Otvaram 6. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine i obavještavam vas da su prisutna ukupno 33 poslanika, iz Federacije Bosne i Hecegovine 19 i Republike Srpske 14 poslanika. Prema tome, imamo kvorum za pravovaljan rad i odlučivanje. Prije ove sjednice održan je, prije desetak dana, Kolegij Predstavničkog doma na kome je razmatran prijedlog dnevnog reda. Poznato je da je veliki broj inicijativa pristigao i da postoji izvjesno zakašnjenje u stavljanju na dnevni red nekih pitanja koja su već poodavno ispunila sve kriterije za uvrštavanje u dnevni red Predstavničkog doma, i na tom Kolegiju mi smo uzeli u obzir sve ono što je pristiglo i predložili dnevni red koji ste dobili u pozivu za ovaj današnji sastanak. Prema tom dnevnom redu ukupno je predviđeno 14 tačaka. Nakon toga, održano je i nekoliko sjednica radnih tijela Predstavničkog doma uključujući i ovu sjednicu Komisije za ustavna pitanja koja je održana neposredno prije početka ove sjednice, bilo je određenih sugestija sa te komisije, bilo je određenih sugestija i zahtjeva od strane pojedinih grupacija poslanika, i ja ću sada te sugestije i zahtjeve oko izmjena iznijeti. Zahtjev grupe poslanika iz Republike Srpske je da se Prijedlog zakona o administrativnim taksama, to je 2. tačka dnevnog reda, odloži za prvu iduću sjednicu Predstavničkog doma. 10. tačka o afirmaciji, čuvanju i zaštiti suvereniteta, teritorijalnog integriteta, političke nezavisnosti i međunarodnog subjektiviteta Bosne i Hercegovine u oblasti odgoja i obrazovanja, to je prijedlog Zakona koji je podnesen od strane poslanika Ćeman Mirsada, koji je u međuvremenu prestao biti poslanik, i stav je Komisije da se i taj prijedlog povuče do sticanja uslova da se taj zakon razmatra, odnosno do podnošenja prijedloga od strane ovlaštenog predlagača. Dalje, u međuvremenu je pristigao prijedlog zakona o izmjeni Zakona o putnim ispravama koji je Predstavničkom domu uputilo Vijeće ministara, gdje se mijenja rok važenja postojećih, odnosno dosadašnjih putnih isprava, takođe, i prijedlog je i na Kolegiju i Komisiji da se ta tačka uvrsti u dnevni red i prijedlog je da se uvrsti i tačka: Odgovor Ustavnom sudu Bosne i Hercegovine po zahtjevu za ocjenu ustavnosti Zakona o Vijeću ministara koji je pokrenuo zamjenik predsjedavajućeg Predstavničkog doma Bosne i Hercegovine gospodin Banjac. Ustavni sud BiH je uputio predsjedavajućem jedno pismo gdje traži odgovor i prijedlog je da se ta tačka dnevnog reda stavi, sa mogućim razmatranjem kako da se postupi oko tog zahtjeva. 2 Prijedlog postoji kako da se postupi. Sve ostale tačke koje su i koje ste vidjeli u prijedlogu dnevnog reda bi ostale, budući da, kao što sam naveo, imamo zahtjeva za dopune i izmjene dnevnog reda. Ovo što sam sada izrekao, uključujući i ove izmjene i dopune, to bi bio dnevni red oko koga postoji pristanak, odnosno saglanost svih članova Kolegija. To je taj minimum oko koga postoji saglasnost svih članova, i to je definitivni prijedlog Kolegija za dnevni red. Bilo je i različitih mišljenja oko prijedloga. Uz ovu činjenicu, uz ovakav prijedlog dnevnog reda, ja stavljam na pretres dnevni red, uz napomenu da ću staviti na izjašnjavanje ovaj prijedlog oko koga je osiguran pristanak i saglasnost članova Kolegija, a kasnije bi sve još dodatne prijedloge stavljao tačku po tačku na dnevni red. Molim vas, ima li neko da se javlja oko dnevnog reda? Izvolite, Divković.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, Mi danas imamo dvije inicijative, praktično, oko istog zakona. Ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o putnim ispravama. Jedna je inicijativa od ranije od poslanika, a jedna je izmjena i prijedlog od Vijeća ministara BiH. Samo pitam: Hoće li to biti pod istom tačkom dnevnog reda?
Ne, dakle, posebna tačka je Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o putnim ispravama Bosne i Hercegovine koju su podnijeli poslanici kao inicijativu, a druga tačka je Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o putnim ispravama koje je dostavilo Vijeće ministara BiH i to su dvije odvojene tačke. Obzirom da nema prijavljenih za raspravu o dnevnom redu, ja ću pročitati dnevni red kako bi izgledao u cijelosti i pristupićemo izjašnjavanju. D N E V N I R E D: 1. Usvajanje zapisnika 5. sjednice, 2. Razmatranje i usvajanje Zakona o državljanstvu Bosne i Hercegovine, 3. Razmatranje i usvajanje Zakona o zastavi Bosne i Hercegovine, 4. Razmatranje i usvajanje Zakona o grbu Bosne i Hercegovine 5. Razmatranje i usvajanje Zakona o telekomunikacijama, 6. Nacrt zakona o osnivanju zajedničkih policijskih snaga za suzbijanje terorizma, međuentitetskog kriminala i neovlaštene trgovine drogom, 7. Prijedlog zakona o Vijeću ministara Bosne i Hercegovine, 8. Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o putnim ispravama Bosne i Hercegovine, 9. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o putnim ispravama Bosne i Hercegovine, 10. Prijedlog odluke o utvrđivanju kompleksa zgrada iz zemljišta za smještaj institucija Bosne i Hercegovine, o njihovom statusu, uslovima i načinu korištenja, 11. Prijedlog odluke o utvrđivanju statusa zgrade i zemljšta u Ul. M. Tita 25, i uslovima i načinu za njihovo korištenje, 12. Nacrt odluke o organizaciji Sekretarijata Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, 3 13. Odgovor Ustavnom sudu Bosne i Hercegovine po zahtjevu za ocjenu ustavnosti Zakona o Vijeću ministara BiH koje je pokrenuo zamjenik predsjedavajućeg Predstavničkog doma, gospodin Banjac, 14. Poslanička pitanja. Pozivam poslanike da se dizanjem ruku izjasne ko je za predloženi dnevni red? 32 glasa su za. Ima li neko uzdržan? Ima li neko protiv predloženog dnevnog reda? Trenutno je jedan poslanik izvan sale, od 33 su 32 glasala za predloženi dnevni red koji je jednoglasno od strane prisutnih poslanika usvojen. Zahvaljujem se i prelazimo na rad po tačkama dnevnog reda. 1. Usvajanje zapisnika sa 5. sjednice Predstavničkog doma Tekst zapisnika ste dobili. Otvaram raspravu. Koliko vidim nema prijavljenih za raspravu i stavljam zapisnik na usvajanje. Molim vas, pozivam poslanike da se dizanjem ruku izjasnimo da li ste za usvajanje zapisnika sa 5. sjednice? Dakle, 32 glasa su za, svi prisutni poslanici, konstatujem da je tekst zapisnika sa 5. sjednice usvojen. 2. Razmatranje i usvajanje Zakona o državljanstvu Bosne i Hercegovine Poznata vam je hronologija oko ovog Zakona, poznato je da je Zakon, prema svojim ovlaštenjima, proglasio visoki predstavnik, gospodin Vestendorp, poznato je, takođe, da, prema Deklaraciji sa sastanka u Madridu, postoji obaveza Predstavničkog doma i Doma naroda da usvoje Zakon i otvaram raspravu o Zakonu o državljanstvu Bosne i Hercegovine. Gospodin Malkić.
Uvažena gospodo, Gospodo poslanici, U ime Komisije za ljudska prava koja je zasjedala 9. 2. dužan sam, kao njen predsjednik, iznijeti zaključke po pitanju Zakona o državljanstvu na tekst Zakona o državljanstvu. Članovi Komisije su iznijeli niz pojedinačnih primjedbi. Međutim, nakon diskusije i određenih pojašnjenja od strane predstavnika Vijeća ministara BiH, Komisija je jednoglasno podržala Zakona o državljanstvu Bosne i Hercegovine uz sljedeće zaključke: 1. U Zakonu brisati “preambulu Zakona koju je proglasio Visoki predstavnik”, a staviti odgovarajuću. 2. U članu 6. brisati riječi “rođeno nakon stupanja na snagu ustava” shodno tome, i u članu 7. i 8. brisati riječi “nakon stupanja na snagu Ustava”. 3. Da se odmah pristupi izradi izmjena i dopuna Zakona o državljanstvu BiH, s obzirom da ima primjedbi na više odredbi ovog Zakona. 4 4. Da Federacija Bosne i Hercegovine što prije donese Zakon o državljanstvu, a Republika Srpska, ako ga ima, eventualno da ga uskladi sa Zakonom o državljanstvu BiH, ukoliko isti nije usklađen. 5. S obzirom da privremenim poslovnikom nisu definisane nadležnosti radnih komisija, da se odmah pristupi izradi stalnog poslovnika Predstavničkog doma Bosne i Hercegovine, kako bi komisije mogle podnositi amandmane i uređivati zakonske propise u Bosni i Hercegovini. Ja bih toliko.
Zahvaljujem. Izvolite, gospodin Dokić.
Gospodo predsjedavajući, Koleginice i kolege poslanici, Ja bih htio da vas ukratko podsjetim na ono što je prethodilo neusvajanju Zakona o državljanstvu prije nešto više od godinu i godinu i po dana. Bilo je više raznih amandmana i na kraju smo svi željeli napraviti jedan kompromis, da taj Zakon prođe u Skupštini, i ostala je jedna stvar sporna, to je pitanje regulisanja dvojnog državljanstva Bosne i Hercegovine sa Saveznom Republikom Jugoslavijom na isti način kako je to sadašnjim Zakonom predviđeno sa Republikom Hrvatskom. Podsjetio bih vas čak da su svi predsjednici poslaničkih klubova dali saglasnost da se napravi jedna takva odluka koja bi stvorila obavezu da se provede ta procedura pošto se to nije moglo automatski unijeti u zakon. U ime kancelarije visokog predstavnika tada je gospodin Šumaher bio gost na toj sjednici i služba kancelarije visokog predstavnika je napravila prijedloge jedne takve odluke koja, nažalost, na kraju nije prošla. To je ukratko podsjećanje na ono što je bilo. Posjetio bih vas, takođe, da je iz kancelarije visokog predstavnika, ja vjerujem, došao jedan dopis i u Republiku Srpsku, znam da jeste, a i u Federaciju BiH, u junu mjesecu prošle godine, dakle, neposredno prije izbora, taj dopis je potpisao lično visoki predstavnik, gospodin Vestendorp, u kome se poziva na član 4. Ustava, odnosno član 4. Zakona o državljanstvu Bosne i Hercegovine i mogućnosti prema tom članu dvojnog državljanstva sa drugim državama, on je ukazivao da se to provede kako bi bili stvoreni uslovi da se usvoji Zakon o državljanstvu. Shodno tom članu, a želio bih da čujete, za one koji su zaboravili šta stoji, dakle, član 4. Zakona o državljanstvu kaže: Državljani Bosne i Hercegovine mogu imati državljanstvo druge države pod uslovom da postoji bilateralni sporazum između Bosne i Hercegovine i te države kojim se to pitanje uređuje, a koje je odobrila Parlamentarna skupština BiH, u skladu sa članom 4., stav 4. B. Ustava. Shodno tome, poslanička grupa Koalicije Sloga, predložila je prijedlog odluke koju bi trebala ova skupština, u proceduri usvajanja Zakona o državljanstvu, da usvoji i prihvati, i na taj način, uz tu odluku koju, ukoliko želite mogu da pročitam, ili da se iskopira i podjeli svim poslanicima, to bi bilo bolje, po toj odluci, pozivajući se na ovaj član, Skupština Bosne i Hercegovine prihvata ili donosi odluku da se zaključe bilateralni sporazumi o sticanju dvojnog državljanstva između Bosne i Hercegovine i Savezne Republike Jugoslavije i između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske. Podsjetio bih vas, takođe, da ono kako stoji u Zakonu o državljanstvu, dvojno državljanstvo sa Hrvatskom ističe pet godina 5 nakon usvajanja ovog Zakona, dakle, ovom odlukom to bi pitanje bilo regulisano u potpunosti, odnosno, ovakvom odlukom, ovdje stoji obrazloženje, bili bi stvoreni uslovi da se provede procedura po Ustavu i po Zakonu o državljanstvu kakva je pokrenuta. Za početak, ja se nadam da je dovoljno, ukoliko bude potrebno, ja ću dati dodatna obrazloženja, uz pitanje predsjedavajućim da li da se prijedlog ove odluke iskopira ili podijeli svim poslanicima ili da je pročitam. To je na jednoj stranici. Na temelju člana 1., tačka tačka 7. d. i člana 4., tačka 4. Ustava Bosne i Hercegovine, Parlamentarna skupština BiH na sjednici, nadam se ovoj, od 8.6.1999.godine, donijela je odluku o uslovima sticanja državljanstva druge države (dvojnog državljanstva) Član 1. Ovom odlukom utvrđuju se osnovna pravila za zaključivanje bilateralnog sporazuma o sticanju dvojnog državljanstva između Bosne i Hercegovine i SR Jugoslavije i između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske. Član 2. Polazeći od činjenice da je pravo na državljanstvo osnovno ljudsko pravo, Bosna i Hercegovina je spremna da prizna svojim državljanima, po vlastitom izboru, i državljanstvo SR Jugoslavije ili Republike Hrvatske. Član 3. Bosna i Hercegovina će dozvoliti izbjeglicama koje zakonito i stalno borave na njenim teritorijama, a koje stiču ili imaju državljanstvo Bosne i Hercegovine, da zadrže svoje ranije državljanstvo. Sticanje i zadržavanje državljanstva neće se uslovljavati odricanjem ili gubitkom drugog državljanstva. Član 4. Državljani Bosne i Hercegovine koji imaju dvojno državljanstvo (pored državljanstva Bosne i Hercegovine i državljanstvo SR Jugoslavije i Republike Hrvatske), a imaju trajno prebivalište na teritoriji Bosne i Hercegovine, imaju jednaka prava i obaveze kao i drugi državljani Bosne i Hercegovine. Svako lice, koje ima državljanstvo obiju država dužno je ispuniti vojnu obavezu u državi (odnosno entitetu) u kojoj ima stalno prebivalište. Član 5. Podrobnije odredbe o dvojnom državljanstvu regulisaće se posebnim bilateralnim sporazumom između Bosne i Hercegovine i SR Jugoslavije i između Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske. Eto, to je cjelovit prijedlog odluke koja, izvršili smo i konsultacije poslanika iz Republike Srpske, potpuno stvara uslove da glasamo o Zakonu o državljanstvu Bosne i Hercegovine. Hvala.
Izvolite. Gospodin Tokić.
Predsjedavajući, dame i gospodo, Ovdje bih istakao stav Socijaldemokratske partije da ima puno inicijativa koje treba graditi na Zakonu o državljanstvu, ali je preduslov da mi prihvatimo postojeći Zakon o državljanstvu, i u ovom trenutku ja smatram da je inicijativa koju je podnio kolega Dokić, legitimna i da bi bilo svakako dobro da bude uvrštena kao tačka 6 dnevnog reda za sljedeću sjednicu da prođe onu svu proceduru za koju smo se svi zalagali, dakle, i adekvatno i komisija, radnih tijela i da se u formi prijedloga o njoj, na narednom zasjedanju, izjasni Parlamentarna skupština Bosne i Hercegovine. Mi, takođe, imamo neke sugestije na daljoj izgradnji ovog vrlo bitnog strateškog zakona, ali u ovom trenutku je presudno bitno da usvojimo taj zakon kao Parlamentarna skupština Bosne i Hercegovine kako bi ovaj zakon, i status proglašenog, mogao ići u Zakon na kome mi možemo dograđivati dalja rješenja.
Hvala. Izvolite, gospodin Banjac.
Poštovana gospodo poslanici i gosti, Samo kratko hoću da kažem da je danas od suštinske važnosti usvajanje odluke prethodno jer mi nećemo da dolazimo u poziciju da poslije toga nekoga molimo da se da osnovno ljudsko pravo građanima Bosne i Hercegovine. Hvala lijepo.
Hvala. Izvolite gospodin Jahić.
Cijenjeni gospodine predsjedavajući, uvažena gospodo poslanici, Obzirom da su ovdje prisutni članovi Vijeća ministara, kopredsjedavajući Vijeća, zatim ministar vanjskih poslova, mislim da bi bilo korisno da od njih čujemo da li je moguće donositi ovakvu odluku koja regulira pitanje dvojnog državljanstva, prije uspostavljanja punih diplomatskih odnosa između država koje su involvirane ovakvom odlukom. Hvala.
Konsultacije Vijeća ministara traju. Obzirom da je tekst prijedloga odluke koji je pročitao gospodin Dokić dosad nije bio poznat ni poslanicima ni Vijeću ministara napravićemo jendu pauzu od 10 minuta da se Vijeće ministara inskonsultira da pogleda zakonske osnove i da nam se nakon toga obrati. Deset minuta pauze. PAUZA [[Nakon pauze]] Molim poslanike da zauzmu svoja mjesta da nastavimo sa radom. Zamolio bih da, ako bude ovih pauza, da budemo tu u blizini da se dugo ne skupljamo, jer vjerovatno pauza će biti, a da uštedimo malo na vremenu. U međuvremenu su prisutni članovi Vijeća ministara obavili konstultacije i ja pozivam nekog ispred Vijeća ministara. Gospodin Silajdžić.
Mi danas nismo imali kvorum ovdje u Vijeću ministara, mi ćemo svakako ovu odluku naravno razmotriti. Ali ja kao član Parlamenta, sada ne kao kopredsjedavajući predlažem da se zakon usvoji i da dalje postupamo u skladu sa zakonom. Dakle, da provedemo proceduru u skladu sa zakonom, posebno u skladu s članom 39. Hvala.
Hvala. Gospodin Banjac.
Poštovana gospodo, Htjeli smo da damo konstruktivan doprinos da se zakon usvoji. Očito da postoje razlozi, meni nepoznati, zbog kojih se to ne želi uraditi. Odluka je, kao što ste čuli, preduslov, a u skladu je i sa Ustavom i sa ovim zakonom da mi, iz Republike Srpske, glasamo o zakonu. Ako se ne bude glasalo o Odluci, mi ne možemo glasati pozitivno, mi ne možemo glasati o Zakonu, ako se to ne dogodi, ni jedno ni drugo, ja imam kompromisan prijedlog. Da zakon odložimo za narednu sjednicu, da u međuvremenu dobijemo mišljenje Savjeta ministara, a na kraju, gospodo, u preambuli ovoga zakona stoji nešto što ja smatram veoma važnim. Kaže se da je, u skladu sa ovlaštenjima prema Aneksu 10. Mirovnog sporazuma i članu 11. Bonskog dokumenta, Visoki predstavnik donio ovaj Zakon, i to posebno naglašavam dok Parlamentarna skupština ne usvoji ovaj Zakon u potrebnoj formi, bez ikakvih dodatnih amandmana i uslova. Ovdje postoji nelogičnost, gospodo, u potrebnoj formi, onda se, valjda, kaže u ovoj formi, ja nemam šta govoriti, ovo je van pameti. Ovdje se ograničavaju prava poslanika da predlažu. Ja molim predstavnika kancelarije visokog predstavnika, uvažavajući kancelariju i instituciju visokog predstavnika da objasni gdje to piše u Bonskom dokumentu i gdje to piše u Aneksu 10. da visoki predstavnik ima pravo na ovo što je uradio. Iako znamo da nema ni u Aneksu 10. ni u Bonskom dokumentu u članu 11. ovo, mi smo htjeli da ne opstruišemo i ovo ponavljam, htjeli smo da damo svoj doprinos da se ovo uradi. Samo vam govorim da mi nismo ni slijepi, a, evo, dokazujemo da nismo ni nijemi, i da znamo šta je šta i da dobro čitamo, pa da se ne bi dogodilo nešto ružno, predlažem da se odloži za narednu sjednicu i odluka i zakon i da pribavimo mišljenje Savjeta ministara BiH, da se dogovorimo i sa kancelarijom visokog predstavnika i da na narednoj sjednici, koja će biti veoma brzo, čini mi se da ćemo imati svečanu sjednicu 19. ovog mjeseca, jedna od tačaka i poslije svečane sjednice mogla bi da bude i ova tačka i time bi se problem riješio. Hvala lijepo.
Hvala. Ima li još neko da se javlja za diskusiju? Najkonstruktivniji pristup bi bio konačno glasati za zakone koje je visoki predstavnik, nakon dugog rada, usaglašavanja, uvažavajući i Ustav proglasio. To bi vjerovatno bio najkonstruktivniji pristup, bez uslovljavanja i bez nekakvih prethodnih zahtjeva. Konstruktivan je prijedlog, takođe, i nastojati je da se određena rješnja pronađu, ukoliko su ta rješenja prihvatljiva za ovaj Predstavnički dom. Mi imamo situaciju da Vijeće ministara BiH nema jedinstven stav, odnosno, nije u kompletnom sastavu, imamo potrebu da se glasa o zakonu i imamo prijedlog da se zakon ostavi za narednu sjednicu, a da bismo, u međuvremenu, pribavili potrebne konsultacije iz Vijeća ministara BiH. 8 Ja ponovo pozivam predstavnika Vijeća ministara BiH da nam obrazloži ima li svrhe ostaviti za narednu sjednicu i ima li potrebe da se Vijeće ministara BiH o ovome izjašnjava. Gospodin Silajdžić.
Gospodin Vestendorp je predložio ovaj zakon, odnosno, njegov ured, upravo zbog toga što mi nemamo jedinstven stav u Vijeću ministara BiH. Mi smo o ovome raspravljali u starom sastavu i ja mislim, evo, koliko sam mogao vidjeti ovdje sada u ovoj kratkoj raspravi koju smo imali, mi još uvijek nemamo jedinstven stav o tome. Sumnjam da će u ovoj konstelaciji i odnosu političkih snaga kakav jeste sada Vijeće ministara BiH imati jedinstven stav. Zbog toga sam kao član Parlamenta predložio da se usvoji ovaj zakon i mislim da je tekst sasvim jasan, a i mogućnost, odnosno nemogućnost promjena amandmana, takođe, sasvim je jasna. Najbolje bi bilo da usvojimo ovaj zakon danas. Hvala.
Hvala. Gospodin Dokić.
Ne znam da li ste me dobro razumjeli. Moj prijedlog je bio, i prijedlog poslaničke grupe u ime koje sam iznio ovaj prijedlog, da se o odluci i o zakonu glasa u paketu. Ukoliko to nije moguće danas uraditi, mi ne insistiramo, predlažemo da se to odgodi za sljedeći put. Evo iz kojih razloga. Mi zakon, u ovoj formi, kakav imamo, on vrijedi godinu i po dana, dakle, ništa se suštinski neće promijeniti ukoliko to odgodimo za sljedeći put da se ova odluka prouči. Ali ja bih htio još samo nekoliko rečenica da kažem. Prihvatanje ove odluke je minimum dobre volje da se regulišu neka pitanja koja su od vrlo važnog interesa za BiH, to je, između ostalog, i pitanje odnosa BiH prema Republici Hrvatskoj i SRJ. Neću vam uzimati vrijeme, ali ću reći jedno moje gledanje u jednoj rečenici. Dugoročno pitanje demokratske, stabilne BiH je pitanje njene dobre saradnje sa Republikom Hrvatskom i SRJ. Sve dok su Hrvati i Srbi u BiH uskraćivani u tom pogledu, oni će se osjećati, neću reći neravnopravno, nego će postojati nešto u podsvijesti što je bilo i u prošlom periodu jače od svijesti, i kada dođe nekakav težak, nezgodan istorijski trenutak, onda ta podsvijest nadjača. Dajte da iskorijenimo tu istorijsku podsvijest, otvorimo taj demokratski proces, nadam se da nam je svima stalo do demokratske BiH, a jedan od uslova demokratske BiH jesu njene iskrene veze sa Republikom Hrvatskom i SRJ. Da je ovo minimalan test dobre volje govori činjenica da u članu 5., ja bih vas molio da to dobro pročitate do sljedećeg puta, stoji: podrobnije odredbe o dvojnom državljanstvu regulisaće se posebnim bilateralnim sporazumom između BiH i SRJ i između BiH i R. Hrvatske. Ova odluka ništa ne prejudicira, ona samo otvara proces koji će uslijediti. Mi želimo da taj proces bude otvoren. Ovo je prilika. Hvala vam lijepo.
Hvala. Ima li još neko za raspravu? 9 Lično mislim da nema apsolutno niti jedan razlog da se zakon danas, kakav je stavljen, ne stavi na glasanje i glasa o njemu. Time ujedno iznosim i stav Koalicije za cjelovitu i demokratsku BiH. Budući da ovdje imamo prijedlog da se ovo odgodi, ja predlažem da napravimo taj korak, pa da pokušamo i to, da se pitanje dodatno prouči, da Vijeće ministara BiH prostudira, ne uvjetujući donošenje zakona nikakvim odlukama koje prate sporazum, da zakon o državljanstvu stavimo na iduću sjednicu, a da se u međuvremenu ovo pitanje prouči. Ovaj prijedlog stavljam na glasanje, i molim vas, ko je za to da tako postupimo? 22 za. Po entitetima. Sa prostora RS, ko je za? Trinaest, 22-13 to je 9. Nemamo većinu sa prostora Federacije BiH. Sa prostora Federacije BiH treba deset. 22 je glasalo za. Provest ćemo proceduru do kraja. Sa prostora RS je 13. Molim vas, ko je za sa prostora Federacije BiH? 11, dobro. Po entitetima je prijedlog dobio potrebnu većinu. Molim vas, ko je protiv prijedloga? Ko je suzdržan? Osam suzdržanih. Usvojili smo zaključak da se Zakon o državljanstvu stavi na narednu sjednicu, a da se u međuvremenu razmotri predložena odluka. Sljedeća tačka dnevnog reda: 4. Razmatranje i usvjanje Zakona o zastavi Bosne i Hercegovine Otvaram raspravu. Koliko vidim, nema prijavljenih. Gospodin Dokić.
Od poslanika iz RS, ja sam jedini koji je bio i u onom starom sazivu, tako da malo više znam kako su se odvijale stvari koje su već bile na dnevnom redu i dugo smo o njima raspravljali. Naravno, svi vjerovatno imamo po neku primjedbu na sve zakone koje smo imali, ali usvajanje zakona je, između ostalog, i stvar kompromisa jer ima nas više, gledamo iz različitih uglova i kad se sve sabere, onda, ... mi smo danas imali prije ovog sastanka, sastanak i konsultacije po ovim pitanjima, za poslaničku grupu Koalicije Sloga je prihvatljiv zakon, tekstualni dio zakona, ali mi imamo primjedbu na izgled zastave. Htio bih da podsjetim da smo na raspravi o izgledu zastave imali tri varijante i da smo se, čini mi se, svi saglasili s tim da izaberemo varijantu zastave koja nema ničije simbole, nema simbole nijednog od tri konstitutivna naroda BiH. Podsjetio bih da je na toj raspravi, kada nije prošao prijedlog zastave na Skupštini, gospodin Šumaher, predstavnik visokog predstavnika ovdje, između ostalog, rekao i sljedeću rečenicu – Kancelarija visokog predstavnika je dala sve tri varijante Institutu za zastave pri UN, mislim da je tako bilo i da je odgovor bio da druga varijanta ima potpuno sve elemente zastava u svijetu. Da vas samo podsjetim, ta druga varijanta izgleda ovako, vjerovatno znate da vam ne obrazlažem, ona, osim toga što ima elemente zastava po svjetskim standardima, ona ima u sebi veoma mnogo bh. simbolike, tu su dva entiteta, tri naroda prepleteni kao što jeste, dakle, ima zaista mnogo i simbolike u sebi. Ja nisam opterećen bilo kakvim ideologijama, moja 10 diskusija prošli put, kada smo raspravljali o zastavi, bila je upravo u tom smislu što sam osudio neke od srpskih poslanika koji su to povezivali sa nekim ideologijama, mislim na varijantu koja je proglašena privremenom, to je ova varijanta, znate svi. Međutim, poslije sam, vrativši se u Banja Luku, od mnogih dobio, neću reći lekcije, ali uvjeravanja da itekako ovdje ima ideološkog, ne bih sad otvarao raspravu oko toga, znam da postoji i izvjesna mala poteškoća, mi imamo zastavu koja vrijedi godinu dana, ali godinu dana nije ništa, mislim da je cilj da dobijemo zastavu koja će biti prihvaćena od svih, a ne nametnuta jednoj većini. Apelujem na poslanike da dobro razmisle o tome, meni se čini da bi ova varijanta, druga varijanta, bila zastava koja bi bila prihvaćena od svih, koja ima standarde, koja ima duboku simboliku Bosne i Hercegovine. To je prijedlog. Mi ćemo, odmah da kažem, ponovo glasati za ovu zastavu, kao što smo glasali i prošli put. Doduše, jedan dio je bio uzdržan, a jedan dio je glasao za ovu zastavu. Mi ćemo ponovo glasati za ovu zastavu.
Hvala. Javlja li se još neko za diskusiju? Ja, koliko vidim, nema prijavljenih za diskusiju. Imamo prijedlog amandmanske naravi - dakle, da se izgled zastave izmijeni i ja ću radi zadovoljenja, naravno, prava poslanika i prava na podnošenje amandmana staviti prijedlog na glasanje. Molim vas, ko je za to - prvo, pitanje amandmana, a onda Zakon u cijelosti. Ukoliko se amandman prihvati, onda se mijenja Zakon, pa se takav Zakon usvaja. Izvolite, gospodine.
Malo prije je uvaženi Banjac, zamjenik predsjedavajućeg - dopredsjedavajući - ponovio da mi jednostavno proglašene zakone možemo usvojiti u ovom obliku ili ne usvojiti. A poslije kad usvojimo možemo davati amandmane. To je maloprije pročitano kad se odnosilo na Zakon o državljanstvu. Prema tome, ja ne vidim razloga da sad otvaramo proces oko amandmana. Ima postojeći Zakon u raspravi i zaista bih podsjetio da je ova zastava, kao obilježje Bosne i Hercegovine, već prisutno više od godinu dana, da su sve strukture, svi su članovi Predsjedništva BiH, kad su išli u Brisel, u Vašington, gdje su sve išli, zdušno zagovarali uključivanje Bosne i Hercegovine u evropske integracije i da je jedan od bitnih preduslova upravo usvajanje osnovnih obilježja. Ja bih se založio da se prvo glasa o proglašenom Zakonu, koji je trenutno na snazi, pa da se poslije glasa, eventualno, o pismenom dostavljanju amandmana, jer ja ne znam kakav je amandman, pogotovo ja ga ne bih prihvatio u obrazloženju koje je bilo da su navodno neke crte, da su to narodi, pa entiteti, ja to ne bih prihvatio ni za srpski, ni za hrvatski, ni za bošnjački narod, da su nam neke crte simboli naroda. Hvala.
Gospodin Banjac. 11
Meni je drago da je uvaženi poslanik slušao ovo što sam je govorio, ali postoji šum u kanalu. Nismo se razumjeli. Tačno je, dobro je čuo da sam ja pročitao ono što sam pročitao. Ali, gospodo, ovdje više ne piše onako kako je tamo pisalo. Ovdje sad piše malo drugačije. Ja nisam kriv što je to tako, ali je tako. Sad ću vam pročitati. Ovdje kaže sve ono isto, ali se ne navodi, samo kaže: aneks 10. Ne navodi se ono na kraju, što sam pročitao do kraja, ne kaže - dok Parlamentarna skupština ne usvoji ovaj Zakon u odgovarajućoj formi . Odgovarajuća, ne znači ova. Jezički možemo o tome diskutovati. Prema tome, sasvim je jasno da mi možemo, nema više onog “identičan”, nema toga, a tamo ima. Ja nisam kriv što je tako, to neka predlagač misli što je tako radio, ali tako piše. Molim uvaženog kolegu da prihvati da ne piše isto ovdje i tamo, što znači da je gospodin predsjedavajući u pravu, da možemo glasati ne samo o ovome, nego i o drugim amandmanima, ukoliko se pojave. To može.
Poslanik Dokić. Imate li amandman formulisan na način da poslanici znaju o čemu se radi? Možete li, konkretno, obrazložiti šta je Vaš amandman? [[Dokić govori s mjesta]] Gospodine Dokiću, ja bih Vas molio da ovdje formulišete amandman, a da mi nastavimo s radom sa ostalim tačkama, tako da ćemo se vratiti na pitanje. Budući da je slično pitanje oko grba, nećemo na sljedeću tačku, nego na onu iza. Dakle, kad gospodin Dokić stigne sa pismeno formulisanim amandmanom, vratićemo se na ovu tačku – i jednu i drugu. U međuvremenu ćemo razmatrati 5. tačku dnevnog reda 5. Razmatranje i usvajanje Zakona o telekomunikacijama Tekst Zakona imate. Poznata vam je sudbina tog Zakona. Otvaram raspravu. Ima li neko za raspravu? Koliko vidim nema. Gospodin Mirković.
Gospodo predsjedavajući, uvažene kolege, ja ću iznijeti stav Komisije o prometu i komunikacijama koja je održana 9.2.1999. godine. Na ovoj sjednici Komisija je ocijenila da je Zakon o telekomunikacijama neophodan Bosni i Hercegovini i zbog toga je u integralnom tekstu prihvatljiv. Komisija zahtijeva od predlagača Zakona da na sjednici Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH posebno obrazloži član 8. Zakona sa posebnim akcentom na način uspostavljanja Konsultativne komisije za radio frekvenciju, upoznavanje sa amandmanima upućenim na prijedlog Zakona, amandman poslanika Špirić Nikole na član 6. pod g) i član 8. Komisija nema stav o amandmanima i upućuje ih da se razmatraju po redovnoj proceduri shodno odredbama Privremenog poslovnika. Hvala. 12
Komisija o prometu i komunikacijama ima otprilike tri zahtjeva i jednu ocjenu. Jedna ocjena je da je Zakon neophodan i u integralnom tekstu prihvatljiv. Radi se o predlagaču Zakona da na sjednici Predstavničkog doma obrazloži član 8. Ima li Vijeće ministara stav? Dakle, pravi se obrazloženje člana 8. Zakona sa posebnim akcentom na način uspostavljanja Konsultativne komsije za radio frekvencije. Gospodin Tomić.
Dame i gospodo, dozvolite da samo pokušam amandmane, tj. amandmane zastupnika Nikole Špirića. Amandman I je bio da se u članu 6., stav 1. briše točka g) koja kaže: “takve i druge funkcije koje su mu dodijeljene u skladu sa ovim Zakonom i od strane Vijeća ministara” - to mora ostati, jer je ova komisija regulatorna, ona je komisija Vijeća ministara BiH. Prema tome, taj amandman se ne prihvata, jer ta komisija treba izvršavati i druge naputke koje dobije od Vijeća ministara BiH. Amandman II koji se odnosi na brisanje članka 8., gdje kaže da je poslove konsultantske komisije za radio telekomunikacije moguće obavljati preko Regulativne agencije za telekomunikacije, u članu 8. ovog Zakona. Oni se i obavljaju. To točno piše u članku 6. Ona to radi. Ali, ovo je konsultativna skupina za radio frekvencije koja okuplja sve korisnike radio frekvencija. Dakle, i entitetske i vojne i stabilizacijske snage, elektroprivrede, željeznice itd. Dakle, ona je konsultantska skupina za potrebe Regulatorne agencije da bi ona mogla izdati te radio frekvencije. Tako da bi u tom kontekstu članak 8. trebao da ostane u tekstu Zakona. Hvala lijepo.
Čuli ste obrazloženje. Da li gospodin Špirić ostaje pri svojim amandmanima nakon ovog obrazloženja ili, možda, povlačiš amandmane? Prihvataš? Dakle, povlačiš amandmane. Zahvaljujem. Prema tome, mi imamo Prijedlog zakona. Amandmani koji su pristigli povučeni su i stavljam Prijedlog zakona na glasanje. Molim vas, ko je za to da se usvoji Prijedlog zakona o telekomunikacijama? 29. S obzirom na broj prisutnih, u ovom broju je sadržana entitetska većina pa ne moramo po entitetima brojati. Pozivam samo da se izjasnimo imali neko suzdržan? Hvala. Ko je protiv? 29 i 1, 30. Neko nije glasao. Dakle, sa brojem glasova kako smo rekli, Prijedlog zakona o telekomunikacijama je usvojen. Čestitam poslanicima i prelazimo na sljedeću tačku dnevnog reda. 13 6. Nacrt zakona o osnivanju zajedničkih policijskih snaga za suzbijanje terorizma, međuentitetskog kriminala i neovlaštene trgovine drogom To je Zakon koji je podnio poslanik Lagumdžija. Protekao je rok kojim smo odlukom utvrdili da je potrebno da se izjasni Vijeće ministara BiH. Pozivam nadležnu radnu komisiju Predstavničkog doma da, ukoliko ima, obrazloži ono što smo zaključili. Gospodin Kadić, predsjednik Komsije za ustavna pitanja.
Dame i gospodo, Komisija za Ustavna i pravna pitanja danas je razmatrala čitav niz zakona, radi se o pet zakona koje su podnijeli poslanici ili grupe poslanika, u skladu sa usvojenim zaključkom na ovom Domu o proceduri u takvim slučajevima. Naravno, prilikom rasprave o tim zakonima, mi smo konstatovali mnoge nedostatke koji ovdje, u ovom parlamentarnom radu, nisu još uvijek riješeni, kao što je stalni poslovnik, zatim kvalitetna ili precizna procedura za predlaganje zakona. Ali, u ovom slučaju, postupajući po usvojenom zaključku, mi smo obavijestili Vijeće ministara BiH i Vijeće ministara ima svoj stav u vezi s ovim, koji će vjerovatno i saopštiti. Što se tiče ovog Zakona, Ustavna komisija nije imala jedinstven stav o tome da li postoji ustavni osnov ili ne postoji ustavni osnov za rješavanje po ovom Zakonu. Ja ću reći da su se iskristalisala tri mišljenja. Možda je korektno da kažem - od članova Komisije, koji su bili prisutni, četiri člana Komisije smatraju da nema ustavne obaveze, ali nije suprotno Ustavu - dva člana izričito tvrde da nema ustavnog osnova za ovaj Zakon, a jedan član smatra da nema ustavnog osnova, ali predlaže da se entiteti dogovore u vezi sa reguliranjem ovog pitanja. Da zaključim, Ustavna komisija nije mogla donijeti stav u vezi sa postojanjem ili nepostojanjem ustavnog osnova za odlučivanje u vezi sa ovim Zakonom i mi ostavljamo Predstavničkom domu da se izjasni. Hvala. PREDSJEDAVAJUĆi: Koliko vidim, predlagač nije prisutan. Da li neko u ime predlagača želi. Gospođa Muminagić, ovlašteni predlagač, Klub poslanika SDP-a. Dakle, u ime Kluba poslanika.
Predsjedavajući, kolege i kolegice, kao što piše u dnevnom redu, ovo je prijedlog Kluba poslanika SDP-a. Prema tome, nisam ovlašteni predlagač, već poslanik iz SDP-a i u to ime govorim. Želim da dam kratke uvodne napomene vezane za ovaj Zakon. Suočeni sa rastućim pojavama terorizma i kriminala i nezadovoljavajućim rezultatima na njihovom otkrivanju i suzbijanju, u Socijaldemokratskoj partiji smo ocijenili potrebnim da kroz parlamentarnu raspravu, kako u parlamentima entiteta, tako i u Parlamentu Bosne i Hercegovine, pokrenemo pitanja odgovornijeg bavljenja ovim zlom i odlučnije djelovanje nadležnih organa na njihovom sprečavanju. Postavlja se pitanje kako se boriti protiv terorizma i kriminala sa međunarodnim i 14 međuentitetskim karakteristikama. Po Ustavu, Bosna i Hercegovina nastavlja kontinuitet Republike Bosne i Hercegovine u međunarodno priznatim granicama. Međutim, poznato nam je da su te granice nezaštićene. Po Ustavu, Bosna i Hercegovina je sastavljena od dva entiteta, ali između entiteta nije uspostavljena odgovarajuća saradnja i kontrola, a posebno po ovim problemima, pa država Bosna i Hercegovina ne funkcioniše na cijelom svom teritoriju. Ustavom Bosne i Hercegovine u članu 3., tačka 1. pod g) - nadležnost institucija Bosne i Hercegovine, stavljeno je da je to provođenje međunarodnih i međuentitetskih krivično-pravnih propisa, uključujući i odnose sa Interpolom. Stoga, cijenimo da je na nivou Bosne i Hercegovine, kao države sa međunarodno-pravnim subjektivitetom, potrebno stvoriti institucionalne uslove za organizovanje i suzbijanje međunarodnog i međuentitetskog terorizma, kriminala i neovlaštene trgovine drogom. Mislimo da su za to potrebne zajedničke političke snage koje bi djelovale na teritoriji cijele Bosne i Hercegovine, po sastavu bi bile multietničke, a sastavljene iz oba entiteta. Pored saradnje sa Interpolom, što je samo u nadležnosti institucija Bosne i Hercegovine, ostvarivali bi saradnju sa nadležnim organima u entitetima. Apelujemo na kolege poslanike da u raspravi imaju na umu osnovne razloge i potrebu formiranja zajedničkih policijskih snaga i spremni smo da prihvatimo sve sugestije koje idu ka pravnom poboljšanju rješenja datih u Nacrtu zakona. Znači, mi ističemo potrebu formiranja zajedničkih policijskih snaga, smatrajući da to nije u suprotnosti sa Ustavom Bosne i Hercegovine. Do sada nismo imali stavove Vijeća ministara BiH prema ovoj inicijativi. Sad sam, prije izlaska, čula da Vijeće ministara BiH ima stav od gospodina Kadića, pa eto, voljela bih da ga čujemo. Mi mislimo da je u pitanju politička volja ovog Doma i, ako hoće, ovaj Dom može da podrži ovakvo zakonsko rješenje na kojem, naravno, do forme prijedloga treba još raditi.
Zahvaljujem gospođi Muminagić. Dužnost mi je da još jednom ponovim ovu ispravku. Dakle, radi se o inicijativi Kluba poslanika SDP-a, a ne pojedinačnoj poslaničkoj inicijativi. U ime Vijeća ministara BiH, ima li neko da se izjasni po ovom Zakonu - o Prijedlogu ovog zakona - o Nacrtu ovog zakona? Gospodin Silajdžić.
Vijeće ministara BiH nema jedinstven stav o ovom pitanju. Međutim, u svakom slučaju, ako je riječ o inicijativama - inicijativa je dobra, ali ih je bilo i ranije. Dakle, od 1996., 1997., 1998. godine, u vezi sa ovim pisali smo elaborate, sad govorim kao poslanik i predsjednik Stranke za Bosnu i Hercegovinu, memorandume, što je rezultirao time da, između ostalog, međunarodna zajednica sada formira komisiju za granična pitanja i, koliko ja znam, već je blizu jedan tekst o zakonu koji bi pokrivao ovu ukupnu materiju - ne na ovaj način, ali, u svakom slučaju, slažem se, Bosni i Hercegovini je potrebno obezbjeđivanje granica i policijskom i carinskom zaštitom, itd. Dakle, mi smo u Vijeću ministara BiH o tome razgovarali ad hoc, nismo imali nikada jedinstven stav - istina, u starom sastavu, ali smatram da je to dobra inicijativa kada su granice u pitanju i zaštita granica Bosne i Hercegovine. Evo, kažem, te inicijative su bile i ranije, počinjući od 1996., kada je moja stranka u pitanju, do elaborata o granicama, memorandumu o granicama, zahtjeva za multietnički sastav, zaštite bilo kog vida na tim granicama, bilo protiv kriminala, bilo 15 granične policije, carine itd. Dakle, to je bio osnovni zahtjev i u Vijeću ministara BiH, što se nas tiče, vjerovatno ćemo dobiti uskoro neke tekstove ili prijedloge od strane OHR-a. Koliko znam, radi se na tome. Mi za sada nemamo udjela u formiranju tog teksta. Ali, u svakom slučaju, zaštita granica, da. Ja sam spreman kao član Parlamenta i, naravno, kao predsjedavajući, ukoliko budemo imali jedinstven stav, doprinijeti ovom rješavanju ovog vrlo važnog pitanja koje je prvo pokrenuto, kao prvo i prioritetno pitanje, obzirom na našu ekonomsku situaciju, naravno, političku situaciju, pa je pokrenuto na prvoj konferenciji za štampu Stranke za BiH, 14. aprila 1996. godine. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin Deretić se javio, zatim gospodin Špirić.
Uvažene kolege predsjedavajući, kolege poslanici, gosti, Povodom ove tačke dnevnog reda, ja sam bio jedan od ovih u komisiji koji su bili izričito protiv ovoga prijedloga ovakvog zakona kakav je bio na komisiji iz prostog razloga što Ustav BiH decidno reguliše ovu materiju, dakle, u članu 3., tačka 3., alineja 1a) gdje doslovce stoji: “Sve vladine funkcije i ovlašćenja koja nisu ovim Ustavom izričito data inistitucijama BiH pripadaju entitetima”. Izričito data, dakle, obrazloženje gospođe, koja se poziva na tačku 1. alineju pod g) sprovođenje međunarodnih i međuentitetskih krivično - pravnih propisa, uključujući i odnose sa Interpolom, apsolutno se ne može uzeti za pokriće za predlaganje jednog ovakvog zakonskog propisa, iz prostog razloga što entiteti imaju formirana ministarstva unutrašnjih poslova, takođe postoji i Minsitarstvo za pravosuđe i RS i Federacije BiH, dakle, ova ministarstva međusobnu sarađuju, u funkciji su, i pozivanje na ovu odredbu apsolutno nema nijednog osnova. Također, ja ne mogu ovdje a da još jednu stvar ne apostrofiram, a to je da je Madridskom konferencijom, takođe, predviđeno, odnosno traži se izrada zakona o graničnoj policiji koju je prethodni govornik ovdje naznačio i takav jedan stav, također, odudara od Dejtonskog sporazuma iz prostog razloga što su sve policijske snage i ministarstva koja su nadležni za ove poslove su u nadležnosti entiteta. Kada je u pitanju konkretno ovaj prijedlog o kojem mi danas ovdje raspravljamo, postavlja se jedno logično pitanje, ko će rukovoditi tim zajedničkim policijskim snagama? Ja ponovo apostrofiram jednu notornu činjenicu, a to je da će te zajedničke policijske snage, mimo ustava, mimo Dejtonskog sporazuma, faktički, voditi ka unifikaciji policijskih snaga, idemo ka jednom trendu koji je, nažalost, prisutan i upravo taj trend je vrlo aktuelan i kad su u pitanju odredbe Dejtonskog sporazuma. Ja kao poslanik Predstavničkog vijeća ispred stranke iz koje sam izabran, dakle, Radikalne stranke RS, apsolutno se protivim ovakvom prijedlogu iz prostog razloga što se ovakav prijedlog ne temelji niti na jednom pozitivnom propisu, prije svega, Dejtonskom sporazumu, drugo, Ustavu RS. I na kraju, što je vrlo bitno za reći, pod pretpostavkom da se uopšte donese odluka da se glasa o ovakvom prijedlogu, poslanici iz RS ne mogu glasati o njemu, jer se o njemu prethodno mora izjasniti Skupština RS, dvotrećinskom većinom, obzirom da se radi o materiji koja je u isključivoj nadležnosti entiteta. Hvala lijepa. 16
Hvala. Gospodin Špirić.
Dame i gospodo, ja mislim da niko normalan, pogotovo poslanici, nema ništa protiv toga da se biraju svi mogući zakonski, vanzakonski okviri borbe protiv terorizma, kriminala svake vrste i nelegalne trgovine drogom. No, prvo moram da kažem da se ne slažem sa konstatacijom prethodnih govornika da granice BiH nisu zaštićene. Možda ljudi podrazumijevaju da su nezaštićeni na onoj granici gdje su Srbi, ili gdje su Hrvati ili gdje su isključivo Muslimani. Ja mislim da su granice BiH dobro zaštićene i ne mislim da će neki Ismet koji je u Banja Luci lošije pokrivati granicu tamo nego ako ga ubacimo u neke multietničke snage koje su smještene u Sarajevu i ne vidim da će takav način borbe protiv kriminala, terorizma i nelegalne trgovine drogom dati bolje rezultate nego što su postojeći organizovani vidovi. Ja mislim da će ta borba na prostoru BiH dati rezultate onoga trenutka kada se izgradi nešto veći stepen povjerenja međuentitetskih vlasti. Mislim, nije nelogično o svim vidovima razgovarati, ali ja mislim da je mnogo bolje da Ministarstvo unutrašnjih poslova RS, Ministarstvo unutrašnjih poslova Federacije BiH zaključe sporazum o zajedničkim aktivnostima na borbi protiv svih ovih vidova. Vidite, u RS je potpisan Sporazum o izgradnji multietničkih i policijskih snaga i svaki put, mi, gurajući ovakve dokumente koji bespotrebno centralizuju pojedine aktivnosti, storniramo i ono što je logično i što daje rezultate na terenu. Ovo, između ostalog, iako je zakonski okvir ima i karakter jednog političkog dokumenta kojem ljudi, s obzirom na ono sve što se desilo na ovim prostorima, daju dio otpora i ja ne mislim da je vrijeme da se ovakav zakonski projekt usvoji, ali mislim da je vrijeme da se sugeriše da entitetska Ministarstva sarađuju na ovim relacijama. Druga stvar, morao bi neko napraviti stvarno jednu suptilniju analizu za poslanike da li je terorizam, ako ga ima u Federaciji BiH, a ima, ili u Republici Srpskoj, ako ga ima, stvarno rezultat toga što nema ovakvog zakona. Terorizam samo može podgrijavati država. Postavlja se pitanje koliko oni koji se bore protiv terorizma, koji bi trebali da se bore protiv terorizma u Federaciji BiH, učestvuju u terorizmu. To je naš problem, da prvo vidimo ko radi u policijskim snagama Federacije BiH ili ko radi u policijskim snagama RS, jesu li ljudi spremni, a mislim da jesu spremni i mislim da su oni spremniji na taj vid saradnje na način da se međusobno dogovaraju, nego da im se to propiše centralnim zakonom. U tom smislu, ja mislim da vrijedi razgovarati da se to pusti, pa, vidite, čak i ostale evropske države sarađuju na ovim pitanjima. Ne vidim razloga da entiteti ne sarađuju. Ja mislim da ima dobrih pomaka u međuentitetskoj saradnji kada su pitanju ministarstva, i jedno i drugo. Siguran sam da ćemo im ovim zakonom blokirati tu aktivnost, jer će se pružiti politički otpor takvom načinu. I mislim da samo jednostavno treba podržati ministarstvo i jedno i drugo - iz entiteta i jednog i drugog da rade taj posao. Toliko i hvala.
Hvala. Gospodin Silajdžić.
Moj prethodnik je u pravu samo u jednom, ne znam da li je sad vrijeme da otvaramo jednu ovakvu diskusiju. Rekao je da sve države u Evropi sarađuju, pa zašto 17 ne bi entiteti. To znači, entiteti su za vas države i tu i jeste osnovni problem. Entiteti su entiteti, a nisu države. Koliko ćemo puta to reći. Dakle, saradnja između entiteta kao između država je neustavna. U Ustavu RS, u prvom članu piše da je to država srpskog naroda, građana itd., i jedno i drugo, i da je država, i da je srpskog naroda, na taj način je neustavno, takođe, ako govorimo u Ustavu, ne znam da li tu diskusiju treba otvarati jednog dana, svakako treba, ovo je političko tijelo, Vi ste rekli, politički dokument, ovo je za mene političko tijelo i to ćemo jednog dana raspravljati. Ali ono o čemu ne možemo raspravljati, to je Ustav. Po Ustavu, entiteti nisu države. Prema tome, evropske države sarađuju i mnogo bliže nego dva entiteta. Recimo, Italija i Austrija u ovom trenutku, jedan primjer. Entiteti nisu države i zato će biti zaštićeni jednom multietničkom policijom granice te države BiH. Ja ih ne vidim, s druge strane, zašto se to zove centralizacija i da li je to u interesu svih nas. Centralizacija u onoj mjeri u kojoj je to, recimo, u EU, čiji ćemo član, takođe, postati u dogledno vrijeme. To nije centralizacija, to je normalna zaštita granica. Mislim da tu postoji jedan neosnovan strah, a, recimo, da je svaki strah osnovan, na neki način, ali takav stav nije opravdan. Ne radi se o zaštiti jednog naroda, radi se o zaštiti BiH. Evo, da kažem da je to jedno otvoreno pitanje o kome možemo razgovarati, ali ne možemo time mijenjati Ustav. Dakle, cijela stvar je u tome što Vi mislite da su entiteti države i treba da sarađuju međusobno, kao što ste i rekli, kao što sarađuju ostale evropske države. Tu je osnovni problem i sve dok se tu ne uskladimo sa Dejtonom imaćemo ove probleme. BiH je država, a entieti su entiteti i to lijepo piše u Ustavu. S druge strane, mislim da postoji ustavni osnov za ovaj predloženi zakon i u navedenom, a i u činjenici da BiH može, ukoliko je u pitanju suverenitet i integritet u skladu sa Dejtonom, preuzeti nadležnosti u tom segmentu. Naravno, entiteti se nikada nisu sastali da prenesu neke nadležnosti, što je, takođe, u neskladu sa Dejtonom. Dakle, vidite kako imamo reviziju Dejtona u jednom čitavom nizu, postoje nadležnosti koje su nadležnosti države BiH i entiteti su trebali neke nadležnosti prenijeti. Entiteti, koliko ja znam, za sada samo uzimaju nadležnosti od države, ne vraćaju entitetima, ali to je druga stvar. Sve ovo govorim kao član parlamenta. Podržavam zaštitu granica i smatram da je ona u interesu svakog građanina BiH i da tu nema nikakve centralizacije. Mi nećemo moći bez zaštite normalnih granica ući u Evropu, ako nam je do toga, jer to sve države imaju. Radi se o privredi, radi se o kriminalu, itd., znamo šta je sve u pitanju. Zbog toga smatram da je ta zaštita potrebna i da je ova inicijativa utemeljena na Ustavu, tamo gdje je navedeno i tamo gdje nije navedeno. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospodin Špirić.
Ja stvarno ne sporim pravo bilo kojem poslaniku da svaku diskusiju čuje onako kako može da je prihvati i da primi. Ja nisam govorio o elementima državnosti entiteta, nego sam govorio o logičnim stvarima u vezi saradnje na ovim poslovima. Druga je stvar što gospodin Silajdžić ima potrebu da drži predavanja o tome šta je BiH i šta su njeni entiteti i da tumači Dejtonski sporazum onako kako ga on vidi. Ja ne sporim ni takvo pravo. Ali, meni je, evo, drago da jednako, politički, većinu dokumenata vide gospodin Silajdžić i Stranka SDP BiH. 18 Druga stvar o kojoj hoću da govorim, možemo mi otvoriti raspravu ako to hoće gospodin Silajdžić šta je RS. Ja vjerujem, kad ja budem pričao o RS, da će gospodinu Silajdžiću možda biti mučno, ali i u toj raspravi mora da učestvuje. Ja znam da bi on volio da BiH bude ono što on misli, ali onda će morati biti onakva kako svi vidimo i onako kako piše u Dejtonskom sporazumu. Ja znam da je RS u BiH ono za šta se, između ostalog, u ekonomskom i političkom smislu i mi izborimo u sklopu Dejtonskog sporazuma. A nije RS odlazak u apoteku, pa tamo piše “propisano koliko miligrama može da se uzme” gospodine Silajdžiću, niti Vi to možete propisati. Mi se borimo, između ostalog, i za zaštitu svih onih elemenata RS i elemenata državnosti koju nudi Dejtonski sporazum bez obzira što, vjerovatno, vama smeta kad se pomene elemenat državnosti RS, ima li RS značajni elemenat državnosti, bez obzira što to Vas nervira. Ali ja ne sporim elemente državnosti i državu BiH, a Vi uporno, pričajući o tome, sporite sve one elemente državnosti RS i to je taj sukob na kojem ćemo mi biti ovdje i ova struktura poslanika i naredna, sve dok se ne pobrišu razmišljanja gospodina Silajdžića i onih koji slično misle. I to je budućnost BiH, njena politička budućnost. Hoćemo li izaći pre, napraviti radikalniji iskorak na nečemu što svi hoćemo, zavisi, između ostalog, od spremnosti za kompromis, a ja kompromis vidim u tom da, pre svega, entitetske vlasti sarađuju u svim segmentima, a i u ovom segmentu, pa ako se ne daju rezultati, da li stvarno to što nema Srba u Sarajevu smeta za borbu protiv terorizma u Sarajevu, što ih nema u MUP-u ili što ih nema onoliko koliko bismo mi htjeli. Ili, recimo, terorizam podstican s neke druge strane, pa, recimo čak i u RS, to su stvari o kojima treba raspravljati. Možete Vi govoriti, ovo je zakon koji centralizuje. Možda ćemo mi za 15 godina doći u tu situaciju, ja ne sporim to. Sad je tako - kako je. I, evo, vidjećemo, na kraju krajeva to naše političko raspoloženje će se vidjeti na kraju rasprave i na kraju glasanja. Meni je žao što stvarno nećemo doći na ovoj skupštini u situaciju koja zadovoljava viđenje gospodina Silajdžića. Hvala.
Gospodin Tokić.
Predsjedavajući, dame i gospodo, poslanici i zastupnici. Ovdje su očito neki majstori političke riječi da svu priču, pokušaj rješavanja životnih problema, prebace na omiljenu pjesmu unitarizacije, odnosno centralizacije državnosti, suvereniteta i to u trenutku kad ta priča, zaista, bljutavo djeluje, kad BiH, kao država, treba da se odrekne dijela svog suvereniteta u korist širih integracija jugoistočne Evrope, Evrope itd. Ja želim, u ime SDP-a, jasno reći, mi jesmo ovo gradili na bazi člana 3., stav g) Ustava BiH, ali daleko više to gradimo na bazi životnih prilika u kojima mi živimo. Dešava se toliko ubistava, toliko kriminala ima, toliko je krenula masovna trgovina drogom i ona se odvija tu, između linija razgraničenja, baš u ovom gradu. I to i jeste pitanje koje mi trebamo rješavati. Mi trebamo rješavati zajednički srpskohrvatskobošnjački ili međuentitetski. I, ako postoji mjesto gdje se trebaju entiteti dogvarati o novim nadležnostima, to je ovaj dom. U ovom domu mi trebamo govoriti da li nam je potrebno, mi stojimo na stanovištu da jest potrebno. Mi nismo ni imali namjeru mijenjati Dejtonski sporazum, niti vršiti unitarizaciju, nego riješiti probleme koji se dešavaju, a po meni se svodi vrlo često na to da je linija razgraničenja entiteta dobra logika, da oni koji se bave kriminalom, koji se bave 19 terorizmom, iskoriste to protiv svih čestitih građana i RS i Federacije BiH i BiH. I to je bila naša motivacija i, uz svo igranje paragrafima, članovima itd., niko ne može osporiti, čak i uz ovu proceduru koju je neko spomenuo, da treba sad se vratiti na Parlament RS, niko ne može osporiti da je suzbijanje kriminala, šverca, terorizma, trgovine drogom i donošenje ovakvih snaga kojih neće biti ni srpske, ni hrvatske, ni bošnjačke u nadležnosti ovog organa, ovog visokog doma. Ovaj visoki dom treba iskazati svoju političku volju ili ne iskazati. Mi smatramo da treba da iskažemo. Da li je odloženo da se još konsultuju na drugim tijelima, ali te jedinice su potrebne i budite sigurni da su potrebne, to tvrde građani i sa jedne i sa druge strane međuentitetske linije, gospodine Špiriću. A borba protiv kriminala, šverca, koji je spreman ne deklarativno boriti se protiv nje, SDP će iskazati istovjetnost sa svakom političkom strankom i sa svakom strankom i sa svakom snagom i sa svakim pojedincem u ovom parlamentu, pa, ako ste Vi, Špiriću, protiv toga, ne samo na riječima, onda se mi slažemo i sa Vama, a od ovog dana tražimo da iskaže političku volju i da iskoristi mogućnost kao dom, visoki dom da donese ovaj zakon koji će doprinijeti rješavanju ovog teškog problema građana. Puno je ubistava bilo, to je suština i nemojte, molim vas, to prebacivati na već, ja bih iskoristio možda ružan termin, ali već je to otrcana priča, unitarizacija, decentralizacija, ko je za ovo, ko je za ono. Mi smo protiv borbe, kriminala, šverca, trgovine drogom i to je bila naša motivacija i ništa drugo.
Gospođa Muminagić, a zatim gospodin Deretić. Gospodin Špirić, replika.
Htio sam samo da odgovorim mom kolegi Tokiću da ne bi bio u nedoumici, ja jesam protiv kriminala svake vrste, jer se nikad za mene kriminal nije mogao pojavno vezati i ne postoji normalan čovjek koji nije za borbu protiv kriminala i sveg ostalog. Ostalo je priča o formi i šta će dati najefikasnije rezultate u toj borbi. Druga stvar, ne može se kriminal i trgovina drogom vezati, nije dobro psihološki vezati za međuentitetsku liniju. Vi znate za što je poslužila međuentitetska linija 1993./1994. kad su formirane sve pijace u tzv. sivim zonama, pa su nesretnici dolazili tamo, pa im bilo dozvoljeno da ulaze, pa zaradili, možda, 500 hiljada i sad finansijska policija dođe i uzme im po dva-tri do pet miliona maraka. Nije dobro vezati takvu pojavu za međuentitetsku liniju. Nije psihološki, nije dobro, u cilju ovog zakona, niti predlažem. Ja ne sumnjam u dobru namjeru predlagača, u to ne sumnjam, nisam ni sumnjao. Moja replika se odnosila na ono što je gospodin Silajdžić rekao, zato što nisam to pomenuo. Nisam govorio o elementima državnosti, a on je rekao: pošto Vi Bosnu sporite, a ja je nisam sporio, sad ću ja Vama održati šta su ti vaši bajni entiteti, tako sam shvatio njegovu priču i zato se moja replika odnosila na ono što je gospodin Silajdžić govorio. Hvala.
Gospođa Muminagić.
S obzirom da je bilo sugerisano ili istaknuto da posežemo u nadležnosti entiteta ovim zakonom, ja hoću da kažem da smo se upravo rukovodili da iz nadležnosti BiH, nadležnosti institucija BiH, nisu sva pitanja koja su u nadležnosti 20 institucija BiH institucionalno pokrivena i da ne želimo da nekom oduzmemo ono što mu pripada po ustavu, ali da ne dozvolimo da se institucije BiH ne bave onim što je u njihovoj isključivoj nadležnosti, i radi toga smo, je li pravo ovo rješenje, ja dozvoljavam da možemo razgovarati, ali da nije zasnovano na Ustavu, to mislim da ne možemo prihvatiti, jer izričito stoji: nadležnosti institucija BiH su to što sam navela pod tačkom g), na koju se svi pozivaju, a to je provođenje međunarodnih i međuentitetskih krivično-pravnih propisa uključujući i odnose sa Interpolom. Osjetili smo da to nije dovoljno pokriveno, da ne mislimo nikome da prebacimo, što nije, već smatramo da je vrijeme da se takva jedna inicijativa pokrene i i dalje stojimo na stanovištvu da je stvar naše političke volje hoćemo li to pitanje riješiti. Spremni smo da razgovaramo, ovo je zato u nacrtu, da razgovaramo o rješenjima koja će biti prava i prihvatljiva, a da nismo htjeli da posegnemo u nadležnosti, govori sam tekst Zakona, gdje se fino kaže da će, u izvršavanju zadataka iz ovog Zakona, zajedničke policijske snage, ostvarivati neposrednu saradnju sa nadležnim organima entiteta, ne dovodimo u pitanje tu saradnju, prema tome i nije, ovim i potenciramo, ali, istovremeno, kažemo da su entiteti i dužni da obezbijede ovim zajedničkim policijskim snagama da, na teritoriji oba entiteta, naglašavam, djeluju. Hvala.
Hvala. Gospodin Silajdžić se javio za repliku, izvolite.
Dame i gospodo, Evo zašto sam ponovo pomenuo suverenitet i integritet, zbog toga što sam čuo da je gospodin poslanik rekao da entiteti treba da sarađuju, kao i sve ostale države u Evropi. Ako nisam dobro čuo, onda, naravno, ova priča o suverenitetu i integritetu, koja vidim da je nepotrebna ovdje, prema nekima, pada. Međutim, to je poslanik rekao, treba dva entiteta da sarađuju kao ostale države u Evropi. Projekat podjele BiH na dvije države je propao, i ne može se inaugurirati ovdje, bez reakcije, barem sa moje strane. To nisu države, to su entiteti, i, naravno, da treba da sarađuju, to im je posao, i treba im pomoći da sarađuju, zaštita granica je posao države BiH, jer su to državne granice BiH, kao i u svakoj drugoj normalnoj državi. I zbog toga smatram da nam treba jedan ovakav zakon. Hvala.
Hvala. Gospodin Banjac, replika, a neka se pripremi gospodin Deretić, izvolite.
Ja sam namjerno htio samo da dođem do Ustava da uvaženoj gospođi poslanici kažem da je ovdje, narodski rečeno, neko pobrkao lončiće. U tačci na koju se poziva Zakon, stoji da je provođenje krivičnih zakona na međunarodnom i međuentitetskom planu, uključujući odnose sa Interpolom, nadležnost BiH. Ovo je, dakle, izvršna mjera. Zakon koji se predlaže, gospodo, glasi ovako o osnivanju zajedničkih policijskih snaga za suzbijanje terorizma, što je preventivna mjera i, nemojte, molim vas, da se pozivate na ono što u Ustavu ne stoji. Ja znam šta znači 21 provođenje i možemo tražiti objašnjenje pojma provođenje i suzbijanje. Rečnik je to sasvim lijepo objasnio. Radi se o sasvim dva različita pojma, i molim vas, dakle, ne postoji ustavni osnov.
To možemo shvatiti kao amandman da se ovo suzbijanje promijeni.
Ne može shvatiti, nema ustavnog osnova.
Gospodin Deretić, izvolite.
Gospodine predsjedavajući, Ovo je replika na izlaganje gospodina Tokića. Nažalost, toliko je bilo replika pa sam čekao da dođem na red. Meni je jako žao što gospodin Tokić doživljava svaki moj istup, kada kažem da se radi, vuku se određeni potezi koji vode ka unitarizaciji određenih poslova, ja zaista to tako mislim i ne smatram uvijek da je tako moje istupanje bljutavo, otrcana priča kako gospodin Tokić to doživljava. Nažalost, mi to zaista doživljavamo svakodnevno, to i međunarodni medijatori ističu, da je na sceni unitarizacija BiH, ja imam nekoliko članaka iz novina, kako iz Federacije BiH, tako iz RS i gdje oni to potenciraju. Dakle, to je nešto što je suprotno Daytonskom sporazumu. To je s jedne strane. S druge strane, apsolutno moja diskusija nije protiv toga da se na području BiH smanje sve negativne rabote koje su evidentne, od teorizma, šverca, rasturanja droge itd. Međutim, mi stojimo na stanovištu da postoje institucije koje su zato zadužene i koje egzistiraju, druga je stvar što one neefikasno ne rade svoj posao, to je problem svakog entiteta, dakle, da riješi taj dio posla, jer je tako, između ostalog, Daytonskim sporazumom predviđeno. I s druge strane, ja molim jednu stvar, gospodin Silajdžić kaže “entiteti treba da se dogovaraju, pa dovoljno nema, u tom smislu, sluha za te stvari”. U tom smislu pokušavam da parafraziram ovo što ste rekli. U tački 3. Ustava BiH doslovce stoji, kada je u pitanju koordinacija, između ostalog, Predsjedništva BiH, dakle, može da odluči da olakša saradnju između entiteta u stvarima koje ne spadaju u nadležnost BiH, kako je predviđeno ovim Ustavom. Ukoliko se jedan entitet ne protivi, u datom slučaju, i u tom kontekstu, gospodine predsjedavajući, ja predlažem da Vi stavite, na kraju krajeva, na glasanje ovaj prijedlog, odnosno nacrt i da se poslanici o tome izjasne. Hvala.
Hoću, još samo dva diskutanta kad završe, a to je gospođa Balta i gospođa Havel.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo, Nisam imala namjeru da se javljam, međutim, doveli su me u dilemu gospodin Silajdžić i gospodin Tokić. Jedan je rekao da se ne radi o međuentitetskom kriminalu, 22 jedan je rekao državnom. Da li se zvao međuentitetski ili državni, sasvim je svejedno, on je kriminal. Nisam znala da toliko povjerenja prema Ministarstvu unutrašnjih poslova ima jedna strana. Mislim da smo zašli duboko u rad pojedinih službi koje bi trebale valjano da obavljaju svoj posao. Ne sumnjam i ne sporim da možda treba neke ingerencije izdići na neki veći nivo ili manji, entiteti postoje, entiteti treba, ministarstvo unutrašnjih poslova entiteta treba da rade, tri službe treba da rade, narodi BiH nisu ćoravi kod očiju, ako ćemo pričati onda moramo se vratiti i unazad. Odakle narodu oči da vidi ovoliko novih bogataša i onih starih bogataša, sada siromaha. Pa kad se povedem u onu 1992. ili 1991., vidjet ćemo ko je gdje bio tada i ko je gdje sada. Zato vas molim, kada diskutujemo, da ne bismo pričali nešto što nije tema ove tačke, terorizam, naravno, da će se svako boriti, naravno da će se boriti protiv neovlaštene trgovine drogom. Prepoznaju to dobro ljudi koji su izabrani ispred svojih sredina da budu ministri tih odgovarajućih službi, i ne bih dalje da polemišemo oko toga i da li je država ili nije država, to smo davno završili ovdje u ovom visokom Domu. Zato vas molim da date, podržala bih gospodina Deretića, da date ovo na glasanje. Hvala.
Hvala. Gospođa Havel, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo, Pozdravljam sve zastupnike i htjela bih samo konkretno reći o Zakonu. Možda smo malo i zanemarili ono što je rekao gospodin Kadić na početku. Ovo je razmatrala Komisija za ustavna pitanja. Bili smo jednoglasni u tome da ovdje nema ustavnog osnova. Neka me isprave, ako neko hoće drugačije da protumači ono kako smo se mi dogovorili. Dakle, ustavnog osnova nema za donošenje ovog zakona. Međutim, postoji mogućnost da ova Skupština donese ovaj zakon, ako se o tome dogovore entiteti. To je lijepo rečeno u nadležnostima. Ovdje smo se mi pozvali na ovo i, mislim da, zaista, nema potrebe da o ovome raspravljamo, nego da stavimo na glasovanje. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Tokić, replika, a zatim gospodin Malkić, izvolite.
Zaista se teško otrgnuti od ovih formulacija i već ustanovljene prakse da svako citira svakog na svoj način. Predsjednik Komisije nije rekao da je stav Komisije bio jednoglasan da nema ustavnog osnova. Radi se o formulaciji koju niko ne bi smio citirati ukoliko nema adekvatnu podlogu i mi smo stajali na stanovištu, i dalje kao Klub poslanika potenciramo, na činjenici da prihvatamo da nema izričite obaveze da se ovakve jedinice formiraju. Dakle, ne postoji obaveza da se te jedinice formiraju, 23 ali postoji osnov da ova Skupština izrazi svoju političku volju i donese ovaj zakon. I mi stalno potenciramo na toj političkoj volji, odbacujući sve ove priče. Ja mogu reći da trenutno, odgovorno mogu reći da na ovom političkom području BiH nema ni centralizacije, ni unitarizacije, niti decentralizacije, niti jačanja državnosti RS, niti jačanja državnosti BiH, imaju snage koje samo pričaju o mnogim stvarima, u stvari, zadržavaju status kvo. BiH nekoliko godina, kad već govorim o ovim globalnim temama, još uvijek ima komunističke zakone, mislim da se nekima to puno svidjelo, još uvijek nismo izvršili elementarnu tranziciju u ekonomskom sistemu. Ova zemlja se nigdje ne miče. U povratku izbjeglih i prognanih nemamo nigdje pomaka. Primjene Daytonskog mirovnog sporazuma nema, ali je zato vrlo pitka priča, i to za izbore vrlo atraktivna da se, bilo Milorad Dodik ili Silajdžić, bilo ovdje Deretić i neko drugi iz SDA ili Silajdžić, ponovo kao posvađaju oko nekih principa, ko više štiti RS, a ko više BiH, itd., a život stoji. Mi na ovom zakonu insistiramo da se riješe životni problemi, i te probleme imaju ljudi i s jedne i s druge strane entiteta. I ako hoćemo da riješimo problem tih ljudi, treba se zajednički, entitetski, srpsko-hrvatsko-bošnjački, boriti protiv kriminala, korupcije i, očito, nekima to ne odgovara. Mi smo ponudili jednu formu ne usvojivši ovu odluku, odbacivši je sa nekim argumentima bilo kojih paragrafa, ovdje, ustvari, svaki član Doma iskazuje neadekvatnu političku volju da se suprotstavimo ovome. Očito sadašnji sistem ne odgovara tome, toliko je ubistava, toliko je šverca, toliko je kriminala u ovoj državi da, očito, postojeći sistem nije dao rezultate, treba stvarati neke institucije, koje će efikasnije djelovati. I mi smo htjeli o tome razgovarati, međutim, naravno, po onoj staroj narodnoj, vrlo brzo iskorištena priča da se to prebaci na omiljene teme i naučene pjesmice koje slušamo već nekoliko godina od poznatih izvođača. Hvala.
Hvala. Gospodin Banjac, izvolite.
Nije replika, nego netočan navod. Molim vas, meni je žao što mi ovdje iskoristimo govornicu da kažemo puno ružnih riječi, a mogli bismo to u dosta kraćem vremenu reći ljepšim riječima. Činjenica, gospodo, ovako glasi: sve državne funkcije i ovlaštenja koje nisu ovim Ustavom izričito date institucijama BiH, pripadaju entitetima. Četiri člana Ustavnopravne komisije kažu, nema “izričito”. Znači, nije ustavno, gospodo moja. Lijepo piše, znači, gospodine predsjedavajući, dobro ste saopštili, tako glasi, čitajte Ustav, Ustav je sve rekao i, molim lijepo, nema potrebe tako govoriti. Hvala.
Gospodin Rakić, replika.
Gospodo predsjedavajući, kolege i kolegice poslanici, Ja nisam imao namjeru da diskutujem po ovoj tački jer svaki zakonski projekat smatram jednim ozbiljnim aktom, koji se mora zasnivati na snimljenim činjenicama, na postojećoj organizaciji koja se bavi sa tim, čim se bavi i na mjerama i obrazloženju 24 šta će se poboljšati sa tim zakonskim aktom. Ovakvi zakonski akti koji dolaze sa određenim brojem paragrafa da bi se samo nešto detaširalo ili prenijelo na nekog drugog, ili ono što nekad kažemo, osnovat ćemo neku novu komisiju da posao ne uradimo, nikakva nije garancija da će nešto biti bolje u toj oblasti. Ja iz ovog zakonskog akta od toga ne vidim ništa. Zato sam izašao ovdje da kažem da stvarno prekinemo ovu raspravu i da se izjasnimo o ovom zakonu i svakom zakonu. Isto tako će biti priča i o Zakonu o Ministarskom vijeću. Dok mi neko ne dokaže činjenicama i sa elaboratom da to ne može da funkcioniše i da može da funkcioniše na drugi način, šta su kompetencije itd., onda mi možemo ovdje ozbiljno razgovarati o takvom zakonskom projektu. Nisam izašao ovdje da repliciram bilo kome, iako je trebalo replicirati nekim diskutantima. Jednostavno nema pravo niko da nam kaže da oni koji su protiv ovakvog zakona, su protiv borbe, borbe za suzbijanje kriminala, itd. Mislim da to nema niko pravo. To su političke foskule koje se koriste u dnevnim predizbornim i drugim potrebama da bi se istakle određene stranke, određene snage kako nude spas ovom narodu. Prema tome, ja vas molim da, ako hoćete, možemo mi diskutovati i vratiti se na diskusije gospodina Silajdžića, jer su novine pune njegovih intervjua kakva Bosna treba da bude, kakvi entiteti itd., koji su odnosi prema jednoj vladi, drugoj, da li je on spreman da se sastane sa Miloradom Dodikom ili Bičakčićem ili će se sastati neki njegovi službenici tamo pa im zaprijetiti šta moraju uraditi, itd. Molim vas, nemojte da ulazimo u te polemike, mogli bismo izvaditi dosta materijala iz štampe i sa raznih skupova itd., ja mislim da ova skupština treba da radi malo mirnije, da ne unosimo emocije, ne unosimo politike u sve to, da probamo ono što je moguće, da zatvorimo i da poboljšavamo život ovog naroda. Hvala.
Hvala. Gospodin Malkić i to je ujedno i posljednji prijavljeni za diskusiju.
Uvažena gospodo, Ja ne bih prejuducirao sudbinu ovog zakona i ne bih polemisao o ustavnoj osnovanosti ovog zakona, već bih, eventualno, utjecao da se skrati naziv ovog zakona sa sljedećim prijedlogom, da on nosi nacrt zakona o zajedničkim policijskim snagama, a da u članu 3., pored ove završne rečenice stoji “hapšenje ratnih zločinaca protiv kojih je međunarodni Sud u Hagu za zločine na prostoru bivše Jugoslavije podigao optužnicu”, time bismo mi prihvatili i odredbe Daytonskog sporazuma i uključili se u njegovu realizaciju, a ratni zločinci bi dobili ono šta zaslužuju. Hvala.
Hvala. Dakle, imamo dvije intervencije na prijedlog nacrta, dakle, dva amandmana o kojima ćemo se prije izjasniti. Rasprava o nacrtu. Molim vas, sad ova inicijativa za izmjenu nacrta se uzima kao sastavni dio nacrta i ide dalje u proceduru, ali se moramo i o toj inicijativi izjasniti. Da li Predstavnički dom prihvata tu inicijativu da ta inicijativa ide u proceduru? 25 Dakle, molim vas, pristupamo mjerenju političke volje, što ne mora značiti i opredjeljenje za borbu protiv kriminala. Imamo prijedlog gospodina Malkića da se promijeni naziv i da se Zakon zove Zakon o zajedničkim policijskim snagama i drugi prijedlog je da se u članu 3. doda ovaj stav, da se stavi u nadležnost i “hapšenje ratnih zločinaca koji su optuženi od strane Tribunala u Hagu”. Ko je zato da...? Izvolite, Suada.
Nažalost, mi još nemamo dovoljno razrađen postupak rasprave o Nacrtu i o Prijedlogu zakona, pa vjerovatno imamo malih nejasnoća, neću reći nesaglasnosti, možemo se dogovoriti. Što se tiče ove inicijative o dopuni člana 3., SDP je u proceduru dao još jedan zakon, koji je prošao na Predstavničkom domu i očekuje raspravu na Domu naroda, a radi se o postupanju organa prema obavezama prema Haškom tribunalu, i tim je pokriveno ovo pitanje koje je pokrenuto, tako da, ukoliko treba da se izjašnjavamo, molim vas, ostavite nam to do formulisanja prijedloga, ako dođemo u situaciju da formulišemo prijedlog. Ja neću ovdje da odbijem inicijativu, ali ne bih je ni prihvatila, ne bih htjela da bude u dva zakona isto zapisano, pa da to razmotrimo do formulisanja prijedloga, ako dođe ovaj zakon u fazu, a ovo prvo o osnivanju ili zajedničkim policijskim snagama, možemo to lako razriješiti kada bude u formi prijedloga.
Dobro, ako nemamo pitanje stalnog poslovnika i procedure nacrta i prijedloga, postupićemo kako je to uobičajeno. Prijedlog gospodina Malkića, predlagač će imati u vidu prilikom izrade prijedloga, a ja ću staviti na glasanje nacrt, ukoliko nacrt bude prihvaćen slijedi dalja procedura, ukoliko ne bude, onda je poznata situacija. Prema tome, svojom slobodnom političkom voljom izjasnite se, ko je za to da se usvoji Nacrt zakona o osnivanju zajedničkih policijskih snaga u suzbijanju terorizma, međuentitetskog kriminala i neovlaštene trgovine drogom, dakle, ko je za predloženi nacrt? 15 je za, to znači nema većina prisutnih, prisutno je 33. Prijedlog nije dobio potrebnu većinu od prisutnih poslanika, ne moramo glasati po entitetima, ali ćemo provesti glasanje do kraja. Ko je uzdržan? (4) Ko je protiv?(10) Sa navedenim rezultatima glasanja, Nacrt nije prihvaćen. U međuvremenu smo time završili što se tiče 6. tačke dnevnog reda i vraćamo se na 3. tačku dnevnog reda Razmatranje i usvajanje Zakona o zastavi Bosne i Hercegovine U međuvremenu je gospodin Dokić formulisao u pisanom obliku amandman i molim da izađe za govornicu i da ga pročita.
Prema ovom prijedlogu, mijenjao bi se samo član 3. postojećeg zakona tj. privremenog zakona o zastavi i taj novi član 3. bi glasio: “Zastava Bosne i Hercegovine je svijetlo plave boje, protežući se od lijeve strane zastave preko centra na desnu stranu su tri pruge žute boje, protežući se od desne strane zastave preko centra na lijevu stranu su dvije pruge bijele boje. Zastava je pravougaonog oblika, odnos između dužine i širine zastave je 1:2.” Da samo podsjetim, to je ova varijanta. To je ovaj oblik zastave, to je alternativa 2. od tri alternative o kojima smo mi prije godinu dana raspravljali na Skupštini. Mislim da je bilo sve jasno, hvala lijepo.
Hvala. Imamo tekst zakona, imamo jedan amandman Staviću prvo izjašnjavanje o amandmanu, a zatim izjašnjavanje o Zakonu. Pozivam poslanike da se dizanjem ruku izjasne ko je za to da se prihvati amandman gospodina Dokića, kojim se član 3. mijenja i time se i ujedno mijenja izgled zastave? 11 je za, prijedlog nije dobio potrebnu većinu, ne treba glasati po entitetima, prijedlog je odbijen, ali provešćemo glasanje do kraja. Ko je uzdržan od glasanja? Četiri su uzdržana. Ko je protiv? Pošto nije prihvaćen amandman, pristupamo izjašnjavanju o Prijedlogu zakona o zastavi Bosne i Hercegovine u formi kako je objavljeno u Služenom listu, odnosno u formi kojoj je visoki predstavnik proglasio zakon. Pozivam, dakle, poslanike da se dizanjem ruku izjasne ko je za to da se usvoji Zakon o zastavi Bosne i Hercegovine? Petnaest je za. Prijedlog nije dobio potrebnu većinu prisutnih poslanika. Ne treba brojati po entitetima da se do kraja provede glasanje, ko je uzdržan, molim vas? Četiri uzdržana. Ko je protiv? Ovo je 30 glasova ili je neko od poslanika izvan zgrade, trideset je glasova. Sada je 4. tačka dnevnog reda: Razmatranje i usvajanje Zakona o grbu Bosne i Hercegovine Ima li neko potrebu da učestvuje u raspravi o Zakonu, odnosno o Prijedlogu zakona o grbu Bosne i Hercegovine, odnosno o Zakonu o grbu Bosne i Hercegovine. Izvolite, gospođa Rađević.
Dame i gospodo, Ispred poslanika iz Republike Srpske predlažemo rješenje za grb Bosne i Hercegovine, analogno već maloprije predloženom rješenju zastave Bosne i 27 Hercegovine. Samo to bi rješenje imalo oblik grba, a onda smo predlagali za oblik zastave. Nemam potrebe da to obrazlažem, šta mi predlažemo u vezi sa Zakonom o grbu Bosne i Hercegovine. Ako vama treba mnogo detaljnije objašnjenje, onda se možemo dogovoriti, da ne zamaramo ovaj skup.
Gospodin Tokić.
Ja smatram kada dolazi Zakon na izjašnjavanje, prošli put je Poslovnik povrijeđen, tog trenutka treba biti amandman definisan. Sada bismo, očito, znajući ishode, trebali ponovo sačekati da se formuliše amandman, pa da eventualno se izjašnjavamo o amandmanu, ali ovo je primjedba ne gospođi, ona je meni razumljiva i dosta jasna bila, jer su se odjedanput te linije počele sviđati, nego predsjedavajućim, da u principu, u trenutku kada je Zakon došao u formi prijedloga, tada amandman mora biti definisan i, jasno, u formi prijedloga. Drugačiji amandman ne postoji.
Pošto je primjedba upućena meni, prihvatam primjedbu i ne dozvoljavam raspravu bez amandmana u obliku koji se traži. Evo, gospodin Banjac.
Evo, ja ću formulisati, nema problema, grb Bosne i Hercegovine je svijetlo plave boje, oblika štita, protežući se odozgo prema dolje, idu tri žute trake na dvije trećine dužine, a odozdo prema gore dvije plave, odnosno bijele trake do dvije trećine visine.
Hvala. Da li možemo prihvatiti ovu interpretaciju amandmana ili ima potrebe da neko napamet ponovi bez papira. Dakle, imamo amandman podnesen, koji ste upravo čuli od kolege dopredsjedavajućeg, i stavljam, odnosno, ima li još neko da se javlja za diskusiju o ovom zakonu? Koliko vidim nema, stavljam na glasanje amandman. Ko je za to da se usvoji amandman koji je upravo pročitao gospodin Banjac? Jedanaest glasova za, dakle, prijedlog nije dobio potrebnu većinu. Ne treba dalje provoditi glasanje. Pristupamo izjašnjavanju o samom Zakonu u obliku u kome je proglašen i objavljen u Službenom listu. Dakle, pozivam poslanike da se dizanjem ruku izjasne, ko je za to da se usvoji zakon o grbu Bosne i Hercegovine. Šesnaest je za, dakle, Prijeldog je dobio potrebnu većinu prisutnih poslanika. Molim vas da svi poslanici dignu ruke. 31 poslanik je prisutan, 16 je glasalo, dakle, potrebna većina je glasala za. Treba ustanoviti većinu po entitetima.
Ko nam je otišao ako smo u kvorumu imali 32. 28
Dvojica su van sale, 31 je tu. 16. je glasalo za, prijedlog je dobio potrebnu većinu, idemo po entitetima. Sa prostora Federacije BiH, ko je za? Sa prostora Federacije BiH, ima potreban broj glasova /13/. Sa prostora Republike Srpske, ko je za? Tri, dakle, nema potreban broj glasova sa prostora Republike Srpske. Ko je uzdržan? Hvala. Četiri su uzdržana. Ko je protiv? Jedanaest je protiv. Procedura slijedi. Za prijedlog koji dobije potrebnu većinu, bez entitetske većine, potrebna je procedura koju ćemo oko ovog Zakona provesti. Sljedeća, odnosno 7. tačka dnevnog reda je: Prijedlog Zakona o Vijeću ministara To je prijedlog koji su podnijeli poslanik Tokić i poslanik Divković. Mislim da bi bilo dobro da se prvo predlagači izjasne, a zatim ćemo razmotriti.
Predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici i poslanici, Mi smo Prijedlog zakona o Vijeću ministara Bosne i Hercegovine, u skladu sa Privremenim poslovnikom, podnijeli 2. decembra 1998. godine i temeljili smo ga na činjenici da ne postoji ustavni osnov da Ministarsko vijeće bude na ovakav način konstituisano kao što ga sada imamo u smislu postojanja funkcija kopredsjedavajućeg, obzirom da Ustav BiH poznaje funkciju kopredsjedavajućeg. U proceduri formulisanja ovog prijedloga, u okviru alternativnog Ministarskog vijeća, mi smo konstatovali, desetine političkih stranaka i građanskih inicijativa, tako da je ovo jedna vrsta konsenzusa ljudi sa teritorije oba bosanskohercegovačka entiteta i obavljali smo konsultacije i sa Uredom visokog predstavnika koji je dao punu podršku reformi Ministarskog vijeća. U međuvremenu su se desile stvari koje idu u prilog donošenja ovakvog zakona, ja bih naveo samo neke. Kada je Ministarsko vijeće dobilo svoj mandat ovdje su uglas, svi koji su govorili, a govorila su sva trojica čelnih ljudi Ministarskog vijeća, obećavali da će vrlo brzo uslijediti reforma Ministarskog vijeća i organizacija Ministarskog vijeća na drugim osnovama. Dalje, nikakva nije tajna, o tome su i mediji informisali i pisali elektronski, da je jedan od bitnih uslova integracije Bosne i Hercegovine u Vijeće Evrope, u koju se deklarativno svi zaklinju i kada odu u Brisel, svi članovi Predsjedništva BiH, pa i ovdje kada nam dođe neko u posjetu, reforma Ministarskog vijeća. Ja mislim da nikome u Bosni i Hercegovini ne treba objašnjavati da ovako organizirano Ministarsko vijeće ne funkcioniše, ja sam prvi put čuo, evo, i upamtio da 29 je gospodin Rakić tražio da se o tome napravi elaborat, da napravite anketu u okviru kruga ljudi sa kojim se Vi družite i pitate da li Ministarsko vijeće Bosne i Hercegovine ovako kako je organizirano adekvatno funkcioniše. Ja mislim da će to biti najbolji elaborat da sami dođete do spoznaje da postojeće organizacije ne odgovaraju potrebama i zahtjevu građana i naroda Bosne i Hercegovine, sa dva entiteta i tri ravnopravna konstitutivna naroda, dakle, da istaknem sve ovo što stoji. Istovremeno, mi smo u okviru prijedloga za novi sastav Ministarskog vijeća BiH istakli da ne treba povećavati broj ljudi u Ministarskom vijeću BiH, nego funkcionalno drugačije urediti Ministarsko vijeće BiH i predložili smo da se organizuje Ministarstvo vanjskih poslova, Ministarstvo vanjske trgovine, Ministarstvo finansija, Ministarstvo za zaštitu ljudskih prava i komunikacija i Ministarstvo za evropske poslove. Posebno bih istakao potrebu, obzirom na obaveze koje Bosna i Hercegovina ima u okviru predstojećih integracionih procesa, pa i u okviru ovog Pakta za stabilnost, uvođenja Ministarstva za evropske poslove obzirom da takva ministarstva postoje u nekoliko evropskih zemalja i ono je uglavnom usmjereno na, kao što piše u prijedlogu zakona, aktivnosti unutar zemlje kako bi se došlo do adekvatnog, što bržeg usaglašavanja postojećih zakonskih akata sa onim što je zahtjev Evropske unije, a što je ranije postavljeno kao zahtjev Vijeća Evrope. Istovremeno je uvedeno i Ministarstvo za zaštitu ljudskih prava kao bitno ministarstvo u okviru Vijeća ministara BiH, obzirom na činjenicu da su dosadašnji pomaci u rezultatima povratka izbjeglih i prognanih, ostvarivanju prava na privatnu imovinu minimalni i, očito, da postoji Ministarstvo za civilne poslove koje se time bavi, a poznato je, dobri čitaoci Ustava Bosne i Hercegovine znaju da je povratak izbjeglih i prognanih u okviru centralnih institucija i neki omiljeni izraz zajedničkih institucija Bosne i Hercegovine, da bi čitav taj proces daleko bolje išao u okviru ovog ministarstva. Očekujem, obzirom na ono što je do sada izrečeno kao potreba, potpora u raspravama, kada je usvojen ovaj sastav Ministarskog vijeća BiH, kada je usvojen program rada Ministarskog vijeća BiH, i kada je dobio podršku ove skupštine, da će ovaj postojeći zakon biti osnova i da će on moći biti elemenat izgradnje nove organizacije Ministarskog vijeća Bosne i Hercegovine, utoliko prije što je u međuvremenu uslijedila i jedna inicijativa za ocjenu ustavnosti postojeće strukture Ministarskog vijeća Bosne i Hercegovine i obzirom na rezultate, ako možemo već sada vidjeti, u okviru djelatnosti, a u skladu sa onim programom koji je bio zacrtan, a, očito, nije realiziran u ovim proteklim mjesecima. Dakle, ja pozivam Parlamentarnu skupštinu, odnosno ovaj visoki dom da o ovom zakonu se pozitivno izjasni, kako bismo, konačno, mogli dobiti adekvatnu strukturu primjerenu zahtjevima i interesima Bosne i Hercegovine.
Hvala. Ima li neko od nadležnih iz radne komisije potrebu? Koliko vidim, niko se ne javlja. Ima li neko od poslanika sugestija, prijedloga ? Ukoliko nema trenutno predsjednika Komisije, može neko od članova Komisije da kaže stav. 30 Evo, hoćete li, Rasime? Ima li, možda, neko od poslanika, dok u međuvremenu stigne predsjednik Komsije za ustavna pitanja, da se javlja za raspravu? Ili Vijeća ministara BiH - ima li neko potrebu? Gospodin Branković.
Ja ovaj materijal, prije svega, vidim kao jednu od mnogih inicijativa u pravcu rekonstrukcije Vijeća ministara BiH - da ona ima onaj kapacitet i ona ovlaštenja kako su projektovana Dejtonskim ustavom. Mislim da je stavljanje naslova da je ovo Prijedlog zakona dosta ambiciozno, jer unutar ovoga ima, sigurno, dosta stvari koje mogu izgledati kao sretnije i ne bih o detaljima ovog materijala razgovarao. Dakle, podržavam, kao jednu od incijativa, kojih ima, zaista, dosta, da se što prije Vijeće ministara BiH kapacitira, da može realizirati one poslove koji su mu propisani dejtonskim Ustavom. Hvala.
Upravo stiže stav Komisije. Gospodin Kadić ima riječ.
Stav Komisije o Zakonu o Vijeću ministara BiH - Prijedlog zakona o Vijeću ministara BiH. Kako sada stvari stoje, sada će uživati i duple paušale za neke. Dakle, kad je u pitanju Zakon o Vijeću ministara BiH, Komisija je konstatovala da postoji ustavni osnov za donošenje ovog Zakona o Vijeću ministara BiH, s tim da se potkrala jedna tehnička greška u Zakonu koju je, nadam se, gospodin Tokić već objasnio, s obzirom da je on jedan od predlagača, u članu 16., i koji treba usaglasiti sa izbornim tekstom. Inače, danas ću vas, vjerovatno, morati uzbuđivati svojom pojavom za ovom govornicom nešto više, s obzirom da nismo imali vremena da pripremimo pisani izvještaj Ustavne komisije, a nadam se da se to neće više dešavati i da ćemo od sada papirom komunicirati, a ne ovako za govornicom. Hvala.
Više nas uzbuđuje nedostatkom. Gospodin Silajdžić.
Ovdje je bila konstatacija da Vijeće ministara BiH ne funkcioniše. Mi se u Vijeću ministara BiH ne slažemo s tim. Mi smo podnijeli izvještaj Parlamentu Bosne i Hercegovine, koji ste imali, iz čega se vidi da Vijeće ministara funkcioniše pod vrlo teškim okolnostima. Dakle, onog trenutka kada se ovaj Parlament složi, kada počnu razgovarati klubovi jedan između drugog, a ne obraćati se samo Vijeću ministara BiH, kada se budemo parlamentarno usaglašavali, kada Parlament donese odluku za rekonstrukciju Vijeća ministara BiH, onda će to biti potvrda onoga što sam ja, barem, tražio, predlagao već duže vremena. Činjenica je, međutim, da imamo plan raditi na rekonstrukciji, ali da nema političke volje za to. Dakle, Vijeće ministara BiH ne može bolje funkcionisati nego parlament. To je činjenica. Dakle, kada se parlament složi 31 oko konstrukcije, mi ćemo se odmah sutradan rekonstruisati u tom smislu. Političke volje nema za to. Dakle, nije u pitanju Vijeće ministara, ono samo sebe ne rekonstruiše i dekonstruiše, nego je u pitanju politička volja, kao što vidite ovdje kako je izraženo u Parlamentu, to i Vijeće ministara. Što se samog prijedloga tiče, ovo što je rekao poslanik Branković, ovo jeste dobra inicijativa, naravno, na tragu inicijativa koje smo mi do sada imali, na pitanju rekonstrukcije Vijeća ministara BiH - proširenje Vijeća ministara BiH, kako bismo mogli odgovoriti zadacima. Ovako kako je sada nije, naravno, adekvatno. Ali, i u toj situaciji mi pokušavamo učiniti ono što najbolje i imate Izvještaj pred sobom koji ste već, ustvari, i ocijenili i iz toga se vidi da Vijeće ministara BiH funkcioniše, a funkcionisalo je i onda kada Parlament nije zasjedao. Prema tome, ja podržavam ovu inicijativu i nadam se da će, ako ne danas, a ono drugi put ona proći. Nama je potrebno Vijeće ministara BiH kako bi odgovorilo zadacima koji su pred Vijećem ministara. Ovako kako je sada, vrlo teško ide, ali to nije do Vijeća ministara BiH, nego do Parlamenta. Hvala.
Gospodin Banjac.
: Gospodo, ja bih zamolio predlagača da odgovori na nekoliko pitanja. Prvo, da li se poslovi koje treba da rade nova ministarstva, rade u postojećem sastavu Savjeta ministara BiH? Od gospodina Silajdžića smo čuli veoma dobru konstataciju da Savjet ministara BiH radi, jeste u teškim uslovima, ali radi, što bi se reklo, postoje rezultati. Drugo, koliko nova organizacija zahtijeva novih radnih mjesta i koliko to košta ovu državu? To su samo neka. Ima li novih poslova koji se trenutno ne rade, a treba da se rade? I, da skratim, prije bilo kakve rasprave o ovom treba da se napravi elaborat kao stručna podloga za prijedlog zakona. Ono što tamo piše, nije to. Ne možemo raspravljati jer nemamo dovoljno informacija. Dalje, vi znate da i postojeća organizacija funkcioniše u veoma oskudnim materijalnim uslovima. Kad smo usvajali budžet, vašu pažnju želim usmjeriti na činjenicu da smo govorili - nemojte da se povećava u odnosu na prethodnu godinu, jer nema i nema - ne radi, mnogo ljudi je gladno, mnogo ljudi ne radi, mnoge firme su zatvorene i svaki dan je sve više onih koji ostaju na ulici i bez egzistencije. Mi bismo, gospodo, da u takvim uslovima proširujemo administraciju. Mislim da nije pametno takve odluke donositi u ovo vrijeme. Da su neka bolja vremena i neki drugi uslovi, možda bi se i dalo sasvim drugačije raspravljati. U tom cilju, ne može niko reći ovdje da ne postoji ustavni osnov, da se to predlaže i niko ne spori to. To je na kraju Ustavnopravna komisija rekla. Drugo, vi znate da postoji inicijativa pred Ustavnim sudom i za postojeće organizacije da li je dobro. Hajde da idemo korak po korak. Hajde da vidimo je li postojeća organizacija u skladu sa postojećim ustavnim rješenjem i postojećim zakonskim rješenjem Zakona o Savjetu ministara BiH. Dakle, ne bih ja žurio i zbog toga mislim da nema osnove da ova tačka ide na bilo kakvo izjašnjavanje, ja bih, jednostavno, predložio da se ova tačka skine sa dnevnog reda i ostavi za neka bolja vremena.
Gospodin Divković. 32
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, Ovo nije nikakava inicijativa, ovo nije nikakva deklaracija, ovo je Prijedlog zakona koji je u skladu sa Privremenim poslovnikom sasvim regularno upućen u parlamentarnu proceduru. Ovo nije ni sistematizacija radnih mjesta, ni pravilnik o tome u Ministarskom vijeću itd., nego prijedlog Zakona. Obzirom da je Prijedlog zakona koji je na sasvim legalan, na sasvim normalan način utvrđen, nije potrebno po Poslovniku da se elaborira, posebno pravi elaborat, pa na bazi elaborata predlaže Zakon. To Poslovnik od zastupnika ne traži. Znači, bilo bi logično, u skladu sa Privremenim poslovnikom, da ovdje svi koji diskutuju o tom Prijedlogu zakona ulože amandman, ne ulože itd. i da se o njemu izjasne. To je procedura i ja Vas, predsjedavajući, molim da, u skladu sa ovom procedurom i ovaj posao završimo - ovu tačku dnevnog reda.
Gospodin Tokić.
Cijenjeni predsjedavajući, dame i gospodo poslanci i zastupnici, Odgovorio bih samo na nekoliko pitanja. Prije toga bih rekao - ja nigdje nisam rekao da Ministarsko vijeće BiH ne radi. Ministarsko vijeće Bosne i Hercegovine radi i loše radi. To je naša ocjena i mi imamo puno elemenata da to potkrijepimo. Na kraju krajeva, ja mislim da bi bilo jako dobro napraviti ispitivanje javnog mnjenja i ono bi reklo isto u svim dijelovima Bosne i Hercegovine, u sva tri konstitutivna naroda i u oba bosanskohercegovačka entiteta. Dakle, radi Ministarsko vijeće BiH i naša je želja da bolje radi, jer očito ovo ne odgovara potrebi, neko je izračunao sa aspekta broja zakona koje treba donijeti za uključivanje Bosne i Hercegovine u Vijeće Evrope, pa bi trebalo negdje 70 godina ovog tempa rada Ministarskog vijeća BiH da mi uđemo u integracione procese Evrope. I, zbog toga, smo mi nezadovoljni radom i želimo da pomognemo konkretnim. Dalje, ja sam stalno isticao i ističem potrebu odgovornosti za izrečenu riječ, ovdje ovim Zakonom, kad se sabere, a brojke se sve kreću, nažalost, jer kad se govori o centralnim institucijama Bosne i Hercegovine, vrlo sitne brojke i tako ne treba veliko znanje matematike, može se vidjeti da postojeći sastav broja članova Ministarskog vijeća sa 9 se smanjuje na 7, ali se u tom Ministarskom vijeću zna ko šta radi, za razliku od sadašnje konstelacije i organizacije Ministarskog vijeća, gdje mi, ustvari, imamo jednu funkciju i dežurne kontrolore, srpske, hrvatske i bošnjačke koji sjede i prate, k'o biva, šta će ovaj raditi. To je tzv. nacionalno nadziranje koje je promovisano sa ovim konceptom vlasti, koje, naravno, ide dotle da sam uočio da se i portiri stavljaju po logici Srbin, Hrvat i Bošnjak. Ne može biti jedan, ima portir, pa, onda, koportiri bi trebali biti ostali. Mi smo protiv takvog koncepta, to nema veze sa Ministarskim vijećem i sa obavezom Ministarskog vijeća Bosne i Hercegovine. I, ono posljednje što je ovdje izrečeno, to je odlaganje ovog pitanja, to je apsolutni konsenzus koji uvijek postoji u ovoj Skupštini. Hajmo odložiti. Ja vas upozoravam da mi odlažemo život. Dokle ćemo odlagati suštinska pitanja? Ako se sjećate kada smo donosili, odnosno, kada ste vi donosili, jer mi smo i tada biti protiv tog zakona, kada su SDS, SDA i HDZ tada donosio aktualni Zakon o Ministarskom vijeću, tada nisu 33 rekli da je protuustavno, iz pragmatičnih razloga se Banjac kasnije sjetio da je moglo biti protuustavno, ali o tom po tom, tad je rečeno - ovo je samo privremeno, koliko za dva tri mjeseca to će ovdje vrlo lako, ne ovdje, nego u Zemaljskom muzeju su to objašnjavali i mi smo protiv odlaganja. Ova zemlja ne može više odlagati ovakva pitanja, niti pitanje rješavanja statusa građana, ne može se odlagati. Neki očito uživaju u odlaganju i mi želimo, kao što je rekao kolega Divković, da se mi izjasnimo amandmanski. Nije u inicijativi, ovo je gotov Zakon i vi se možete izjasniti da ste protiv tog Zakona, da ste suzdržani, što bi rekli za status kvo, za odlaganje i možete se izjasniti da nećete to sad, nego kad se dogovorimo. Mi smo protiv čekanja da se dogovore oni koji, očito, neće da se dogovaraju, nego bi radije pričali o unitarizaciji, decentralizaciji, secesiji i već o onim temama koje smo slušali u toku današnje diskusije. Stoga, pozivam predsjedavajućeg da, shodno Poslovniku, prema ovom Zakonu, u formi prijedloga, nije u formi nacrta, se ovaj visoki dom izjasni ili poslanici putem amandmana.
Gospodin Silajdžić - replika.
Ovaj Parlament se izjasnio o radu Vijeća ministara BiH, prihvatio je izvještaj Vijeća ministara BiH. Prema tome, ocjena da Vijeće ministara BiH slabo radi je nova za ovaj Parlament. Ponavljam, Vijeće ministara ne može rješavati sva politička pitanja samo, kao što je to do sada bio slučaj. Ako neko ima neki dobar prijedlog, neka izvoli razgovarati sa kolegama ovdje u Parlamentu, neka pripremi politički teren, a Vijeće ministara BiH će sigurno uraditi svoj posao. Ne može se političko neslaganje prenositi na Vijeće ministara BiH. Ako je mjera efikasnosti nuđenje novih prijedloga - evo, ja kažem da ću vrlo brzo ponuditi 20 nacrta zakona kao poslanik - sutra, ja ih imam gotove. Ali, isto tako znam da neće proći, pokušavam prije toga u Vijeću ministara BiH razgovarati sa kolegama, pripremiti, pokušati ih modelirati na takav način da budu prihvatljiva. Prema tome, ukoliko se Parlament dogovori o nečemu, Vijeće ministara BiH će to sasvim sigurno provesti. Ne može se problem politički, eminentno političke prirode prenositi samo na Vijeće ministara i Vijeće ministara prozivati. Radili smo u Vijeću ministara kad se Parlament nije uopšte sastajao, uzimali na sebe i političke odluke onako kako smo mogli i tamo gdje smo mogli, negdje je intervenisao Ured visokog prestavnika, a negdje smo to sami radili. Ja nisam o tome želio govoriti. Ako se insistira na tome, makar retorike radi, da radi, ali slabo radi - ja ću vam reći da je ovaj Parlament rekao da Vijeće ministara dobro radi, jer je prihvtio ivještaj. I pod datim okolnostima, Ministarsko vijeće je dobro radilo, a mnogo će bolje raditi ukoliko se vi ovdje složite i kažete: i želimo ovo, onda će sve biti u redu. Samo ne znam da li ima kontakata prije nego što se dođe ovdje za ovu govornicu, na televiziju, da li ima kontakata između vas u Parlamentu, da li ste kontaktirali, recimo, Koaliciju za cjelovitu i demokratsku Bosnu i Hercegovinu, predsjednike stranaka, druge klubove itd.? Da li ste pripremili politički teren među kolegama poslanicima. To bi bilo dobro da se uradi. Najlakše je reći Vijeće ministara BiH to treba da uradi. Mi vrlo dobro znamo da rekonstrukcija treba. Ja sam siguran da smo svi uvjereni u to. Rekonstrukcija treba, naravno. Tri ministarstva su nedovolja, ovakva struktura nije dobra, nije adekvatna. To sam već rekao i hoćemo rekonstrukciju, ali za to moramo imati saglasnost Parlamenta, prije svega, i tu rekonstrukciju smo predlagali, unijeli u 34 naš program. Mi ćemo razgovarati o tome. Imamo gotova rješenja, napisana. Ured visokog predstavnika je već posredovao u rekonstrukciji Vijeća ministara, ali politička volja nedostaje. Jedino što se možemo nadati je da u određenom trenutku Ured visokog predstavnika ponovo presudi, tako da kažem, i da onda idemo u rekonstrukciju Vijeća ministara BiH. Izašao sam da kažem da, ukoliko ne bude rada u Parlamentu, izvan sastanaka i sjednica koje se prenose preko TV, gdje se uglavnom obraćaju svi Vijeću ministara BiH, onda Vijeće ministara BiH neće moći uraditi mnogo više nego što Parlament želi. Na kraju krajeva, Vijeće ministara BiH podnosi Izvještaj Parlamentu, referira Parlamentu i nikom drugom po Dejtonskom ustavu. Drugim riječima, Parlament je šef Vijeću ministara i ono što kaže Parlament, Vijeće ministara će uraditi. Evo, vidimo šta kaže Parlament. Prema tome, nije problem u Vijeću ministara, problem je u političkoj volji Parlamenta. Da budemo jasni. Mi smo uradili onoliko koliko smo mogli. Naravno, uvijek može bolje, a reći da Vijeće ministara BiH slabo radi, to znači reći da Parlament jako dobro radi i da ga Vijeće ministara BiH ne prati. Slučaj je obrnut. Parlament je iza Vijeća ministara, po broju sastanaka, instrukcija koje su date itd., da ne kažem nešto drugo. Prema tome, mi znamo naše nedostatke i subjektivne i objektivne nedostatke, ali nam se ne može reći da je Vijeće ministara slabo radilo. Uostalom, imate izvještaj - pogledajte ga! Hvala..
Gospodin Tokić - replika.
Ja demantujem navod da je prvi put rečeno da Ministarsko vijeće loše radi. Bili smo vrlo skeptični da će doći do reforme Ministarskog vijeća kad ste Vi, gospodine Silajdžiću, iza ove govornice objašnjavali da će doći. Vidite da sve Vaše retorike objašnjavanja ko je iza koga, ko kome odgovara, taman se može elaborirati jedna činjenica. Vi ste dobili podršku 18 poslanika ovog parlamentarnog doma za svoj prethodni rad i u tih 18 uključili ste svoja četiri glasa. Da li je problem u Parlamentu, da li je problem Vas kao poslanika ili Vas kao člana Ministarskog vijeća, kopredsjedavajućeg, za nas nije sporno. Problem je u konceptu koji iste snage, ista stranka, a i Vi, lično, i na jednom i na drugom mjestu provodite. Mi taj problem pokušavamo razriješiti konkretnim uvođenjem nove organizacije, svjesni toga da i nova organizacija po tom konceptu teško da bi, kako vi funkcionišete, vlast mogla dati ikakve rezultate. Međutim, umjesto prazne retorike, mi smo ponudili konkretan prijedlog i sve bi se moglo svesti na to. Gospodine Silajdžiću, jeste li Vi za ovaj prijedlog ili protiv prijedloga? Jer Vi niste u predviđenom roku, u obećanju, kad ste kao Minitarsko vijeće rekli da ćete ponuditi novi zakon o Ministarskom vijeću - to niste ponudili. Mi smo ponudili. Vi sada recite jeste li za ovaj Zakon ili protiv Zakona? Hvala.
Ima li još neko da raspravlja? Koliko vidim, niko se ne javlja. Stavićemo Prijedlog Zakona o Vijeću ministara Bosne i Hercegovine na izjašnjavanje. Pozivam poslanike da se dizanjem ruku izjasne ko je za to da se usvoji Prijedlog Zakona o Vijeću ministara Bosne i Hercegovine koji je podnesen od strane dvojice poslanika? 35 Ko je za? - 8 Prijedlog nije dobio potrebnu većinu, pa nećemo po entitetima. Ko je uzdržan? Ukoliko predlagač insistira da se do kraja ide. Ko je uzdržan? još jednom - 7. Ko je protiv? - 14. Dobro, ovako, molim vas. Budući da smo usvojili samo jedan zakon, za ručak je sendvič i pauza je 25 minuta. PAUZA [[Nakon pauze]] Nastavićemo sa radom, trenutno je prisutno 25 poslanika u dvorani, 28 poslanika i prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o putnim ispravama Bosne i Hercegovine To je Prijedlog zakona koji su podnijeli poslanici Tokić i Divković. Pozivam predlagača da obrazloži Prijedlog zakona.
Kolege zastupnici, Vi pred sobom imate Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o putnim ispravama BiH. Ovaj prijedlog je upućen u parlamentarnu proceduru još u januaru tekuće godine, no iz nama svima poznatih razloga nije do sada razmatran. Zakon je u osnovi iniciran zahtjevima građana iz oba entiteta, posebno građana pripadnika tzv. manjinskih naroda u entitetima i povratnicima. Oni su tražili da u postojećem Zakonu o putnim ispravama koji definiše da na koricama i prednjoj strani putne isprave stoji Bosna i Hercegovina i naziv entiteta, omogući se onima koji to žele, naglašavam, dakle, onima koji to žele, da na koricama putne isprave i prednjoj strani stoji samo naziv države Bosne i Hercegovine, bez oznake entiteta. To je ovim prijedlogom, praktično izmjenama člana 6. i 7. postojećeg zakona i omogućeno, i vi ste taj prijedlog, kao što sam rekao ranije, dobili. Ja želim posebno naglasiti da se prava data važećim zakonom o putnim ispravama niti u jednom njegovom dijelu ne dovode u pitanje. Ovim prijedlogom izmjena, ta prava se samo proširuju i omogućuje se i onim građanima BiH koji to žele da dobiju putnu ispravu na čijoj je prednjoj strani na koricama samo naziv BiH. Ovaj prijedlog je, po nama, i na tragu stimulisanja povratka i zaštite manjinskih prava koje je kao svoje prioritete definisala i Madridska konferencija čiju smo deklaraciju imali priliku vidjeti. U funkciji predlagača, očekujem da shvatite potrebu donošenja ove izmjene i pravi smisao ovog zakona i da podržite, u svakom slučaju, predloženu izmjenu. Ovdje odgovorno naglašavam ne radi se ni o kakvom ni unitarnom ni separatnom ili ne znam kakvom konceptu, radi se samo o dosljednom poštivanju ljudskih prava pa i prava onih koji žele da na putnoj ispravi imaju samo država BiH. Hvala lijepo. 36
Hvala. Komisija za ustavna pitanja, gospodin Kadić, u svojstvu predsjedavajućeg Komisije.
Zahvaljujem. Komisija za ustavna i pravna pitanja danas je imala sjednicu na kojoj je od devet članova bilo prisutno njih sedam i mi smo raspravljali, između ostalog, i o ovom Prijedlogu zakona. Komisija je konstatovala većinom od pet prisutnih članova da postoji ustavni osnov za donošenje ovog zakona koji je sadržan u članu I., tačka 7. Ustava BiH i u članu IV., tačka 4a. Ustava Bosne i Hercegovine. U skladu s tim, nema potrebe za nekim dodatnim obrazloženjima. Mislim da rezerve na Ustavnoj komisiji u pogledu nedostatka dovoljnog ustavnog osnova mogu se eliminirati činjenicom da je BiH već donijela zakon o putnim ispravama BiH, te, u tom pogledu, vrlo jasno je da postoji ustavni osnov i za donošenje, nešto drugačije u ovom slučaju, zakona o putnim ispravama BiH. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Ja koliko vidim nema prijavljenih za raspravu. Gospodin Deretić.
Uvažene kolege poslanici, S obzirom na obrazloženje kolege meni je, zaista, sad apsolutno jasno zašto kolega Tokić čitavo vrijeme otkad je počela ova sjednica non stop atakuje na opaske o unitarizaciji itd., itd. Prijedlog koji je ponovo ovdje iniciran vezano oko Zakona o putnim ispravama BiH upravo ide ka tom cilju, zaista, vama je svima dobro poznato da je skoro 8 mjeseci trajala diskusija, rasprava prije nego što je donesen Zakon o putnim ispravama BiH u kojem, u članu 2., doslovce stoji: putna isprava je javna isprava kojom se dokazuje identitet i državljanstvo BiH i državljanstvo FBiH ili RS. Postignut je kompromis, zakon je donesen 15. decembra od strane ovog Predstavničkog vijeća, od strane drugog Vijeća donesen je odmah dan iza toga. Već sada se ponovo predlaže da se izmijeni ova odredba, s tim što je gospodin Divković obrazložio, ja se izvinjavam, mislim da sam dobro rekao prezime, da, između ostalog, su oni ovakav nacrt zakona dostavili Predstavničkom vijeću na inicijativu manjinskog naroda u entitetima. Ja postavljam pitanje, a šta je sa većinskim narodom u istom tom entitetu. Naime, temeljem odredbe Ustava, član I, tačka 2. Dejtonskog sporazuma, doslovce je naznačeno, odnosno, tačka 3., BiH se sastoji od dva entiteta: FBiH i RS, to je kompromisno rješenje bilo i kada je donesen prvi put, kada je donesen pasoš BiH, mi u tom kontekstu smatramo da, zaista, nema nikakve osnove da se briše sa prve strane naziv entiteta koji čine BiH. Hvala.
Hvala. Gospodin Tokić. 37
Vijeće za implementaciju mirovnog sporazuma kroz Madridsku deklaraciju garantuje pravo građanina BiH da, oni koji to hoće, mogu imati pasoš bez naziva entiteta. Ta garancija mi u prvi mah nije bila ni jasna ni logična do diskusije gospodina Deretića koji bi nametnuo da neko mora imati naziv entiteta. Dakle, radi se o sasvim dva različita, ja bih rekao, i civilizacijska istupa. Dok je naša inicijativa za to da ljudi mogu birati koju vrstu pasoša da uzmu, dotle postoji drugi odnos u kome se insistira da se mora nametnuti određeno rješenje i to sve, navodno, u ime interesa naroda i to onog istog naroda koji, koliko se ja sjećam, prema diskusijama nekadašnjih poslanika u ovom visokom domu, koje jako lične diskusijama gospodina Deretića, nikad neće prihvatiti jedinstvene registarske tablice, pa je opština Pale bila prva opština gdje su implementirane jedinstvene registarske tablice itd., itd. Mi ovdje samo tražimo prava za ljude i ne treba se gospodin Deretić brinuti koji će broj ljudi htjeti nositi takav pasoš. Zbog jednog čovjeka, bilo u Federaciji BiH, bilo u RS, koji to hoće, ovaj visoki dom bi trebao to podržati. A gospodina Deretića mogu ubijediti sigurno da to neće biti jedan, jer će biti daleko, daleko više. Meni je poznata procedura zaštite interesa naroda kroz raspravu kako je narodu baš stalo da mu veličina slova na pasošima jednog ili drugog naziva ima toliku i toliku veličinu. To su zablude. Ja idem diljem BiH i RS i Federacije BiH, to nije tako, gospodine Deretiću, to je u Vašoj glavi narodu nacionalni interes. Ja ponavljam, mi ne atakujemo na Vaše pravo i Vašu potrebu i Vašu želju da nosite takav pasoš, stoga Vas molimo, nemojte ni Vi atakovati i nemojte dozvoliti da se nameće rješenje i obezbjeđuje međunarodnim institucijama pravo da, ako neko neće, da ne nosi takav pasoš. I to, zaista, nema veze sa unitarizacijom, nego sa jednim drugačijim pristupom, sa ljudskim pravima, sa jednom tolerancijom, sa jednim prihvatanjem, da može i drugačije nego što je u nečijoj glavi ultimativno zamišljeno ili projektovano. Krajnje je vrijeme da Vi prihvatite i mogućnost drugačijeg. Hvala.
Hvala. Gospodin Deretić, pa gospođa Rađević.
Gospodin Tokić, između ostalog, kaže i, zaista, on se poziva na Madridsku deklaraciju kojom se, na izvjestan način, stavlja do znanja, između ostalog, evo, ja ću biti doslovan pa ću citirati, kako Savjet gleda na to pitanje, dakle, Savjet vjeruje da građani BiH treba da mogu, ako to žele, imati pasoš koji potvrđuje njihovo bh. državljanstvo bez nametanja, de facto, razlikovanja entiteta. Zato Savjet zahtijeva da se takav pasoš napravi, zahtijeva. Apsurdno je uopšte o Savjetu razgovarati bar kada je u pitanju ovo pitanje. Savjet za implementaciju mira ne samo da ovom dezavuiše samog sebe, jer je upravo taj isti savjet na Bonskoj konferenciji utvrdio oblik pasoša koji sadržava, pored ostalog, riječi Republika Srpska u kurzivu, ako je vlasnik pasoša građanin RS, onda riječi FBiH u kruzivu ako je vlasnik pasoša građanin Federacije BiH. A sada predlaže da se oznaka entiteta briše, to je sigurno samo za prvo vrijeme, dakle, dobrovoljno, a kasnije će to biti obavezno. Nego, na ovaj način Savjet krši Zakon o putnim ispravama koji je donijela ova Parlamentarna skupština BiH. Tim zakonom je utvrđen oblik pasoša koji nosi oznake entiteta, pored toga, ja moram ovdje istaći da se, istina, Savjet uveliko zalaže za zakonitost rada svih institucija u BiH, a ovdje se poziva, kao što vidimo, na kršenje zakona. Prema tome, ovo 38 Predstavničko vijeće i o tome treba da vodi računa. Sam Savjet za implementaciju mira donosi i predlaže, apsolutno sam sebe dezavuiše u nekoliko navrata, ja ću ovdje, između ostalog, spomenuti, Vi ste dobro rekli i registarske tablice, koje su, zaista, nametnute registarske tablice, koje su mimo Dejtonskog sporazuma nametnute, tačno. ___________ Možda Vama, drugi su prihvatili. To Vi kažete, to je Vaše mišljenje i to Vi mislite, Vi sebi dajete pravo i u tome je, gospodine Tokiću, najveći problem, što Vi smatrate da ono što Vi kažete i Vaša stranka kaže, da to misle svi ljudi u BiH. A to nije tako. Hvala.
Gospođa Rađević, izvolite, zatim gospodin Divković.
Replika gospodinu Sejfudinu Tokiću, mada moje ime nije spomenuto, ali spomenut je poslanik, pa se tako posredno odnosi na mene. Osporavam tačnost Vaše izjave da Vi bolje znate raspoloženje naroda u RS o tome kako treba da izgleda pasoš nego što to znaju poslanici koje je taj isti narod birao.
Hvala. Gospodin Divković.
Gospodine predsjedavajući, Da ispravimo krivi navod. Ja nisam rekao na inicijativu manjinskog naroda entiteta, gospodine Deretiću. Ja sam decidno rekao građana iz oba entiteta i posebno građana pripadnika tzv. manjinskih naroda u entitetima i to stoji. Mi ne tražimo skidanje entiteta sa putovnice, sa putne isprave. Mi tražimo skidanje za one koji žele da skinu to, to je proširivanje prava. I niko ni u RS ni u FBiH, ko god želi da pored BiH stoji i Federacija BiH, odnosno stoji RS na koricama pasoša, i na pravoj stranici to će mu i ostati, ali onaj ko ne želi da mu to stoji, nego želi da mu stoji samo BiH, da omogućimo i njemu to pravo. I ne vidim u čemu je, u stvari, problem. Ako problem nije strah od toga da će biti mnogo, mnogo onih koji će željeti da stoji samo BiH, a to je već neka druga tema. Neko je ovdje pomenuo kršenje zakona, pozivanje na kršenje zakona, ne znam jesam li dobro shvatio, ali mi ovdje predlažemo izmjenu postojećeg zakona, ne znam kako kršenje zakona, predlažemo vama da izmijenimo postojeći zakon na način da omogućimo ovo o čemu smo govorili. Toliko, hvala.
Hvala. Gospodin Kadić.
Zahvaljujem, dame i gospodo, Želio bih da, kao poslanik, jasno podržim prijedlog, odnosno formu izmjene ovog zakona, rekao bih, možda bolje, dopune ovog zakona, sa jednog vrlo liberalnog 39 stanovišta kada su u pitanju putne isprave. Naime, u BiH ima mnogo ljudi koji uopće nemaju putnu ispravu niti je žele, iz raznoraznih razloga. Imaju u ovom trenutku svi pravo, ali nemaju mogućnost posebnog izbora da biraju između dva pasoša u kojima imaju nazive entiteta, ali nemaju još uvijek mogućnost ni pravo da imaju pasoš ili putnu ispravu u kojoj nema naziva entiteta. Dakle, sva su prava zadovoljena izuzev jednog od prava koje se uvodi ovim zakonom, a ne negira se nijedno prethodno pravo. Čini mi se, iako ne bih da budem previše direktan, da je ovo prijedlog zakona koji bi nekim političkim i nacionalnim grupacijama mogao da bude tačka nekih novih početaka i novih odnosa u BiH. Ovo je vrlo demokratsko pravo, odnosno demokratski prijedlog koji, dakle, nikoga nizašto ne uskraćuje, ali samo nešto proširuje. Ocjene o tome da se dezavuira već nešto što je prethodno doneseno čini mi se da nisu tačne, nego se ono što je prethodno doneseno u ovom slučaju samo proširuje i time upotpunjuje cjelokupni mozaik mogućnosti koje su date Ustavom BiH i koje mogu predstavljati temeljno ljudsko pravo. Zbog toga još jednom želim da dam svoju vrlo jasnu potporu ovom zakonu i da kažem da ću glasati za njega. Hvala.
Hvala. Gospodin Banjac.
Gospodo, Po meni, sasvim je jasno i nema tu nikakve dvojbe, da ovo što se želi uraditi nije u skladu sa Ustavom ni sa Dejtonskim mirovnim sporazumom i ja ću pokušati da to obrazložim. Navešću činjenice, a od onog ko nije saglasan sa mojim mišljenjem očekujem da to opovrgne. Putna isprava, zavisno na tri jezika kako ko zove, je taj dokumenat kojim se u inostranstvu ne samo potvrđuje identitet ličnosti nego jednostavno i pripadnost državi. U Dejtonskom mirovnom sporazumu nema, gospodo, BiH bez dva entiteta niti mogu postojati dva entiteta bez BiH, ni jedno bez drugoga ne ide. Nema, gospodo, takođe, u Ustavu BiH ništa što pripada BiH, a da nije istovremeno ili u jednom ili u drugom entitetu. Neosporno je, gospodo, neosporno je da onaj ko kaže da priznaje BiH, a ne priznaje entitete, on, ustvari, ne priznaje ni BiH. Ili obrnuto, i jedno i drugo su apsolutne tačnosti, koje nema šanse da se opovrgnu. Neosporno je, takođe, da je izvjestan broj državotvornih elemenata dat entitetima i da je to izričito navedeno u Ustavu BiH. Ako neko, ja tumačim na slijedeći način, a volio bih da mi se objasni ako to nije tačno. Ako ja sutra dođem da budem stanovnik Federacije BiH i ne želim da kažem da je to Federacija BiH, šta ja tu tražim. Ja, gospodo, moram da uvažavam tamo gdje živim, moram da uvažavam ljude, moram da uvažavam zakone i propise entiteta u kome živim. Drugim riječima, hoće se napraviti nekako državljanstvo BiH, a da istovremeno se kaže: nema toga u entitetu, iako se kaže da postoji i državljanstvo i BiH i entiteta. Čin je omalovažavanja uzimanje putne isprave, a stanovnik si određenog entiteta, to je omalovažavanje tog entiteta. I to je negiranje tog entiteta. Ako mi idemo za tim da se takvim stvarima bavimo, a zaboravljamo da je 50 godina u komunizmu, po svaku cijenu se željelo uvesti jugoslovenstvo, negirati pripadnost bilo kome i bilo čemu, ako smo mislili da ćemo napraviti mir da niko ne smije da kaže koje je nacije, vjeroispovijesti, koja mu je tradicija, kultura, vidjeli smo da bi se to raspalo za 24 časa i da izbio sukob koji niko normalan ne bi želio. Niko normalan nije želio, to su mogli samo da žele nenormalni ljudi. Ja nikad ne bih poželio nikome, ni u jednoj državi u svijetu, da proživi rat koji je proživjela BiH. Ali to se neće stvarati ovakvim potezima, to se 40 sigurno neće stvoriti ovakvim potezima. Mi moramo stvoriti mogućnost da svako na ovom prostoru kaže jasno i ko je i šta je i odakle je i kome pripada i da zbog toga ne snosi ama baš nikakve posljedice. Nemojte, molim vas, vi možete to, ja ne sporim prijedlog, svako ima pravo da predlaže, neka predlaže, da li će ovo donijeti više mira, više jedinstva, više sloge ili će nas razjediniti, podijeliti, uvesti sumnju ili nešto slično? A šta se to donosi, pitajmo se mi, gospodo, šta to novo donosi, ja sam bio sa onima koji sa strane gledaju, ja sam bio u Memfisu, bio sam u muzeju Martina Lutera Kinga, pitao sam tamo kustosa ko je tamo manjinski narod. Kaže, mi uvažavamo izuzetno puno manjinska prava. I onda sam pitao, gospodo, koji su tamo narodi u manjini, kaže, crnci, a koliko ih ima, kaže, 70%. Nemojte, molim vas. Ja sam za to da mi gradimo ovdje istinsku demokratiju, zasnovanu na međusobnom poštivanju i uvažavanju. A, gospodine, možda ja Vas nekad ne bih slušao, ali, znaš, moram, kultura mi nalaže.
Hvala. Gospodin Tokić, replika.
Sva prava koja su dobili entiteti, država BiH, mi poslanici, dobili smo da bismo afirmisali ljudska prava, mogućnost da ljudi biraju i zbog toga smo mi ovdje. I u tom kontekstu ja bih vas molio za jedan duh u kome ćemo ta prava afirmisati. Ovdje se, zaista, protežira jedan mentalni sklop prošlosti u kome se insistira da mora biti jednoumlje, da mora biti baš organizovan onako kako se u najcrnjim vremenima totalitarnih sistema to razvijalo. Naša inicijativa ne govori uopšte o manjinskim narodima, mi ne prihvatamo nikada, niti duh Dejtonskog sporazuma prihvata da i Srbi i Hrvati, bilo koji Srbin, bilo koji Hrvat, bilo koji Bošnjak bude manjina, to su tri ravnopravna, konstitutivna naroda BiH, mi ne prihvatamo manjinu. I mi ne govorimo o manjinskim pravima, a što se tiče raspoloženja, ja prihvatam da postoji različito raspoloženje u ovoj BiH i ja sam govorio o tome da nisu to isključivo ta raspoloženja. Oni koji su mi replicirali, tvrdeći kako 100% znaju kako narod misli, baš do tančina, konačno bi trebali naučiti lekciju. Evo mogu najnoviju, jednog lidera koji je znao da narod od prvog do zadnjeg ne želi taj mirovni sporazum, onda je saznao da narod od prvog do zadnjeg želi taj mirovni sporazum. To nije politika u korist nijednog naroda. Ja sam svo vrijeme svog političkog djelovanja u BiH, uz teška odricanja, zaista, djelovao kao političar koji želi zastupati i srpski i hrvatski i bošnjački narod. I Vama hoću da kažem, to nije politika u korist srpskog naroda, kao što nije bila ni ovog kome neću ime spomenuti. Uzalud je dizanje ruku, okrenite se budućnosti, prestanite prijetiti prošlošću, nema razloga. Ja sam čovjek koji ne putuje u RS da bi se hvalio, nego zato što želi pomoći svakome i što, zaista, sebe smatram čovjekom koji zastupa i pokušava artikulisati bh. interese. Tako rigidan stav nakon svega što se desilo na pragu integracija, to je zaprepašćujuće. Nema to veze sa raspoloženjem naroda. Bar ne onog dominantnog. Ili ima taman onoliko koliko je bilo raspoloženje u susjednoj nam državi da su svi protiv mirovnog sporazuma i svi su za mirovni sporazum.
Gospodin Jahić, replika.
Ja bih kratko samo replicirao gospodinu Banjcu. Naime, ne vidim da je uopće bitno ako Bosanac i Hercegovac, državljanin ove države ode, primjerice, u Zimbabve, da je uopće relevantno da li dolazi iz Federacije BiH ili RS. Prema tome, ne vidim da bi na bilo kojoj osnovi ta stvar imala tu relevanciju koju joj Vi, gospodine Banjac, pripisujete. Druga stvar, uopće, mislim da nije moguće razumijevati pasoš kao neki vid pravno-administrativne refleksije i državnog uređenja BiH. Jer po toj istoj osnovi bi bilo sasvim logično da, recimo, na pasošu, novom konrektno pasošu piše Bosna i Hercegovina, Federacija Bosne i Hercegovine, Tuzlanski kanton, općina Tuzla, sasvim po istoj logici stvari bi to moglo tako da se podrazumijeva. Međutim, ja zaista predlažem da se okonča ova rasprava koja ne vodi ničemu, ovdje su stvari sasvim jasne, kao poslanik i kao član Kluba Koalicije za CD BiH mislim da nema ni ustavnih, ni materijalnih, ni sadržinskih, ni bilo kakvih osnova za osporavanje ovoga prijedloga zakona i stoga mislim da su svi argumenti u toj našoj raspravi ovdje do te mjere iscrpljeni da bi najkonstruktivnije bilo, što bi predsjedavajući mogao ovdje da uradi, da da na glasanje ovaj prijedlog i da zaista se više ne opterećujemo raspravom po ovom pitanju. Mislim da je stvar do te mjere čista, da imamo drugih tačaka na koje treba čim prije da pređemo. Hvala.
Hvala. Gospodin Deretić se javio za repliku. Povlači. Gospodin Branković.
Ja sam htio kazati da mi imamo jedan vrlo bitan i konkretan razlog zbog čega trebamo razmišljati o ovakvim novim varijantama naših pasoša, nismo pomenuli da sad imamo jednu novu činjenicu u BiH, a to je arbitražna odluka za Brčko i pitam se kakve pasoše će nositi građani Brčkog u odnosu na arbitražnu odluku o uređenju Brčkog u BiH, znamo kakva je arbitražna odluka. Druga stvar, neko je pomenuo da se pasošom određuje identitet, ja lično nisam zadovoljan kako pasoš koji sada imam mene identificira. Naime, ja sam rođen u gradu koji sada slučajno pripada RS-u, a živim u gradu koji pripada Federaciji BiH, a moja supruga je rođena u gradu koji je u Federaciji BiH i ispade sada, po onoj narodnoj da si odande odakle ti je žena, ja želim da budem iz BiH. Prema tome, apsolutno dajem podršku ovakvim inicijativama za nove pasoše.
Hvala. Ovim je iscrpljena lista prijavljenih diskutanata. Ja stavljam prijedlog na glasanje. Pozivam poslanike da se dizanjem ruku izajsne ko je za da se usvoji Prijedlog izmjena i dopuna zakona o putnim ispravama Bosne i Hercegovine. Molim vas, ko je za? Šesnaest poslanika je za, od prisutnih 29. Prijedlog je dobio potrebnu većinu prisutnih. Moramo izvršiti glasanje po entitetima. Molim vas, sa prostora Federacije BiH, ko je za? 13 sa prostora Federacije BiH je za. Molim vas, sa prostora Republike Srpske, ko je za? 42 Prijedlog nije dobio potrebnu trećinu glasova poslanika sa prostora Republike Srpske, ali je dobio većinu prisutnih poslanika i u ovim situacijama primjenjuje se procedura koja je predviđena, da se izvrši konsultiranje u roku od tri dana, a nakon toga glasanje po principu koji je propisan poslovnikom. Ko je uzdržan? Nema niko. Ko je protiv? Trinaest. Dakle, odnosi se na Zakon o grbu i na Zakon o izmjenama i dopunama pasoša, većina je prisutnih bila, bez potrebne entitetske trećine u oba entiteta. Prelazimo na slijedeću tačku dnevnog reda, to je Prijedlog zakona o izmjeni zakona o putnim ispravama Bosne i Hercegovine Vijeće ministara BiH je, nakon stava OHR-a o potrebi produženja važenja putnih isprava koje su se primjenjivale prije donošenja Zakona o putnim ispravama BiH, sačinilo Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o putnim ispravama BiH koji se odnosi na produženje važenja tih pasoša, pa umjesto da rok bude 30. juni, sada je rok 30. septembar. U tekstu koji ste dobili, dobili ste i obrazloženje, ono je svima nama dobro poznato, postojeći tehnički problemi s kojim se suočavaju građani zbog ograničenih kapaciteta da se na vrijeme štampaju pasoši, mislim da je obrazloženje koje ste u ovom prijedlogu dobili sasvim dovoljno. Pozivam ispred predlagača, Vijeća ministara BiH, ukoliko ocjenjuju da ima potrebe da dodatno nešto obrazlože, mislim da nema. Zahvaljujem. Pitam poslanike ima li neko potrebu da diskutuje. Cijeneći važnost produženja ovog roka, ja vas pozivam da se dizanjem ruku izjasnimo ko je za to da se usvoji ovaj Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o putnim ispravama. Ko je za? 28. Ima li neko uzdržan? Jedan. Hvala. Ima li neko protiv? Nema potrebe po entitetima jer ovo podrazumijeva trećinu glasova i iz entiteta. Zahvaljujem uz konstataciju da smo usvojili Zakon o izmjeni Zakona o putnim ispravama BiH. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda, to je: 43 Prijedlog odluke o utvrđivanju kompleksa zgrada i zemljišta za smještaj institucija Bosne i Hercegovine, o njihovom statusu, uslovima i načinu korištenja Pozivam predlagača, to je Vijeće ministara BiH, ukoliko ima potrebu za dodatnim obrazloženjima. Pozivam predstavnike nadležne Komisije koja je razmatrala ovaj prijedlog odluke, da iznesu stav Komisije. Ima amandman Komisije. Vi ste dobili tekst amandmana koji je potpisao predsjedavajući Komisije za ustavna pitanja i taj amandman glasi: U tački 4., stav 2. Prijedloga odluke o utvrđivanju kompleksa zgrada i zemljišta za smještaj institucija BiH, njihovom statusu, uslovima i načinu korištenja, iza riječi “Ustavom” dodaju se riječi “i zakonom”, a riječi: “odlukom nadležnih tijela i institucija Bosne i Hercegovine” se brišu. Pozivam poslanike koji žele da uzmu učešće u raspravi o ovoj odluci. Gospođa Perkanović.
Poštovano predsjedništvo, dame i gospodo poslanici, uvaženi gosti, Mi imamo ovaj prijedlog odluke o utvrđivanju kompleksa zgrada i zemljišta koje se prenosi u vlasništvo zajedničkih institucija BiH, naime, o uslovima i načinu korištenja trebalo bi da se donesu posebne odluke. Ja ću pročitati tu odluku: Ovom odlukom utvrđuje se kompleks zgrada i zemljišta koja se prenose u vlasništvo zajedničkih institucija Bosne i Hercegovine. Zgrade koje se prenose u vlasništvo zajedničkih institucija Bosne i Hercegovine su: - zgrada sa pripadajućim zemljištem za redovnu upotrebu sagrađena na zemljištu označenom u zemljišnim knjigama kao K.Č. 112. 255. 256. 259. 265. 266. 267. 272. 278. 279. 283. 297. i 401. upisane u ZK ulošku broj LI/238 KAO Sarajevo. A po novom premjeru označene kao K.Č. 1061, 1062, 63, 64, 84, 85 i 1086/3 ukupne površine 9.473 m2. Upisane u posjedovnom listu broja 421 KAO Sarajevo sedmi. - zgrada sa pripadajućim zemljištem na redovnu upotrebu sagrađena na zemljištu…
Ja se izvinjavam ukoliko je to, kao što je i ovdje. Dakle, ostaje isto drugi stav u ovom članu kao što je ovdje navedeno.
Jeste. Član 3. Pravo vlasništva nad zgradama i pripadajućim zemljištem iz tačke 2. ove odluke prenosi se na zajedničke institucije BiH danom stupanja na snagu ove odluke. Pravo iz prethodnog stava upisaće se u zemljišnim knjigama Opštinskog suda I Sarajevo u Katastar zemljišta opštine Centar Sarajevo, a brisat će se ranije pravo upisano na SR BiH, republički organi uprave. 44 Član 4. Sastavni dio ove odluke je zemljišno knjižni izvadak iz ZK uloška VI broj LI/238 KAO Sarajevo, kopija katastarskog plana od 25.2.1999. godine i posjedovni list broj 621 KAO Centar Sarajevo sedmi. Član 5. Ova odluka stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u Službenom listu BiH, a objaviće se i u službenim listovima entiteta. Dakle, mi smo za to da se o uslovima i načinu korištenja pripremi posebna odluka. Hvala.
Hvala. Prijedlog je da se riješi pitanje vlasništva prenosom, a da se način korištenja i uslovi korištenja regulišu posebnim odlukama koje bi se naknadno pripremile i usvojile. To je prijedlog. Vijeće ministara BiH, gospodin Rečica.
Poštovano predsjedništvo, dame i gospodo, Vijeće ministara BiH je nakon stvarno iscrpnog i dugog rada i studioznog, moram reći, i profesionalnog donošenja ove odluke, obzirom da smo u dva ili tri navrata dorađivali, imajući u vidu svu problematiku sa kojom se susrećemo, jednoglasno smo prihvatili i usvojili ovakvu odluku kakvu smo dostavili Parlamentarnoj skupštini BiH. Vijeće ministara BiH u ovom trenutku ostaje iza odluke kakva je poslana Parlamentarnoj skupštini BiH i mi bismo molili da se Parlament izjasni o odluci na način kako smo je mi poslali. To je jedno. Druga stvar, molim poslanike da imaju i vidu da je Vijeće ministara BiH jako dugo raspravljalo oko ove odluke i da imaju u vidu jedan veliki broj problema i oko regulisanja statusa zgrade, oko regulisanja smještaja institucija i jednog ispravnog i efikasnog funkcioniranja ove zgrade i institucija koje trebaju biti ovdje smještene. Mislim da će prolongiranje donošenja ovakve odluke ići sljedećim korakom donošenja posebnih odluka za upravljanje, posebnih odluka za smještaj, mislim da ćemo samo nepotrebno prolongirati rješavanje jednog vrlo važnog problema. Hvala.
Hvala. Gospodin Banjac.
Ja nisam pravnik, ali poznato mi je u pravnoj praksi da ovako nekonzistentna, unutar sebe, nije nijedna odluka, da se istovremeno rješavaju tri, četiri stvari jednom odlukom, molim vas, gospodo pravnici, recite, gdje ste to naučili i gdje je to u svijetu viđeno. Mi nismo protiv sadržaja odluke koji je tu, da ne bi neko rekao da smo mi 45 protiv, ali smo jednostavno za to da se ide nekakvim redoslijedom, da se prenese vlasništvo na institucije, imamo mi i Administrativnu komisiju ovdje našu, imamo nadležne komisije, neka razmotre ovo drugo, pravo raspolaganja i način korištenja, to su još dva područja koja treba regulisati. Sve smo to utrpali u jednu odluku kao da je to stvarno tako nešto važno, kao da smo do sada bili na cesti. Ovoga momenta mi želimo samo toliko. Mislim da je razlog da se uvede jedan red u rad, ništa drugo. Ne sporimo mi, neka se to rješava, ali ne na ovakav način.
Hvala. Imamo situaciju da predlagač, tj. Vijeće ministara BiH, ostaje pri svom prijedlogu i, s druge strane, imamo prijedlog koji bi da se danas riješi jedna polovina posla možda, a u drugom koraku da se ovo što je u drugom dijelu ove odluke navedeno da se razradi i da se precizira, ne osporavajući sami sadržaj ovoga što je ovdje rečeno. Pošto se, zapravo, radi o dvije verzije odluke, staviću odluke na glasanje na način kako su prispjele. Prvo stavljam na glasanje Prijedlog odluke o utvrđivanju kompleksa zgrada i zemljišta za smještaj institucija BiH, o njihovom statusu, uvjetima i načinu korištenja. Dakle, ono što je usaglašeno i dostavljeno od strane Vijeća ministara BiH, stavljam prvo taj prijedlog na glasanje. Prije toga, moramo se izjasniti o amandmanu Komisije za ustavna pitanja koji se odnosi na ovu odluku koju je dostavilo Vijeće ministara BiH. Tekst amandmana ste dobili. Pozivam poslanike da izjasnimo se o tome. Ko je za to da se prihvati amandman Komisije za ustavna pitanja na Prijedlog odluke kako je navedeno? Ko je za? Sedamnaest je za, ima potrebna većina prisutnih poslanika. Moramo po entitetima. Ko je za sa prostora Federacije BiH? Dobro. Sa prostora RS su preostalih tri poslanika. Prijedlog amandmana nije dobio podršku trećine po entitetima, prema tome, amandman nije prihvaćen. Stavljam na glasanje Odluku u cijelosti o utvrđivanju kompleksa zgrada, njihovom statusu, uvjetima i načinu korištenja i molim poslanike da se izjasne ko je za Prijedlog odluke? Šesnaest za. Imamo potrebnu većinu. Imamo potrebnu većinu po entitetima. Sa prostora Republike Srpske, ko je za? - 3 poslanika. Nemamo potrebnu većinu sa prostora Republike Srpske. Prijedlog nije prihvaćen, ali uz ovu većinu koja je navedena iziskuje parlamentarnu proceduru o kojoj sam već govorio, obzirom da imamo većinu prisutnih poslanika, kao i amandman - naravno. Drugi prijedlog koji je ovdje iznesen, kao što je pročitala gospođa Perkanović, mislim da nema potrebe da ponavljam - radi se samo o prenosu vlasništva, kako je navedeno u Prijedlogu ove odluke, sve je isto, a ostavlja se da se razrade posebne odluke o korištenju, uslovima i načinu korištenja. Stavljam na glasanje Prijedlog ovakve odluke. Pozivam poslanike da se izjasne, ko je za ovu odluku? Ko je za? - 11. Dakle, nema potrebne većine, nema potrebe da provedemo glasanje do kraja. Ni ova druga odluka nije dobila potrebnu većinu ni prisutnih, ni po entitetima. Prema 46 tome, predstoji procedura usaglašavanja oko ove prve odluke. Zahvaljujem i prelazimo na sljedeću, 11. tačku dnevnog reda. [[govori s mjesta]] Dakle, i amandman i odluka su doživjeli sudbinu većine glasova . Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda Prijedlog odluke o određivanju statusa zgrade i zemljišta u Ulici maršala Tita 25, i uslovima i načinu za njihovo korištenje Odluka je dostavljena od strane Vijeća ministara BiH. Ukoliko ima potrebe da Vijeće ministara BiH obrazloži dodatno? Ukoliko nema, otvaram raspravu. Ima li neko od poslanika potrebu? Gospođa Balta.
Poštovano predsjedništvo, dame i gospodo, Još jedan Prijedlog odluke koji reguliše pravo vlasništva se odnosi, i po ovom pitanju, na vlasništvo zgrade i zemljišta u Ulici M. Tita 25, koja se prenosi na zajedničke institucije Bosne i Hercegovine. Da ne bih čitala Odluku do kraja, ista je otprilike kao i ove moje prethodnice, daću vam je na uvid - mislim da bi bilo dobro da smo počeli da rješavamo nešto o čemu možemo da se dogovaramo ovdje. Pošto se ne možemo - stav Ministarskog savjeta je takav da, normalno, štiti ono što je dato. Zamolila bih, ipak, kad rješavamo ove neke stvari, da damo neki minimum i mi, da bismo shvatili da radimo nešto u ovom Parlamentu što nam je od opšteg interesa, a ne ovog ili onog ličnog. Hvala lijepo.
Javlja li se još neko? Ponovo imamo jedan prijedlog Vijeća ministara BiH, kojim se utvrđuje status zgrade i ,u neki način, korištenja te zgrade - i, drugi prijedlog koji ste upravo čuli, - da se donese odluka kojom se samo reguliše pravo vlasništva, a u drugom koraku da se riješe ostala pitanja. Stavljam na glasanje, pošto nema više prijavljenih poslanika, Prijedlog odluke Vijeća ministara BiH o utvrđivanju statusa zgrade i zemljišta u Ulici M. Tita 25 i uvjeta i načina za njihovo korištenje. Molim poslanike da se izjasne ko je za prihvatanje ovog prijedloga? - 17 za. Da vidimo sa prostora Republike Srpske, ko je za? Dakle, Prijedlog je dobio većinu prisutnih,ali bez trećine glasova poslanika sa prostora Republike Srpske. Ista procedura se primjenjuje. Stavljam na glasanje Odluku koju je prezentirala i obrazložila gospođa Balta, a to je Prijedlog odluke kojom se samo regulišu prava vlasništva i koja prepisuje prva tri, četiri člana ove Odluke Vijeća ministara BiH, ali se ne regulišu uslovi i način korištenja zgrade. Dakle, prepričavam ukratko sadržaj te odluke i stavljam tu Odluku na glasanje. 47 Ko je za? Prijedlog nije dobio potrebnu većinu prisutni poslanika. Nema potrebe da glasamo po entitetima. Gospodin Dokić.
U ovakvim situacijama, čini mi se da je najveća mudrost izmjeriti količinu riječi koje mogu da budu od koristi. Zbog toga ću pokušati u dvije rečenice da ovo sad definišem. Moram da priznam, nisam dobro proučio prije samog zasjedanja, ali mi je rečeno da se radi o čisto pravnim stvarima, gdje bi trebalo razdvojiti nekolike odluke. Prošlo je kako je prošlo. Ja bih sugerisao Ministarskom savjetu da u tom smislu postupi za narednu skupštinu. Dakle, da napravi nekoliko odluka koje će razdvojiti i pravno zadovoljiti sve ove koji smatraju da pravna procedura nije zadovoljena. Hvala.
Predstoje konsultacije na Kolegiju o ova dva pitanja i ja se nadam da ćemo pronaći neko rješenje. Zahvaljujem se. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: Nacrt odluke o organizaciji Sekretarijata Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine Nacrt odluke uradio je Privremeni sekretarijat. Nacrt odluke je blagovremeno dostavljen poslanicima. O potrebi donošenja ove odluke mislim da nije potrebno trošiti riječi i obrazlagati. Nacrt odluke je razmatrala i nadležna Komisija Predstavničkog doma i pozivam predsjedavajućeg Komisije da iznese njen stav.
Uvažene kolege i kolegice, ja mislim da su svi poslanici dobili Izvještaj ove Komisije, vezano za ovu tačku dnevnog reda, ona se može pročitati, mislim da nema potrebe da je izlažem. No, ono što ja želim da kažem - da je Administrativna komisija donijela, ustvari, jedan zaključak da Administrativna komisija ovog Doma, Doma naroda i ove stručne službe, uz saglasnost Kolegija Skupštine, pokušaju napraviti jedan novi prijedlog organizacije i iznijeti je pred ovaj Dom. To je ono što je stav Administrativne komisije. Hvala.
Gospođa Muminagić.
Sad kad smo pri kraju rasprave i zamoreni, ali s obzirom da nisam zadovoljna na koji način je Izvještaj odrazio raspravu, jer nisu sva pitanja koja smo pokrenuli navedena, a Prijedlog odluke će se pripremati na osnovu tog Izvještaja, želim da kažem nekoliko riječi o ovoj Odluci. 48 1. Što se tiče pristupa pripremanja Odluke o organizaciji Sekretarijata, mislim da nije na pravi način pripremljena - jer, po mom mišljenju, Sekretarijat treba da bude cjelovit. Ovdje piše da Sekretarijat ima 43 zaposlena, a na drugoj strani imamo navedeno da ima još 12 zaposlenih koji su u nekom drugačijem statusu. Ja mislim da Sekretarijat treba biti prikazan organizovano kao cjelovit, znači sa svih 55 zaposlenih, ako treba 55 zaposlenih. Jer, sad je faktično stanje 55, da ne govorimo da imamo 43 ako imamo još 12 ljudi. Mislim da nije prihvatljiva razbijenost Sekretarijata na dio vezan za kabinete sa različitim tretmanom. Kabineti se, po mom mišljenju, na odgovarajući način i prema potrebama mogu opsluživati u okviru Sekretarijata, a način na koji će neko zasnovati radni odnos, mislim da za ovu raspravu nije bitan. Mi možemo uvijek imati stalni radni odnos i radni odnos na određeno vrijeme. Drugo, pristup koncipiranju Sekretarijata, posebno strukturi zaposlenih, mene ne zadovoljava, zato što je opet kao jedini kriterij navedena samo nacionalna zastupljenost. Mislim da u prvom redu treba obezbijediti odgovarajuću stručnu osposobljenost za rad, a onda i odgovarajuću nacionalnu zastupljenost. Mislim da bi u prvom planu trebala da bude ova stručna osposobljenost za rad o kojoj se, u ovoj strukturi zaposlenih, ne govori. Dalje, Stručni tim Sekretarijata - tu se podrazumijeva generalni sekretar, dva sekretara domova i 9 rukovodnih radnika - treba struktuirati tako da, pored stručnih sposobnosti za obavljanje poslova, ističem ponovo stručnih sposobnosti za obavljanje poslova i odgovarajuće nacionalne zastupljenosti, protiv koje, naravno, nemam ništa i mislim da je treba obezbijediti. Mislim da treba stručni tim Sekretarijata da odražava i rezultate izbora za ovaj parlamentarni dom. Napominjem da Parlament - jedan i drugi dom, zakonodavna, a ne izvršna vlast i da stručni tim Sekretarijata opslužuje Parlament i smatram da treba da odražava i rezultate izbora stranaka za jedan i drugi parlament. Mislim na mandat ovog dijela Sekretarijata, stručnog tima treba vezati za mandat parlamenta. Znači, da dijele sudbinu mandata parlamenta. Kad je unutarnja organizacija u pitanju, mislim da je neadekvatna potrebama. Odmah da vam kažem, opis koji je dat o unutarnjoj organizaciji i šema nisu suglasni, nisu usaglašeni, drugačije je u opisu. Ja mislim da sekretari domova ne bi mogli biti u okviru kabineta, kako su sada u unutarnjoj organizaciji situirani, već bi sekretari domova trebali uz sebe imati službu radnih komisija parlamenta, jer oni rukovode radom tih komisija i ostale stručne saradnike potrebne da Parlament normalno funkcioniše. I, konačno, mislim da nije najsretnije rješenje u rukovođenju Sekretarijatom - Kolegij Sekretarijata. Ne moramo i tu preslikati strukturu koju imamo u parlamentu. To je, ipak, stručni tim koji opslužuje parlament, oni nemaju političku funkciju, pa da bi na ovaj način bili koncipirani i mislim da rješenja ovdje treba tražiti u jasnoj podjeli nadležnositi u okviru stručnog tima i u odgovarajućem stepenu subordinacije u rukovođenju. Ovo bi bilo nešto potpunije. Naravno, samo ono za što se ja zalažem, a drugi će članovi reći da li su oni zadovoljni sa Izvještajem koji vam je predstavljen. Hvala.
Ima li još neko da se javlja za riječ? Predlažem da se uzme u obzir ovaj Nacrt i ono što je Administrativna komisija iznijela tokom rasprave kao i ono što je danas rečeno na sjednici, i da nam Administrativna komisija i jednog i drugog doma, skupa sa Privremenim sekretarijatom, pripremi prijedlog za narednu sjednicu, ukoliko je to moguće. Da to bude zaključak što se tiče ove tačke dnevnog reda. 49 Ko je za? Zaključak je jednoglasno usvojen. Zahvaljujem Prelazimo na 13. tačku dnevnog reda Odgovor Ustavnom sudu Bosne i Hercegovine po zahtjevu za ocjenu ustavnosti Zakona o Vijeću ministara koji je pokrenuo zamjenik predsjedavajućeg Predstavničkog doma, gospodin Banjac Mi smo od Ustavnog suda, predsjedavajući jednog i drugog doma, dobili zahtjev da, po ovom zahtjevu, Ustavnom sudu dostavimo odgovor na navode iz zahtjeva koji se odnose na akte iz vaše nadležnosti i druge podatke i obavještenja, koji, po vašem mišljenju, mogu biti od značaja za vođenje postupka kod ovog Suda. Naravno, ovo pitanje je razmatrala i Komisija za ustavna pitanja i pozivam predstavnike ove Komisije iznesu svoje mišljenje o ovom.
Komisija za ustavna pitanja je greškom stavila na dnevni red današnje sjednice ovo pitanje, s obzirom da ga mi nismo dobili od ovlaštenih osoba, u ovom slučaju predsjedavajućih oba doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Mi smo ga povukli sa današnje sjednice dnevnog reda i smatramo da danas Predstavnički dom treba da razmatra ovu tačku dnevnog reda, ukoliko može zauzeti stav u vezi sa ovim, dobro bi bilo. Ukoliko, međutim, ne može zauzeti stav, mi čekamo pismo ovlaštenih osoba prema Ustavnoj komisiji da se izjasnimo u vezi sa ovim zahtjevom. Hvala.
Predlažem da ovlastimo Komisiju za ustavna pitanja da pripremi odgovor i da, naravno, obavještavajući Predstavnički dom dostavi Ustavnom sudu ono što je potrebno na način kako to Ustavni sud traži. Pod uslovom da ne zakasni. Ko je za ovaj Zaključak? - 25 za. Dakle, većina i po entitetima. Zaključak je prihvaćen. Prema tome, Komisija za ustavna pitanja je ovlaštena da uradi ovaj dio posla. Mi smo došli do posljednje tačke dnevnog reda. To su poslanička pitanja. Gospodin Bogičević.
Poštovani, imam jedno pitanje i jedan prijedlog sa obrazloženjem. Pitanje je: Ovih dana je veoma aktivan Pakt stabilnosti za jugoistočnu Evropu i uspostava novog, opšteg sistema i građanskog poretka za jugoistočnu Evropu u funkciji dugoročne stabilizacije cijele regije. Koliko mi je poznato, 27. maja o.g. održan je sastanak u Bonu na ovu temu, što mislim da bi bilo dobro da ovaj Parlament se obavijesti o stavu Vijeća ministara BiH i naše delegacije za sljedeću sjednicu. 50 2. Prijedlog - za sljedeću sjednicu Parlamenta predlažem da se u odgovarajućoj formi, mogućoj u ovoj situaciji, pripremi informacija i rasprava na temu Pakt stabilnosti za jugoistočnu Evropu. Obrazloženje: Paktom stabilnosti za jugoistočnu Evropu, u verziji u kojoj je on sada, uvode se sigurno najveće promjene od pada Berlinskog zida do danas, a za ovu regiju možda i u zadnjih 50 godina. U Evropi je promijenjen koncept shvatanja suvereniteta i političkih normi. Nove političke kategorije su autonomne i državne u Evropskoj uniji, a ne nezavisne, međunarodno priznate i suverene, kako smo ih do sada nazivali.. Druga kategorija, autonomna područja koja mogu biti sastavni dio Evropske unije. Dakle, riječ je o područjima koja nisu međunarodno priznate države. Uvodi se evropski, ekonomski, monetarni i pravni sistem i kompenzacija za izgubljene prihode od carina za realizaciju Pakta, iznos je, kako se predviđa, pet milijardi EUR-a godišnje, a govori se o cifri o 30 milijardi EUR-a. Za realizaciju dijela Pakta, koji se zove građanski poredak, zadužena je Evropska unija, a za sprečavanje zločina protiv čovječnosti NATO PAKT. U prijedlogu stoji, citiram: “Evropska unija ne može jednostavno i odmah otvoriti sve svoje političke institucije brojnih malim državicama, pogotovo onima koje ne udovoljavaju evropskim političkim normama”. Mislim da bi smo se bavljenjem ovim pitanjima mogli više okrenuti budućnosti, koja je na pragu, realizacija Pakta se u dobroj mjeri planira za godinu ili dvije i tek tada bismo mogli shvatiti koliko su brojna pitanja o kojima smo i danas raspravljali, ustvari, periferna i uska područja za našu budućnost, budućnost svih nas. Hvala lijepo.
Hvala. Imaju još tri prijavljena. Gospodin Branković, izvolite.
Ja bih dao jedan prijedlog. Mislim da bismo trebali na nivou države razmisliti o obliku regulative kojom bismo regulisali oblast sporta u našoj državi. Naime, evo, svjedoci smo svih ovih pregovora oko play off-a, hoće li ga biti, neće li, oko reprezentativnog predstavljanja naše države u svim ekipnim sportovima. Mislim da bi mladim ljudima širom BiH to bio dodatni motiv da se bave sportom, jer je to način bavljenja zdravih građana u ovoj državi. Vjerovatno će prva prepreka biti ima li ustavnog osnova za ovakvu regulativu, ja bih se tu pozvao, odnosno citirao bih gospodina Dokića koji lijepo kaže “Ovo bi možda bio tekst za minimum političke dobre volje da i ovu oblast uredimo”. Mislim da bi ovo zaista dobro bilo, to je moj prijedlog Vijeću ministara BiH, da razmisli. Hvala.
Hvala. Gospođa Havel, izvolite. 51
Imam jedno pitanje. Zašto predstavnici Parlamenta BiH nisu sudjelovali na sastanku zemalja CEI-a u Pragu, koji se održava od 6. do 8., dakle, danas, iako su dobili poziv za to?
Hvala. Gospođa Muminagić.
Mi kao Parlament, a ni radna tijela Parlamenta nismo bili uključeni u pripreme za posljednju donatorsku konferenciju. O rezultatima donatorske konferencije sam samo u praksi čitala u sredstvima informisanja i, prema izjavama onih koji su bili prisutni, nisam mogla steći cjelovit utisak osim ukupne sume sredstava, šta smo mi tamo postigli i koja sredstva smo, odnosno, za koje namjene smo sredstva obezbijedili. Ja bih zamolila Vijeće ministara BiH da nam da informaciju o rezultatima posljednje donatorske konferencije, načinu i uslovima pod kojima će se obezbjeđivati sredstva sa ove Donatorske konferencije i za koje namjene su sredstva obezbjeđena, koje obaveze je BiH preuzela i kako ćemo ih izvršavati, te način praćenja izvršavanja obaveza? Hvala.
Hvala. Gospodin Dokić.
Ja bih prije postavljenog pitanja, obraćam se Predsjedništvu, ja bih prije postavljenog pitanja sugerisao da u dnevnom redu svake buduće sjednice bude tačka: odgovori na poslanička pitanja. Pitanje bi bilo sada da li je Predsjedništvo Skupštine uputilo moje pitanje Predsjedništvu BiH? Ako je uputilo, onda bi moje sljedeće pitanje bilo za sljedeću skupštinu, naravno, da se odgovori na pitanje i odgovor zbog čega sam dobio odgovor na današnjoj sjednici? Moramo uozbiljiti odnos pojedinaca i institucija prema poslanicima. Hvala.
Hvala. Gospodin Malkić.
Ja sad, također, ne bih imao konkretno pitanje već apel, odnosno, molbu da od strane Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine uputi se preporuka, odnosno zahtjev, molba Narodnoj skupštini RS o donošenju Odluke o produženju zahtjeva za povrat stanova na kojima postoji stanarsko pravo koja ističe 19. juna. Obzirom da nijedan zahtjev za povrat stanarskog prava u Srebrenici i u još pojedinim mjestima nije zaprimljen. I drugi apel jeste da Parlamentarna skupština BiH, odnosno 52 Predstavnički dom, eventualno, odobri posjet članova Komisije za ljudska prava u pojedine općine gdje se drastično krše ljudska prava, gdje bi članovi Komisije odabrali općine kako iz Federacije BiH, tako i iz RS. Hvala.
Hvala. Gospođa Filipović.
Poštovani predsjedniče, Na prošloj sjednici ovog istog Parlamenta grupa poslanika, konkretno gospoda Spahić, Kadić i Branković i ja dali smo prijedlog da zakažete jednu sjendicu ovog parlamenta koja bi za temu imala “Bosna i Hercegovina i evropske integracije”. Pošto nam niste odgovorili i zakazali sastanak, molim vas da se Kolegijum izjasni po ovom pitanju, s tim što koristim priliku da kažem da je 25. maja u Strazburu održan Politički komitet Parlamenta Vijeća Evrope i da je gospodin Blocert, kao glavni reporter o političkoj situaciji u našoj zemlji, vrlo se pozitivno izrazio o promptnom reagiranju Vijeća ministara BiH koje je donijelo Plan aktivnosti sa zamolbom da taj Plan aktivnosti što prije zaživi. A drugo što bih željela je da pozdravim ono što se desilo jučer u Srebrenici, odnosno malo optimizma poslije ovog tmurnog sastanka, dakle, uspostavljanje multietničke vlade u Srebrenici, što trebamo pozdraviti kao jedan pozitivan pomak onoga što se dešava, a vas molim da se Kolegij izjasni o održavanju ove parlamentarne sjednice na temu “Bosna i Hercegovina u evropskim integracijama”, s tim, koliko sam upoznata, vjerovatno ćete Vi to isto reći, 19. juna dolazi sekretar Savjeta Evrope i predsjedavajući Ministarskog vijeća, to će biti 19. juna i bilo bi dobro kada bi ovaj sastanak bio prije toga. Hvala.
Hvala. Gospodin Banjac.
Gospodo, ja imam dva pitanja. Prvo pitanja i molim da mi se odgovori na sljedećoj sjednici. Da li je dozvoljeno djelovanje protiv gradne odbrane u FBiH? I drugo pitanje, ko će nadoknaditi štetu na nastaloj imovini i usjevima u onim područjima BiH gdje SFOR ne dozvoljava djelovanje protiv gradne odbrane? Hvala.
Hvala. Ovim su iscrpljenja poslanička pitanja. Samo još jedna obavijest. Dakle, četvorica poslanika su podnijeli inicijativu za zakazivanje sjednice na kojoj bi bila tema “Evropske integracije”. Mi smo dužni na tu inicijativu odgovoriti i zakazati sjednicu. Mi ćemo Kolegij održati za par dana i dogovoriti narednu sjednicu. U isto vrijeme, obavještavam vas da od 19. do 21. juna u BiH dolazi predsjedavajući Komiteta ministara Vijeća Evrope i ministar vanjskih poslova Islanda, gospodin Halord Azgibson i generalni sekretar Vijeća Evrope, gospodin Danijel Tarčis. Mi smo 53 najpodesnije vrijeme pronašli da bi bilo u subotu u 15 sati, 19. juna da se održi zajednička sjednica oba doma Parlamenta Bosne i Hercegovine na kojoj bi se gospoda iz Vijeća Evrope obratili. Ovo, ujedno, neka vam posluži kao informacija za planiranje obaveza i, naravno, podrazumijeva da ćemo se svi, ako ne prije 19. juna, u subotu, vidjeti. Ovim je završena današnja sjednica i zahvaljujem se na radu. Sjednica je završila sa radom u 18 sati. K r a j!