrazili zbog čega je nužna promjena ovog zakona. Naime, glavni razlog je bio taj što jedinice lokalne samouprave više nisu mogle osigurati zemljište za izgradnju poticajne stanogradnje s kojom mi želimo nastaviti. I zbog toga predlažemo povećanje cijene zemljišta kako bi jedinice lokalne samouprave mogle kupiti zemlju po normalnim cijenama i isto tako tu zemlju dati APN-u za izgradnju stanova u poticajnoj stanogradnji. Ovdje smo dodali još jedan novi članak a to je da tamo gdje jedinica lokalne samouprave ne može ili ne želi graditi, da se može omogućiti i APN-u da može graditi i prodavati normalno te stanove. Jedna od novina je ta da susreli smo se svi zajedno sa problemom da ljudi kupe stan u poticajnoj stanogradnji i nakon toga ga odmah prodaju. I zbog toga predlažemo da se deset godina ne može prodavati taj stan odnosno ako ga netko želi prodati može ga prodat, ali mora nadoknaditi tržišnu vrijednost stana. I jedna stvar koju smo prihvatili od primjedbi koje su iznešene u ovom Saboru, to je da jedinice lokalne samouprave dobivaju komunalni doprinos, prema tome oni će dobivati taj komunalni doprinos. Ali komunalni doprinos i izgradnja komunalne infrastrukture ne može iznositi više od 20% vrijednosti stana. Znači, vrijednost POS-ovih stanova povećava se sa 910 maksimalne vrijednosti na 980 eura po metru kvadratnom što smatramo da je i dalje vrlo povoljno rješenje jer se na tržištu stanovi u tim, u takvim iznosima ne mogu kupiti. A isto tako smatramo da i kreditna sredstva koja se dodjeljuju, rokovi kreditiranja i kamate su još uvijek tako povoljni da nema nikakvog razloga da se ti stanovi i dalje ne grade. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Rad, socijalnu politiku i zdravstvo? Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik Zdenko Antešić. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvažena gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo, kao što je gospođa ministrica u uvodnom obrazložila bitne novine ovoga zakona dakle zakon usklađuje gradnje stanova po modelu POS-a prema tržišnim uvjetima cijene zemljišta odnosno dozvoljava povećanju cijena zemljišta od 70 na 140 eura što jasno sa cijenom izgradnje će ukupno rezultirati povećanjem cijene POS-ovih stanova na negdje 980 eura. Bitna je novina koja je također po nama u redu što se jedinicama lokalne samouprave vraća 35% te cijene i također 35% cijena opremanja zemljišta infrastrukturom. Također ovo omogućava se Agenciji za promet nekretnina da kupi građevinsko zemljište ukoliko nema jedinica lokalne samouprave mogućnost odnosno želju da to učini. I utvrđeno je da komunalno opremanje zemljišta na kojem se grade stanovi ne mogu biti dakle da to opremanje ne može biti više od 20% etalonske cijene građenja. To su međutim klub SDP-a izražava rezervu prema članku 7. ovoga zakona koji govori da se zabranjuje otuđenje stanova u roku od deset godina od dana sklapanja ugovora o kupoprodaji odnosno dozvoljava se iznimka kojom bi se to dozvolilo uz uvjet da se plati razlika do tržišne vrijednosti stana. Ta odredba je po nama dvojbena jer se postavlja jedno pitanje tko će utvrditi tu tržišnu vrijednost stana odnosno na koji način i u koje vrijeme će se utvrditi tržišna vrijednost stana, što ostavlja mogućnost raznih tumačenja, manipulacija itd.? Druga ozbiljna primjedba na ovaj zakon je u članku 8. koji doslovno govori ovako. Da postupci pokrenuti prema odredbama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji ako i nisu dovršeni do stupanja na snagu ovoga zakona, sklapanje ugovora o kupoprodaji dovršit će se po odredbama ovoga zakona. Po nama to nije, to je pravno nedopustivo jer zapravo omogućava promjenu poslovanja u toku nekoga posla, dakle promjena uvjeta poslovanja u toku nekoga posla. Tu bi trebalo eventualno nakon ovoga staviti zarez i dopuniti ukoliko to ide u prilog kupcu. Dakle ukoliko ide u prilog kupcu. U tom slučaju bi ova odredba imala smisla, jer je jednostavno nedopustivo je da se po jednom zakonu započne neki pravni posao, da se u toku tog posla da se mijenjaju uvjeti. Evo to su dvije osnovne primjedbe koje ima klub SDP-a. O ostalom dijelu mi smatramo da ovaj zakon ima smisla i ovaj zavisno od toga kako ćemo razriješiti ova pitanja iz članka 7. i 8., mi ćemo se postaviti prilikom glasanja. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Marko Širac. Izvolite!
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice, kolege i kolege zastupnici! U tržnim uvjetima prodaje stanova većina građana nije u mogućnosti steći stan u vlasništvu za potrebe stanovanja ili poboljšati kvalitetu stanovanja u postojećem stanu ili kući. Stoga je Zakonom o društveno poticajnoj stanogradnji uređena organizirana stanogradnja poticana javnim sredstvima koje osiguravaju jedinice lokalne samouprave i Republika Hrvatska. Prodajna cijena tih stanova znatno je niža od tržišne uz mogućnost obročne otplate pod vrlo povoljnim uvjetima. Prvenstvo kupnje imaju građani koji prvi put stječu stan u vlasništvo za potrebe svoga stanovanja te jedinice lokalne samouprave koje kupuju stanove radi davanja tog stana u najam tj. kupuju socijalne, zamjenske ili neke druge stanove. Nositelji investicijskih poslova za izgradnju i prodaju stanova agencija za pravni promet i posredovanje nekretninama APN. Agencija utvrđuje provedbeni program društveno poticajne stanogradnje tzv. program POS-a u skladu sa kojim pribavlja potrebna sredstva za izgradnju stanova i kuća. U primjeni važećeg zakona uočene su određene teškoće koje je potrebno otkloniti te neke odredbe zakona dopuniti. To se prvenstveno odnosi na porast cijene stanova po ocjeni predlagatelja biti će to 7,7% jer je porasla tržišna cijena građevinskog zemljišta i do 100%. Obzirom da jedinice lokalne samouprave za provedbu programa POS-a uglavnom nemaju u vlasništvu građevinskog zemljišta potrebno je omogućiti povećanje cijena po kojima je dozvoljeno kupovati zemljište. Po Prijedlogu zakona sadašnja cijena građevinskog zemljišta sa 70 EUR-a po metru kvadratnom porasla bi na 140 EUR-a po metru kvadratnom. To će uzrokovati povećanje cijena stanova sa 910 EUR-a po kvadratnom na 980 EUR-a po metru kvadratnom. Povećanje cijene stanova po našoj ocjeni trebaju podmiriti kupci jer su na slobodnom tržištu cijene stanova iste kvalitete i do 100% veće. Povećanje cijene građevinskog zemljišta mijenjaju se važećim zakonom propisani kriteriji po kojima su jedinice lokalne samouprave učestvovale u provedbi programa POS-a. Stoga izmjenama i dopunama članka 6. i 7. važećeg zakona uređeno da će povećane troškove jedinici lokalne samouprave ako ona osigurava zemljište i podmiruje troškove uređenja komunalne infrastrukture i priključaka na komunalnu infrastrukturu podmiriti APN u visini 35% vrijednosti građevinskog zemljišta i u visini 35% vrijednosti komunalne infrastrukture i to u roku 60 dana po uplati učešća kupca. Ujedno se ukupna ulaganja u osiguranje zemljišta i komunalne infrastrukture ograničavaju na 280 EUR-a po metru kvadratnom odnosno na 40% etalonske vrijednosti stana. Izmjenama članka 13. utvrđena je mogućnost da u opravdanim slučajevima APN može kupiti građevinsko zemljište po cijeni koja ne može biti veća od 20% etalonske cijene građenja te osigurati financiranje uređenja komunalne infrastrukture pod uvjetom da ta cijena također ne može biti veća od 20% etalonske cijene građenja tj. od 280 EUR-a po metru kvadratnom. Brisanjem članka 18. sprečava se izbjegavanje tržišnoga natjecanja koje se dešavalo pri sklapanju ugovora o građenju neposrednom pogodbom sa pravnim i fizičkim osobama ovlaštenim za poslove građenja koje su osiguravale građevinsko zemljište za gradnju stanova. Pored toga u takvim slučajevima postojala je mogućnost i drugih nedozvoljenih radnji isplate, isplate izvođenja radova sa stanovima, sa poslovnim prostorima i tako, tako niz drugih okolnosti koje se sad brisanjem odredbi članka 18. do kraja sprečavaju. Izmjenama članka 19. stavak 1. propisuje se da prosječna prodajna cijena stana po metru kvadratnom ne može biti veća od 980 EUR-a. Ovim odredbom osigurava se zaštita kupaca tj. građana koji po programu POS-a rješavaju životna pitanja tj. osiguravaju sebi i svojoj obitelji stan. I novim člankom 28.a određuje se da vlasnik stana koji je kupio stan po programu POS-a ne može taj stan otuđiti u roku od 10 godina od dana sklapanja ugovora. U slučaju da se odluči taj stan otuđiti dužan je APN-u platiti razliku između prodajne cijene i stvarne tržišne cijene stana u vrijeme otuđenja. Prema tome po mojoj ocjeni ta odredba je dobro formulirana jer se radi o utvrđivanju tržišne cijene na dan otuđenja. I na kraju bih istakao da provođenje ovog zakona neće zahtijevati osiguranje dodatnih sredstava u Državnom proračunu za 2007. godinu. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje ovog zakona.
Hvala. Za Klub zastupnika HNS-a poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovana ministrice i pomoćnik ministrice. Evo prvo da izrazim svoje pohvale kao što sam i prošli puta izrazila koje se odnose na onaj dio izmjena i dopuna koje se odnose na zemljište odnosno na članak 2., osnovnom tekstu članak 6. gdje se delegira sredstva koja … [[Govornica se ne razumije.]] , agencija iz 15% sredstava uprihodio prilikom prodaje, kupoprodaje predugovora i prodaje stanova da ih delegira prema jedinicama lokalne samouprave. Pozdravljam tu odluku jer mislim da to olakšava proceduralno i samu ponudu zemljišta prema agenciji. Pozdravljam također i odluku da se to obavi u roku od 60 dana odnosno u roku od 2 mjeseca da se ta sredstva transferiraju kao jedan prihvatljiv rok. Isto tako podržavam i prijedlog koji ste u istom članku u točci alinei 4. utvrdili, a to je da se sredstva za osiguranje uređaja komunalne infrastrukture i priključaka također sa 35% da se i ta sredstva usmjere prema jedinici lokalne samouprave. Međutim ovdje je izostalo kada? Dakle za razliku od 1. alineje gdje piše "u roku od 60 dana" ovdje ne piše kada pa to smatram jedan mali nedostatak je li? Možda vjerojatno u trenutku kada će se ići u izradu toga, ali dopustite da to kažem kao primjedbu. Što se tiče ovog dijela koji se odnosi na 20%, odnosno na povećanje vrijednosti i to dakako pozdravljamo jer znamo da su se neke stvari na tržištu bitno promijenile od trenutka kad se krenulo. Činjenica je od 2001. kada je POS krenuo, otprilike u stanogradnji bitno su se promijenile. Promijenile su se, obuhvatile su i opće gospodarske i bankovne i tržišne uvjete na području stanovanja, promijenili su zahtjev promjene prilagođavanje propisa te u tom smislu treba pozdraviti svako poboljšanje tog propisa koji omogućava podživost sustava. U tom smislu je i promjena u pogledu maksimalne cijene zemljišta koje se povećava za 10% etalonske cijene je pozitivna i pozdravljamo ju, pogotovo što to u strukturi cijene ne mijenja bitno cijeli sustav. Međutim tu bih se sada osvrnula na članak 13. odnosno na članak 4. ovih izmjena, odnosno u osnovnom tekstu u konačnom prijedlogu članak 13. u pogledu predloženog članka 13. u alineji 1. stipulacija odredbi je gotovo identična osnovnom tekstu zakona. Jasno je tu da se radi o prilagodbi, o povećanju limita, spomenutog limita cijene sa 10% etalona na 20 te je vidljivo da to postavljeno u kontekstu cijene stana, odnosno da tako kupljeno zemljište ne može teretiti kvadratni metar korisne površine prodajnog stana za više od 140 eura po metru kvadratnom površine. Međutim kako se u nekoj zgradi grade i poslovni prostori jasno je da cijena zemljišta se ne bi trebala stavljati u relaciju sa poslovnim prostorima jer se poslovni prostori prodaju po tržišnoj cijeni, a isto tako i financira iz prodaje iz prodaje tog poslovnog prostora. Zato bih ipak jasnoće radi, trebalo dodati u odredbu na kraju alineju 1. i 2. da se to ne odnosi na dio cijene zemljišta koje se odnosi na poslovne i garažne prostore, jer su oni tržišni. Slijedom tog predmetnog trebalo bi možda ići sa jednim amandmanom, predložila bih da vi razmislite o tome, da vi date taj amandman. Dakle da ovo što se odnosi na zemljište da se ne odnosi na poslovne prostore i garaže. Što se tiče članka 28. vezano na ograničenje prodaje stana iz članka 28a. konačnog prijedloga zakona iz odredbe stavka 3. nije jasno vidljivo tko daje odobrenje za prodaju privremena. Kaže se u tom članku može se odobriti te se nadalje govori uz suglasnost agencije te opet nakon toga se govori o uvjetu. Trebalo bi pravno pojasniti ili bolje rečeno jasnije definirati tu odredbu, jasno je da tu prodaju bi trebalo odobriti prodavatelj, tj. APN. Nadalje je pitanje da li je za to odobrenje samo jedan uvjet da podijeli dobit ili ima još nešto. To bi trebalo jasno definirati u odredbama stavka 3. gdje se govori o iznimno i o roku od 10 godina. Što se tiče članka 18. dakle sada sam rekla one stvari koje su dobrodošle u izmjeni ovog zakona i koje pozdravljam, još bih samo vezano na zemljište i komunalni doprinos napomenula da je izostao ovdje vodni doprinos. Ja ga nisam vidjela da ste ga bilo gdje definirali. Što je sa vodnim doprinosom? Vi ovdje govorite u članku izmjena 3. govorite komunalni doprinos, troškovi uređenja komunalne infrastrukture, govorite i o cijeni priključka na komunalnu infrastrukturu, ali dopustite ne vidim nigdje vodni doprinos. Predlažem da razmislite pa da vidimo u amandmanima šta će biti. I sada da idemo na članak 18. dakle to je onaj kojem sam se protivila i prošli puta. Inače se slažem sa svojim prethodnicima još samo toliko, oko ograničenja prodaje na 10 godina. Moram priznati da je to meni u osnovi malo nejasno ili nedopustivo, jer ovdje se radi o kupnji u vlasništvo i kada vi nešto platite, bilo da plaćate na kredit ili da plaćate na rate ili ukupnoj cijeni, nisam sasvim sigurna da li je to ustavno da vi tada kada ste nešto dobili u vlasništvo da vam netko ograničava i raspolaganje sa time. Meni se čini da to može biti gotovo i protuustavno. U svakom slučaju osobno mi je vrlo dvojbeno. Ne kažem da ne postoji mogućnosti da se to zloupotrebljava i nisam protiv da se zloupotrebljava ali ne volim niti pretjerano birokratiziranje procedura jer znamo da život nije birokracija i da u životu ima puno različitih situacija koje se ne mogu predvidjeti a koje mogu biti i opravdane da se stan proda i da se kupi novi. Tako da sam i na taj članak imala prošli puta primjedbe, a i vidimo i kolega je isto u svojoj raspravi danas to spomenuo. Naposljetku članak 18. s kojim se dakako ne slažem niti sam se prošli puta slagala. Dakle brisanje, to je članak 5. ovih izmjena kojima se briše članak 18. Naime time se ukida da građevinska tvrtka može dati tj. osigurati zemljište za gradnju stanova i graditi sama bez javnog natječaja. Naime uvjeti za to su da postoji interes za kupnju stanova, tj. da prodaja tih i takvih stanova je nesporna. Pa već ako postoji interes za kupnju u okviru limita propisanih zakonom, ne vidim razlog ukidanja tog članka. Naime svi stanovi u Splitu npr. stanovi na Brodarici realizirani su na taj način i oko 400 obitelji je time riješilo svoj stambeni problem, a sada se ovime de facto onemogućava takav oblik prodaje toga. Dopustite mi da smo čekali da se gradska uprava Splita sama sa sobom nešto dogovori, danas bi tih 400 obitelji još uvijek čekalo rješavanje svog stambenog pitanja. Hoću reći da često puta neke stvari proizlaze iz nepozitivnih odnosa lokalne politike ili iz nekakvih sukoba na razini lokalne i državne politike, a žrtve toga su na kraju krajeva jedino građani. U pravilu građevinsko zemljište za izgradnju stanova POS-a osiguravaju jedinice lokalne samouprave, odnosno gradovi i općine. Naime u cilju provođenja mjera za zadovoljavanje stambenih potreba i poboljšavanje kvalitete stanovanja svojih građana, jedinice lokalne samouprave utvrđuju i stambene potrebe te u skladu sa tim potrebama i svojim mogućnostima osiguravaju odgovarajuće građevinsko zemljište za izgradnju stanova. No, ako nema te mogućnosti dana je mogućnost da neka građevinska tvrtka koja u svom vlasništvu ima građevinsko zemljište sa ili bez projekte dokumentacije za gradnju, ponudi to zemljište agenciji za izgradnju POS-a time da ta ista tvrtka može onda i graditi stanove na tom zemljištu bez javnog natječaja, ali pod uvjetima propisanim zakonom. Osnovni uvjeti su odgovarajući tehnički i stambeni standardi uz limitiranu cijenu zemljišta i ukupnu prodajnu cijenu stana te da istovremeno postoji i odgovarajući interes za kupnju tih stanova pod prethodno definiranim uvjetima. U slučaju ako izgradnja stanova na određenom zemljištu u vlasništvu neke građevinske tvrtke mogući izrađeni odgovarajući projekt za gradnju, a isto tako postoji i interes za kupnju stanova pod definiranim cijenama i parametrima, tj. prodaja stanova je neupitna, nema nekih jačih argumenata da je ta ista građevinska tvrtka sama i ne izvodi te radove, naravno uz odgovarajuća jamstva te ukoliko je za to ovlaštena i osposobljena. Naime ta mogućnost da građevinska tvrtka koja je vlasnik zemljišta u skladu sa propisanim uvjetima sama izvodi radove te tako zaposli svoje proizvodne kapacitete i radnike, značajno povećava potencijalni interes te osobe da u okviru limitiranih cijena svoje zemljište i eventualno odgovarajući projekt ustupi za stanove POS-a. Stoga odlučujući faktor pri sklapanju ugovora o građenju bez javnog nadmetanja je ustupanje građevinskog zemljišta bez kojega ta gradnja nije moguća. Napominjem da je na listi potreba grada Splita u trenutku kad se radila lista, a mislim da je bio natječaj 3 mjeseca otvoren bilo negdje oko 900 i nešto zainteresiranih i kvalificiranih obitelji koji su podnijeli zahtjev i kojima bi zahtjev za kupnju takvog stana mogao biti odobren. Do danas smo kao što znadete realizirali svega 400 stanova u Splitu, kažem uz uvjet i to pod ovim upravo ovim okolnostima. Dakle, još uvijek 500 obitelji nije dobilo stanove jer eto brodarica je imala samo mogućnost od 400 stanova. Dakle, grad Split očito nema vlastitih mogućnosti da ponudi zemljište za posao u izgradnju ili ne želi. Ja ne ulazim u to, ali da postoji građevinske tvrtke koje imaju zemljište ja znam od "Mravinaca", od "Konstruktora" nadalje. Mislim ima puno građevinskih tvrtki u Splitu. … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. I tu bi se dalo raspravljati tko i gdje. I tu znamo šta, od ... [[Govornica se ne razumije.]] nadalje. Dakle, samo hoću reći da je to jedan od modela koji je upravo funkcionirao tamo gdje nije funkcionirala jedinica lokalne samouprave iz bilo kojeg razloga. Dakle ne iz razloga što nije postojao interes za te stanove, nego iz razloga što se kazalo da takvog zemljišta nema. Dakle potreba postoji, ljudi stanove trebaju, a gradovi ili općine ne mogu to pružiti, tu mogućnost ne mogu pružiti. Evo toliko. Ne bih više duljila. Dakle ovisno o amandmanima koje ćemo vidjeti i ako će ih biti klub Hrvatske narodne stranke će to ili podržati ili neće. Hvala.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo ministrice sa suradnikom. Upravo je ovaj Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji jasno je izrazio interes ako on postoji da ga prepoznaje jedinica lokalne samouprave i u suradnji sa agencijom da se može pristupiti izgradnji. Vrlo su jasno naglašene razlike u odnosu na prvo čitanje i prihvaćene korisne sugestije što se događa kada jedinica lokalne samouprave osigurava građevinsko zemljište, što ako ona osigurava uređenje komunalne infrastrukture i priključaka na infrastrukturu, naravno i plaćanje komunalnog doprinosa, što se događa ukoliko jedinica lokalne samouprave ne osigura dostatno građevinsko zemljište da i u tom slučaju agencija može reagirati. Naravno korisno je istaknuti da se upravo na ovaj način želi osigurati cijena metra kvadratnog stana uz povoljnije uvjete, ali i uz pristanak jedinica lokalne samouprave, općina i grada, jer vrlo je korisna odredba koja vrlo precizno kaže kada jedinica lokalne samouprave osigurava građevinsko zemljište agencija će od svake kupoprodaje stana osnovnog prostora, garaže ili garažnog parkirnog mjesta u stambenom objektu isplatiti jedinice lokalne samouprave 35% od cijene građevinskog zemljišta, opet se poziva na ugovor koji je zaključen između agencije, jedinice lokalne samouprave i to će agencija isplatiti kad se naplati od kupca u roku od 2 mjeseca, dakle vrlo precizan, čvrst i siguran rok, ali i sigurnost i jamstvo da će jedinica lokalne samouprave upravo dobiti ono što je i dogovoreno. Također se vrlo jasno određuje i osiguranje troškova kada jedinica lokalne samouprave podmiruje komunalnu infrastrukturu i priključke na infrastrukturu, također vrlo precizno, 35% cijene komunalne infrastrukture i ponovno se ističe u trenutku kada su se i cijene na tržištu promijenile usklađuje se ovaj dobar Prijedlog zakona. Nije se ispustilo ni primijeniti odredbu kad je vrijednost komunalnog doprinosa koji investitor plaća prilikom dobivanja akta kojim se može graditi, onda će i tada također se platiti i uključiti u cijenu vrijednost koja ne može biti veća od 20% vrijednosti etalonske cijene građenja. Naravno teško je onemogućiti sve zlouporabe koje su se nedavno dogodile upravo na društveno poticajnoj stanogradnji na području grada Splita jer mnogo stanova je upravo koji su dobiveni po jednoj vrlo popularnoj cijeni od 980 eura usred grada preprodali za višestruko višu cijenu. Ova odredba koju se je brisalo, a koja kaže da bez obzira grad ili općina ukoliko je zainteresiran za takvu izgradnju on će joj naći zemljište, a tvrtka koja ima takvo zemljište, vlastito zemljište za potrebu izgradnja stanova ona neće moći bez javnog natječaja zaključiti ugovor o građenju. Vrlo precizna jasna odredba jer nemoguće je takvu vrst na drugi način isključiti iz zlouporabe koje se pritom javljaju. Tu treba biti također i oprezan. Da li mi želimo da uz svako veće, svaki veći grad ovakvom vrstom izgradnjom opuste i manja mjesta i gradove na području određene županije ili određene regije. Mislim da je ovo jedan vrlo dobar pristup kojim treba govoriti i o zabrani raspolaganja stanova u roku od 10 godina. To će se ubilježiti u zemljišne knjige, ali ukoliko se i želi doista prodati iz razloga što se odlaze u drugi grad, u drugo mjesto ili se želi na drugi način promijeniti stan onda se mora platiti cijenu i to razliku cijene između tržišne cijene u vrijeme sklapanja ugovora i prodajne cijene koja je zaključena. Vrlo jasno i razgovjetno i mislim da su ovo zapravo prave smjernice na kakav način usklađivati postojeće zakone sa trenutnim stanjem na tržištu, pogotovo cijena stanova koji su još uvijek deficitarni, ali mora se istaknuti jedino u najvećem gradu i u najvećim gradovima u Republici Hrvatskoj. Mnoga manja mjesta koja su željela graditi takvu vrst stanova nisu ih mogli prodati jer takvog odaziva i interesa nema. Zato ovaj Zakon i primjedbe zakona koje su nakon prvo čitanja mahom i prihvaćene i opet treba istaknuti da su se konzultirale i sa savezom, udrugom gradova, da je vrlo dobro reći da su provedene u najširem smislu rasprave kako bi se osjetilo na kakav način valja pripremati zakonske prijedloge koji doista odišu životom i životnom primjenom.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Evo, hvala lijepo. Ispravljam netočni navod kolege Peronje da su se, stanovi su se dobivali u Splitu. Ne, stanovi su se kupovali u Splitu. Dakle u ovom programu se stanovi ne dobivaju.
I replika odmah [[I replika ako mogu nastaviti]] poštovana zastupnica Alenka.
Što se tiče napuštanja regija na uštrb stanova i stanovanja i premještanja u gradove moram reći da je to prvenstveno jedan demografski problem kojeg bi trebalo rješavati na drugom nivou a ne na nivou samog ovog Zakona o poticajnoj stanogradnji. Iako se dakako slažem sa činjenicom da se naše regije iseljavaju na uštrb toga što se u gradove useljavaju ljudi. Međutim ovaj program poticajne stanogradnje nikad ni u jednoj jedinici lokalne samouprave kod raspisa natječaja nije išao na novo stanovništvo nego je uvijek išao na ono stanovništvo koje već 10 i više godina živi u tim gradovima ali bez riješenog stambenog pitanja. Dakle ne može se reći da se tu radi o iseljavanju.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. … [[Upadica se ne razumije.]] Kruno Peronja.
… [[Govornik je udaljen od mikrofona, ne razumije se.]]
Dobro je u mikrofon govoriti, onda se čuje, a bez mikrofona.
... [[Govornik je naknadno uključen.]] darivali ali gotovo 50% je tako cijene stana darovano jer usred grada Splita za 980 EUR-a dobiti stan po metru kvadratnom za razliku od recimo Žnjana gdje je 2800, to je velika razlika u svemu. Naravno da poticajne mjere trebaju postojati upravo da se brže i kvalitetno povežu sjedišta određene regije ili županija sa udaljenijim gradovima i to u dva smjera kako bi se omogućilo da se ostane živjeti a raditi se može i u tim većim središtima. Stoga vrlo oprezno sa ovakvim poticajnim mjerama koje samo daju mogućnosti onima koji žive u velikom gradu i koji su došli zadnjih 10-tak godina u veliki grad živjeti, našli su posao i nisu se više htjeli vraćati iz mjesta odakle su stigli.
Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice naime gledajući stavak po stavak ovog predloženog zakona vidimo da zapravo je ovdje prihvaćeno sve ono što smo ranije predlagali. Međutim neke stvari bih htio istaknuti. Lokalna zajednica sigurno je zainteresirana za izgradnju POS stanova jer POS stanovi … [[Govornik se ne razumije.]] ipak su jeftiniji nego stanovi na tržištu. Jasno da je to nekakvo, mogao bih reći nekakva sredina između onog vremena kad su se stanovi dodjeljivali, a i stanarska prava i slično, kada je Zagreb zapravo bio zakrcan sa malim jednosobnim, jednoiposobnim ili eventualno malim dvosobnim stančićima i skupih stanova koji su momentalno na tržištu. Ovdje je, dobro je da ovdje Ministarstvo odnosno Vlada ulaže svoj dio sredstava. Dobro je da ovdje također i lokalne zajednice sudjeluju, a neki na sreću, nažalost mi nemamo takvu sreću, ako neki na sreću imaju zemljište koje mogu jasno dati za POS izgradnju dok evo ovdje je sad dobro napravljeno da se u jednoj mjeri može nadoknađivati sredstva za kupnju građevinskog zemljišta tamo gdje ga nema. Također isto tako i za izgradnju i priključke na infrastrukturi. Ovdje još dvije stvari sam htio istaknuti. Naime jedna od njih je u svakom slučaju zaštita od otuđenja takovog stana što je jako dobro. Jer taj stan ipak je bitno jeftiniji od drugih stanova na tržištu pa na ovaj način to se sprečava. I drugo da se sve one manipulacije koje su bile sa firmama koje su ulagale vlastito zemljište, dobivale posao bez natječaja da se to spriječi. Naime činjenica kad govorimo o POS-u malo zbunjujemo ljude, možda bi trebalo malo ljudima reći jer kratica imate jako puno. Recimo POS, HNS, DORH, USKOK, MUP i slično, dakle ima puno kratica koje ljudima treba objasniti i zašto ovo spominjem? Zato jer ako se malo vraćamo u bližu povijest onda vidimo kolike su manipulacije i koliko je malverzacija bilo upravo sa POS stanovima. Ne samo, ne samo što je nadležno Ministarstvo Radimira Čačića to shvatilo kao poticajnu mjeru za različite manipulacije nego su se redala i interesantna događaja. Naime poslovi su se dobivali bez natječaja, to znamo da je riječ o Cresu recimo gdje je 9 milijuna išlo bez natječaja. Najveće poslove dobivale su firme resornog ministra Čačića. Evo Špansko imamo primjer i ne samo izgradnju nego i projektiranje a da pritom nije bilo ne samo građevinske dozvole nego ni izvedbene projektne dokumentacije, troškovnika i slično. Govorim zato jasno da bi to u budućnosti izbjegli. Posebno interesantna priča je o svinjogojskoj farmi u Sesvetama gdje su se dijelili poslove … [[Govornik se ne razumije.]] zemljišta koje nije bilo čak ni u vlasništvu APN-a, dakle bilo je u tuđem vlasništvu. A i dan danas vidimo da je, do koje mjere je u tuđem vlasništvu jer danas tamo gradi netko drugi. Dakle izvedbeni, izvedeni stanovi bili su jeftiniji, ali izuzetno loše kvalitete pa su stanari, kupci godinama pokušavali reklamacijama popraviti nedostatke uglavnom bezuspješno. Ovdje bili su veliki članci opet o zgradi na Cresu, u Španskom i slično tamo o kvalitetu gdje je voda curila unutra, odvodnja nije riješena u zgradama i slično. Dakle u neke zgrade, velim stanari su čak i odbijali useliti. Kao slučajno najčešće su i projektanti izvođači opet bile tvrtke grupe "Coning". Evo recimo ono što se događalo aneksima. Aneksi su zapravo kod ugovora jako bitna stvar. A nažalost čak i istražno povjerenstvo nije sve anekse valjda imalo uvid u sve anekse i, pa se došlo do tog da na primjer u POS zgradi što je meni neshvatljivo na otoku Cresu najedanput firma "Coning" izvođač postaje vlasnik dakle bez natječaja, bez ičeg 29 garaža i 3 poslovna prostora. Prvo zašto u POS zgradama su uopće ugovoreni poslovni prostori? Ali dobro, šta je tu je. Drugo, znamo što znači garažno mjesto na otoku. Znam da zlata vrijedi, ne znam, na otoku Rabu i Cresu i drugdje svako garažno mjesto. Prema tome postati vlasnik tolikih garaža za ništa, za ništa novaca to je vrlo interesantno jer te garaže sigurno su poslije itekako dobro preprodavane. Mislim evo kolega gradonačelnik bivši Raba gleda isto ali znam da je i zgrada POS-ova na otoku Rabu bila izvrgnuta ruglu ne samo zbog onih rešetki koje su tamo bile nego opet zbog jako loše izvedbe. Mislim da izgradnja POS stanova nije bila ni loša. Ljudi su to dočekali rado, ali ideja je najvjerojatnije krenula još valjda u Izraelu tamo 1991. gdje je već navedena firma gradila ja mislim evo ga 1294 valjda POS stana u Izraelu i gdje je opet opjevana grupa "Coning" ostala dužna i Izraelcima 8 i po milijuna dolara ali i tvrtki "Zagorju" 170 milijuna kuna. Prema tome, nisu bolje baš prošle ni naše firme, dobar dio naših firmi također je stradao kod izgradnje POS stanova, ako nije bio povlašten. Evo vidim da kolega Korenika hoće doći do riječi, pa ja prestajem. Hvala.
Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Hvala lijepo. Iako bi se ovdje imalo ispraviti praktički sve od početka do kraja jer kolega tu na žalost nije baš previše toga shvatio. Ja ću ispraviti i zadržati se samo na navodu kad je rekao da Cres nije išao sa natječajem. Cres je kolega Markovinović išao po natječaju. I nadalje, isto tako bih mu ispravila netočni navod kad je rekao da vezano na svinjogojsku farmu i neriješeno zemljište, svinjogojska farma je zemljište koje je riješeno sa gradom Zagrebom bilo, kao što znate kroz predugovor koji ima težinu ugovora. To je što se tiče ispravaka.
Sad izvolite repliku.
Hvala lijepo. Što se tiče replike, replicirala bih kolegi kad je rekao vezano na kvalitetu stanova u POS-u. Poštovani kolega Markovinović, željela bih vas upozoriti da stanove u POS-u nisu gradili mesari, nisu gradili niti ne znam tekstilci nego su gradili građevinari. Dakle, kvaliteta stanova u POS-u je upravo odraz naše građevinske industrije, odnosno našeg građevinarstva. Dakle oni su jednako tako dobri i loši kao i oni drugi stanovi koji se nalaze na tržištu, samo ne tada po 900 eura, nego tada po 3 tisuće eura. Možda sa video nadzorom, ali vjerujte mi da video nadzor ne čini kvalitetu gradnje. Što se tiče pak prodavanja poslovnih prostora i garaža, a koje ste spomenuli u kontekstu Cresa, željela bih vam reći samo jedan detalj, da u stanovima koje sam naslijedila u zgradama koje su bile stambeno poslovne iz programa stradalnika Domovinskog rata, da smo jedno četiri godine muku mučili da bismo poslovne prostore koji su bili u tim zgradama prodali. Ne znam koliko natječaja smo napravili, dakle za Dubrovnik, za Hladnicu, za Zadar, za ine objekte na raznim destinacijama u našoj zemlji. Dakle, nitko nije živ bio zainteresiran za kupnju tih poslovnih prostora, a niti za kupnju tih garaža. Dakle, mi smo ovdje riješili ono što je urbanizam pretpostavio, dakle urbanizam je rekao da moraju biti poslovni prostori, a da bi se tog balasta riješili mi smo praktički to uvalili građevinskim tvrtkama da one to dalje, a ne da država to mora prodavati. Toliko. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala. Pa evo kolegica Čičin-Šain stvarno je bila u nepovoljnom položaju moram priznati jer gdje god je bilo napisano ministar Radimir Čačić to je pisalo u zamjenu Alenka Košiša Čičin-Šain. Dakle gospodin Čačić nije potpisao ni jedan od tih ugovora i ja vjerujem da kolegica i zapravo mora braniti jer je ona to sve potpisala. Što se kvaliteta tiče firma koja preuzima bila ona inženjering firma kao što je "Coning" firma preuzima izgradnju, mora odgovarati i za građevinske radove. Ne možemo sad reći e "Coning" dobiva posao, ja ću uzeti, ne znam na cesti ću pokupiti par ljudi ajde vi gradite. E sad oni ne znaju graditi pa ja nisam kriv ovdje. Tako da to u svakom slučaju nije točno. Što se tiče kupnje prostora, vjerujem da je dio prostora ostao neprodan, slažem se, ali 29 garaža na otoku Cresu opet tvrdim ima veliku, veliku vrijednost i drago mi je evo, moram pohvaliti "Coning" nitko ih nije htio pa su oni to primili kao poklon, vjerojatno uz zahvalnost ministarstvu. Hvala.
Poštovani zastupnik Marko Širac, replika.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice. Kolega Markovinović u svom izlaganju opisao je niz nepravilnosti koje su se dešavale prilikom realizacije programa POS u proteklom vremenu, tj. za vrijeme bivše koalicijske Vlade. Mislim da je trebao i istaći odlučujuće razloge zašto je ova Vlada predložila da se odredbe članka 18. brišu, jer zapravo brisanjem tih odredbi onemogućava se više dodjela posla direktno onome koji ima zemljište. Taj koji danas raspolaže zemljištem, koji je vlasnik zemljišta, a on je građevinski poduzetnik ili pravna osoba ili firma, kad ovaj Zakon stupi na snagu on više šanse neće imati da sa agencijom sklopi ugovor direktnom pogodbom. On mora ići prvo zemljište mora prodati agenciji, a drugo mora ići ako želi izvoditi radove kao i svatko drugi na tržište. Nego, kolega Markovinović bilo bi dobro da vi nama objasnite kako su se to izvođenje tih radova, vi ste u to kroz ono povjerenstvo duboko ušli, u ime naknade za izvođenje radova davali vrijedni poslovni prostori i vrijedni stanovi. To mi baš nije jasno pa bih vas molio da mi to malo još pojasnite. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Evo zahvaljujem. Naime, to je jako teško objasniti jer tragova nema. Samo se aneksom utvrđuje da je "Coning" postao vlasnik prostora i vlasnik garaža. Nego bilo je drugih interesantnih stvari. Bilo je recimo da u jednom trenutku izgradnje, opet u aneksima, a neki ugovori su imali po 7 aneksa. U jednom trenutku firma "Coning" postaje kreditor države, dakle ministarstva. Pa onda sljedećim aneksom se to miče. Pa onda idućim aneksom opet firma "Coning" postaje kreditor, jasno uz uvjete koji su vjerojatno bili dogovoreni, koji su odgovarali. Ja vjerujem da POS stanove ćemo još malo razgovarati o POS stanovima, vjerojatno i kad jedna druga firma ovdje bude izlagala o svojim gradovima, to je, vidim da smo ulazi u dnevni red državno odvjetništvo pa tamo će biti posla jer za sve POS stanove mislim da godina dana je bila malo vidim, a državno odvjetništvo još nije reagiralo, znači da bar jedno dvije, tri godine ćemo trebati. Ja se nadam u ovom mandatu da ćemo i to raščistiti. Hvala.
Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine. Hvala lijepo. Evo prvo opet nekoliko ovako pohvalnih ili konstruktivnih dijelova. Prvo zahvaljujem se s obzirom da sve ove izmjene i dopune u što se odnosi na Zakon o poticajnoj stanogradnji upravo podcrtavaju svrsishodnost ovog modela, opravdavam njegovo postojanje i konačno se dokazuje da je društveno koristan i to je praktički, dobiva priznanje i pravo građanstva činjenicom da se ide u izmjene i dopune tog Zakona jer očito je ova Vlada shvatila da je ovo jedan dobar model kojeg treba nastaviti. Na žalost moje su primjedbe vezane na dinamiku. Ja mislim da će model biti dobar onda kada se dinamika pojača onoliko koliko se pokazuju potrebe. Dakle, ako postoje gradovi sa tisuću i nekoliko tisuća zahtjeva za rješavanje stambenih pitanja ljudi koji u tim gradovima žive preko 10 godina mislim da je to dovoljni argument da se tim ljudima omogući da žive u tim gradovima, pogotovo što su to često puta mladi ili mlađi ljudi koji na kraju krajeva i svoj posao i egzistenciju i život vežu za te gradove pa mislim da ih je bolje zadržati kod kuće nego recimo da ih uputimo u Ameriku ili neke druge zemlje gdje se takvi obrazovani građani često puta nađu. Što se tiče POS-a on je svakako poželjna konkurencija građevinskoj eksploziji koja upravo koristeći deficit stanova vrtoglavo diže cijene i to na račun i o trošku očajnih građana. Često puta tu se radi o novcu koji se na kojekakve načine uspio, steknuo za vrijeme privatizacije i mislim da takav često puta u toj građevinskoj konjukturi upravo taj novac vrlo upitno stečen u privatizaciji posluži i služi za daljnje razvijanje građevinsku ekstenziju iz čega se onda još stvara i daljnji novac, dakle svi skupa to mahnitanje cijena stanova na tržištu pogotovo u velikim gradovima je nešto čemu bi ovo ministarstvo trebalo stati na kraj, naravno ne samo birokratski da se definira nego da se vidi pod kojim uvjetima rade firme itd. Dakle, licenciranje to znamo da ste već prošli. Međutim, htjela bih se ipak upravo u toj činjenici što se tu ustvari zadire u jedan vrlo unosan biznis građevinarstva upravo u toj činjenici leži i višestruka opstrukcija POS-a i to kroz niz godina, tako da kažem da sve ove ili uglavnom veći dio ovih promjena u zakonu smatram pozitivnim, pozdravljam ih i vjerujem da su na pravom tragu. Dakle, kao što sam već ranije rekla pozdravljam i poskupljenje zemljišta sa 70 eura na 140 eura po metru kvadratnom stana iz razloga što upravo u gradovima u centrima visoke urbanizacije imamo situaciju da je cijena zemljišta vrlo visoka, međutim su tamo obično niži komunalni doprinosi i obrnuto tamo gdje je zemljište jeftinije znači na perimetru gradova tamo obično nema komunalne infrastrukture, treba ju izgraditi pa su cijene komunalne strukture skuplje, veće. Ipak bi radije HNS vidio da je umjesto linearnog povećanja od 70 na 140 da se išlo ipak temeljem procjene porezne uprave iz jednog razloga što bih spomenula da je bilo i onih gradova i onih općina, neću ih imenovati, koji su se odrekli cijene zemljišta odnosno koji su dali zemljište badava za izgradnju stanova iz modela poticane stanogradnje jer su shvatili upravo ti inteligentniji gradonačelnici da je u tom modelu i mogućnost rješavanja stambenih potreba njihovih građana. Dakako, tu se radilo naprosto, ništa nije u životu badava pa ni to zemljište nije badava ali ide na teret ostalih poreznih obveznika tih jedinica. No međutim, upravo u tom segmentu leži i onaj mali dio socijalnoga koji se u POS-u uvijek spominje iako se često kaže da POS nije socijalni program i nije jer se tu stanovi kupuju. Međutim, ovako izbalansiranom cijenom on u sebi ima elemente socijalnoga i pomaže ljudima da riješe svoju egzistenciju. Kao što sam već rekla ono što su nedostaci odnosno što smatram da nije dobro napravljeno ovim izmjenama i dopunama, izuzmimo ovaj vodni doprinos, ja bi vas još jedanput upozorila na njega. Mislim da je krivo da ga niste uvrstili unutra, ali ono suštinski na što se osvrćem je dakako pitanje raspolaganja svojim vlasništvom odnosno ograničavanja raspolaganja vlasništvom kad kupite. Mislim da to nije dobro jer se ne zna niti što je to stvarna tržišna cijena, tko utvrđuje tu tržišnu cijenu, da li je to cijena porezne uprave, da li je to cijena od oka, tko daje suglasnost, da li je to agencija, kaže se da ona može. Ima tu još dosta nejasnoća u tom članku 28.a odnosno u novom članku ovih izmjena broj 7. I napokon, ukidanje mogućnosti da građevinska operativa može svoje zemljište ponuditi za izgradnju stanova iz poticane stanogradnje, mislim da ta odluka nije dobra bez obzira na ovako jedno žuvijalno vehementnu raspravu kolege Markovinovića koji nažalost ovu stvar gleda samo iz jednog negativnog kuta. Ja bih dala niz primjera upravo suprotnog karaktera vrlo pozitivnih primjera gdje opstrukcijom lokalne uprave nije bilo iskazano mogućnost izgradnje stanova iz programa POS-a a interes je postojao. Dakle, interes, građane koji su zainteresirani bili smo imali a inertnost ili opstruktivnost jedinica lokalne samouprave nije doveo do toga da je ta jedinica iznašla zemljište i da ga je ponudila za tu gradnju. Upravo iz tog razloga mislim da je mogućnost da se javi građevinska tvrtka da svoje zemljište često puta su to uglavnom skladišni prostori koji tvrtci više ne trebaju jer su se uvjeti rada promijenili da tako svoja zemljišta ponudi za izgradnju. Naravno da tu nešto mora biti interes jer interes nije u onoj cijeni za koliko će ona prodati to zemljište APN-u jer ta cijena je ionako minimalistička uglavnom nego je tu interes upravo u činjenici da zaposli svoju operativu na dvanaest, dvadeset četiri ili osamnaest mjeseci koliko će se dugo to graditi jer ta zaposlena operativa koja ne donosi neku posebnu dobit ali dakako donosi barem onu tzv. nulu, znači imaju zaposlene ljude, ljudi mogu dobivati plaće itd. Primjer toga kolega Markovinović ja bih vam istaknula i ministrica će vam ga vjerojatno kasnije iza sjednice pojasniti je recimo slučaj u Šibeniku gdje je tamo gradila tvrtka "Lavčević", ili na Bilom Brigu gdje je isto gradila tvrtka "Lavčević". Dakle, radilo je puno razno raznih građevinskih tvrtki i to ne onih koje su nastale jučer, tzv. novokomponirane građevinske tvrtke od fikusa ili klavira ili jedne osobe nego gdje su gradila građevinske tvrtke koje su od davnina građevinske tvrtke u ovoj zemlji. Prema tome, te tvrtke su uspjele svoju operativu upravo zaposliti i hraniti ljude na takvim gradilištima. Dakle, sve ovo što ste vi govorili u prilog dakle negativne percepcije ovog članka ja vas moram demantirati i reći da niste u pravu, da je ovaj članak upravo bio dobar i da je rješavao ono što sada neće biti rješivo a to je ta jedna tvrda, vrlo često i ograničena birokratska struktura nižeg ranga političara u jedinicama lokalne samouprave. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi je poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegica Šain je navela nekoliko netočnih navoda a ja ću pokušati ispraviti samo dva koliko mi vrijeme dozvoli. Prvo, ovim zakonom se ne određuje cijena zemljišta 140 eura po metru kvadratnom niti 980 eura za kvadrat stana. S ovim zakonom se određuje gornji iznos cijene, znači maksimalni iznos. Može biti on i 60 eura po kvadratu metra, može biti jednu kunu. Što se tiče ograničenja raspolaganja vlasništvom, pa svaki građanin može svoje zemljište, svoj stan prodati. Međutim ovim zakonom se ograničava švercanje sa tim stanom. Ja se ili netko drugi prijavim da sam socijalno ugrožen, dobijem stan i onda ga drugi dan prodam duplo toliko jer je tržišna cijena gotovo duplo veća svagdje u tim velikim gradovima gdje se gradovi grade.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Evo hvala gospodine predsjedniče. Pa evo netočan, netočna tvrdnja je kolegice da je bila opstrukcija POS-a kroz nekoliko godina. Ma nije točno. Promijenili su se uvjeti i zbog, bankarski uvjeti prije svega. Bankovni krediti postali su vrlo, vrlo povoljni i mnogi su se okrenuli zapravo prema građevinskim firmama koje su radile kvalitetno, koje su mogle u kratkom roku zapravo napraviti stanove. Drugo, drugi ispravak nije točno da gledam sve iz negativnog kuta. Naime u koji god kut stanem vidim isto. A iz svakog kuta se vidi da zapravo tvrtke premijerskog kandidata gospodina Čačića jednostavno nemaju posla. Evo po prvi put vidimo 2005. jedna je čak i likvidirana tvrtka. Kako to da nije likvidirana nijedna za vrijeme dok je bio gospodin Čačić ministar? Hvala.
Povreda Poslovnika, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
… [[Govornika se ne razumije.]] da se radi o povredi članka 209. željela bih vas zapitati gospodine predsjedniče u prvom dijelu gospodina Markovinovića o kojem se ispravku netočnog navoda radilo i? [[Upadica: Sad]] koji ste navod ispravili? … [[Upadica se ne razumije.]]
I sljedeći ispravak poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Gospodine predsjedniče, ispraviti ću jedan navod od kolegice kog je spomenuo već kolega Širac. Radi se o tome da je kolegica rekla da se ovim, uvođenjem zabrane otuđenja stana unutar 10 godina ograničava vlasništvo. To nije točno jer u momentu dogovaranja i sklapanja ugovora taj budući kupac još nije vlasnik. On samo prihvaća kondicije iz ugovora. Pa ako mu odgovaraju prihvatiti će ih, ako mu ne odgovaraju neće ih prihvatiti. Prema tome u tom času on još nije vlasnik i ne mogu mu biti ugrožena vlasnička prava.
Poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Evo poštovani gospodine predsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege kolege su već u najvećem dijelu rekli sve ono što je bitno vezano za ovaj zakon pa bih i ja ukratko naravno afirmativno želio podržati izmjene i dopune Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji i te izmjene su na neki način rezultat dosadašnjih uočenih problema i one su prijedlozi na koji način te eventualno do sada uočene nedostatke otkloniti. Ono što mislim da je bitno reći da je POS svakako od samog svog početka dao rezultate i riješio je naravno puno stambenih pitanja prije svega socijalno ugroženih obitelji. Mislim da je dobro da se dio sredstava za nabavu građevinskog zemljišta, izgradnju komunalne infrastrukture koja je dužna osigurati ili bila dužna osigurati jedinica lokalne samouprave sada u iznosu od 35% vrijednosti tih ulaganja omogućuje vratiti jedinice lokalne samouprave. Često smo imali situaciju da su jedinice lokalne samouprave bile u teškoj situaciji, financijskoj naravno u proračunu kad su tu obvezu trebale izvršiti i dakle teško im je bilo zatvarati te financijske konstrukcije. Ja bih bitno dvije točke spomenuo koje se sada mijenjaju, nadopunjuju odnosno međusobno ih povezao. Činjenica je da sa ovom dosadašnjom cijenom do 70 EUR-a po kvadratnom metru nije bilo moguće uvijek na tim tržišnim principima naći dovoljne količine građevinskog zemljišta za izgradnju stanova POS-a i sa povećanjem na 140 ili do 140 EUR-a po metru kvadratnom. Mislim da će se ipak kudikamo kvalitetnije nego do sada moći taj problem riješiti. Poglavito mislim da će se i kupci takovog zemljišta odnosno investitori na, u POS-ove stanove morati više orijentirati izvan strogih gradskih centara ili u manja mjesta jer je tamo naravno i cijena građevinskog zemljišta niža. Ali rekao bih još nešto. Mislim da je i na taj nedostatak građevinskog zemljišta utjecale su upravo u nekim sredinama i građevinske firme koje su znale da u pojedinim sredinama treba stanovati. Da postoji interes za POS-ove stanove. Znale su da su ograničeni resursi što se tiče građevinskog zemljišta i naravno vođeni tržišnom logikom kupile su na vrijeme to građevinsko zemljište i onda su na neki način investitore i državu doveli u ovu situaciju da moraju u naknadnim ugovorima kod ugovaranja izgradnje POS-ovih stanova upravo te firme na svom vlastitom zemljištu graditi POS-ove stanove. Mislim da je tu u praksi bilo dosta manipulacije, da je bilo umjetnog stvaranja nedostatka zemljišta i sa druge strane pritiska zainteresiranih obitelji za POS-ove stanove i držim da je pogođen ovaj prijedlog kojim se ukidaju odredbe članka 18. koji je omogućavao da tvrtke koje daju vlastito zemljište za potrebu izgradnje stanova u programu POS-a bez javnog natječaja zaključe ugovor o građenju. Ja vjerujem da ćemo sa novom cijenom povećanom zemljišta moći naći dovoljno zemljišta za izgradnju POS-ovih stanova. I ova zadnja stvar koju sam i kod ispravka netočnog navoda komentirao zabrana otuđenja stana unutar roka od 10 godina koja se sada uvodi, ja držim da je neophodna. Kad bi svi bili korektni i pošteni onda zakone ne bi trebalo niti donositi. Ali mislim da zakonima trebamo spriječiti one koji žele manipulirati. Razmišljajući malo o ovoj situaciji ja sam pokušao napraviti jednu računicu koja vjerojatno ima u sebi i stanovitih nedostataka ali kaže sljedeće: "Netko može kupiti u Zagrebu POS-ov stan od 80 kvadrata po 900 EUR-a kvadratni metar i taj trošak mu je 72 tisuće EUR-a". Teoretski već sutradan može taj stan od 80 kvadrata prodati reći ću manju cijenu nego što objektivno jeste po 1500 eura za metar kvadratni i dobit će 120 000 eura. Razlika je 48000 eura. Ali on time stiče gotovinu od 120 000 eura. Dođe kod mene u Karlovac i kupi stan od 60 kvadrata po 1000 eura i ostane mu čisto 60000 eura u džepu naravno uz onaj ranije preuzeti kredit ali koji je također po beneficiranim uvjetima i što se tiče rokova i što se tiče kamatnih stopa. Zbog toga mislim da je ova odredba itekako dobro došla i podržavam i tu odredbu i čitav prijedlog zakona. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Jelkovac, ispravila bih navod kad ste rekli da su građevinske tvrtke kupovale zemljište, te su stvarale situaciju da toga zemljišta nema. Naime, ja bih vam željela reći da prvenstveno ono što je u takvim sredinama je da postoji interes za kupnju stanova. Čim su gradovi veći, deficit zemljišta je veći. Dakle, nije stvar u tome da je netko kupovao zemljište, nego je naprosto shvatio da je konjuktura takva da potreba postoji, a svoje zemljište ima. To je prvi ispravak netočnog navoda. Drugi ispravak netočnog navoda odnosi se na ovaj primjer koji ste dali za kupnju 72 000 u POS-u kupljen stan u Zagrebu. Preprodan sutradan za 120 000 i odlazak u Karlovac. Ne može se to napraviti. U prvu ruku, vraća se, sredstva se vraćaju, isplatom se sredstva vraćaju natrag državi. Dakle, onoliko koliko je država uložila toliko se vraća. U drugu ruku, ne možete sutra otići u Karlovac i tamo kupiti POS-ov stan jer ste već svoje pravo konzumirali, a konzumirali ste ga činjenicom da ste bili deset godina prijavljeni u Zagrebu. Dakle, ne možete ako ste sutra došli u Karlovac nećete biti deset godina prijavljeni. Hvala lijepo.
Hvala. Replika. Poštovana zastupnica… Povreda Poslovnika.
Članak 209. kolegica je ispravljala nešto što ja nisam rekao. Ona je rekla da on ne može doći naknadno u Karlovac i kupiti POS-ov stan. Ja nisam ni govorio da će kupiti POS-ov stan. On kupi normalno stan na tržištu.
Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa govoreći kolega Jelkovac o manipulacijama zemljišta ja ću vam dati primjer Varaždina, jer vi kao optužujete, a ne znate koga optužujete. Primjerice, na području Grada Varaždina najveći komplekse zemljišta su kupili tajkuni koji su slučajno ili ne iz HDZ-a. A da, da, da. Samo vi pričajte nemoguće, a uz to i firme koje grade stanove POS-a na području Grada Varaždina su ili su predsjednici uprava ili su vlasnici ili suvlasnici isto članovi HDZ-a, pa nemojmo onda okrivljavati nekoga jer vidim bez namjere da branim gospodina Čačića jer nemam razloga za to. Ali imam osjećaj da vi orkestrirano koristite priliku da napadnete gospodina Čačića. Neka ga brane članovi njegove stranke i on sam. Ali činjenica da govoreći kako grad Varaždin može dati zemljište za POS na relativno atraktivnoj lokaciji u širem središtu grada. To je samo stvar onih gradova i njihovih uprava koje nalaze ili ne nalaze interes da se kvalitetni stanovi možda grade u širem središtu grada ili je možda razlog i tome da nije to dao Čehok, nije gospodin Čehok Grad Varaždin. Čini mi se da zaboravljate da je Grad Varaždin ipak nešto malo šire nego što gospodin Kramarić priča. Pred koji mjesec ga je kudio, sad ga naglo hvali. Ali znači, činjenica je da ne možemo za manipulacije zemljištem stalno jedne te iste kriviti. Dajte prvo malo balvane iz svojih očiju skinite.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Ja zaista ne znam gdje je kolega Korenika pročitao HNS i gospodina Čačića. Stvarno da vam budem iskren nisam razmišljao o nekim pojedinačnim tajkunima, nego sam pokušao govoriti generalno. A eto u nastavku još samo da vam kažem jednu svoju zabrinutost. Čudi me kako to da baš u Varaždinu gdje HDZ nije na vlasti su neki kako vi kažete HDZ-ovi tajkuni pokupovali zemljište, a u cijeloj ostaloj Hrvatskoj su to HNS-ovi ili SDP-ovi tajkuni.
Tu nešto ne štima. Da, tu nešto ono u dvorcu Helsenbojeru. Završni osvrt ministrica Marina Matulović Dropulić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Eto, ja vam zahvaljujem na tome što ste podržali ovaj naš prijedlog zakona. Ono što bih htjela odgovoriti u ime SDP-a klubu je rečeno da kad će se određivati tržišna vrijednost stana. Tržišna vrijednost stana se određuje danom potpisivanja ugovora. Kao što vi vjerojatno i znate, radi se prvo o predugovoru i nakon toga se rade ugovori. Danom potpisom ugovora utvrđuje se i tržišna vrijednost stana i na to se stavlja plomba sa tim iznosom, tako da ako netko želi kupiti, prodati taj stan. On će morati namiriti tu tržišnu vrijednost stana. Prijedlog da se primjenjuje ne po ovom zakonu, nego da ne ide po starom zakonu nego po ovome po izmjenama i dopunama, a ukoliko ide u prilog kupcu to nikako ne možemo prihvatiti radi toga jer sam već i rekla da ne treba gledati samo interes pojedinca, treba gledati i interes države. Ovdje država i jedinica lokalne samouprave itekako snose dobar dio sredstava, a osim toga i ravnopravnost u odnosu na ostale građane. Svi oni koji su po dosadašnjem zakonu uzeli stan, kupili stan napravili su pred ugovor. Znači, oni mogu ići na temelju ugovora kad će sklapati pravi ugovor, kad će stanovi biti gotovi odnosno pri kraju. Što se tiče članka 18. bilo bi jako dobro da tog članka nikada nije ni bilo, jer onda bi vjerojatno ministarstvo, odnosno APN kupio u Splitu zemljište, a ne bi to zemljište dozvolio da kupi Kerum pa nakon Keruma Dalconing pa da se s njima ugovori izvođenje radova na temelju članka 18. i da nakon toga dan danas Grad Split vodi sudski postupak sa Dalconingom. Ili, primjer Varaždina koji me je gospodin Korenika sada potaknuo i mislim da je to nužno reći, a to je da je za Grad Varaždin situacija išla tako da je država Gradu Varaždinu dala besplatno zemljište. Grad Varaždin je prodao zemljište Koningu, a Koning je temeljem članka 18. gradio POS-ove stanove i prodavao naravno putem APN-a ljudima. Prema tome, ne želimo da nam se to ikada više dogodi i mi ni u kom slučaju ne možemo prihvatiti to da vraćamo, članak 18. i da pojedine građevinare stavljamo u situaciju koja im jednostavno nije primjerena. I samo još jednu stvar. 906 stanova je bilo u manjim sredinama. Od toga je kupljeno po listi 287 stanova. Ostale stanove smo morali kupiti za stradalnike radi toga jer ih nitko nije žalio. A ono što je bivše ministarstvo ugovorilo, iako to nikada nije smjelo, nego APN 576 stanova su građevinari odustali temeljem članka, a kupili su, mislim krenuli su temeljem članak 18. radi toga jer na tim područjima nije bilo niti lista, a cijene su bile takve koje su ti građevinari utvrdili doduše do maksimalne vrijednosti od 910 eura koje jednostavno nitko u malim sredinama nije uspio kupiti. Znači 576 stanova se odustalo. Prema tome, nema nikakvog razloga da se temeljem, da se članak 18. ostavi i da dalje vrijedi. APN treba graditi, jedinice lokalne samouprave trebaju putem natječaja kupiti zemljište, jedinice lokalne samouprave isto to mogu napraviti ako nemaju svojeg zemljišta i sigurna sam da će na taj način POS ići dalje. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravljam netočni navod koji glasi ovako bilo bi jako dobro da do tog članka, da tog članka nikad nije ni bilo. Ja bih vas poštovana ministrice željela podsjetiti da je APN išao dva puta na licitaciju da bi kupio zemljište na brodarici. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa to ispravljam, taj navod. … [[Upadica se ne čuje.]] Gospođo ministrice, samo bih vaš željela malo osvježiti vam memoriju što se tiče natječaja vezanog na prodaju zemljišta koje je bilo tvrtka u stečaju pa je kupio "Kerum" APN je bio dva puta na tom natječaju pa je cijena bila preskupa u odnosu na 70 eura koliko je bilo definirano programom. Hvala lijepa.
I poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Istine radi gospođo ministrice, činjenica je da je gradu Varaždinu Vlada darovala vojarnu u Križanićevoj ulici sa svim zemljištem i činjenica je da su zajednički gradili stanove POS-a "Coning" i "Zagorje" koje je već bilo spominjano u kontekstu propasti i svega ostaloga, nije kupio samo "Coning" zemljište nego zajednički "Zagorje" i "Coning". Zbog prave istine da se ipak zna.
Dobro. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o društveno poticajnoj stanogradnji. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo, zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain i Vlada Republike Hrvatske poslije roka. Treba najprije glasovati i raspraviti da li ćemo o tome amandmanu … [[Govornik se ne razumije.]] članku 166. Poslovnika raspraviti i glasovati? Dakle molim tko je za to da se o tom amandmanu raspravlja i glasuje, amandmanu Vlade? Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 89 za, 3 suzdržana, 6 protiv. Dakle o tom amandmanu ćemo Vlade raspravljati i glasovati. Ministrice izvolite. Obrazložite taj amandman.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa eto jedino što predlažemo da se u nastavku članka 2. doda: "Isplata jedinici lokalne samouprave obavlja se u roku od dva mjeseca po naplati agencije od kupaca temeljem zaključenog predugovora o kupnji".
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje taj amandman Vlade. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 82 za, 7 suzdržanih, 4 protiv amandman prihvaćen. Amandman Odbora, amandmani Odbora za zakonodavstvo?
Prihvaćamo … [[Govornica se ne razumije.]] 2.
Obadva. Postaju sastavni dio Zakona. Amandman 1. zastupnice Alenke Košiše Čičin-Šain. Izvolite.
Ne prihvaća se zbog toga što je člankom 16. Zakona o POS-u već definirano da se poslovni prostori mogu prodati samo po tržišnoj cijeni nekretnina koja ne može biti manja od troškova izgradnje objekta što znači da cijena zemljišta od 140 EUR-a po kvadratu nije od utjecaja jer ide po tržištu.
Zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem se. Jasno se vidi da se radi o prilagodbi, povećanju limita, spomenutog limita cijene. Za 10% etalona na 20 te je vidljivo da je postavljen u kontekst cijene stana odnosno da svako kupljeno zemljište ne može teretiti kvadratne metre korisne … [[Govornica se ne razumije.]] površine stana. Kad se u nekoj zgradi gradi poslovni prostor jasno je da cijena zemljišta ne bi trebala se stavljati u relaciju sa tim poslovnim prostorom jer se poslovni prostor prodaje po tržišnoj cijeni pa tako da se financira iz prodaje tog poslovnog prostora. Jasnoće radi treba dodati na kraju alineju 1. da se to ne odnosi na dio zemljišta koji se odnosi na poslovni prostor i garažni prostor. Pa vas molim glasovanje o ovom amandmanu.
Molim glasovati za taj amandman. Tko je za taj amandman? Rezultat? 21 za. 5 suzdržanih. 64 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2. također zastupnice?
Ne prihvaća se. Puno smo diskutirali o članku 18. Mi smatramo da se neposredno ne može graditi i da treba provoditi javne natječaje za svaki, za svaki posao pa tako i tamo. Zato predlažemo da se članak 18. briše iz zakona i ne prihvaćamo amandman.
Zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Ovim amandmanom predlaže se da članak 18. ostane na snazi odnosno da se ne briše. Naime time se ukida da građevinska tvrtka može dati odnosno osigurati zemljište za gradnju stanova i graditi sama bez javnog natječaja. Naime uvjeti za to su da postoji interes za kupnju stanova tj. da je prodaja tih i takvih stanova nesporna pa ako postoji interes za kupnju u okviru limita propisanih zakonom ne vidi se razlog ukidanja tog članka. Naime svi stanovi u Splitu, stanovi na brodarici realizirani su na taj način i time je 400 obitelji riješilo svoj stambeni problem a da toga nije bilo još i dan danas bi bili bez svojih stanova. Molim glasovanje o ovom amandmanu.
Molim glasovati. Molim uključimo se. Rezultat? 7 za. 6 suzdržanih. 71 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 86 za, 5 suzdržanih, 3 protiv donesen zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Idemo na – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora, drugo čitanje P.Z. r. 645 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo i pravosuđe. Državna tajnica Ministarstva pravosuđa Snježana Bagić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite državna tajnice.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Pred vama je u drugom čitanju kao Konačni prijedlog su izmjene i dopune Zakona o izvršavanju kazne zatvora. Kao što je već prilikom prvog čitanja bilo rečeno o izmjeni i dopuni ovoga Zakona predlažu se iz tri osnovne grupe razloga zato što je od njegovoga donošenja otprilike 5 godina došlo do izmjena niza drugih zakona zbog kojih je potrebno ovaj Zakon uskladiti. Isto tako praksa je pokazala da je potrebno jasnije i podrobnije propisati i odrediti ovlasti suca izvršenja te iz istih razloga, dakle zbog jasnijeg i podrobnijeg propisivanja nekih prava i obveza dakle način izvršavanja kazne zatvora u odnosu na zatvorenike. Naime, kad je riječ o prvoj grupi zakona u međuvremenu dakle ovih proteklih 5 godina cijeli niz zakona, Zakon o ovršnom postupku, Zakon o parničnom postupku, Stečajni zakon, pa i Zakon o državnim službenicima i Zakon o zaštiti osoba s duševnim smetnjama su mijenjani i zbog toga je bilo potrebno ovaj Zakon uskladiti. Među ovu grupu možda treba, jer je vezano za službeničke odnose pokazalo se zapravo potrebnim odrediti dobnu granicu za kandidate za prijem na radno mjesto službenika pravosudne policije, za koji se inače traži srednja stručna sprema jer mlađa životna dob pretpostavlja uz dužno poštovanje svima nama koji smo možda u već srednjoj dobi ili još stariji ipak pretpostavlja bolju fizičku kondiciju službenika, a koja je potrebna za održavanje reda i stege među zatvorenicima, odnosno zbog uspješnog obavljanja ovoga posla i predlaže da upravitelj kaznionice i zatvora može, ima ovlasti odlučivanja, odnosno na zatvorenike i zaposlenike pa treba propisati onda jasno da taj upravitelj zatvora ima ovlasti čelnika tijela državne uprave. Kad je Zakon o izvršenju kazne zatvora stupio na snagu uveden je novi institut suca izvršenja, on se pokazao potrebnim, on zapravo štiti, odnosno kontrolira zatvorski sustav u odnosu na ostvarivanje prava zatvorenika, međutim praksa je pokazala da je odredbe koje se odnose ne na ovlasti samoga suca izvršenja nego više na onaj djelokrug stvarnu i mjesnu nadležnost pojedinoga suda, odnosno onda suca izvršenje na tom sudu detaljnije propisati kako bi se izbjegle u praksi poteškoće i omogućila dakle jednostavnija primjena ovoga Zakona. I možda najvažnija grupa izmjena koja se predlažu, a odnose se zapravo na jasnije i detaljnije propisivanje izvršavanja kazne zatvora. Naime, osnovni princip je dakako izvršava se kazna zatvora i tu sustav države kao represivni sustav pokazuje svoj odnos prema nekome tko se ogriješio o društvena pravila. Međutim, istodobno te osobe premda se nalaze na izdržavanju kazne zatvora, bez obzira koliko ona traje su osobe koje imaju određena prava i kojima … [[Govornica se ne razumije.]] zatvorskom sustavu treba ta prava omogućiti, njihovo ostvarivanje tako da i polazi se od principa resocijalizacije poštujući načelo zapravo individualnog izdržavanja kazne zatvora, dakle za svakog zatvorenika nakon što se on pregleda, nakon što se utvrde njegovi afiniteti, sposobnosti, zdravstveno stanje se određuje i razrađuje individualan program izvršavanja kazne zatvora i to se ovim Zakonom jasno određuje. Jedno od prava koje zatvorenik ima, dakle pravo je njegovo pravo na rad, ono je neupitno, međutim upravo zbog povećanja interesa za rad se predlaže izmijeniti neke od odredbi ovoga Zakona pa tako i promijeniti odredbu, odnosno produžiti mogućnost da ne samo oni koji su osuđeni na kaznu zatvora do 6 mjeseci, nego i na kaznu zatvora do godine dana mogu nastaviti, ako se tako dogovori s poslodavcem raditi tokom izdržavanja kazne zatvora kod svog poslodavca ili obavljati vlastitu djelatnost. Isto tako se omogućuje i propisuje da se može raditi ako nema mogućnosti da svi budu angažirani puno radno vrijeme, da mogu biti angažirani povremeno ili u kraćem radnom vremenu, pa se onda naknada za to određuje ovisno o tome. I također u pogledu prava iz zdravstvenoga osiguranja se određuje da se zatvorenici kod liječenja koji su zdravstveno osigurane osobe to njihovo liječenje provodi na njihov teret a samo onima koji su zdravstveno neosigurani ide na teret sredstava zatvorskoga sustava odnosno na teret budžeta. Također se detaljnije propisuju i odredbe o posjetu i odobrenje posjeta ovisno o osobama posjetitelja i moram naglasiti da zbog zaštite upravo žrtve predlaže se propisati da se zatvoreniku neće omogućiti javno istupanje u medijima. To nije razlog tome da se nekoga onemogući sloboda njegovoga govora ili da bi se spriječilo opće pravo slobode koje je generalno pravo, ustavno načelo nego upravo zbog toga što je riječ najčešće o teškim djelima gdje imamo žrtve i koje ne žele i njihove obitelji koje ne žele ponovno prolaziti kroz to. Onda postavlja se pitanje zašto osobama koje su se ogriješile o sustav, o društvene vrijednosti dizati ih zapravo u rang osoba koje izazivaju takvu medijsku pozornost kao da su osobe koje zapravo javno istupaju i zbog svojih javnih zasluga i doprinosa društvu trebaju biti prisutne u medijima. I konačno, određene su i odredbe o premještaju zatvorenika kad se pokaže potreba iz raznih razloga da ide iz jedne kaznionice u drugu da taj premještaj koje je jedno ipak pitanje provedbe izvršavanja kazne zatvora bude u nadležnosti upravitelja. Uvažene dame i gospodo zastupnici, ovo je konačni prijedlog zakona pa dopustite samo ukratko nešto o razlikama koje proizlaze, koje su proizašle između prvog i drugog čitanja. Razlika je u tome što sada se predlaže opet jedno dodatno usklađivanje sa Zakonom o državnim službenicima a to je da predlaže se da ministar pravosuđa utvrđuje prijedlog prijema u državnu službu službenika i namještenika u kaznionicama i zatvorima na prijedlog ravnatelja uprave za izvršenje kazne zatvora. I isto tako, radi usklađivanja sa preporukom odbora sprječavanja mučenja, neljudskog i ponižavajućeg postupanja propisuje se da se izrečene mjere samice ne mogu uzastopno … [[Govornik se ne razumije.]] osim uz pisani pristanak zatvorenika. U odnosu također predlagatelj je pažljivo razmotrio neke prijedloge koje su zastupnici dali u prvom čitanju i nije ih, što nije htio nego nije ih mogao prihvatiti. Jedna od primjedbi mislim da je to bila zastupnika Nikole Vuljanića je bila da se i nadalje zakonom predvidi mogućnost da zatvorenik koji radi, uplaćuje doprinose mirovinskog i invalidskog osiguranja. Ta primjedba premda zvuči dosta socijalno nije se mogla prihvatiti zato što naglašavam da kada zatvorenik radi to je njegovo pravo, dakle jest njegovo pravo ali taj njegov radni angažman predstavlja i zapravo elemenat pojedinačnog programa izvršavanja kazne zatvora ali on nije u radnom odnosu i ne ostvaruje zbog toga ona prava koja svi ostvarujemo iz svog radnog odnosa uključujući pravo na zdravstveno i mirovinsko osiguranje. Već sam uvodno rekla pa ću samo ponoviti da predlagatelj, prijedlog da se eventualno vrati na raniju odredbu, da se dakle mogućnost rada kod ranijeg poslodavca ili vlastite djelatnosti vrati na šest mjeseci nismo prihvatili ne zato što bi se nekoga ugrožavalo ili posebno nekome pogodovalo nego zbog toga što se povećava broj kazni koje se izriču do godine dana a procjenjuje se da ipak to nisu tako društveno opasna djela s jedne strane za koja su kažnjena. I s druge strane, zato što iskustva pokazuju da osobe koje rade i kada ostaju raditi kod ranijeg poslodavca zapravo ispunjavaju tu socijalnu svrhu kod izdržavanja svoje kazne. I predlagatelj je što se tiče primjedbe zastupnice Ljubice Lalić u odnosu na članak 20. doista pažljivo razmotrio taj prijedlog a ako se ne varam primjedba se odnosila na to da se osoba ovisnicima koji su već u nekoj komuni, dakle i u nekakvoj socijalnoj terapijskoj zajednici omogući zapravo nastavak tamo liječenja. Inače, Ministarstvo pravosuđa … [[Govornik se ne razumije.]] zatvorski sustav sa Uredom za sprječavanje zapravo zlouporabe droga provodi posebne programe resocijalizacije. Međutim, u ovom slučaju mi govorimo i ovaj zakon zapravo omogućuje provedbu osoba, provedbu kazni uključujući kazne zatvora i sigurnosne mjere koje su izrečene osobama pravomoćnom presudom. Dakle, riječ je o pravomoćnoj presudi nekome uz kaznu zatvora onda izriče sigurnosna mjera obveznog liječenja itd. Prema tome, ovaj zakon samo provodi ono što je sudskom presudom naloženo i eventualno prihvaćanje primjedbe značilo bi odnosno zahtijevalo bi promjenu Kaznenoga zakona a ne ovoga zakona ali koristim prigodu reći i to se u članku 20. sada čini mi se bolje propisuje a to je da kod izdržavanja kazne zatvora ne samo osobama kojima je pravomoćnom presudom izrečena i sigurnosna mjera obaveznog liječenja, dakle kad govorimo o zatvorenicima kojima je tako nešto izrečeno nego i zatvorenicima također ovisnicima kojima to nije utvrđeno kada im je izrečena presuda a kasnije se pokažu kod njihovoga tretmana i liječenja da su ovisnici se utvrđuje i također i oni se upućuju na izdržavanje kazne u posebnu socijalnu terapijsku kaznionicu ili poseban odjel. Evo, uvažene dame i gospodo zastupnici, ovo je čini mi se ukratko i u bitnome o ovome što se predlaže izmjenama i dopunama Konačnoga prijedloga zakona o izvršavanju kazne zatvora. Na ovaj prijedlog zakona amandmane je dao Odbor za zakonodavstvo koji su uglavnom nomotehničke naravi, poboljšavaju tekst zakona i predlagatelj će ih prihvatiti. Hvala.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Pravosuđe? Predsjednik odbora poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvažena gospođo državna tajnice sa suradnikom, kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe Hrvatskoga sabora razmotrio je na 56. sjednici održanoj danas Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora. Odbor je predmetni zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskoga sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja osvrnuo se na razlike između rješenja koja se predlažu konačnim prijedlogom zakona u odnosu na rješenja iz samog prijedloga zakona. Najvažnije razlike u odnosu na prvo čitanje sadržane su u članku 7. koje ministar pravosuđa daje suglasnost na plan prijama u državnu službu za potrebe zatvorskog sustava, zatim u članku 10. kojim se regulira postupak i uvjeti prijema u državnu službi i članku 38. u pogledu pravila ponašanja i zaštite zatvorenika. U raspravi su članovi odbora većinom glasova podržali predložene izmjene i dopune zakona. Većina članova odbora mišljenja je da je predlagatelj pomno razmotrio i uvažio značajne primjedbe iz rasprave u prvom čitanju. Rasprava je pokazala posebnu pažnju prema pravima zatvorenika. Ocjenjeno je da predložene izmjene sa stručnog stajališta imaju pozitivnu ocjenu te da ne stoji primjedba da se istima unazađuje stanje u zatvorskom sustavu. Pojedinačno je mišljenje člana odbora da predložene izmjene zakona u odnosu na postojeći zakon ne sadrže dobra rješenja u pogledu prava zatvorenika. Iznijete su primjedbe na članak 3. kojim se predlaže da zatvorenici povratnici izdržavaju kaznu zatvora u posebnoj kaznionici ili odjelu. Zatim na članak 5. kojim se briše stavak 5. na članak 6. u pogledu uvjeta za izbor upravitelja. U završnom osvrtu predstavnik predlagatelja istaknuo je da je ocjena stanja u zatvorskom sustavu data u Izvješću o radu iz kojeg se jasno vidi koji se napori i materijalna sredstva ulažu u zatvorski sustav. U pogledu izvršavanja kazne zatvora zatvorenika povratnika nije potrebno osnivanje posebnih kaznionica već osnivanje jedne ili odjela u kaznionici ili u zatvoru. Sigurnosna mjera obveznog liječenja od ovisnosti kvalitetno se provodi u ustanovama sukladno posebnom programu. Nakon rasprave Odbor za pravosuđe je sa 6 glasova za i 2 glasa protiv, predložio Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSZ-a, poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice i suradniče! Upravo je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora želio uskladiti sve ono što dosad nije bilo usklađeno i zato se mora istaknuti sljedeće. Da je Zakon o izvršavanju kazne zatvora s izmjenama i dopunama u primjeni od 1. srpnja 2001. te da je njegovo donošenje predstavljalo zakonodavnu reformu zakonskog sustava, izvršavanje kazna zatvora budući da je zakon usklađen s međunarodnim konvencijama koje je Republika Hrvatska prihvatila, te sa tada važećim zakonskim pravilima. Međutim, zasigurno da Zakon o izvršavanju kazne zatvora trebalo je uskladiti jer su donijeti mnogi novi propisi s kojima je potrebito ovaj zakon nužno uskladiti. Ono što se posebno ističe je njegova modernost koja svakodnevnu praksu u zatvorima želi doista podignuti na jednu višu razinu i upravo na jednu, utvrđena je potreba za jasnijim ili podrobnijim propisivanjem izvršavanja kazne zatvora. Mnogi zakoni s kojima se ovaj zakon sada usklađuje jest, jesu zakoni u kojima su propisani mogućnosti izricanja zatvora na drugim zakonskim sudskim postupcima. To je u prvom redu Zakon o parničnom postupku pa Zakon o ovršnom i stečajnom zakonu. Posebice je vrlo važan instrument izvršavanje kazne zatvora koje su izrečene u prekršajnim postupcima. Svakako je posebno važno istaknuti da se propisuje stvarna i mjesna nadležnost suca izvršenja, da se ovdje usklađuje i sa Zakonom o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika te ovlaštenih službenih osoba. Ovaj upućivanje zatvorenika u psihijatrijsku ustanovu trebalo je uskladiti sa Zakonom o zaštiti osoba s duševnim smetnjama. Svakako da je ovo jedan pristup kojim se htjelo i u izvršavanju kazne zatvora dati jednu humanu notu. Stoga se pojedinačan program izvršavanja kazne zatvora i njegov sadržaj, jasno se propisuju pojedinačni programi koji se donose za svakog zatvorenika, te se preispituje i mijenjanje sukladno zatvorenikovom ponašanju i proces uspješnosti u ispunjavanju obveza. Naravno da se hoće nakon izvršavanja kazne zatvora omogućiti da zatvorenik kasnije slobodna osoba može nastaviti sa jednim normalnim radom i angažmanom u društvenoj zajednici. Vrlo jasno je istaknuti da rad zatvorenika tijekom izdržavanja kazne zatvora ne predstavlja radni odnos te da je zatvor ili kaznionica u kojoj izdržava kaznu nije poslodavac već se rad zatvorenika sagledava u kontekstu pojedinačnog programa izdržavanja kazne zatvora. Jednako kao i pritvorenici i zatvorenici koji su zdravstveno osigurani trebaju se liječiti na teret svojeg zdravstvenog osiguranja, dok zatvorenici koji nemaju zdravstveno osiguranje liječit će se na teret državnog proračuna. Također se to odnosi i na novčanu naknadu za vrijeme izobrazbe koju bi trebalo osigurati zatvoreniku samo onom koji nema i ne može osigurati se rad. Vrlo precizno je također određena i veza sa vanjskim svijetom što je zapravo jedno od temeljnih prava zatvorenika a ostvaruje se između ostalog i telefoniranjem. Precizira se da se zatvorenik izjašnjava i to se unosi u osobnik zatvorenika koje telefonske brojeve i osobe s kojima zatvorenik može telefonirati, tako se isto i u osobnik upisuju osobe koje zatvorenika mogu posjećivati. Ovdje postoje i izuzeti tako da se ne može i ne smiju nadzirati razgovori, telefoniranja koja obavlja sa opunomoćenikom ili predstavnikom institucije ili udruge koja se bavi zaštitom ljudskih prava. I ovo je jedan put kako se hoće i osobi na izdržavanju kazne zatvora ukazati jednu društvenu brigu kako bi se ga na neki način resocijaliziralo da bude spreman nakon što odsluži svoju kaznu, pokaje se da može normalno biti član društvene zajednice. Želim također istaknuti ono što se posebno provoditi a jest individualizacija i osobna odgovornost koja se nalazi u članku 7. Prijedlog plana prijama u državnu službu u kaznionicama, zatvorima i centru za izobrazbu utvrđuje ministar, naravno na prijedlog ravnatelja uprave za zatvorski sustav i u članku 7. se to razrađuje da ministar nadležan za poslove pravosuđa prima u državnu službu i raspoređuje na položaj upravitelje, a odlučuje o njihovim pravima i obvezama iz državne službe te o prestanku državne službe. A opet ravnatelj uprave za zatvorski sustav prima u državnu službu i raspoređuje na položaj pomoćnike upravitelja, načelnika odjela u kaznionicama. Vrlo jasno se govori i da je to potpuno jedan pristup gdje svatko po imenu i prezimenu koji obnaša odgovornu funkciju može provesti određen izbor, ali da za taj izbor i odgovara. U članku 10. precizira se do koje godine života ako je uvjet prijama srednja stručna sprema da je to 30 godina života da se može primati u službu jer treba biti ne samo psihički već i fizički snažan da bi uveo red i stegu među zatvorenike. Vrlo vrijedno je i istaknuti između ostaloga, zašto i što se želi sa ovim zakonom postići, a to jest da se posebno Zakon o izvršavanju kazne zatvora usklađuje sa Zakonom o prekršajima, Zakonom o kaznenom postupku, Zakonom o ovršnom postupku, Kaznenim zakonom, Zakonom o parničnom postupku, Stečajnim zakonom, Zakonom o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba, Zakonom o državnim službenicima i Zakonom o sudovima. Pristup koji treba podržati u svakom slučaju jest i postupak odobravanja i nadležnost za odobravanje posjeta kaznionice i zatvora koje je trebalo jasnije odrediti i preciznije propisati ovisi o osobama posjetitelja te ovisno je li je taj posjet iz razloga prikupljanja podataka potrebnih za vođenje kaznenog postupka ili se radi o posjeti tijela lokalne zajednice radi uspostave i održavanja veze sa socijalnom sredinom. Prijedlog, ovaj prijedlog izmjene i dopune koji se svodi na 55. članaka vrlo je jasno i razgovjetno govore u kojem pravcu kreće naša kaznena politika i na koji način se želi doista pokloniti punu brigu za one koji su u svome životu napravili pogrešku, koji su osuđeni i koji nakon izdržavanja kazne trebaju biti spremne za normalan rad. Stoga i klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovaj konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora i sa sugestijom da i ubuduće se prate stalne izmjene kako bi doista Hrvatski sabor bio jedno dinamično zakonodavno tijelo koje prati život ne samo u Hrvatskoj nego i u razvijenim europskim i svjetskim državama.
Hvala. Klub SDP-a, poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovana državna tajnice, poštovani ravnatelju, kolegice i kolege. Evo već je i kolega Peronja govoreći u ime kluba HDZ-a napomenuo temeljni ovaj zakon koji sada Vlada predlaže ovim konačnim prijedlogom izmijeniti. Naime kada je donesen Zakon o izvršavanju kazne zatvora za vrijeme bivše vlasti, mi smo upravo od strane međunarodnih institucija ocijenjeni kako Hrvatska evo konačno ima takav zakon na temelju kojeg i gradi zatvorski sustav na europskom vrhu. Evo samo malo da se podsjetimo iz medija iz tog vremena. Hrvatski zatvorski sustav nalazi se na europskom vrhu. Armenci žele reformirati zatvorski sustav prema hrvatskom modelu. Još evo iz "Večernjeg lista" ili "Slobodne Dalmacije". Hrvatska ima najbolji tranzicijski zatvorski sustav. To je konac 2003. godine, odnosno početak 2004. godine. Dakle sa donošenjem takvog zakona eto dobili smo i takvu ocjenu Ureda za demokratske institucije i ljudska prava sa sjedištem u Varšavi koji evo ponavljam, ocijenio je kako je tada Hrvatska imala sustav koji može biti primjer zatvorskim sustavima jugoistočne Europe. U taj zakon ugrađena su načela i standardi europskih zatvorskih pravila, pravila za postupanje prema delikventima, Europska konvencija o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda te Europska konvencija o sprječavanju torture i nehumanog ili ponižavajućeg tretmana ili kažnjavanja. Time je po prvi puta u Republici Hrvatskoj detaljno propisan način i tijek izvršavanja kazne zatvora te položaj prava i zaštita prava zatvorenika tijekom izdržavanja kazne zatvora i zbog čega je upravo taj Zakon o izvršavanju kazne zatvora visoko ocijenjen od strane stručnjaka za zatvorski sustav Vijeća Europe. Po prvi puta u povijesti hrvatskog zatvorskog sustava te smo godine uveli judicijalizaciju izvršenja kazne zatvora što znači da se više ne prepušta izvršavanje kazne zatvora samo izvršnim tijelima administraciji nego uvodimo suca izvršenja. To je bio jedan veliki veliki korak u zaštiti ljudskih prava. Za napomenuti je isto tako da u okviru hrvatskog zatvorskog sustava da smo imali bivše gospodarske jedinice, kaznionice u Lipovici i Požegi, da su svako malo nekakve afere do tada izbijale o poslovanju u tim gospodarskim jedinicama. I tada upravo i zbog toga, a temeljem Zakona o izvršavanju kazne zatvora upravo je od bivših gospodarskih jedinica kaznionice u Lipovici i kaznionice u Požegi dakle formirana su nova trgovačka društva. Doneseno je u međuvremenu 20 posebnih podzakonskih akata itd. itd. I kakva je sada situacija u hrvatskim zatvorima i kaznionicama, o tome nas je detaljno izvijestio pučki pravobranitelj koji je za prošlu godinu i pretprošlu podnio izvješće za 2005. kojom je ocijenio hrvatski zatvorski sustav, naime vrlo ponižavajuće i ustvrdio da se tamo krše ljudska prava, da su uvjeti u zatvorskom sustavu ispod ljudskog dostojanstva. To je potvrdio, odnosno ponovio i ove godine. Na kraju krajeva mi možemo govoriti o uspješnosti kaznenopravne politike koliko god hoćemo i hvaliti se, ali svaki će vam stručnjak na vlastiti … reći da dovoljno je da zavirite u zatvore i kaznionice i imati ćete sliku ne samo zatvora i odnosa društva prema tim osobama nego inače o stanju u ljudskim pravima u toj državi. Na žalost porazne su situacije, ali je istina ono što je kolega Peronja rekao, sa ovim prijedlogom zakona šta mi želimo. Želimo uskladiti stanje, a to je loše, da mi upravo umjesto da težimo da se ostvare standardi u svoj svojoj punini ovog Zakona o izvršavanju kazne zakona pa i konačnim prijedlogom da se unapređuje stanje mi u biti loše stanje koje je faktički loše želimo pokriti isto tako ili lošim zakonskim rješenjem. To je loš put. Takva jedna pragma ne vodi nas u rješavanje situacije. Dakle što se ovim Konačnim prijedlogom zakona čini? Smanjuju se drastično prava zatvorenika, smanjuju se prava ovlaštenih osoba. Ponovo se dovodi do politizacije sustava. Napominjem da već godinu dana nisu raspisani natječaji za upravitelje zatvora. Ne znam što se čeka. Smanjuju se ovlasti ravnatelja i prema tome dakle čitav niz, ja ću to govoriti o, u svojoj osobnoj raspravi o pojedinim člancima ali Klub SDP-a ne samo da neće prihvatiti ovakav Konačni prijedlog nego oštro prosvjeduje protiv smanjenja ljudskih prava zatvorenika ali jednako tako i prava službenika i [[Upadica: Dobro, dobro.]] namještenika, osoba koje su, koje su zaposlene [[Upadica: Dobro, zaključimo.]] u zatvorskom sustavu i koje su za vrijeme bivše Vlade dobile dodatak od 30% i proglašene [[Upadica: Dobro.]] na taj način osobama koje imaju najstresnije zanimanje u državi. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite [[Upadica: Nešto nije štimalo sa vremenom predsjedniče.]] [[Upadice se ne razumiju.]] Tako je to [[Upadica: Je, je, pokvario se sat.]] I baš se u vašem slučaju pokvari sat [[Upadica: Ja želim vjerovati da je to slučajno.]] Pa nećemo valjda uzeti da je hotimice da kvarimo satove. Znači šta je to bilo? … [[Upadica se ne razumije.]] Pa da, pa zato je to i meni izgledalo malo prebrzo nekako.
Da, da. Ja znam da nama vrijeme brzo prolazi kad smo tu, ali ja ne bih htjela da u ovom časkanju meni vrijeme tu prođe, mi poslije možemo časkati. Izvolite [[Upadica: Dobro.]] Pa ja, ja vam se zahvaljujem i smatram da dobre stvari treba ponavljati ali ipak vjerujem da ste pozorno slušali i idemo dalje. Dakle prema ovom Konačnom prijedlogu zakona o izvršavanju kazne zatvora upravitelj kaznionice i zatvora ne mora imati iskustvo iz zatvorskog sustava. To je loša odredba. To je loša odredba, jednako tako ne mora biti stručnjak koji upravo ima iskustvo odnosa sa ljudima. To znači da brodograđevni inženjer može sutra biti na čelu Lepoglave. Da li je to dobra poruka ocijenite sami. Mi u Klubu SDP-a držimo da je to veliki korak unazad. Zatim velika zamjerka je što sam već općenito i navela, posebna prava ovlaštenih službenih osoba kada je u pitanju plaća brišu se izmjenom i dopunom zakona što svakako nije dobro. Naime plaće i dodaci na plaću ovlaštenih službenih osoba ne samo da se brišu nego se briše i uvećanje plaće za 0,5% za svaku godinu navršenog radnog staža kao i naknada za odvojeni život. Ovdje ne možete jer je cijeli koncept temeljnog zakona da se upravo ljudi koji su zaposleni u zatvorskom sustavu izdvoje iz dakle normi i čitavog sustava državnih službenika i namještenika. Dakle u ovom smislu postojeći zakon, temeljni naš zakon, Zakon o izvršavanju kazne zatvora je leg specialis i ne treba onda dobre stvari koje su tu ugrađene zbog njihovih posebnih teškoća kojim se susreću u svakodnevnom radu i o stresnoj prirodi tog posla najmanje je potrebno možda vas predlagatelje na to upozoravati i skretati pozornost. Prema tome ovo je loše rješenje. Zakon o izvršavanju kazne zatvora napominjem je leg specialis i materijalna prava trebaju biti ovdje sadržana a ne da se utopimo u zakonskim rješenjima zajedno sa Zakonom o državnim službenicima i namještenicima. Kao što sam već istakla plaće službenika s posebnim uvjetima rada za vrijeme bivše vlasti uvećane su sa 30, 30 i 25%. To je bila jedna dobra poruka. Isto tako napominjem jako je važno koji su uvjeti, investicijski zahvati a koji se više ne čine. Molim vas, bilo je izvedeno 15 investicijskih zahvata. Evo danas je lijepo gospodin ravnatelj istakao sumu koja je utrošena u zatvorski sustav. Dakle u naše kaznionice i zatvore. Samo što je vjerojatno je zaboravio reći da je to bilo sve učinjeno do zaključno 2003. godine. Trebali smo dalje nastaviti s tim. Očito sredstava za to nema. Izvršena je adaptacija, opremanje poluotvorenog odjela zatvora u Gospiću, zatvora u Bjelovaru. Završena adaptacija kružnog zida. To je bila jedna ogromna investicija u kaznionici Lepoglava. Završena je adaptacija, opremanje smještaja kapaciteta u krilu B zbog čega je i Hrvatska bila još onda pritužena zbog kršenja ljudskih prava ali se upravo na temelju te presude hitno su se iznašla sredstva da se upravo to krilo B renovira. Zatim adaptirano krovište u Lipovici, u kaznionicama Tura, Požega i da ne nabrajam dalje. Međutim što se, što je sada na djelu i što mislim da ni u kom slučaju nije, nije dobro. Prije svega na to nas upozorava stanje zatvora, stanje u hrvatskim zatvorima i kaznionicama. Ja sada dakle neću ponavljati ono što je rekao pučki pravobranitelj koji detaljno nabraja poraznu situaciju da bolesni izdržavaju kaznu sa zdravima. Čak oboljeli od TBC-a, to nije dobro. Ovdje imamo čak i zakonsko rješenje dakle koje želi pokriti sadašnju situaciju u zatvorima što znači da će sada kao što se to već u praksi i događa. Sada jer će to biti umjesto zakonom da je sankcionirano i da se otklanjaju ti nedostaci, sada to čak i zakon dozvoljava. Da i recidivisti dakle povratnici izdržavaju kaznu sa onim osobama koje su tek po prvi put se susreću sa penalnim sustavom, na koje itekako sustav može i treba djelovati. Prema tome nećemo dozvoliti, ne smijemo dozvoliti da naši zatvori i kaznionice postaju škole kriminala nego mjesta gdje će se bar odgajati i moći utjecati bar na ove primarne delikvente ako društvo ne može djelovati na nepopravljive povratnike. Ono što je također porazno to je, o tome su izvještavali naši mediji veliki broj bjegova, suicida, droga više nije raritet u zatvorima. I što sada vidimo? Izmjenom ovog zakona da ne treba uvijek reagirati. To vidimo u onoj posebnoj odredbi kada se briše ta odredba da se može naročito kada se vraća sa ovih pogodnosti da se može testirati odnosno da se treba testirati na drogu. Ja ne znam zbog čega se to ukida pogotovo što su to i obveze iz Nacionalnog programa za borbu protiv droge. Napominjem da je za vrijeme bivše vlasti uvedeno i dušobrižništvo u hrvatskim kaznionicama, a što se sada događa da se od tih kapelica dakle prave ponovo spavaonice naravno jer upravitelji na čelu sa ravnateljem više nemaju gdje smjestiti pristigle osuđenike. A zbog čega je takva jedna situacija nastupila u zatvorima i kaznionicama? To je dakle slika, porazna slika pogrešno vođene kazneno-pravne politike koja se onda, sve njezine mane reflektiraju i konačno dolaze na naplatu upravo u našim penalnim ustanovama, tj. u zatvorima i kaznionicama. Trebalo bi pod hitno dakle ukoliko želimo pomoći i sanirati u ovoj situaciji pa čak i bez sredstava osim što zatvori i kaznionice vape i za materijalnim sredstvima treba reagirati na način da se mijenjaju ove odredbe na … [[Govornik se ne razumije.]] Kaznenom zakonu, pa neke odredbe i u Zakonu o kaznenom postupku, a prije svega u kaznenom da se zabranjuje dakle zamjena nemogućnosti naplate novčane kazne kaznom zatvora. To je dodatno opteretilo zatvorski sustav, a da ne govorimo o čitavom nizu kaznenih djela za koje bolje da se ne nalaze u Kaznenom zakonu, nego da država na takva stanja i društvene odnose reagira na drugačiji način, prekršajno. Evo ja ću napomenuti samo one koji opterećuju zatvorski sustav, koji su više pacijenti nego nekakvi zloćudni neprijatelji sustava pa i društva. To su ovi uživatelji opojne droge koji su bolesnici i koji uglavnom opterećuju hrvatske kaznionice i zatvore, a tamo samo postaju još teži ovisnici i prekaljeni kriminalci. Prema tome, učinimo nešto svi zajedno za ovu vapajuću situaciju u hrvatskim zatvorima i kaznionicama na što nas posebno upozorava pučki pravobranitelj kako u prošlogodišnjem, tako i u ovogodišnjem izvješću, a jednako tako i evo… …/Predsjednik: Dobro. E pa nemojmo sada samo jedna, pa jedna i ide ko kobasice./… … Evo samo još jedna rečenica. Hrvatska je osuđena od strane Međunarodnog suda u Strasbourgu kao kršiteljica ljudskih prava u zakonima. Hvala lijepa.
Molim. Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović ispravak netočnog navoda.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo, kolegica je navela. Veli, povećavali smo plaći jasno zatvorskim tamo čuvarima za 30 pa i 25% što ukupno bi bilo kad bi gledali prvo 30%, pa još onda 25%. Znači povećana je plaća za 60%. Koliko ja znam oko tog postotka su se kretale u stvari smanjivanja plaća državnih službenika, a ne povećanje, tako da ovo sigurno nije istina. Dalje. Kolegica govori da su u zatvorima samo uživatelji opojnih droga što nije istina. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Vi ste rekli. Koliko se ja sjećam vi ste pomogli, vi ste pomažući svom mužu oslobađali i narko dilere u to vrijeme, jel pa ste pomogli i stanju u zatvoru. Tako pišu novine, a ja samo citiram. I treće. Nije točno da je ova moralna, veli ovo je moralna slika pogrešno vođene zatvorske politike. Upravo vratimo se na ono sve ono što ste radili kao ministrica i koristili svog supruga kao odvjetnika, jel, mislim da je to moralna slika bila vašeg ministarstva i vaše politike.
Povreda Poslovnika poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
… [[Govornik se naknadno uključio.]] krši Poslovnik odredbu članka 209. jer komentira, ali nisu to samo komentari nego i bezočne laži.
E pa sada ne možemo tako razgovarati.
Da, da, možemo, možemo i trebamo.
Ne smijemo na taj način razgovarati. Vi se možete ne slagati se možete sa zastupnikom. Tvrditi da je povrijedio Poslovnik, da govori ispravljate netočni navod i sve skupa. Ali ga opetovano govoriti da govori bezočne laži to je uvredljivo jedno ponašanje.
Tako je. Tako je. Uvredljivo je i ponašanje njegovo.
To se ne smije raditi.
Dobro. Hoćete dozvoliti da ja kažem u čem vidim povredu Poslovnika.
Da, da. Ali sad vas upozoravam ne smijete takve izraze rabiti.
Dobro je. Ovakve najprije insinuacije koje na moje ponašanje govori govorim da su to, evo ako vi tvrdite da je to preoštra riječ svjesno obmanjivanje i netočnosti. Jer ako ne vjeruje i niti sam se ja o tome očitovala o tome se očitovalo Državno odvjetništvo, pa se može na njihovim stranicama detaljno.
Dobro. To je već ispravak ispravka ispravke. Hvala.
Koje je objavljeno na Internetu. Prema tome, on pogrešno ovdje koristi institut ispravka netočnog navoda.
Dobro je, pa ne možemo sada opet
To je jedna netočnost.
Ne može više se.
Može, može.
To nije ispravak netočnog navoda. Poštovana zastupnica Božica Šolić. To je bila povreda Poslovnika.
Hvala lijepa. Evo ja bih ispravila zastupnicu Antičević kada je u svojoj raspravi rekla da je na pojedinim mjestima u zatvorskom sustavu su podignute plaće pa čak i na 30%. Ali to nije točno. Ja bih vas prisjetila da ste 2001. godine kada ste donijeli Zakon o službenicima i namještenicima u tom periodu su smanjene plaće, ali svim službenicima i namještenicima u cijelom državnom sustavu. Što ste napravili dalje? Vi ste napravili poslije toga preraspodjelu i onda ste izvukli one vama podobne da bi im digli plaće, a što je još apsurdnija situacija da ste čak i skinuli plaće našim dečkima iz saborske straže koji odgovaraju i čuvaju nas, upravo vas, mene i sve zastupnike i brinu o našoj sigurnosti. Hvala lijepa.
Jeste sigurni da je povreda Poslovnika?
Apsolutno. Kolegica je povrijedila Poslovnik … [[Govornik se ne razumije.]] članka 209. ispravljajući moju točnu konstataciju da je za vrijeme bivše vlasti donesena odluka da se službenicima zbog posebnih uvjeta rada u zatvorskom sustavu to egzistira odluka Vlade, pa izvolite je pogledati. Poveća plaća i koristi dodatak od 30%, a službenicima odjela 25%.
Kolegice Antičević, ne možete na ovaj način. To nije povreda Poslovnika. Vi opovrgavate ponovo…
Ma nemoj!
… i tvrdite da je. Mir! Vi tvrdite da je netočna. Hvala lijepa. To je od vaše strane povreda Poslovnika. Vi ne možete staviti pločicu povreda Poslovnika i tvrditi da zastupnica govori netočno, jer da ste vi govorili točno. To je ispravak ispravka netočnog navoda. To nisu povrede Poslovnika, pa vi to jako dobro znate i nemojte s tim…
Ali ne može se točno nešto je ispravljati netočnim. Pa molim vas!
Ma neće vi tvrditi da je nešto netočno.
Pa pogledajte odluke Vlade.
Pa ne možete vi, ni ja, ni vi, ni bilo tko drugi. Ako zastupnik ili zastupnica ima ispravak netočnog navoda, tu kraj završava. Vi ste svoje rekli, zastupnik te zastupnica kaže to je netočna tvrdnja i to je kraj. To je kraj rasprave. … [[Upadica se ne čuje.]] Nismo na 19. stoljeću, nego smo na ovom Poslovniku. Ja ću vama izgleda trebati njega darovati da ga vi dobro prostudirate. Mato dajte. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne možemo ispravljati ispravljanje netočnih navoda. Poštovana zastupnica Ljubica Lalić u ime Kluba zastupnika HSS-a. Izvolite. Molim vas omogućite zastupnici Lalić da u miru govori.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice sa suradnikom i kolege i kolegice zastupnici. Pa i Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke promatra ovaj Zakon o izvršenju kazne zatvora kao očajnički pokušaj predlagatelja u teškoj zatvorskoj, odnosno o teškoj situaciji u zatvorima koja vlada i o kojoj smo upoznati kako izvješća pučkog pravobranitelja, tako i iz drugih izvješća. Iznosili smo svoje primjedbe u prvom čitanju, međutim očito da predlagatelj nije smatrao da su osnovane. Možda predlagatelj smatra da nema drugačijeg načina da se izađe iz teške situacije i zbog toga pribjegava onome najgorem mogućem načinu, a najgori mogući je način dakle da se realna situacija usuglasi sa zakonom prilagođavanjem zakona onome što je loše. Ja bih zaista volila da mogu suglasiti se sa dijelom onih koji su me uvjeravali početkom 90-tih godina da će u Hrvatskoj zatvori biti zatvoreni jer mi gradimo državu bez kriminala. Ni jedna država nije bez kriminala pa ni Hrvatska država nije bez kriminala i zaista je očito da moramo uložiti u zatvore kako bismo osigurali izdržavanje kazne zatvora ljudima na način kako je to i propisano i utvrđeno ne samo zakonima Republike Hrvatske nego zakonima i država članica Europske unije, a i drugim državama, a znam da mi se može reći da postoje države u kojima je zatvorski sustav daleko nehumaniji nego što je kod nas. U svojoj sadašnjoj raspravi željela bih se zapravo osvrnuti na jedan članak koji sadrži ovaj Prijedlog zakona, a za koji me uvjerila državna tajnica u svom izlaganju da me nije dobro shvatila, da moje primjedbe nije dobro shvatila kod prvog čitanja. Naime, prema važećem zakonu u članku 20. stavak 4. piše i članak glasi: "Prema zatvorenicima ovisnicima kojima je uz kaznu zatvora izrečena mjera obveznog liječenja od ovisnosti, a koji su prije dolaska na izdržavanje kazne uključeni u socioterapijski postupak kazna se izvršava u posebnoj kaznionici ili u posebnom odjelu kaznionice." Dakle to je citat članka i to mi se čini jako dobrim jer osigurava svim onim osuđenicima koji su i prije izdržavanja kazne zatvora prihvatili psihosocijalnu terapiju u terapijskim zajednicama i prihvatili postupak liječenja. Međutim, taj članak se mijenja i predlagatelj obrazlaže izmjenu. Kaže izmjena stavka 3. i brisanje stavka 4. predlaže se zbog toga što je u zakonu propisano da će se u posebnu kaznionicu ili posebni odjel kaznionice upućivati zatvorenici ovisnici kojima je uz kaznu zatvora izrečena sigurnosna mjera obveznog liječenja od ovisnosti, a koji su prije dolaska na izdržavanje kazne uključeni u socioterapijski postupak. Ovakvom se odredbom prejudicira upućivanje zatvorenika u posebnu kaznionicu samo po kriteriju uključenosti u socioterapijski postupak što može biti stručno i sigurnosno neopravdano jer upućivanje u određenu kaznionicu ovisi i o vrsti kaznenog djela, visini kazne, osobinama ličnosti, procjeni rizičnosti, kriminogenim osobinama, potrebi izobrazbe rada liječenja i ostalim elementima prijedloga pojedinačnog programa izvršavanja kazne sastavljenog sukladno članku 69. zakona. Dakle, ovdje se kaže da prijašnja odredba prejudicira da onaj tko je kažnjen na kaznu zatvora i izrečena mu je zaštitna mjera i prihvatio je postupak odvikavanja ili psihoterapiju u zajednicama njima se prejudicira. I sad imamo izmjenu toga članka i novi stavak glasi: "Zatvorenici kojima se u kaznu zatvora, kojima je uz kaznu zatvora izrečena sigurnosna mjera obveznog liječenja od ovisnosti i zatvorenici ovisnici koji su u postupak liječenja od ovisnosti uključeni za vrijeme izdržavanja kazne, kaznu da zatvora izdržavaju u posebnoj socijalnoterapijskoj kaznionici ili na posebnom socioterapijskom odjelu kaznionice." Dakle, sada tragom onog obrazloženja dalo bi se zaključiti da je smisao ovog članka da samo oni osuđenici koji dolaze na izvršavanje kazne zatvora i koji su u tijeku mogu biti upućeni za razliku od onih koji su ranije prihvatili psihoterapiju, ne moraju biti upućeni. Međutim, ako imamo na umu da se radi o svim zatvorenicima kojima je uz kaznu zatvora izrečena i sigurnosna mjera neovisno o tome da li su prije izdržavanja kazne zatvora prihvatili socioterapiju ili nisu, oni se svi upućuju u zasebnu, u posebnu socijalnoterapijsku kaznionicu ili u posebni odjel kaznionice i to je dobro. Dakle, ako mogu konstatirati da je samo obrazloženje pogrešno, jer potpuno je pogrešno obrazloženje i ako ova nova odredba znači da se odnosi i na ove koji su prije i one koji su u trenutku dolaska i koji su nakon početka izdržavanja kazne, onda je to za pozdraviti i to je ok, međutim kažem malo je zbunjujuće to obrazloženje koje je samo po sebi kontradiktorno i što ne može se tumačiti da je to prejudiciranje, jer prejudiciranje je mjesto izdržavanja kazne, sama je izrečena sigurnosna mjera, jer meni je sasvim jasno da ovaj Zakon regulira samo izdržavanje pravomoćno izrečene presude. On ne može preinačavati presudu. I u tom smislu upravo gledam i onaj drugi dio ne primjedbi, nego upozorenja na koje sam ukazala tijekom rasprave u prvom čitanju a to je o osobama počiniteljima kaznenog djela koje su kazneno djelo učinili ili usko vezano zbog ovisnosti i samo zbog toga što su narkomani. Ja sam rekla tada i sada ponavljam, ja znam da se temeljem ovog zakona njih ne može staviti u terapijske zajednice umjesto kazne zatvora, ali kako se radi o istom ministarstvu, ja predlažem evo ministarstvu da inicira izmjene i dopune Kaznenog zakona, da dobijemo dakle upravo to jer uvijek se u odmjeravanju kazne zapravo nastoji odvagnut što znači izrečene … [[Govornik se ne razumije.]] I za dobar dio, veliki dio zatvorenika koji su smješteni u zatvore zbog počinjenja kaznenog djela iz područja ovisnosti, za njih bi bila daleko učinkovitija mjera liječenja umjesto izdržavanja kazne zatvora. Evo državna tajnice, mislim da ste me sada razumjeli. Pokrenite izmjene i dopune Kaznenog zakona jer tvrdim da kažnjenici izdržavaju kaznu zatvora a da ta kazna zatvora može za njih imati pogubniji učinak nego da su smješteni u terapijske zajednice i da ih se liječi. Jer oni nisu genetski kriminalci oni su kriminal počinili zbog ovisnosti ili vezano, u uskoj vezi s tom ovisnosti. Evo pokušala sam dakle obrazložiti taj nesporazum, a i nadalje ostajemo upravo kod one naše konstatacije da ovaj konačni prijedlog zakona nije ništa drugo nego očajnički pokušaj predlagatelja kako bi realno stanje, nezadovoljavajuće stanje u kaznionicama zakonski pokrio, što dakako mi ne možemo prihvatit.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite!
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospođo državna tajnice. Meni je, osobno se čini da je ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona korak natrag u tretiranju zatvorskog sustava u Republici Hrvatskoj. Ja ću krenuti redom. Vjerojatno ću se i ponavljati sa prethodnih kolegama. Ali nije mi jasno zbog čega se u člancima 7. gdje se ide sa izborom ravnatelja, zbog čega odjednom ravnatelj uprave za zatvorski sustav nema tu suodgovornost ali i mogućnost da predlaže ministru one koji bi trebali biti upravitelji zatvora odnosno kaznionica? Zanimljivo je da odjednom ministar može sve i on imenuje i bira. Međutim odgovornost za cijeli pravosudni sustav je prije svega na ravnatelju. A u isto vrijeme on nema mogućnost birati sve svoje suradnike. Usput gospođo državna tajnice, ja bih vas molio da nam date objašnjenje koji su razlozi da nakon isteka mandata od četiri godine upraviteljima niste objavili natječaj i nema do dana današnjeg natječaja nego su postavljeni vršitelji dužnosti upravitelja? Vjerojatno se čekaju izmjene i dopune ovoga zakona. Tada će se vjerojatno lakše odgovornost prevaliti na nekoga drugoga jer ovdje imamo tipično hrvatsku situaciju sa Vladom HDZ-a na čelu Hrvatske. Uvijek će bit na ovaj način netko drugi kriv ako se dogodi bijeg ili bilo što drugo, odgovarat će ministar i prije svega upravitelj, a oni koji su doveli do svega ostaloga, o njima se neće znati ništa. Druga stvar razgovarajući sa stručnjacima iz penološkog sustava jer na području Varaždinske županije su dvije penološke ustanove zanimljivo je i ljudi koji su od struke, koji pitaju se kako to? Pa prema ovim izmjenama i dopunama zakona dovoljno je da netko hoće biti kandidiran za upravitelja zatvora ili kaznionice, prvo ne mora imati određenu stručnu spremu i određeno zvanje, znači da to bude stručna sprema pravne pedagoške ili socijalno pedagoške struke, pa i psihološke odnosno psiholog ili socijalni radnik, nego to može biti samo državni službenik sa pet godina rada. Penološke ustanove su tipične ustanove gdje trebamo imati profesionalce koji grade svoju karijeru i koji znaju na koji način i kako se u takvim ustanovama radi. Na ovaj način kako stvarima se teži imat ćemo da ćemo imati upravitelje koji će učiti od svojih zaposlenika što je za svaku osudu. Onima koji su govorili o tome jesu li plaće porasle ili nisu porasle za prošle Vlade ili prošle parlamentarne većine samo da ih malo podsjetim. Prvi korak koji je bio je da smo svima nama državnim dužnosnicima prije svega smanjili plaće. Jesmo i državnim službenicima, očito je to bilo i pogrešno i mi smo to platili izgubivši izbor. Međutim činjenica je koja se ne može zanemariti i ne može priznati koliko god imamo ovdje nevjernih Toma ili Tomica da su sa 30% povećane 2002. godine plaće službenicima Odjela osiguranja znači onima koji su u neposrednom kontaktu i koji čuvaju zatvorenike, a tretmanskom osoblju su povećane plaće za 25%, jer je utvrđeno da osobe koje rade sa, u kaznionicama sa osobama lišenim slobode da je to jedan od najstresnijih poslova. Ono što bih ja isto tako želio ukazati pa postaviti i nekakva pitanja odnosi se na članak 26. pa me zanima, kaže se, prilikom odobravanja pogodnosti izlaska mogu se zatražiti podaci od centra za socijalni rad odnosno policijske uprave i drugih tijela. Ja bih volio znati koja su to druga tijela? Jer mi možemo i tu sad dolazimo do toga da se nekome može pogodovati. Ako ne znamo koja su to tijela, onda netko može pitati i Maricu sa ulice, to će biti nekakvo drugo tijelo što misli o nekom zatvoreniku pa će mu se izaći ususret. U članku 31. ja bih molio da mi se isto, znači to je taj članak, u članku 37. čini mi se, kad se govori što je to bijeg. Bijegom se smatra svako udaljavanje bez odobravanja iz kaznionice, zatvora itd., i izvanrednog izlaska u trajanju duljem od 24 sata. E sad, mene zanima, može se na tom putu dogoditi da se dogodi kad se zatvorenik vraća dogodi se prometna nezgoda, pozli mu i sve ostalo, mislim da bi tu ipak trebalo nadopuniti koji se može opravdati nekakvim zastojem u prometu, nezgodom bilo čime. Znači to tada i nije bijeg i nadam se da se to razmišlja i o takvom rješenju. Ono što me posebno ovdje zanima to su, ovdje o tome ne piše, međutim u obrazloženju bi trebalo nešto i o tome reći, to su investicije u naš zatvorski sustav. Kada smo raspravljali o stanju u našem zatvorskom sustavu za 2005. godinu i tada smo zaključili da je podinvestiranost u zatvorskom sustavu. Tijekom ove godine nekoliko se državnih dužnosnika izmjenjivalo u Varaždinu pa se pompozno najavljivalo da će napraviti novi zatvor u Varaždinu, pa evo ja bih kao Varaždinac molio da mi se ovdje kaže jasno i glasno u kojoj fazi je izgradnja novoga zatvora. Sadašnji je u središtu grada, ne kažemo da je neprikladan. Nismo imali prilike živjeti u njemu srećom, ali ja bih volio znati na koji način se vrše te investicije jer kad gledamo državni proračun tamo se ili vrlo malo toga ima ili toga uopće nema. Kad je bila i rasprava o državnom proračunu postavio sam pitanje što je sa tim zatvorom u Varaždinu. Ja bih volio saznati u kojoj fazi je, je li se izrađuje dokumentacija, što je. Isto tako, razgovarajući sa ljudima iz Lepoglave i onima koji rade u zatvoru u Varaždinu oni se žale da jednostavno nema dovoljno edukacije za one koji rade u hrvatskim zatvorima, znači nema dopunskih tečajeva za upravitelje i vještina upravljanja, nema dopunskih tečajeva za službenike pravosudne policije. Zatim, nema dovoljno tečajeva za službenike tretmana iz područja alkohologije, psihološke pomoći zatvorenicima, postupanja s ovisnicima o drogama itd. Prema tome, ja bih volio vjerojatno ćete nam nešto i o tome reći. I ono što ću završno, sasvim sigurno da današnji zatvorski sustav u Hrvatskoj karakterizira prekapacitiranost. Malo je zatvora u kojima imamo dovoljno mjesta. Je li to učinkovitost hrvatske policije pa i pravosuđa ne bih rekao. Imamo preveliki broj nepopunjenih radnih mjesta, samim time i opterećenje osoba odnosno službenika koji rade u zatvorima jednostavno prevelik, nedostatak je opreme i financijskih sredstava. Znamo da imamo i zatvore odnosno kaznionice u kojoj postoje određene gospodarske djelatnosti i gdje se osjeća taj nedostatak sredstava. Čini mi se da bi Vlada trebala povesti više računa o tome, izdvojiti više novca jer tada ćemo ponovo steći ono što smo imali 2002., 2003. godine kada je hrvatski pinološki sustav bio na neki način uzor za tranzicijske zemlje ali i za zemlje u regiji. Danas nažalost to nije slučaj. Osobno mislim i neću podržati donošenje ovog zakona jer smatram da je ovo korak natrag. Ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona posebno oko izbora kako ravnatelja tako i upravitelja smatram da je korak nazad i da pogoduje, da stvaramo politički izbor tamo gdje treba biti apsolutno struka i odabir stručnih ljudi. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa ja sam ustvari htjela nekoliko rečenica samo potaknuta u ovome dijelu iz dakle tog konačnog prijedloga zakona gdje govori o osnovnim pitanjima koja se žele urediti zakonom te posljedice koje će donošenjem zakona nastupiti, pa između ostalog kaže da se ovim zakonom osigurava jednakopravni položaj svih zatvorenika tijekom izdržavanja kazne zatvora a u određenim pravima njihovo izjednačavanje sa ostalim građanima Republike Hrvatske, podiže se razina sigurnosti kaznionice i zatvora, uprave za zatvorski sustav te dugoročno smanjenje troškova izvršavanja kazne zatvora. Međutim, ja moram kazati da sam htjela ustvari podsjetiti na neke stvari koje smo nedavno unazad nekoliko mjeseci ove godine raspravljali kada je bilo u pitanju izvješće o stanju u našim kaznionicama, zatvorima i odgojnim ustanovama odnosno i onome što je pisalo i što je izrekao i pučki pravobranitelj u svom izvješću o stanju u zatvorskom sustavu u 2005. godini. Naime, ja govorim o tome jer za 2006. godinu tek ćemo valjda raspravljati ako ne ove godine onda slijedeće neki novi saziv. Naime, meni apsolutno nije baš jasno kako će upravo na ovaj način djelovati ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona jer je već nekoliko godina za redom u izvješćima o stanju u zatvorskom sustavu konstatiran između ostalog recimo problem nepopunjenosti sistematiziranih radnih mjesta pri čemu se misli na radna mjesta liječnika, službenika, tretmana i službenika osiguranja odnosno pravosudne policije. I uporno se govori da je uzrok nepopunjenosti ustvari zabrana prijama, između ostaloga i zabrana prijama u državnu službi pa onda se vraćam na ono što je također prikazano u izvješćima da je zbog toga su službenici dakle prisiljeni na neki način raditi enorman broj sati prekovremeno. Naime, i to povećanje je izuzetno veliko i kad se uspoređuje i 2004. i 2005. godina, pa ja želim podsjetiti da su na primjer u 2005. godini i to upravo zbog povećanja broja zatvorenika pa time i opsega poslova službenici, samo službenici pravosudne policije ostvarili 205 tisuća 985 prekovremenih sati. Sama uprava je izračunala da su oni praktički odradili posao za 99 službenika koji nažalost nisu zaposleni. I sama dakle uprava je iskazala da otprilike nedostaje 129 zaposlenika s tim da je pretpostavka i sama bila da bi kad bi se zaposlilo toliko novih da bi to bila i ušteda za državni proračun upravo zbog smanjenja prekovremenih sati i ta ušteda uz pretpostavku zapošljavanja iznosila bi preko 3 milijuna kuna odnosno otprilike 3 milijuna i 300 tisuća kuna a meni se čini da ovaj zakon o kojem danas raspravljamo u ovom dijelu baš ništa ne govori. Mene bi to zanimalo kako i na koji način se misli riješiti taj problem. I drugo što želim također reći, opće je poznata stvara to smo već više puta rekli i prilikom rasprava u ovom Saboru ali i na drugim mjestima da su hrvatski zatvori prenatrpani i da su u lošem stanju pa je kad smo raspravljali o izvješću za 2005. godinu rečeno da hrvatski zatvori mogu primiti najviše 3 tisuće i 9 zatvorenika a u 2005. godini bilo je 3 tisuće 80. Već tada je konstatiran 71 zatvorenik viška, da tako kažem. Dakle, uvjeti u kojima ti zatvorenici odrađuju da tako kažem svoje kazne zatvora opisao je ustvari pučki pravobranitelj u svom izvješću. I pročitat ću samo dvije, tri završne rečenice u tom izvješću pučkog pravobranitelja gdje kaže: "Temeljem pregleda svih penalnih ustanova ne može se ne primijetiti očiti disbalans između svrhe koja se želi postići izvršavanjem kazne zatvora i onog što se zaista postiže. Izvršavanje kazne zatvora na način da su zatvorenici 22 sata dnevno zaključani u lošim i neprimjerenim uvjetima, slaba ili nikakva mogućnost rada te nedostatnost ili odsustvo rada odjela tretmana svojstveno je kažnjavanju koje se temelji na apsolutnim teorijama o svrsi kažnjavanja." I tako dalje i tako dalje. Ja ne znam, kažem vjerojatno ćemo vidjeti na izvješću za 2006. godinu da li se i na koji način su se uvažile primjedbe pučkog pravobranitelja ali i primjedbe Vijeća Europe kada je u pitanju stanje u našim kaznionicama i zatvorima. I ja koristim priliku da apeliram na upravu za zatvorski sustav da ne čekamo sljedeću godinu da dobijemo izvješće za 2006. godinu već da to ipak bude i ove godine jer su bile dosta primjedbi da o jednom izvješću raspravljamo već kad prođe i više, i više od godine dana. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, vrlo je interesantno što je rekao Sindikat državnih i lokalnih službenika i namještenika u svom priopćenju, a istine radi. Ja mislim da se mi ovdje u Hrvatskom saboru trebamo držati istine. Možda mišljenja mogu biti različita ali činjenice su činjenice. Ili se negiraju činjenice pa utoliko gore za njih, a znamo u kojem je to sustavu bilo. I koji sustav osuđujemo ali rado se priklanjamo njegovim metodama. Naročito kada je istina neumitna i kad se želi pobjeći od nje umjesto da se ona ispravlja, pogotovo ako je loša. Dakle Sindikat državnih i lokalnih službenika i namještenika RH i to Odbor za pravosudnu policiju je na svojoj tiskovnoj konferenciji od 11. ožujka 2003. godine ustvrdio ovo: Donesena je uredba o dodacima na plaće s temelja uvjeta rada službenika zatvorskog sustava u iznosu od 30%. Nadalje vrlo je zanimljivo. Ustrojen je odjel za osiguranje pravosudnih tijela, izgrađeni su planovi, izrađeni su planovi osiguranja. Izvršena je popuna, molim vas, 225 službenika uz suglasnost tadašnje Vlade Republike Hrvatske izvršena je popuna upražnjenih radnih mjesta u zatvorskom sustavu za 110 službenika. Evo to ne govorim ja, to govore upravo ljudi koji su tamo radili. Ukoliko netko sumnja upravo i u odluke Vlade koje se vjerojatno još tamo nalaze. Nadalje istina je i to, to je također provjerljivo u samom Ministarstvu, kako je Ministarstvo i postupalo. Ministarstvo ni u jednom jedinom slučaju nije dalo pozitivnu ocjenu za pomilovanje počinitelja u svezi sa zlouporabom droge. Ni u jednom jedinom slučaju. Bilo bi interesantno vidjeti kako je to sada? Iako ja vjerujem da se postupa po načelu savjesnosti i zakonitosti. Toliko gospodo istine radi. A sada vratimo se daljnjoj istini koja, koju trebamo evo, koja poziva na zajedničke snage da se djeluje, da se ovaj, ovo je vrlo osjetljiv sustav. Ja mislim da je ne samo upravitelju, koji više nisu upravitelji nego su v.d. upravitelji, gospodinu ravnatelju nije nimalo lagano. Ali upravo u tome odgovornost jeste ta da se zatraži pomoć. Naši zatvori i kaznionice vape za materijalnim sredstvima i za pomoći. Naime situacija je teška. Postavlja se ovdje pitanje koliko se ulaže u sustav odnosno kakva je situacija trenutna sa samim zatvorenicima i osobama koje su tamo zaposlene? Bilo bi zaista interesantno saznati koliko je u ove tri i pol godine zatvorenika izvršilo suicid, koliko je umrlo u zatvorskoj čeliji zbog predoziranja, štrajkova glađu, tučnjave zatvorenika. Prekapacitiranost ovdje je bila višestruko istaknuta. Nepopunjena radna mjesta, nedostatak opreme i financijskih sredstava to karakterizira zatvorski sustav danas. To je jedna loša situacija koju, gdje je upravitelj i gdje je ravnatelj sa osobljem nemoćan u tom prilivu osuđenika. Javnost je bila obavještena najavno iz Vlade još prije nekoliko godina grade se novi zatvori. Grade se novi zatvori, a evo iz izvješća pučkog pravobranitelja tek na njegovu intervenciju dana je jedna deka jer se jedan tamo smrzavao negdje ne znam u kojoj kaznionici. Dakle situacija je teška. Oni se tamo krpaju da tako kažem koliko, koliko mogu. Ja sam zatražila upravo i da Odbor za pravosuđe, to je bilo i u prošlom sustavu kada je bilo potrebno osigurati dodatna sredstva iz Državnog proračuna iz one rezerve koji nije bio prethodno namijenjen zatvorskom sustavu. Ja mislim da bi mi ovdje to mogli učiniti. Međutim ja ne znam zbog čega je zaključak SDP-a povodom izvješća pučkog pravobranitelja, a on to upravo i traži. Da se iznađu, jer to pučki pravobranitelj traži. Da se iznađu dodatna sredstva za zatvorski sustav. Pa ne daj Bože da sutra bukne tamo kakva pobuna ili nekakva zaraza, pravit ćemo se svi gluhi, nijemi i slijepi. A ja mislim da će onda i ravnatelj odgovarati jer sada, i bio se oglasio ali sada je onda utihnuo, vjerojatno je dobio packe zbog toga što se javno oglasio sa tom teškom situacijom. Situacija jeste teška i ne treba umanjivati taj problem. Jer vi ćete, evo ja sada, vi ste mi tu ali jednako tako i samo Ministarstvo koje direktno, i gospođa ministrica koja direktno rukovodi i odgovorna je za zatvorski sustav. Zatvorski sustav i uz najbolja sredstva uvijek je osjetljiv. Prema tome ja mislim da je ovo sada mjesto da mi zajednički vidimo što se ovdje dade učiniti? Zašto, zašto, ako evo sama Vlada se hvali da ima pretek ogromnih sredstava, da negdje pritiču i tako. Zašto taj dio tih ogromnih sredstava koje Vlada ne zna evo više izgleda gdje da će ih potrošiti sve ne stave u službu zatvorskog sustava? A svi ćete se složiti dakle netko će umanjiti problem, ali nitko neće reći pa i vi, i gospodin ravnatelj kaže da nije sjajno. Da je teška situacija. Ne treba je sigurno dodatno dramatizirati, ali mislim da bijegom od stvarnosti nećemo ništa postići. I zato ovaj Konačni prijedlog zakona nije dobar. Ja ga ne mogu evo osobno i niti će ga naš Klub podržati. Prije svega evo ja ću sada ovdje navesti samo nekoliko primjera kojima se umanjuju prava zatvorenika. Imate u nekoliko slučajeva gdje o njegovim pravima i pritužbama odlučuje sudac. Sada se odjedanput inkorporira i sam zatvorski sustav. Pa čemu to? Pustimo, dakle nemamo vjere u suca izvršenja. To je sasvim nepotrebna odredba koja onda relativizira judicijalizaciju izvršenja kazne. To je nepotrebno. Ova dobra rješenja, imate čitav niz zakonskih, prijedloga zakonskih odredba gdje kaže: "Stavak 5. briše se, stavak 8. briše se" a vidimo malo što se to briše? Brišu se dobre odredbe koje vjerojatno ne može sustav udovoljiti tim visokim standardima? Evo vidite što se briše. U ovom članku 7. stavak 5. stavak 5. se briše. Dakle, tu je bila jedna sigurnost za upravitelja zatvorskog sustava ukoliko ne bude ponovno izabran. Dakle, on će se rasporediti na radno mjesto odgovarajućoj njegovoj stručnoj spremi u istoj kaznioni. Sad se to briše. Čovjek će ostati na ulici. Ja mislim da to nije u redu. Zatim, već je prije bilo napomenuto. U članku, postojećem članku 30. da brišu se odredbe o plaće ovlaštenih osoba. One se praktički smanjuju. Briše se odredba stavka 6. članka 30. da se ovlaštenoj službenoj osobi privremeno premještenoj na rad u skladu s člankom 31. pripada pravo na mjesečnu naknadu za odvojeni život, ako uzdržava obitelj, smještaj, prehranu. Sada se to ukida. Dakle, otežavaju se i onako već teški uvjeti tih ljudi koji tamo rade. Umjesto zbog toga što ih ima sada manje, a zatvorenika, osuđenika sve više da im olakšavamo tu situaciju iako je vrlo to teško sada uopće koje su to ljudske sposobnosti koje oni jednostavno više ne mogu udovoljiti s obzirom na tu prekapacitiranost koja sada u mnogim, u nekim kaznionicama i zatvorima iznosi i 180%. Dakle, šta imate situaciju. Mediji su o tome izvijestili javnost da se ponovo u naše kaznionice i zatvore uvode noćne posude. Pa to je bila odlika jugoslavenskih kazamata. A danas se to uvode ne iz nekakve težnje da se oni muče tamo, nego zato što nema osobe, nema dovoljno čuvara koji bi preko noći odvodili zatvorenike da vrše fiziološke potrebe. Isto tako što su mediji izvijestili javnost. Dakle, u ove kapelice dušebrižništvo koje je uvedeno za vrijeme bivše vlasti, umjesto da se ono unapređuje jer ono itekako ima svoju terapeutsku svrhu i ulogu i pomaže naprosto sustavu i ljudima koji su tamo zaposleni. Sada se dovlače kreveti. I dovlače se kreveti u društvene one prostorije. Vidjeli smo neki dan, izviješćeni smo u Bilicama što se događa, dakle gdje su teretane. Dakle, sve ono što zatvorenicima, osuđenicima služi na kraju krajeva i što je u službi resocijalizacije sada što mogu ljudi učiniti u zatvorskom sustavu, nego da suzbijaju te prostore i da dovlače krevete. Prema tome, ali zatvorski penalni sustav je ne svojom krivnjom posebno ističem ali bit će kriv i odgovoran ukoliko ne ističe ovaj problem jer to znači da se, da ga jednostavno pokriva umjesto da iznalazi i da ukazuje na probleme jer znamo što nam govori gospođa iz Haaga ili suci koji tamo sude. A znali ste, a što niste poduzeli, gdje ste se oglasili i tako. Dakle, u tome i leži ta odgovornost čelnih ljudi. Na takve stvari mislim da treba reagirati i to na vrijeme. Kažem, ovaj Konačni prijedlog zakona na žalost ono jeste usklađenje, ali usklađenje loše prakse sa evo sada lošim zakonom. Umjesto da smo mijenjali praksu i uskladili je sa dobrim standardima koje imamo u postojećem zakonu i koje je šteta mijenjati. Hvala lijepa.
Hvala. 17,31 isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od deset minuta. I još imamo pet minutnu raspravu u ime kluba SDP-a. Dovoljno je. Hvala. Završni osvrt, završni osvrt državna tajnica Snježana Bagić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Odraz jednoga društva koje se smatra i koje se izgrađuje kao demokratsko društvo jest kakav mu je zatvorski sustav, odnosno kako se odnosi prema onima koji izdržavaju kaznu zatvora premda su se ogriješili o norme društvenoga ponašanja oni tada kada im represivni sustav dakle kao kaznu određuje kaznu zatvora imaju određena prava. I u tom pravcu proces koji smo započeli donošenjem zakona i rješavanju kazne zatvora Vlada kao predlagatelj namjerava nastaviti i ovim izmjenama i dopunama zakona uz dužno poštovanje prema kritikama koje su sada tijekom rasprave iznesene. Kako zakon konstantno se treba unapređivati, uključujući prava pa i obveze pokazuje upravo primjer ovoga zakona i meni je drago da je u raspravi rečeno da je to demokratski zakon jer pripreme na izradi ovoga zakona trajale su od '97. i osme godine i zakon je donesen '99. godine. Dakle, ovaj Visoki dom ga je izglasao '99. godine. Dakle, recimo za vrijeme prijašnjega saziva Sabora, odnosno prijašnje Vlade, a stupio je na snagu 2000. godine. Od tada je mijenjan dva puta, odnosno tri puta 2000. godine i dva puta 2001. godine, te dva puta, ne po jedan puta 2002. i 2003. godine. Sada ga mijenjamo ponovo ove godine. Rekli smo o razlozima, pa ih ja neću ponavljati. Ono što sam međutim htjela i željela reći je slijedeće. Kada je riječ o eventualno umanjivanjima ovlasti s jedne strane ravnatelja ovoga sustava, a s druge strane upravitelja nema o tome govora. Dapače, mi o izmjenama zakona smo čak, ako tako možemo reći razvlastili ministra jer je ministar po ovom prijedlogu zakona utvrđuje prijedlog plana prijema zaposlenika i službenika uključujući dakako i pravosudnu policiju u našim zatvorima i kaznionicama, a odluku o tome donosi ravnatelj. Što se tiče prava i obveza, ali prava osobito plaća službenika i namještenika koji rade u pravosudnom sustavu ništa se ne mijenja. Ovaj zakon se istina usklađuje sa Zakonom o državnim službenicima u pogledu nekih nomo-tehničkih stvari, odnosno u pogledu izričaja. A što se tiče plaća, plaće se ovim zakonom ne mijenjaju. Uredba koja je predviđena i čije je bilo donošenje zakonom, Uredba o pravima, o postignutim uvjetima rada i pravo na posebne dodatke ostaje. U krajnjoj liniji … [[Govornik se ne razumije.]] na to i jest i pravo iz kolektivnoga ugovora. Prema tome, plaće ostaju iste. Ovdje je bilo govora o sindikatima. Pa tri sindikata djeluje unutar zatvorskoga sustava. Svi su imali ovaj prijedlog zakona prije nego što je krenuo u proceduru. On je prošao i Gospodarsko socijalno vijeće i zasigurno je da su se dirala socijalna prava osobito plaće zaposlenih u zatvorima i kaznionicama to bi već tada pretrpjelo kritike. Dakle, o tim uskrati tih njihovih prava ne može biti govora. Što se tiče i drago mi je da je to napomenuto zatvorski sustav do sada je konstantno patio od toga da nije bilo dovoljno zaposlenih službenika i namještenika u ovome sustavu i to je direktno ugrožavalo sigurnost ovoga sustava. Na to smo više puta i upozoravali. Rezultat toga da smo ove godine već je zapravo zaposleno novih u odnosu na postojećih 1367 pravosudnih policajaca, a raspisali smo natječaj, u tijeku je natječaj za 171 pravosudnog policajca. Razlog tome dakako nije samo bila zabrana što se navodi u izvješću pučkog pravobranitelja, nego i činjenica da prema Zakonu o državnim službenicima i namještenicima svako tijelo pa tako i ministarstvo i uprava za zatvorski sustav mora donijeti plan prijama i u skladu s time se odobrava. Razlog više upravo kada je riječ o zatvorskom sustavu i pravosudnim policajcima i činjenica da su oni do sada kako se ne bi ugrozila zapravo sigurnost sustava radili prekovremeno i njima je što je uvažena zastupnica Gordana Sobol ispravno primijetila, zbog tako velikog broja sati što je za njih dobro jer su dobili više novaca isplaćeno iz proračuna 15 milijuna kuna, s druge strane to nije dobro jer te osobe rade odgovoran i težak posao ali dakako izlažu se velikom naporu i upravo činjenica da je neracionalno i uz to što je neracionalno, dakle ne zapošljavati nove nego opterećivati postojeće ljude koji rade teško i odgovorno ali zato se iscrpljuju i mogu direktno ugroziti sustav je razlog taj da smo ove godine dobili odobrenje i raspisan je kažem natječaj za popunjavanje ovoga sustava sa 171 novim pravosudnim policajcem. Što se tiče edukacije kontinuirano djeluje centar za izobrazbu i samo u 2006. godini su provedene sljedeće edukacije. Temeljni tečaj za vježbenike pravosudne policije, uvodni tečaj za vježbenike pravosudne policije, rješavanje incidentnih situacija u zatvorskom sustavu, sprječavanje zaraznih bolesti hepatitisa i aidsa, rješavanje konflikata zatvorenicima putem komunikacije, postupanje u … situacijama, prevencija zlouporabe droga, komunikacijske vještine osnovne informatike i ove edukacije, ove vrste izobrazbe prošlo je samo u prošloj godini od ukupno zaposlenih svih i pravosudnih policajaca, odnosno onih koji rade na osiguranju, tretmanu i službenika, dakle od njih 2385 prošle godine je prošlo samo dakle u prošloj godini 741 službenik. Što se tiče prava zatvorenika ona se ovim zakonom ni na koji način ne umanjuju niti se dovode u pitanje, dapače intenzivno se i već po postojećem zakonu i kroz izmjene ovoga zakona će se omogućiti zapravo kontinuirano poštivanje tih prava i provedba tih prava pa samo kad je već to bilo toliko zastupljeno u raspravi, jedno od njihovih prava je njihov radni angažman i oni rade. Prošle godine od ukupnog broja zatvorenika 71% je njih bio radno angažiran. Trend povećanja je iz godine u godinu prisutan. Recimo primjerice 2005. godine je bilo radno angažiranih 1190, a prošle godine 2006. 1320 je bilo. Što se tiče vrste izobrazbe koju oni prolaze kao isto jedno pravo, imali smo ih ukupno da su prošli razne vrste izobrazbe njih 394. To su bilo opismenjivanje njih 15, osnovna škola 78, osposobljavanje za specijalizirana zanimanja 172, razni tečajevi 116 i da dalje ne oduzimam vrijeme. Kroz zdravstvene preglede i ukupno razne vrste pregleda je prošla 121 tisuća 985, odnosno zdravstvenih pregleda ukupno je obavljeno za sve zatvorenike. Toliko o toj vrsti skrbi i brige za zatvorenike. … [[Ne razumije se.]] pažnja posvećuje organiziranom korištenju slobodnog vremena tako da u 2006. godini organizirani su kulturne priredbe, koncerti 23, kazališne predstave 24. Drugo, mise, galerije, muzeji 280. Susreti sportski, nogomet, stolni tenis, košarka, druge aktivnosti itd. Dakle ne možemo govoriti o tome da su zatvorenici u malim sobicama stiješnjeni, da su tamo 20 sata da ne mogu uopće ići na slobodan zrak i sl. Dapače ovo je samo kratak pregled ovih aktivnosti pokazuje da se itekako vodi računa i što je svakako naša dužnost i obveza poštivanje njihovih prava. Pa kada je riječ o incidentnim situacijama treba reći da prošle godine, odnosno ove godine nije zabilježen ni jedan bijeg iz našega zatvorskoga sustava. Što se tiče suicida bila su u prošloj godini 4. Ta brojka možda zvuči jako loše, ali ako usporedimo s vanjskim uvjetima, to ne možemo smatrati kao naročito alarmantan znak ili nešto što bi ukazivalo na poseban problem. Naime to ne treba opravdavati i to treba sprječavati, međutim to se može dogoditi unutar svim mogućim mjerama sigurnosti, na nama je da to i dalje sprječavamo i onemogućavamo. Međutim mi smo nedavno organizirali s kolegama iz Francuske okrugli stol gdje su se oni, ako mogu tako reći, čudili zašto organiziramo okrugli stol jer u francuskim zatvorima imaju prosječno godišnje 121 suicid. I brojke pokazuju da je Hrvatska među onim zemljama kada je riječ o zatvorskom sustavu, gdje je razina suicida najniža. Suicid kao takav je nešto loše, ne trebamo se time hvaliti, ali nekada kada pogledamo komparativne prikaze onda možemo vidjeti da nismo ni najlošiji. I kada već govorimo o tim komparacijama uz dužno dakako uzimanje u obzir svih kritičkih opaski pučkoga pravobranitelja, ovdje je bilo riječi o noćnim posudama. Njih zasigurno nema ni u jednom zatvoru, moguće su samo u bolnicama za osobe lišene slobode osobama koje doista na drugi način ne mogu vršiti nuždu. Međutim što se tiče recimo međunarodnih institucija koje posjećuju naše zatvorske sustave, one dakao uočavaju potrebu da se prošire kapaciteti kako bi se mogućnosti zatvorskoga sustava i na taj način poboljšale, ali nisu uočile tako katastrofalna postupanja ili nešto što bi nalagalo tako, koje bi govorilo o katastrofalnoj situaciji tim više što niti u izvješću Europske komisije u progres, izvješćima o napretku, o misijama koje dolaze u Hrvatsku pa i u screeningu, zatvorskom sustavu na sreću na taj način nije posvećena posebna pažnja. Ali to ne znači da i izvješće pučkog branitelja i naših institucija ne treba promatrati s dužnom pažnjom polazeći od tih … [[Ne razumije se.]] sustava mi smo proteklih godina, odnosno osobito protekle godine osobito u zatvorskim prostorima u Varaždinu, Splitu, Lipovici proširili kapacitete za 250 prostora kako bi se, odnosno 250 zatvorenika dakle povećali smo prostorni smještaj. Drago mi je također da i ispričavam se zastupnici Lalić koja je odsutna, što smo otklonili ovaj možda nesporazum u tumačenju primjene mjere sigurnosne obaveznog liječenja ovisnika o drogama, dakle on će se primijeniti onome koji je i prije nego što mu je ta mjere izrečena i kada mu je izrečena i nakon što je primljen u sustav odmah će se nastaviti izdržavati. Zahvaljujem.
Hvala lijepa gospođo državna tajnice. Zaključujem raspravu o ovoj temi. Glasovanje će biti kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora. Amandmane koje je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 87 glasova za, 6 suzdržanih donesen predloženi Zakon. Dajem na glasovanje zaključak: Ovlašćuje se stručna služba Hrvatskog sabora da obavi redakciju teksta ovog Zakona prije njegove objave u Narodnim novinama. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 89 za i jednim suzdržanim donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na - Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2006. godinu – ostvarenje proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2006. godinu Materijale ste primili u pretince. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu. Njegova izvješća ste primili na sjednici. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li predlagatelj dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nemamo prijavljenih za raspravu. Da li se netko javlja? Ne. Zaključujem raspravu. O ovoj temi ćemo glasovati kada se steknu uvjeti.
Izvješće o radu Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2006. godinu. Ostvarenje proračuna Hrvatske energetske regulatorne agencije za 2006. godinu. Dajem na glasovanje zaključak: prihvaća se spomenuto izvješće. Molim uključimo se. Molimo glasovati. Rezultat? Sa 87 za, 5 suzdržanih i jednim protiv prihvaćeno predloženo izvješće.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda – - Izvješće o radu za 2006. godinu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske Materijal ste primili u pretince. Raspravu je proveo Odbor za obrazovne znanosti i kulturu. Njegovo ste izvješće primili na sjednici. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti prijedlog? Ne. Hvala lijepa. Želite? Želite li obrazložiti prijedlog? Ne. Hvala lijepa. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Izvolite. Riječ ima predsjednik Odbora. Izvolite kolega. Samo izvolite predsjedniče.
Kolegice i kolege. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu razmotrio je na 36. sjednici 4. srpnja ove godine izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske za 2006. godinu. Uvodno obrazloženje podnio je predstavnik predlagatelja. Izvješće za proteklu godinu 2006. dokumentirano sa 12 priloga donosi pregled aktivnosti iz djelokruga Nacionalnog vijeća za znanost među kojima su najvažnije vrednovanje znanstvenih organizacija, odnosno institucija, vrednovanje znanstvenih programa i projekata te utvrđivanje uvjeta za izbor u znanstvena zvanja, odnosno ovlasti za neposrednim izborom u znanstvena zvanja u posebnim za to predviđenim slučajevima. Kada je riječ o vrednovanju programa i projekata izvješće ističe napredak na mnogim područjima. Tako je u odnosu na 2002. godinu bilo … [[Govornik se ne razumije.]] 46% projekata više, a raspoloživa sredstva raspoređena u tu svrhu uvećana su u istom razdoblju za 52%. Kao posebno dostignuće u protekloj godini ističu se okolnosti da su prvi put u natječajnom postupku korištene međunarodne recenzije što je posebno značajno, međunarodne recenzije te da je čitav postupak proveden i elektronskim putem. Može se općenito ustvrditi da se postupanje u poslovima iz djelokruga Nacionalnog vijeća za znanost standardiziralo putem donošenja i provedbe odgovarajućih uputa, obrazaca, okvirno utvrđenih kriterija, a postupci vrednovanja primjenom tih i drugih akata, odnosno mjerila operativno su razrađeni, provedeni i objektivizirani putem konstituiranja i djelovanja područnih vijeća i prosudbenih skupina. Dio tih mjerila i postupaka donijet je, odnosno utvrđen i proveden prvi put izvještajno u 2006. godini te se ugrađuje u rad Nacionalnog vijeća kao trajna vrijednost. Izvješće posebno donosi iscrpne podatke o sudbini projekata o kojima se odlučivalo u prošloj godini, o njihovom stupnju prolaznosti uz specifikaciju po znanstvenim područjima, sve prema realnim i financijskim pokazateljima. Također su objektivizirana i primijenjena mjerila za odobravanje visine financijskih sredstava kod prihvaćenih projekata. Izvješće naglašava da su ta mjerila usklađena sa prioritetima predviđenim strateškim dokumentom, znanstvena i tehnologijska politika Republike Hrvatske od 2006. do 2010. Vrednovanje znanstvenih organizacija bilo je u prošloj godini u službi dvaju podudarnih ciljeva. Usklađivanje mjerila evalovacije znanstvenog, stručnog i nastavnog rada s mjerilima Europske unije te s nastojanjem da se ostvari što racionalnije financiranje znanstvenih organizacija. U raspravi su pored ostalog istaknuti programi oko recenzenata budući da je kako je istakao predstavnik predlagatelja naša akademska zajednica još nespremna za usvojeni način rada, pa je teško i utvrditi potreban broj meritornih recenzenata. Utvrđeno je također da se preko 2 tisuće i 700 projekata koliko ih je bilo prijavljeno u izvještajnom razdoblju u razmjerima europskih iskustava treba smatrati pretjeranim … [[Govornik se ne razumije.]] pa je potrebno donijeti instrumente kojima će se taj broj na samom početku smanjiti kroz propozicije natječaja, odnosno na drugi prihvatljiv način možda i koncentracijom projekata. Nakon rasprave u kojoj su sudjelovali članovi Odbora, predstavnik predlagatelja izvješća i drugi pozvani sudionici donesen je jednoglasno sljedeći zaključak: Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu predlaže Hrvatskom saboru da prihvati izvješće o radu za 2006. godinu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske podnijetom od strane predsjednika Nacionalnog vijeća prof.dr. Krešimira Pavelića. Hvala.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime klubova se nije nitko prijavio. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Poštovani kolega Letica. Nema ga. Gubi pravo govora o ovoj temi. Nemamo više prijavljenih. Zaključujem raspravu.
Izvješće o radu Vijeća, Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske za 2006. godinu. Dajem na glasovanje zaključak: Prihvaća se spomenuto izvješće. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 91 za, 4 suzdržana prihvaćeno predloženo izvješće.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda – - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije protiv dopinga u športu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 718 Prijedlog akta ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obitelj, mladež i šport. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba zastupnika SDP-a, poštovana kolegica Perman. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Doping, odnosno stimulativna sredstva su zadnjih 20-tak godina sve više i masovnije prisutna, a sve sa željom i ciljem postizanja što većih sportskih dometa, a to je velikim dijelom uzrokovano i sve većim financijskim i materijalnim dobrima prisutnim u sportu. Sport sve više prestaje biti sredstvom osobnog dokazivanja i psihofizičkog razvoja mladih ljudi, a sve više sredstvo stjecanja materijalne koristi klubova, menadžera i na kraju samih sportaša, a ujedno vrlo često i način pranja nezakonito stečenog novca u svijetu sive ekonomije i prljavog biznisa. Upravo tu oni koji ostvaruju sportske rezultate, a to su sami sportaši vrlo često postaju žrtvom vlastitih ambicija, ali i ambicija trenera, menadžera, klubova, pa čak na žalost i njihovih roditelja. Čula sam za slučaj plivačkog trenera koji je od svojih plivačica tražio da uzimaju muške hormone kako bi povećale mišićnu masu što je za posljedicu imalo pojačanu dlakavost sportašica i gubitak mjesečnog ciklusa, a isto tako je tražio i da uzimaju vitaminske nadomjestke bez proizvođačke deklaracije sumnjivog sadržaja koje je osobno nabavljao i distribuirao po cijenama višim od onih koje su postojale na tržištu. Mnogi su sportaši ostali trajno narušenog zdravlja zbog uzimanja steroida a nemali broj je i onih koji su smrtno stradali u želji za dometima koji su bili iznad njihovih tjelesnih mogućnosti. Mnoge države i međunarodne institucije prije svega u sportu na čelu sa Međunarodnim olimpijskim odborom čine ogromne napore kako bi se stalo na kraj ovoj pošasti. U tu svrhu osnovana je i Svjetska antidoping agencija te su doneseni svjetski kodeks protiv dopinga i Deklaracija o borbi protiv dopinga u sportu te Europska konvencija protiv dopinga u sportu. Međunarodna konvencija protiv dopinga u sportu usvojena je u Parizu u sjedištu UNESCO-a krajem 2005. godine, a 1. veljače ove godine stupila je na snagu nakon što ju je ratificiralo 30 zemalja. Kako je i Republika Hrvatska članica međunarodnih sportskih foruma i asocijacija logično je da ovu konvenciju potvrdi i službeno usvajanjem zakona u Hrvatskom saboru. U tom smislu i klub SDP-a podržava i donošenje Zakona o Konvenciji za borbu protiv dopinga u sportu, potvrđivanjem ove međunarodne konvencije. Sukladno novom Zakonu o sportu donesenom prije više od godinu dana Vlada je u veljači ove godine donijela Uredbu u osnivanju Hrvatske antidoping agencije, ali sa šest mjeseci zakašnjenja. Također je i imenovala i privremenog ravnatelja hrvatske agencije ali i to sa mjesec dana zakašnjenja od osnivanja same agencije odnosno sedam mjeseci zakašnjenja od donošenja zakona. Još uvijek nije imenovana upravno vijeće ni stručno vijeće agencije i nije donesen njezin statut. No ovdje ne mogu a da ne spomenem nepoštivanje novog Zakona o sportu od strane samog nadležnog ministarstva. Naime, u skladu sa zakonom trebalo je donijeti čitav niz podzakonskih akata ali nažalost nije, pa tako nije osnovano Nacionalno vijeće za sport, nije donesen Nacionalni program sporta, nije donesen Pravilnik o sportskim građevinama, nije donesen provedbeni propis o naplati javnih davanja i tražbina profesionalnih klubova, nije osnovan informacijski sustav u sportu, a proces preoblikovanja profesionalnih klubova stoji na mjestu, a nema ni Povjerenstva za profesionalne klubove. Također nije donesen Pravilnik o uvjetima, vrsti i načinu obavljanja liječničkih pregleda sportaša kao ni pravila o evidenciji i dokumentaciji tih pregleda što ima direktne veze sa dopingom, a time i zdravljem sportaša pa moram izraziti bojazan u sudbinu i provedbu ove konvencije u Hrvatskoj. No ipak se nadam da će međunarodna zajednica biti pokretač provedbe ovog zakona i kod nas, pa u tom smislu još jednom izražavam podršku kluba SDP-a donošenju Zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije protiv dopinga u sportu. I na kraju samo nekoliko tehničkih primjedbi. Naime, u prijevodu konvencije na hrvatski jezik u dodatku 1. koji se odnosi na zabranjene tvari na strani 19. podnaslov "anabolna sredstva" označen je sa "SI" umjesto "S1", a na strani 22. podnaslov "pojačavanje prijenosa kisika" označen sa "MI" umjesto "M1", a na strani 24. podnaslov "alkohol" označen je sa "PI" umjesto "P1", a u tekstu ispod tog naslova navedeno je "kuglanje" a treba biti "boćanje". Isto kao i u tekstu ispod podnaslova "P2 beta blokatori". Naime "cmsb" je kratica za Confederacion mundial de sport de bulls odnosno Svjetsku boćarsku konfederaciju. Nadam se da će ove pogreške biti ispravljene prije objave u "Narodnim novinama". Hvala lijepo.
Hvala vama poštovana kolegice Perman. Nemamo više prijavljenih po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prijavio se poštovani kolega Slaven Letica. Nema ga. Gubi pravo govora po ovoj temi. Zaključujem raspravu po ovoj temi. I glasat ćemo kad se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije protiv dopinga u športu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 96 glasova za i jednim suzdržanim usvojen, donesen predloženi Zakon.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnoga reda - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za drugi programski zajam za prilagodbu, hitni postupak – prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 719 Prijedlog akta ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Riječ ima državni tajnik gospodin Ante Žigman. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ja bih samo ukratko izložio i obrazložio dakle Zakon o potvrđivanju Ugovora o zajmu za drugi programski zajam za prilagodbu. Radi se dakle o drugom programskom zajmu za prilagodbu od ukupno tri koja su planirana u sklopu strategije pomoći dakle Svjetske banke za Republiku Hrvatsku. U ovom slučaju radi se o zajmu u iznosu od 100 milijuna eura koji je samo dakle jedna od tranši, prva tranša je 100 milijuna eura vrijedna u tranši ukupnog iznosa od 150 milijuna eura koliko iznosi drugi programski zajam za prilagodbu. Ono što bih htio reći dakle da se radi o najpovoljnijem načinu financiranja, šestomjesečni libor uz 0,52 kamatnu maržu što na određen način uz mogućnost smanjenja te marže svodi tu maržu, smanjuje se za 0,25% dakle iznosi sad trenutno dakle 4,12%. Ono što je vrlo važno za ovakav zajam dakle koji je na 15 godina je to da svi zajmovi koji dolaze od strane međunarodnih financijskih institucija su vrlo stabilni i ovaj iznos dakle neće biti povećanje vanjskog duga jer će se sa ovih 100 milijuna eura otplatiti dio duga za londonski i pariški klub i dakle u tom smislu se, će se ovaj dug odnosno dakle ovaj zajam neutralno utjecati na kretanja vanjskog duga. Ono što je vrlo važno dakle da ovaj zajam nije samo stvar novca dakle stvar tih 100 milijuna eura koji bi se, koje će Hrvatska iz ovog kredita preuzeti, nego se radi o tome da se time poboljšava investicijsko okruženje jer kroz zajam PAL2 morali su se steći određeni uvjeti dakle prethodni uvjeti da bi se i koji bi se trebali ispuniti vezano za ovaj zajam, jačanje financijskog upravljanja i jačanje fiskalne održivosti. Dakle sve to skupa je na određen način djelovalo na poboljšanje investicijskog okruženja i opće ekonomske situacije u Hrvatskoj kojeg možemo vidjeti kroz stope ekonomskog rasta, smanjenje nezaposlenosti i drugih povoljnih smanjenja deficita, drugih povoljnih makro ekonomskih pokazatelja. Kroz prethodne uvjete koji su trebali biti ispunjeni za ovaj zajam tu je dakle navedeno i u obrazloženju piše niz pretpostavki od reforme u zdravstvu, reforme socijalne skrbi, smanjenje subvencija što znači dakle da poduzeća u Republici Hrvatskoj bolje posluju, sklapanje ugovora između Hrvatskih željeznica i Hrvatskog fonda za privatizaciju oko nastavka privatizacije ovisnih društava itd. Dakle, u tom smislu Ministarstvo financija namjerava sredstva prve tranše povući do kraja srpnja, dakle nakon ratifikacije u Hrvatskom saboru bi se ta sredstva povukla za otplatu londonskog i pariškog kluba. Ono što bih rekao dakle je da za ostalih 50 milijuna eura u okviru druge tranše potrebno je dakle provesti još određene reforme koje naravno Vlada namjerava provesti u trećem kvartalu ove godine. Toliko. Hvala lijepo.
Hvala lijepa poštovani kolega Žigman. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nemamo prijavljenih za raspravu. Želi li se netko javiti za raspravu? Ne. Zaključujemo raspravu. I ovoj točci dnevnog reda ćemo glasovati kada se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za drugi programski zajam za prilagodbu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Uključimo se. Glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 98 glasova za donesen predloženi zakon.
Kolegice i kolege, prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda. - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 716 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe, Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog zakona? Da. Riječ ima državna tajnica Ministarstva pravosuđa poštovana kolegica Snježana Bagić. Izvolite, kolegice.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Pred vama su relativno kratke izmjene i dopune Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije organiziranog kriminaliteta. Kao što znate ovim zakonom je u prvom redu koji je donesen 2005. godine i u svoj punoj primjeni 2002. godine je osnovan Ured za suzbijanje korupcije organiziranog kriminaliteta kako ga popularno i skraćeno zovemo USKOK kao posebno pravosudno tijelo odnosno posebno državno odvjetništvo koje ima zadaću prevenirati ali prije svega progoniti one za koje postoji osnovana sumnja da su počinili kaznena djela korupcije i organiziranog kriminaliteta. U ovih nekoliko godina stvorene su ne samo zakonske pretpostavke nego i uvjeti da USKOK može a i mora raditi, izvršavati zadaću zbog koje je osnovan. Što se tiče nadležnosti USKOK-a ona je detaljno propisana člankom 21. ovoga zakona i tu je naveden katalog kaznenih djela iz Kaznenoga zakona koja se smatraju koruptivnim kaznenim djelima i za čiji progon je nadležan USKOK. Radi jasne distinkcije i podjele nadležnosti između državnih odvjetništava, redovnih državnih odvjetništava i USKOK-a zakonodavac se opredijelio za ovaj pristup i posebnom odredbom zakona člankom 21. odredio kaznena djela koja se smatraju koruptivnim kaznenim djelima, to su u prvom redu najpoznatija djela primanja i davanja mita i primanja i davanja mita u gospodarskom poslovanju. Među ovim kaznenim djelima nije njima bilo obuhvaćeno kazneno djelo zlouporabe položaja ili ovlasti. Razlog tome je bilo nešto se to djelo ne bi kažnjavala, ne kažnjivo djelo kao klasično kazneno djelo za čiji progon je nadležno državno odvjetništvo. Razlog zašto to nije bilo obuhvaćeno u katalogu kaznenih djela koji je rađen u USKOK-u je bilo što je pravna teorija i praksa polazeći od naše pravne tradicije polazila od toga da to djelo osim pribavljanja koristi u sebi sadrži nanošenje štete kako od strane službene tako i odgovorne osobe pa se smatra da bi njegovim unošenjem u katalog nadležnosti ureda sama nadležnost ureda bila proširena izvan granica zbog koje je osnovan a to je naravno organizirani kriminal i korupcija. Međutim, polazeći od u međuvremenu nastale prakse da koruptivna kaznena djela nikad nisu jednoznačna pa ni … [[Govornik se ne razumije.]] kaznenog djela koje obuhvaćamo ili optužujemo pojedinu osobu nije samo možda jedno kazneno djelo i da bi neko kazneno djelo bilo koruptivno kazneno djelo u prvom redu je bitno da se radi o … [[Govornik se ne razumije.]] koristi a ono je imanentno upravo kaznenim djelima zlouporabe službenog položaja i ovlasti a u krajnjoj liniji na to to je tako i u međunarodnoj praksi … [[Govornik se ne razumije.]] zakonodavstva propisano u prvom redu Konvencije Ujedinjenih naroda o borbi protiv korupcije koja također nalaže svim državama da naprave takav zakonodavni okvir kojim će omogućiti progon i kažnjavanje koruptivnih kaznenih djela u koja se uključuju i kaznena djela zlouporabe položaja ovlasti i kada se radi samo o pribavljanju koristi. To je razlog zbog čega se u prvom redu predlaže ovim izmjenama i dopunama dakle katalog kaznenih djela za koja je nadležan USKOK proširiti i na ovo kazneno djelo, znači kazneno djelo zlouporabe položaja ovlasti propisano člankom 337. Kaznenoga zakona. Nadalje, ovim zakonom bilo je propisano da se … [[Govornik se ne razumije.]] toga zakona primjenjuje pet godina. Navodno da to samo po sebi ništa ne znači ali dozvolite mi samo vas podsjetiti da je ovdje riječ zapravo o primjeni odredbi zakona kojima je uređen institut krunskog svjedoka, suradnika, pokajnika ili … [[Govornik se ne razumije.]] , dakle to su one osobe koji jesu pripadnici zločinačke organizacije ali koje surađuju s državnim odvjetništvom i pomažu svojim iskazom odnosno omogućuju da se prokaže i otkrije djelovanje zločinačke organizacije do kraja. Ovaj institut kao takav u dosadašnjoj praksi, dakle od stupanja na snagu zakona nije pretjerano korišten. Dakako da ovakve … [[Govornik se ne razumije.]] mjere i ne treba pretjerano koristiti, korišteno je pet puta. Međutim, pokazuje se da kod otkrivanja najsloženijih dijelova dijela organiziranog kriminala jesu takva, katkada se dokazi ne mogu prikupiti ako naš pravni sustav ne poznaje i ovaj institut krunskoga svjedoka pa se predlaže ovu odredbu brisati odnosno omogućiti … [[Govornik se ne razumije.]] našem pravnom sustavu ovoga instituta. Također je propisana mogućnost i ona se odnosi na određene zapravo ovlasti kadrovske promjene koje su moguće unutar USKOK-a jer u prvom redu se djelatnici USKOK-a regrutiraju iz već imenovanih državnih odvjetnika i zamjenika državnih odvjetnika kao one osobe koje uz sve ostale zakonom propisane uvjete doista se smatra da su sposobne i pokazuju posebne sklonost i afinitet progonu kaznenih djela organiziranog kriminala i korupcije. Međutim praksa je pokazala da unatoč tome što su se osobe koje dođu raditi kao zamjenici ravnatelja USKOK prošle određene provjere i što je selekcija … [[Govornica se ne razumije.]] među najsposobnijim državnim odvjetnicima i zamjenicima državnih odvjetnika da katkada te osobe kada dođu u USKOK ne snalaze se najbolje u novoj sredini i da bez obzira što su unutar redova Državnog odvjetništva dobro radile neki od njih jednostavno nisu u stanju ispuniti nove zahtjeve i raditi s istim intenzitetom ili s istim sposobnostima na ovakvim kaznenim djelima i onda se predlaže omogućiti da se te osobe onda vrate na rad u instituciju Državno odvjetništvo iz koje su došle. Evo uvažene dame i gospodo zastupnici ovo su te tri bitne izmjene koje se predlažu ovim Prijedlogom zakona. Zahvaljujem.
Hvala lijepa državnoj tajnici. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Izvolite kolega, predsjednik Odbora za pravosuđe. Kolega Tomljanović izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažena gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 56. sjednici održanoj 4. srpnja 2007. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 20. lipnja 2007. godine. Odbor je predmetni zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik predlagatelja istaknuo je da se ovim prijedlogom dopunjuje članak 21. Zakona o USKOK-u na način da se proširuje nadležnost USKOK-a za progone tzv. kaznenih djela zlouporabe položaja ili ovlasti. S obzirom da je Zakon o izmjenama i dopunama Kaznenog zakona iz 2006. godine izmijenjen članak 298. i 337. Kaznenog zakona te da je članak 19. Konvencije Ujedinjenih naroda protiv korupcije iz 2003. godine određuje kazneno djelo zlouporabe položaja potrebno je ovo kazneno djelo uvrstiti u katalog kaznenih djela za koje je nadležan USKOK. Prijedlogom se omogućava zamjenicima ravnatelja koji ne pokazuju sklonosti za rad na složenim predmetima isto tako vraćanje na rad u Državna odvjetništva. U raspravi su članovi Odbora riječima pohvale jednoglasno podržali predložene izmjene i dopune. Mišljenja su da se prigovorom Europske komisije u odnosu na nadležnost Ureda u pogledu progona za zlouporabe službenog položaja i predloženim proširenjem kataloga kaznenih djela u nadležnosti USKOK-a daju veće ovlasti USKOK-u za rad na najsloženijim predmetima. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe je jednoglasno sa 8 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona u Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Hvala.
Hvala lijepa poštovani kolega Tomljenović. Otvaram raspravu. Na redu je poštovani kolega Slaven Letica kojeg nema pa gubi pravo govora o ovoj temi. Nemamo više prijavljenih, a s obzirom da imamo od radnih tijela podnesene amandmane državna tajnica se želi očitovati na njih. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Na ovaj Prijedlog zakona Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora podnio je dva amandmana koja Vlada Republike Hrvatske jer se poboljšava tekst zakona prihvaća.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovoj temi. Glasovat ćemo također kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta. Amandmane koje je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj je prihvatio. Za donošenje zakona potrebna je većina glasova svih zastupnika najmanje 77. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Jednoglasno sa 95 glasova za donesen predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog zakona o žičarama za prijevoz osoba, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 717 Prijedlog akta ste primili u pretince. Raspravu su proveli: Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i veze i Odbor za europske integracije. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? [[Upadica: Da.]] Riječ ima poštovani kolega Dražen Breglec državni tajnik. Izvolite uvaženi kolega.
Zahvaljujem gospodine, uvaženi gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažene gospođe i gospodo saborski zastupnici. Evo Zakon o žičarama za prijevoz osoba prvi je takav akt koji se pojavljuje u obliku propisa na nacionalnoj razini. Do sad smo, do sad je materija prijevoza žičara bila definirana uglavnom na lokalnoj razini i to je bio veliki, jedan veliki nedostatak, pravni vakuum možemo tako reći, a ovim zakonom koje se nadam da će biti dato zeleno svjetlo i biti će usvojen uskoro uskladit ćemo se sa jednom direktivom, direktivom novog pristupa 20, 2000/9 Europske zajednice žičare za prijevoz ljudi. Nadležnost Ministarstva prometa nad ovom materijom dodijeljena je nedavnim izmjenama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave prošle godine. Ovim tekstom zakona, ovim zakonom djelomično se usklađujemo sa navedenom direktivom dok ćemo se sa daljnjom podzakonskom regulativom u potpunosti uskladiti sa navedenom regulativom. Zakon se odnosi kako na postojeće žičare tako i na nove odnosno tako i na žičare koje će biti podložne rekonstrukciji u budućem razdoblju. Sigurnosti radi postojećih žičara kako i za nove žičare tako i kroz, dakle i postojećih i novih žičara kroz godišnje stručne tehničke preglede koji će biti definirani podzakonskim aktom utvrdit će se minimalni zahtjevi za sigurnost rada žičara međutim to će biti i napravljeno na takav način da će biti minimalna sigurnost osigurana s jedne strane, a s druge strane da neće doći do naprasitog prekida rada postojećih postrojenja. Naime u Republici Hrvatskoj u ovom trenutku imamo negdje oko 10 tisuća metara žičara svega i njihova prosječna starost mjeri se u desetljećima tako da ovu materiju će sasvim sigurno biti bitna novina za sve one koji se bave ovim poslom i ovom djelatnošću. I na kraju samo kratko što ovim Zakonom se uređuje osim ustrojstva područja žičara uređivanje stjecanja prava gradnje i upravljanja zatim sigurnosni aspekti rada, odobrenja od, definira se i administrativni okvir za provedbu odredba iz ovih zakona. Osnuju se unutar dva ministarstva dva nova tijela. Unutar Ministarstva prometa se osniva istražno tijelo. A unutar Ministarstva tzv. prijavljeno tijelo koje je pretežito skoncentrirano na usklađenost normi i na usklađenost sa europskim direktivama za postrojenja i za elemente postrojenja koji se ugrađuju. Evo toliko u ovom uvodnom obrazloženju. Za daljnja pitanja stojimo na raspolaganju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa državnom tajniku. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nemamo prijavljenih za raspravu. Želi li se netko javiti na raspravu o Prijedlogu zakona o žičarama za prijevoz osoba. Ne? Hvala lijepa. Zaključujemo raspravu i o ovom zakonu ćemo glasati kako je to uobičajeno.
Konačni prijedlog Zakona o žičarama za prijevoz osoba, hitni postupak. Amandmane su podnijeli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša. Državni tajnik Dražen Breglec.
Amandmani od 1. do 35. Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora prihvaća se.
Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša.
Prihvaća se.
Hvala. Postaju sastavni dio Zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 97 glasova za i jednim suzdržanim i 6 protiv donesen Zakon kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Sada ćemo točku Konačni prijedlog Zakona o prostornom uređenju i gradnji preskočiti jer su radna tijela sazvana za ujutro oko tog zakona, pa onda točku 17. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim medijima također ćemo preskočiti jer su također su sazvana radna tijela na tu temu. I prelazimo na točku 18. - Konačni prijedlog Zakona o audiovizualnim djelatnostima, drugo čitanje P.Z. BR. 656 Prijedlog akta ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije i Odbor za informiranje, informatizaciju i medije nije proveo. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu je. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti zakon? Da. Riječ ima državni tajnik doktor Jadran Antolović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Naime, Konačni prijedlog Zakona o audiovizualnim djelatnostima je po prvi puta zakon koji će urediti kompleksan dio audiovizualnih djelatnosti i želim istaći da smo najveći dio prijedloga koje ste u prvom čitanju dali za poboljšanje ovoga zakona uvažili osobito one dijelove koji su bili usmjereni na poboljšanje sastava Hrvatskog audiovizualnog vijeća sa predstavnicima visokih učilišta iz područja audiovizualnih djelatnosti, predstavnici hrvatske kinoteke, hrvatskog filmskog saveza kako bi se ojačala upravo sa svim subjektima koji sudjeluju u kreiranju audiovizualnih djelatnosti. Također, smo uvažili i primjedbe i prijedloge za poboljšanje odredbi o raspodjelo sredstava i načinu uključivanja i vezivanja proračunskih i izvan proračunskih izvora osobito onih gospodarskih djelatnosti koje obavljajući tu djelatnost koriste audiovizualna djela. Dakako, to su kao prvo javna televizija i komercijalne televizije, a potom i sustavi poput nepokretnih i pokretnih telekomunikacijskih mreža gdje već danas imamo situaciju da distribuiraju jedan dio audiovizualnog stvaralaštva. Zakon je u cijelosti na neki način koristio dobru praksu u Europi i to ne samo u nacionalnim kinematografijama, odnosno stvaralaštvima, nego i ona koja postoji u okvirima međunarodnih tijela koja potiču audiovizualno stvaralaštvo poput … [[Govornik se ne razumije.]] Evo toliko. Stojimo na raspolaganju za vaša pitanja.
Hvala lijepa poštovani kolega državni tajniče. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvolite poštovani kolega.
Kolegice i kolege, vrlo kratko. Odbor je na svojoj 36. sjednici razmatrao Konačni prijedlog Zakona o audiovizualnim djelatnostima kao matično radno tijelo. Predstavnici predlagatelja iznijeli su razloge zbog kojih i dio prijedloga i primjedbi prihvaćen. Dio prijedloga i primjedbi koji su bili iznijeti prigodom prvog čitanja. Posebno se osvrnuli na prijedloge što ih je Ministarstvu kulture i Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu uputilo Hrvatsko društvo filmskih djelatnika. Sudionici rasprave prihvatili su objašnjenja, a prema kojima primjedbe i prijedlozi ugrađeni u konačni prijedlog zakona predstavljaju dobru europsku praksu u području audiovizualnih djelatnosti, a također znači jaču zastupljenost predstavnika struke u upravnim tijelima sustava koji se predlaže ovim zakonom u odnosu na prvobitni prijedlog. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno donio zaključak. Odbor predlaže Hrvatskom saboru da donese Zakon o audiovizualnim djelatnostima. Hvala.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Otvaram raspravu. Nemamo prijavljenih za raspravu. Nitko se vidim ne javlja. Dakle, zaključujem raspravu. O zakonu ćemo glasati kako je uobičajeno.
Konačni prijedlog Zakona o audiovizualnim djelatnostima. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik, Zoran Antolović. Izvolite. Jadran!
Prvi amandman se prihvaća.
Prvi amandman što?
Prvi amandman Odbora za zakonodavstvo se prihvaća.
Postaje sastavni dio zakona. Drugi?
2. amandman se prihvaća djelomično s time da se umjesto riječi koje se zamjenjuju umjesto Vlade Republike Hrvatske da se piše Ministarstvo kulture u odgovarajućem rodu i padežu.
Suglasan.
Dobro. U promijenjenom … [[Ne razumije se.]] suglasan. 3.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. 4.
Prihvaća se.
Sastavni dio. 5.
Amandman se ne može prihvatiti jer u članku 36. je propisana minimalna razina udruživanja sredstava te treba ostaviti mogućnost da se ugovorom ulože veća sredstva u zakonom propisana.
Povlačim.
Povučen. 6.
6. amandman se isto ne može prihvatiti jer je vezan uz prethodni.
Povlačim.
Povučen. 7.
7. prihvaća se.
Postaje sastavni dio. 8.
8. amandman ne možemo prihvatiti jer će se centar osnovati odmah po stupanju na snagu zakona, a predmete od Ministarstva kulture.
Povlačim.
Povučen.
Hvala lijepo.
Hvala. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim glasovati. Rezultat? Sa 91 glasom za, 7 suzdržanih prihvaćen predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnoga reda - Konačni prijedlog Zakona o muzejima Ivana Meštrovića, drugo čitanje P.Z. br. 629 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predlagatelj? Da. Riječ ima državni tajnik gospodin doktor Jadranko Antolović. Izvoli Jadrane.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Konačnim prijedlogom Zakona o muzejima Ivana Meštrovića Republika Hrvatska ne samo da ispunjava u potpunosti ugovor, obvezu iz Donatorskog ugovora iz '52. godine i osniva muzeje sukladno volji Ivana Meštrovića nego i omogućava da ova ustanova se uklopi u muzejski sustav i da se sva pravila za muzejsku struku primjene i na ovu fundaciju. To ne znači da ona i do sada nisu bila primjenjivana, ali sada to postaje i statusno činjenica i slijedom toga moram reći da smo i u ovom tekstu Konačnog prijedloga zakona uvažili primjedbe koje ste izrekli i sugerirali u prvom čitanju izuzev jedne, a to je oko sjedišta samih muzeja. Dakle, ono predlažemo da više ne bude u Zagrebu, nego u Splitu i to iz razloga što se tamo nalazi i veći fundus, a i veći dio kadrovskog sklopa same ustanove. Također želim reći da u cijelosti prihvaćamo amandmane Odbora za zakonodavstvo koji su usmjereni na poboljšanje nomo-tehničkog teksta zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa državni tajniče. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Riječ ima predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvolite gospodine Selem.
Kolegice i kolege. Također ću skratiti. Odbor je na svojoj 36. sjednici razmatrao ovaj Konačni prijedlog Zakona o muzejima Ivana Meštrovića. Zakon o muzejima Ivana Meštrovića treba i dalje biti u funkciji izvršavanja obveza Republike Hrvatske preuzete darovnim ugovorom iz 1952. godine. Prijedlog Zakona o muzejima Ivana Meštrovića prihvaćen je u Hrvatskom saboru u prvom čitanju 30. ožujka ove godine. Mnoge primjedbe i prijedlozi koji su tada razmotreni uvršteni su u konačni prijedlog zakona. Prijedlog odbora da naziv ustanove treba promijeniti u muzej, jednina s obzirom da se radi o jednoj pravnoj osobi nije prihvaćen iz razloga vezanih uz darovni ugovor gdje je određeno da darovani radovi moraju biti zasebne, nedjeljive cjeline darovateljevih radova sa svojim zasebnim fundusima Zagreb i Split. Prijedlog iznesen u saborskoj raspravi da sjedište muzeja ne bi trebalo premještati iz Zagreba u Split nije prihvaćen, budući da je tri puta više umjetnina na splitskim lokacijama muzeja nego u Zagrebu. Odbor se s tim suglasio jer se tako i doprinosi disperziji upravljanja kulturnim ustanovama po čitavom teritoriju Hrvatske. Primjedbe u vezi odnosa ustanove s nasljednicima Ivana Meštrovića, te autorska prava nasljednika koja su neupitna nisu predmet ovog zakona iako prema iznijetom na raspravi sjednice Odbora korištenje fundusa može dalje biti opterećeno na žalost i jest, pitanjima odnosi među više nasljednika i nositelja autorskih prava. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno donio zaključak. Odbor predlaže Hrvatskom saboru da donese Zakon o muzejima Ivana Meštrovića. Hvala.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Odbora. Otvaram raspravu. Javio se poštovani kolega Slaven Letica kojeg nema pa gubi pravo govora o ovoj temi. Nemamo više prijavljenih za raspravu. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovom prijedlogu zakona. Također ćemo glasovati uobičajeno kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o muzejima Ivana Meštrovića. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Amandman prihvaćen. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim glasovati. Rezultat? Sa 90 glasova za i 3 suzdržana donesen predloženi Zakon.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrani, drugo čitanje P.Z. br. 657 Prijedlog akta ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za useljeništvo. Predstavnik predlagatelja stiže svaki čas. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nemamo prijavljenih za raspravu o ovoj temi. Zaključujem raspravu. O zakonu ćemo glasovati kada se steknu za to uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrani. Amandman koji je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj prihvaća. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim, uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 90 glasova za, 4 suzdržana donesen je predloženi zakon u tekstu kako ga je predložila Vlada zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Hvala lijepa kolega Markov na sugestiji. Prelazimo na točku 21. - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi Oružanim snagama, drugo čitanje P.Z. br. 659 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Nemamo prijavljenih za raspravu. Želi li se netko prijaviti? Ne. Zaključujem raspravu. O zakonu ćemo glasovati kada se za to steknu uvjeti kao što je to i uobičajeno.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službi u oružanim snagama. Amandman koji je podnio Odbor za zakonodavstvo predlagatelj prihvaća. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim, uključimo se. Glasovati. Rezultat? Sa 89 glasova za, 9 suzdržanih donesen predloženi zakon. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Pozdravljam predsjednika Vlade dr. Ivu Sanadera i nazočne ministre, potpredsjednicu Vlade. Idemo na raspravu o – - Prijedlog o izmjenama i dopunama Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2007. godinu sa pratećim dokumentima Prijedlog je dostavila Vlada. Poštovani zastupnici i zastupnice, upozoravam na članak 31. stavak 2. i 3. Zakona o proračunu prema kojem podneseni amandmani kojima se predlaže povećanje proračunskih rashoda i izdataka iznad iznosa utvrđenih prijedlogom mogu biti prihvaćeni pod uvjetom da se istodobno predloži i smanjenje drugih rashoda i prihoda i rashodi i izdaci ne smiju biti iz proračunske zalihe ili na teret dodatnoga zaduživanja. U vezi s time upozoravam da će u saborsku proceduru biti upućeni samo oni amandmani koji su sastavljeni u skladu sa navedenim člankom Zakona o proračunu. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader će dodatno obrazložiti Prijedlog. Izvolite predsjedniče.