Otvaram sjednicu. Na dnevnom redu je - Prijedlog odluke o donošenju prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog Kanala Dunav – Sava. Podnositelj Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli Odbor i za prostorno uređenje, graditeljstvo i Odbor za razvoj i obnovu. Izvješća ste primili na sjednici. Nika Sudarević, državna tajnica u Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Kao što je u uvodu kazano Vlada RH je 1. rujna 2011. godine proslijedila Prijedlog odluke o donošenju prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog Kanala Dunav – Sava. Naime, ja ću zaista u kratkim crtama kronološki objasniti zakonitost donošenja ovog izuzetno važnog prostorno planskog dokumenta, nakon toga također u kratkim crtama obrazložiti prodorno plansku koncepciju ovog plana. Naime, kao što sam i kazala donošenje ovog prostorno planskog dokumenta definirano je strateškim dokumentima RH dakle, Strategijom prostornog uređenja, programa prostornog uređenja RH, te Zakonom o prostornom uređenju i gradnji. S obzirom na navedeno, nadležno Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva je bilo nositelj izrade ovog prostorno planskog dokumenta, a Zavod za prostorno planiranje ministarstva kao i Zavod za prostorno planiranje odsjeka su bili stručni izrađivači ovog prostorno planskom dokumenta. Njegova izrada trajala je nešto više od pet godina iz razloga važnosti ovog prostorno planskog dokumenta, jednako tako izrade potrebitih prethodnih stručnih podloga koji su bili preduvjet izradi ovog prostornog plana. Ono što bih ukratko zaista ukratko kazala, da su provedene sve zakonske radnje sukladno Zakonu o prostornom uređenju i gradnji pa je 9. svibnja do 11. lipnja 2007. godine organizirana prva javna rasprava. S obzirom na obuhvat samog zahvata ta javna rasprava organizirana je u dvije županije, dakle u Vukovarsko-srijemskoj županiji i Brodsko-posavskoj. Ono što je značajno kazati da smo tijekom trajanja od 30 dana javne rasprave i održanih javnih izlaganja imali primjedbe od 75 kako nadležnih upravnih tijela koji su sukladno posebnim propisima dužen davati svoje posebne uvjete, ali jednako takov i svih nazočnih na javnim izlaganjima. S obzirom na kompleksnost zahvata i stručne rasprave koja je bila izazvana tijekom tih javnih rasprava, nadležno ministarstvo je procijenilo kompletno proanalizirati cijeli prostorno-planski koncept te provesti postupak po drugom zakonu, Zakonu o zaštiti okoliša, te pripadajućoj uredbi, dakle postupak procjene utjecaja na okoliš za ovaj izuzetno važan i kompleksan zahvat u prostoru. Taj postupak je također odrađen i ministarstvo je svojim rješenjem od 18. veljače ove godine donijelo rješenje o prihvatljivosti zahvata na okoliš, sa brojnim stručnim elaboracijama odnosno mjerama koje uvjetuju način izgradnje i gospodarenja u prostoru obuhvata plana. Također bih željela kazati da nakon dobivenog rješenja stručni izrađivač je osim što je ugradio sve mjere iz postupka procjena utjecaja na okoliš odnosno pripadajućeg rješenja, jednako tako valorizirao i kompletno doradio sve stručne podloge koje su bile rađene za prvu javnu raspravu odnosno za prvi prijedlog plana, također i brojni propisi za oblasti zaštite prirode primarno, s obzirom na važnost zahvata u ekološkom smislu su se doradili i ugradili u ovaj plan kako bi se izbjegle sve moguće osjetljive intervencije u prostoru i kako bi prostor u svojim osnovnim karakternim obilježjima ostao takav kakav jeste, a jednako tako omogućila se izgradnja ovog izuzetno važnog projekta. Javni uvid naravno sukladno Zakonu o prostornom uređenju i gradnji, ponovljena je javna rasprava u trajanju od 15 dana … od lipnja do 13. srpnja. I na toj javnoj raspravi zaista održanoj ponovno u jednoj drugoj županiji i na tri mjesta u gradu Vukovaru, Općini Sikirevci, te gradu Vinkovcima, moramo kazati da smo imali svega 32 primjedbe od čega je 27 u cijelosti prihvaćeno, dakle bile su stručno argumentirane, dvije primjedbe djelomično. Jedna jedina nije prihvaćena i samo iz razloga što se nije odnosila na zahvat koji je predmet prostornog plana, nego na prostorni plan niže razine, te za dva je dano tumačenje. Ovo ističem iz razloga što je razvidno da je ovaj prijedlog bio bitno poboljšan u smislu svih onih pitanja koja su bila predmet prve javne rasprave. Također bih željela iskazati da je Savjet za prostorno uređenje država na svojim sjednicama održanih 29. i 30. lipnja ove godine također prihvatio ovaj prijedlog plana, dao svoje pozitivno mišljenje i kao takvo uputio ga nadležnom ministarstvu koje je sukladno posebnim propisima i prikupilo potrebna mišljenja i suglasnosti od svih nadležnih ministarstava, a primarno ovdje ću istaći Ministarstvo kulture, kako Uprave zaštite prirode, tako i Uprave za kulturu, ali jednako tako i Ministarstva regionalnog razvoja, Ministarstva poljoprivrede, te ostalih nadležnih ministarstava. To je ono što je ukratko u samoj proceduri. S obzirom da je ovo izuzetno važan prostorno-planski dokument, ja bih još samo jednom ponovila, definiran Strategijom i programom prostornog uređenja RH. Osnovna funkcija ovog prostornog plana odrediti položaj, uvjete i mjere za izgradnju kanala, duljine 61,4 km te svih pratećih funkcija koji će biti u funkciji kanala. Ono što bih kazala da je njegova osnovna funkcija primarno plovidbena, a jednako tako ne možemo zaboraviti i funkciju navodnjavanja i odvodnje. Što se tiče same plovidbene funkcije kanala, ja bih istakla da je temeljno pripomenuti da će se njegovom izgradnjom u prometnom smislu ostvariti integracija hrvatskog plovnog puta Dunava, Drave i Save preko državnog hrvatskog teritorija, te omogućiti unutarnji promet između hrvatskih riječkih luka. Jednako tako projekt kanala u bitnom će odrediti razvojnu strategiju pojedinih hrvatskih luka, a ovdje primarno mislim na Luku Vukovar koja će imati u okviru ovih obuhvata rekonstrukciju svoje postojeće luke, a jednako tako izgradnju nove luke. Također, ostvarenje ovog projekta treba vrednovati kao prvu fazu realizacije mješovitog prometnog povezivanja Podunavlja i Jadrana preko Hrvatske, a isto tako i uspješnog prometnog povezivanja Sredozemlja, Podunavlja i Baltika. Također ne treba posebno isticati, vjerujem da ste oko donošenja ovog prostorno-planskog dokumenta dovoljno i u medijima čitali ali ću ponovno istaći. Plovidba Savom prema zapadnoj Europi kanalom Dunav-Sava skratiti će njegov plovni put za 417 km. Znači izuzetno važno i u financijskom smislu. Ono što bih također htjela istaći, druga značajna funkcija ovog prostorno-planskog dokumenta, a koje uvjetuje primarno izgradnju kanala je i sustav navodnjavanja poljoprivrednog zemljišta koje će u mnogome doprinijeti povećanju prinosa tradicionalnog ratarstva i promjeni strukture sjetve biljnih kultura koje su atraktivne za tržište, a riječ je o navodnjavanju 35750 hektara poljoprivrednih površina. I treća, ne nebitna, itekako važna funkcija kanala je odvodnja sliva kanala što je itekako bitno za područje čiji je obuhvat 173000 hektara. Naravno da bih htjela ovdje posebno istaći, a tijekom javnih rasprava, poglavito prvih, bilo je upitno u smislu dijela šumarske struke prije svega da će kanal promijeniti razinu podzemnih voda u Spačvanskom bazenu što je izrijekom stručno i znanstveno decidirano kazano da neće biti, da će se svaki zahvat u prostoru itekako voditi, izvoditi na način da će se primarno valorizirati prostor, da će razina vode biti redoviti monitorinzi i da će se pratiti i da nema govora o povećanju razina podzemne vode. A Spačvanska šuma za vas koji ste iz dijela Slavonije sigurno bolje znate od mene, je primarno gospodarska funkcija zbog svojih sastavina hrasta lužnjaka, a u drugom dijelu je sigurno važna i radi ekološkog aspekta i naravno da se o svemu tome itekako jako vodilo računa. Ono što bih također htjela kazati, da je ovaj prostorno-planski dokument bitan ne samo za ove dvije županije koje sam nabrojila i 12 jedinica lokalnih samouprava koje su u obuhvatu ovog kanala nego zaista za cjelokupni prostor Republike Hrvatske. I ono što je također značajno kazati, ovdje moram reći iz prostorno-planerskog dijela da će svi prostorni planovi, kako i dva prostorna plana nadležnih županija tako jedinica lokalnih samouprava trebati biti usklađena sa ovim prostorno-planskim dokumentom. Mi smo tijekom postupka izrade ovog plana kontaktirali kako županije tako i nadležne gradove i općine i kroz izradu ovog plana uskladili njihove planove s ovim planom, s obzirom da je većina njih ili izrađena ili u završnoj fazi gotovosti kako ne bi morali odmah pokrenuti svoje izmjene i dopune i kako ne bi donošenje ovog prostornog plana zakočilo provedbu i po drugim dijelovima jedinica lokalne samouprave koji naravno ne postupaju samo u okviru ovog zahvata nego svih ostalih postupaka koje definiraju svi prostorno-planski dokumenti. Dakle, tu smo maksimalno surađivali sa gradovima i općinama i naravno da će se tijekom sljedećih godina svi ovi prostorno-planski dokumenti morati uskladiti, ali samo u naravnom onom dijelu zahvata koji to jest. Ono što je značajno kazati, vjerujem da malo vas u tom prostorno-planskom smislu znate kako prostorni planovi izgledaju, ali vjerujem da ste ih svi vidjeli i da primarno su bitne, sve su karte bitne ali bitne su primarno uvjeti korištenja prostora, odnosno namjena prostora pa bih ja samo rekla jedno funkcionalno razgraničenje koje je u samom prostorno-planskom dokumentu. Dakle, prvi je koridor višenamjenskog kanala koji ima osnovni obuhvat izgradnje kanala i pripadajućih građevina uz kanal. Također zona zahvata kanala, dakle koridor je dio te zone zahvata, ali i ostali infrastrukturni zahvati, a primarno sam i u uvodu kazala, to je izgradnja kako luka tako i ostalih infrastrukturnih sadržaja koji će biti u funkciji kanala, ali i kompletnog razvoja svih naselja koji su u obuhvatu. Te kontaktno područje, a kontaktno područje je naravno područje u odnosu od granice obuhvata do zone zahvata kanala. Evo ja bih toliko u samom uvodu, a ako bude pitanja. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, predsjednica Odbora gospođa zastupnica Marina Matulović Dropulić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora na 50. sjednici održanoj 5. listopada 2011. raspravio je Prijedlog odluke o donošenju Prostornog plana područja posebnih obilježja, višenamjenskog kanala Dunav-Sava koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske. Odbor je predmetni prijedlog odluke raspravio na temelju članka 83. Poslovnika Hrvatskoga sabora kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnica predlagatelja istaknula je da je višenamjenski kanal Dunav-Sava utvrđen Strategijom i Programom prostornog uređenje Republike Hrvatske, a da se Prostornim planom područja posebnih obilježja višenamjenskom kanala Dunav-Sava određuje položaj, uvjeti i mjere za izgradnju kanala i pratećih funkcija te uvjeti uređenja korištenja i zaštite prostora. U svrhu zaštite vrijednosti prostora plan propisuje niz mjera zaštite krajobrazne vrijednosti, zaštite prirode, zaštite kulturnih dobara, sprečavanje nepovoljnih utjecaja na okoliš, zaštite od elementarnih i drugih nepogoda. Prezentacijom plana od strane koordinatora i izrade plana iz Zavoda za prostorno planiranje Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, dan je detaljan prikaz značajki planiranog višenamjenskog kanala Dunav-Sava. Istaknuto je da trasa kanala dužine 61,4 km počinje na Dunavu u Vukovaru, završava na Savi u Slavonskom Šamcu i prolazi područjem dviju županija, Vukovarsko-srijemske i Brodsko-posavske i 12 jedinica lokalne samouprave. Položaj kanala uvjetovan je objedinjavanjem triju osnovnih funkcija i to navodnjavanjem oko 35000 hektara poljoprivrednih površina, rješavanje površinske odvodnje na oko 173000 hektara i podzemne odvodnje na oko 62000 hektara te plovidba kanalom. Planom se gradnja višenamjenskog kanala Dunav-Sava predviđa u četiri faze od kojih svaka predstavlja funkcionalnu i hidrotehničku cjelinu koja može funkcionirati samostalno do nadogradnje u sljedećoj fazi. Prva faza obuhvaća dionicu od rijeke Save do spoja s vodotokom Biđ, druga faza dionice od Dunava odnosno Vukovara do rijeke Bosut. Treća od Vinkovaca do naselja Cerna. I četvrta faza koja je u funkciji konačnog uređenja plovnog puta Dunava – Sava u kojoj se izvodi puni profil kanala na dionici prve faze i sve preostale planirane građevine u konačnim okvirima. Unutar navedenih faza planom je predviđena mogućnost razvoja u više etapa što je posebno značajno ovisno o razvoju područja i planiranom korištenju. Na kanalu se planira izgradnja pet luka i pristaništa, te 23 cestovna i pješačka mosta. Temeljem međunarodnog ugovora kanal će se izgraditi kao plovni put pete B klase. U raspravi koja je uslijedila članovi odbora su podržali donošenje ovog plana kao dokumenta kojim se osiguravaju prostorno-planski preduvjeti za realizaciju strateškog projekta višenamjenskog kanala Dunav – Sava i razvoj u prostoru ovog dijela Hrvatske. Članovi odbora pozitivno su ocijenili mogućnost fazne realizacije kanala od kojih svaka faza predstavlja funkcionalnu i hidrotehničku cjelinu koja može funkcionirati samostalno posebice iz razloga zahtjevnosti zahvata u vremenskom i financijskom smislu. Odbor smatra značajnim sudjelovanje svih relevantnih subjekata kao i uvažavanjem prostornih planova županija i prostornih planova uređenja gradova i općina prilikom izrade plana, te njegovu fleksibilnost prema njihovom budućem željenom prostornom razvoju. Vezano za planiranu namjenu kanala izneseno je mišljenje da je njegova izgradnja u interesu Republike Hrvatske zbog navodnjavanja poljoprivrednog zemljišta, odvodnje u svrhu sprječavanja potencijalnih poplava te u funkciji buduće plovnosti kako sa aspekta prijevoza tereta, tako i prijevoza putnika. Nadalje je u raspravi na odboru istaknuta važnost izrađene procjene utjecaja na okoliš kanala Dunav – Sava koja rezultira jasno definiranim mjerama zaštite okoliša i programom praćenja stanja okoliša za svaku od planiranih faza izgradnje kanala. I kao što je rekla i predstavnica gospođa Niki Sudarević održane su tri javne rasprave. Jedna javna rasprava za normalni plan. Nakon toga, nakon ispravaka druga javna rasprava. Ali je održana i javna rasprava oko studije utjecaja na okoliš. I nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje odluke o donošenju prostornog plana prostora područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav – Sava. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za razvoj i obnovu, predsjednica Odbora gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Odbor za razvoj i obnovu Hrvatskog sabora na 52. sjednici održanoj 5. listopada 2011. raspravio je Prijedlog odluke o donošenju prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav – Sava koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada odlukom, aktom od 1. rujna 2011. godine. Odbor je navedeni prijedlog zakona raspravio sukladno članku 140. Poslovnika Hrvatskog sabora kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnice predlagatelja Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva istaknuto je da se radi o velikom investicijskom projektu vrijednom gotovo 950 milijuna eura koji obuhvaća 2 županije i 12 jedinica lokalne samouprave. U planu je izgradnja pet luka i pristaništa, te dvadeset tri cestovna i pješačka mosta. Kanal objedinjuje tri najbitnije funkcije – plovidbu, navodnjavanje i odvodnju, te prometno povezivanje tri najvažnije hrvatske rijeke Dunav, Savu i Dravu s mogućnošću obavljanja sve popularnijeg riječnog crusing turizma. Izgradnjom kanala uspostavlja se povezivanje s cestovnom i željezničkom infrastrukturom, a Hrvatska se pozicionira kao podunavska i jadranska država. Kanal postaje dijelom složenog prometnog koridora Podunavlje – Jadran, odnosno kombinirane riječno-željezničke veze i omogućava bolje povezivanje sa srednjom Europom. Izrađena je procjena utjecaja na okoliš i donijeto je rješenje prema kojemu je namjeravani zahvat prihvatljiv za okoliš uz primjenu zakona propisanih i predmetnim rješenjem utvrđenih mjera zaštite okoliša i provedbe programa praćenja stanja okoliša. Istaknut je značaj donošenja ovog prostornog plana vezan uz jačanje gospodarstva i formiranje poslovnih zona u području kanala s očekivanjima da će investitori prepoznati prednosti jeftinijeg prijevoza. Predstavnik Ministarstva regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva istaknuo je značaj kanala iz perspektive gospodarenja vodama i šumama na što je u tijeku dviju javnih rasprava provedenih u travnju i svibnju 2007. te u lipnju 2011. godine bilo najviše primjedbi. Tijekom druge javne rasprave primjedbe, mišljenja i prijedloge dostavilo je ukupno 32 subjekta od kojih je gotovo 27 prihvaćeno. Istaknuto je da Savjet prostornog uređenja Republike Hrvatske je ocijenio da plan uvažava Zakon o prostornom uređenju i gradnji, posebne propise i ciljeve, te da je u skladu sa strategijom i programom prostornog uređenja Republike Hrvatske. Ocjenjujući ga pozitivnim predložio je da se uputi u proceduru donošenja i svoje stručne preporuke je dalo i Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva. U raspravi je podržano donošenje prostornog plana jer u etapama objedinjuje izgradnju plovnog kanala, te kanala za navodnjavanje i odvodnjavanje čime se istaknuto je vrši dodatno oplemenjivanje malih voda tijekom sušnog ljetnog perioda. Postavljeno je pitanje utjecaja kanala na nizinske šume u bazenu Spačva – Bosut koje se ističu kao prirodno bogatstvo od europskog i globalnog značaja to više što one ovise o hidrogeološkim okolnostima u rijekama i njihovom dinamičnom vodnom režimu naročito stoga što struka ima podijeljeno mišljenje. Predstavnik Ministarstva regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva je dao informaciju prema kojoj je na zahtjev Hrvatskih šuma izrađena studija na temelju desetogodišnjeg monitoringa na području spačvanskog bazena vezanog uz prirast drvne mase. U raspravi je izražena također bojazan člana Odbora ne dovodeći u pitanje značaj i korist od ovog projekta da se neće ponoviti slučajevi iz Baranje gdje se nakon melioracije isušili svi bunari što je otklonjeno davanjem stručnog odgovora člana odbora predstavnika znanstvenih i stručnih institucija. U raspravi je naročito istaknuta važnost ovog projekta u onom dijelu koji se odnosi na navodnjavanje, jer će dodatno oplemeniti poljoprivredu Slavonije kao i uloga koju će kanal imati u spašavanju od poplava s kojim Hrvatska vodi borbu već dugi niz godina. Odbor je nakon provedene rasprave jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje odluke o donošenju prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav – Sava. Hvala lijepa.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice gospodin zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Od prve polovice 18. stoljeća, konkretnije prema sačuvanim zapisima od 1737. godine pa do našeg vremena aktuelno je pitanje kako kanalom povezati Dunav i Savu. Od tada pa do danas predlagano je 14. različitih varijanti kanala rađenih prema tehničkim zahtjevima vremena u kojima su nastajale. Glavni razlozi zašto do sada nije došlo do realizacije kanala su ekonomske prilike i razni interesi u državi i okruženju. Nakon osamostaljenja Republike Hrvatske aktualiziralo se pitanje izgradnje kanala Dunav-Sava, te je projekt kao strateški objekt uključen u razvojne programe prometne infrastrukture Republike Hrvatske. U skladu s tim Vlada Republike Hrvatske na sjednici održanoj 19. ožujka 1991. godine donijela odluku o pripremama za izgradnju kanala Dunav-Sava. U odluci Vlade utvrđeni su zadaci na pripremi izgradnje kanala, osnove za njihovo ostvarivanje i nositelji pojedinih zadataka. Temeljem te odluke izrađena je i tehnička dokumentacija u kojoj su razrađena tehnička rješenja budućeg sustava višenamjenskog kanala Dunav-Sava. Od prvih ideja kanala za plovidbu dolazi se danas do višenamjenske uloge kanala Dunav-Sava. Ovaj projekt ima veliki značaja za cijelu Republiku Hrvatsku, a naročito za našu istočnu Slavoniju, i to naše dvije županije Brodsko-posavsku i Vukovarsko-srijemsku, koje će ostvarenjem ovog projekta vratiti svoju zasluženu ulogu žitnice Hrvatske. Višenamjenski kanal Dunav-Sava ima četiri glavne funkcije, a to su odvodnja voda, oplemenjivanje malih voda, plovidba i navodnjavanje. Kada govorimo o odvodnji izgradnjom višenamjenskog kanala omogućava se uređenje površinske odvodnje na 173 tisuće hektara, i osiguravaju uvjeti dogradnje podzemne odvodnje na 62 tisuće hektara poljoprivrednih površina, eliminira se šteta od poplava, i regulira vodni režim spačvanskog bazena sukladno potrebama šumske vegetacije. Izgradnjom višenamjenskog kanala ostvaruju se tehnički uvjeti za oplemenjivanje malih voda na dijelovima korita postojećih vodotoka, Bosut, Spačve i Vuke, te ih osposobljava za navodnjavanje, a obavlja se i Save i Dunava i isto tako i regulira vodni režim spačvanskog bazena sukladno potrebama šumske vegetacije. Izgradnjom višenamjenskog kanala omogućit će se skraćenje plovidbe iz Save u smjeru zapadne Europe za 417 kilometara, i smjeru istočne Europe za 85 kilometara, te povezivanje hrvatske mreže unutarnjih plovnih putova Sava-Dunav-Drava, i ostvarenjem 560 kilometara dugog prometnog koridora Podunavlje-Jadran, i to u vidu kombinirane riječno-željezničke veze 61,4 kilometar kanala Dunav-Sava, 340 kilometara regulirane rijeke Save, i 160 kilometara željezničke pruge Rijeka-Zagreb. Cijelom trasom kanala omogućit će se intenzivno navodnjavanje na otprilike 33 tisuće hektara poljoprivrednih površina, te omogućiti povećanje obijma poljoprivredne proizvodnje od 20 do 50%. Mogućnost navodnjavanja je najvažniji pozitivniji utjecaj kanala Dunav-Sava na tlo i agro eko sustave na navedenom promatranom području, budući da će kanal raspolagati određenom količinom vode za tu namjenu. To će omogućiti uz tradicionalne ratarske kulture uzgoj većeg broja povrtnih kultura, cvijeća, presadnica i sadnog materijala, kulturnog bilja, ukrasnica na otvorenim i zatvorenim prostorima, plastenicima, staklenicima i … [[Govornik se ne razumije.]] uzgoj, jer ta proizvodnja može postati vrlo unosna i privlačna za mlade ljude koji bi tu mogli naći pouzdane izvore prihoda. Promjenom dosadašnje strukture poljoprivredne proizvodnje nakon osiguranja uvjeta za navodnjavanje … [[Govornik se ne razumije.]] se štete prouzročene sušom, povećat se prinosi ekstenzivnih tradicionalnih kultura, omogućiti uvođenje … [[Govornik se ne razumije.]] kultura povrće, voće, sjemenski usjevi koji mogu podnijeti troškove investiranja u sustave za navodnjavanje. Sam kanal je duljine 61,4 kilometra i njegova gradnja je predviđena u četiri faze. Izgradnja kanala duljine 15 kilometara po planiranoj trasi od rijeke Save do pojasa vodotokom Biđ, izgradnja približno 25 kilometara kanala s punim profilom korita, kako bi se osigurali uvjeti za plovnost od Vukovara do Vinkovaca, treća faza produženje plovnog puta duljine 22 kilometra u punom profilu korita od Vinkovaca do naselja Cerna, i četvrto konačna uspostava plovnog puta od Dunava do Save. Kako prva faze izgradnje višenamjenskog kanala obuhvaća izgradnju kanala duljine oko 15 kilometara, koji je reducirane dubine, njegova gradnja se u naravi preklapa sa dovodnim melioracijskim kanalom za navodnjavanje Biđ bosutskog polja, čija je gradnja već započela. Do sada je izrađena potrebna projektna dokumentacija, ishođena lokacijska dozvola i načelna građevinska dozvola za cijelu ovu dionicu kanala, te je izvršen otkup zemljišta, a ishođene su i građevinske dozvole za izgradnju 5 od projektom predviđenih 6 dionica melioracijskog kanala. Ove godine završena je izgradnja prve dionice dovodnog melioracijskog kanala u dužini oko 6 kilometara, te su sklopljeni ugovori za nastavak izgradnje kanala druge, treće, četvrte i pete dionice, ukupne dužine oko 14,7 kilometara, kao i za rekonstrukciju kanala Konjsko, te druge pripremne radove. Ova faza projekta obuhvaćena je katalogom investicijskih projekata od interesa za Republiku Hrvatsku u javnom sektoru prema kojem bi ista trebala biti realizirana i do kraja 2015. godine. Izgradnjom kanala osigurat će se navodnjavanje oko 4 tisuće hektara poljoprivrednih površina na području Biđ bosutskog polja, odnosno Brodsko-posavske i Vukovarsko-srijemske županije, te regulacija vodnog režima površinskih i podzemnih voda u šumskom kompleksu Spačva, te su za ovaj projekt u 2011. godini planirana ulaganja u iznosu od oko 56 milijuna kuna, s obzirom da cijela hrvatska struka od hidrotehničara, građevinara, agronoma smatra da je realizacijom ovog projekta zapravo započela realizacija stogodišnjeg sna o gradnji višenamjenskog kanala i da naravno ovaj projekt više ne bi trebao stati niti smije stati. Ovaj prostorni plan područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav-Sava je zapravo prethodno pitanje kako bi se mogla ostvariti gradnja ovog važnog projekta za cijelu Republiku Hrvatsku. Kako će se izvedba kanala, kako sam prethodno gore i izložio, provoditi fazno i etapno, a u svakoj fazi prostor namijenjen izgradnji kanala i pratećih elemenata uređivat će se tako da omogući funkcijom kanala u skladu sa ovim prostornim planom. Stoga ispred Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržavamo odluku o donošenju prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav-Sava. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, HSU-a, gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, predstavnice Vlade, kolegice i kolege. Danas raspravljamo o prijedlogu odluke koji donosi Hrvatski sabor, a odnosi se na donošenje Prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav-Sava. Sam plan prošao je postupak javne rasprave i postupak ponovljene javne rasprave i mi u klubu HNS-HSU-a smatramo da samo donošenje ovog Prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav-Sava nije sporno pod uvjetom ako su stvarno i zaista dati odgovori prije svega struci, odgovor na pitanja koja je postavila stručna javnost i ako je izgradnjom ovog kanala, ako je za izgradnju ovog kanala i prethodila jedna ekonomska studija, studija sa relevantnim podacima, studija koja definira infizibilnost ovog čitavog projekta koja sasvim sigurno u nekim segmentima postoji i sasvim sigurno je prisutna. Međutim, s obzirom na ukupnu poziciju našeg gospodarstva i ukupni trenutak i poziciju državnog proračuna i sve ostale elemente upitno je i pitanje je da li je taj projekt izvediv i koja je realnost uopće njegove izgradnje. Prema tome, jedno je ovo o čemu danas raspravljamo, a drugo je pitanje koje definitivno ostaje otvoreno, na kojega mi odgovora nemamo, a to je realnost izgradnje ovog objekta. Već je spomenuto koliko je taj kanal dug, što se dešava u skraćivanju, koliko se skraćuje plovidba prema Srednjoj Europi, prema Crnom moru. Normalno da je posebno važno ova mogućnost i pozicija navodnjavanja od 35 tisuća 750 hektara budući da smo po navodnjavanju površine u ovom trenutku na začelju kao i u mnogim drugim segmentima zemalja koje imaju organizirano navodnjavanje na svom prostoru, cca 10 tisuća hektara. Prema tome to uopće nije ni vrijedno spominjanja i svaka priča na tu temu i svaki iskorak na tu temu kad govorimo o navodnjavanju je izuzetno koristan i izuzetno kvalitetan. Jedini problem ovog projekta je nedostatak novca. Za početak izgradnje ovog projekta nema ni kune u državnom proračunu ni ove godine, nema ni predviđeno u sljedećoj godini. Prema tome treba vrlo jasno i glasno reći ovo o čemu danas raspravljamo je pitanje prostorno-planske dokumentacije, a sama izgradnja tog projekta kad će biti, kad će se desiti vidjet ćemo. I u svakom slučaju u tom kontekstu i u kontekstu rasprave o ovoj točki mi u klubu HNS-HSU-a ponovno ukazujemo da na kraju mandata da se ovaj projekt najavljuje kao moguće izvediv projekt, na kraju Sanader-Kosor mandata kao i mnogi drugi projekti, a koji su realno na nivou pismo namjere, da je to projekt o kojem se govori još od 1737. godine, da je to projekt koji se izvadio iz ladice i koncem Sanaderove vlade 2007., to je projekt koji se ponovno vadi iz ladice i naftalina i na koncu ovog drugog mandata i sasvim sigurno i gotovo sigurno od tog projekta u smislu izvođenja treba biti odgovoran i treba biti realan, još dugo, dugo vremena neće se desiti ništa. Naime zašto to tvrdim? Prvo, u proračunu nema ni kune za početak gradnje. Drugo, sam projekt, projekt je težak negdje oko milijardu eura, 950 milijuna. I pod uvjetom da taj projekat i da krene i da njegova izgradnja krene, i pod uvjetom da se izgradnjom tog projekta ne povisuje cijena kao što se to dešavalo sa autocestama u ovih 8 godina, i nadam se da o takvim infrastrukturnim projektima u konačnici i na kraju izvedbe projekte više neće ključnu riječ imati Državno odvjetništvo i USKOK nego struka upitno je tih milijardu eura. Projekt će se kandidirati za europske novce. U redu, pri tome činjenica da Europa uvodi praksu revitalizacije riječnih tokova i nije baš spremna za izgradnju kanala. Ali i da je spremna da li mi imamo osiguranih 20% naših učešća, 25%? Nemamo. Nadalje, pitanje je da li će se i kada će se putem plovidbe zaraditi ova milijarda kuna koliko treba uložiti u taj projekt? Da li imamo odgovore na pitanja kako će se zaraditi novac za održavanje i ovog objekta i plovnog puta? Argument nicat će poslovne zone u koje će dolaziti investitori. Odličan argument i sasvim sigurno logičan i potreban, ali činjenica je da su nam INO ulaganja od 2009. i 2011., znači u vrijeme dok Vladu vodi gospođa Kosor, pala s 2 milijarde eura na 200 milijuna eura. Činjenica je da nam je vanjski dug porastao s 40 milijardi eura na 47, činjenica je da nam je nelikvidnost porasla od 2009-2011. s 20 milijardi na 40 milijardi. Činjenica je da je izgubljeno 145 tisuća radnih mjesta. Prema tome, u ovim relacijama argumentacije trebalo bi biti realan i svjestan trenutka i svjestan svoje dodane vrijednosti u proteklom periodu. Nadalje, činjenica je da je struka vrlo jasno se odredila prema ovom projektu. Mi u klubu HNS-HSU-a nemamo gotovo nikakvog razloga ne vjerovati argumentaciji koju smo čuli od predstavnice predlagača, ali je istovremeno činjenica da su podnesene tužbe Upravnom sudu protiv rješenja Ministarstva zaštite okoliša o prihvaćenoj studiji na okoliš tog objekta. To je činjenica, to je evidentno. Da, stručna javnost postavlja čitav niz potpuno opravdanih pitanja na koja još uvijek u ovom trenutku nemamo vrlo jasno i konkretne odgovore kakav će utjecaj ovaj projekat imati na prirodu i gospodarstvo, a sasvim sigurno neodgovorno je bez obzira koliko neki projekat u nekom trenutku čini se dobar neodgovorno je taj projekat inicirati i voditi ako ugrožava druge sektore. ja prihvaćam argumentaciju kada govorimo o … šumi koja je nacionalno blago, ja prihvaćam argumentaciju da je Ministarstvo regionalnog razvoja kao resorno ministarstvo podržalo ovaj projekt, međutim, činjenica da sama struka, govorim prije svega o ljudima udruženim u šumarske asocijacije, još uvijek imaju rezervu prema ovom projektu. DA li je tu postignuto suglasje? Ja stručnoj javnosti šumarske struke vjerujem daleko više nego administratoru ili nekome iz Ministarstva regionalnog razvoja, daleko više, a mislim da tu odgovor nemamo čist i jasan i čvrst. Pitanje pitke vode pojavljuje se kao problem u tom prostoru, da li je taj problem riješen i čitav niz stvari koje je struka vrlo jasno postavila, čuli jesmo uvodno od predstavnice predlagača da su dati odgovori na pitanja struke, međutim, ono što je ključno kod ovog projekta: Kanal Dunav-Sava je projekt koji zahtijeva jednu izuzetno veliku odgovornost, projekt koji treba biti ekonomski solidno utemeljen, i treća vrlo važna stvar, to je projekt za kojega su potrebni partneri, bez partnera mi realno taj projekat ne možemo izvesti. Ovog trenutka Vlada Sanader Kosor od toga nema ništa, nema solidnu ekonomsku analizu, ako ima vrlo rado bi mi u Klubu Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika, a i vi ostali i predstavnici pozicije i opozicije vrlo rado bismo htjeli čuti te podatke. I ono što je ključno, ova Vlada nema partnera za izgradnju tog objekta. Prema tome, ovaj projekat je pismo namjere, jedna predizborna priča koja bi mogla izgledati dobro, ali realno od nje gotovo sigurno i to treba reći građanima, jer sasvim sigurno da građani s Brodsko-posavske, Vukovarsko-srijemske zajednice izuzetno županije, su izuzetno zainteresirani za ovakav jedan objekt, ali treba realno reći da postoji čitav niz elemenata koji su nužni i potrebni a da bi se s tim projektom moglo krenuti. Prema tome, ova prostorno planska dokumentacija, ovo o čemu danas raspravljamo definitivno je nešto što je nužno u čitavom tom procesu i nema nikakvih razloga ako je poštivana struke, ako su poštivane zakonske odredbe, ako su poštivane strategije ako, nema nikakvih razloga da mi u Klubu HNS HSU-a ne prihvatimo ovaj Prijedlog donošenja ove odluke, nema nikakvih razloga, ali ono što je važno reći jasno i glasno da postoji čitav niz otvorenih pitanja i ovom trenutku od tog projekta nema ništa osim izjavljene namjere i želje bilo bi dobro. Činjenica, vratimo se na Pelješki most, s kojim iznosom je ubačen Pelješki most za izgradnju sada u predizborno vrijeme, ispod 5% cjelokupne investicije, od sredstava koje Hrvatske ceste primaju za naknadu, da li je to odgovor? Da li je to odgovorno? Opet jedan u nizu predizbornih obećanja, predizbornih floskula i zavaravanja javnosti. Mislim da nije korektno prije svega prema građanima Brodsko-posavske i vukovarsko-srijemske županije davati jednu lažnu nadu, prihvaćanjem ovog dokumenta za kojega ponavljam mi u Klubu HNS HSU-a nemamo razloga ga ne podržati ali treba jasno i glasno reći da za izgradnju za realizaciju ovakvog projekta nisu se stekli uvjeti, treba još čitav niz drugih predradnji napraviti a da bi takav projekt mogao ići u realizaciju da je on nužan i potreban je, ali u onom trenutku kada se stvore svi uvjeti. Hvala lijepa.
Nekoliko ispravaka. Prvi gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, ispravljam netočan navod kolege Koračevića koji je rekao da se projekt vadi iz ladice u predizborno vrijeme a da se u međuvremenu nije događalo ništa. Kolega Koračeviću trebali ste pažljivo slušati predstavnicu Ministarstva koja je rekla da se pet godina radi na prostorno planskoj dokumentaciji da se radi na rješavanju vlasničkih odnosa a vjerujem da znate da je to uopće preduvjet da se krene sa projektiranjem, da se krene sa troškovnicima, da se krene sa traženjem partnera koji će sudjelovati u financiranju ovog projekta. Nekoliko puta ste spomenuli riječ činjenica. Pa činjenica je da iz ovog vašeg izlaganja da vi ovaj projekt ne podržavate i da kada vi dođete na vlast da će i ovaj projekt i Pelješki most biti zaustavljen kao i mnogi drugi projekti. Zahvaljujem.
Gospođa zastupnica Suzana Bilić VArdić.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, ispravljam netočan navod kolege Koračevića koji je u nizu netočnosti, recimo nemamo investitora. Kolega Koračeviću ovo što danas usvajamo ovo je temelj da bi se moglo dalje raditi i na temelju ovog plana će se izraditi dokumentacija s kojom će se tražiti investitori. Dalje, kažete kolega da ništa nije napravljeno, nije istina jer niste proučili materijal. Govorili ste politički a ne stručno. Da ste pročitali materijal vidjeli biste da je prva faza kanala počela ali neću vam sada odgovarati ali ostanite tu pa ću vam to reći u svojoj raspravi. I još nešto, nemojte obmanjivati ovdje građane Brodsko-posavske županije, rekao je da je lažna nada građanima Brodsko-posavske Vukovarsko-srijemske županije. Kolega Koračeviću nije točno, poljoprivrednici u mojem kraju rateći izgradnju prve faze pozdravljaju to i namjeravaju mijenjati kulture koje se u do sada u donjem dijelu istočne Hrvatske sijana.
Povreda Poslovnika, gospodin zastupnik Koračević.
Hvala lijepo. Članak 209. i kolegica i kolega očito nisu htjeli čuti stav Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika da podržavamo donošenje ove Odluke ali ne podržavamo davanje lažne nade građanima da će zbog tog projekta doći realno za to nema pozicija. donošenje ove odluke i prostorno planske dokumentacije mi podržavamo, izgradnju objekta podržavamo ali ne podržavamo obmanjivanje javnosti da će se krenuti s projektom.
To nije povreda Poslovnika to su polemike sa navodima. Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak, ispravak netočnog navoda.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Pa ispravljam niz netočnih navoda, jedan od toga je da struka nije dala pozitivno mišljenje na ovo. Pa ovako kolega Koračević, struka je dala pozitivno mišljenje. Da ste se malo više interesirali onda biste znali da je Agronomski fakultet i Šumarski fakultete uvaženi profesori i Mustapić i Petošić učinili su upravo jednu studiju meliorizacije koja se već i provodi. Pitajte stanovništvo što to znači za njih. Jednako tako radi vaše informacije, ali nemojte obmanjivati javnost, već se 10 godina provodi ispitivanje podzemne razine vode. Što to znači i koliko je to korisno? Naravno, a što se tiče činjenice dozvolite, je jedna činjenica da je vaš predsjednik stranke kao direktor poduzeća u stečaju.
Dobro. Hvala lijepa. Dobro. Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Zoran Vinković, sljedeći ispravak. Dobro. Hvala lijepa. Dobro. Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Zoran Vinković, sljedeći ispravak.
Gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Koračević je rekao da se ovaj projekt vadi iz ladice. Ja smatram da on obmanjuje javnost, jer evo upravo ovih dana su stigli ogromni kruzeri tim kanalom, dovodeći mnogobrojne turiste kako bi gledali radnike.
To nije ispravak netočnog navoda. Hvala lijepa. Nije ispravak netočnog navoda. Gospodin zastupnik Emil Tomljanović.
Je, je. Kolega kaže da se vadi projekt iz ladice, a ogromni kruzeri stižu. Ogromni kruzeri su evo danas usidreni na jezeru … kraj Đakova i gledaju radnike u bodljikavoj žici.
Dobro.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega je između netočnog kazao da se ovdje zapravo radi o pismu namjere ili želji da se ostvari određeni projekt. To je netočan navod, jer ovdje se radi o vrlo važnoj odluci. Radi se o odluci donošenju prostorno planske dokumentacije. I vi jako dobro znate da bez prostorno planske dokumentacije koja mora biti definirana strogo u skladu sa zakonskim propisima, nema ozbiljnog projekta i da je upravo ova odluka taj temelj da bi se moglo pristupiti i realizirati ovu vrlo vrijednu investiciju.
Povreda Poslovnika.
Hvala lijepo. Pa moram se opet pozvati na članak 209. jer kolega ispravlja nešto što nisam rekao. Ja opet ponavljam, mi donošenje ove odluke prostorno planske dokumentacije podržavamo.
Nije točno kolega KOračević da se radi o povredi Poslovnika. Vi ste izrijekom više puta rekli da se radi o pismu namjere. I kolega Tomljanović kaže ne radi se o pismu namjere nego se radi o nečem drugom. I ne možete onda polemizirati i na taj način tvrditi da se radi o povredi Poslovnika kada on ispravlja očito vašu po njegovom mišljenju tvrdnju koja nije točna. Gospodin zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Pa evo kolega KOračević je rekao da od ovog projekta nema ništa i da nisu osigurana sredstva za ostvarenje ovog projekta. Pa ja ću ga podsjetiti da zapravo ova početak izgradnje kanala je već započeo izgradnjom ovog melioracijskog kanala koji se preklapa sa trasom kanala. A zaključno sa 2010. godinom samo u pilot projekt navodnjavanja ukupno je uloženo 199,71 milijun kuna sredstava državnog proračuna kojima se financira izrada projektne dokumentacije, rješavanje imovinsko-pravnih odnosa, pripremi radovi, istražni, arheološki radovi itd. U 2011. Planirana su ulaganja u iznosu od oko 56 milijuna kuna. To kolega KOračević nije ništa, ovo su pretpostavke da izgradnja kanala može ići dalje. Hvala.
Klub zastupnika SDP-a gospođa zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče. Na početku rasprave o Prijedlogu odluke o donošenju prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog Kanala Dunav–Sava u ime kluba SDP-a predstavnicama Vlade RH želim postaviti pitanje. Zbog čega ste ovaj dokument uputili u saborsku proceduru na posljednju sjednicu Sabora u ovom sazivu? Zbog čega u ovom iznimnom važnom dokumentu raspravljamo manje od dva mjeseca prije parlamentarnih izbora na kojima ova garnitura neće polučiti izborni uspjeh? O čemu se tu uopće radi? Jednom od mnogih predizbornih trikova vladajuće stranke manifestacije upravo nevjerojatne političke odgovornosti želje da se donošenjem ovakvih odluka pogoduje vrijednim klijentima vladajuće elite, zemljišnim špekulantima koji se u vladajućim krugovima zovu investitorima ili developerima. U klubu SDP-a zaključujemo da se radi o kombinaciji svega prethodno rečenog. To je definitivno predizborni trik čiji je cilj uvjeriti javnost da ova vlast radi i ima snagu realizirati važe infrastrukturne projekte poput ovog još jednog simboličnog Pelješkog mosta, projekta koji gotovo da se već mogao i realizirati brojim kopanjem tzv. prvih lopata u predizborne svrhe. No vladajuća stranka podcjenjuje građanke i građane Hrvatske koji više ne nasjedaju na takve prozirne trikove, a to je najvidljivije iz činjenice da ovaj projekt koji je u jednom svom dijelu iznimno sporan u smislu zaštite okoliša više ne izaziva čak ni trzaj nervoze od strane nevladinih udruga i aktivistica i aktivista za zaštitu okoliša koji se ne uzbuđuju jer znaju da od realizacije ovog projekta neće biti ništa. Ovdje se radi o manifestaciji upravo nevjerojatne političke neodgovornosti, jer nijedna odgovorna vlada koja je između ostaloga na vlasti već punih 8 godina, ovakve odluke ne podnose na posljednjoj sjednici Parlamenta. Jer Kanal Dunav-Sava iznimno invazivan projekt i u ekonomskom i u prostornom i u ekološkom i u socijalnom smislu i kao takav zahtjeva potpuno drugačiji politički tretman od ovoga. Drugim riječima, radi se o projektu za početak, a ne za kraj mandata. Zbog prethodno rečenog ne može a ne stvoriti zaključak da je ovaj prijedlog odluke samo još jedna moguća korupcijska smicalica vladajućih, smicalica motivirana bojazni da su im dani na vlasti odbrojeni pa je ovo doslovce posljednji tren da se zemljišnim špekulantima koji su već osvjedočeni klijenti vladajuće elite, pogoduje na način zgrabi lovu odnosno zemlju i bježi. Zbog čega? Zbog toga što se donošenjem ove odluke po donošenju prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog Kanala Dunav-Sava doslovce preko noći znatno podiže vrijednost zemljišta koje se nalaze u obuhvatu plana. Nažalost, to je scenarij koji smo vidjeli jako puno puta u režiji ove vlasti, plan koji ne počiva na želji da se neki projekt istinski realizira već da se umjetnim putem napuhava vrijednost terenima i to bez ikakvog državnog zaštitnog mehanizma kojima bi se sprečavale zloupotrebe. Zašto Hrvatska nema takav zaštitni mehanizam u području prostornog planiranja, oprostite, prostornog manipuliranja, pitanje je vrijedno milijune i milijune pa čak i milijarde ne kuna već eura, pitanje na koja ova vladajuća garnitura nikada nije dala nikakav odgovor. Od predstavnica Vlade očekujem razuman i svima razumljiv odgovor, zbog kojih se to razloga ova odluka sada stvorila u saborskoj proceduri i zbog čega ovaj važan projekt ako su ga stvarno ikada mislili realizirati nisu pokrenuli prije 8, 6, 4 pa čak i 2 godine, već upravo sada? Vjerujem da će taj odgovor iznimno zanimati ne samo tzv. zainteresiranu ili stručnu javnost već veliku većinu građanki i građana Hrvatske. Već sam spomenula da je ovaj projekt invazivan i u ekonomskom i u prostornom i u ekološkom i u socijalnom smislu i da kao takav zahtijeva potpuno drugačiji politički tretman od ovoga koji nam se nudi od strane vladajućih. Naime, neosporna je činjenica da je ovaj projekt u dijelu koji se tiče izgradnje plovnog puta, odnosno kanaliziranja i betoniranja korita rijeka iznimno sporan u smislu zaštite okoliša, točnije zaštite vrijednih šuma i šumskih staništa u području Spačve te u smislu poremećaja vodne ravnoteže. Tu bih podsjetila da je ideja realizacije ovog projekta iznimno stara, točnije ona datira još iz razdoblje Austrougarske monarhije. No u međuvremenu u proteklih 100-tinjak godina u znanosti, a posebice u hidrologiji i ekologiji, odnosno znanosti o međuovisnosti živih organizama i njihovih staništa dogodile su se mnoge promjene koje čini se Vlada premijerke Kosor još uvijek nije akceptirala jer još živi u prošlosti što je najvidljivije uostalom i iz njenih nedavnih predizbornih nastupa. Naime, ukoliko dođe do kanaliziranja korita rijeke Dunava i Save za potrebe izgradnje plovnog puta bit će ugroženi, a možda i potpuno uništeni iznimno vrijedni primjerci hrasta lužnjaka koji raste u spačvanskim šumama, a za koje je neophodno da dvaput godišnje budu djelomično poplavljeni. Vladajuću većinu bih ovom prilikom podsjetila da je prije nekoliko godina ravnatelj Državnog zavoda za zaštitu prirode u jednom nacionalnom dnevnom listu u vezi realizacije ovog projekta izjavio, citiram: "Još je konkretniji primjer kanala Sava-Dunav koji je u kontekstu Austrougarske potkraj 19. stoljeća imao svoju funkciju, naime povezivao je srednju Europu, Austriju, Mađarsku, Češku, Poljsku i Njemačku preko Dunava s Crnim morem dakle s područjem istočne Europe i Azijom, odnosno povezuje srednju i zapadnu Europu s Jadranskim morem koje je u transportu vrlo interesantno. U krajnjoj liniji Austrija je gradila luku Metković i u bivšoj Jugoslaviji taj kanal je imao svoju opravdanost. Na bosanskoj obali Save razvijala se velika luka koja je donosila prosperitet. Tamo se ukrcavao teret koji kanalom izlazi kod Vukovara na Dunav i ima otvorene pravce prema zapadnoj Europi, a na istok prema Crnom moru. Bosna i Hercegovina bila je manje razvijena od Hrvatske i Slovenije. Da bi se BiH dodatno razvila Jugoslavija je napravila luku Ploče. Sada je aktualan koridor 5c koji povezuje Jadran preko luke Ploče upravo kroz BiH i izlazi na plovne rijeke, dakle na Savu. Raspadom Jugoslavije stvari se mijenjaju. Hrvatska i BiH postaju zasebne države i time se otvara pitanje je li kanal koji će neminovno poticati razvoj luke u drugoj državi uopće koristan Hrvatskoj, osim što vukovarska luka tada postaje nepotrebna. A s aspekta zaštite prirode najvrjedniji primjerci hrasta lužnjaka u Europi, a po nekima i u svijetu nalaze se u Spačvanskoj šumi. Hrast lužnjak izuzetno je vrijedan izvozni proizvod za Hrvatsku. Rekonstrukcija tog kanala, upozorio je akademik Slavko Matić, dovela bi u pitanje opstanak hrasta lužnjak jer on dvaput godišnje mora biti djelomično poplavljen da bi se razvijao. Stoga treba dobro odvagnuti je li pametno dovesti u pitanje opstojnost takvog prirodnog resursa zbog prometne povezanosti koja najvjerojatnije uopće ne bi imala pozitivne efekte za Hrvatsku nego za susjednu državu. Druga je varijanta da se napravi plovni put praktički do Zagreba, međutim na Savi bi se u tom slučaju trebali poduzeti izuzetno veliki zahvati koji bi ugrozili Lonjsko polje. Park prirode Lonjsko polje močvarno je stanište, zaštićeno je na svjetskoj razini ramsarskim popisom, stoga su to globalno nedopustivi zahvati koji bi to područje mogli uništiti. Upravo te stvari reguliraju i direktive Europske unije. U slučaju bilo kakvih zahvata koji mogu utjecati na prirodu treba se savjetovati sa strukom." Naglašavam i ponavljam, ovo nije izjavio neki aktivist ili aktivistica za zaštitu okoliša ili politički oponent iz SDP-a. Ovo su riječi vašeg stranačkog kolege, ravnatelja Državnog zavoda za zaštitu prirode kojem je nedavno ponovno potvrđen mandat na toj funkciji. O ovom projektu u dijelu kanaliziranja riječnih korita za potrebe plovnog puta iznimno su se negativno kritički izjasnili mnogi stručnjaci i stručnjakinje različitih struka i šumari i biolozi i ekolozi i geografi, hidrolozi, prostorni planeri, da ne nabrajam. I … [[Ne razumije se.]] o ovom projektu piše kao, citiram: "utopijskom planu koji guta sredstva i krajobraz u Hrvatskoj te upozorava da između ostaloga za ovaj projekt nedostaje analiza troškova isplativosti." Od 1991. godine otkada se Hrvatska odlučila za pripremu gradnje projekt je već progutao troškove planiranja i projekta, a to su milijunski iznosi. I taj Lončar upozorava na štete od realizacije ovog projekta na šumski pokrov u spačvanskom području, citiram: Voda je za hrast lužnjak dominantan ekonomski čimbenik. To je vrlo osjetljiva vrsta drveta u odnosu prema vodi, a smeta mu previše kao i premalo vode. Na spačvanske šumske eko sustave u budućnosti će utjecati dva zahvata obuhvaćena Prostornim planom Republike Hrvatske, kanal Dunav-Sava i autocesta Zagreb-Beograd. Kanal je projektiran na potezu od Vukovara do Šamca u dužini od 61,4 km u smjeru sjeveroistok-jugozapad, a zasijecao bi duboko u teren i prekinuo tokove podzemnih voda koje teku usporedno sa Savom od zapada na istok i opskrbljuju spačvanske šume vodom. Kako je praktički nemoguće utvrditi tokove podzemnih voda i zbiljskih utjecaj pad, ali i povišenja razina podzemnih voda, ne može se sa sigurnošću niti predvidjeti stanje voda u staništima spačvanskih šuma poslije izgradnje kanala. Takav je vodotehnički zahvat nepoželjan jer predstavlja prijetnju nizinskim šumama koje su u području njegova nepovoljnoga utjecaja i imaju znatno veću vrijednost od njega samog. Posljedica svakog sličnog zahvata u ovom području bilo je sušenje šumskog drveća i to ponajprije hrasta lužnjaka kao gospodarski najvažnije vrste koja ne podnosi zabarivanje niti nedostatak vode na staništu. Sve prethodno citirano govori o tome da bismo kanaliziranjem rijeka za potrebe plovnog puta iznimno ugrozili prirodno bogatstvo Hrvatske i to zbog ekonomski upitnog projekta. Drugim riječima, ovaj projekt mogao bi se sažeti ukratko i … [[Ne razumije se.]] ubili su kravu da bi ispekli jednu šniclu. Klub SDP-a upozorava i na to da se zemlje Europske unije, a koje su nam tako često uzor za sve i svašta, u posljednjih 10-tak godina pokazuju iznimno veliku skepsu prema praksi kanaliziranja rijeka i jako žale što su realizacijom takvih projekata u svojim državama bespovratno degradirali prostor, poremetili vodnu ravnotežu, ugrozili biološku raznolikost te povećali i rizike i štete od poplava umjesto da ih kontroliraju, spriječe i smanje. Činjenica je da su novija znanstvena istraživanja pokazala da priča o poplavama nije baš crno-bijela jer sezonske poplave ne stvaraju štetu za prirodu već sudjeluju u normalnom prirodnom ciklusu obogaćujući tlo plodnim naplavinama iz rijeka. Zbog toga danas Europska unija prelazi sa Strategije regulacije i kanaliziranja rijeka na strategiji integriranog upravljanja poplavnim nizinama te potiče vraćanje u prvobitno stanje svojih uništenih, reguliranih rijeka. Naime, znanstveno je dokazano da reguliranje rijeka pretvara rijeke u uske kanale s malim kapacitetom vode. Riječni tokovi se ubrzavaju sječom meandara zbog čega se pretvaraju u bujice prilikom svake povećane razine voda. Kanaliziranjem rijeka uništavaju se prirodna poplavna područja, odnosno retencije poput spačvanske nizine i Lonjskog polja koje su primaoci suvišnih voda, odnosno prirodna obrana od poplava. Zbog svega toga regulacija i kanaliziranje rijeka je opravdano samo u naseljima i industriji jer se tako štite životi i imovina ljudi, ali je apsolutno neopravdano reguliranje i kanaliziranje rijeka u nenaseljenim prirodnim područjima. Zbog svega prethodno rečenog u klubu SDP-a podržavamo ovaj projekt u dijelu koji se tiče izgradnje melioracijske mreže, odnosno sustava navodnjavanja i odvodnjavanja, a zbog kojih poljoprivreda u istočnoj Hrvatskoj više neće ovisiti o kiši, ali dvojimo o koristi koja bi realizacija plovnog puta kanal Dunav – Sava polučila. Naime, iz do sada dostupnih informacija ovaj segment projekta mogao bi rezultirati znatno većim štetama no koristima i po okoliš, ali i po gospodarstvo Hrvatske. I zbog svega toga vrlo je neozbiljno ovako važnu odluku donositi 5 sekundi prije kraja mandata ove Vlade i saziva Sabora.
Hvala. Ispravci. Prvi je Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa uvažena kolegica je kazala, mislim i nekoliko puta netočno naravno da se ovdje radi o predizbornom triku i još jednoj korupcijskoj smicalici. To je apsolutno netočno. Ja ću ponoviti još jedanput da se ovdje radi o odluci o donošenju prostorno-planske dokumentacije kao prvog preduvjeta za nastavak realizacije ove vrijedne investicije. A kako onda možete na kraju izlaganja sam vas shvatio da dijelom i podržavate samu odluku. Kako možete ako je to u suštini po vama to. Kako možete podržavati? Dakle, očito ste kontradiktorni i u svom izlaganju, a to što ste kazali je notorna neistina. Ponavljam radi se o odluci, o donošenju, definiranju prostorno-planske dokumentacije kao osnovnog preduvjeta za realizaciju ove investicije.
Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić. Ispravak.
Hvala lijepa. Ispravljam netočan navod također preko više puta u raspravi iznijet kolegice Holy da se radi o predizbornome triku i da je ovo neozbiljno. Kolegice Holy to uopće nije točno, a da to nije predizborni trik i da hrvatska Vlada na čelu sa gospođom Jadrankom Kosor misli ozbiljno argumentirat ću vam. Prije svega, nemojte se pozivati na 1737 odnosno na Austro-ugarsku. Prije svega, višenamjenski kanal Dunav – Sava utvrđen je strategijom i programom prostornog uređenja Republike Hrvatske koji je donio Hrvatski sabor '97. odnosno 1999. godine. Druga stvar, Republika Hrvatska je 1997. potpisala Europski ugovor o glavnim unutarnjim plovnim putovima od međunarodnoga značaja. Stupio je na snagu '99. godine, a unutra je sadržan i predviđen višenamjenski kanal Dunav – Sava. I treće, izrada, odnosno poslovi na izradi ovoga prostornoga plana su počeli 2006. godine.
Gospodin zastupnik Davor Huška.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. … [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]] Ovo nije predizborni trik kolegice Holy, ovo je program Hrvatske demokratske zajednice i koalicijskih partnera koji je u realizaciji pet godina. Čuli smo koliko sredstava je utrošeno protekle godine, čuli smo koliko sredstava će biti utrošeno ove godine, a evo pomalo se naziru i stvarne konture vašeg predizbornog programa. One kratko glase: zaustavimo kanal Dunava – Sava, zaustavimo Pelješki most, a vjerojatno ćemo ovih dana čuti još nekakve pikanterije iz programa SDP-a i "kukuriku" koalicije. Zahvaljujem.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić, ispravak.
Kolegice Holy iako se u većini slažem s vašim izlaganjem, ali rekli ste nešto što me evo ponukalo da dignem ovu tablicu ispravka netočnog. Rekli ste da je nemoguće tvrditi tok podzemnih voda. A kako je onda vama moguće utvrditi da će se Spačvanske šume isušiti kada se iskopa kanal, ako nitko ne može utvrditi tok podzemnih voda. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Boro Matković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo odgovorio bih kolegici Holy prvenstveno kao član odbora. Kolegica Holy bi morala znati da kad govori, ispravit ću njezin netočni navod, da je vezana za plan, za institucije, za okoliš, melioracijski kanal itd. Jer je to nekoliko stvari koje je ona spomenula koje ne odgovaraju činjenicama, istini. Istina je da se plan donosio dosta dugo i da su u njemu sudjelovale u radu njegovom sve institucije, a to dovoljno govori o ozbiljnosti i o znakovitosti ovoga plana. Ma svi ti subjekti jasno dali su svatko sa svoje strane ono što je trebao uraditi. Urađena je i studija utjecaja na okoliš. Prema tome, obuhvaćeno je sve. Jasno je također kolegice Holy da i svima nama, da kanal neće biti lako dovršen. Ali zato i postoji plan o radu u etapama. Radi se o etapnom radu, a najveća pozitivnost svega ovoga jeste zapravo dovršavanje i nadopunjavanje onoga što je već predloženo bilo iz strategije od '97., '98. godine. Jer praktično je ostala samo jedna trećina melioracijskog kanala, jer su dvije trećine melioracijskog kanala urađene. Evo to bi bio moj odgovor. Zahvaljujem.
Klub zastupnika HSS-a, gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene predstavnice predlagatelja, kolegice i kolege zastupnici. Prošlog smo tjedna u informativnim emisijama imali priliku čuti informaciju da je zadnja kiša u Slavoniji i Baranji pala pred više od tri mjeseca, da je urod kukuruza na razini od samo 70% prosječne godine. Projekcije utjecaja klimatskih promjena na to područje govore o daljnjem negativnom trendu, odnosno smanjenju količina padalina na tom prostoru. Tvrdoća poljoprivrednog zemljišta zbog takvih uvjeta povećava i potrošnju goriva ukoliko je obrada zemlje postojećom poljoprivrednom tehnologijom uopće i moguće. Takvo je stanje danas. No, na koji način to stanje promijeniti u budućnosti? To je pitanje koje današnja generacija mora početi rješavati. Na žalost, zbog oskudnih financijskih mogućnosti ne vidimo mogućnost skorije realizacije projekta izgradnje višenamjenskog kanala Dunav – Sava u cjelini kojim bi se upravo opisano stanje moglo i promijeniti. Ono što možemo danas učiniti kako bismo realizaciju toga projekta ubrzali je donijeti odgovarajuće prostorno-planske podloge koje su osnova za druge korake koji će jednog dana sigurno uslijediti. Etapna izgradnja kakva je predviđena omogućit će postepeno rješavanje problema navodnjavanja toga prostora. Brzina ostvarivanja cjelokupnog projekta ovisit će o mogućnosti financiranja njegove izgradnje, konačne isplativosti i održivosti cijelog projekta tijekom njegove upotrebe. Radi se kao što znamo o velikom investicijskom projektu koji je vrijedan 950 milijuna eura a obuhvaća dvije županije i 12 jedinica lokalne samouprave, te se njime planira izgraditi 5 luka i pristaništa, te 23 cestovna i pješačka mosta. Podršku iznalaženju načina i mogućnosti financiranja ovog projekta vidimo u nedavno donesenoj Dunavskoj strategiji koja podupire projekte oživljavanja robne razmjene i većeg iskorištavanja rijeke Dunava kao plovnog puta. Zajedno s navedenim ta strategija podupire oživljavanje društvenih i gospodarskih aktivnosti na području koje dunavska strategija obuhvaća, a to su obje županije kojima trasa kanala i prolazi. Međutim za kandidiranje projekta za sufinanciranje iz europskih fondova nužno je obaviti sve potrebne pripreme, a jedna od tih priprema je i donošenje ovoga prostornog plana. U financiranjima ovoga projekta ne treba zanemariti mogućnosti okupljanja privatnih investicija poput mogućeg doprinosa vlasnika poljoprivrednog zemljišta, koje će biti navodnjavano realizacijom ovog projekta, radi se o velikim regionalno jakim poduzećima s kojima bi se oblici zajedničkog ulaganja u taj projekat, a s ciljem zajedničke koristi morali raspraviti jer bi povećani prinos poljoprivrednih površina u njihovom vlasništvu izravno i njima osigurala veći prihod u budućnosti. Sljedeći način osiguravanja sredstava vidimo u pažljivom korištenju mineralnog bogatstva, koje će nastati izgradnjom kanala. Neovisno o kojoj se količini šljunka radilo, taj šljunak ne smije postati građevinski otpad, on mora postati sirovina koja će se iskoristiti za izgradnju prometnih koridora u Republici Hrvatskoj i ukupnu korist od toga iskopa mora imati Republika Hrvatska. Kanal Dunav-Sava s aspekta zaštite okoliša i zaštite prirode nosi svoje rizike. Ministarstvo kulture dalo je suglasnost i mišljenja, te predložilo mjere zaštite i monitoringa. U postupku koje je vodilo Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, a nakon održanih javnih rasprava namjeravani zahvat višenamjenskog kanala Dunav-Sava ocijenjen je prihvatljivim za okoliš, uz primjenu utvrđenih mjera zaštite okoliša i provedbe programa praćenja stanja u okolišu. Od ukupnog broja primjedbi 27 je prihvaćeno, dvije su djelomično prihvaćene, jedna nije prihvaćena, a na dvije je dano tumačenje što je obrađeno u izvješću s ponovne javne rasprave. Dio pitanja koja stručna javnost smatra potencijalno rizičnima povezani su uz utjecaj realizacije toga projekta na tok obje rijeke Dunava i Save. Zahvat kojim se mijenja tok ili uvode izmjene njezinog profila na mjestima račvanja ušća je gotovo nepredvidljiv. Tok rijeka se i sam mijenja tijekom vremena, čak i brže no što smo toga i sami svjesni. Dobro modelirati utjecaje pera na tok rijeke i dobro predvidjeti efekte erozivnih procesa na suprotnoj obali rijeke izuzetno je teško. Drugi problem povezan je s protokom rijeke Save koji će biti ubrzan zbog otjecanja dijela vode ovim kanalom. Navedeno može dodatno pogoršati štetne posljedice na okoliš i gospodarstvo, odnosno poljoprivredu u doba suša, kao što svjedočimo ovih dana, kada je dubina Save kod Lonjskog polja danas svega oko 50 centimetara. Nužna je dobra regulacija takvog utjecaja kanala na brzinu protoka vode, pogotovo u ekstremnim vremenskim uvjetima. Navedeno otvara i problem plovnosti rijeke Save u takvim uvjetima, te naravno isplativosti cijelog projekta ukoliko mogućnost transporta roba Savom izostane i po 3 mjeseca u godini. Važnija pitanja vezana uz zaštitu prirode obrađena su u članku 126., a stavak 9. traži postupke procjene na ekološku mrežu za svaku etapu realizacije ovog projekta. Iz dostupnog materijala ne nalazimo odgovore o problemima učinka utjecaja eventualnog pada razine podzemnih voda na stoljetne hrastove. Vjerujemo da je taj problem razmotren u provedenom postupku procjene utjecaja na okoliš, te da je stručna komisija predvidila potrebne mjere zaštite. Uzimajući u obzir sve pozitivne i negativne aspekte projekta, nužno je opet razmotriti nacionalne prioritete. Ukoliko su poljoprivreda i proizvodnja hrane nacionalni prioritet, ovaj je kanal rješenje za dio problema navodnjavanja hrvatske žitnice. Ukoliko je oživljavanje gospodarstva i prometa također prioritet, ovaj bi projekat mogao biti odgovor i na to pitanje. I klub Hrvatske seljačke stranke iz svega ovog navedenog i ovih dobrih razloga podržati će prijedlog ovog zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Kolega Grčić, rekli ste da je ove godine zbog suše 30% smanjen prinos kukuruza. Kako objasniti to kada vaš ministar iz vaše Vlade koju vi podržavate i imate i ministre, kažete ili kaže da je šteta od suše prenapuhana. Ja ne znam tko je tu prenapuhan. Dalje, dakle ispravljam vas, nije šteta tolika od suše kukuruza. Drugo, govorili ste o iskorištavanju građevinskog šljunka iz rijeka. Pa kako će se iskorištavati građevinski šljunak gospodine kada je to nemoguće. Vi znate da je zakonom zabranjena eksploatacija šljunka sa naše hrvatske strane, gdje zbog toga postoje brojni protesti i ljudi koji žele sebi nešto i napraviti, a time bi se ujedno i korito rijeke Save prije svega tu mislim, pa i na Dravu, daleko bilo čišće i bilo bi dublje, na žalost inspekcije hvataju male ljude, ali eksploatatori sa druge strane granice uredno koriste naš hrvatski šljunak iz rijeke Save, Drave, pa i Dunava.
Kolega Grubišić, hvala lijepa. To nije ispravak, to je opet polemika sa jednom tezom. Sad ste vi na redu, u ime kluba HDSSB-a. Izvolite. Kolega Grubišić, vi ste na redu u ime kluba HDSSB-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Oprostite, ušao sam malo u divan sa ovim vašim gore iz stranke, pa nisam čuo kad ste me prozvali za. Gospođo državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Evo izbora, evo i kanala kažu kod nas u Slavoniji. Tako je bilo i 2007., tako je evo i 2011., tko zna koliko će još biti, a sam kanal Dunav-Sava i ideja o prokopavanju kanala Dunav-Sava ili pak obrnuto Sava-Dunav jer je nadmorska visina rijeke Save viša od Dunava, pa će smjer toka vode biti u obrnutom smjeru, dakle od Save prema Dunavu, po abecednom redu bi išao Dunav prvi, ali evo ja moram napomenuti da je uglavnom u većini vremena, vremenskog razdoblja od godine tok vode obrnut, dakle od Save prema Dunavu. 1893. godine u Vinkovcima je održana gotovo bih rekao slična rasprava, prije 120 godina, 19 ajde, na kojoj su općine, koje je trebao prolaziti kanal Dunav-Sava, koje su forsirali Mađari zbog svojih potreba izvoza žita i žitarica iz Panonske nizine, prema Mediteranu i do rijeke, do rijeka na Jadranskoj obali. To je bio njihov interes tada koji se donekle poklapao i sa interesima slavonskih seljaka i građana Slavonije, ali tada te 1893. godine nije došlo do suglasja za izgradnju kanala. Kasnije je nastao 1. Svjetski rat itd. Kažu da je ideja o prokopavanju kanala bila i od ranije, dakle još prije 250, 300 godina. A prije svega zato što brodovi Savom nisu mogli ploviti do Beograda pa onda u Dunav jerbo je Turska vladala Srbijom do 1815., 1830. godine. Nadalje, evo i u novijoj dakle hrvatskoj povijesti znamo da je gospodin Jure Radić bio šef Stožera za izgradnju kanala Dunav-Sava još 1997. ili 1999. godine. Je li tako bilo, gospodo iz HDZ-a, vi to znate tko je bio šef Stožera za izgradnju kanala Dunav-Sava. I evo sad 2011., nakon izabiranja ili imenovanja šefa stožera od prije 13 godina sad imamo Prijedlog odluke o donošenju Prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav-Sava. Prije nekih mjesec dana u Slavoniji je boravila i predsjednica Vlade. Išla je položiti kamen temeljac za otvaranje onog repića koridora VC, dakle od Osijeka do Svilaja-Sredanaca jel' u dužinu 3,5 km plus most na rijeci Savi s time da s bosanske strane nema ni ceste gdje most izbija. Ta vrijednost investicije je nekih 400 milijuna kuna. Bio sam jučer u Svilaju, vidio sam nema nijednog bagera, nema nijednog stroja. Prošao sam iz Svilaja prema Bitskom selu i Garčinu tamo se radi škola, gletuje se iznutra, također sredstvima naše države, ali krova na školi nema. Gle čuda naopakog rada. Škola nije pokrivena većinom glasova godinu dana. Izvođač radova je firma predsjednika Županijske organizacije HDZ-a, ali nema krova. Već godinu dana djeca idu u školu da ne bi pokisli u Garčinu. I tamo je položen kamen temeljac. I tako kamen temeljac do kamena temeljca, vlakovi iz Zagreba, iz Broda za Zagreb ili Vinkovaca hlade se u putu jer se pregrijavaju, a novi su kupljeni, kupljeni su novi vlakovi. Tako se ulaže u Slavoniju. I evo, toliko će biti kamena temeljaca da mogu reći po onoj staroj, a puno godina imam kao i potpredsjednik Sabora, drugarice Jaco samo piši radit ćemo mi u Slavoniji i po kiši. Nećemo stići sve napraviti. 30 projekata Vlade, kapitalnih projekata Vlade za gospodarski oporavak u sklopu mjera gospodarskog oporavka najavljeno je 30 projekata u vrijednosti od 105 milijardi kuna ili oko 13,5 milijardi eura. Od toga među njima jedini slavonski projekt je bio kanal Dunav-Sava koji po nekim procjenama kao i Zagrebačka zračna luka bila je prvo 230 milijuna pa onda sad kažu 320 milijuna. Valjda su zamijenili brojke, ja ne znam 230 ili 320 kao da to euri se sipaju samo tako. Tako i kanal Dunav-Sava po nekim procjenama je vrijednost njegova 950 milijuna eura, po nekim je 700 milijuna eura itd. Gdje je izračun tzv. "cost benefita"? Pa da košta i 700 milijuna eura ili 5 milijardi ili 6 milijardi ili 7 milijardi, i kada će se moći povratiti novac koji je uložen? Ima li izračuna toga? Ima li studije o tome? Nema. I još nešto da kažem, taj kanal višenamjenski kanal Dunav-Sava on je tzv. 5b kategorija plovnosti puta ili kako to se voli reći plovna klasa. On nije iste plovne klase kao rijeka Dunav pa i Sava. Što će to značiti? Hoćemo li mi u Vukovaru pretovarati dunavske brodove, velike brodove, na male brodove koji će onda ići kanalom Dunav-Sava? Je li to cilj Vukovarske luke koja će btw ili kako kažu usput rečeno tamo prema Bršadinu negdje i prema Marincima. Nadalje, hoće li brodovi koji budu prošli od Dunava prema Savi izlaziti u Sikirevcima i Jarugama, a ne baš u samom Slavonskom Šamcu, pristajati u luku u Šamac, Slavonski Šamac Ako voze robu za Republiku BiH, Crnu Goru itd., odnosno prema tamo? Pa neće, pristati će i vršiti pretovar u luci Bosanski Šamac i u luci Brčko koji imaju željeznicu kroz Bosnu dolinama rijeke Bosne, željeznicom prema teritoriju Republike BiH. Neće se pretovarati roba u Slavonskom Šamcu nego će luka u Bosanskom Šamcu zaraditi novce od poslovanja toga kanala. Govorimo o navodnjavanju 35 tisuća hektara. Sam kanal zauzima površinu od 12 tisuća hektara, sam kanal i njegova okolina da sad ne govorim stručne termine, ali je kanal 12 tisuća hektara njegova površina, a u dužini od 61 km i 400 metara od čega u Vukovarsko-srijemskoj 50 km, a u Brodsko-posavskoj županiji 10 km ili 10,5 km da sad ne budem, evo da me ne hvatate za riječ. E sad, navodnjavanje. Koliko je i znate li koliko se navodnjava površina u postotku u RH? Koliko je navodnjeno površina? Ja znam da župan bivši brodsko-posavski on to zna on je bio župan, ali to je 1,5%. 1,5% sada je navodnjavano površina, poljoprivrednih površina. Sa ovim dodatkom od 35 tisuća hektara taj će se postotak navodnjavanih površina povećati na 3% od ukupno poljoprivrednih površina u RH. Jesmo li dobili pozamašan postotak ili smo mogli navodnjavati i više? Upravo kako se govorilo već o melioracijskim kanalima koji su potrebni. Pogledajte kanal, ja neću gledati preko susjedovog plota što ono kažu kod nas u Slavoniji u komšijsko dvorište, ali pogledajte Dunav-Tisa-Dunav kanal čemu on služi i kako služi. Ja kažem ne želim gledati tamo preko Dunava, ali poznato mi je to i od ranije. Kaže se da će u tijek kanala djelomično ući tokovi sadašnjih postojećih rijeka, koje u neku ruku jesu i nisu rijeke. To je specifično u Slavoniji, u našem nizinskom dijelu Slavonije i Srijema, dakle, Viđ je prije svega takav, ima takve osobine, Bosut, Berava, Vuka, Spačva, Studva, ima tamo vodotoka, ima tamo potoka i rijeka koje čine zajedno sa šumskim bogatstvom Spačve, ali ne samo Spačve nego i Nerolina, kako se kaže između Gudinaca i Babine grede na tamo na međi dvije županije, šuma zatim u šuma Šiškovac, ima šuma koje će također doći u teško predvidljivu situaciju. Ovdje je govorila kolegica o tome da će doći, teško je predvidjeti, teško je pronaći podzemne vodene tokove kamo se kreću i hoće li doći do toga. volio bih da su studije koje su priložene uz ovaj projekt kako jamče da se to i ostvari, da do toga neće doći jer svi znamo kada smo već rekli nas nekoliko u raspravi da je pola metra razina vode gore ili dolje bitna za šume hrasta lužnjaka koji je na žalost tako eksploatiran da nemilosrdno, a opet je Spačva drvna industrija otišla u stečaj pa mi nije jasno uslijed tolike sječe jer je ta sječa poput metaka se tijekom ovih 8, 10 godina eksploatirali slavonski hrast i u trupcu ga uvozili u Italiju, hvalili se izvozom a ukupna masa izvezena od nekih 2 milijuna kubnih metara je 90% u trupcu, pa možemo sresti naše kamione pune natovarene hrasta lužnjaka na slavonskim cestama i slavonskoj A3 auto cesti. I sada uspoređuje se put autocesta prema Dubrovniku, Splitu, Pločama, hvala bogu lijepo je voziti na jug autocestom, sa značajem kanala Dunav-Sava, dakle za jug Hrvatske cesta a za Slavoniju kanal Dunav-Sava i to u etapnoj izgradnji. Kaže se ovdje u ispravcima netočnih navoda da je uloženo već u kanal 256 milijuna kuna. Zna se da je u Hrvatskim vodama, ne treba biti previše ulaziti u materiju, to u novinama piše o silnim aferama kojima su opterećene Hrvatske vode. Evo, u Babinoj gredi ljudi su, prodavano je državno poljoprivredno zemljište kojim je trebala ići trasa kanala, ljudi su kupili po 12 kuna, pardon, hektar za 12 tisuća kuna, a onda su prodavali državi odnosno Hrvatskim vodama za 180 tisuća kuna, šteta koja je nastala pri tome za državu je više od 4 milijuna kuna, eto kakve malverzacije, već u početku. Pa kada bude farbanje tunela, popravak obala, košenje trave kanala biti će opet svi Hrvati samo jedno žele, žele farbati tunele ili kositi travu oko kanala ili vršiti popravke na nasipima itd. To će se dogoditi, jeste se iskazali u tome i u izgradnji cesta, kako onda vjerovati tome? HDSSB jest za izgradnju kanala Dunav-Sava, ali bez ugrožavanja ovih ekoloških normi o kojima piše Hrvatsko šumarsko društvo, o kojima pišu stručnjaci i HDSSB bi također bio rad znati kada bi mogao hoće li se i tu prati novci, kao što se peru na mnogim drugim projektima, hoće li tu doći zakopati malo bageri pa kada budu prošli izbori onda ih nigdje kao na poduzetničkoj zoni Sibinj kada je dolazio ministar bilo je tri bagera i dva kamiona, a sada raste ambrozija kapitalka, nema je veće u držati, a ljudi su u zatvoru zbog kriminala. To su projekti za Slavoniju. To su projekti za Slavoniju. Građani Slavonije će znati da je ovo došlo u vrijeme izbora, a moglo se i ranije pa će znati i cijeniti takav da kažem zakonodavni postupak u svezi prostornog plana, područja, posebnih obilježja, višenamjenskog kanala Dunav-Sava. Hvala lijepo.
Hvala. 10,54 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave od 10 minuta ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Zoran Vinković.
Uvaženi kolega je rekao u svom izlaganju jedan krivi navod koji želim ispraviti, rekao je između ostalog "Jaco samo piši radit ćemo i po kiši", a treba točno parafrazirati tu poznatu komunističku izreku treba stajati "Drugarice Jaco samo piši, radit ćemo i po kiši". ako nismo izbrisani sa Zavoda za zapošljavanje ili ako nam tvrtka nije otišla u stečaj pa se nalazimo u bodljikavoj žici.
Hvala lijepa. Jako šarmantno. Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Gordan Maras. Ne možete dobiti nikakvu stanku, izvolite gospodine Maras.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Kada raspravljamo o velikim projektima, koje bi trebale potaknuti određene investicije i donijeti gospodarsku korist, ja bih rekao razvoj i na neki način pomoći ljudima koji se bave ili poljoprivredom ili prometom, prijevozom roba itd., dobro je da budemo konzistentni. Nije dobro da se ovakve stvari uvijek pompozno najavljuju pred same izbore, zbog toga što jednostavno se gubi na uvjerljivosti. Što znači danas donošenje ovog plana ukoliko velikom vjerojatnošću ljudi koji nas danas ovdje slušaju ne vjeruju onima koji su ga predložili da zbilja misle to i sprovesti. Ja ću vas podsjetiti da sjednice Sabora 2. izvanredne 12. siječnja 2008. godine kada je vlada HDZ-a Ive Sanadera dobila podršku u ovom Domu sa 82 glasa za i 62 glasa protiv, na str. 29 na kojem je pisalo izgradnja Kanala Sava-Dunav i na kojem je pisalo da će se graditi mnogi lučki kapaciteti na Savi i Dunavu. Evo 4 godine poslije većina ministara, 90% ministara istih vlada ista, napravilo se ništa nije i sada u foto finišu ovoga mandata se predlaže prostorni plan koji bi kakti trebao osigurati i uvjeriti ljude da se će se zbilja nešto tamo napraviti. Bez obzira na sve ja bih rekao i nedoumice oko ovog plana koji su moji kolege prije u raspravama govorili i oko isplativosti i oko provedivosti i oko toga da li je zamišljen onakav kakav treba biti, kada bi i prihvatili da će to biti napravljeno, da li to zbilja ova Vlada garantira i da li to zbilja ova politika garantira kada evo u 4 godine ništa nisu napravili. Ovo je ja bih rekao jedan od serije predizbornih obećavanja, netko je to rekao polaganje kamena temeljaca bez ikakvih rezona isključivo u predizborne svrhe. Ukoliko želimo pomoći ljudima treba raditi, a ne treba obećavati. I nažalost, tu ste se pokazali gospodo u zadnje 4 godine jako, jako loše. Ono što je još jedan podatak koji zabrinjava u zadnjih 6 godina od donošenja Nacionalnog plana za navodnjavanje, jer mi smo gospodo na začelju svjetske liste po pitanju navodnjavanja i po pitanju šteta koje zbog suše doživljavamo u poljoprivredi i hrvatski građani i Hrvatska nažalost se moraju dosta često ponašati kao Indijanci preko 300, 400 godina. Gledamo u nebo i želimo kišu. Dajte nam kišu jer to jedino garantira da nećemo imati štete. Ova Vlada je u 6 godina posljednjih od donošenja ovog plana kada smo konstatirali da imamo samo 1% površina koje se navodnjavaju od ukupno onih koje se obrađuju, samo 1%, napravila nije ništa. Želim vam reći, 6 godina je bilo dovoljno da dignemo to za 10, 15%, ali nažalost u ovom trenutku nemamo niti jedan jedini postotak navodnjavanih površina više nego 2005. godine. Kada se kompariramo sa zemljama u okruženu koje se bave isto poljoprivredom, evo reći ću vam jedna Grčka koja je sada u problemima ima 80% površina navodnjenih, Italija 50%, Portugal 59%, Španjolska 72. Znači apsolutno jedan od projekta nove vlade koja će doći nakon 4.12. je navodnjavanje Hrvatske. Jer smo mi svjesni da Hrvatska svake godine kada je suša gubi preko 3, 4 milijarde kuna izravno od šteta učinjenih tom sušom. I onda je jasno da nije malo i da se lako isplati i velike investicije koje se mjere u milijardama kuna ukoliko štetu od 3, 4 milijarde kuna izbjegnete svake godine. Ali Hrvatska to ne radi. Mi, odnosno ova Vlada koja je zadnjih 8 godina na čelu Hrvatske to ne radi, uporno obećava i priča a konkretno nije napravila ništa. I tko zna koliko milijarda kuna štete smo mogli izbjeći da se tu u tom području nešto investiralo. I onda kažem gospodin Grubišić ne bi postavljao pitanja, da li se isplati uložiti 5 milijardi, pa normalno da se isplati ako ćeš imati štetu milijardu godišnje manju nego što bi je imao da takvog navodnjavanja ima, a sada ga nema. I naravno da apsolutno se zalažem da se jedan od glavnih investicijskih iznosa u narednom periodu narednom mandatu Vlade bude navodnjavanje Hrvatske i pomoć svim onim našim građanima koji žive od poljoprivrede, koji će na taj način optimizirati proizvodnju, koje ćemo zaštititi da nemaju štete i koji neće kao što sam rekao za vrijeme vlade HDZ-a gledati u nebo i moliti Boga da padne kiša. Evo to je HDZ dao našim poljoprivrednicima, čekajte kišu, prizivajte kišu, to je jedno što vam može pomoći. Mi vam pomoći ne možemo jer smo samo obećavali, a ništa nismo napravili. Reći ću sada još jednu stvar. Nije ovo simptomatično samo oko navodnjavanja. Moram to reći da imamo jednu situaciju sramotnu u Hrvatskoj da jedna tvrtka u državnom vlasništvu zadnja tri mjeseca ne isplaćuje ljudima plaću, nakon što je u potpunosti devastirana i stradala u požaru početkom godine. Radi se o Olimpijskom centru Bjelolasica. Država je vlasnik, uzela je novce od osiguranja tvrtka ništa se nije napravilo. 150 ljudi u Ogulinu čeka što će se sutra desiti, da li će završiti svi na burzi. I to je isto tako ova Vlada zaslužna. A zamislite paradoksa, u planu i programu HDZ-a za novi mandat kaže, investicije u turizmu u Bjelolasicu, a 150 ljudi ne zna sada da li će sutra imati posla i da li će im se isplatiti plaća. Ja bih rekao, Bjelolasica je sinonim za vladanje HDZ-a. velika obećanja od 2003., četvrte, pete povjerenstva koje je trebalo napraviti taj objekt do požara koji je devastirao cijelu firmu, uništio Bjelolasicu, možemo povući analogiju i prema hrvatskom gospodarstvu koje je uništeno. I sada evo mandata novoga gdje HDZ nudi preporod i želju da nešto pomogne tim ljudima. Pa tko će vam gospodo vjerovati? Ista stvar je u svim segmentima, rekao sam jedan primjer Bjelolasice, 3 mjeseca vlasništvo države, župan Karlovački, predsjednik nadzornog odbora, ljudi ne primaju plaću. A ne zna se da li će sutra uopće raditi, a 15 milijuna kuna je uzeto od osiguranja i ništa se nije napravilo ja bih rekao na revitalizaciji centra. To je gospodo način na koji vi upravljate ovom državom i koji se mora nakon 4.12. promijeniti. Navodnjavanje, Bjelolasica, hrvatskog gospodarstvo, javne financije, sve, sve je nažalost u tako jadnom stanju da ćemo trebati jako puno truda uložiti i znanja da se te stvari promijene. Ja se ispričavam, malo sam ekstenzivno potpredsjedniče uzeo i neke primjere koji nije vezan uz Kanal Dunav-Sava, ali vi ćete razumjeti zbog toga što su to vrlo bitne stvari. Hvala lijepo.
Ja ću razumjeti što se prelazi, raspravlja se o jednoj temi pa se pređe na sasvim desetu. Ispravci netočnih navoda, gospodin zastupnik Boris Kunst.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Zastupnik je rekao da je Bjelolasica sinonim za vladanje HDZ-a. koliko znam upravo Vlada radi na rješavanju problema Bjelolasice ali holdingovi SDP-ovi pijevci su ukrali u Gradu Zagrebu milijardu kuna građanima Grada Zagreba raznim malverzacijama iz trgovačkih društava gdje znači SDP-ovi pijevci vode te holdinge. Pa bih vas molio, to je sinonim upravo kako SDP vlada ne samo Zagrebom, ima tu i Rijeka, dalo bi se još nekih gradova pobrojit itd. Dajte se pozabavite svojima gdje pljačkate građane, gdje ste uspjeli donekle biti na vlasti, tu ste građane potpuno opljačkali. Milijardu kuna ste Gradu Zagrebu uzeli, to je sinonim vladanja SDP-a, Holdingovi pijevci.
I sada je gospodin Maras imao povredu Poslovnika pa bi polemizirao sa…
Ne bih polemizirao, jedino bih upozorio na jednu činjenicu, da ja nisam spominjao Grad Zagreb i Holding nego Bjelolasicu…
To je opet polemika, to nije povreda Poslovnika…
I vi ste trebali po članku 209. i 210. oduzet gospodinu Kunstu riječ.
Trebao sam vama oduzeti riječ jer ste izašli izvan teme, trebao sam vas upozoriti…
Trebali ste ga upozoriti gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepo. Ne radi se o povredi Poslovnika. Hvala.
Molim vas. Molim vas. Trebali ste ga upozoriti da u Zagrebu svi primaju plaću…
Nisam ga trebao, ja ću odlučit kada ću nekoga upozorit ili ne.
A da na Bjelolasici zadnja tri mjeseca nije nijedan radnik primio plaću. To ste ga trebali upozoriti.
Neću ga upozoriti jer ste vi govorili o Bjelolasici. Ja sam vam benevolentno dopustio da govorite o nečem što je izvan teme i kada se gospodin Kunst na to referirao onda vi se s time ne slažete. … [[Upadica se ne razumije.]] Zašto bi spominjao Holding, zašto ne bi spominjao Holding? Da vidimo, gospodin Zoran Vinković ima povredu Poslovnika.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče. Poslovnik Hrvatskoga sabora je načinjen da se njega pridržavaju zastupnici, ali Boga mi i onaj koji predsjeda sjednicom.
U čemu se ogleda povreda Poslovnika?
Članak 209. povrijedili ste upravo vi, članak 209. Zastupnik koji je dizao, ja ne znam da li dobro vidite ali digao sam ovo jedno pet, šest puta, zastupniku koji želi govoriti o povredi Poslovnika predsjedatelj daje riječ čim je ovaj zatraži. Pogriješili ste mi Poslovnik članak 223., odnosno 223.a. Ja ponavljam da u ime kluba HDSSB-a tražim stanku od 10 minuta obzirom da imamo i nove informacije o kanalu Dunav-Sava, a isto tako imam potpune informacije o jednoj dramatičnoj situaciji s radnicima Đakovštine koji dan danas štrajkaju okruženi bodljikavom žicom. Pa od vas tražim da sukladno ovom Poslovniku date stanku klubu HDSSB-a od 10 minuta. I držite se Poslovnika.
Ovako, gospodine Vinković. Prvo ste u ispravku netočnog navoda iznijeli, ispravku netočnog navoda na izlaganje gospodina zastupnika Bore Grubišića, umjesto da ste ispravljali netočni navod iznijeli ste, proširili jednu grubu klevetničku uvredu na račun predsjednice Vlade. Krajnje uvredljivu, krajnje nedostojnu uvredu. Nakon toga ste digli ruku i onda ste dizali pločicu za povredu Poslovnika. Sada tražite stanku, a ja vam tu stanku ne odobravam jer nije u skladu sa Poslovnikom. Tražite stanku radi nečega u neskladu sa Poslovnikom. Ja vam to neću dalje obrazlagati nego ne odobravam stanku. Gospodin zastupnik Krešo Filipović, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Nema više povrede na povredu, to je uzurpacija i to je… … [[Upadica se ne razumije.]] Nema više. Nema više. … [[Upadica se ne razumije.]] Izvolite, gospodine Filipović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana gospođo državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege.
Tražim povredu Poslovnika po članku 209.
Mir, nisam vam odobrio riječ, nema stanke, nisam odobrio riječ, izvolite biti mirni. … [[Upadica se ne razumije.]] Nastavite gospodine Filipović.
Rasprave spomenuti činjenicu koja govori o tome kako ideja o izgradnji kanala Dunav-Sava ne predstavlja dakle ništa novo, dakle nešto što se pojavilo prije 20 ili 30 godina. Naime, prva zamisao o gradnji kanala zapisana je još u prvoj polovini 18. stoljeća, a nakon toga nižu se različita idejna rješenja, a projekti i studije za ta rješenja rađeni su sukladno, tehnička rješenja sukladno vremenu u kojemu su ona nastajala. Dakle, od onih prvih ideja gradnje kanala kao objekta namijenjenom samog za plovnost koje su se provlačile kroz dugi niz godina konačno danas dolazimo do ostvarenja ideje novijeg vremena, odnosno višenamjenske uloge kanala Dunav-Sava čiju izgradnju poglavito mi s područja Vukovarsko-srijemske i Brodsko-posavske županije iščekujemo s nestrpljenjem s obzirom na prometni, gospodarski i investicijski značaj kojeg će dobiti istočna Slavonija početkom gradnje kanala, a poglavito u vremenu nakon okončanja i stavljanja u funkciju cjelokupnog projekta. Mislim da je ovdje jako bitno reći, s obzirom da je dosta u raspravama prethodnim bilo naglašeno kako se radi o predizbornom projektu, da građanima Vukovarsko-srijemske i Brodsko-posavske županije, ali mislim i većini građana Republike Hrvatske nije uopće bitno da li se radi o predizbornom projektu ili ne, ali ja osobno tvrdim da se ne radi, o tome ću nešto reći u svom daljnjem izlaganju. Bitno je da s ovim projektom se što prije krene. U tom kontekstu treba spomenuti kako je Vlada Republike Hrvatske, a sukladno Strategiji razvoja Republike Hrvatske još 1991. godine, dakle prije punih 20 godina donijela odluku o pripremama za izgradnju višenamjenskog kanala Dunav-Sava. Od tada pa do današnjeg dana se sustavno i konstantno, osim u jednom kratkom periodu, odnosno razdoblju, radilo na različitim studijama i projektima neophodnim za realizaciju ovog iznimno zahtjevnog i za Republiku Hrvatsku važnog projekta. Upravo zahvaljujući predanom radu proteklih godina u kojem su sudjelovali različiti ekspertni timovi danas se pred nama nalazi Prijedlog odluke o donošenju Prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav-Sava kojeg smo dužni donijeti temeljem točke 6.25 Programa prostornog uređenja Republike Hrvatske što govori da je ovaj kanal sastavni dio i Programa prostornog uređenja Republike Hrvatske, te članka 69. Zakona o prostornom uređenju i gradnji. Ovdje je potrebno naglasiti kako ćemo usvajanjem predložene odluke konačno zaokružiti formalno-pravne pretpostavke za početak realizacije projekta kanal Dunav-Sava. Važno je spomenuti i činjenicu kako je predmetni prostorni plan sukladno odredbama Zakona o prostornom uređenju i građenju prošao postupak javne rasprave i postupak ponovljene javne rasprave tijekom kojih su bile dostavljene različite primjedbe, mišljenja i prijedlozi od kojih je veliki broj i prihvaćen i sadržan u predloženom planu te da je isti pozitivno ocijenjen i od strane Savjeta prostornog uređenja države koji je ujedno i predložio da se ovaj plan uputi u proceduru donošenja. Naravno, treba reći i to kako se Prostorni plan područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav-Sava sastoji od tri knjige u kojima je sadržan tekstualni i grafički dio plana uz napomenu kako će se u Narodnim novinama zbog opsežnosti dokumentacije objaviti samo odredbe za provođenje plana, dok će se ostali tekstualni i grafički dijelovi čuvati u Hrvatskom saboru, nadležnom ministarstvu, zavodima za prostorno planiranje Vukovarsko-srijemske i Brodsko-posavske županije, te Agenciji za plovne putove. Samo još nekoliko rečenica o karakteristikama i gospodarskom značaju višenamjenskog kanala Dunav – Sava. Naime, kanal Dunav – Sava kao dio sedmog dunavskog koridora omogućuje unutarnju integraciju hrvatskih plovnih puteva kao i vezu transeuropskog plovnog puta Rajna – Majna – Dunav s morem, odnosno sa hrvatskim morskim lukama Rijeka i Ploče. Kanal dakle predstavlja dio kombiniranog riječno-željezničkog prometnog koridora Podunavlje – Jadran dubok 570 km, a koji se proteže između Dunava i Save, odnosno Vukovara i Slavonskog Šamca u duljini od 61,4 km. Ovdje je važno spomenuti i podatak kako će izgradnja kanala plovidbu Savom prema zapadnoj Europi skratiti za 417 km, a prema istočnoj Europi za 85 km, te na taj način značajno pridonijeti razvoju prometa na unutarnjim plovnim putovima Republike Hrvatske. S obzirom na atraktivnost koju će ovaj prometni koridor zasigurno ostvariti izgradnjom kanala Dunav – Sava zbog njegovog povezivanja srednje Europe i Jadrana, te činjenicu da je, da toj atraktivnosti dodatno pridonosi prihvatljivost troškova prijevoza unutarnjim plovnim putevima u budućnosti se očekuje značajni promet tereta na kanalu Dunav – Sava od oko 7 milijuna tona godišnje. Prethodna očekivanja trebala bi pozitivno utjecati na razinu prometa luke Rijeka kao i luke Ploče, ali dakako i na sve druge planirane slične sadržaje uz kanal Dunav – Sava. Nastavno prethodno rečeno potrebno je naglasiti kako se na kanalu Dunav – Sava planira izgradnja pet luka i pristaništa. Dakle, dogradnja i modernizacija postojeće luke Vukovar, izgradnja nove luke Vukovar na čijem prostoru se uz sadržaje luke planiraju i sadržaji u funkciji ostalog proizvodno-uslužnog gospodarstva. Zatim izgradnja pristaništa za potrebe Lučke kapetanije, granične policije i carine, pristanište Trbušanci i pristanište Cerna. Izgradnjom kanala doći će i do promjene vodnog režima u okolnom području u odnosu na postojeće stanje. Naime, kanal će spojiti vodotoke Bosut i Vuku, te formirati jedinstveni umjetni sliv kanala povezan sa Dunavom i Savom sa ugrađenim brojnim hidrotehničkim građevinama čime će se steći uvjeti za potpunu kontrolu njegovog vodnog režima. To konkretno znači kako će se s budućim sustavom moći upravljati što je od neprocjenjive važnosti za poljoprivredu toga prostora, s obzirom da će funkcija kanala biti usmjerena na navodnjavanje, poboljšanje odvodnje i ekološke potrebe malih voda. Dakle, dovodom potrebnih količina vode u sustav višenamjenskog kanala iz Save i Dunava stvorit će se uvjeti za intenzivno navodnjavanje kako je već u nekoliko navrata danas spomenuto 35000 ha poljoprivrednih površina što će pridonijeti povećanju prinosa tradicionalnih kultura. Ali ono što je po meni jako bitno doprinijet će zasigurno promjeni strukture sjetve i to u korist tržišta atraktivnih kultura. Ali isto tako stvorit će se i uvjeti za ekstenzivno navodnjavanje 36000 ha šumskog zemljišta. Ja bih se ovdje osvrnuo u onome dijelu kada je prethodno, moj prethodnik gospodin Maras govorio kako do sada u smislu projekta navodnjavanja u Republici Hrvatskoj praktički koji je bio dio programa Vlade Republike Hrvatske nije učinjeno ništa. Ali je pritom zaboravio naravno reći da su površne, koje je mogućnost navodnjavanja površna danas duplo veća nego su to bile prije pet godina. Dakle, one su povećane sa 9000 ha na danas 19 i pol tisuća hektara. Ali isto tako je zaboravljeno reći da je u pripremi izgradnja sustava za dodatnih navodnjavanja još 42000 ha na području Republike Hrvatske i to na području Vukovarsko-srijemske županije, Virovitičko-podravske županije i Dubrovačko-neretvanske županije. Nadalje, treba reći i to kako će se stvoriti pretpostavke za daljnje uređenje površinske odvodnje na 173000 ha poljoprivrednih površina, te osigurati uvjeti za dogradnju podzemne odvodnje na 62000 ha poljoprivrednih površina. Ujedno će se osigurati i uvjeti za eliminaciju povremenih dugotrajnih poplava spačvansko … [[Govornik se ne razumije.]] bazena, te regulaciju vodnog režima u njemu prema zahtjevima šumske vegetacije. Dakle, ova činjenica isto tako demantira određene kolege koji su govorili u pravcu toga da će taj kanal štetno djelovati na šume na tome prostoru. Dakle, uvažavajući sve prethodno rečeno može se zaključiti kako izgradnja kanala ima iznimno veliki značaj i po pitanju prometa i njegove plovne funkcije i po pitanju gospodarskog prosperiteta istočne Slavonije koja, mislim da se s time isto tako možemo složiti dobrim dijelom zaostaje za prosjecima Republike Hrvatske, ali i po pitanju gospodarenja vodama, odnosno vodnog gospodarstva. Stoga mi na kraju ne preostaje ništa drugo nego da kažem da ću podržati usvajanje odluke o donošenju prostornog plana posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav – Sava, te izrazim nadu kako će uskoro i to što je moguće prije započeti sa baznom realizacijom ovog projekta. Uvjeren sam da tek tada istočnu Slavoniju i moju Vukovarsko-srijemsku županiju očekuje preporod u svakom pogledu. I još jednom stvarno želim naglasiti da uopće nije bitno za građane toga područja da li se radi o predizbornom projektu ili ne. Ja opet tvrdim da se ne radi o predizbornom projektu, jer iznio sam niz činjenica koje govore da se o tome projektu počelo razgovarati od stvaranja neovisnosti i samostalnosti Republike Hrvatske. Dakle, još od 1990. odnosno '91. godine. Hvala lijepa.
Hvala. Povreda Poslovnika gospodin zastupnik Zoran Vinković.
Uvaženi zastupnik, uvaženi potpredsjedniče, nije se ogriješio u Poslovnik nego vi. Ja se pozivam na članak 209. u kojem vam stoji da morate dati sjednicu, odnosno stanku kluba zastupnika i pozivam se na članak 223. a i b i tražim stanku u ime kluba HDSSB-a radi 350 obitelji, radi 350 radnika tvrtke u stečaju "Đakovština" koji su opasani bodljikavom žicom. Ako vam to nije dovoljan razlog. I tražim od ovog Sabora i zastupnika i HDZ-a i SDP-a koji ima tu tri, četiri, tražim da podupru također ovaj zahtjev našeg kluba kako bi izišli ovdje i objasnili hrvatskoj javnosti što se dešava u srcu Slavonije, u gradu čiji ste vi počasni građanin. Da od vas tražim i u ime toga. A što se tiče klevetničke izjave, ja smatram da se nitko ne treba stidjeti svoje prošlosti. Ako je netko bio drug ili drugarica pa to je onda on bio, ne ja. Ja član partije nisam bio osim SDP-a od devedesete [[Upadica Šeks: Dobro.]] E ako ste vi bili, pa je to sada vama teško priznati to je druga stvar.
Dobro, hvala lijepa.
Dakle ja tražim stanku.
Čujem, razumio sam vas ja da, a vi ste.
I prema Poslovniku vi ju morate dati.
Da, da, dobro.
A ja se ispričavam ako sam uvrijedio drugaricu.
Dobro, da, da. Pa ponavljate je li. Znate ima ona jedna priča kada netko nekoga pošalje negdje pa onda kaže ispričavam se što sam te poslao tamo, pa ispričavam se što sam te nazvao tim i tim imenom. Poznat je to stil koji spada u jednu posebnu vrstu govora. Vi ste ustvrdili da sam ja povrijedio Poslovnik. Ja, samo dajem vam objašnjenje, da ga nisam povrijedio, a vi ako ste nezadovoljni možete tražiti da o tome odluči Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji će o tome donijeti pravorijek u roku od 24 sata. Dakle niste zadovoljni, tražite li da Odbor za Ustav donese takvu odluku? Izvolite.
Članak 209., ja bih, … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Niste zadovoljni dakle sa mojim objašnjenjem.
Pozivam se na članak 209. Vjerujem da ste vi pisali to zajedno sa.
Vi ste zadovoljni sa objašnjenjem?
Kolegom Arlovićem, u kojem stoji: "Zastupnik koji želi govoriti o povredi Poslovnika, predsjedatelj daje riječ … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Hvala lijepa.
Člankom 220. koji ste također prekršili.
Skraćujem vam dalje riječ. … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]] Dat ću to Odboru za Ustav. Hvala lijepa. Imamo dalje.
Hoćete na izbore tamo, šta ćete im onda reći, da niste željeli.
Imamo dalje ispravak.
Raspravljati u Saboru … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Gospodin zastupnik Dinko Burić, ispravak netočnog navoda. Mir, smirite se.
Ja sam smiren, vi se smirite. Ja niti sam živčan, niti sam budala. Ja tražim od vas kao od predsjedavajućeg da prema članku 223. omogućite raspravu.
Nisam vas ja, niti vas ja određujem … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]]
Od 350 ljudi.
Izvolite sjesti.
Koji se nalaze u bodljikavoj žici.
Nema stanke, razumijete?
Jedino fali na toj bodljikavoj žici da piše arbeit machts frei.
Da, da, dobro.
Pa bi onda vjerojatno bili zadovoljni.
Da, da, hvala lijepa. Hvala. Gospodin Dinko Burić, ispravak netočnog navoda.
Ispravljam netočan navod uvaženog kolege koji je napomenuo kako ovo nije samo još jedan predizborni trik i kako se radi o kontinuiranim nastojanjima Vlade Republike Hrvatske da se za Slavoniju i Baranju nešto i učini. Moram podsjetiti, netočna je ta tvrdnja iz sljedećeg razloga, jer podsjetit ću na onih 30 projekata među kojima se nalazi i ovaj projekt kanal Dunav-Sava koji je Vlada Republike Hrvatske donijela 23. rujna ako se ne varam 2010. godine, u onih 30 projekata od interesa za Republiku Hrvatsku ukupno vrijednih 13,8 milijardi kuna. Samo ovaj projekt je predviđen za Slavoniju i Baranju, pa čak i kad bi bio realiziran u što sumnjam, vrijedan je 950 milijuna eura. 950 milijuna eura u odnosu na 13 milijardi i 800 milijuna eura iznosi svega 6,88%. Prema tome netočno je to što ste rekli i netočan je navod da Vlada, dapače čak suprotno pokazuje kakav je odnos Vlade Republike Hrvatske prema projektima u Slavoniji i Baranji.
I gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kaže gospodin Filipović da će se omogućiti i kanalom skratiti plovni put, pa onda spominje i plovidbu Savom prema zapadu, a i moram priupitati gospodina Filipovića možda je u Županji i plovna Sava, odakle je gospodin Filipović. Međutim je li mu poznato dokud je plovna rijeka Sava, može li se njome doći do Siska, a plovni put je najjeftiniji, je li tako gospodine Filipović, prema tome nakon toga ide željeznica, a kamoli do nekada predviđene luke u Rugvici, dakle kod Zagreba kojim se onda zaista skratio željeznički promet i to postalo onda isplativo i puno jeftinije. Nadalje, rekli ste, spomenuli ste i luku Ploče, ali luka Ploče, dakle ako idemo plovnim putem Dunav-Sava, kanalom Dunav-Sava za željeznice koje idu kroz Bosnu i Hercegovinu pretovar će se, ponovo naglašavam, kao što sam i u svom izlaganju rekao, vršiti u Slavonskom Šamcu, jer ima pruga Šamac-Sarajevo, ili u Brčkom, Brčko-Tuzla također postoji pruga. Prema tome o tome da je to silna isplativost za, dakle isto ispravak netočnog navoda da takve velike enormne koristi za Republiku Hrvatsku.
Hvala.
Još ste, samo još.
Prešlo je.
Još jedan podatak imam.
Previše je vremena, previše je iscurilo vremena.
35 tisuća hektara zemlje.
Imamo repliku. Kolega Grubišić, pa molim vas, nemojte, vidite da vrijeme teče.
90 tisuća hektara je još minirano u Slavoniji gospodine Filipović.
Teče vrijeme.
Evo ništa drugo.
Da, i imamo repliku, gospodin zastupnik Zoran Vinković, repliku na gospodina.
Vidite uvaženi kolega Filipović, ne znam da li vam je poznato da je osnovana tvrtka Kamen temeljac d.o.o. i ta tvrtka čiji je većinski vlasnik Vlada Republike Hrvatske ili u ovom slučaju HDZ obilazi Hrvatsku, i onda vadi kamene temeljce. Hoćeš kanal, evo ti kanal. Hoćeš bolnicu, evo ti bolnicu. Hoćeš školu, evo ti škola. Hoćeš državnu ergelu, evo ti državna ergela. Hoćeš rodilište, evo ti i rodilište, samo tamo žene moraju potpisati da bi rodile na vlastitu odgovornost. Hoćeš crkvu, evo ti crkva, itd., itd. Hoćeš stečaj, evo ti i stečaj. Hoćeš bodljikavu žicu, evo ti i bodljikava žica. Ali ako hoćeš razgovor s tom Vladom, e onda tog razgovora nema. Ili traje od prvog zahtjeva godinu dana, pa je to … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatske Vlade, to je socijalna osjetljivost Vlade, ovog Sabora, potpredsjednika Sabora za sudbinu 350 ljudi, koji ni krivi ni dužni spavaju po noći pod otvorenim nebom, čije obitelji nemaju za kruh, nemaju za mlijeko, a djecu ne mogu slati na školovanje. I sve iz razloga što ta tvrtka Kamen temeljac d.o.o. je imala u toj tvrtki Đakovština 30% vlasničkog udjela, i koja se sad pravi mutava, ministra nema, nema predsjednice Vlade, nema nikog, a potpredsjednik Sabora ne želi da se o tom problemu ovdje razgovara.
Hvala lijepa. Ne da ja ne želim da se razgovara, nego ne možete govoriti izvan teme. Ovo je zloupotreba replike, izvolite sjesti.
Ovo je tema.
Gospodine Filipović, odgovor na repliku.
Gospodine predsjedniče.
Mir, nemate više riječ.
… [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]] koji prolaze ovim kanalom.
Nemate više riječ.
Dolaze gledati radnike u … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Ja naravno da gospodin Vinković uopće nije replicirao meni i mojem izlaganju vezanom uz višenamjenski kanal Dunav-Sava, nego ja bih prije rekao da se gospodin Vinković radi o lupetanju, ja ne znam o čemu ste vi govorili, ja o tim stvarima, o projektima uopće nisam govorio. Druga stvar, očito nekima u RH smeta što se određeni projekti sada u predizborno vrijeme. Znači, meni je kao osobi ili građaninu RH drago da se bilo koji infrastrukturni, gospodarski ili bilo koje druge vrste projekat otvara, neovisno da li je predizborna kampanja počela ili je to nakon parlamentarnih izbora. To je stvarno građanima nebitno, bitno je da se projekti otvaraju. I mislim da svi skupa moramo biti sretni i zadovoljni ako se otvaraju gospodarski, infrastrukturni projekti ili objekti neke recimo društvene namjene. Pa ja bih ovdje iskoristio samo priliku da još gospodinu Grubišiću kažem da ja nisam rekao netočni podatak. Dakle, projekcije su pokazale da će se izgradnjom kanala Dunav-Sava moći navodnjavati 35 tisuća hektara. To su određene projekcije. Dakle, ja nisam ništa netočno rekao. Što se tiče plovnosti Save isto tako je ovim planom predviđeno da se plovnost Save dakle postigne do Siska. To znači da plovnost Save još uvijek do Siska trenutno nema. A još jednom želim reći da uopće mi nije jasno što je gospodin Vinković i zašto je replicirao meni jer uopće nije se osvrnuo na izlaganje koje sam ja imao vezano za ovu temu. Hvala lijepo.
Povreda Poslovnika, gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Moram po članku 209. govorim Poslovnika jer gospodin Filipović kad je mene spomenuo u svom, u svojoj što je isto povreda Poslovnika.
Pa jel' to povreda Poslovnika zato što je vas spomenuo?
Ne, ne, nego ono što je govorio o onome što ja
On je replicirao zastupniku Vinkoviću. Pa kakva je to povreda Poslovnika?
Kome si replicirao uopće? … [[Upadica se ne razumije.]]
Pa vi bi trebali znati kome je replicirao, da ste slušali ne bi sad povredu Poslovnika. Hvala lijepa, molim vas.
Samo sekunda.
Ne može nikakva sekunda. Ovo je stvarno zlouporaba Poslovnika, najteža zlouporaba. A vama gospodine Zorane Vinkoviću radi učestalih povreda Poslovnika izričem opomenu. Hvala lijepo. Nastavljamo sa raspravom. Gospođa zastupnica
Vi možete s opomenama gospodine, ali morate dati riječ.
Mir. Neću vam ja dopustiti da ovdje pravite cirkus od Sabora. Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Mir, nisam vam dao riječ. Nemate riječ. … [[Upadica se ne razumije.]] Nemate pravo govora. Nemate, da, da. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. U svojoj raspravi napravit ću jednu nadogradnju na ovo što je rekao kolega Filipović. Pa je rekao da se u ovoj državi počelo pričati o višenamjenskom kanalu Dunav-Sava. Kolega Filipoviću u ovoj državi se
Radi upadica vam izričem opomenu sa oduzimanjem riječi. Nastavite.
U ovoj državi se počelo ozbiljno raditi na pripremnim radnjama za izgradnju dakle dugo planiranog projekta Dunav-Sava. A da je tome tako evo argumenata. Pa ćemo ponoviti da je višenamjenski kanal Dunav-Sava utvrđen strategijom i Programom prostornog uređenja RH koji je donio Hrvatski sabor 1997., odnosno 1999. godine. I iskoristiti ću ovo mjesto u raspravi da odgovorim onima koji nas optužuju da je ovo predizborni trik i da radimo to pred izbore. Oni koji nas za to optužuju imali su priliku 2000-te godine poštovati dokumente koje je donio ovaj Visoki dom i poraditi na njima. Očito im smeta što je Hrvatska vlada koja je došla na vlast iza njihove vladavine nastavila ozbiljno i odlučno u izgradnji višenamjenskoga kanala Dunav-Sava koji se odnosi na područje Istočne Hrvatske, moje Slavonije jer sam zastupnica iz 5. Izborne jedinice. I sad da se vratim i odmah da kažem da ću jasno podržati prijedlog Odluke o donošenju Prostornoga plana područja posebnih obilježja višenamjenskoga kanala Dunav-Sava jer je donošenje ove odluke znači da je opsežan i dugotrajan posao na njegovoj izradi započet 2006. godine obavljen i da je učinjena kvalitetna priprema za početak realizacije velikog strateškog i investicijskog projekta vrijednog 950 milijuna eura na čemu čestitam Vladi RH, nadležnom Ministarstvu zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva kao i svim suradnicima na izradi plana. Tim više jer je Vlada, pa ponovit ću ono što smo već danas čuli, na sjednici od 23. rujna 2010. godine donijela zaključak kojim je prihvaćen katalog investicijskih projekata od interesa za RH u javnom sektoru u koji je iz područja vodnog gospodarstva uvrštena i izgradnja višenamjenskog kanala Dunav-Sava. Kao zastupnica iz 5. Izborne jedinice i dolazim iz Brodsko-posavske županije uz Vukovarsko-srijemsku jedne od županija čijim područjem prolazi trasa budućeg kanala Dunav-Sava usuglasit ću se, ponovit ću i naglasiti ono što ističu svi kojima je dobrobit Slavonije i Hrvatske na srcu, a to je da je izgradnja višenamjenskog kanala Dunav-Sava za razvoj Slavonije i Istočne Hrvatske značajna jednako onoliko kao što je izgradnja autoceste bila za Južnu Hrvatsku. Kako sam već navela kanal prolazi Brodsko-posavskom i Vukovarsko-srijemskom županijom te 12 jedinica lokalne samouprave. Kao zastupnici iz 5. Izborne jedinice mislim da je u redu spomenuti 2 grada Vukovar i Vinkovce i 10 općina od kojih je 7 na području Vukovarsko-srijemske županije. To su Bogdanovci, Nuštar, Trpinja, Privlaka, Andrijaševci, Cerna i Babina Greda te 3 na području Brodsko-posavske županije Gundinci, Velika Kopanica i Sikirevci. Početak trase kanala dugog 61,4 km planiran je na Dunavu u Vukovaru, a završetak na Savi u Slavonskome Šamcu te većim dijelom prati vodotoke Vuke, Bosuta, Biđe i Konjskog. Nadasve vrijedno, ono što želim istaknuti, je što višenamjenski kanal Dunav-Sava kako mu i samo ime kaže ima više funkcija, konkretno tri – navodnjavanje, odvodnju i plovidbu. Što se mene tiče može ići i obrnutim redom jednako je značajno. Naime, u godini u kojoj nas je pogodila velika suša čiju posljedicu trpe najviše poljoprivrednici raduje činjenica da će se cijelom trasom kanala omogućiti intenzivno navodnjavanje na oko 35 tisuća 750 hektara poljoprivrednih površina što će omogućiti povećanje obujma poljoprivredne proizvodnje za 20 do 50%. I ne samo to, osobno me raduju najave lokalnih poljoprivrednika što će se ovom funkcijom kanala omogućiti i promjena uzgoja kultura u Slavoniji. Dakle, uz standardne žitarice uljarice navodnjavanje će pogodovati i uzgoju pomalo nepravedno zanemarene proizvodnje povrća u Slavoniji. Druga ne manje značajna funkcija kanala je odvodnja. Pa sjetimo se samo, kolegice i kolege, prošle godine obilnih kiša i poplava, velikih poplava koje su pogodile sva područja Hrvatske, cijelo područje Hrvatske. Od krajnjeg istoka, preko središnjeg dijela, od Hrvatske do krajnjega juga i koja su nanijela veliku materijalnu štetu stanovništvu, gospodarstvu a posebno poljoprivredni pa i ne treba isticati koliko je to zlo u poljoprivrednoj slavoniji. Izgradnjom višenamjenskog kanala Dunav –Sava omogućilo se uređenje površinske odvodnje na 173 tisuće hektara i osiguravaju dogradnje podzemne odvodnje na 62 tisuće hektara poljoprivrednih površina. Eliminira se šteta od poplava, odvodnja velikih voda u oba smjera prema Savi i Dunavu i regulira vodni režim Spačvanskog bazena sukladno potrebama šumarske vegetacije. Oprostite šumske vegetacije. Ujedno se izgradnjom kanala ostvaruju tehnički uvjeti za oplemenjivanje malih voda vodom iz save i Dunava na dijelovima korita postojećih vodotoka Bosuta, Spačve i Vuke, te ih se osposobljava za navodnjavanje. I treća funkcija kanala a mogla je biti i prva je skraćenje plovidbe i Save u smjeru zapadne Europe za 417 kilometara i smjeru istočne Europe za 85 kilometara te povezivanje Hrvatske mreže unutarnjih plovnih putova Sava-Dunav-Draga i ostvarenje 560 kilometara dugog plovnog koridora Podunavlje Jadran u vidu koordinirane riječno željezničke veze, 61,4 kilometara kanala Dunav-Sava, 340 kilometara regulirane rijeke Save i 160 kilometara željezničke pruge Rijeka Zagreb. Izgradnjom kanala Hrvatska se pozicionira kao Podunavska i Jadranska država. Neću na ovom mjestu spominjati da je kanal utvrđen u kategoriji 5B i neću reći da je Hrvatska 97. godine potpisala europski ugovor u kojem je bio predviđen i višenamjenski kanal Dunav-Sava. Ono što posebno želim pohvaliti a o čemu se ovdje ne vodi dovoljno računa danas u raspravama je plan gradnje kanala, koji je zbog složenosti zahvata u financijskom, tehničkom, i gospodarskom pogledu predviđen u 4 faze, od kojih svaka predstavlja funkcionalnu i hidrotehničku cjelinu koja može funkcionirati samostalno do nadogradnje u sljedećoj fazi. Pa budući da prva faza izgradnje obuhvaća izgradnju kanala duljine 14 772 metra, po planiranoj trasi od rijeke Save do kanala Konjsko a ta se faza u naravi poklapa sa dovodnim melioracijskim kanalom za navodnjavanje Biđ, Bosutskog polja, čija je izgradnja započela 2008. godine, opet ispravak i argument koji su rekli da samo krećemo pred izbore, možemo zapravo reći da je izgradnja kanala započela. U svibnju ove godine završena je prva dionica dovodnog melioracijskog kanala u duljini oko 6,1 kilometar, a u tijeku je izgradnja druge dionice u duljini 5,9 kilometara, od onih 14 to je ukupno više od 2/3. O preostalim fazama čuli smo, pa da ne ponavljam istaknut ću još samo da je na kanalu planirana izgradnja 5 luka i pristaništa te 23 cestovna i pješačka mosta. I da zaključim izgradnjom višenamjenskog kanala Dunav-Sava ulaganjem 950 milijuna eura u područje Slavonije i istočne Hrvatske stvara se nova perspektiva i razvoj ovoga dijela naše domovine koju pozdravljaju ne samo žitelji Brodsko-posavske i Vukovarsko-srijemske županije, navodnjavanje, odvodnja, unapređivanje poljprivredne proizvodnje, plovidba i unapređenje riječnog prometa, razvoj turizma, otvaranjem novih poslovnih mjesta i radnih mjesta zalog su bolje budućnosti života u Slavoniji. Iz svega navedenog podržavam prijedlog odluke o donošenju prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav-Sava. Hvala lijepo.
Hvala. Povreda Poslovnika gospodin zastupnik Dinko Burić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dakle, nakon povrijeđen je članak 209. jer moram reagirati kao predsjednik Kluba zastupnika HDSSB-a nakon legalno zatražene, sukladno poslovničkoj praksi, stanke u ime Kluba zastupnika, a vašeg odbijanja suprotnog odredbama Poslovnika, krajnje je nekorektno bilo da i zbog javljanja samog zastupnika HDSSB-a, dakle podizanja pločice mu izričete opomenu, pa vas kao predsjednik Kluba zastupnika HDSSB-a pozivam da sami kao predsjedatelj poštujete odredbe Poslovnika Hrvatskog sabora. MI ćemo svoje legitimno pravo na traženje stanke nastaviti i dalje kada sami procijenimo da je to potrebno, ali s obzirom na važnost teme o kojoj smo željeli da se u Hrvatskom saboru progovori, budite uvjereni da od toga nećemo odustati. Nije na čast nikome u Hrvatskom saboru, ni jednog zastupnika, pogotovo predsjedatelju, pogotovo počasnom građaninu jednog grada čiji građani teško žive i prolaze dramatične trenutke da se u Hrvatskom saboru o tome ne može govoriti.
Otklanjam taj prigovor da sam ja povrijedio Poslovnik. Kolega Burić, zastupnik Zoran Vinković, kolega Vinković je uzastopno provocirao, vrijeđao, optuživao izvan dnevnog reda i zato sam mu i izrekao opomenu i opomenu sa oduzimanjem riječi, u skladu sa Poslovnikom nisam mu odobrio ni sjednicu Kluba, poslužio sam se onom poslovničkom odredbom, da ako je zastupnik nezadovoljan sa onim objašnjenjem kojeg daje predsjedavajući Sabora da se radi o povredi Poslovnika, prosto mu je pravo tražiti da Odbor za Ustav o tome odluči. ja sam dao objašnjenje, vi objašnjenje niste prihvaćali, ne prihvaćate ga ni sada, i dalje ustrajete, prema tome, meni jedino preostaje da o tome arbitrira Odbor za Ustav da li ja jesam ili nisam povrijedio Poslovnik. Zastupniku Vinkoviću neću povući jer je uzastopno kada su govorili drugi zastupnici, zastupnica Bilić uzastopno je svojim uvredama vrijeđao Poslovnik, stoga ja postupam u skladu s Poslovnikom, vi se s time ne slažete vi to osporavate da ja postupam u skladu sa Poslovnikom, ja dajem objašnjenje da to činim, prema tome, vi se ne slažete, preostaje jedino da u smislu članka 209. arbitrira također lijep pozdrav i vama gospodine Vinkoviću, evo to je opet jedna prigoda. vi mislite da je, nemojte vi demagoški upotrebljavati tešku situaciju radnika Đakovštine, vi se najmanje brinete o njima a najviše radite na njihovu štetu. Tu ćete praviti cirkus i izvađati cirkus, sada ćete vi tu svoju lažnu brigu i krokodilske suze za radnike Đakovštine. Kolega Burić izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Ponovno se povrijedili članak 209. i vi govorite nama da iskoristimo svoje poslovničke mogućnosti oko prigovora. Vi ste krivo procijenili. Mi nismo uopće nezadovoljni vašim obrazloženjem, naprotiv, mi smo jako zadovoljni sa vašim ponašanjem i odnosnom prema problematici i problemima u kojima se trenutno nalaze ovih 350 radnika. Jako smo zadovoljni time što ne dozvoljavate da se u Hrvatskom saboru o tome progovara. Zadovoljni obrazloženjem.
Ja ne osporavam i nemojte interpretirati da ja ne dopuštam. To treba predložiti, Vlada radi, i ministar Čobanković rad i predsjednica Vlade i Vlada radi, da se razriješi taj gorući, ali ne može se u okviru teme o donošenju prostornog plana područja Dunav-Sava raspravljati sada o doista gorućem problemu radnika i radnica Đakovštine. To ne može tako, to nije tako nikada ni u jednom Saboru ni Parlamentu. Ja imam puno razumijevanje i puno osjećaja i uključen sam isto u rješavanje te životne sudbine radnika Đakovštine. Formulirajte prijedlog pa ćemo vidjeti, zatražite na uobičajeni način, a ne kroz jedno drugo oblik, način do toga da se zloupotrebljava sabornica i da se nastojite na temu. Ja vas potpuno razumijem. Sada je vrijeme svega ostaloga. Dame i gospodo, nema više objašnjenja, polemika i rasprava oko toga. Nastavljamo sa raspravom, gospodin zastupnik Petar Mlinarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Budući višenamjenski kanal.
Pardon, imate pravo. Bila je replika gospodin zastupnik Boro Grubišić. Ispričavam se.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Nadam se da će nam poslije ove točke dnevnog reda dati ovu našu stanku koju tražimo. Ali htio sam replicirati kolegici Suzani Bilić Vardić o tome da je u ladicama stoji projekt Dunav-Save još one vlade iz 2000. godine. Pa nama u Slavoniji je tako svejedno u čijim ladicama stoji. Da li stoji 8 godinama u vašim ladicama ili 4 godine u ladicama SDP, HSS, HNS-a ne znam tko je sve tako bio kukurikavaca. Dakle, stoji u ladicama. Ali je činjenica to a vi se stalno borite protiv argumenta da je ovaj zakonski prijedlog odluke o donošenju plana posebnih višenamjenskog Kanala Dunav-Sava došao na dnevni red Sabora 49 dana prije izbora. To je činjenica, pa ne možete od toga bježati. A o tome da je Sava plovna 380 km, pa znate li vi koliko je uopće plovna rijeka Sava? Koliko je km plovna? Ponavljam to pitanje i gospodinu Filipoviću je bilo upućeno, da li znate koliko je kilometara Sava plovna?
I odgovor na repliku.
Kolega Grubišić hvala na informaciji da nešto stoji u ladicama, ja sam sigurna da ovo stajati u ladici neće jer po svemu do sada učinjenom se vidi i prva faza izgradnje kanala je krenula. A druga stvar, što ste ovo rekli, koje obrazloženje? Kolega, rekla sam vam i u raspravi 2006. je krenula izrada ovoga plana. Pa trebali bi biti zahvalni što je ovako veliki i kompleksan posao napravljen na vrijeme. I još nešto kolega Grubišiću. Mi ćemo ovaj projekt poslije 4. prosinca odrađivati i provoditi u djelo.
I gospodin zastupnik Petar Mlinarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, predstavnici ministarstva. Budući višenamjenski Kanal Dunav-Sava kao temelj kombinirano vodno-željezničkog prometnog koridora Podunavlje-Jadran odavno je u Hrvatskoj prepoznat kao provodnik prometnog potencijala između Srednje Europe i Sredozemlja. Realno je kombinirano riječko željeznička veza koja bi se sastojala od 61.4 km Kanala Dunav-Sava od Vukovara do Šamca, 290 km regulirane Save od Šamca do Siska i 200 km do kolesječne željezničke pruge Sisak-Rijeka. Za daljnju budućnost razmatra se i kanaliziranje sve savez 3 vodne stepenice Šamac, Jasenovac, Prerečko, Sisak od kojih su prve dvije na trasi prometnog Koridora Podunavlje-Jadran. Glavna je značajka riječkog prijevoza je pogodnost transporta masovnih roba, tereta na duge relacije, mala potrošnja energije i radne snage, znatno dulji vijek trajanja i bolja iskoristivost plovila, veća sigurnost i zaštita okoline. Europski prometni koridori definiraju osnovne pravce za povezivanje država. Hrvatskom prolaze 5B, 5C i 10. Cestovno-željeznički prometni koridor te 7. Dunavski koridor. Kanal Dunav-Sava kao dio 7. Dunavskog koridora omogućuje integraciju hrvatskih plovnih putova, te vezu transeuropskog unutarnjeg plovnog puta Rajna-Majna-Dunav s morem odnosno s hrvatskim morskim lukama Rijeka i Ploče. U Strategiji hrvatske prometne politike plovidba Kanalom Dunav-Sava razmatra se u kontekstu 560 km dugog kombiniranog riječno-željezničkog prometnog Koridora Podunavlje-Jadran. Plovidba Savom prema zapadnoj Europi skratit će se s Kanalom Dunav-Sava za 417 km, a prema istočnoj Europi za 85 km. Potencijalni promet roba na kanalu. Ideja je da kanal poveže srednju Europu s Jadranom i da se konkurentnom cijenom prijevoza privuku tereti iz drugih vidova prijevoza i s drugih prometnih tokova. Potencijalni promet tereta na kanalu je 7 milijuna tona godišnje, ali 30 godina nakon njegovog puštanja u promet, pri tome bi barem 50% prometa trebalo biti međunarodni tranzit na Koridoru Podunavlje-Jadran, čime bi se znatno povećao promet Luke Rijeka, a djelomično i Ploča. Glavni teret bi bili kontejneri rasutih teretnih kemikalija i građevinski materijal. Reći ću nekoliko riječi o Luki Dunav. Lokacija i sadašnje stanje. Postojeća Luka Vukovar smještena je u samom gradu na dunavskoj obali. Tvrtka ima tradiciju dugo preko 60 godina. Postojeće lučko područje ima 28 hektara teritorija uzduž dunavske obale i 39 hektara dunavskog akvatorija. Današnji prometni profil Luke Vukovar temeljno ocrtava 10 brodskih vezova uzduž dunavske obale. Od toga prekrcaj se obavlja na četiri veza, na suhi teret, na kosoj obali opremljenoj kranjskom stazom i dizalicom. Ostalo su neuređeni vezovi za čekanje. Luka ima jedno zatvoreno skladište i veliki prostor za otvoreno skladištenje. Prekrcavaju se uglavnom mineralna gnojiva, ugljen i generalni teret. Prekrcani kapacitet je 1 do 1,5 milijun tona godišnje. U legislativnom smislu Luka Vukovar je luka od značaja za Republiku Hrvatsku otvorena za javni međunarodni promet i pripada sustavu euroluke. Postoji jedan dislocirani vez za naftne derivate koji je u režimu luke za posebne namjene. Putnički i izletnički promet lociran je izvan ove luke nizvodnije na dunavskoj obali u centru grada. Luka Vukovar ima prometno-strateški značaj u tranzitu tereta na raskrižju prometnih puteva između istoka i zapada te sjevera i juga jer se nalazi na 3500 km dugom transeuropskom plovnom putu Rajna-Majna-Dunav i ima željezničku vezu s Jadranom. Osim toga, Hrvatska planira u budućnosti razviti snažni prometni koridor hrvatskog Podunavlja, Jadran, čiji je ključni dio budući višenamjenski kanal Dunav-Sava, ušće kanala bit će u Vukovaru. Za kopneni promet roba vukovarska luka oslanja se na deseti savski cestovno-željeznički promet i koridor i njegov vinkovački kolodvor na 5c cestovno-željezničkom koridoru na pravcu Budimpešta-Ploče. Ja bih rekao nekoliko riječi i o drugim stvarima. Mi imamo i primjedbi, nekih malih primjedbi. Ja ću ih reći u ime građana Vukovara. Kanal je Dunav-Sava i bilo bi dobro da se počne kopat od Dunava prema Savi, a ne od Save prema Dunavu. To je naše dugo razmišljanje, upozoravali smo na to i zašto to kažem. Zato što Grad Vukovar presijeca kanal po pola i tu ima jako puno infrastrukture koja se treba i mostovi i zamjenske ceste i nadvožnjaci koje se trebaju pripremiti. I prema tome kažem, apeliram da ako je Dunav-Sava da se kanal počne kopati od Vukovara, od matice rijeke obično počnu svi radovi. Hvala lijepo.
Hvala. Replike. Prvi gospodin zastupnik Ivica Pančić.
Evo drago mi je što je kolega Mlinarić se javio iz Vukovara. Pa ja sam rođen na obali Dunava i gledao sam te brodove koji su plovili prema Crnome moru i bio sam iznenađen kada se ova ideja pojavila, gradnje kanala Dunav-Sava jer dunavski brodovi mogu ploviti samo Dunavom, ne mogu ploviti manjim rijekama. A zašto to potkrepljujem, odnosno potkrepljujem to činjenicom da je još od Marije Terezije kada je to imalo nekakvoga smisla jer nije bilo niti cesta niti željeznica, taj kanal bio u planu. Nije to uspjela niti Marija Terezija, neće to iskopati neću reći druga Marija već Jadranka Kosor. Jednostavno ovo služi isključivo da bi netko uzeo novac na ovim papirima ili na prenamjeni zemljišta kao što je bio slučaj čini mi se u Brodsko-posavskoj županiji, ovaj kraj uz Savu tako da do Vukovara to i nije došlo. Dodatno zašto ne kanal, zato što je on jednostavno ekonomski neisplativ. Mi bismo plaćali, a drugi bi imali koristi. Kada kažem drugi onda mislim Bosna i Hercegovina. Ako je to u interesu Europske unije dapače, onda neka Europska unija sufinancira to. I drugo, zato što je on ekološki potencijalno vrlo štetan. Mislim na bosutske šume, mislim na Lonjsko polje ukoliko se bude produbljavao kanal, odnosno rijeka Sava. Na to su i udruge upozoravale prije 4, 5 godina, na to sam također upozoravao, još struka nije rekla svoje, odnosno struka je rekla da je to ekološki štetno, međutim Vlada se na to oglušuje kao da je sve u najboljem redu. Znači, ostavimo se tih grandioznih projekata, ostavimo se stakanovštine i Sovjetskoga saveza, idemo na navodnjavanje, idemo na uređenje plovnih puteva, to da, ali kanal ne. Hvala.
Dobro, hvala lijepa. Odgovor na repliku, zastupnik Petar Mlinarić.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Kolega ja ću vam samo reći, ovo nije predizborni trik ovaj kanal, jako se dugo o tom priča. A što ste rekli da Marija Terezija ga nije uspjela ni napravit, mnoge stvari Marija Terezija i Franz Josef nisu mogli napravit, ali evo Hrvatska demokratska zajednica i Republika Hrvatska ustvari je mnoge stvari napravila i ne možemo se vraćat nazad toliko godina. A što se tiče brodova da neće moći, oni brodovi koji budu plovili Dunavom moći će ploviti kanalom. A što se tiče isplativosti, ako gledamo na isplativost onda ne bi ništa počeli raditi. Ovo se pravi za sve vjekove, a ne samo za godinu dana. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Goran Heffer, replika.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Mlinarić pa evo sad vidimo od početka ove rasprave da sama tema oko kanala Dunav-Sava, višenamjenskog kanala, obiluje brojnim nesuglasicama, dilemama, da li je kanal dobar za promet-nije dobar, za ekologiju da li je dobar-nije dobar, da li se može realizirati-ne može, da li je ekonomski isplativ-nije. Vi sad dodajete jednu novu dilemu, da li je bolje kopati od Dunava ka Savi ili od Save do Dunava. Nemojte otežavati još zbog vaših osobnih lokalpatriotskih razloga ovako ozbiljan projekt. Ja se nadam da neće u vašoj stranci to naići na osudu. S druge strane, recimo i to da je ministar Čobanković nedavno, odnosno prije par godina točnije, rekao kako će navodniti Hrvatsku kao Izrael. Zanimljiva izjava jer Izrael uglavnom nema navodnjavanje natapanjem i velikim količinama vode nego prije svega kap po kap uz vrlo štedljivu primjenu pa možda bi bilo bolje usmjeriti se na taj vid navodnjavanja nego na ovako veliki. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Kolega ja ne otežavam, dapače podržavamo kanal svim srcem i dušom, ali sam samo dao primjedbu a struka će napravit svoje. Ako struka kaže da se treba kopat s druge strane ja nemam ništa protiv. Tako da primjedba je na mjestu, ali nije u onom smislu kao što vi mislite. Hvala.
Gospodin zastupnik Goran Heffer, izvolite.
Poštovana gospođo državna tajnice, kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Dakle, pred nama je rasprava o prostornom planu višenamjenskog kanala Dunav – Sava. Kod nas u Slavoniji ova tema kanala Dunav – Sava je svojevrsni mit. Dakle, ovdje je već više puta istaknuto kako je sama konkretna dokumentirana pojava kanala datira još unazad 250 i više godina. Od tada se stalno o tome govori na ovaj ili onaj način, u ove ili one svrhe. No, evo do danas nije se ništa konkretnije po tom pitanju napravilo. Kad kažem mit onda kažem da se o tome govori svako na svoj način. Od toga da gospodarstvenici vjeruju kako će to jako unaprijediti gospodarstvo ovih naših krajeva prije svega Slavonije što ja kao rođeni Slavonac koji tamo i živim ne mogu, dakle da ne pristanem na to da sve ono što je dobro za Slavoniju i sve ono što može unaprijediti Slavoniju treba napraviti ako je to zaista opravdano. Pa do toga da recimo ono kao djeca, dakle prije gotovo pedesetak godina smo znali reći evo sad kad se napravi kanal tamo ćemo ići učit plivati. Dakle, stoga je to zaista mit. Cijelo vrijeme ove današnje rasprave vodi se polemika, dakle s jedne strane oko toga koje bi se prednosti mogle ostvariti kada bi se taj kanal izradio, kada bi se iskopao, uredio i pripremio za sve one vrste, za sve one namjene za koje se dakle ovdje planira. Zato se zove višenamjenski, iako je u početku bila u stvari samo priča o nekakvom riječnom prometu. Tek kasnije je došla do izražaja potreba za nekim drugim namjenama. Istaknute su dakle te prometne karakteristike koje bi izgradnjom takvog kanala mogle biti ostvarene. Dakle, mogla bi se upotpuniti prometna mreža Republike Hrvatske, riječna prometna mreža koja je vrlo skromna. I kolega Grubišić je u pravu kad kaže koliko je uopće Sava plovna. 200, 364 km ovim čamcem. Ako govorimo o kanalu koji će biti kategorije pet onda recimo da je Sava ne znam druga i treća kategorija. Što je s njom? Ona će se morati jednako tako prokopavati. Govorim o tome da će se kombinirati promet moći unaprijediti, razvijati itd. Točno, za to treba osim Save razviti željeznički promet. To je još jedan dodatni faktor. Govori se jako puno o poljoprivredi da će poljoprivreda biti unaprijeđena u pogledu navodnjavanja i to je ta nekakva druga namjena koja je jako bitna. Vidjeli smo, čuli smo u stvari gdje je Hrvatska po navodnjavanim površinama. To je sve jedan i pol, dva, tri posto. Bilo je tu različitih brojki. Očito je da se to mijenja, da dinamika postoji. To je dobro, no to je još uvijek debelo, debelo začelje u Europi. Čak u tisku kažu iza Albanije smo po tom pitanju. Daleko smo iza južnoeuropskih država, a interesantno je da smo daleko iza nekih sjevernoeuropskih država. Finska navodnjava više od nas, Švedska navodnjava više od nas itd. Govori se o tome da će se unaprijediti razvoj drugih poljoprivrednih kultura – povrćarstva, cvjećarstva itd. Točno, unaprijedit će se vjerojatno ribarstvo itd. Ali to je sve u sferi što bi bilo kad bi bilo, kad bi se takav jedan kanal izradio ili iskopao. Govori se o tome da će se vodno gospodarstveno unaprijediti cijela Slavonija, da će se regulirati vodni režimi svih onih vodotokova ili vodostajačica koje gravitiraju takvom jednom kanalu, tom dakle zahvatu u prostor koji bi taj kanal imao. To bi bilo jako dobro. Ja recimo bih možda doživio da Bosut počne pravo teći, a ne da kažemo mi u Vinkovcima da do podne teče u jednom smjeru, popodne u drugom smjeru. Onda bi bar mogao reći da zaista živim na rijeci, a ne na nečemu što dakle miruje. Govori se o tome da bi se regulirali različiti režimi eko sustava koji su uz kanal. Dakle, to su sve neke prednosti koje bi se mogle ostvariti kada bi se taj kanal napravio. No, s druge strane naravno postoje vrlo intenzivno izražene kritike ovakvog jednog projekta, odnosno ukazuje se na moguće štetne posljedice takvog jednog radikalnoga zahvata koji obuhvaća desetine tisuća hektara u prostoru i na taj način sasvim sigurno utječe na cjelokupni eko sustav koji je oko toga kanala. Ekolozi govore o problemu flore i faune koja će biti oko toga kanala koja će definitivno biti time poremećeno. Šumarska struka je vrlo glasna po pitanju zaštite spačvanskog bazena i hrasta lužnjaka koji je svjetski poznati brend. U Francuskoj danas kad radite barik vina oni rade bačve od hrastovine. U tom kontekstu spačvanski bazen je poznat isto tako kroz povijest. Europska unije i cjelokupna Europa ga izuzetno uvažava, pa bismo morali i mi to uvažiti. Kao glavni argument protiv takvih bojazni šumarske struke koristi se nekakav monitoring koji će biti kontinuiran, koji će pravodobno ukazati na potrebu za reagiranjem ukoliko postoje nekakve ugroze itd. Monitoring je jedno prosto praćenje. Ja sam evo skromno da kažem doktor tehničkih znanosti. Monitoring je tehnički pojam. Ja ne znam kojim to monitoringom možete reagirati na izuzetno visoko vodni val kao što je bio recimo na Dunavu koji sve potopi. Ili na dolazak štetnih otrovnih tvari koji mogu doći takvom jednom velikom rijekom uz koju se nalaze brojni gospodarski, odnosno industrijski objekti u drugim državama. Ili kako shvatiti rečenicu da neće utjecati kanal koji je 58 m širok, na vrhu odnosno 34 m na dnu dubine 4 m. Evo ja sam bio slobodan. Dakle, riječ je o trapezu površine 184 kvadratna metra, odnosno ukupnoj dužini kanala bi se trebalo izvaditi zemlje nekih 11 milijuna kubičnih metara zbijene zemlje, odnosno u rasutom stanju to je negdje 15-ak milijuna. Kako reći da to nije, da to ne može utjecati na cjelokupnu promjenu okoliša u ovom području? Ako pogledamo mišljenje, odnosno očitovanje Hrvatskih šuma, oni isto tako govore s jedne strane o vrlo visokoj zabrinutosti za spačvanski bazen, i s druge strane imaju nekakvo neuvjerljivo uvjerenje da će se upravo zbog tog monitoringa to sve moći tako održati. Za jednu bezrezervnu podršku ovoga projekta, za koji mi danas donosimo prostorni plan, a to je bitan dokument, jer se onda može početi raditi, potrebno je ipak jedan kvalitetan kompromis između struke, ne sad više ono naša struka, naši stručnjaci, vaša struka, vaši stručnjaci, nego sveobuhvatne struke, svih vrsta, dakle i prometa i poljoprivrede i ekologije i šumarstva i biologije i sociologije i geologije i svih ostalih, dakle da svi oni naprave jedan kvalitetan kompromis, pa da onda kažemo da je to zaista jedan dobar projekt. Ovog trenutka na žalost takav kompromis ne postoji, ja se bojim da ovaj mit koji sam spomenuo na početku se ne pretvori u još jedan mit možda ne baš 250 godina, ali možda i toliko. Ponavljam kao Slavonac ne mogu biti protiv onoga što bi trebalo ili moglo donijeti dobrobit, ali mislim da niste u cijelosti zadovoljili sve one uvjete da bi se moglo reći bezrezervno ovo podržavam. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Jedna obavijest samo da je sjednica Odbora za financije i državni proračun, održat će se danas 12. listopada u 13 sati, dvorana Ivana Mažuranića, dvorana 84 prizemlje, pa članovi tog odbora se obvezuju da budu nazočni. Imamo dvije replike na ovo izlaganje. Prvo je uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Kažete kolega da je mit. Pa ne bi bilo prvi puta da govorimo o mitovima u Hrvatskome saboru, a ne bi bio niti problem da je samo mit da ne treba to netko platiti, znači milijardu eura, gdje je taj novac pitam ja vas? Novca nema, niti će ga biti. I zato nemojmo prodavati maglu, jer se to ne može graditi, jer novca nema. Zaduženi smo skoro kao Grčka. Iako znam da su najisplativiji projekti oni koji se započnu, a nikada ne završe, i upravo je to jedan projekat koji nosi sa sobom tu potencijalnu opasnost, jer najbolje je kopati rupu, nitko te ne može kontrolirati koliku si rupu iskopao, koliko još trebaš je kopati, a novac curi. To je isplativije, nego tražiti zlato kao što smo mislili da je to vrhunac bogatstva. Najbolje je imati mehanizaciju i kopati rupe. Ovih milijardu ili koliko bolje je ako se želi Slavoniji pomoći da se to podijeli na 10 ili stotinu različitih projekata, po 10 ili stotinu milijuna eura koji će za nekoliko godina početi vraćati nekakav profit, a ne ulagati nešto što će eventualno, eventualno za 50, 100 ili 200 godina biti isplativo. I zato osnažimo gospodarske potencijale Slavonskoga Broda, osnažimo željezničku mrežu Vinkovaca kao snažnoga čvorišta, i vukovarsku luku. Pa zbog čega sa kanalom Dunav-Sava preusmjeravati terete sa Dunava i vukovarske luke kao jedne od najvećih dunavskih europskih luka, da bi neke druge luke na Savi u Bosni i Hercegovini recimo mogle se izgrađivati. Ja tu ne vidim uistinu logiku. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Heffer. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Pančić, ja se gotovo u cijelosti s vama slažem. Naime kad sam rekao da je nešto mit, nisam rekao mitologija s obzirom da bi se taj mit, i moram reći među građanima povezuje sa drugim pojmom mitologije koji mi imamo u našoj državi, dakle puno građana ovo zaista gleda kao projekt kroz koji će se određena sredstva usmjeriti da tako kažem tamo gdje se neće moći iskontrolirati, gdje će se određeni graditelji, ako su graditelji s obzirom da kopaju rupe je li tako, angažirati rado, a neki su počeli nabavljati mehanizaciju. Što se tiče ovoga razvoja, odnosno pomoći i Republici Hrvatskoj i pogotovo Slavoniji, mi smo donijeli, u ovom mandatu su bile dvije strategije, jedna je Strategija željezničkog prometa, jedna je bila Strategija riječnog prometa. Točno tamo se govorilo o razvoju luke Vukovar kao najjače luke, glavne luke na Dunavu, na najvažnijoj plovnoj rijeci, i u tom kontekstu se apsolutno slažem s vama, dajte sredstva usmjerite na to da u ovom trenutku luka Vukovar bude najjača, jednako tako i željeznički promet. U takvom nekom kontekstu postavlja se zaista pitanje treba li kanal, ako se promet od luke Vukovar može željeznički usmjeriti na ono isto mjesto gdje bi kroz nekakav kombinirani promet mogao ići i nakon iskopine kanala Dunav-Sava. Hvala.
Zahvaljujem. Druga replika, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Kolega Heffer, dobro ste rekli mit i značenje riječi mit, ono je mito, ovo je mit jel, a možemo reći legenda, pa je onda nekako značenje isto što se tiče kanala Dunav-Sava. Pa već znate i sami, ali stidljivo to govorite da su već sada angažirani nečiji strojevi, zna se i čiji, i kada još nije ovaj plan donesen, ali već se tu radi i zna se tko radi. Nadalje, rekli ste o tome, pričali ste o tome da je kanal Dunav-Sava se mora nasloniti na tzv. kombinirani prijevoz. Tu se prije svega misli na željeznicu, a jeste li svjedoci da ovih dana se piše o tome kako je, a i Drava je obuhvaćena, dakle idemo Drava, Dunav, Sava, dakle i grad Osijek da se razmišlja o stavljanju u mirovanje pruge Osijek-Zagreb koja je nerentabilna. E pa sad vi meni recite kako ćemo mi kombinirani prijevoz, ako se tako razmišlja? Dakle nije osmišljeno dovoljno dakle u svim segmentima kako će funkcionirati sav taj prijevoz. Nadalje, znate li da pruga Brod-Zagreb, da je njena maksimalna brzina, prosječna brzina 60 kilometara na sat vlakova, da od Novske do Zagreba postoji samo jedan kolosijek, a od Novske do Beograda postoje dva kolosijeka, pa onda, dakle kada govorimo o tom kombiniranom prijevozu, dakle sam kanal Dunav-Sava se mora nasloniti i na razvoj ostale prometne infrastrukture koja bi onda bila uključena. Nadalje govorili ste i o tom koritu rijeke Save, koje također nije regulirano. Potrebne su dvije vodne tzv. stepenice. Pa kad će se to izgraditi? Kad će kanal uopće doći u svoju funkciju? Ja bih volio što prije i klub HDSSB-a, kako sam već rekao, je za ovaj projekt, ali dajmo uključimo sve elemente ovoga o čemu sam govorio.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Goran Heffer, izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega Grubišić svi smo mi za kanal i kad kolega kaže da sam promijenio mišljenje, nisam promijenio mišljenje, upravo većina ljudi koji su se izjasnili da su za kanal su zbog onoga višenamjenskoga. Dakle, nalazimo opravdanje, donekle, manje ili više kako tko, za navodnjavanje, nalazimo opravdanje za reguliranje vodnog režima itd., iako mislimo da takav kanal za navodnjavanje nije potreban. A što se tiče ovoga što ste naveli, dakle obnavljanje korita rijeke Save, obnavljanje željeznica itd., pa ja bih rekao da je kanal Dunav-Sava tek jedan kotačić u svemu ovome i dokle god ovo sve ne postoji, ne funkcionira itd., čemu sad krenuti u izgradnju tog kanala? Ali ono što je kolega Pančić rekao bitno je započeti takav jedan projekt jer tu se može puno kopati i puno se može raditi da se, a ja sam tamo mislim rekao negdje 15-ak milijuna kubika rasute zemlje, to je ovako jedan prosti izračun po gabaritima kanala. Ali vidite što se tu svašta da napraviti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o tom zakonu kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Prijedlog odluke o donošenju prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav – Sava. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem prijedlog odluke o donošenju prostornog plana područja posebnih obilježja višenamjenskog kanala Dunav – Sava. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu odluke. Provjerimo. Jedan se nije uključio. Da sada je u redu. Ova odluka je prihvaćena jednoglasno sa 77 glasova u tekstu kako je predložila Vlada Republike Hrvatske.
Prelazimo, još nismo prešli na drugu točku? Još nismo prešli na drugu točku? Prelazimo na drugu točku, a to je - Prijedlog Deklaracije o nekim pitanjima suradnje pravosudnih tijela Republike Hrvatske i Republike Srbije Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Vlada Republike Hrvatske predložila je akt na temelju članka 129. stavak 2. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za pravosuđe i Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Davorin Mlakar, ministar Uprave. Izvolite.
Hvala lijepa.
Nakon što bude dano uvodno izlaganje ćete se javiti. Hvala lijepa. Izvolite ministre.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Kao što je Vlada i najavila na prošlotjednoj sjednici došla je pred Sabor sa prijedlogom Deklaracije o nekim pitanjima suradnje pravosudnih tijela Republike Hrvatske i Republike Srbije. Vlada svjesna problema koji postoje zasada u suradnji između dvije države, svjesna da samo svojim internim zakonodavstvom ne može riješiti sva otvorena pitanja nadležnosti za ratne zločine, zločine protiv čovječnosti i genocida, a da se ne očituje i na rješenja u susjednim zemljama predložila je deklaraciju koju ste dobili na klupe u ovom tekstu u kojoj želi ponovno istaknuti neke bitne činjenice koje nažalost nisu u potpunosti bile poštivane proteklih godina i u pravosudnoj suradnji između tijela Republike Srbije i Republike Hrvatske. Naime, ono što je stajalište Vlade i što je razlog za donošenje, odnosno predlaganje ove deklaracije je činjenica da Republika Srbija svojim internim zakonodavstvom donoseći Zakon o nadležnosti pravosudnih tijela Republike Srbije širi jurisdikciju tih tijela i na prostor RH. Temelj za širenje jurisdikcije Republike Srbije na RH ne postoji, dapače ono što je osnovni prigovor RH je činjenica da uvažavajući međunarodno pravne dokumente, ja ću ih ovdje zbog potrebe citirati, a to su rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a br. 777. i 821., jedna iz '92., a druga iz '93. godine, kao i rezolucije Opće skupštine UN-a br. 47/1 su utvrdile da je bivša SFRJ prestala postojati, da se je ta država raspala i da je taj raspad dovršen '92. godine i da niti jedna od bivših republika te bivše države nije isključivi pravni slijednik nepostojeće države. Zbog toga što mislimo da nijedna od bivših republika ne može preuzeti sljedništvo potpuno sljedništvo bivše države ne može ni svoje pravne akte temeljiti na aktima nepostojeće države. To je bio osnovni razlog zbog čega smo mislili da se mora ponuditi ova deklaracija jer u postupanju pravosudnih organa Republike Srbije se ove međunarodno pravnim aktima utvrđene činjenice ne poštuju. I zbog toga smatramo da je međunarodno pravno neprihvatljivo, da je protuzakonito donositi akte kojima bi se jurisdikcija pravosudnih tijela susjednih država proširivala na područje RH. Smisao je deklaracije da osim da istaknemo ponovno ova načela, dakle da je ovo međunarodno pravno neprihvatljivo postupanje jedne države, da upozorimo na međunarodne akte koji reguliraju suradnju i prijateljsku suradnju između država. Smisao je da ovom deklaracijom pozovemo Republiku Srbiju da zaključi s Republikom Hrvatskom međunarodni ugovor kojim bi se riješilo pitanje nadležnosti, pa u ovom konkretnom slučaju, za ratne zločine, zločine protiv čovječnosti i zločine genocida koji su međunarodnim pravom utvrđeni. Mislimo da smo time poslali jasnu poruku i Republici Srbiji, ali i Međunarodnoj zajednici da je ovakvo postupanje u internom zakonodavstvu jedne države neprihvatljivo i pozivamo da se zaključi međunarodni ugovor da se riješe ta otvorena pitanja. To je smisao deklaracije i vjerujem da ćete uvažavajući i ove okolnosti i razloge zbog potreba donošenja ove deklaracije takvu deklaraciju i prihvatiti. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Prije otvaranja rasprave uvaženi zastupnik Zoran Vinković traži riječ u ime kluba. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, obzirom da mi Poslovnik vratio moć govora koju mi je oduzeo vaš prethodnik prema članku 223. Poslovnika Hrvatskog sabora u ime Kluba HDSSB-a tražim stanku od 10 minuta.
Koji je razlog?
Razlog je između ostalog taj što u Đakovu srce Slavonije, u ovom trenutku je dramatična situacija, 350 građana.
Uvaženi zastupniče, rekli ste razlog i to je dovoljno. S obzirom, čuo sam dramatična situacija u Slavoniji, 350 radnika i to je dovoljno, hvala lijepa. S obzirom da je potpredsjednik Šeks postupio u skladu sa Poslovnikom kada je odbio dati riječ, on je tada s obzirom da ste vi inzistirali i dalje vaši predstavnici na tome on je uputio taj predmet na Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Ne možemo, dok Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav ne donese odluku, ne možemo više taj predmet vraćati, hvala lijepa, dok Odbor ne donese odluke, ne mogu ja sada kršiti Poslovnik na taj način da ignoriram ono što je upućeno na Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav.
HDSSB neće odustati od zahtjeva za stankom, ja ne znam koji ste pročišćeni tekst čitali i koji Ustav vi čitate, ali pročitajte i odluke Ustavnog suda.
Poštovani zastupniče, kada je upućeno jedanputa na Odbor za Ustav i Poslovnik i politički sustav ne možemo prije nego se donese odluka raspravlja o tome. hvala lijepa.
Bitnija je sudbina 350 ljudi, nego što želimo ispraviti vlastite greške koje traju još od 90. godine.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Otvaram raspravu i prvo su na redu Klubovi, pa je na redu uvažena zastupnica Ana Lovrin u ime Kluba HDZ-a. Izvolite. Molim vas bez dobacivanja iz klupe, nemojte to činiti, nemojte opet provocirati. Hvala lijepa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje Deklaracije o nekim pitanjima suradnje pravosudnih tijela Republike Hrvatske i Republike Srbije. Ova Deklaracija kao što je rekao ministar koja je najavljena već u vrijeme kada smo raspravljali o zakonu o ništetnosti određenih pravnih akata pravosudnih tijela bivše JNA i bivše SFRJ i Republike Hrvatske evo sada je pred nama kao akt Hrvatskog sabora kojim se izražava opće stajalište Sabora o pitanjima unutarnje ili vanjske politike, te o drugim pitanjima koja su važna za državu. Ovom Deklaracijom Hrvatski sabor jasno deklarira suverenost Republike Hrvatske pravno sljedište, SFRJ jednako za sve bivše Republike SFRJ, dosljednu primjenu načela međunarodnog prava, ustrajnost u namjeri procesuiranja i kažnjavanja ratnih zločina počinjenih na teritoriju Republike Hrvatske, uvjerenost da nitko ne smije ostati nekažnjen za počinjene ratne zločine. Deklaracija utvrđuje da je republika Hrvatska proširila svoju jurisdikciju na područje svih bivših Republika Jugoslavije pa time i na Republiku Hrvatsku, što je protivno načelima poredbenog i međunarodnog prava pogotovo kada se jurisdikcija širi na određeni krug država i također jasno je ovom deklaracijom Hrvatski sabor iskazuje volju za daljnju suradnju povjerenje, dobrosusjedske odnose i stoga poziva Republiku Hrvatsku na zaključenje međunarodnog ugovora kojim će se pitanja nadležnosti za ratne zločine, zločine protiv čovječnosti i genocida urediti na cjeloviti način sukladno načelima međunarodnog prava. Svjesni da samim donošenjem zakona kako je rekao ministar, ove odnose ne možemo urediti izvan Republike Hrvatske i da time ne možemo zaštiti naše građane od primjene zakona koji je donijela Republika Srbija, a to je da ona vodi, procesuira i sudi za ratne zločine, zločine protiv čovječnosti i genocida, za sva kaznena djela počinjena na području svih bivših Republika Socijalističke federativne Republike Jugoslavije. Stoga se poziva na čvrsti međunarodni ugovor kojim bi države međusobno riješile ove odnose. Naime, premda je Hrvatska svojom ustavnom odlukom o suverenitetu i samostalnosti iz lipnja 1991. i deklaracijom iz iste godine o proglašenju suverenosti i samostalnosti Republike Hrvatske kao i odlukom o raskidu državno pravnih sveza iz listopada 1991. jasno odredila Hrvatsku kao samostalnu i suverenu državu, jasno je odrekla limitet i legalitet svim saveznim tijelima tadašnje SFRJ pa tako i tijelima Jugoslavenske narodne armije i utvrdila suverenitet među inim i da na području Republike Hrvatske vrijede i važe samo zakoni koje je donio Hrvatski sabor, i u prijelaznom periodu oni savezni zakoni koje nije Hrvatski sabor stavio izvan snage. Premda je rezolucija Ujedinjenih naroda potvrdila raspad i prestanak socijalističke federativne Republike Jugoslavije, premda je Ustavni sud i arbitražna komisija utvrdila jasno 8. listopada 1991. kao dan od kada Hrvatska država postaje suverena i samostalna i međunarodno priznata, priznata država, usprkos svemu tome a tome smo raspravljali prošli tjedan kada smo razgovarali o Zakonu o ništetnosti određenih pravnih akata, usprkos svemu tome Srbija je 2010. godine, odnosno donijela u 2009., a stupio je na snagu u 2010. zakon koji dosta benigno zvuči, zove se Zakon o organizaciji pravosudnih tijela u suđenju za ratne zločine, ali iza takvog zakona krije se zapravo jedna odluka kojom se jedna odredba zakona kojom se zapravo vrši pravna agresija na suverenitet svih država bivše Jugoslavije, pa tako i na RH. Stoga je onaj zakon koji smo raspravili ovdje pred Hrvatskim saborom politički odgovor na tu pravnu agresiju kojim je Hrvatska jasno rekla da ti i takvi zakoni kao i akti bivše SFRJ i JNA koji su zapravo prepisani i osnaženi odlukama pravosuđa Republike Srbije na području RH neće važiti, neće vrijediti i u tim slučajevima da hrvatsko pravosuđe i Ministarstvo pravosuđa neće odgovarati za međunarodnu pravnu pomoć. Bilo je puno rasprave hoće li donošenje toga zakona i deklaracija onemogućiti postojeću suradnju između tužiteljstava između Državnog odvjetništva RH i Tužiteljstva za ratne zločine Republike Srbije, hoće li ta suradnja postupno stati i hoće li to biti na korist ratnim zločincima. Moram ponoviti da tome nije tako, jer svatko tko iščita sporazum tužiteljstava jasno vidi da se taj sporazum odnosi na razmjenu dokumenta i dokaza. I ne zaboravimo kako je taj sporazum nastao, nastao je kao sporazum tužiteljstava radi procesuiranja ratnih zločina, ali je prvi i osnovni razlog zašto se pristupilo sporazumu da ne bi izbjegli suđenju i kazni ratni zločinci, bilo prije svega stoga jer su oni bili nedostupni hrvatskom pravosuđu i u nekim rjeđim slučajevima i srpskom pravosuđu. Dakle, smisao sporazuma da svaka država sudi za počinjeni ratni zločin svome državljanu koji joj je dostupan, a da se međusobno razmjenjuju dokazi koji bi te optužbe mogli potkrijepiti i služiti kao dokazi u postupku protiv tih osoba. Naravno da taj sporazum nije međunarodni ugovor u smislu sporazuma dvaju država, već je to sporazum tužiteljstva da bi si međusobno pomagali u vođenju postupaka. Ničim donošenjem ovoga zakona taj sporazum se ne dezavuira, ali bi se možda netko bojao da će Republika Srbija izgubiti dobru volju za daljnjom suradnjom. Ja vjerujem da to neće biti tako jer ni Hrvatska nije prestala surađivati po ovom sporazumu onog trenutka 2010. kada je Srbija donijela svoj Zakon o proširenju kao presedan o proširenju jurisdikcije i na područje RH. Evo stoga jer ni u jednom trenutku mi ne mislimo da treba prekinuti suradnju sa Srbijom kao i sa drugim državama u otkivanju i procesuiranju bilo kojeg zločina, a poglavito ratnih zločina, zločina protiv čovječnosti i genocidu kao najtežih zločina. I stoga se ovom deklaracijom Hrvatski sabor potvrđuje jasnu opredijeljenost da se procesuiranju, sude i otkrivaju počinitelji ratnih zločina, da nitko ne ostane nekažnjen i jednako tako utvrđuje svoju volju i spremnost na suradnju sa Republikom Srbijom pozivajući je na sklapanje međudržavnog, međunarodnog ugovora radi uređenja ovih pitanja koja bi onda to uređenje vrijedilo i za Republiku Srbiju i za RH. Stoga ćemo mi podržati donošenje ove deklaracije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je klub IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ministri, zastupnici. Da, gospodine zastupnici, bilo bi daleko bolje da mi sada ovdje razgovaramo o nogometu nego da razgovaramo o ovim deklaracijama, kako se ovo zove, deklaracija o nekim pitanjima suradnje pravosudnih tijela RH i Republike Srbije, a kasnije ćemo razgovarati oko one deklaracije o EU. Jasno je da je naš nacionalni interes jedna jaka Bosna i Hercegovina, jedna jaka Crna Gora, jedna jaka Srbija, jaka Slovenija svugdje nam je to u interesu osim u nogometu. E tu želim u neposrednim ogledima prije svega jednu jaku Hrvatsku i malo slabiju BiH i još isto tako malo slabiju Crnu Goru. I svaka čast Sloveniji što nas je lišila jednog ozbiljnog protukandidata mislim ovdje na Srbiju. Znači to je dobro jer je jedan ozbiljan partner manje. Međutim, ajde neću o nogometu iako bi bilo daleko ozbiljnije da mi danas razgovaramo o nogometu nego o ovim deklaracijama. Ali ću se vratiti na deklaraciju. Ali kada me već malo provociraju. Evo toliko … Znači ajde da se vratim na svoju raspravu koju sam imao prije 7 dana za ovom govornicom pa sam najprije citirao predsjednika republike koji jasno bio a priori onoga Zakona o ništetnosti, pa sam vam citirao državnog odvjetnika koji je jasno kaže "zakon će upropastiti našu suradnju s tužiteljima u Srbiji". Pa sam vam spomenuo koliko je bilo procesa u Srbiji na hrvatski zahtjev, pa sam tako rekao da 29 predmeta ratnih zločina je procesuirano u Srbiji, 53 osobe su u postupku, 20 optuženih za ratni zločin, 13 osuđenih za ratni zločin, 5 pravomoćnih presuda, rekoh isto tako da je neprihvatljivo da na stupidne srbijanske optužnice uzvratimo jednako tako stupidnim zakonom. A sada ću to reći i da sve to garniramo jednako tako "stupidnom deklaracijom" Što je rekao gospodin Branko Smerdel koji je inače i član našega Odbora za Ustav i Poslovnik? Pa on ovako kaže, naši zakoni jasno ni na koji način ne mogu obvezivati Republiku Srbiju kao što ni njihovi ne obvezuju Republiku Hrvatsku. Pa je rekao dalje, prema tome moj je savjet svima koji su na srbijanskim optužnicama da nikako ne napuštaju teritorij Republike Hrvatske da im se ne bi dogodilo isto što i Veljku Mariću i … [[Ne razumije se.]] koji je na temelju slične optužnice uhićen u Londonu ili generalu Jovanu Divjaku kojemu je cijelo Sarajevo skandiralo s pravom, kako je ono bilo "Jovane Srbine, čaršija je uz tebe", tako nekako, koji je uhićen bio u Austriji, obrazlaže profesor Smerdel itd., itd. Neću citirati europske povjerenike, ali ću gospodo zato reći sljedeće. Samo jedna deklaracija koja je usvojena u ovom parlamentu i to pred punih 20 godina doista je imala učinka i to je bila ona Deklaracija o neovisnosti koju je svojedobno prije 20 godina u zgradi INA-e citirao ili prezentirao gospodin Šeks. Sve ostale deklaracije nakon toga usuđujem se kazati i one je predlagala opozicija pa ih većina nije prihvaćala i obrnuto, bile su jedna "trla baba lan". Sjetite se, ajde budimo pošteni ovako između sebe, ijedne deklaracije koja je imala jednu povijesnu ili društvenu težinu. Ova naša znači današnja deklaracija koja nosi sljedeći naziv, trebam to pročitat, o nekim pitanjima suradnje pravosudnih tijela Republike Hrvatske i Republike Srbije imat će otprilike, a toga smo svi ovdje svjesni, isti učinak kao i ona deklaracija recimo o antifašizmu koju smo izglasali pod HDZ-ovom vladom 2005. godine, a nakon toga apsolutno ništa se nije dogodilo ne računajući, a danas ih ovdje nema, da npr. HDZ-ovi partner čak ni neke spomenike zbog nedostatka građevinske dozvole ne mogu podizati u nekim hrvatskim krajevima. Znači, ovom deklaracijom svi smo mi svjesni činjenice kao i u onom o Europskoj uniji, nećemo ništa riješiti. Ono što je problem, najmanje ćemo mi pomoći stvarnim braniteljima. Ako netko recimo od predlagača u HDZ-u misli da će ovim nešto dobiti to je legitimno u ovo predizborno vrijeme, ok, vjerojatno će nešto dobiti, ali Zakonom o ništetnosti i nakon toga ovim deklaracijama ja mislim osobno da se gospodo prije svega radi šteta optuženima. Nitko, u to sam uvjeren, od 44 "optuženih" ne vjeruje da im može pomoći Zakon o ništetnosti ili ova deklaracija na čelu sa Vladimirom Šeksom koja je kazao putovat ću po Europi, ali neću ići u Srbiju. Ja ponavljam ono što sam zadnji puta rekao, gospodinu Šeksu se pakuje, to otvoreno kažem, to delegitimira kompletan set ovih optužnih prijedloga, ali kao što sam i zadnji puta rekao za jednoga iz tog seta optužnih prijedloga ne bih stavio ruku u vatru ali sada pošto nije na slobodi neću spominjati njegovo ime. Normalno, nikome se ne može imputirati neki genocid pa ni njemu, nešto drugo možda da. Ono ratno vrijeme koje smo mi na neki način svjedočili bilo je jedno čudno vrijeme. S jedne strane ljudi su davali ono najbolje od sebe što će vjerojatno biti i što je s pravom opjevano, a neki su davali i ono najgore. Ono što je Vukovar preživio, a ovaj set optužnica se tiče upravo tog grada, ja kažem ono što je Vukovar preživio nije nitko preživio. Da, Srebrenica je. Govorim o razdoblju od '45. na ovamo. Vukovar je onaj koji je slomio zube jugoslavenskoj vojsci, Miloševićevoj velikosrpskoj politici, apsolutno. Međutim, neki dečki da parafraziram Norca koji kaže otprilike ovako, danas bi neke stvari drugačije učinio, bile su žrtve one politike koju je u jednoj rečenici svojedobno sažeo jedan ustavni sudac koji je rekao da u obrambenom ratu nije moguće počiniti ratni zločin. Bivši pokojni predsjednik išao je korak dalje pa je otprilike rekao ne, prilikom otvaranja ove škole "Ban Josip Jelačić", znači te vojne škole, ne nećemo mi tužiti njih kako oni ne bi tužili nas. Međutim jasno, omjere ne možemo ni na koji način uspoređivati. Međutim što je bit? Nije stvar da mi donosimo ovakve deklaracije, bit je da mi rješavamo probleme. Problem optužnica treba riješiti. Postavlja se pitanje da li taj problem može riješiti ova Vlada, ja tvrdim da ne može. Da li može to riješiti aktualni ministar kojega niti vladajuća većina ne poziva više da brani ovu deklaraciju ili onaj Zakon o ništetnosti ili onu koja će uslijediti nakon toga. Jasno da ne može kad je izgubio pod navodnicima, neću reći legitimitet ali na neki način podršku unutar tih svojih struktura. Da li će uspjeti nova Vlada razriješiti taj problem, ja želim vjerovati da ona to može i da hoće. Da, koalicija to mora riješiti. Kako riješiti, mora sjesti za stol sa Srbijom i sa njihovim vodstvom pokušati razriješiti taj problem. Znači, taj problem neće se riješiti da mi jedni drugima šaljemo poruke ili pišemo ovdje zakone koji njih ne obvezuju i obrnuto, već jednostavno razgovorima i to na najvišoj razini. Nije bitno da li je ovdje riječ o predsjedniku, da li je riječ o predsjedniku Vlade ili nekome drugome koji će imati zapravo iza sebe onu parlamentarnu većinu koja će biti spremna stati u obranu hrvatskih građana. Sama deklaracija, pazite, koja je sastavljena od ove preambule na pola stranice i dvije proširene rečenice otprilike ne računajući ovo obrazloženje u velikom dijelu čak ni nije sporna. Šta se ovdje govori, ovdje se govori polazeći od činjenice da je suverenitet Republike Hrvatske neotuđiv, nedjeljiv, neprenosiv, ok apsolutno to je jasno, podsjećajući da su sve samostalne države nastale raspadom bivše SFRJ njezine pravne sljednice, apsolutno da, zauzimajući se za dosljednu primjenu načela međunarodnog prava sa državnih, osobito u povelju Ujedinjenih naroda, Deklaracije o načelima, međunarodno pravo, prijateljskim odnosima, suradnje između država u skladu sa Poveljom Ujedinjenih naroda, Deklaracija o nedopustivosti itd. Da. Ustrajati u namjerama da se sukladno preuzetih međunarodnim obvezama i unutarnjem pravnom poretku procesuiraju kazne počinitelji svih ratnih zločina. O tome govori naša deklaracija. Zločina protiv čovječnosti, genocida počinjenih na području Republike Hrvatske. Vjerujem i ostalih država iza ex Jugoslavije. O.k. Isto za. Međutim, moj stav je ili moj savjet je da pred ove izbore sami sebi ovoj zemlji ne činimo štetu. Bilo bi bolje kad bi možda jednu ovakvu zajedničku deklaraciju u isto vrijeme ne ovakvu, malo drugačiju potpisale svi parlamenti ili iza njih stali svi parlamenti zaračenih strana tamo u periodu od '91. do '95. godine. Međutim, što mi trebamo? Ne deklaracijama, nego ja bih rekao svojom praksom rješavati. Mi moramo naprosto već jedanput potaknuti povratak izbjeglica. Mi moramo početi rješavati problem sukcesije. Ne znam koliko je tamo ostalo još iza one države milijardi tih eura ili dolara, ali to trebamo raspodijeliti. Mi moramo utjecati na obnovu pa i onih zgrada i onim pojedincima koji su stradavali izvan područja, koji su bili direktno ratom zahvaćeni na primjer u Bjelovaru, a koji su izuzeti iz tog postupka obeštećenja, a bili su svo vrijeme lojalni građani Republike Hrvatske pa i to možemo tretirati kao jedan ozbiljan zločin koji se počinio. Jasno je treba tretirati taj ratni zločin, treba riješiti gospodo pitanje i stanarskog prava, pa na primjer samo da vam spomenem da je nedavno Republika Hrvatska u Strasbourgu izgubila jedan spor sa jednim Riječaninom glede jednoga stana koji je dobio od JNA. Čovjek koji je bio lojalan Hrvatskoj, koji se čak stavio Hrvatskoj na dispoziciju, ali su ga da ne kažem razbojnici izbacili iz svog stana. Samo da nađem. Da, radi se o gospodinu Petru Orliću. Zašto ne, spomenut ću i njegovo ime koji nije obeštećen, ali biti će, a kojemu je učinjena jedna ogromna nepravda. Treba rješavati gospodo pitanje gospodarstva. Ta su pitanja životna pitanja. Treba obnavljati povjerenje ne ovakvim stupidnim optužnicama to je točno. Treba rješavati pitanje razvoja i to sve mora biti neki ulog za hrvatsku budućnost. Svađa ne može biti budućnost. Razgovor, povjerenje da. Stupidne optužnice ne. Stupidni zakoni ne, dobro susjedstvo da. Nepotrebne deklaracije ne. Jednom riječju ovim zakonima, ovim deklaracijama bojim se kao što je to netko kazao možda je to čak bio i državni odvjetnik ide se samo na ruku ekstremistima i to u ovom trenutku i slučaju zasigurno nije dobro. Znači, pozivamo se u ovom normativnom dijelu deklaracije da te probleme pokuša netko na nekoj višoj razini razriješiti, a zapravo neke stvari dovodimo do svršenog čina. Prema tome, to nije naprosto naša budućnost i zato bi bilo stvarno bolje kad sam već započeo razgovor o nogometu da pričamo o našim protivnicima. Jer koga ćemo dobiti, da li ćemo plasirati to stvarno iza sebe može Hrvatskoj donijeti korist ne od 10 milijuna eura koliko će dobiti nogometni savez, nego kroz reklame itd. Cijela ekonomija piva, ovoga, onoga će naprosto raditi i zato treba podržati Bilićeve dečke da ustraju i da ove utakmice pred nama konačno riješe u svoju i našu korist.
Hvala lijepa. Prijavite se za izbornika tamo i tam raspravljajte s njima. Imamo sada nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvažena zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa zastupnik Kajin je rekao da donošenje Zakona o ništetnosti itd. da škodi optuženima. To jednostavno nije točno. Taj zakon štiti suverenitet i hrvatske građane i štiti ih od toga da im se uručuju optužnice temeljene, optužnice Jugoslavenske narodne armije temeljena na iznuđenim iskazima Hrvata u srpskim logorima. Dakle, od toga ih štiti, a sve ono drugo procesuiranje ratnih zločina se temeljem sporazuma može nastavit. I kolega Kajin je vrlo često upotrebljavao vrlo, rekla bih bezobrazno izraz stupidni ili glupi za zakon i deklaraciju. A ako je nešto stupidno i nečuveno i glupo to je da govori da bi ozbiljnije bilo raspravljati o nogometu nego o procesuiranju i suđenju za ratne zločine. Toliko o ljubitelju temeljnih ljudskih prava i sreća da gospodin Kajin nije vodio pregovore u poglavlju 23. jer vjerojatno nikada ne bi sa takvim stavom bili završeni. Hvala. [[Pljesak.]]
Zahvaljujem. Imamo drugi ispravak netočnog navoda. To je uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Kajin u nizu kontradikcija, a čini mi se sve je bilo kontradiktorno kod njega ovdje. Čas je nešto za, čas protiv. Pored ostalog je rekao da na srbijanske optužnice odgovaramo stupidnim zakonom. Prije svega, gotovo jer nisam čuo preko njegovih usta da je prošla riječ optužnice Jugoslavenske narodne armije čiji je izgleda Srbija postala diler i koje pitanje, pitanje u kojoj količini se nalaze u rezervi. A što se stupidnosti zakona tiče zakonom se rješavamo jurisdikcije Srbije nad Hrvatskom što mislim da nema ničeg logičnijeg o tom, a za sve ostale dogovore, razgovore, pregovore između ministarstava, vlada sam u svakom slučaju za to. Ali u ovom trenutku mislim da je to bio jedini način i jedina mogućnost odgovora.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega je netočno kazao, citiram da prijedlog zakona i ova deklaracija neće ni na koji način pomoći optuženim hrvatskim braniteljima. To je netočno. U krajnjoj liniji ako ništa drugo zaštitit će ih od uručivanja pravnih akata koji nisu u skladu ili suglasju sa odredbama kaznenog procesnog i materijalnog prava Republike Hrvatske, a što je velika pomoć ovim procesima kojim se njima rješavaju. To je jedno. A kada je govorio o deklaraciji on je nazivao svakakvim izrazima, svakakvim riječima i osporavajući je poziva na međudržavni dogovor ili sklapanje međudržavnog ugovora. Očito deklaraciju ni pročitao nije, jer je suština deklaracije u točki 2. zapravo pozivanje rješavanja ovih problema sklapanjem međudržavnog ugovora.
Zahvaljujem. I uvaženi zastupnik Stjepan Milinković, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Uključite se.
I ja sam primijetio netočne navode, ja sam se bio uključio, a naravno i onaj gdje je rekao kolega Kajin da ovaj zakon škodi optuženima. To je apsolutno netočno. Ali evo sad pod kraj mandata, budući da sam puno puta s vama se sučeljavao, dok potvrđujemo onu svoju tezu da je s vama bolje razgovarati o nogometu, a ne o politici, a poglavito ne o nacionalnim interesima, jer vi i ja potvrđujem svoju tezu da vi tu politiku ne razumijete, ne razumijete ili gledate iz svoje perspektive, a to je iz šume, a iz šume je smanjen vidik, smanjen je vidik jer ima puno granja i lišća. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime. … [[Upadica se ne razumije.]] Uvaženi zastupniče, niste dobili riječ i nemojte upadati. Hvala lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala vam lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]] Dodjeljujem vam opomenu, zbog toga što si uzimate pravo da govorite mimo nego što ste dobili riječ. Hvala lijepa. U ime predlagatelja, uvaženi Davorin Mlakar, ministar uprave. Izvolite.
Hvala lijepa. Na ovaj govor uvaženog zastupnika Kajina ja ću reći prvo da se ja s njim u jednom dijelu apsolutno slažem, u onom početku da bi on trebao govoriti o nogometu, bojim se da ni za to nije kvalificiran, ali vaša kvalifikacija dokumenata Vlade koji su dostavljeni Saboru da se o njima raspravlja, i da eventualno usvoji prijedlog i donese deklaraciju, sve ono što ste rekli i to prilično grubim izrazima, mislim prvo da je bilo nepotrebno. Mogli ste i reći da se ne slažete, mada kada ste čitali uvod ili preambulu deklaracije ispalo je da se sa svime što ste pročitali slažete. Ono što ste vi pročitali u 30-ak sekundi su neki temeljni principi koji se očituju i u međunarodnim ugovorima, i u dokumentima međunarodne zajednice koje smo mi ovdje nastojali ponoviti kao razloge i temelj za donošenje deklaracije. Ocjenjujući deklaraciju vašim grubim riječima ocijenili ste i dokumente na kojima se ona temelji, a s obzirom da mislim da nema potrebe ponavljati i rezolucije Vijeća sigurnosti i opće skupštine Ujedinjenih naroda dokumenti na kojima se bazira i uvod u ovu deklaraciju su i druge rezolucije i deklaracije između ostalih i deklaracija o načelima međunarodnog prava o prijateljskim odnosima i suradnji između država u skladu s poveljom Ujedinjenih naroda, kao i deklaracija o nedopustivosti miješanja u unutrašnje poslove država. To su važeći dokumenti koji nisu obvezujući samo za Republiku Hrvatsku, nego i za Republiku Srbiju za koju držimo da ih je prekršila svojim internim zakonodavstvom i zato smo kao izraz, ako hoćete i dobre volje, pozvali da i to pitanje riješimo međudržavnim ugovorom, jer se ono drugim načinom i ne može riješiti. Ovo što ste vi govorili o praksi i o tome da li Vlada ili može ili ne može riješiti to pitanje i da to pitanje po vama može riješiti koalicijska Vlada, pa to je točno. Ovo je koalicijska Vlada koja to pitanje rješava i svojim internim zakonodavstvom, ali i prijedlogom međudržavnog ugovora koji će onda urediti pitanja nadležnosti i jedne i druge države u odnosu na zločine o kojima se ovdje govori. Prema tome da ste možda malo bolje promislili, mislim da je dovoljno bilo da kažete da se slažete s ovom deklaracijom.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Ovo kolaciona Vlada gospodine ministre ne može niti podignuti spomenik pokojnim Srbima u Varivodima, za početak. No ja sam citirao, kao što ste primijetili i predsjednika države koji kaže ne zakonu, ne deklaraciji. Citirao sam gospodina Bajića koji kaže ne činite ovo. Citirao sam profesora Smerdela, neke iz Europske unije. Gospodine ministre, to su ljudi koji su danas u velikoj većini u Republici Hrvatskoj, a vi i vaša politika u jednoj velikoj manjini.
Zahvaljujem. Mi ćemo sada prekinuti, jer sam zamoljen od nekoliko predsjednika odbora, odbori zasjedaju i treba i zasjedati da riješe neke važne točke koje će biti na dnevnom redu, pa ćemo nastaviti u 15 sati. Prvi na redu je uvaženi Dinko Burić, u ime kluba HDSSB-a. Hvala lijepa. Nastavljamo sa popodnevnim radom i kao što sam najavio u ime kluba HDSSB-a uvaženi zastupnik Dinko Burić, izvolite.
Evo, čuvši da Novinska agencija REUTERS obavještava međunarodnu javnost o tome što se događa na Kosovu tijekom masovnih prosvjeda građana u proljeće 1981. godine visoki partijski dužnosnik tadašnjeg Saveza komunista Jugoslavije grmio je tada: "Zaustavite REUTERS". Prije nešto manje od 2 sata uvaženi potpredsjednik Hrvatskoga sabora gospodin Ivan Jarnjak nije doduše zagrmio zaustavite HDSSB, ali je napravio presedan kakav se rijetko događa. Napravljena je stanka 20 minuta prije predviđenog vremena bez razumnog obrazloženja, a sve zbog toga da se u direktnom tv prijenosu ne čuje ono što o ovoj deklaraciji Ima li tko od zastupnica ili zastupnika reći klub HDSSB-a.
Nemojte si davati preveliki značaj i uspoređivati se sa REUTERSOM. Izvolite nastavite dnevni red.
No uzalud vam sve gospodo iz HDZ-a, ono što imamo za reći, reći ćemo bilo kada i na bilo koji način, u direktnom prijenosu ili izvan njega jer naša zadaća je govoriti i govoriti istinu sviđalo se to kome ili ne. Evo zato vam moram prije nego što prijeđem na točku dnevnog reda i poručiti koliko god nam vi oduzimali riječ i davali opomene, isključivali mikrofone, izbacivali nas iz sabornice ili ne davali riječ u ime Kluba zastupnika kao što činite u posljednje vrijeme utišati nas nećete. Točna je izreka da nije svaka istina za svačije uši, ali to je vaš, a ne naš problem. No, vratimo se sada ovoj točci dnevnog reda. Gdje baba liječi bolesnik dreči. Stara je ovo izrijeka koja govori ne samo o uzaludnosti jednog od načina liječenja raznih bolesti već i rješavanja raznoraznih životnih problema. Aktualna Vlada Republike Hrvatske neprekidno traži neka rješenja, ali uglavnom pronalazi takva koja ne samo da u biti ništa bitno ne rješavaju već vrlo često od tih rješenja problem postane još i veći. Tako je i sa prošlotjednim prijedlogom Zakona o ništetnosti, ali i sa današnjim prijedlogom ove deklaracije. Pokušaji revizije Domovinskog rata i sustavni progoni hrvatskih branitelja opasnost su ne samo za hrvatske branitelje već i same temelje hrvatske nezavisnosti i samostalnosti. U tim pokušajima revizije aktivno sudjeluju razni međunarodni čimbenici, prije svih srbijansko pravosuđe i Haški tribunal, ali u njima nažalost sudjeluju i određene naše hrvatske institucije, razne tzv. nevladine udruge, pojedini mediji, ali i Državno odvjetništvo RH pa i hrvatsko sudstvo. Dužnost je svih državnih tijela i institucija, prije svih Vlade RH i Hrvatskoga sabora oduprijeti se svim tim nasrtajima na Domovinski rat i hrvatske branitelje dolazili oni izvan ili iz Hrvatske. A kako se to Vlada Republike Hrvatske odupire tome? Prije 6 dana u Hrvatskome saboru raspravljali smo o prijedlogu Zakona o ništetnosti određenih pravnih akata pravosudnih tijela bivše JNA, bivše SFRJ i Republike Srbije. Dokument je to koji niti što govori niti što rješava po pitanju pravne zaštite hrvatskih branitelja od progona srbijanskog tužiteljstva. Dokument kojeg ne bi niti bilo da se u najnovijoj srbijanskoj optužnici nije našlo ime današnjega potpredsjednika Hrvatskoga sabora gospodina Vladimira Šeksa. Dokument je to sa svega 4 članka i nepune 2 stranice teksta. Uistinu snažna obrana Domovinskog rata i hrvatskih branitelja. Ali, danas je pred nama još jedan obrambeni dokument Vlade RH i to je još snažniji i još odlučniji. Pred nama je dokument ne na 2 stranice već u 2 rečenice. Za nepovjerovati! Deklaracije u 2 rečenice sa točno 82 riječi, računajući i veznike, 6 zareza i razumljivo 2 točke. Ovakvu deklaraciju Hrvatski sabor ne bi očekivao niti iz dječjeg vrtića. Deklaracija koja kao niti prošlotjedni Zakon o ništetnosti u smislu pravne zaštite i sigurnosti hrvatskih branitelja nije ništa više od praznog slova na papiru. No u ovoj deklaraciji ima i simbolike, točnije u datumu kada ju je Vlada Republike Hrvatske donijela. U petak, 7. listopada 2011. godine bilo je točno 20 godina nakon zločinačkog pokušaja atentata na prvog hrvatskog predsjednika dr. Franju Tuđmana. Na taj dan prije 20 godina rakete velikosrpske zločinačke JNA razorile su Banske dvore, ali nisu razorile hrvatsku dušu, odlučnost i hrabrost. Nanijeli su teške materijalne rane Banskim dvorima, ali su time još više ojačale hrvatski ponos i dostojanstvo. Prošloga tjedna, svega jedan dan uoči 20-godišnjice tog zločinačkog čina Banski dvori su ponovno ranjeni, no ovaj put radi se o teškom samoranjavanju. Ono što nije uspjelo velikosrpskim raketama prije 20 godina uspjelo je aktualnoj Hrvatskoj vladi. Sada nema materijalne štete, ali je teško ranjena hrvatska duša, naš nacionalni ponos i dostojanstvo. Gdje je nestala hrvatska odlučnost i hrabrost? Kojim god riječima i spinovima pokušavali ovu današnju deklaraciju opravdati nema tih riječi i spinova koji mogu sakriti gorku istinu da je ova deklaracija podvijanje repa pred podignutim prstom upozorenja iz Bruxellesa. Gospodo iz Vlade RH ova deklaracija je hrvatska kapitulacija. Svašta smo u ovih posljednjih 8 godina čuli, vidjeli i otrpjeli, ali ovoliku dozu poslušništva i dodvorništva i samoponiženja teško je bilo i zamisliti. Pa zar nije bilo dovoljno sve ono što je hrvatskim braniteljima i cijeloj Hrvatskoj priušteno lociranjem, identificiranjem, uhićenjem i transferiranjem hrvatskih generala u Haag? Montiranjem politički motiviranih presuda hrvatskim generalima u samoj RH kao u slučaju hrvatskog generala Branimira Glavaša? Zatvaranjem i svjesnim odvođenjem u smrt teško bolesnih hrvatskih generala što se dogodilo hrvatskom generalu Đuri Brodarcu? Izostankom bilo kakve reakcije na strašnu hašku presudu hrvatskim generalima Gotovini i Markaču? Pa i na srbijansku presudu hrvatskom branitelju Veljku Mariću? Danima Hrvatskom grmi sada je dosta srbijanskih poniženja, a sada cijeli hrvatski narod biva izvrgnut poniženju. Vlada Republike Hrvatske ne predstavlja samo HDZ već Hrvatsku državu. I nema pravo na slijepo poslušništvo. I ovo nije prvi put. Prije svega nekoliko dana i na primjeru najavljenih zakonskih izmjena u svezi privatizacije INA-e imali smo također priliku i čuti i vidjeti istinitost izjava premijerke Kosor kada je svega nekoliko dana prije toga samouvjereno i hrabro vikala prošla su vremena kada se iz Hrvatske po mišljenje išlo u Beograd. A ono jedan mig izvana, sada iz Bruxellesa samouvjerenosti i hrabrosti ne osta ništa nego podvijeni rep. Hrvatska javnost već tjednima sluša borbene pokliče mi se vas ne bojimo. Nakon ovakvih poteza Vlade republike Hrvatske, trebat će novi borbeni poklič ne bojimo se mi vas, mi se bojimo samo Bruxellesa. Da se Hrvatska prije 20 godina kukavički odnosila prema prijetnjama iz Srbije i ucjenama iz međunarodnih krugova koji samostalnu i nezavisnu Republiku Hrvatsku nikada nisu željeli, da je Hrvatska tada ustuknula pred svim opasnostima prije 4 dana sigurno ne bismo imali što obilježavati i slaviti a kamoli 20 godišnjicu neovisnosti. Zar ništa nije naučeno iz teške Hrvatske povijesti, zar Republiku Hrvatsku zaista prati političko prokletstvo slova B. Stoljećima smo bili pod jarmom Beča i Budimpešte, jedno kraće vrijeme i Berlina, potom smo se u krvi izvlačili iz 45-godišnjeg jarma Beograda, a sada nas sramotno gurate pod jaram Bruxellesa. Kada smo stvarali Hrvatsku državu prije 20 godina stvarali smo je da se u Hrvatskoj sudbini odlučuje u Zagrebu u Hrvatskoj a ne izvan nje. Hrvatska državna vlast tzv. obranom hrvatskih branitelja iste ne samo da ne štiti već oni bivaju izvrgnuti još većim progonima i poniženjima. Ne branite nas više jer nam je takve vaše obrane sve teže. Zar je ovo čestitka građanima Hrvatske za 20. godišnjicu neovisnosti. Takva čestitka prisjela je svima ovakvim kukavičkim postupkom ali vjerujem da će vama prisjeti čestitka Hrvatskih građana koju ćete dobiti 4. prosinca 2011. godine. Na kraju istina je na žalsot da niti prošlotjedni Prijedlog zakona o ništetnosti, niti današnji prijedlog ove nazovi deklaracije ne rješava ništa bitno u pogledu stvarne zaštite hrvatskih branitelja od sadašnjih ili budućih optužnica Srbijanskog tužiteljstva. Potezi koje u pogledu tzv. zaštite hrvatskih branitelja povlači Hrvatska vlada u skladu su sa još jednom izrekom "Kome baba gata drvodjela mu odijelo sklapa". I na kraju niti će Zakon o ništetnosti niti ova tzv. Deklaracija imalo pomoći Hrvatskim braniteljima ali isto tako ništa neće pomoći ovoj HDZ-ovoj vlasti da iz sjećanja izbriše ono po čemu će u hrvatskoj povijesti ostati zapamćena i ona a pogotovo on, gospodin Vladimir Šeks locirati, identificirati, uhititi i transferirati.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče rekli ste u svom govoru puno uvreda i netočnosti, a pogotovo na nas koji smo 91. i dalje bili aktivno sudionici obrane države a kasnije i oslobađanja. Prema tome, vodite računa o tome. Imamo dva ispravka netočnih navoda, prvi je na redu zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočan navod između ostalih kako ova Deklaracija, ovaj Zakon neće pomoći Hrvatskim braniteljima koji su optuženi, nije točno da im neće pomoći, dapače pomoći će im i to je apsolutna netočnost. S druge strane gospodin potpredsjednik je ispravio netočan navod, a to je onaj najključniji ja bih rekao, obraćate se cijelo vrijeme jednoj skupini ljudi koji su od početka sudjelovali u obrani Republike Hrvatske, uključivo sa našim potpredsjednikom Sabora, obraćate se stalno također drugom potpredsjedniku Sabora i kažete kako će ga se pamtiti po tome po čemu vi velite. ja mislim da će se i njega pamtiti, gospodina ovdje nazočnoga potpredsjednika Jarnjaka, i mnoge druge među nama Bogu hvala kao ljude koji smo od početka bili dragovoljno stali u obrani Republike Hrvatske, njih kao suradnike prvog Hrvatskog predsjednika i ljude koji su stvarali Hrvatsku državu, mislim da je to puno važnije od bilo čije interpretacije i interpretacije na koju je vi iznosite. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Povreda poslovnika uvaženi zastupnik Dinko Burić.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, povreda Poslovnika po članku 209. kolega ispravlja netočan navod navodeći konstatacije o kojima riječi nije bilo u mojoj raspravi, spominjete i prvog Hrvatskog predsjednika dr. Tuđmana itd. točno je ono što sam rekao, točna je i vaša konstatacija o sudjelovanju i potpredsjednika u Domovinskom ratu, potpredsjednika Jarnjaka, to nitko ne spori, samo ostaje ono što sam rekao po čemu će biti zapamćen potpredsjednik Šeks a bome i mnogi drugi bez obzira na sudjelovanje u Domovinskom ratu biti će zapamćeni iz HDZ-ovog vrha biti će zapamćeni po nečem drugom. to vi jako dobro znate o čemu se radi, to je ono zbog čega su mnogi u Remetincu.
Zahvaljujem. Ovo nije povreda Poslovnika i molim vas to je jednostavno pretvarate povredu Poslovnika u repliku, to vam više neću dozvoliti. I sada imamo drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi kolega Burić u svom govoru je imao samo jednu jedinu grešku jedan netočan navod kojeg ja moram ispraviti, potpredsjednik Sabora nije zaustavio samo Rauters, nego između ostalog zaustavio je i HTV a bogami i Tanjug ali kao što je to rekao Miroslav Škoro "Istina je voda duboka" a naša voda je Hrvatska bistra. Istina vrlo brzo dođe na vidjelo. Danas je istina ovdje u ovom Saboru. Gospodine potpredsjedniče niste dozvolili Klubu zastupnika HDSSB-a da se pred nacionalnom televizijom obrate građanima koji plaćaju pretplatu. Hvala vama.
Ovo više nije ispravak netočnog navoda. Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je prijedlog jedne deklaracije koja po svome sadržaju spada u red najkraćih predloženih do sada Hrvatskome saboru, ali je kuriozitet ali ima mnogo kurioziteta vezanih za nju. Prije svega činjenica je da je Prijedlog ove Deklaracije plod užurbane i očajničke akcije vođene u četvrtak ujutro, kako bi se umanjila šteta predlaganjem čuvenoga Zakona o ništetnosti, kako bi se relativizirao tvrd pristup vladajućih oko problema koji nastaje u komunikaciji dvaju pravosudnih sustava u konkretnom slučaju Republike Hrvatske i Republike Srbije i kako bi se na neki način praznim tezama pokušalo pokriti sramotu koja je izašla na vidjelo. Ova se deklaracija poziva na činjenicu da Republika Srbija ima na snazi jedan zakon koji je donešen još 2003. godine, a 2009. godine usvojene su njegove posljednje izmjene i dopune, stupile na snagu 1.1.2010. kojima Republika Srbija odnosno njen pravni sustav proširuje jurisdikciju za određene zločine i na prostor RH. Dakle, prije dvije godine Republika Srbija je donijela odnosno njihova skupština je donijela ovaj zakon i vlada je čekala pune dvije godine da se sjeti da bi taj zakon mogao zbog nečega biti sporan. U tome je licemjerje ove Vlade jer dok su odredbe toga zakona omogućavale da se goni 28 pojedinačnih slučajeva od kojih su već neki presuđeni, kada se radi o počiniteljima ratnih zločina i zločina protiv čovječnosti i to onih koji su državljani RH, ali nisu dostupni hrvatskim građanima, onda se Vlada nije bunila, nije našla za shodno da deklaracijom protestira zbog toga zakona. Ali kada se taj zakon počeo primjenjivati i na državljane RH koji nisu dostupni pravosuđu odnosno tijelima Republike Srbije, onda je nastao problem. Činjenica je da je Zakon o ništetnosti prouzročio već do sada iako još nije uopće donesen i pitanje je hoće li biti, velike štete ugledu RH zbog njenoga ponašanja koje se procjenjuje neprincipijelnim i nekonzistentnim jer su se sve poruke koje su oblikovane tim zakonom kao i ova poruka oblikovana ovom deklaracijom, a zakon je akt za domaću uporabu, a deklaracija za vanjsku, mogle iskazati na primjeren način i na način kako to rade zemlje koje imaju stabilnu demokraciju, dobru i kvalitetnu diplomaciju i konzistentnu vladinu politiku. Očito je da je zaoštravanje na ovim pitanjima u funkciji predizborne kampanje, jer da nije tako onda bi se već netko ranije sjetio da postoje neke odredbe u zakonu Republike Srbije koje nama možda mogu biti sporne. Ali eto smo se naljutili što Republika Srbija svoju jurisdikciju širi na RH. I to smo nazvali nečuvenim narušavanjem suvereniteta RH. E, možda je to nekome normalno, ali tko je god pravnik znade vrlo dobro da postoji tzv. univerzalne jurisdikcije i da je nažalost RH jedan od lučonoša i jedna od najžešćih zagovornica upravo načela univerzalne jurisdikcije. Naime, činjenica je da se u pravnoj teoriji pa i u praksi pitanje primjene načela univerzalne jurisdikcije dakle slučajeva u kojima kazneni sustav jedne zemlje proteže svoju jurisdikciju na područje drugih zemalja smatra u mnogim svojim dimenzijama spornim, jer se ispunjenju toga načela i njegovoj iskoristivosti suprotstavlja čitav niz elemenata od amnestija, od imuniteta, od zastare pa tako dalje. Točno je da mnogi pravni stručnjaci ocjenjuju da u uglavljivanje ovoga načela u nacionalno zakonodavstvo može biti ujedno i prostor političke zlouporabe. Ali je jednako tako točno da RH također u svome zakonodavstvu itekako obilato koristi načelo univerzalne jurisdikcije, pa u članku 14. svoga Kaznenoga zakona eksplicite kaže "da će se prema strancu koji izvan područja RH prema stranoj državi ili prema stranom državljaninu počini kazneno djelo za koje se u RH može izreći kazna zatvora od 5 ili više godina također suditi i presuđivati". Dakle, RH je svojim Kaznenim zakonom davno napravila ono što je Republika Srbija učinila 2009. godine, jer svi zločini o kojima je ovdje riječ, a radi se o ratnim zločinima, zločinima protiv čovječnosti, zločinima genocida jesu kažnjivi sa 5 ili više godina zatvora. Dakle, to je prva stvar. Druga stvar. Ova deklaracija je raritet po tome što se poziva drugu državu da s RH sklopi međunarodni sporazum. RH je do sada sa drugim državama sklopila na desetke i desetke međunarodnih sporazuma i nikada, ama baš nikada Hrvatski sabor nije bio taj koji je pozivao druge države da pristupe potpisivanju tih sporazuma, nego je to bio posao nekoga drugoga. Hrvatski sabor ih je naravno usvajao odnosno ratificirao, pa će tako biti i u slučaju ovog međunarodnog ugovora ukoliko ga RH i Republika Srbija sklope, ali nikada do sada Hrvatski sabor nije otišao tako nisko da komunicira na ovaj način sa drugim državama. Ja se pitam, što je radila hrvatska Vlada svih ovih godina? Što je radila naša dična diplomacija svih ovih godina kada nije pristupila tako važnome poslu da s vladom Republike Srbije dogovori potpisivanje međunarodnog sporazuma koji bi otklonio sve nedoumice koje se javljaju ovim zakonom? Što se do sada čekalo? Sada se pod krinkom brige i borbe za interese branitelja zaoštrava jedna situacija koja može i u vanjskopolitičkom ali i unutarnje-političkom prostoru nanijeti mnogo štete. Pa zar nije predsjednica Vlade gospođa Jadranka Kosor punih 8 godina čelna osoba resora koji je izravno odgovoran za poboljšanje prilika u kojima žive hrvatski branitelji? 8 godina je na čelu tog resora ili kao ministrica ili kao predsjednica Vlade. Danas govoriti da je došlo do narušavanja prava hrvatskih branitelja zapravo znači samo kritiku ove Vlade da u 8 godina nije postigla standarde kojima bi zaštitila hrvatske branitelje. Ako netko misli da će zakon i deklaracija riješiti problem što su se na vrlo dubioznim optužnicama poslanim iz Republike Srbije koje su pisale još dubioznije službe JNA ili SFRJ našla imena naših građana, ako netko misli dakle da ih je time zaštitio što im je ovim deklaratorno praktički zabranio da prelaze hrvatsku granicu onda ih taj netko debelo vara. Explicite u samom prijedlogu zakona kaže se da se neće razmjenjivati nikakve informacije i ne mogu se ni razmjenjivati jer sam zakon po sebi je rekao, prijedlog zakona, da su sve optužnice toga profila u startu ništetne, dakle nitko ne smije postupati po njima pa niti državno odvjetništvo u razmjeni informacija. Jer ako je nešto ništetno i nema nikakvu pravnu snagu onda nikakve šanse nema da bilo koji pravosudni organ odnosno tijelo u Republici Hrvatskoj postupaju po tome pa i da razmjenjuju informacije. U tome smislu nema nikakvoga izuzeća u tom prijedlogu zakona i tu je najveća šteta koju sada pokušava ova deklaracija popraviti pozivajući našeg susjeda Republiku Srbiju da sklopi s Hrvatskom međudržavni sporazum. Koja je to vrsta odnosa? Pa jesmo li mi svjesni da zbog predizborne kampanje jedne stranke, mi na ruku idemo predizbornoj kampanji jedne stranke u Republici Srbiji, pa čiju vi to kampanju vodite? I u Srbiji su uskoro parlamentarni izbori. Zar mislite da je zaoštravanje odnosa, ignoriranje postulata regionalne politike, regionalne suradnje koja je utvrđena i poglavljem 23. način na koji će se moći dugoročno zaštititi interesi Republike Hrvatske, a zapravo se ide na ruku radikalnim snagama u Republici Srbiji koji jedva čekaju svađu s Hrvatskom, koji jedva čekaju da mi zatvorimo priču o suđenju zločinaca koji su možda počinili te zločine, odnosno osumnjičenika koji su počinili zločine jer će to isto onda oni moći tražiti u srpskoj skupštini. I oni imaju onda potpuno pravo tražiti takav jedan zakon i tražiti ovakvu deklaraciju i činiti sve da do potpisa međudržavnog sporazuma dođe. Da li je to naš prilog stvarnoj suradnji i rješenju ovoga pitanja? Svi ozbiljni autoriteti upozoravaju da se niti zakonom niti ovom deklaracijom ne može riješiti problem pred koji su se našli građani Republike Hrvatske koji su izlistani na tim suludim optužnicama JNA nego samo i isključivo kontaktima i dogovorima na najvišoj političkoj razini prije svega sklapanja međudržavnoga sporazuma. Ali nije na Hrvatskome saboru da poziva druge države na sklapanje međudržavnoga sporazuma, to je posao Vlade Republike Hrvatske. Ako Vlada nema komunikaciju s vladama u susjednim državama onda je to pravo stanje stvari i onda tako treba razgovarati i neka Vlada dođe u naš Sabor, u Sabor Republike Hrvatske i neka deklarira svoju nesposobnost da iskomunicira ovaj problem s Vladom Republike Srbije jer ovo je adresa na kojoj Vlada odgovara. Ako imaju problem, ako ne mogu komunicirati, ako ga ne mogu riješiti neka onda dođu u Hrvatski sabor, ali ne preko ovakvog prijedloga deklaracije zapravo nama poručivati jedno, a pisati drugo. To je samo odraz jedne nekonzistentne politike koja je spremna zbog kupovine dijela glasova na desnici u Hrvatskoj zapravo ugroziti postojeću političku poziciju države. I zbog toga što je ovo produkt jedne nekonzistentne politike klub HNS-a i HSU-a neće podržati ovaj prijedlog.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Ivan Bagarić, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega, neshvatljivo je, neprihvatljivo i za mene posve netočno, ali vjerujem i za vas, vi radite paralelu ili … [[Ne razumije se.]] između onoga što radi sad Republika Srbija prema hrvatskim državljanima na prostoru Republike Hrvatske i onoga što ste vi naveli da postoji u Kaznenom zakonu Republike Hrvatske, a odnosi se na strane državljane koji su počinili određene nedjela kažnjiva pet i više godina. Na prostoru Republike Hrvatske. … [[Upadica se ne razumije.]] Gdje god da je. Evo u inozemstvu, na cijelome svijetu, samo malo. Dakle u tome i je problem da mi nemamo sugovornika u ovom slučaju i zato ovo donosimo, a nemamo sugovornika jer se jedna država ne ponaša demokratski jer je preuzela optužbe od strane agresora i dakle sad ide u konstrukcije u koje ide. Prema tome, ja ne vidim drugoga odgovora. I vraćat to natrag na ovaj način na koji vi vraćate to bi bilo isto kao da mački date miša da ga čuva. Hvala lijepo.
Hvala. I drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa netočno je da se ugrožava politička pozicija Hrvatske, naprotiv ona je vrlo vrlo stabilna i vrlo sigurna. Što se tiče ove deklaracije i zakona o kojima je kolega govorio Hrvatska želi prije svega zaštititi svoje građane i imati jurisdikciju nad cijelim svojim prostorom i ne dopustit nekome kao što je to Srbija da proširuje svoju jurisdikciju na prostor Republike Hrvatske. Možda to vi želite, ali mi ne želimo.
Zahvaljujem. I imamo još jedan ispravak, uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolega Beus netočno je dao iz političkih razloga, međutim ova vaša rasprava i općenito rasprava u Saboru bi imala smisla da ste se pozvali na ono što je temelj za ovo sve skupa, a to su optužnice zločinačke JNA i Miloševićevog režima. I budite sigurni, s obzirom da ste se pozivali kako bi to bilo u skupštini Srbije da u Srbiji se ne bi na ovakav način raspravljalo ovako razdvojeno, ali dobro je da hrvatski branitelji vide kako vi razmišljate, a s obzirom gdje ste bili '91. nije ni čudo kako razmišljate.
Zahvaljujem. Uvaženi Davorin Mlakar, ministar uprave u ime predlagatelja. Izvolite. Samo trenutak, povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Šuker povrijedio je Poslovnik, članak 209. Nije citirao moj navod koji bi htio ispraviti nego je čak štoviše iskoristio prigodu da se naknadno javi i znate dobro da se nije javio za vrijeme moje diskusije i to vam je vaš asistent rekao.
Javio se u zadnjoj vašoj riječi i nije učinio kao što ste vi napravili.
Ne, nije istina. Ja sam vidio točno kad je on digao…
Hvala lijepo. To nije povreda Poslovnika.
Nema hvala lijepo, on je ujedno iznio i jednu vrlo ružnu objedu, a vi morate kao predsjedavajući o tome voditi računa. Njegova objeda gdje sam ja bio '91. godine je nešto…
Hvala lijepa.
Za što će on odgovarati na sudu kad mu istekne mandatni imunitet.
Hvala lijepa.
Ali ne dozvolite da se vrijeđa zastupnike u Hrvatskome saboru.
Jednako kao što ste vi iznijeli niz objeda na niz institucija i hrvatsku Vladu. Hvala lijepa.
Koga god sam uvrijedio i oklevetao neka me tuži. Tako će biti i s vama.
Hvala lijepa. Hvala lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne dobacivati iz klupe. A što se tiče vaše prijetnje da će biti nešto sa mnom, nemojte to činit jer na to nemate pravo i upravo ste vi taj koji sad praktički pokušava isprovocirat nešto što nema nikakvog smisla. … [[Upadica se ne razumije.]] Izvolite.
Ja se ispričavam, ali gospodin Beus ovdje preuzima [[Upadica Jarnjak: Samo trenutak! Moram vam dati riječ.]] Članak 209. gospodin Beus ovdje preuzima funkciju [[Upadica Jarnjak: Moram vam dati riječ. Uvaženi zastupniče, uvaženi zastupniče …]] pravosudnih organa Republike Hrvatske. Prošla su vremena kad ste ljude slali u zatvor gospodine Beus.
Uvaženi zastupniče, molim vas. Prvo, to nije nikakva povreda Poslovnika. A drugo, ne možete si uzeti riječ dok vam nisam dao riječ. Molim vas! To važi za sve. Hajmo gospodine ministre, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Zbog svih ovih ocjena gospodina Beusa neću reagirati, ali moram reagirati na nešto što je krivo tumačenje i onda u javnosti, a podloga je njegovih ocjena izaziva potpuno pogrešan dojam. Gospodine Beus, ako govorite o načelima kaznenoga prava kao što je načelo univerzalnosti onda morate pročitati cijeli zakon da biste mogli dati tumačenje na što se to odnosi, a univerzalna primjena se odnosi na točno određene slučajeve točno određenih kaznenih djela koje vi niste ovdje ni pročitali, niti elaborirali. Zbog toga ću pročitat samo jedan dio iz ovog materijala da bude jasnije o čemu govorimo. Republika Hrvatska je u Zakonu o primjeni Statuta Međunarodnog kaznenog suda i progonu za kaznena djela protiv međunarodnog ratnog i humanitarnog prava iz 2003. godine ugradila institut univerzalne jurisdikcije. Ugradila ga je u opsegu o kojem govori Međunarodni kazneni sud kao izraz solidarnosti Međunarodne zajednice jednako prema svim državama ne izdvajajući selektivno nadležnost u odnosu na kaznena djela počinjena na području određenih drugih država. Hrvatsko zakonodavstvo i praksa pritom umjesto procesuiranja tih kaznenih djela počinjenih izvan državnog područja Republike Hrvatske prednost daje izručenju, odnosno vođenju postupaka pred Međunarodnim kaznenim sudom ili sudom druge države koja ima bližu vezu s počinjenim kaznenim djelom i tu je vidljiva intencija supsidijarnosti uspostavljane univerzalne jurisdikcije. Dakle, primjenjuje se samo tamo i samo onda kada neka država ima bližu vezu sa počinjenjem kaznenog djela nego što bi to bio slučaj u Republici Hrvatskoj. To je pitanje univerzalne jurisdikcije koju vi niste tako iznijeli i potpuno krivo ste ga rastumačili u svojem nastupu.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh.
Dakle, reći da se u Kaznenome zakonu definira koja su to djela za koja je zapriječeno uporabljanje ovoga načela univerzalne jurisdikcije izrazito je netočno jer zakon ne poznaje tu definiciju nego poznaje izuzeća. A izuzeća o kojima vi govorite uopće nemaju veze s ovim. To je prva stvar. Druga stvar, ako ne znate što je sve sporno u primjeni načela univerzalne jurisdikcije onda pogledajte što su vam pravni stručnjaci, autoriteti o tome napisali u Hrvatskom ljetopisu za Kazneno pravo i praksu broj 13. iz 2006. godine.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom. U ime kluba SDSS-a uvaženi zastupnik Ratko Gajica. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Deklaracija kojom se poziva na suradnju među državama po definiciji treba biti poželjan dokument pogotovo kad se radi o osjetljivim odnosima između država i pogotovo kad se radi o osjetljivim pitanjima koji se lome preko leđa pojedinih građana. Ali to mora biti izraz dobre volje i da rečem tako iskorak naprijed. Ovdje se radi po mom mišljenju o koraku u mjestu. Ova deklaracija opet po mom mišljenu nosi okus prekida suradnje bez obzira što u njoj piše. I naravno kao i svi drugi i ja ću ovdje to povezati sa ovim zakonom, Prijedlogom zakona o ništetnosti jer se tu radi zapravo o materiji u paketu. Tu su dvije stvari važne. Prva je objektivno ne poništavaju se srbijanske optužnice kakve god da su. Ne poništavaju se jer se takav učinak ne može postići u ozbiljnoj mjeri, a to bi trebalo … [[Govornik se ne razumije.]] Ali se zato poništava u punoj mjeri dogovor dviju država o zajedničkom progonu istraživanju zločina i progonu zločinaca. A ova deklaracija opet po mom mišljenju služi da se zataškaju posljedice prethodnog prijedloga zakona. Međutim, u sadržaju ovog pitanja o kojemu mi razgovaramo i onog kad se govori o zakonu i ovog kad se govori o deklaraciji. U sadržaju su dvije važne stvari kao posljedica. Prva je hiljada osumnjičenih, optuženih ili osuđenih s obje strane. Sad to imate ili kuvertirano pa čeka na gotovs ili ima presuđeno pa čeka haps. Prema tome, hiljade takvih ostaju u međudržavnim odnosima ili u našem odnosu sa Srbijom kao neraščišćeni balast koji opterećuje države što je naravno važno. Ali je još više i naročito važno za pojedince koji nose tu hipoteku. Ne radi se tu o pet ljudi, to se dakle mora raščistiti, i ja mislim da ta materija zaslužuje da se raščisti dok god postoji i posljednji slučaj. Ideja da dvije države zajedno, uzajamno, s dobrom voljom, a o tome smo dosad govorili, o tome smo se ako hoćete i mi i kroz medije obje države, s obje strane hvalili da to imamo, ili da smo do toga došli, u interesu međudržavnih odnosa, ali i u interesu svojih građana prvenstveno, dakle da se ti predmeti dovedu do kraja. To je bila ideja tog zajedničkog razgovaranja i tog ajmo razmijeniti dokumente, sastanaka državnih odvjetništava, i što ja znam koga ne, do najvažnijih političara, da se predmeti dovedu do kraja, da se na njih stavi pravosudna točka. Ponavljam ne radi se o pet i ne radi se o krađi kokoški. Radi se o jako važnim stvarima, i radi se o principu da svatko tko je kriv mora biti, njegov slučaj mora biti razriješen, i ako je kriv zna se gdje treba biti. To se po mom mišljenju i slažem se s onim ljudima koji su se pozivali na struku ovdje, ne može nego u propisanoj proceduri činjenice, argumenti, dokazi, crtica istina, i onda iz nje izvedena pravda. Tako to mora ići. Tako to mora ići! Nije lako donositi presude da sam kriv za 10 godina zatvora i goniti me u zatvor 10 godina. Napravit ću ovdje jednu digresiju koja je meni argumentacija za ovo što govorim. Čitao sam presudu po kojoj je čovjek dobio 14 godina zatvora. U obrazloženju presude piše dokaz je svjedočenje jedne mlade žene. Sudac pita gdje ste vidjeli ovog čovjeka, bio je na tom mjestu. Što je radio? Ništa. Ona kaže ništa. A sudac izvodi zaključak, kad je bio u društvu one petorice on je kao i oni, 14 godina zatvora, inicijali J.B. Možda je čovjek i kriv, ali ovo govorim zato što je, što hoću reći da je važno tu stvar raščistiti, na onom činjenice, dokazi, argumenti, istina, pa onda pravda. I ovo raščišćavanje što prije to bolje. Što prije, to bolje! Iz ovih grupacija kako sam podjelu napravio, mogu se podijeliti učesnici u dvije grupe. Prvo su učesnici u zločinu, koji bježe od pravde, ali još nisu otkriveni. Ovakvi se broje u stotinama. Možda i tri nule, ali ne usuđujem se reći. Broje se u stotinama učesnici u zločinu koji bježe od pravde i još nisu otkriveni. Druga grupacija je još tragičnija, osumnjičeni, optuženi ili osuđeni u odsutnosti na višegodišnji zatvor, a jake su indicije da su nedužni. Ovi se broje u hiljadama. Najgore i to se ne smije zaboraviti, neki od ovih objektivno otići će pod zemlju s hipotekom zločinca a nisu krivi. Oprostite, zar nismo dužni staviti se u taj položaj? Sve ovo može se razriješiti samo zajedničkim djelovanjem dvije države s povjerenjem i u dobroj vjeri. Meni se učinilo da smo doskora bili dva koraka u toj atmosferi, i dvije države su dužne radi ovih tragičnih istina o tome raditi, na tome raditi. Nemojte zamjeriti, imam dojam da deklaracija služi kao lagani prekrivač da se privremeno prekrije problem, a što će biti sa umrlim koji nose hipoteku zločina, malo koga je briga. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. I imamo još jedan klub, to je uvaženi, SDP, u ime kojeg će govoriti uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. U ime kluba Socijaldemokratske partije Hrvatske na početku želim reći jedan stav. Zakon o ništetnosti pravnih, određenih pravnih akata pravosudnih tijela bivše JNA, bivše SFRJ i Republike Srbije i deklaracija o nekim pitanjima suradnje pravosudnih tijela Republike Hrvatske i Republike Srbije jeste jedna organska cjelina. A političkim rječnikom rečeno to je jedna pravno-politička magla da sakrije neaktivnost i neodgovornost Vlade RH na zaštiti hrvatskih pravih interesa, a time i građana RH. Vlada priznaje da Zakon o ništetnosti itd. ne bi proizveo nikakve pravne učinke na zaštiti građana RH čak ni u Hrvatskoj, a naravno nikako izvan HRvatske. Zašto ne ni u Hrvatskoj? Zato što zakon ne djeluje povratno, retroaktivno. Sve optužnice ili drugi pravni akti koji su došli u RH podliježu pravilima međunarodne pravne pomoći. Da bi Vlada izašla iz te magle pravno-političke sjetila se deklaracije. Ali deklaracija, kolegice i kolege, nije pravni akt nego politički akt i on nije upućen nikakvim državama izvan RH. Apsurd je njezin što je on upućen upravo Vladi RH, ta deklaracija je upućena Vladi RH. Gospodo iz Vlade problem morate riješiti u suradnji sa Republikom Srbijom. Idite na razgovore, dogovore i riješite problem međudržavnim sporazumom. To je smisao deklaracije. Je li to treba našoj Vladi? Pa ne treba ljudi moji, pa ne treba. Sad su tu ovdje kolege naveli da smo potpisali bezbroj ili puno međudržavnih međunarodnih sporazuma bez takvih uputa Vladi RH. Sa zakonom Vlada, a to je raritet u svjetskim razmjerima, nakon 20 godina samostalnosti RH šalje u Hrvatski parlament jedan zakon kojim hoće reći da je Hrvatska suverena na svojem teritoriju. To je jedan od apsurda ponašanja Vlade RH, a onda prizna da taj akt ne proizvodi nikakve pravne učinke, barem dobre, ni za građane, ni za branitelje, ni za koga. Naravno nakon ovakvog uvoda treba reći da prema braniteljima moramo svi biti pošteni. I oni zaista trpe određenu šikanu iz Republike Srbije s obzirom da Republika Srbija zaista vodi određenu politiku kontinuiteta šaljući optužnice na temelju dokaza koja je prikupljala tzv. JNA kod nas utvrđena kao agresorska ili na temelju dokaza koji su prinudom, silom iznuđeni iz koncentracijskih logora. U tom smislu ponovno Vlada kasni reagirati na takve poteze Republike Srbije, a u nemuštosti ne zna ni rješenje. Zašto ne zna ni rješenje? Zato što Republika Hrvatska ostaje privržena principima međunarodne suradnje i kao država odgovorna i vjerodostojna izvršavanju obveza koje je preuzela međunarodnim aktima. To među nama nije kolege sporno. Nitko nije rekao da će Hrvatska izigravati međunarodne akte, ne samo prema Europi nego međunarodne pravne akte. Mi smo vjerodostojna zemlja i to ćemo poštivati. Srbija ostaje kod temeljnog principa i politike koju je usvojila daleko u težim, nemirnijim vremenima, da će se zalagat i raditi na utvrđivanju svih ratnih zločina, ovdje koji su rečeni, zločina protiv čovječnosti itd. Dakle, ostajemo privrženi tim principima da ćemo utvrđivati, procesuirati i sankcionirati sve zločine i pokušati sa susjednim državama da se to učini i na njihovom području i za njihove građane. Ako na stvari tako gledamo, a tako po našem sudu moramo gledati, onda je zaista nepotrebno maglu ovakvu maglu puštati i stavljati stranačke interese ispred državnih. Moram ponoviti da deklaracija ide na pravne akte pravosudnih tijela kao policijski akt. I ona zaista u tom smislu neće proizvesti nikakve posljedice na akte koji dolaze iz Republike Srbije, iz BiH ili drugdje jer postoji već međunarodni standard da se u međunarodnoj pravnoj pomoći ne smiju koristiti dokazi koji su dobiveni na nezakonit način. To čak u ustavnoj odredbi kod nas postoji, mislim da je članak 29. Ustava RH. Dakle, u ustavnoj normi stoji, dakle mi u SDP-u zaista vjerujemo u odgovornost pravosudnih tijela RH, ali pozivamo Vladu da nastavi sa politikom koja je kod nas utvrđena. Da se u suradnji sa susjedima zadrže principi koji vrijede u RH i da se sa Srbijom dogovori da se ne koriste dokazi koji nisu nadam se ni u Srbiji, a posebno ne u Hrvatskoj validni, zakoniti. U takvoj situaciji moramo reći da je glavni cilj ponoviti to, da je glavni cilj deklaracije amnestirati Vladu RH od neaktivnosti, odnosno nevođenja aktivne politike na zaštiti pravnih i nacionalnih interesa kad je u pitanju procesuiranje hrvatskih građana, a posebno branitelja. Dakle, zadaća Hrvatskog parlamenta ostaje da traži od Vlade da u okviru međunarodne pravne suradnje, međunarodne pravne pomoći u skladu sa standardima koje je usvojila RH nastoji što prije riješiti problem između Republike Srbije i Republike Hrvatske štiteći nacionalne interese i i skidajući mogućnost da se nezakoniti dokaz, to moram ponoviti, nezakoniti dokazi koje je prikupljala agresorska Jugoslavenska narodna armija i dokazi prikupljeni u koncentracijskim logorima ne smiju koristiti za šikanu Hrvatskih građana. to je zadaća Vlade Republike Hrvatske a nas je da je u tom podupremo. Možda nije loše spomenuti ti je dobro uvijek spomenuti da više donese jedan sporazum postignut dogovorom nego nekoliko zakona koji ne proizvode pravne učinke izvan hrvatske kada je riječ o međunarodnoj suradnji. Dometi Hrvatskih zakona uvijek ostanu u pravilu, osim izuzetaka koji su posebno navedeni uvijek ostaje samo na teritoriju Republike Hrvatske, za sve građane koji žive ili se zateknu na tom teritoriju. To pravilo vrijedi i za druge države. Dakle, naš interes ostaje nastaviti sa politikom suradnje, nastaviti sa politikom utvrđivanja ratnih zločina to je prvorazredni interes Republike Hrvatske jer to smo mi i tražili od Republike Srbije. Dakle, ako se vratimo ostaje magla, ostaje samo magla a ne pomoć. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, klubove smo završili. Prvi je na redu uvaženi zastupnik Stazić izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa počeo bih svoju raspravu sa tri konstatacije uvažene zastupnice Ane Lovrin koja je govorila u ime Kluba HDZ-a. Ona je rekla da ova Deklaracija deklarira suverenost Republike Hrvatske. ako je tome tako onda je deklaracija potpuno nepotrebna. Suverenost Republike Hrvatske ne treba deklarirati, ona je činjenica, Republika Hrvatska je međunarodno priznata država i nikakva Deklaracija neće tu suverenost ojačati. Druga konstatacija koju je uvažena zastupnica Lovrin rekla je sljedeće, svjesni da donošenjem zakona ne možemo zaštititi svoje državljane od mogućeg kaznenog progona započetog u drugim državama donosimo između ostalog i ovu Deklaraciju. Drago mi je da je u ime Kluba kolegica Lovrin kazala da ovim zakonom o ništetnosti koji se raspravljao prije neki dan uistinu ne možemo zaštititi svoje državljane. I treća stvar koju je gospođa Lovrin rekla je da je Republika Srbija proširenjem jurisdikcije izvela pravnu agresiju na Republiku Hrvatsku. Kada je do tog proširenja jurisdikcije došlo, zadnjom izmjenom tamo njihovog zakona koji je stupio na snagu 1. siječnja 2010. godine. pa kada je ta pravna agresija ustanovljena, zašto Vlada nije djelovala 2. siječnja 2010. godine. Pa mi imamo veleposlanika u Beogradu, valjda je taj obavijestio Ministarstvo vanjskih poslova da je Srbija proširila svoju jurisdikciju na Hrvatsku. Ako radi svoj posao, ako je ta informacija došla u Ministarstvo vanjskih poslova valjda ju je ministar proslijedio Vladi. Zašto Vlada dvije godine šuti i ne radi ništa. A zna da je izvršena agresija pravna. Pa Vlada je istog časa trebala započeti diplomatsku aktivnost i ovo što sada predviđa ovom Deklaracijom dogovoriti državni sporazum, ali dvije godine vremena je imala za to. Prstom nije makla. sada se međutim, i u ovoj Deklaraciji i u Zakonu želi afirmirati teritorijalna nadležnost kao jedina nadležnost koja postoji u pravu, što je u pravnoj teoriji i u pravnoj praksi osim teritorijalne nadležnosti postoje i drugi tipovi nadležnosti. Postoji na primjer aktivna personalna nadležnost po načelu aktivnog državljanstva gdje u nekim državama sudovi su nadležni suditi svojim državljanima, za određene zločine koji su počinjeni izvan teritorija matične države. Primjer su sjedinjene Američke države koji kao što znate ministre neće se staviti pod nadležnost ovog stalnog međunarodnog suda za ratne zločine u Haagu jer tvrde mi Sjedinjene Američke Države možemo suditi svojim vojnicima ako negdje počine ratni zločin, mi smo to u stanju, mi smo dovoljno snažna država i imamo dovoljno jako pravosuđe i ne damo da Amerikancima sudi bilo koji drugi sud, pa čak i međunarodni. Ne priznaje se teritorijalni suverenitet kako jedini važeći. Postoji načelo pasivnog državljanstva gdje određene države sude ili se proglašavaju nadležnim za krivična djela koja su izvršena nad njihovim državljanima bilo gdje u svijetu. Opet primjer Sjedinjenih Američkih Država u Gvatanamo dovode državljane drugih država tamo ih države i izvode na sud. Niti je kazneno djelo počinjeno na teritoriju Sjedinjenih Američkih Država niti je amerikanac u pitanju, sude drugim državljanima. Postoji i univerzalna nadležnost po kojoj je svaka država ovlaštena pokrenuti postupak protiv osoba za najteža kaznena djela kao što su zločin protiv čovječnosti, ratni zločin, genocid, mučenja, torture, samovoljna pogubljenja, ropstva i trgovina robljen. Klasičan primjer univerzalnog suvereniteta je sudski postupak Adolfu … Zločin nije počinjen na teritoriju države Izrael, njemu se sudilo u Izraelu kao što znate. Dapače država Izrael u vrijeme počinjenja djela nije bila država. a ipak mu se sudilo u Izraelu po načelu univerzalne nadležnosti. Nije to zadnji slučaj, i nakon ovog rata neke su države krajem 90-tih godina provele postupke protiv državljana Bosne i Hercegovine za ratne zločine učinjene u ovom ratu. Tako je nekakav REfik Sarić osuđen na 8 godina zatvora u Danskoj. Niti se rat vodio u Danskoj niti je on zločin počinio u Danskoj niti je on Danac, niti su Danci žrtve bili, ali po načelu univerzalne nadležnosti Danska ga je uhitila, tamo se zatekao na njihovom teritoriju i osudila. To se isto dogodilo i u Njemačkoj. Nekoliko državljana BiH je suđeno, jedan od njih za genocid, to je prva ocjena za genocid nakon 2. svjetskog rata. Zove se Nikola Jorgić i osuđen je na doživotni zatvor. Takvu kaznu ne bi dobio ni u Srbiji, ni u BiH, jer je maksimalna zaključena kazna za takvo djelo bilo 20 godina zatvora. Dakle, to je primjena univerzalne nadležnosti koja postoji i koju priznaje i EU. Ne da ju priznanje EU, nju priznaje i RH. Ne da ju priznaje nego ju je primijenila. Hrvatska je sudila Fikretu Abdiću zbog ratnog zločina počinjenog u BiH, nad Bošnjačkim stanovništvom. Niti je zločin učinjen u Hrvatskoj, niti ga je učinio državljanin Hrvatske, niti su žrtve bili Hrvati. Ali Hrvatska je primijenila načelo univerzalne nadležnosti i osudila Fikreta Abdića na 15 godina. Eno ga u Puli izdržava kaznu. A sada kažemo da druga država provodi agresiju prema Hrvatskoj, kada želi primijeniti taj isti princip. Nijedan drugi, samo taj isti princip. Kada bi to bilo tako onda bi i Hrvatska izvršila pravnu agresiju nad BiH sudeći Fikretu Abdiću. Naravno da tu ni o kakvoj pravnoj agresiji nema ni govora i naravno da je RH imala pravo suditi Fikretu Abdiću prema načelu univerzalne nadležnosti. Svaka država ima zadaću zaštiti svoj državljane. To je zadaća i Vlade RH. Jeli ona u tome uspjela? Nije. Nije. A zašto nije? Pa ne zbog ponašanja Srbije, nego zbog vlastite neaktivnosti. Ona je državni ugovor mogla sklopiti davno. Stvorili smo za sada samo suradnju dvaju tužiteljstava. I kao što vidimo na drugoj strani postoji volja i politička volja i pravosudna volja da se zločinci privedu pravdi. Ovaj zakon koji ste predložili o ništavosti, pazite što vi tražite. Po toj nadležnosti su ovi ljudi u Srbiji osuđeni na 20 godina zatvora za Ovčaru, njih 13. Ako tražimo da to ne vrijedi, pa tražimo poništenje tih presuda. Mi tražimo poništenje tih presuda. A te presude su pravedne i dobrodošle i one pokazuju jednu volju i pravnu i političku da se u Srbiji progone zločini koji su počinjeni u Hrvatskoj. Prema tome, ovo je jedna igra, jedna tako možemo reći spin, Jedno mazanje očiju, jedan pokušaj da se kaže, evo mi nešto radimo, mi štitimo naše ljude. A niti smo ih zaštitili niti išta pametno radimo, niti radimo ništa efikasno. U tom smislu treba gledati ovu deklaraciju. Ona dobro zvuči, ona neće ništa pogoršati, a neće ništa ni popraviti. Vremena da se nešto napravi je bilo dovoljno i trebalo je napraviti.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Stalno ću ispravljati netočan navod i ovaj vaš i onaj prethodni kada kažete kako ovo nije nikakav instrument zaštite, kako je ovo mazanje očiju, kako je ovo i ono. Ovo je odgovor na nevolju, ovo je odgovor na situaciju u koju smo dovedeni. A nismo dovedeni zato što smo se htjeli dovesti nego zato što je netko zlorabio upravo sve ove instrumente o kojima vi govorite da bi trebalo izgraditi sa Republikom Srbijom i u povjerenju i ovome i onome itd. pa smo prinuđeni ovo raditi. A osobito kolega Staziću su neprihvatljivi i neprimjereni primjeri kada vi uspoređujete suđenje zločincima koji su izvršili agresiju npr. RH, BiH i ono što su zločinci činili Izraelskom narodu pa su kasnije odgovarali. Pa to je međunarodno priznat zločin, Srbija je između ostaloga trpila od Vijeća sigurnosti sankcije zbog tog zločina, zbog agresije na RH i BiH. a paralela odnosno prispodoba bi bila ispravna da mi navedete jedan primjer kada je demokratska Njemačka provela jedan postupak protiv jednog Židova ili bilo koga koji je tobože počinio zločin protiv fašizma koji je vodila fašistička Njemačka, pa bi to bila onda paralela o kojoj vi govorite.
Hvala lijepa. Drugi ispravak uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedavajući. Pa gospodine Stazić vi govoreći kao pravobranitelj Jugoslavije, ja to razumijem vas da na taj način govorite, ali to vam ne daje pravo doista da potpuno krivo tvrdite da ova Vlada ovom deklaracijom i zakonom prije toga ne štiti nacionalne interese. Upravo da, ona štiti nacionalne interese, štiti svoje građane i štiti branitelje. I dozvolite da vam kažem pravobranitelju Jugoslavije. Tada ste već '90.-te predali oružje toj istoj JNA jer niste znali da li je to u zaštitu hrvatskih nacionalnih interesa ili onih koji su nas napadali 25.6. niste znali da li ste za neovisnost Hrvatske. A da vas još podsjetim gospodine Staziću, 2003. godinu kada su svi veleposlanici bili SDP-ovi pa tako i onaj u Beogradu pa uopće nisu pratili niti koji se zakone donose i zato mi danas ovo imamo.
Hvala. Isteklo vam je vrijeme. U ime predlagatelja uvaženi ministar Davorin Mlakar. Izvolite.
Ispričavam se da opet uzimam riječ gospodine potpredsjedniče, a htio sam nešto samo reći u vezi sa govorom koji je održao uvaženi zastupnik Stazić. Nažalost, niste bili mi smo već raspravljali o onoj univerzalnoj jurisdikciji. Da bi se taj princip primijenio postoje određene pretpostavke. Ovdje tih pretpostavki nema. Vi ste uzeli neke primjere iz povijesti koji su vrlo različiti. Ne mogu se svi odnosi primijeniti na ovaj slučaj. Međutim, ono što je bitno, što sam ustvari želio reći, vaša je konstatacija da Vlada dvije godine nije radila ništa po tom pitanju, da se nije referiralo na izmjene zakona koje je donijela Republika Srbija. Zakon je stupio na snagu početkom dakle samim početkom 2010. godine, međutim nije primijenjen istog dana pa se 2.1. ni moglo vjerojatno nitko ni ne prati tako zakonodavstvo Republike Srbije da zna svaki članak svakog zakona koji oni donose, ali je ustvari reakcija Hrvatske nastupila tada kada su pravosudna tijela Republike Srbije počela postupati po ovako izmijenjenom zakonu. I ono što je rečeno, mi smo morali naći načina da svojim pravosudnim tijelima damo instrument kako bi se obranili od ove najezde dokumenata ili ovog vala koji je sad došao, a navodi se primjer za 44 optužnice. Međutim, važnije od svega toga i neovisno o ovom o čemu smo pričali, ono gdje mi otklanjamo mogućnost da Republika Srbija postupa na ovaj način je činjenica da je bivša SFRJ međunarodnopravnim dokumentima utvrđeno prestala postojati, da nema države koja može biti pravni slijednik te SFRJ pa u ime te SFRJ, odnosno sada u svoje ime, a na bazi dokumenata nepostojeće države postupati, a osobito ne prema trećima. Dakle, utvrđeno je da je SFRJ prestala postojati, da nijedna od bivših republika nije njen isključivi pravni slijednik i da ne može s obzirom na tu činjenicu postupati pa onda vezano i uz ove dokumente koji de facto ne postoje, odnosno to su dokumenti tijela države koja više na postoji. Na tome smo mi temeljili i preambuli ove deklaracije da se jednostavno odrekne mogućnost da bi se bilo tko pozivao na nekakav kontinuitet države koja ne postoji. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Zoran Vinković, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Evo ja ću počet svoju raspravu presudom Vrhovnog suda 2.6.2010. godine koja je bitna za sudbinu jednog hrvatskog generala koji je sada u zatvoru u Mostaru, zove se Branimir Glavaš. Ali je bitna i za ovu deklaraciju, bitna je Boga mi i za sve nas koji smo bili sudionici Domovinskog rata. Bitna je i za sve građane koji će možda iz turističkih pobuda otići u Srbiju. Ali bitna je tu i radi nekih govora koje su pojedini zastupnici, koji očigledno ne shvaćaju da više nema Jugoslavije i da više nema velikosrpske ideje, pričali o nekoj kolektivnoj odgovornosti. Pa evo dozvolite. Dakle riječ je o presudi Vrhovnog suda Republike Hrvatske i o presudi Vrhovnog suda Republike Srbije. Stoga se može smatrat između ostalog da je riječ o omašci prvostupanjskog suda kada je u obrazloženju pobijane presude napisao da do 15. veljače '92. godine Republika Hrvatska nije bila država jer iz naknadnog teksta obrazloženja vidljivo je da prvostupanjski sud uvažava odluku Sabora Republike Hrvatske o raskidu svih državnopravnih veza Republike Hrvatske s ostalim republikama i pokrajinama SFRJ od 8. listopada '91. godine. Sad ono što je najbitnije, po stanovištu ovog drugostupanjskog suda upravo tom odlukom od 8. listopada '91. godine kojom Republika Hrvatska koristeći svoje suvereno pravo da samostalno odlučuje o državnopravnim svezama i asocijacijama u koje pristupa i iz kojih istupa Republika Hrvatska kao samostalna i suverena država postala je neovisna o bilo kojoj drugoj državi i asocijaciji. Država i od tog trenutka, dakle tek od 8. listopada '91. godine smatra Vrhovni sud Republike Hrvatske postoji Lijepa naša suverena Republika Hrvatska. I ova presuda Vrhovnog suda Republike Hrvatske kaže da svi oni koji su bili pripadnici ili narodne zaštite ili Zbora narodne garde ili Hrvatske vojske su ustvari bili kriminalci koji su napali jednu veliku lijepu državu u kojoj je bio utamničen cjelokupni hrvatski narod. Upravo iz ove presude je vidljivo da ova deklaracija, pa i Zakon o ništetnosti predstavlja jedan dobar, kako to kažu ovi PR, dobar spin, o tome će se malo pričati, ali to neće pomoći niti utamničenim hrvatskim generalima ni Glavašu u Mostaru, ni Gotovini ni Čermaku u Haagu. … [[Upadica se ne razumije.]] Markaču u Haagu, ispričavam se. Malo je falilo da i Čermak završi. A neće pomoći ni Veljku Mariću koji je utamničen u Beogradu kao hrvatski državljanin, kao hrvatski dragovoljac. Uostalom neće pomoći ni ovih 44, vjerojatno neće pomoć ni nedostajućem potpredsjedniku Sabora Vladimiru Šeksu kojeg će vjerojatno za njim putem Interpola Republika Srbija raspisati tjeralicu pa neće morat i ne želeći putovat u Srbiju putovat će po Europi pa će ga netko uhapsit i utamničit. Najmanja želja da se to desi bilo kome. Ali Zakon o ništetnosti i ova deklaracija, a bilo ih je tisuću otkako je ovog Hrvatskog sabora, nisu pomogli u donošenju onoga što nas očekuje, a to je da je u ovom trenutku Republika Srbija tada '91. zahvaljujući jugočetničkoj armiji, ideji Velike Srbije, ideji Slobodana Miloševića o Karlobagu, Karlovcu, Virovitici, o ideji da nas se treba utamanit, ponovno dakle nakon '91., nakon osnivanja SAO Krajine u Slavoniji, a podsjećam da je upravo kroz jedan ustavni zakon jedna nacionalna manjina htjela ponovno formirati SAO Krajinu u Slavoniji na osnovu teritorijalnog ustrojstva, pravne osobnosti i posebnog načina financiranja. Vjera mi zabranjuje pa moram ovako dići tri prsa jer zna se tko je dizao tri prsta zajedno. I umjesto da danas imamo jedne, nakon dakle krvavog rata u kojem Hrvatska nije bila agresor, u kojem je bila napadnuta jer nismo mi bombardirali Beograd ni Čačak nego su oni bombardirali i Zagreb i Đakovo i Vukovar i Karlovac i Split i sve ostale gradove i sela u Lijepoj naši, nego upravo oni. Danas ponovno imamo na djelu srpsku agresiju na Republiku Hrvatsku. Ovaj put ne bombama, ovaj put optužnicama. Ali ta agresija dolazi iz ovog Sabora. Pa ja ću samo citirat, pokušat ili parafrazirat ovo što je zastupnik Gajica rekao spominjući u digresiji jedan primjer kako žena protiv onoga nije rekla ništa, ali sudac ga je osudio na 14 godina samo zato što je bio s njima. A to je osuda upravo svih nas, jer i mi smo bili s njima i s Veljkom Marićem, a i sa ovih 44, ali i sa generalima koji su u zatvoru. Ova rezolucija i ovaj zakon neće ništa promijeniti. Nitko od nas neće moći priječi granicu i otići slobodno u Srbiju. Mene osobno je strah i ne želim uopće ići tamo, niti me posao a niti neka ljubav vodi. Ali radi se o tome da neki moraju ići poslom tamo. Ja podsjećam da smo se prije nekoliko mjeseci u duhu ponovnog balkanskog zbližavanja, doduše ne znam jesmo se triput ljubili, ali smo se ljubili i s predsjednikom Tadićem i s ministrom Vukom Jeremićem. Ljubili smo se mi mali i ovako sjevernije i s Pahorom. Pa podsjećam ne znam kolko puta, ali podsjećam da od strane Srbije imamo novu agresiju na Republiku Hrvatsku, a od strane Slovenije nam se može desiti da obzirom da smo donijeli onaj veleuvaženi Zakon o sporazumu o arbitraži, da nam se može desit da nam se i granica pomakne posred Zagreba. Onda možda granica Slovenije ide ovdje gdje potpredsjedniče vi sjedite, jer je ovaj Hrvatski sabor rekao da ćemo potpisati Odluku međunarodne arbitraže. Ovdje se ne radi o krađi kokoši kao što je to rekao zastupnik Gajica. Ovdje se radi o sudbini svih hrvatskih branitelja, radi se o dignitetu Domovinskog rata, radi se o jednoj državi, radi se o čitavoj Republici Hrvatskoj. I nema ovdje ovih kolega iz jedne političke stranke, ali postoji u narodu nije to samo njihova izreka na ovakvu ljutu ranu treba odgovoriti ljutom travom. I hrvatska diplomacija treba umjesto ovakvih rezolucija i Zakona o ništetnosti koji se donose samo pred izbore treba odgovoriti diplomatskim ratom. Ja ne pozivam u rat ali i Tadić i Jeremić i čitava Republika Srbija moraju shvatiti da je Republika Hrvatska suverena država i da oni mogu imati nadležnost samo nad svojim građanima ne nad građanima Republike Hrvatske. I to je odgovor koji im treba poslati, jedini mogući odgovor. Ne rezolucija, ne zakon, ne deklaracija. Svejedno ili rezolucija ili deklaracija. To će najmanje pomoći. Utamničenim hrvatskim generalima a najmanje će pomoći i vašem kolegi potpredsjedniku Sabora, ali i svim ostalim hrvatskim braniteljima. I što prije to shvatimo to će biti bolje. Još jedna rečenica. Nema više velike Srbije, nema više Jugoslavije a to Tadiću, Jeremiću i ostalima treba biti jasno.
Hvala lijepa. Na redu je uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Nastavak slijedi. Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Deklaracija sama kao takva kako je rekao kolega Leko je politički akt. Ona nije nikakav pravni akt niti proizvodi nikakve pravne posljedice u tom smislu. Deklaraciju smo imali i onu o Domovinskom ratu iz 2000. godine iako neki političari ovdje u Saboru nema ih nazočnih, nije lijepo govoriti ali 28. travnja 2010. godine gospođa Vesna Pusić u sarajevskom listu "Dani" izjavljuje da Deklaraciju o Domovinskom ratu treba marginalizirati. I marginalizirana je kao što je i ova deklaracija sama po sebi je zapravo marginalizacija rekao bih i zapravo iskaz neaktivnosti, neodgovornosti, nesposobnosti i neažurnosti Vlade Republike Hrvatske. Zašto to kažem? Pa točno je da je još u siječnju 2010. godine Srbija donijela svoj zakon kojim je zapravo proširila jurisdikciju za ratne zločine i genocid na sve republike bivše Jugoslavije, pa bez obzira na to što se to znalo i što nitko nije reagirao upravo iz nesposobnosti, neaktivnosti, neodgovornosti, neažurnosti. Državno odvjetništvo Republike Hrvatske hajde da kažem ovako narodski rečeno razmjenjuje podatke, šuruje itd. sa istim takvim Državnim tužilaštvom Republike Srbije. A onda odjedanputa iznenađenje stigne 44 optužnice. 6. siječnja 2011. godine imao sam već taj popis u rukama sve poimenično onako kako to i sada stoji. Dakle, ja kao nekakav da ne kažem beznačajni čovjek s periferije, izvan pravosuđa taj sam popis imao još 6. siječnja 2011. godine kada sam održao i konferenciju o tisak. Pa su onda gospoda iz vladajuće stranke neki komentari su govorili o tomu kako eto male stranke nemaju pametnija posla nego se bave Domovinskim ratom i prokazivanjem takvih stvari koje nisu istinite. A vidite, ipak se dogodila da su istinite. Ništa se ne dobiva deklaracijom, pa i Zakonom o ništetnosti koji je bio prije par dana ovdje na raspravi. Kada govorimo o činjenicama o kojima je govorio gospodin Gajica. Činjenica kaže dokumenti, argumenti i istina. E činjenica je, nema ga opet ovdje a žao mi je da je u Slavonskom Brodu u 1992. godini poginulo 28 djece od bombardiranja srbo-četničke vojske i srpskih agresora. Činjenica je i to da gospodin Bajić nikada nije podigao optužnicu protiv poznatog ili nepoznatog počinitelja za taj gnjusni zločin. To je cijeli razred djece 20 godina evo skoro od toga događaja nema niti traga, niti glasa nekakvoj optužnici. Činjenica je i to ili argument ili dokument, kako god hoće, da je Veljko Marić hrvatski branitelj suđen, priveden u Srbiji, uhićen, suđen u Srbiji za navodna djela učinjena u Republici Hrvatskoj. Pa sad gledajte vi toga apsurda, to je zaista komedija apsurda, hrvatski građanin za nekakva ne znam ja, ne znam točno o čemu se točno radi u optužnici, za ajde uzmimo za sumnju na nekakva djela koja su učinjena na teritoriju Republike Hrvatske suđen je u Beogradu. Nije li to apsurd? Kako smo reagirali za gospodina Veljka Marića? Kako je reagirala hrvatska Vlada, pravosuđe, državni odvjetnik, itd.? Nikako. Ništa. Čovjek je suđen, i presuda mu je izrečena upravo onaj dan kada su stigle i ove optužnice. Koincidencija? Slučajnost? A ne, ne. Sve je to sračunato. I onda ovdje, ja bih rekao, kako je netko rekao prodavanje magle ili podmetanjem kukavičjeg jaja pokušavamo objasniti da eto ovom deklaracijom štitimo suverenitet Republike Hrvatske ili pravnu, dakle i pravni suverenitet Republike Hrvatske. Ne štitimo mi ništa. Mi smo naš suverenitet izborili u Domovinskom ratu, ali očito neki ga ne znaju čuvati. Nisu sposobni da sačuvaju suverenitet Republike Hrvatske. To je problem, ta nesposobnost, ta neažurnost, nebriga za hrvatske branitelje. I još da kažem da je zapravo kada govori se o činjenicama, dokumentima, argumentima i istini, da je istina da je abolicijom, Zakonom o aboliciji '97. godine došlo do toga da su tisuće onih za koje je postojala sumnja da su učinili ratni zločin abolirani i danas hodaju po Vukovaru, danas hodaju po istočnoj Hrvatskoj, po Dalmaciji, po Kninu bez imalo stida i srama i gledaju svoje susjede kojima su učinili zlo, gledaju ih u oči. O tome gospodin Gajica niti riječi. Ali ako se već radi o Zakonu o aboliciji, onda postoji u hrvatskom Ustavu jedan članak koji kaže da je svaki građanin Republike Hrvatske dužan sudjelovati u obrani Republike Hrvatske. To je po tome. A postoji i Zakon o služenju vojske u, Hrvatske vojske, pa se onda tamo spominju i dezerteri, i ne samo da ti koji su abolirani nisu bili dezerteri, nego su digli ruku i oružje na svoju državu u kojoj žive, i u Ustavu postoji članak kojim se to može zakonski regulirati, pa kad netko kaže ne može se poništiti Zakon o aboliciji, a ja kažem da može. Ima ustavno uporište da se to može poništiti, pa ćemo drugačije razgovarati. A ne ovako kako sad razgovara i da nam Srbija sudi za nešto što je učinjeno u Hrvatskoj od hrvatskih ljudi ili ne znam ni ja koga, nije bitno, hrvatskih građana, ali učinjeno na teritoriju Republike Hrvatske, nad kojim hrvatska država mora imati suverenitet, pa i pravni suverenitet normalno, kao i svaki drugi. Kada je, bila je došla optužnica i nalog za ispitivanje, uhićenje Vesne Bosanac kako smo onda reagirali? Isto kao za Veljka Marića, ili vrlo slično. Nikakve velike pompe i prašine. Što se može postići deklaracijom? Ništa. Što se može postići Zakonom o ništetnosti, kao što i sam naslov kaže ništetnost? Ništa. Da Srbiju treba pritisnuti, Republiku Srbiju sa argumentima o kojima smo ovdje govorili, da u tom, kad već nemamo drugog izlaza nego se bilateralnim sporazumom obvezati na, da se iznuđeni ili lažni dokazi, činjenice, dokumenti i argumenti ne koriste za optužnice, to da. Dakle to su, to se moraju proglasiti nezakonitim dokazima, nezakonitim dokazima nakon čega te optužnice moraju biti povučene. Jasno da to nije stvar i nije zadatak ove deklaracije, negoli razgovora, sporazuma i dogovora između ministarstava, između vlada dvije države. Nikakva deklaracija u Hrvatskom saboru neće pomoći. Kao što je ona deklaracija od, iz 2000. godine koju mnogi također ne uvažavaju više, a za mene je značajna, ali je pomalo pala ipak u zaborav. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Što reći o deklaraciji? Čuli smo od strane nekih saborskih zastupnika da se radi o jednom sjajnom dokumentu koji će puno toga riješiti. Čuli smo od drugih saborskih zastupnika da se radi o potpuno nepotrebnom dokumentu koji neće ništa riješiti. Čuli smo od kolege Gajice, koji je govorio ispred kluba SDSS-a da postoji treći put, treća istina i da postoje druge solucije. Kolegice i kolege, mi nastavljamo 20 godina raditi na potpuno pogrešan način. Nama u biti kada se radi o ratnim zločincima i ratnim zločinima trebaju sposobni ljudi koji će kvalitetno koordinirati svoj rad između najmanje tri subjekta. Već od '91. godine trebala je, ja bih rekao, iz dana u dan postojati koordinacija između Ministarstva obrane koje je trebalo pratiti koje su jedinice na kom području, tko ih vodi i koji zločini su počinjeni, zatim tu je Ministarstvo unutarnjih poslova i Ministarstvo pravosuđa. Takve koordinacije u zadnjih 20 godina na žalost nije bilo, ili je samo povremeno postojala određena koordinacija, ali ona je bila jadna. Zatim treba nam dobra diplomacija. Čuli smo od ministra da veleposlanik i njegovi suradnici u Beogradu nisu zapazili ove promjene u zakonu, nisu ih registrirali, nisu dojavili i tek kada su krenule optužnice da smo jasno shvatili o čemu se radi. Kolegice i kolege, krenimo od nas samih. Ja sam član izaslanstva Hrvatskog sabora u parlamentarnoj skupštini Vijeća Europe, neki od vas sjedite u Parlamentarnoj skupštini NATO-a, treći sjede u OESS-u, četvrti u Interparlamentarnoj uniji. Kolegice i kolege koliko smo mi puta u 4 godine sjeli i dogovorili što i kako ćemo zajedničkim tezama i argumentima braniti interese Hrvatske kada su u pitanju jasno ratni zločini i sve vezano uz zločine počinjene tijekom rata na prostoru RH? Nijednom se nismo našli. Ja sam to predlagao voditelju našeg izaslanstva, ne krivim ga jer vjerojatno ni druga izaslanstva nisu ništa učinila. Molio sam i bio sam i kod predsjednika Bebića da ga upozorim na to da nedostaje koordinacije. Nikada nismo imali stručnu podršku pojedinih ministarstava, nikada nismo imali nikakvu logistiku. Pomagali su nam doduše ljudi u Strasborugu pri našoj stalnoj misiji međutim to je više tehnička pomoć negoli politička sadržajna pomoć da vidimo u biti na koji način se othrvati brojnim pitanjima. Moj zadnji sukob u Vijeću Europe bio je prošli tjedan sa izaslanstvom Velike Britanije koji rat na prostoru bivše Jugoslavije i dalje tumače kao građanski rat. A ja pokušavam ljudima objasniti da se radi o 4 rata, o ratu u Sloveniji, zatim ratu u Hrvatskoj, nakon čega slijedi rat u BiH, nakon čega slijedi rat na Kosovu. Sva 4 rata inicirana su iz istog centra, nitko to nikada njima objasnio nije. Sva 4 rata koordinirana su iz istog centra, ratne operacije, oficiri JNA bili su na terenu i u tzv. "Krajini", ali i na drugim mjestima širom bivše Jugoslavije. Oružje je dolazilo iz istog izvora s kojim su se naoružavali oni koji su jasno vodili taj rat. Čak i realizatori, izvršitelji pojedinih operacija bili su isti s tim da su jasno nastojali animirati srpsko stanovništvo gdje god se moglo da se jasno kamuflira i sve prikaže kao građanski rat. Konačno, takav način rada, a možda bih, sad je ušao ministar koga također pozdravljam, želio reći još nešto. Imam u posjedu dokument, on nije klasificiran, kojim je jedna osoba iz Ministarstva unutarnjih poslova upozorila kolege u Ministarstvu pravosuđa i u Državnom odvjetništvu da se već 8 godina bilo je to u prošlom desetljeću, 8 godina nisu našli da riješe i koordiniraju pitanja vezana uz ratne zločine. 8 godina ministre, to je strašno! Odvjetništvo javi policiji, policija digne međunarodnu tjeralicu, ako je crvena tjeralica lociraju ga, zatvore ga, u ekstradicijskom zatvoru 18 do 45 dana, a Ministarstvo pravosuđa u tom razdoblju nije u stanju pripremiti dopis da ga se izruči jer ne zna o čemu se radi. Vjerujte, imam dokumente. Žalosno. Ne tvrdim da ste vi krivi za to niti da je to u vašem razdoblju bilo, ali nažalost to se događa. Prema tome, ja samo apeliram dajmo konačno koordinirajmo naše aktivnosti, budimo krajnje ozbiljni, nemojmo raditi na ovaj način. Ovo je i moja Domovina, i vaša Domovina i svi vjerojatno želimo jednako dobro. Meni već smeta, ja ju nazivam 4 istine o mojoj zemlji, o Domovinskom ratu, 4 istine. Hrvatska istina, ponovit ću ih sad još jednom, govori o tome da je na Hrvatsku izvršena agresija, da je tijekom te agresije stradalo 15 tisuća građana, da je tijekom te agresije nanijeta Hrvatskoj ogromna materijalna šteta od nekoliko desetaka milijardi eura, ali Hrvatska istina često zaboravlja navesti da su tijekom nekih operacija stradali nepotrebno stotine i stotine građana najčešće srpske narodnosti. Postoji srpska istina o ratu u Hrvatskoj. Srbi se ne sjećaju da je uopće bilo agresije. Oni će samo spomenuti svaku pojedinačnu obitelj koja je stradala tijekom rata ili nakon ratnih operacija, sa punim pravom to navode, ali uvijek samo jasno jedan segment te istine. Postoji i međunarodna istina, kolegice i kolege, međunarodna istina koja prešućuje puno toga što su napravili na pogrešan način. Vukovar je dobar primjer, Srebrenica drugi. Došao mi je jedan bivši ambasador jedne zapadne europske zemlje i rekao mi otvoreno: "Znate Doriću znamo što činite i u Vijeću Europe i na mnogim drugim mjestima. Sad ću vam reći veliku istinu o mojoj zemlji. Kada smo se našli u ljeto '91. godine na čudu jer se u Jugoslaviji nešto kuhalo mi nismo znali što se događa. Mi smo smatrali da je najbolje da se zalažemo za jedinstvenu Jugoslaviju. To je stav bio zapadnoeuropskih sila. I samo jedan čovjek je radio na tom projektu da se Jugoslavija održi, to je bio Milošević. I mi smo njemu dali zeleno svjetlo da u 14 dana uvede red na području bivše Jugoslavije, da tu državu održi jedinstvenom. Napravili smo ogromnu grešku jer kad je vojska krenula na Vukovar, samo Vukovar i opsada Vukovara trajala je 87 dana, shvatili smo da on to ne može i neće napraviti, a kamoli u 14 dana koje smo mu dali". Izraz koji je upotrijebio taj ambasador, bivši ambasador rekao je "We will turn a blind eye" – dakle okrenut ćemo glavu u tih 14 dana. To je bila njihova solucija. I postoji, kolegice i kolege, četvrta istina, a to je cjelovita istina o ratu i u Hrvatskoj i na prostoru ove bivše države. Prema tome, dajmo, počnimo konačno govoriti o cjelovitoj istini. I vas kolege iz SDSS-a molim kad vi budete iznosili hrvatsku istinu, a mi Hrvati vašu istinu tada možemo očekivati značajne pomake na prostoru Hrvatske, ali i na širem prostoru drugih država nastalih u bivšoj Jugoslaviji.
Moram ipak intervenirati, nema 4 istine, postoji samo 1 istina o hrvatskoj povijesti, a to je hrvatska istina i to je ono što se stvarno događalo. I danas na svu sreću ima još puno živih sudionika tog događanja i mogu i trebaju reći tu istinu. Nažalost, vrlo rijetko se ona iznosi. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prijedlog deklaracije o nekim pitanjima suradnje pravosudnih tijela Republike Hrvatske i Republike Srbije. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog deklaracije o nekim pitanjima suradnje pravosudnih tijela Republike Hrvatske i Republike Srbije. Molim uključimo se i glasujmo o Prijedlogu Deklaracije. Uvijek provjerite jer ako se automatski to ne znači da je u redu. Hvala. Rezultat. 75 glasova za i 1 suzdržan i 1 protiv prihvaćena je ova Deklaracija.
Prelazimo na treću točku dnevnog reda, to je - Prijedlog Deklaracije o promicanju europskih vrijednosti u Jugoistočnoj Europi Predlagatelj deklaracije Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 129. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za europske integracije i Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predlagatelj dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Gordan Jandroković, ministar vanjskih poslova i europskih integracija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru donošenje Deklaracije o promicanju europskih vrijednosti u Jugoistočnoj Europi pripremljene u kontekstu završetka pregovora o pristupanju Republike Hrvatske Europskoj uniji. Podsjećam kada smo 2005. godine otvorili pristupne pregovore s Europskom unijom to smo učinili potaknuti velikim europskim projektom vođeni željom da postanemo njegovim integralnim dijelom i vratimo se onom kulturno civilizacijskom krugu kojem zaista i pripadamo. Tijekom složenog procesa pregovora dokazali smo svoju vjerodostojnost kao i unutarnju snagu za sve obuhvatne, vrlo složene reforme. Naši napori urodili su plodom i Hrvatska će potpuno spremna i ravnopravna s ostalim članicama Europske unije postati njezina 28. članica 1. 7. 2013. godine. Iz tog razloga upravo osnaženi zaključivanjem pregovora i činjenica da ćemo postati punopravna članica kao što sam rekao sredinom 2013. godine odlučivat ćemo o svim pitanjima koji se tiču Europske budućnosti, danas naravno osjećamo i neke nove obaveze i odgovornosti. stoga, Hrvatska danas pozvana svojim pozitivnim primjerom želi poticati viziju na kojem počiva projekt europske unije i želi poticati proširenje. Isto tako želimo poticati viziju mira, slobode, vladavine prava i socijalno tržišno gospodarstvo. Ovim prijedlogom Deklaracije želimo isto tako dati dodatnu težinu činjenici da ćemo nastaviti promicati Europske vrijednosti i podupirati daljnje proširenje Europske unije. Uz podršku svim državama kandidatima i potencijalnim kandidatima jugoistočne Europe u ostvarivanju njihove europske i euroatlantske perspektive. Kao članica NATO-a a uskoro i Europske unije Hrvatska politiku proširenja smatra jednom od najuspješnijih politika Europske unije. Od nje su koristi imale sve države koje su postale dijelom velikog zajedničkog političkog i ekonomskog prostora koji broji više od 500 milijuna stanovnika. Iz Europske perspektive cilj proširenja je vrlo jasan, jednostavan, proširiti područje mira, stabilnosti, napretka i vladavine prava diljem Europe, rad na ostvarenju stabilnosti i blagostanja i nastavlja se upravo u ovom području u području jugoistoka Europe. Jasno valja naglasiti i ponavljati prije nego pristupe Europskoj uniji svi kandidati za članstvo moraju ispuniti stroge kriterije. Od uspostave stabilnih demokratskih institucija koje jamče ljudska prava, vladavinu zakona i poštivanju manjina, do konkurentne tržišne ekonomije i provođenja pravnog poretka Europske unije. Dakle, sve one zemlje koje pretendiraju na punopravno članstvo moraju proći sve ono što je prošla Hrvatska i tek onda će imati legitimitet postati punopravnom članicom. Nastavak reformi u tim zemljama nastavak reformi koje su potrebne za postizanje i primjenjivanje standarda koje važe u Europskoj uniji i NATO-u od osobitog je interesa za Republiku Hrvatsku jer ti reformski procesi bez sumnje imaju stabilizirajuću i razvojni dimenziju za cijelu regiju kako u političkom tako i u gospodarskom smislu. A nama je osobito važno zbog pitanja kao što su zaštita okoliša, energetska sigurnost, razvoj turizma i privlačenje gostiju iz ostatka Europe i svijeta. Hrvatska se stoga odlučno zauzima za nastavak procesa proširenje temeljenog na preuzimanju te dosljednoj i korjenitoj provedbi pravne stečevine Europske unije. Na tom putu Hrvatska pomaže i spremna je pomagati svojim stečenim znanjem i iskustvima i nastaviti pomagati svim onim državama koji svoju budućnost vide u Europskoj uniji, naravno tu prije svega mislim na zemlje jugoistočne Europe. Kako što smo više puta naglašavali, naše je stajalište da je otvoreno pitanje između država koje su bilateralnog karaktera, kao što su na primjer granična pitanja, ne smiju kočiti pristupanje država kandidata u europsku uniju i to od početka procesa pa do stupanja na snagu ugovora o pristupanju i uvjereni smo da je upravo postizanje dogovora sa Slovenijom, sjećamo se dogovora predsjednice Vlade gospođe Kosor i slovenskog premijera Pahora o rješavanju graničnog pitanja u rujnu 2009. godine, taj dogovor dao je dobar primjer svima u regiji kako i na koji način treba rješavati ta pitanja. Hrvatska je dakle regionalni model pozitivnih promjena, njeno skoro članstvo u Uniji predstavlja dodatni motiv svim zemljama jugoistočne Europe da još odlučnije nastave s reformama na svom eurointegracijskom putu. Za Hrvatsku je isto tako važno i u svakom slučaju će se nastaviti i dalje profilirati kao neupitni preglednih u regiji jugoistočne Europe, središte pozitivnim promjena i generator napretka. Prijedlog Deklaracije Hrvatska vlada zato smatra gestom podrške zemljama jugoistočne Europe u ostvarivanju njihove europske i euroatlantske perspektive temeljem vrednovanja individualnih odnosno individualnog postignuća pri ispunjavanju zadanih kriterija te preuzimanju i provedbi pravne stečevine Europske unije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? KOLIko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime Kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin. Nema ga gubi pravo na raspravu. U ime Kluba HDZ-a uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedavajući, uvaženi gospodine ministre, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Pa evo, pred nama je ovaj Prijedlog deklaracije o promicanju Europskih vrijednosti u jugoistočnoj Europi i kao što je ministar rekao to je doista jedna gesta podrške zemljama jugoistočne Europe pri ulasku u Europsku uniju. slijedom završetka pristupnih pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom i višekratnih kontakata sa Europskom komisijom kao i državama članicama Europske unije, Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru donošenje deklaracije o promicanju Europskih vrijednosti u jugoistočnoj Europi. Deklaracijom se daje potpora zemljama jugoistočne Europe u ostvarivanju europske i euroatlantske perspektive temeljem individualnog vrednovanja dostignuća te striktnog i poštenog procjenjivanja napretka u provođenju potrebnih reformi. Ujedno se izražava čvrsto stajalište Republike Hrvatske da otvorena pitanja između država koje su bilateralnog karaktera, ne smiju kočiti pristupanje država kandidata u Europsku uniju od početka procesa do stupanja na snagu ugovora o pristupanju. Osnažena završetkom pristupnih pregovora i ulaskom u europsku uniju Hrvatska postaje 28. članica 1. srpnja 2013. godine. I Republika Hrvatska će se dalje zauzimati za promicanje Europskih vrijednosti i mira, slobode, vladavine prava, demokracije i socijalnog tržišnog gospodarstva. Kao članica NATO-a a uskoro i EU Hrvatska će posebno brinuti o promicanju navedenih vrijednosti u Jugoistočnoj Europi. RH smatra politiku proširenja EU jednim od njezinih najuspješnijih politika. Hrvatska će se i dalje odlučno zauzimati za nastavak procesa proširenja temeljenog na individualnom vrednovanju postignuća od strana država kandidata u ispunjavanju kriterija, te preuzimanju i provedbi pravne stečevine EU. Čvrsto stajalište RH da otvorena pitanja između država koja su bilateralnog karaktera kao što su npr. granična pitanja, ne smiju kočiti pristupanje država kandidata u EU od početka procesa do stupanja na snagu ugovora o pristupanju. Za RH je od posebnog interesa da sve zemlje Jugoistočne Europe nastave s reformama koje su potrebne za postizanje i primjenjivanje standarda EU i NATO-a. Na temelju vlastitog iskustva RH smatra da takav reformski proces ima stabilizirajući ali i razvojnu dimenziju. U tom pogledu Hrvatska će i dalje pružiti potporu svim zemljama Jugoistočne Europe u provođenju reformi pridržavajući se pri tome politike striktnog i poštenog procjenjivanja napretka u ostvarivanju europske i euroatlantske perspektive svakog pojedinog kandidata. Klub HDZ-a podržat će donošenje ove deklaracije. Hvala.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-HSU-a uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. U klubu HNS i HSU pažljivo smo pročitali deklaraciju i imamo određene primjedbe na sam tekst, ali se isto tako moramo pitati čemu ova deklaracija u ovome trenutku. Naime, bezbroj puta su i premijerka i predsjednik i drugi govorili o tome da Hrvatska neće kočiti nikoga na putu prema EU, dapače da ćemo za razliku od onoga što se nama dogodilo mi pomagati našim susjedima i drugim kandidatima da taj put što kvalitetnije i brže pređu. Zaista mislimo da se ovim ništa dodatno ne rješava. Da li je to dio ovog paketa da se pomalo sanira ili saniraju neke poruke koje su shvaćene kako su shvaćene iz prošlotjedne rasprave odluka Hrvatskog sabora i Vlade, ne znamo, ali čini nam se zaista nepotrebno. No, idemo na samu deklaraciju. Što nas pomalo smeta? Radi se o 6 rečenica i 5 naših prigovora. Idemo dalje. Osnažena završetkom pristupnih pregovora i ulaskom u EU 1. srpnja 2013. godine. Dakle, kako znamo da ćemo 2013. biti osnaženi? Dakle, to je profuturo, a osim ako autor teksta ne smatra da će buduća Vlada biti puno efikasnija, učinkovitija i da ćemo znatno bolje živjeti. Trebalo je staviti točku nakon pristupnih pregovora. To jesmo radili, to nas je osnažilo, ohrabrilo itd. međutim pozivati se na nekakav budući datum, apsolutno ne. Drugo. Kada se govori o europskim vrijednostima kolegice i kolege. Postoje tri temeljne europske vrijednosti. To je demokracija, to je vladavina prava i to je zaštita ljudskih prava. Tri. Jedna od tri europske vrijednosti ovdje nije ni spomenuta, a kamoli razrađena. Autor je dodao po vlastitom nahođenju još nekoliko elemenata što čini nam se također da nije bilo potrebno ili barem ne davati nekim od njih onaj značaj koji bi mogli naći u brojnim konvencijama i dokumentima i pravnim aktima Vijeća Europe recimo gdje se posebno ističu i radi na tim europskim vrijednostima, ali ja ih čak nazivam paneuropskim vrijednostima. Evo ja ću nabrojiti samo neke od njih kada je politika u pitanju. Učinkovitost politike, transparentnost politike, vladavina prava, uvažavanje etičkih načela, stručnost, inovativnosti i prihvaćanje promjena, dugoročno planiranje i održivi razvitak, ispravan financijsko poslovanje, poštivanje ljudskih prava, odgovornost, participacija građana u procesu odlučivanja, te inzistiranje da političke odluke moraju biti uvijek i samo u interesu građana. Evo, to su recimo 12 dodatnih načela koje smo mogli eventualno razraditi i spominjati kada se radi o europskim vrijednostima. E sada, idemo dalje. U 5. rečenici se spominju standardi EU i NATO-a i euroatlantska perspektiva. Mi se pitamo da li mi kolegice i kolegice imamo pravo nekome nametati ili ga usmjeravati ili mu ukazivati da je euroatlantska perspektiva i njegova perspektiva, da bude članom nekog vojnog saveza. Ja imam osjećaj da neke države koje se žele približiti EU ne žele biti članicom NATO-a i to je njihovo pravo. Zašto onda i ovdje i to stavljamo uz bok jasno ovih drugih kriterija vezanih uz EU ako nam je to cilj. Još je bilo nekoliko elemenata. Idemo još spomenuti jednu. Promicanje navedenih vrijednosti u Jugoistočnoj Europi. Kolegice i kolege, mi moramo biti iskreni da neke od tih vrijednosti moramo još uvijek promicati i u RH kada su u pitanju vladavine prava, kada su u pitanju ljudska prava, kada je u pitanju socijalno-tržišno gospodarstvo, sve su to elementi gdje mi još moramo puno raditi sami na tim kriterijima, a kamoli da ih mi promičemo. Ono što nas posebno smeta, srećom i Hrvatska i sve zemlje Jugoistočne Europe su članice Vijeća Europe, prema tome, ti kriteriji Vijeća Europe, tih sjajnih 200 konvencija su temelj i za njih i za nas koji nam pokazuje putokaz u kojem pravcu ići, ali ne promicati kolegice i kolege, već implementirati u praksi provesti. To je cilj. I oni znaju i mi znamo za sve te kriterije. Hrvatska je već 15 godina punopravna članica Vijeća Europe. Ono što me doduše smeta i da nikada nismo u 15 godina pravili jednu analizu koje smo mi u 15 godina konvencije potpisali, koje smo ratificirali i koliko smo daleko otišli u implementiranju tih konvencija. Prema tome, dajte počnimo od sebe, a onda jasno prosipajmo pamet i drugima kažimo, naime i druge upućujemo na ove ili one kriterije. Prema tome, ja zaista moram reći da je naša rasprava unutar kluba bila vrlo zanimljiva. Mi smo pokušavali naći pozitivne i negativne elemente unutar ove deklaracije. Sveukupno moram reći da nismo našli opravdanje za to da mi promičemo ono što je već davno proklamiramo i navedeno u europskim dokumentima, posebno onima Vijeća Europe. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Frano Matušić, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa iz ovog dijela rasprave kojeg sam uspio čuti od kolege Dorića moglo bi se zaključiti zapravo da mi donosimo jednu deklaraciju za koju nema nikakve potrebe u političkoj javnosti da se uopće o njoj raspravlja niti da se o njoj govori budući da je riječ o europskim vrijednostima. A ja mislim da je to upravo zato što je riječ o europskim vrijednostima, zato što je Hrvatska napravila velike iskorake i velike korake prema punopravnom članstvu u Europskoj uniji i završila pregovore, napravila niz reformi hrvatskog društva koje vi iz oporbe ne želite priznati, ali to je manje bitno. Puno je bitnije da Europska komisija prepoznaje što je Hrvatska napravila tijekom pregovaračkog procesa i puno je važnije da hrvatski građani znaju da je taj put reformi bio težak, nije bio jednostavan, ali da je bio najteži put pregovaranja do sada kad se govori o članstvu u Europskoj uniji. Daleko teže nego što je to bilo za onih 10 zemalja koje su postali punopravni članovi 2004. ili za Bugarsku i Rumunjsku koje su postale punopravni član 2007. godine. Dakle, daleko teže. Zašto, zato što smo imali pregovore koji su po prvi put uveli mjerila, benchmarke, po prvi puta se za svako poglavlje i za otvaranje i za zatvaranje su se uvodili posebni uvjeti, da to jednostavnim jezikom kažem, a ti uvjeti su značili i izmjenu zakonodavstva, ali istovremeno efikasnu implementaciju svih tih zakona koji su se mijenjali u procesu pregovaranja. Dakle efikasnu implementaciju što znači da je taj zakon trebao zbilja zaživjeti u praksi i da tek nakon što se on pokazao oživotvoren u praksi da je tek tada se moglo određeno poglavlje zatvoriti. Znači, Hrvatska je prošla strahoviti put reformi. Svi oni koji ne žele to priznati a nažalost takvih je puno sa strane oporbenih predstavnika, jednostavno ne govore istinu, ne žele govorit istinu i jednostavno obmanjuju hrvatsku javnost kad govore da Hrvatska nije napravila potrebne reforme. To je jednostavno neistina. I danas imate u izvješću koje je napravila Europska komisija o napretku Hrvatske, koje je zadnje godišnje izvješće na ovaj način jer je Hrvatska završila pregovore, imate to jasno napisano i jasno izrečeno od strane Europske komisije o tome koliko je Hrvatska napredovala u svim područjima, a pogotovo u nekim područjima za koje se ovdje govorilo da nismo ništa napravili. Dakle, Hrvatska ovom deklaracijom jasno želi dati do znanja svima, i u Hrvatskoj ali i izvan Hrvatske, da je njen cilj i da je njen interes da ima okružje, europsko okružje, da sve zemlje koje imaju aspiracije prema europskim ili euroatlantski integracijama da će biti poduprto od strane Republike Hrvatske na tim njihovim putevima, da ćemo i podupirati i pomagati prije svega našim iskustvom jer možemo našim iskustvom puno doprinijeti našim susjedima, puno. Naše iskustvo je dragocjeno, ono kroz što su prošli naši pregovarači, Vlada, ministarstva, svi ljudi koji su sudjelovali po pojedinom području, a nekoliko tisuća ljudi je sudjelovalo u pregovaračkom procesu. Njihovo iskustvo je vrlo dragocjeno i može zbilja biti od velike pomoći svim našim susjedima. Ovom deklaracijom jasno kažemo da stojimo na raspolaganju svima onima koji žele krenuti ovim putem europskih integracija da im Hrvatska doista može pomoći, tim više što su nam poznati problemi, poznate su nam prepreke koje te zemlje imaju. Ali ono što jasno želimo kazati je da nećemo ni u kom slučaju taj put njihov otežavati nego da im ga želimo olakšati. To je ono što je jasno rečeno u ovoj deklaraciji. Ali isto tako njima samima treba biti jasno da te korake mogu napraviti samo oni sami, da to što se zahtijeva od država koje pristupaju u Europsku uniju da isključivo o njima samima ovisi koliko će brzo taj napredak ići, koliko će efikasno biti reformiranje tih društava i podizanje standarda na razinu europskih standarda. Dakle isključivo njihovim koracima, o njihovoj dobroj volji, o njihovom političkom okružju unutar njihovih zemalja ovisi o tome kakav će biti napredak prema Europskoj uniji. Mi smo imali jednu dobru pozitivnu stvar koja nam je olakšala da se ne svađamo i ne prepucavamo u Hrvatskom saboru, a to je bio politički konsenzus i stvaranje Nacionalnog odbora za praćenje pregovora jer ta činjenica je olakšala taj put. Zašto je olakšala, zato što jednostavno nismo se ovdje prepucavali oko pitanja koja su vezana uz pregovore nego smo jednostavno na Nacionalnom odboru konsenzusom, dakle svi su se morali složit koji su sudjelovali u radu Nacionalnog odbora, svi su morali biti suglasni. Svaki pojedini član Nacionalnog odbora morao je dati svoju suglasnost na ono stajalište koje je Vlada Republike Hrvatske uputila prema Europskoj komisiji. I danas nitko ne može govoriti ispred tih drugih stranaka kako nešto nije bilo poznato, kako se nije znalo, nije se znalo što se traži itd. To jednostavno nije istina, to je obmanjivanje, opet obmanjivanje. Jer su njihovi predstavnici, predstavnici svih parlamentarnih stranaka su bili članovi Nacionalnog odbora i sudjelovali u radu Nacionalnog odbora. Bez njihove suglasnosti, bez njihovog pozitivnog glasa za nije se moglo niti jedno stajalište Vlade Republike Hrvatske uputiti prema Europskoj komisiji. Prema tome, sve je svima bilo poznato, druga je stvar što su se pregovori odvijali na način kakva je to bila praksa u Europskoj uniji, da se jednostavno ne objavljuje ono što se ispregovara do konačnog trenutka zaključenja pregovora, odnosno dok Europska komisija ne objavi rezultate tog procesa. Dakle, ono što je bitno istaknuti je da će Hrvatska dati pomoć svojim susjedima, ali isto tako će naravno očekivati da ti koji krenu europskim putem ili euroatlantskim integracijama, da ispune sve svoje obveze i da postignu one standarde koji su potrebni na tom putu. I u tom smislu mislim da je dobro da i Hrvatski sabor u ovom trenutku, upravo u ovom trenutku predložio ovu deklaraciju koja jasno kazuje što je interes Republike Hrvatske jer ovdje se radio o interesu Republike Hrvatske jer želimo mirno okružje, želimo da se Bosna i Hercegovina u kojoj je Hrvatski narod o kojem se moramo brinuti temeljem Ustava i ustavnih odredbi, a ne samo temeljem Ustava nego zato što je to dio hrvatskog korpusa i jednako kao i ostali dio hrvatskog korpusa koji je drugdje po svijetu. Mi jednostavno želimo da se brinemo o njima i želimo da oni žive u uređenoj državi u kojoj će imati svoja prava jednako kao i ostala dva naroda u ovom slučaju u Bosni i Hercegovini i ne vidimo ništa u tome lošega. Štoviše, mislimo da hrvatski narod u Bosni i Hercegovini može biti odlična poveznica onog trena kad Hrvatska postane punopravan član Europske unije. Ista je stvar i sa ostalim susjedima kojima želimo puno uspjeha na tom putu. Želimo da ga što prije savladaju jer će u tom slučaju Hrvatska imati bolju poziciju, imat će bolju poziciju za promociju i svojih proizvoda, za promociju sebe kao države Europske unije, kao nove članice Europske unije. I iz te pozicije apsolutno će moći dakle otvoriti nove prostore suradnje. Prekogranična suradnja je nešto što je danas već normalno za sve one koji sudjeluju u raznim programima Europske unije, a to je nešto na čemu ćemo mi bazirati i mogućnosti razvoja naših susjeda jer doista ne vidimo tu puno prostora od razvoja infrastrukture. Prije par dana sam na Skupštini OESS-a, na parlamentarnoj skupštini u Dubrovniku govorio o jednoj činjenici koja je doista porazna za naš, dio Europe, za dio jugoistočne Europe a tiče se prometne povezanosti. Nevjerojatno je da danas u 21. stoljeću kad su komunikacije, kad se odnosi prometa takvi da se mogu savladavati ogromne razdaljine za vrlo kratko vrijeme, da mi svega 250 kilometara recimo od jedne Makedonije, za to nam treba možda nekih desetak sati ako hoćete krenuti automobilom recimo iz Dubrovnika prema Makedoniji. Za 250 kilometara ono što prođete u Francuskoj sa TŽV-om za jedan sat ili što prođete na autocesti za sat i pol vremena. Dakle, to je jednostavno neprihvatljivo i naravno da se takve države koje jednostavno su nepovezane, koje nisu kompatibilne, koje nemaju dobru infrastrukturu naravno da se ne mogu razvijati, odnosno da se sporo razvijaju i naravno da zaostaju. Činjenica je da smo zatražili na tom sastanku da OESS, odnosno da oni koji rade na projektima u našoj regiji, jugoistočnoj Europi naprave sve što je moguće, a prije svega i Europski parlament, da jadransko-jonska inicijativa doista zaživi i da se taj pravac prema Grčkoj otvori i da jednostavno imamo normalnu komunikaciju među ovim državama. Dakle, od Crne Gore preko Kosova, Makedonije, Albanije do Grčke. To je pravac koji ide na Tursku koji će se dalje intenzivno razvijati. I doista mi ukoliko na vrijeme ne uđemo u taj prostor onda ćemo biti na neki način i dijelovi Hrvatske i ti dijelovi jugoistoka Europe će biti prilično zapostavljeni. I to je nešto na čemu ćemo raditi intenzivno i oko čega ćemo razgovarati sa svim našim susjedima.
Hvala lijepa. Imamo najprije jedan ispravak. To je uvaženi zastupnik Daniel Srb. Izvolite.
Hvala lijepo. Cijenjeni kolega je prilikom svog izlaganja iznio kako su u Nacionalnom odboru za praćenje pristupnih pregovora bili zastupnici svih političkih opcija. To nije točno. Hrvatska stranka prava nije tu imala … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I imamo dvije replike. Prvo je uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Matušiću, prije nego što ste dotakli pitanje koje ste dotakli. Ja sam već bio podigao repliku i hvala vam da ste dotakli to pitanje suradnje Republike Hrvatske sa susjedima gdje žive Hrvati i onda u tom kontekstu, a i u kontekstu kojeg smo malo prije čuli spomen na europske vrijednosti mislim da je vrlo važno spomenuti da je osiguranje manjinskih, narodnjačkih prava zapravo također europska vrijednost i postizanje jedne razine na razini koju je postigla Republika Hrvatska je od nacionalnog ja bih rekao interesa i Republike Hrvatske kad su u pitanju naši susjedi. Moram kazati da sam kao hrvatski državljanin koji živi s obitelji u Bosni i Hercegovini ponosan na ta postignuća Republike Hrvatske prema nacionalnim manjinama u Republici Hrvatskoj. I također na tom tragu, dakle otvara se pitanje istih takvih postignuća recimo sad u ovom slučaju govorim o recimo položaju hrvatske nacionalne manjine u Republici Srbiji, a osobito potaknut nedavnim događajima koji su se dogodili kad su u pitanju naši predstavnici, odnosno zgrade u kojima naši ljudi, odnosno njihove institucije zapravo predstavljaju Hrvate. Znate da je tamo bilo i kamenovanja i svega. S druge strane otvara se pitanje ne znam ni ja cjepkanja tog korpusa. Da ne govorim o Bosni i Hercegovini gdje zapravo nije dopušteno na žalost suverenom narodu, Hrvatima u Bosni i Hercegovini niti jednakost u predstavljanju, dakle u vlasti, sudjelovanju u vlasti i zastupljenost Hrvata kao takvih na tom prostoru. Dakle, tu se otvaraju pitanja rekao bih da su ona i od europskog značaja. Dakle, jer kako će sutra Europa primiti neku članicu koja do te razine krši manjinska narodnjačka prava i zapravo u tom kontekstu otvara se i pitanje Hrvatske na koji način će Hrvatska djelovati [[Upadica Jarnjak: Privedite kraju.]] Evo završavam, doista završavam. Moj stav je apsolutno poznat kad je u pitanju prije svega Bosna i Hercegovina. Ja cijelo vrijeme govorim Bosna i Hercegovina sutradan u Europskoj uniji, jer vjerujem da bi to pomoglo Bosni i Hercegovini u njenoj stabilnosti na koncu i postizanju prava svih i jednakosti. Ali evo, otvaraju se ta pitanja na koji način mislite da Hrvatska može sudjelovati i unaprijediti odnose. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Frane Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa u pravu ste kolega Bagarić kad govorite da zapravo europski put jamči bolji status nacionalnim manjinama i našim susjednim državama jer to je činjenica. Naime, Hrvatska je poznato je da ima vrlo visoke standarde što se tiče zaštite prava nacionalnih manjina i to je nešto s čime mi možemo biti slobodno mogu reći ovdje ponosni je nešto što ističemo i u svim razgovorima na recimo konkretno i u Vijeću Europe o kojem je ovdje govorio kolega Dorić itd. Ali budite uvjereni da se stanje u Bosni i Hercegovini intenzivno prati. I ova činjenica koju ste istaknuli, da je hrvatski narod zapravo nema pravo da ga zastupaju pravi legitimni predstavnici zapravo je poznato. Prije par dana je bila jedna rezolucija u Vijeću Europe koja je tu činjenicu istaknula, da je jasno da hrvatski narod ne priznaje one koji ih pokušavaju danas predstavljati u Bosni i Hercegovini zato što nisu njihovi legitimni predstavnici. Jer njihovi legitimni predstavnici koji su dobili preko 90% glasova hrvatskih birača jednostavno nisu oni koji su sklopili pakt sa SDP-om, da ne govorim dalje. Ta je situacija dakle poznata i sasvim sigurno da će europski put i Bosne i Hercegovine i Srbije jamčiti bolju zaštitu prava nacionalnih manjina tako i hrvatske nacionalne manjine u Srbiji, ali sasvim sigurno konstitutivnog naroda Hrvata dakle u Bosni i Hercegovini. To je apsolutno nešto na čemu ćemo mi inzistirati i kao članovi Europske unije ali i sama Europska unija će inzistirati na tome i tražit će da se u tom području standardi podignu na najveću moguću razinu, onu koja je primjerena i onu koja je danas u Hrvatskoj.
Zahvaljujem. I druga replika, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Matušiću, ja se slažem sa većim dijelom vašeg izlaganja kad se, što se tiče Europske unije. Tu nemam puno prigovora. Međutim deklaracija, ova deklaracija koju imam u rukama jedna politička poruka. Političke poruke ovog sadržaja su već davno upućene našim susjedima, davno upućene, i jasno smo im rekli da vas nećemo kočiti, jasno smo im rekli da ćemo im pomagati, dapače već smo im i pomogli, kompletan prijevod aquisa i mnogih drugih dokumenata na CD-u koliko se sjećam Vlada je već dala je li tako, čelnim ljudima u tim državama. Prema tome to je već dokazano i pokazano na brojnim primjerima u kom pravcu politički promišljamo i radimo. Ponavljam smeta i mene i nas, slušajte kao članica NATO-a Republika Hrvatska će posebno brinuti o promicanju navedenih vrijednosti u jugoistočnoj Europi, jedna od tih vrijednosti je socijalno tržišno gospodarstvo, je vladavina prava, itd. Mislim da tu nismo dovoljno jaki da mi budemo ti koji ćemo promicati te vrijednosti. Znamo koje su to vrijednosti, znamo tko ih promiče, a na nama je i na našim susjedima da ih implementiramo. Mi još to nismo učinili. Nadalje za Republiku Hrvatsku je od posebnih interesa da sve zemlje, sve zemlje pazite jugoistočne Europe nastave sa reformama koje su potrebne za postizanje i primjenjivanje standarda Europske unije i NATO-a, a vi i ja smo bili zajedno u Beogradu na jednoj komisiji Vijeća Europe kada su Srbi jasno rekli naša perspektiva nije euroatlantska, nije NATO. Prema tome otkud nam pravo reći da sve zemlje ćemo jasno gurati u taj isti koš.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Doriću, mislim da mi dobro znamo o čemu govorimo, zato ću vam odgovoriti vrlo jasno. Dakle doista je riječ o vrijednostima, NATO je danas naravno osim obrambene i snažne vojne sile i u svakom slučaju sustav vrijednosti, dakle koji promiče iste one vrijednosti koje promiče Europska unija. To jesu vojni standardi, ali naravno uklapaju se u obrambenu politiku, u politiku sigurnosti Europske unije. Oni se apsolutno uklapaju i … [[Govornik se ne razumije.]] Prema tome riječ je o sustavu vrijednosti koji se naravno želi na neki način promovirati, samo članstvo Hrvatske u Europskoj uniji znači da je ona napravila te reforme, jer ne bi mogla postati prvo član NATO-a da nije napravila reforme koje su bile potrebne, da bi bila efikasan član NATO-a, i ne bi mogla postati, ne bi mogla završiti pregovore s Europskom unijom, što znači konkretno u trenutku završetka pregovora mi smo spremni za Europsku uniju. Treba još ratificirati, dakle treba proći proces ratifikacije, to je doista tehnički posao, vi i ja to dobro znamo da je doista riječ o tehničkom poslu koji se mora odraditi, i zato je datum 1. srpnja 2013., ali u ovom trenutku Hrvatska apsolutno zadovoljava sve standarde Europske unije. Ja se usuđujem reći čak i bolje stojimo i imamo bolje standarde nego neke sadašnje zemlje. I sami znate recimo da, evo jučer smo imali vrlo jasnu izjavu gospodina Dirka Langea u Europskom Parlamentu, ispred Europske Komisije koji je rekao da Hrvatska neće imati monitoring nakon ulaska, nakon punopravnog članstva. Ono što danas imaju konkretno zemlje članice Europske unije, kao što su Bugarska i Rumunjska, oni imaju monitoring, bez obzira što su članovi, i ne mogu ući ni u Šengenski prostor. Mi smo skoro pa spremni i za Šengenski prostor, odnosno sasvim sigurno da ćemo biti spremni u trenutku kad dođemo do trenutka da možemo ga, da možemo ući u Šengenski prostor.
Privedite kraju.
Dakle, riječ je o promicanju vrijednosti i zato nema razloga da ne stoji i NATO, jer je doista riječ o vrijednostima, a ne ni u kom slučaju članstvu u NATO-u, nego o vrijednostima koje zastupa i NATO savez.
Hvala lijepa. Molim vas, držite se vremena da, neugodno da stalno opominjem. U ime predlagatelja, uvaženi Gordan Jandroković, ministar vanjskih poslova i europskih integracija. Hvala. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem se svima koji su sudjelovali u raspravi, ona nije bila duga, ali mislim da je bila korisna. Slušajući gospodina Dorića stekao sam dojam da on prihvaća sam bit deklaracije, da ima određenih sadržajnih primjedbi, nisam baš shvatio zašto mu smetaju neke od navedenih formulacija u deklaraciji, posebno me iznenađuje to da gospodinu Doriću smeta i klubu HNS-a, ako ste govorili u ime kluba ili pojedinačno, datum 1. srpnja 2013. godine, to je cilj koji je prihvatila i Europska Komisija i zemlje članice i sama Hrvatska, i ne znam što vam smeta da to navedemo u deklaraciji, dapače samo pokazujemo namjeru da jednako ustrajno kao što radili do sada i do 1.7.2013. godine napravimo sve što je potrebno da bismo postali punopravna članica. Dakle 1. srpnja je datum kojem težimo i uvjeren sam da ćemo ga i ostvariti. Nije mi isto tako jasno kada govorite o tome da Hrvatska nije dovoljno jaka u vrijednostima koje promičemo ovom deklaracijom da bi ih mogla preporučivati drugima, to je jedan stav koji je iznenađenje, podcjenjivanje vlastitih postignuća, ako cijela Europska unija plješće Hrvatskoj, danas ste vidjeli tekst izvješća, završnog izvješća o napretku Republike Hrvatske, vidjeli ste vjerujem isto tako i tekst mišljenja o zahtjevu Republike Hrvatske za članstvo u Europskoj uniji. To je finalno, pozitivno mišljenje kojim Europska Komisija kaže Hrvatska je dobrodošla, Hrvatska je od 2003. kad je podnijela taj zahtjev za članstvo, evo 2011. spremna za punopravno članstvo. I sad vi postavljate pitanje da li mi imamo moralno pravo drugima govoriti o europskim vrijednostima. Pa naravno da imamo. Pa mi smo ponosni na ono što smo učinili, mi smo prošli iznimno težak put o kojem je govorio i kolega Matušić, i što bismo mi danas trebali skrušeno sramiti se naših postignuća? Ne, naravno da ne. Nego ćemo jasno reći mi smo svoj posao obavili, želimo vam pomoći da vi napravite isto to, nikoga ne podcjenjujući ali potpuno svjesni i samopouzdani da ono što smo napravili drugi u jugoistočnoj Europi još nisu napravili. Osim toga preporučamo samo dobro, sustav zaštite temeljnih ljudskih manjinskih prava, vladavinu prava, tržišno gospodarstvo, sve ono što smo mi kroz proces pregovora iznijeli, nadamo se da će učiniti i druge zemlje. I kada kažete te su poruke poslane. Je, one su poslane, ali ne u ovoj formi, u formi deklaracije, i ne u ovome trenutku, a trenutak je završetak pregovora, pozitivno mišljenje o našoj kandidaturi, odnosno o članstvu, i završno izvješće koje isto tako konstatira da je Hrvatska ostvarila veliki napredak u svim područjima. To tako piše gospodine Doriću, ja vas molim da pročitate to. I zato iz tog razloga mi danas o europskim vrijednostima i govorimo. Što se tiče pak NATO saveza. Ovdje govorimo o tome što bismo mi željeli. Mi bismo željeli da sve zemlje jugoistoka Europe postanu punopravne članice Europske unije i NATO-a, vi ste apostrofirali Srbiju. Pa zar nije interes Hrvatske da Srbija isto tako postane članica NATO-a? Proširio bi se prostor stabilnosti i mi smo ovdje izrazili samo spremnost da ako oni u nekom trenutku odluče isto tako pridružiti se toj organizaciji da će imati u tome hrvatsku potporu. A sve ostale države imaju taj cilj, sve ostale države tog prostora idu u smjeru i EU i NATO saveza, sve ostale države žele primijeniti one standarde i kriterije koje je Hrvatska već primijenila i ovu deklaraciju gledajte kao jednu snažnu političku poruku jedne zemlje koja je završila pregovore, koja će uskoro potpisati pristupni ugovor, šalje poruku svojim susjedima želimo vam da i vi budete jednako uspješni kao što smo to i mi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Prijedlog Deklaracije o promicanju europskih vrijednosti u Jugoistočnoj Europi. Predlagatelj Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog Deklaracije o promicanju europskih vrijednosti u Jugoistočnoj Europi. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu deklaracije. Provjerite uvijek vašu namjeru jeli ona potvrđena ili nije. Čehok, deklaracija. Rezultat? Prihvaćena je deklaracija jednoglasno 77 glasova.
Sada ćemo preskočiti točke koje nisu spremne iz razno raznih razloga za raspravu i prelazimo na 14. točku. To je - Konačni prijedlog Zakona o rokovima ispunjenja novčanih obveza, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 894. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Zdravko Marić, državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo ukratko odredbe ovog zakona uređuju rokove ispunjavanja novčanih obveza i pravne posljedice zakašnjenja s ispunjenjem novčane obveze u svrhu jačanja financijske discipline. Ovaj zakon predstavlja prvi korak, mi ga vidimo kao prvi korak prema uređenju sukladno pravnoj stečevini EU koje je planirano zbog gospodarskih okolnosti, a i određenih drugih razloga učiniti i provesti postupno. Novčane obveze čije se plaćanje uređuje ovim zakonom jesu one koje su nastale iz ugovora što ih sklapaju poduzetnici među sobom u obavljanju djelatnosti koje čine predmet poslovanja barem jednog od njih ili u svezi sa obavljanjem tih djelatnosti, ali iz ugovora sklopljenih između poduzetnika i osoba javnog prava. Zakonom se predlaže ograničavanje rokova plaćanja novčane obveze u ugovorima između poduzetnika u pravilu do 60 dana. Mogu se ugovarati rokovi duži od 60 dana, ali to produženje ne smije prouzročiti očiglednu neravnopravnost u pravima i obvezama ugovornih strana na štetu vjerovnika jer će se u protivnom takva odredba smatrati ništetnom. U ugovorima između poduzetnika i osoba javnog prava u kojima je osoba javnog prava dužnik novčane obveze rok plaćanja novčane obveze je do 30 dana, a moguće je produženje tog roka do 60 dana, ali ovo produženje roka podložno je ništetnosti ako je prouzročena očigledna neravnopravnost u pravima i obvezama ugovornih strana na štetu vjerovnika. U ugovorima između poduzetnika i osoba javnog prava koja su dužnici u ovim ugovorima poduzetnici ili zavod koji provodi obvezno zdravstveno osiguranje i zdravstvene ustanove čiji su osnivači RH ili jedinice područne, odnosno regionalne samouprave rokovi plaćanja su isti kao za ugovore kod poduzetnika, odnosno među poduzetnicima. Ako u ugovorima, odnosno u ovim ugovorima nisu ugovoreni rokovi plaćanja tada je zakonski rok 30 dana. Predloženim zakonom uređene su i pravne posljedice za ugovore koji nisu sastavljeni sukladno ovom zakonu te se propisuje ništetnost odredbi ugovora kojim se isključuje, ograničava ili uvjetuje pravo vjerovnika na zatezne kamate za slučaj dužnikova zakašnjenja s ispunjenjem novčane obveze kao i onih kojima se određuje datum primitka računa ili drugog odgovarajućeg zahtjeva za isplatu. Također, ništetne su i odredbe kojima se uređuje rok ispunjenja duži od roka uređenih ovim zakonom, ako na temelju okolnosti slučaja, a posebice trgovačkih običaja i naravi predmeta obveze proizlaze da je takvim ugovornim odredbama suprotno načelu savjesnosti i poštenja prouzročena očigledna neravnopravnost u pravima i obvezama na štetu vjerovnika. Vrlo važno za spomenuti je da provedbu ovog zakona nadzirat će financijska policija, a za prekršaj su propisane novčane kazne i to za dužnike od 10 tisuća do milijun kuna te za odgovornu osobu dužnika od 1000 do 50 tisuća kuna. Predlaže se stupanje zakona na snagu sa 1. siječnja 2012. godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege, državni tajniče sa suradnicima. Najčešća riječ u gospodarskom životu u Hrvatskoj je nelikvidnost. Ali, ona ne odgovara insolventnosti, ona ne odgovara nesolventnosti. Likvidnost je veća nego što je insolventnost, a to znači da u većini slučajeva nelikvidnost prouzrokuju oni koji namjerno ne plaćaju. Nisu nesolventni nego namjerno ne plaćaju. Ovaj prijedlog Zakona o rokovima ispunjenja novčanih obveza klub HDZ-a podržava jer smatra da će pridonijeti da se u tom području dodatno uredi i discipliniraju poslovni subjekti. Poduzetništvo samo po sebi podrazumijeva rizik vlastitog kapitala, ali nisu poduzetnici u pravom smislu oni koji nakon što ostanu dužni vjerovnicima i državi i zaposlenicima zbog neisplate plaće, neisplate doprinosa, a zaštitili su svoj kapital. Mnoge tvrtke su otišle u stečaj, a vlastiti kapital poduzetnika nije došao u rizičnu zonu. To je vrlo čest slučaj. Ovaj zakon će pridonijeti da se takvi slučajevi smanje. Ne može biti zaštita vlastitog kapitala na prvom mjestu i ne može biti na uštrb plaćanja svojih obveza. Ne platiti rad, ne platiti robu, ne platiti uslugu, ne isplatiti plaću nije to samo prekršaj to je i teški grijeh ako ćemo po sustavu vrijednosti koji vlada u RH, koji bi trebao vladati. I takvih slučajeva imamo u praksi na kojima se poduzetnik koji stvarno doživljava poduzetništvo u pravom smislu nailazi na takve poteškoće da ne može vjerovati. Osobno sam jednom svjedočio kad sam kao direktor državne tvrtke pokušao naplatiti od jednog poduzetnika u javnosti vrlo uglednog, došao je po preporuci iz visoke politike kod mene i na 10. katu nebodera Vjesnik mi ovim riječima rekao: "TI si lud ako misliš da ću ja tebi platiti". To nisu poduzetnici. Takvima treba stat u kraj, a takvih ima. Kupuju jahte, kupuju automobile, kupuju dvorce, jedan mi je rekao da ne može on platiti jer malo je u problemima jer je kupio dvorac, pa taj mu se dvorac jako sviđa pa treba ga i obnoviti, pa je taj sav novac koji pripada drugima koji pripada radniku, koji pripada onome tko je izvodio radove ili mu isporučio robu upotrijebio za uređenje i za interijer gdje će svoje vikende provoditi. Dakle, ima onih koji apsolutno ne žele platiti, a ima onih koji plaćaju sa zakašnjenjem, ima ih koji doista se nalaze u poteškoćama, pokušava se snaći u teškim vremenima, ali s takvima se najlakše vjerovnik dogovori. Čujte ne mogu sada, platiti ću za par dana i plati nije sada za mjesec dana. Ali pošteni poduzetnik digne kredit i plati svoju obvezu vjerovniku, on nema ali se zaduži da bi platio svoju obvezu. ali ima onih koji ne plaćaju svoje obveze, a imaju i drže depozite u bankama, ali drže depozite i na to primaju visoke stope. Čak su oni glavni generatori visokih pasivnih kamatnih stopa. Ima jedna tvrtka koja čak 5 milijarda kuna drži depozita a dužna je vjerovnicima, a kasni u plaćanju. Ovaj Zakon će pridonijeti da se takve pojave smanje ili čak eliminiraju. Rokovi plaćanja od 60 dana među poduzetnicima, je najveći mogući rok koji se može smatrati rokom plaćanja, sve iznad toga je kreditiranje a ne rok plaćanja. A mnogi kreditiraju sebe na račun neplaćanja i dobro žive od toga. Dobro je da država bude primjer i u ovom Prijedlogu zakona je najkraći rok na državi, 30 dana. dobro je da bude država primjer plaćanja, primjer financijske discipline, ne samo kao dužnik, ona mora biti primjer kao vjerovnik, ona mora naplaćivati svoja potraživanja u kratkom roku, a 20 godina povijesti pokazuje da nije baš tako uvijek bilo i da nije baš bila revna u naplati svojih potraživanja. Ovaj Zakon zasigurno će pripomoći ali bez učinkovitog djelotvornog djelovanja i drugih državnih institucija a tu mislim i na regulatorne institucije, neće polučiti potpunim očekivanjima. Ne smije niti Agencija za zaštitu tržišnih natjecanja drijemati na situacije koje se događaju u Hrvatskom gospodarstvu, a drijema. Prema tome, ovaj zakon je dobar, Klub HDZ-a ga podržava i mislimo da je ovo kao što je kolega državni tajnik rekao, prvi korak u biti će potrebno još nekoliko koraka izmjena i uvođenje kazni dodatnih da bismo mi disciplinirali to nedisciplinirano područje u gospodarskom sektoru Republike Hrvatske. Ali pred nama je dobar Zakon koji će smatram najviše izravno djelovati koji najviše doprinose nelikvidnosti u Republici Hrvatskoj. Nije dobro za društvo da se tvrtke koje ne naplate svoje potraživanje moraju dodatno zaduživati da bi platili PDV a oni koji nisu platili fakturu ne moraju platiti PDV jer imaju pred porez po toj fakturi a nisu je platili. I to bi se vrlo lako moglo dogoditi ja vjerujem da će doći dan jedan kada se neće pred porez PDV priznavati onima koji nisu platili fakture, to bi riješilo elegantno taj dio problema. Čak oni koji nisu naplatili moraju se dodatno zadužiti da bi platili porez na dobit, jer su oni ostvarili dobit, a zapravo nisu naplatili fakture a kao dobar gospodarstvenik, kao pošten poduzetnik platiti će obvezu svoju poreza državi pa mora se zadužiti dodatno da bi platio ne samo PDV nego i porez na dobit i opet su tu u prednosti banke koje takve pozicije oni imaju malo drukčije povijesne bilance ali isto tako doći će, vjerujem da će doći vrijeme da takve porezne bilance više se neće prihvaćati nego da neće rezervirana sredstva i oni kreditni plasmani koji su tretirani isključivo od banaka kao nenaplativi automatski u poreznoj bilanci biti tretirani kao porezni rashod. Dok ne utuži poduzetnik ne može mu se priznati porezni rashod pa nema razloga da se to bankama priznaje. Ovaj zakon nadam se da će od stupanja na snagu od iduće godine biti učinkovit i da će se mnogi poduzetnici pridržavati ovog Zakona, predviđeni su i visoke prekršajne kazne i mislim da se neće isplatiti nekome ne platiti. Klub HDZ-a podržava ovaj Zakon, hvala lijepa.
Zahvaljujem. I u ime Kluba SDP-a uvažena zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege. MI ocjenjujemo da ovaj Zakon je dobrodošao ali i dobrano kasni. Naime, Vlada je u posljednje dvije godine dva puta odbila inicijativu upravo Kluba SDP-a da se regulira ovo područje a pokušali smo ga regulirati na sličan način kao što sada to sa ovim aktualnim zakonom radimo. Ocjenjujemo da to nije samo posljedica krize jer nelikvidnost i neurednost plaćanja obveze jedan su od najvećeg problema Hrvatskog gospodarstva u duljem razdoblju. Iako Zakon o obveznim odnosima regulira i područje plaćanja on se zapravo u praksi uopće ne primjenjuje samim time što iz toga zakona slijede i određene kaznene odredbe. DA to nije samo boljka u Hrvatskom gospodarstvu govore i činjenica da Europska unija svojim direktivama propisuje svoje rokove plaćanja ali i visinu kamata na kašnjenje plaćanja posebno izmjenom direktive u kašnjenju u plaćanju iz 2010. godine propisan je standardni rok plaćanja od 30 dana koji vrijedi i za državni i za privatni sektor, a samo u iznimnim okolnostima dozvoljava se ugovaranje plaćanja do 60 dana. Kašnjenje u plaćanju u Europskoj uniji je česta pojava, ali njezina administracija na vrijeme i intenzivno radi na njihovom sprečavanju, tako da članice Europske unije godinama primjenjuju direktivu o sprečavanju kašnjenja plaćanja u komercijalnim transakcijama pa smo tada i mi pozivajući se na tu direktivu željeli da se na neki način ozakoni kroz Hrvatsko gospodarstvo. Dakle, ovdje na sličan način kao što to rade članice EU propisujemo dva roka plaćanja. To je rok od 30 dana kao uvjetni rok odnosno produljen je do 60 dana. Međutim, ovdje u članku 2. u točci 2. Kaže se da se iznimno može dogovoriti i duži rok za ispunjenje novčanih obveza. Kolega Marić je već ovdje govorio da to više nisu rokovi plaćanja, da je to kreditiranje. Recimo rok od 90 dana to su kratkoročni krediti i trebalo bi ako već idemo na ovakvo reguliranje, reći koji su to iznimni uvjeti kada rok plaćanja može biti dulji od 60 dana. Dakle, željela bih samo upozoriti da smo daleko prije trebali regulirati ovo područje, ali onda bi se pozvala i na mišljenje Vlade koje nam je ona uputila krajem 2010. godine, kada je upravo rekla da nije potrebno to regulirati. A kada gledamo kako se je kretala nelikvidnost u Hrvatskoj onda vidimo da je ona poprimala zabrinjavajuće razmjere upravo između 2009. i 2011. godine kada smo od zatečenih nekih 20-ak milijardi kuna 2009. godine, pa se to popelo na 36 i sada nešto manje od 40 milijardi kuna. Dakle, to je ozbiljan problem i ovaj zakon neće riješiti postojeće stanje. Dakle, on će se primijeniti tek od 1.1.2012. godine, a mi smo jednim prijedlogom koji je sada na dnevnom redu pokušali na neki način vidjeti kako razriješiti i postojeća dugovanja odnosno natjerati uprave i nadzorne odobre na veću odgovornost što se tiče plaćanja. Dakle, predlagali smo da se popišu obveze na određeni datum, dakle da se napravi jedna inventura i da se napravi plan plaćanja starih obveza, jer ako ćemo ovih 40-ak milijardi ili nešto manje od 40-ak milijardi kuna dospjelih obveza koja su blokirana ostaviti ovako da visi u zraku, to je negdje neki kažu više od 50 ili 60% ukupnog transakcijskog novca u Platnom prometu RH. Dakle, dobro je što se pokušava na ovaj način riješiti problem. neke države su objedinile i rokove plaćanja i ovrhe i stečajeve u jedan financijski zakon odnosno Zakon o financijskom poslovanju gdje se onda na jedan ubrzani način sankcioniraju oni koji su neuredni u plaćanju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Nije se nitko prijavio. Prema tome, zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o rokovima i ispunjenju novčanih obaveza. Hitni je postupak bio. Dakle, P.Z. br. 894. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o rokovima ispunjenja novčanih obveza. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu zakona, konačnom prijedlogu zakona. Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 77 glasova, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Još ćemo odraditi jednu točku, a to je točka 19. - Prijedlog odluke o privremenom financiranju poslova, funkcija i programa državnih tijela i drugih proračunskih korisnika Državnog proračuna Republike Hrvatske u prvom tromjesečju 2012. godine Prijedlog odluka o davanju suglasnosti na privremene funkcijske planove za prvo tromjesečje 2012. godine: a) Hrvatskih voda a) Hrvatskih cesta a) Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka a) Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost a) Agencije za upravljanje državnom imovinom Predlagatelj je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun i Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Uvaženi Zdravko Marić državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo još jedna točka za današnju raspravu. Odluka o privremenom financiranju koji je zapravo u biti ja bih rekao zaista tehnički dokument. Obzirom na održavanje parlamentarnih izbora Vlada RH i predlaže Saboru sukladno članku 42. Zakona o proračunu ovu odluku koja se tiče privremenog financiranja u prvom tromjesečju 2012. godine u kojem razdoblju se ne mogu financirati novi programi proračunskih korisnika već se naravno dužnost i nužnost da se osiguraju sredstava koja su neophodna za obavljanje poslova i funkcija proračunskih korisnika državnog proračuna, dakle prije svega za plaće, mirovine, naknade za nezaposlene, rodiljne naknade, dječji doplatak, socijalne naknade i prava branitelja i ostala prava. Inače taj isti Zakon o proračun isti članak 42. propisuje koliki je maksimalan iznos ovog privremenog financiranja dakle proračuna za prvo tromjesečje. Sukladno tom 42. članku kaže da privremeno financiranje se obavlja razmjerno jednoj četvrtini ukupno ostvarenih prihoda prethodne godine. Sukladno tom članku ukupna razina rashoda odnosno planirani rashodi u prvom tromjesečju iznose 27,3 milijarde kuna. Toliko, hvala lijepa.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Nije se nitko prijavio. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti. Time završavamo današnje zasjedanje. Nastavljamo sutra u 9,30 sa točkom 4., Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medicinskim proizvodima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 885. Hvala lijepa i laku noć vam želim.
Prelazimo na Prijedlogu odluke o privremenom financiranju poslova, funkcija i programa državnih tijela i drugih programskih proračunskih korisnika Državnog proračuna RH u prvom tromjesečju 2012. godine. Prijedlog odluka o davanju suglasnosti na privremene funkcijske planove za prvo tromjesečje 2012. godine: a) Hrvatskih voda a) Hrvatskih cesta a) Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka a) Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost a) Agencije za upravljanje državnom imovinom. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlogu odluke o privremenom financiranju poslova, funkcija i programa državnih tijela i drugih programskih proračunskih korisnika Državnog proračuna RH u prvom tromjesečju 2012. godine. Molim uključimo se i glasujmo o privremenom financiranju. Prijedlog odluke o privremenom financiranju je prihvaćeno većinom glasova 133 glasa za, 2 suzdržana i ništa protiv. Drugo, dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti za privremene funkcijske planove za prvo tromjesečje 2012. godine Hrvatskim vodama. Molim uključimo se i glasujmo o tom prijedlogu davanja suglasnosti. Odluku o davanju suglasnosti prihvaćena je većinom glasova 132 glasa za, 1 suzdržani i ništa protiv. Dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na prijevremeni financijski plan za prvo tromjesečje 2012. godine Hrvatskim cestama. Molim uključimo se i glasujmo o tom prijedlogu. Ovaj prijedlog odluke je prihvaćen većinom glasova 123 glasa za, 4 suzdržana i ništa protiv. Dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na prijevremeni financijski plan za prvo tromjesečje 2012. godine Državnoj agenciji za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka. Molim uključimo se i glasujmo. Ova odluka je prihvaćena većinom glasova 126 glasova za, 1 suzdržan i ništa protiv. Dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na prijevremeni financijski plan za prvo tromjesečje 2012. godine Fondu za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost. Molim uključimo se i glasujmo. Molim vas nešto se dogodilo sa elektronikom molim dizanjem ruku. Tko je za prijedlog ove odluke? Hvala. Protiv? Suzdržan? Ova odluka je prihvaćena jednoglasno sa 137 glasova. Dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na prijevremeni financijski plan za prvo tromjesečje 2012. godine Agencije za upravljanje državnom imovinom. Tko je za ovu odluku molim da digne ruku? Hvala. Protiv? Suzdržan? Prihvaćena je jednoglasno sa 137 glasova. Odbor za zakonodavstvo predlaže Hrvatskom saboru donošenje zaključka koji glasi: "Ovlašćuje se Stručna služba Hrvatskoga sabora da zajedno sa predstavnicima predlagatelja obavi redakciju teksta odluke za prvo tromjesečje 2012. godine prije njihove objave u "Narodnim novinama"." Dakle dajem ovaj prijedlog za ovlaštenje na glasovanje. Tko je za ovaj prijedlog? Hvala. Ima li protiv? Suzdržan? Hvala. Ovo ovlaštenje Stručnoj službi je prihvaćeno jednoglasno sa 137 glasova, u tekstu kako je predložio Odbor za zakonodavstvo. Dobro jutro dame i gospodo zastupnici. Nastavljamo sa radom ove 24. sjednice sa točkom dnevnog reda koja je najavljena, a ona glasi - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medicinskim proizvodima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 885. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu sa člankom 141. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb. Izvješća ste primili na sjednici, a amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja obrazložiti? Da. Gospodin Ante Zvonimir Golem, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Izvolite.