Poslanici, poštovani gosti, otvaram 9. sjednicu Predstavničkog doma Parlmentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Dame i gospodo poslanici, Odmah na početku današnje sjednice želim da svim muslimanima čestitam novu 1424. hidžretsku godinu. Današnja sjednica je zakazana za ovaj dan sa željom da spojimo ove dvije sjednice, jer je redovna sjednica kao što znate zakazana za sutra 5. tako da se potrefilo da danas imamo ovu, rekao bih, posebnu ili tematsku sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Pozdravljam sve prisutne, predsjedavajućeg i članove Vijećaministara Bosne i Hercegovine, predstavnike OHR-a, predstavnika OSCE-a, predstavnika Evropske Unije, predstavnike Posmatračke misije u BiH, predstavnike ambasada u BiH, koji su izrazili interes da prate rad Parlamentarne skupštine, predstavnike Misije UN u BiH i, ja se izvinjavam ako nekoga nisam pomenuo a nisam ga pozdravio, pozdravljam i sve ostale prisutne, naravno i predstavnike medija. Konstatujem da današnjoj sjednici prisustvuje 39 od ukupno 42 poslanika. Zapravo, mi u ovom trenutku imamo 41 poslanika, jer je poslaniku gospodinu Žigiću Izetu prestao mandat momentom izbora za ministra u Vladi Federacije BiH, a nismo od Izborne komisije dobili novog poslanika u ovaj dom a nismo ni mogli dobiti, jer tek sutra, na sutrašnjoj sjednici treba da utvrdimo i formalni prestanak mandata gospodinu Žigiću. Dakle, od 41 poslanika koliko u ovom trenutku broji Predstavnički dom Parlmentarne skupštine BiH, danas je prisutno 39. Odsutni su i to opravdano gospodin Duraković koji je odsutan iz BiH gospodin Duraković Nijaz i gospodin Muratović Hasan koji treba svaki trenutak da se pridruži nama ovdje. On se priprema da otputuje izvan BiH na službeni put u zadatku predsjedavajućeg naše parlamentarne delegacije pri Parlamentarnoj skupštini Vijeća Evrope. Dame i gospodo, tako da mi imamo uvjete za punopravan rad i odlučivanje. Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, kao što vam je poznato na prošloj sjednici ovog doma mi smo donijeli odluku o prestanku mandata posaniku Niki Lozančiću, zbog izbora na poziciju u izvršnoj vlasti, na poziciji predsjednika Federacije BiH. 2 Izborna komisija BiH obavijestila nas je da je mandat poslanika umjesto gospodina Lozančića dodijelila iz te izborne jedinice gospodinu Ivi Miru Joviću, kao sljedećem kvalificiranom kandidatu sa liste HDZ demokršćani, pa predlažem da prije rasprave i prije same suštine današnje sjednice gospodin Jović da svečanu izjavu, te ga ja pozivam da dođe do ove govornice, kako bismo ga davanjem svečane izjave učinili punopravnim članom ovog visokog doma. Molim vas da ustanete.
Izjavljujem da ću savjesno vršiti dužnosti i koje su mi povjerene.
Obvezujem se savjesno obnašati povjerene mi dužnosti.
Poštovati Ustav Bosne i Hercegovine.
Poštivati Ustav Bosne i Hercegovine.
U potpunosti provoditi Opći okrivni sporazum za mir u BiH.
U cjelosti provoditi Opći okrivni sporazum za mir u BiH.
Štititi i unapređivati ljudska prava i osnovne slobode.
Štititi i zauzimati se za ljudska prava i temeljne slobode.
Te štititi interese i jednakost svih naroda i građana.
Te štititi interese i ravnopravnost svih naroda i građana.
Gospodine Joviću, u ime Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine i u svoje lično ime upućujem vam iskrene čestitke na upravo datoj svečanoj izjavi i želim vam puno uspjeha u radu u funkciji poslanika, odnosno zastupnika u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine.
Hvala lijepo. 3
Dame i gospodo poslanici, vi znate da je ovo posebna sjednica, specifična sjednica. Mi je po Poslovniku nismo mogli nazvati ni vanrednom, ni posebnom, ali ona po svojoj temi jeste, zapravo mi smo je po Poslovniku morali nazvati onako kako Poslovnik dozvoljava, jer kod nas Poslovnik ne poznaje ni posebne ni vanredne sjednice, dakle, 9. sjednicom Predstavničkog doma, ali samo sa jednom tačkom dnevnog reda. Mi smo se dogovorili još prije od prilike 45 dana da održimo ovu sjednicu i ja bez rasprave o dnevnom redu proglašvam dnevni red današnje sjednice, jer je ovo tematska sjednica, sigurnosna situacija u BiH i pozivam predsjedavajućeg Vijeća ministara gospodina Adnana Terizića da uzme riječ.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, Moram priznati da, vjerovatno i kao većina vas sa žaljenjem moram konstatovati da ova sjednica, onako kako je zamišljenja u svom izvornom zahtjevu od 15 članova Predstavničkog doma Parlmentarne skupštine BiH, nije pripremljena onako kako dolikuje ovom domu i nije pripremljena onako kako bi trebalo da bude obaveza svih izvršnih vlasti u BiH kad im se obraća ovaj visoki dom. Vi znate da smo početkom januara mjeseca imali zahtjev da se prema predsjedavajućem Vijeća ministara, jer u to vrijeme nismo još uvijek imali imenovano Vijeće ministara od 15 poslanika ovog doma da se pripremi rasprava o političko-bezbjednosnoj situaciju u BiH. To je bilo ponukano tadašnjim nemilim događajima, prema povratnicima na određenim prostorma BiH i mi smo u razmišljanju kako da zadovoljimo zahtjeve Predstavničkog doma, došli do zaključka da je, ipak, zahtjev poslanika, najblaže rečeno, preširoko postavljen. Preširoko postavljen zbog toga što političko bezbjednosna situacija na bilo kojem prostoru podrazumijeva jedan ogroman broj podataka, uključivanje velikog broja institucija jedne države, koje prate sve segmente života i rada u toj državi, tako da političko-bezbjednosna situacija bi morala imati izvještaj i nadležnih ministarstava unutršanjih poslova i, recimo, onih koji provode izbore o situaciji u tom segmentu, oni koji se bave životnim standardom, oni koji se bave privatizacijom, oni koji se bave svim ostalim segmentima. Zato sam se ja opredijelio da, ipak, taj politički momenat u svom zahtjevu prema entitetskim vladama i Distriktu Brčko, jer smatram da je to bio jedini put koji smo mogli doći do bilo kojih informacija, obzirom da nismo imali Zakon o ministarstvima, imali smo samo Zakon o Vijeću ministara, koji nije davao u nadležnosti ni Vijeću ministara ni predsjedavajućim bilo kakve prikupljanja informacija. Znači, opredijelio sam se da od entitetskih vlada i Distrikta Brčko zatražim informaciju o bezbjednosnoj situaciji, kako bi došli do onog izvornog, izvorne ideje da porazgovaramo malo i zauzmemo stavove o tome kakava je bezbjednosna situacija, pogotovo ljudi koji spadaju u red povratnika, ljudi koji spadaju u red tzv. manjinskih naroda na pojedinim prostorima BiH itd. Na moj zahtjev dobio sam tri informacije. Sa Kolegijem Skupštine, pošto smo imali jak pritisak od Kolegija Skupštine da sa ovom vanrednom sjednicom idemo što je moguće prije. Nekoliko puta su se odlagali rokovi. Na moj zahtjev dobio sam tri informacije i želio sam da održimo vanrednu sjednicu Vijećaministara i mislim da je tu bila prilika da se shodno programu ovog doma i Vijeće ministara na svojoj vanrednoj sjednici ovako bitnoj stvari raspravlja, zauzme stavove i preporuči ovom domu određene zaključke. 4 Međutim, kad sam dobio tri informacije, čitajući ih, shvatio sam da su dvije od prilike u tom kontekstu za koje su i tražene. Međutim, od Vlade RS, predsjednika Vlade dr Mikerevića dobio sam informaciju o nekim bezbjedonosnim i drugim aspektima kretanja i boravka stranaca sa osvrtom na nelegalne migracije i trgovinu ljudima. Sigurno, da i ova tema spada u bezbjednosnu situaciju, međutim, to je samo jedan segment bezbjednosne situacije i tad sam se odlučio da ne sazivam Vijeće ministara, zbog toga što bi došli u situaciju da onda Vijeće ministara pred ovaj dom izlazi sa svojom informacijom i ta naša sjednica bi, u stvari, potušila i amnestirala odnos po ovom pitanju Vlade RS prema predsjedavajućem i posredno prema ovom domu. Ja moram da naglasim da zakon o ministarstvima i ostalim tijelima uprave BiH još uvijek nije stupio na snagu, ali i ovi materijali i ova tema govori o tome da je Vijeće ministara uradilo veliki posao kad je uspjelo da usaglasi ovakav zakon i oba doma Parlamentarne skupštine BiH, kada su uspjeli da ga potvrde. Država BiH je, Zakonom o Vijeću ministara koji je proglasio Visoki predstavnik dobila ministarstvo sigurnosti. To ministarstvo sigurnosti je, sigurno, najbitnija adresa za raspravu o temama koje su pokrenute na ovom domu. Vijeć eministara je u ovaj zakon, ovim zakonom dalo u nadležnost Ministarstva sigurnosti prikupljanje i korištenje podataka od zanačaja za sigurnost BiH i organizaciju usaglašavanja aktivnosti entitetskih ministarstava, unutrašnjih poslova i Distrikta Brčko BiH u ostvarivanju sigurnosnih zadataka u interesu BiH. Kad ovaj zakon stupi na snagu, onda će Vijeće ministara preko svog ministarstva sigurnosti sigurno imati ingerencije da ministar sigurnosti sa entitetskim vladama, ministrstvima i Vladom i Ministarstvom Brčko Distrikta, bude u prilici da mjerodavno raspravlja o ovoj problematici i da odgovara za materijale koje dobija ovaj dom. Ja vas molim da, i pored ovoga što je u situaciji u kojoj smo danas da o ovoj bitnoj temi sigurno, bez pretjerivanja najbitnijoj u BiH, obzirom da se u meuvremnu dešvaju ponovo ataci na povratnike, danas raspravljamo da ovaj dom zauzme određene stavove, koji će, onda, zajedno sa, vjerovatno naknadnim traženjem od strane Ministarstva sigurnosti dodatnih informacija i u sklopu ove današnje rasprve omogućiti Vijeću ministara da izanalizira situaciju i da predloži ovom domu zaključke koji će onda obavezivati i Vijeće ministara preko resornih ministarstava, ali i sve ostale institucije u BiH. Ja moram priznati da sam, sticajem okolnosti, preko poslanika u Narodnoj skupštini RS, došao do informacije o bezbjednosti povratnika i lica nesrpske nacionalnosti i aktovnosti Ministarstva unutrašnjih poslova RS kao odgovor na poslaničko pitanje predsjednika Kluba SDA gospodina Tarika Sadovića. Ta informacija, bez obzira na njen sdržaj je, u principu informacija koja je morala da se nađe na, da se dostavi Vijeću ministara kako bi bili u prilici da sa jednom zbirnom i zajedničkom informacijom izađemo pred vas. Podsjetit ću vas samo da je informacija koju smo dobili, znači informacija o nekim bezbjednosnim i drugim aspektima kretanja i boravka stranaca sa osvrtom na nelegalne migracije i trgovinu ljudima pisana 13.02. o.g. a informacija za Narodnu skupštinu RS od strane istog ministarstva pisana je 12.02. Očito je, da je Vlada RS i resorno ministarstvo ovim željelo da pošalje poruku i predsjedavajućem koji je tražio taj materijal i zastupnicima Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, koji su od predsjedavjaućeg tražili tu informaciju. Ja mislim da bi danas u raspravi trebali da zauzmemo određene stavove i prema toj činjenici i, zbilja želim da kažem da Vijeće ministara, apsolutno, 5 stoji na stanovištu da je ovo problematika koju treba i mora da tretira Vijeće ministara, da mi moramo sve ono što po zakonu imamo iskoristiti kako bi došli u sadejstvu sa entitetskim vladama i Vladom Distrikta Brčko do, u poziciju da imamo puno bolju bezbjednosnu situaciju. Nadam se da će neki od današnjih zaključaka, koji će ovaj dom donijeti pomoći Vijeću ministara da ubuduće radimo u tom pravcu i pomoći nam da preuzmemo u momentu kada Zakon o ministarstvima i ostalim organima uprave BiH bude zvanično objavljen da preuzmemo sva svoja ustavna i zakonska ovlaštenja. Hvala vam.
Zahvaljujem se predsjedavajućem Vijeća ministara gospodinu Terziću. Dame i gospodo poslanici, ja želim samo da vam kao napomenu navedem nekoliko činjenica i da vas obavijestim o tome šta je sinoć zaključio Prošireni kolegij ovog doma na svojoj sjednici. Kao što vam je poznato ova sjednica je sazvana na zahtjev 15 poslanika ovog doma, koji je podnesen na 6. sjednici 3. januara 2003. godine, a neposredan povod za podnošenje tog zahtjeva bio je zločin nad porodicom Anđelić u selu Kostajnica kod Konjica. Budući da je i prije toga zločina i poslije bilo zločina, ubistava i napada na živote i imovinu povratnika, a jedan se desio i prije nekoliko dana u Mostaru, mi smo cijenili da bi raspravu o sigurnosnoj situaciji u BiH, dakle, da bi za tu raspravu trebali imati određeni inicijalni materijal koji bi poslužio kao osnova za raspravu. Zbog toga smo dopisom od 9. januara 2003. godine obavijestili Vijeće ministara o zahtjevu poslanika za sazivanje ove tematske sjednice i zatražili nam dostavljene informacije o sigurnosnoj situaciji. Od tada pa do danas održali smo nekoliko sjednica Kolegija i na svim tim sjednicama je bio prisutan i predsjedavajući Vijeća ministara gospodin Terzić, koji se uredno odazivao na naš poziv i obavještavao nas o problemima koje ima Vijeće ministara kod sačinjavanja ove informacije, tako da ja u ime Kolegija Predstavničkog doma, dakle, mogu potvrditi ove navode o kojima je govorio gospodin Terzić. Mi smo 23. januara imali jednu sjednicu i dogovorili smo se tada da bi mogli da sjednicu Predstavničkog doma na ovu temu sa informacijom imamo 28. februara i tada je bio planiran termin, dakle, za prošli petak. Međutim, ni do tada nismo bili u situaciji da imamo odgovarajuće informacije, pa smo se, nakon što smo primili ovo informacija sa kojima je raspolagalo Vijeće ministara, koje sam vam ja dostavio, odlučili da ovu današnju sjednicu održimo dan prije redovne sjednice koja je, kao što znate zakazana za sutra, za 5. jer nije više bilo smisla držati redovne sjednice a da se prije toga ne raspravi jedna obavezna tema o kojoj je odlučio ovaj dom još, praktično 3. januara 2003. godine. Na sinoćnoj sjednici Proširenog kolegija Predstavničkog doma bili su prisutni predstavnici svih klubova političkih stranaka osim jednog kluba, jednog mješovitog kluba. Na toj sjednici smo se dogovorili da danas treba obviti raspravu na temu sigurnosna situacija u BiH, da Parlament treba da kaže šta misli o sigurnosnoj situaciji u BiH, odnosno Predstavnički dom i da predloži odgovarajuće mjere kako bi se ta situacija poboljšala, odnosno unaprijedila. Dogovorili smo se da danas obavimo jednu konstruktivnu raspravu, 6 kažem sa osnovnim ciljem davanja našeg doprinosa unapređenju i poboljšanju sigurnosne situacije u BiH. Dogovorili smo se da predstavnici klubova političkih stranaka prvi diskutuju a nakon toga, naravno i svi koji žele. Poslije toga bi napravili jednu kratku pauzu i u toj pauzi bi probali na Proširenom kolegiju napraviti prijedlog zaključaka, nakon toga bi nastavili rad u ovom domu u plenumu i pokušali da usvojimo te zaključke, naše zaključke i stavove ovog doma u pogledu sigurnosne situacije u BiH. Sigurno je da će naši stavovi pomoći i nadležnim organima izvršne vlasti, prije svega Vijeću ministara i vladama entiteta na preduzimanju mjera u cilju poboljšanja, odnosno unapređenja sigurnosne situacije u BiH. U skladu sa tim dogovorom, ja pozivam, krenuću sa ove strane ovamo predstavnika Kluba Stranke za BiH da se obrati Parlamentu. Gospodin Beriz Belkić ima riječ. Neka se pripremi predstavnik Kluba Srpske demokratske stranke. Idemo ovako.
Pozdravljam sve prisutne, Ja ću, zaista, u ime Kluba poslanika Stranke za BiH pokušati reći ono što je najvažnije po nama, nastojeći da vrijeme racionalno iskoristimo. Dakle, neću ponoviti zašto smo sjednicu sazvali rečeno je. Neću ponoviti šta smo dobili uodnosu na ono što smo tražili, vidjeli ste. Nažalost, predsjedavajaući Vijeća ministara nam je prepričao ono što smo vidjeli, a nije nam rekao da li je Vijeće ministara pokušalo korigirati, odnosno ispraviti u komunikaciji sa entitetskim vlastima i sa Distriktom Brčko kvalitet informacija. Očigledno i ako je to rađeno nije bilo uspjeha. Ja ću samo podsjetiti da smo mi, kad je riječ o sadržaju današnje sjednice zaključili da u okviru ove sjednice, kao osnovni materijal tretiramo izvještaj o provedenoj parlamentarnoj istrazi u vezi sa pronalaskom nelegalnog uskladištenja oružja u Mostaru. Ja se nadam da to ostaje kao zaključak. Dakle, da podsjetim nas sviju ovdje da smo to dogovorili. Dakle, ja ću samo govoriti o onome što je pokušavamo naznačiti se kao mjere za prevazilaženje situacije, koja je konstatirana u pojedinačnim izvještajima i mogu odmah reći da to, apsolutno nije dovoljno i da je na neki način i promašena tema. Sve te mjere koje predlažu entitetske institucije, odnosno organi ndležni za unutrašnje poslove, su mjere uobičajene koje idu uz godišnji izvještaj. Mi smo, praktično dobili godišnji izvještaje o radu entitetskih ministarstava po određenim oblastima i one potpuno ignorišu činjenicu da se u BiH dešvaju drastična kršenja ljudskih prava na nacionalnim i vjerskim osnovama, da se u BiH dešavaju da tako kažem i ne tipične pojave kriminala, kao što je skrivanja velikih količina oružja itd. Najblaže rečeno da aktuelne vlasti na neki način lokalne, entitetske itd. ne razumijevaju suštinu i izvore ovih pojava, što, praktično dovodi do, na neki način i tolerisanje i ne razumijevajući, ne razumijevnja dimenzija ovih pojava. Ja sam imao priliku da, u ovih 40-tak dana od kako smo se mi dogovorili da ćemo raspravljati o ovom ključnom pitanju za budućnost BiH da prisustvujem nekim skupovima koje su organizirale nevladine organizacije i moram vam reći da su njihove ocjene potpuno različite od ocjena koje smo mi dobili u informacijama entitetskih ministarstava unutrašnjih poslova i Distrikta Brčko. One se u suštini razliku na sljedeći način. U ovim izvještajima koje mi oficijelno danas imamo radi se o statistici, a izvještaji nevladinih organizacija i Helsičkog komiteta o ljudskim pravima i slobodama u 2001. godini, upozoravaju i daju alarmantne konstatacije, koje ukazuju da nivo sigurnosti u BiH, naročito kad je riječ o povratnicima, skoro je na nivou u 2003. godni je skoro na nivou 2006. i te institucije, odnosno te nevladine organizacije traže da se čuje glas povratnika o ovim stvrima. Oni izražavaju nepovjerenje u 7 policiju, sudstvo, upozoravaju na činjenicu da su ratni zločinci još uvijek na slobodi i da njihovo kretanje ohrabruje u kršenju ljudskih prava itd. Sve ovo ukazuje da, praktično, pitanje sigurnosti u BiH je i političko pitanje. Političko pitanje u smislu da politički ciljevi, pojedinih političkih opcija,koji su išli u pravcu etnički čistih teritorija, prečavanja povratka, izgradnje institucija i uređenog demokratskog društva su još uvijek na snazi. Ljudi i izvršioci itd. na neki način su ohrabreni i misle da još uvijek je na sceni takva politika i da ima šanse za uspjeh. Dakle, kada čovjek ovo sve analizira, na Predstavničkom domu je izuzetno velika obveza, jer smo mi uveli ovu temu danas u Predstavnički dom i trebali smo je uvesti i ona mora ostati prisutna, ali je vrlo važno kako završiti raspravu o ovom svemu. Mi mislimo da se mi, prije svega, moramo suočiti sa činjenicom i konstatirati, da se u BiH dešavaju drastična kršenja ljudskih prava, što dobodi do nesigurnosti života u pojedinim dijelovima BiH, BiH uopšte i da se radi na neki način o životu u strahu. Dalje, to moramo ovdje, ako se slažemo da je tako i suočiti se sa tom činjenicom i konstatirati. Dalje, moramo konstatirati i prihvatiti da je pitanje sigurnosti izuzetno važno pitanje,možda ključno pitanje za budućnost BiH, jer se direktno veže za mogućnost ulaska BiH u evropske integracije za razvoj, za bezbizni režim itd. ja vjerujem da će o tome biti riječi i kasnije, ali osnovna je stvar da smo mi dužni obezbijediti siguran život naših ljudi. Dakle, također moramo se složiti da u BiH pitanje sigurnosti itd. nije pitanje statistike nego i politike i da je rezultat i posljedica političkih ciljeva bolesnih, da je to rezultat koncepta nacionalno čistih teritorija i rezultat nacionalne frustiranosti podsticane od pojedinih političkih opcija. Mislim da je važno i predlažemo da se pošalje snažna poruka javnosti da su ovi koncepti propali i da ih niko u civiliziranom svijetu neće prihvatiti niti podržati i to mora učiniti ova skupština a i svi nivoi vlasti u BiH. Ovaj parlment treba zatražiti od Vijeća ministara da konačno dokumenat sigurnosna politika se pojavi u parlamentarnoj proceduri, dvije godine su prošle kako tog, kako očekujemo taj dokumenat. Obrambena politika je usvojena, sigurnosna politika nije još uvijek. Dalje, treba zatražiti od Vijeća ministara da se hitno, u saradnji sa entitetskim vlastima izanalizira osposobjenost i spremnost institucija iz oblasti unutrašnjih poslova, Državne granične službe, Carinske službe, Interpola i svih drugih koji utiču na sigurnost o njihovoj sposobnosti i kapacitetu. Dalje, mislim da moramo uspostaviti ozbiljnu saradnju sa nevladinim organizacijama. Ohrabriti ih i podržati i saslušati i njihova mišljenja o ovim pitanjima i na kraju, mislim da međunarodna zajednica je, u potpunosti na neki način u korist reformi ekonomskih i reformi u oblasti pravosuđa zanemarila oblast ljudskih prava i sloboda i trebalo bi je pozvati, jer ima razlgoa za to da se i dalje bavi i pomaže na izgradnji i kvalitetu u ovoj oblasti. Evo toliko za početak kad je riječ o Klubu poslanika Stranke za BiH. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Belkiću. Rijeć ima predstavnik Kluba SDS gospodin Milioš Jovanović. Neka se pripremi predstavnik Kluba SNSD-a. 8
Poštovano predsjedništvo, dame i gospodo, Činjenica je da ove materijale koje smo dobili su samo jedan mali segment, koji utiču i koji mogu uticati na bezbjednosnu situaciju u BiH. Ja ću pokušati da dam neko svoje mišljenje šta je to što pogoršava situaciju, bezbjednosnu situaciju u BiH. Da li kršenje i zloupotreba Dejtonskog mirovnog sporazuma utiče na pogoršanje situacije u BiH. Posebno od onih koji su zduženi da ga čuvaju i provode i bojim se da nepoštovanjem Dejtonskog sporazuma pogoršavamo situaciju, bezbjednosnu situaciju u BiH, koja nas ponovo može dovesti u nove nesporazume i nove konflikte. Također mislim da i loše ekonomsko stanje u BiH može proizvesti socijalne nemire širih razmjera, posebno imajući u vidu da oni koji su bili na vlasti pa izgubili vlast, pokušavaju da sakriju činjenice o vlastitoj odgovornosti za postojeće stanje s krajnjim ciljem destabilizacije vlasti i rušenje legalnih institucija. Da li prevelika ovlaštenja međunarodnog faktora i visokog predstavnika, također, utiču na pogoršanje bezbjednosne situacije u BiH. Nametanje ustavnih rješenja i zakona koji se teško mogu primjenjivati u našim uslovima. Mislim da je svakom građaninu BiH sasvim jasno da u BiH međunarodna zajednica odlučuje o svemu, a nesnosi nikakvu odgovornost. Već odgovornost prebacuje na domaće političare. Domaći političari ništa ne mogu urditi bez blagoslova visokog predstavnika i međunarodnih finansijskih institucija i mislim da je to jedno vrzino kolo, u kojem jedni odlučuju a drugi odgovaraju, a za ovakvo stanje posljedice najviše snose građani BiH. Da li nasilničko ponašanje jedinica SFOR-a, također, negativno utiče na pogoršanje bezbjednosne situacije u BiH. Da li upadi u kuće, premlaćivanje ljudi prilikom prikupljanja oružja, posljednji najnoviji primjer koji se desio u Prijedoru premlaćivanje Milorada Bilbije i drugih, neovlašteno provođenje anketa među građanima, provociranje, zastrašivanje građana, što sigurno izaziva nezadovoljstvo građana prema jedinicama SFOR-a, što sigurno pogoršava bezbjednosnu situaciju u BiH? Da li, takođe najnoviji problemi oko CIPS projekta, također pogoršavaju situaciju u BiH? Ko ima pravo da povećava ili mijenja cijenu lične karte i da od građana BiH, ne znam ni ja uzima možda deset miliona? Da li će nam sutra neko reći e cijena mlijeka i cijena sira će vam biti tolika? Da li, također i određivanje sjedišta Suda BiH utiče, također, na pogoršanje bezbjednosne situacije BiH? A, također, vrlo često naše neodmjerene i zapaljive izjave i govori, također utiču na pogoršanje situacije u BiH. To su po mom mišljenju sve stvari o kojim treba da vodimo računa i da o, eventualnim zaključcima, koje budemo usvajali ovo bi trebalo da uđe u te zaključke. Također, želim da vas informišem da danas zasjeda i Narodna skupština RS, koja, upravo rapsravlja o temi bezbjednosti povratnika u RS. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Jovanoviću. Rijeć ima predstavnik Kluba SNSD-a gospodin Nikola Kragulj. Neka se pripremi predstavnik Kluba PDP-a.
Dame i gospodo, poštovani poslanici, gospodo predsjedavajući, dozvolite samo par svojih viđenja oko današnje rasprave. Mislimo da, bez obzira što je za ovaj, za ovu ozbiljnu 9 temu praktično promašen materijal i da više možemo saznati određenih činjenica i elemenata o bezbjednosnom stanju u BiH, nego iz ovog materijala, da ipak ima smisla da se danas raspravlja, jer mislim da nema u ovoj zemlji nikog ko me,ko ne brine o bezbjednosnom stanju o sigurnosti svojoj, svoje imovine i svih građana u BiH ko je dobronamjeran. Normalno da ovo ovako stanje sigurno ima svojih masu uzroka i mislim da danas treba prije svega da ovdje u ovom predstavničkom domu, po mogućnosti što više sagledamo uzroke sa svih aspekata, zbog čega smo danas u poziciji poslije sedam godina poslije konfliktne situacije došli ponovo u situaciju da imamo određene posljedice koje se ispoljavaju u konfliktnim situacijama ubistvima i u drugim kriminalnim djelima na nacionalnoj osnovi. Mislim da nekoliko aspekata treba imati u vidu. Prvo da međunacionalna netrpeljivost je još uvijek prisutna u mnogim glavama, u mnogim glavama nije ovo pitanje prevaziđeno, drugo što je vrlo bitno u ovim našim vremenima, a to je da pojedini političari i lideri nacionalni često puta svojim izjavama dižu i podgrijavaju nacionalne tenzije, boreći se, valjda na taj način za identitet, odnosno status svoje nacionalnosti, ali samim tim proizvode tenzije i izazivaju isto takve pojave i podizanje tenzija kod drugih na ovim prostorima, jer znamo da smo u vrlo složenoj situaciji i da o tome moramo voditi računa. Treći aspekat je, sigurno, ekonomsko-socijalno stanje i bezperspektivnost sa posebnim akcentom, koji treba ovdje imati u vidu a to je nezaposlenost. To su oni aspekti o kojima sigurno treba najviše danas u raspravi voditi računa, gdje moramo biti oko ovih pitanja što jasniji da bi, uopšte mogli utvrditi određene mjere, da bi mogli preduzimati određene aktivnosti na stabilizovanju i političkog i bezbjednosnog stanja. Ono, sigurno, ako se nastavi ovako, ove sporadične pojave moraju zbrinjavati, ali one će, ako bi se nastavila ovakva tendencija, onda bi sigurno doći i do ugrožavanja i pojačavanja ugroženosti i bezbjednosti naovim prostorima, što nam sigurno nije nepotrebno, prije svega s aspekta daljnjih reformi na ekonomskom planu, s aspekta stvaranja jednog povoljnog ambijenta za razvoj BiH i bržeg zapošljvanja i prevazilaženja sadašnjeg vrlo teškog ekonomskog i socijalnog stanja. Eto, toliko i hvala.
Zahvaljujem gospodinu Kragulju. Gosođa Jelina Đurković. Izvolite. Vidite, gospođa Đurković je bila prisutna sinoć na sjednici Proširenog kolegija i po tom principu, a evo sad sam i ja dobio informaciju da ne postoji formiran klub, ali, evo već je za govornicom pa nećemo uskraćivati riječ.
Pa, dobro, to mene gospodin Kunić zamoli da ja odem tamo umjesto njega.
Samo vi izvolite.
Mi smo se svojevremeno obratili Savjetu ministara da nam pošalje izvještaj o bezbjednosnoj situaciji u BiH. Dočekali smo da nam Savjet ministara pošalje tri izvještaja koji dolaze iz entitetskih ministarstava unutrašnjih poslova i Distrikta Brčko. Oni su takvi kakvi jesu. Prvi izvještaj MUP-a Federacije, u stvari, više priliči da se nađe na skupštinskoj analizi Federacije BiH. 10 Drugi izvještaj priliči ovdje, jer prema onome kako stoji u Ustavu, koja su ovlašćenja držve BiH član 3. tačka f) lijepo stoji politika i regulativa za useljavanje, izbjeglice i azil. Prema tome, ministarstvo RS uradilo je izvještaj koji se upravo odnosi, da li je to dobro ili nije ne ulazim u to, ali se odnosi, upravo, na ovaj segment, koji po Ustavu njemu pripada. Ministarstvo bezbjednosti na nivou države još nije u funkciji i, naravno, Vijeće ministara nam je samo ovako proslijedilo kako stoji, kako su nam poslali ovi subjekti na analizu. Zapravo na raspravu ovdje. Bilo bi logično da sačekamo da Skupština Federacije raspravi o svom izvještaju, da sačekamo i današnju raspravu u Skupštini RS, da te izvještaje dobije Vijeće ministara, odnosno Ministarstvo bezbjednosti, da napravi jedan čestit analitički izvještaj i da o tom mi raspravljamo ovdje. To mi se čini da bi bio logičan put. Danas se možemo pozivati na ove izvještaje koji su raznorodni, ali se ne bi mogli, ja tražim od ostalih kolega da se ne pozivaju na izvještaje koje mi, kao cjelina nemamo ovdje, recimo izvještaje nevladinih organizacija itd. jer onda ako ja nemam taj izvještaj a neko kaže imam taj izvještaj pa na osnovu toga ja mogu da zaključim to i to, ja onda mislim da to nije u redu i nije u redu ovo što gospodin predsjedavajući Savjeta ministara kaže dvije vrste informacija su došle iz RS, jedna je za u potrebu a jedna je tamo, to je sasvim u redu po mom shvatanju da jedna vrsta informacije ide ovdje, zato što pripada nama, odnosno Vijeću ministara taj dio, taj segment a nešto drugo pripada entitetskim vladama. To je ono što ja mogu da kažem. Uputno bi, dakle, bilo da imamo jedan ozbiljniji pristup i kada su u pitanju ingerencije naših institucija vlasti. Eto, toliko.
Zahvaljujem gospođi Đurković. Primjedba koja se maloprije mogla čuti iz ovih naših klupa da ne postoji ovaj klub je, zaista tačna. Međutim, ja sam gospođi Đurković dao riječ jer je ona sinoć bila uredno prisutna na sjednici Proširenog kolegija i zbog toga je, dakle, data riječ, moguće je da je u pitanju i moja greška. A u svakom slučaju nije greška. Neka se čuje za govornicom šta ko misli. Ja pozivam predstavnika Mješovitog kluba, u kojem su, to je sad po redu koliko ja vidim od sljedećih klubova gospoda Lozančić, Altić i Avdić. Gospodina Seda Avdića da uzme riječ. Neka se pripremi predstavnik Mješovitog kluba DNZ, BOSS i gospodin Potočnik.
Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, uvaženi članovi Vijeća ministara, Ja, također, želim da istaknem i odmah jednu temeljnu premisu da iznesem da to je BiH je jedinstven sigurnosni prostor i tako se treba promatrati. Ako se tako promatra, onda, objetkivno mi smo trebali dobiti informaciju o sigurnosnoj situaciji u BiH i mi tu informaciju danas nemamo. Zašto nemamo, zato što, jednostavno ne možemo tu informaciju smatrati tri pojedinačne informacije koje su došle od Brčko Distrikta, RS i Federacije BiH. Znači, ovi dokumenti koji su sa različitom metodologijom nejednakog sadržaja, cilja i obimna statistika koja muti mišljenje i ne dozvoljava da se može zaključiti nešto posebno iz ova tri dokumenta, što znači da po našem mišljenju i Kluba dokumenti trebaju biti analitičkog kakraktera, da ne budu prosti zbir ova tri izvještaja i da u tom kontekstu bi bilo dobro da Vijeće ministara, pa možda i ne čekajući u cjelosti Ministarstvo za sigurnost u BiH da jednostavno ponudi cjelovitu informaciju o sigurnosnoj situaciji u BiH, a može konsultirati i dobiti informacije od niza subjekata pa i ova tri koristiti kao temeljne informacije za jednu zbirnu informaciju na nivou BiH. Bio bi to dobar potez. BH Parlament nema odnosa, jednostavno, direktno sa Vladom RS ili Vladom Federacije ili, jednostavno Brčko Distriktom nego ima odnos sa 11 Vijećem ministara kao izvršnim organom vlasti svojim instrumentom, uslovno rečeno preko kojeg komunicira sa ostalim i to je sasvim jasno, što znači da podržavamo u velikoj mjeri u cjelisti, može se reći izlaganje predsjedavajućeg Vijeća ministara o ovakvom jednom sistemskom pristupu, jednostavno infomracije o sigurnosnoj politici i sigurnosti na nivou BiH. Što znači da je Parlament, ipak, najveći institut zakonodavne vlasti. On modelira politiku. Odgovoran je prema građanima. Ovo je posebno Predstavnički dom i u tom kontekstu sigurno da je nužno da već odmah sada se istakne a to je BH Parlament, Predstavnički dom i Dom naroda mora u kontinuitetu biti budan, uslovno rečeno, i vršiti nadzor i brinuti se o sigurnosnom stanju, odnosno o sigurnosnoj politici u BiH i to je nužno istaknuti i da, jednostavno bude stalni permanentni oblik brige o sigurnosnom stanju i bezbjednosnom stanju u BiH. Ilustracije radi, ovo da samo ilustriram, da ima dosta interesantnih podataka koji se mogu analitički obraditi koji su dosta interesantni. Ove godine, kaže, opći kriminal u Federaciji je bio i brojao 19.391 krivično djelo, što znači među izvršiocima je 3.376 povratnika, što je više za 24,6% u odnosu na 2001. godinu, a ono što posebno zbrinjava je 1.954 su maloljetnici kojih je više za 20,3% u odnosu na prošlu godinu, odnosno na 2001. godinu i oni su naznačeni kao izvršioci najtežih krivičnih djela ubojstva, silovanja, razbojništava itd. Zar stvarno ovakvi dramatični podaci, pogoršanje bezbjednosne situacije i u Federaciji i u RS i Brčko Distriktu ne zavređuju cjelovit analitički dokument, analitičan pristup. Nas, jednostavno ova statistika može dijelom da zbuni. Statistički pokazatelji samo u funkciji jednog cjelovitog analitičkog dokumenta, koji se bavi o uzrocima koji dovode do ovako pogoršanja bezbjenosne situacije u BiH. Znači, uzroci su bitni da sagledava ovaj BH Parlment i korz, jednostavno zakonske projekte, rezolucije, interpelacije i sve ostalo, jednostavno pokušava otkloniti. Isto tako 10% je povećan broj krivičnih djela ubojstava i to je, takđer razlog za dodatnu zbrinutost na cjelokupnom prostoru BiH. Znači, predlažem sljedeće: 1. Kontinuiranu brigu BH Parlamenta Predstavničkog doma, jednostavno i nadzor nad sigurnosnom situacijom u BiH, da postane sastavni dio politike i jednostavno vođenja i kreiranja rada Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine; 2. Da, jednostavno, se suočimo sa odgovornošću, efikasnošću i sudske i tužilačke funkcije u BiH 3. Policija koja je osposobjena po međunarodnim standardima IPTF-a, Evropske zajednice itd. objektivno je osposobljena da se uhvati u koštac u borbi sa organiziranim kriminalom i svim ovim što je rezultat izvještaja, ali objektivno lični dohoci koji su zabrinjavajuće niski destimuliraju i demotiviraju ove ljude, jednostavno, jer je postavo visok stupanj i rizika i opasnosti na ulici, što znači održavam prijedlog da se izjednače ilustracije radi lični dohoci Državne granične službe i policije u BiH i da se materijalni položaj sagleda, posebno policije i u RS i u Federaciji i Brčko Distriktu i u tom kontekstu pokuša se, jednostavno osposobiti do kraja materijalno tehničkim sredstvima i jednostavno sagledati mogućnost ličnih dohodaka, odnosno povećanje ličnih dohodaka i izjednačavanje sa Državnom graničnom službom. 4. Ja predlažem, također da Vijeće ministara, po logici stvari, po Ustavu preuzme sprovođe međuentitetskih krivično-pravno zakonodavstva u BiH, harmonizacije i jednostvno brige o sprovođenju krivično-pravnog zakonodavstva između dva entiteta i Brčko Distrikta. Još jedanput ponavljam BiH je jedinstven sigurnostni prostor. Teško ga je dijeliti. Jednostavno u cjelini se mora jedinstveno promatrati i u tom kontekstu harmonizirati krivično-pravna zakonodavstva entiteta i usaglasiti ih sa potpisanim međunarodnim 12 konvencijama borbe protiv organiziranog kriminala. Žalosno je konvencije ratificiramo, usvajamo a ne prilagođavamo niti harmoniziramo naše zakonodavstvo. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu Avdiću, posebno zahvaljujem na konkretnim prijedlozima koji mogu poslužiti svima onima koji su nadležni u izvršnoj vlasti za ove stvari kao dobri primjeri. Predstavnik sljedećeg mešovitog kluba gospodin Đedović. Neka se pripremi predstavnik Kluba SDP-a.
Gospodo predsjedavajući, kolege poslanici, dame i gospodo, Prvo želim ispred gospodina Mladena Potočnika i našeg kluba da uputim protest vezano za ovaj naziv predsjedavajućem, on je ovdje ispred Narodne stranke radom za boljitak i to se konstantno provlači u dosadašnjem toku rada.
Ako su to sve moje greške, onda sam ja dobro prošao. Ja se izvinjavam gospodinu, zaista, on je mene upozorio da to treba tako da činim, ali ja ću onda upozoriti ove svoje službe. Ovdje kod mene piše ovako Mješoviti klub DNZ, BOSS, Ekonomski blok HDU za boljitak i ja sam se onda odlučio da ne čitam, jer nisam mogao da se sjetim šta konkretno od ovog troga da pročitam, pa sam onda rekao gospodin Potočnik, snašao sam se, manje sam pogriješio nego da sam pročitao sve. Ja mu se izvinjavam. Molim vas popravite ovo ovdje da bih ja mogao da ubudućnosti ispravno označavam klub. Popravite molim vas.
Što se tiče materijala koje smo dobili i teme o kojoj trebamo raspravljati, ispred Kluba želim reći sljedeće: Prvo što je vidljivo, ni jedan ovaj materijal nije upućen ni Vijeću ministara ni ovom domu. Čime to dokumentiram? Prva rečenica u izvještaju federalnog MUP-a počinje riječju, naime, Vlada Federacije je itd. nigdje ni jedan tekst ne može tom rečenicom. Mislim da je apsurd i očito da je ovaj materijal pisan za nešto drugo. O izvještaju iz RS mislim nemam riječi. Što je kolegica govorila, ja razumijem, međutim, mi smo ovdje zaključili koliko se ja sjećam da govorimo o o sigurnosnoj situaciji s aspekta povrtka ljudi i incidenata koji se događaju na svim stranama i ovdje smo trebali dobiti taksativno nabrojeno. Šta se gdje zbilo, šta je uzrok tome, koje su posljedice i šta je poduzeto da se tako nešto ne ponovi. Mi to ovdje nemamo. Umjesto toga imamo broj ocjene tipa, brojni,neki, mnogi, više, manje ko na osnovu toga može bilo šta relevantno zaključiti. Ko na osnovu toga može bilo šta relevantno raspravljati. Možemo doći u poziciju kao što smo već imali priliku čuti, neko bi raspravljao o uzrocima, smatra ih temeljnim problemom, drugi bi govorio o posljedicama, smatra ih temeljnim problemomitd. O oblasti o kojoj smo željeli govoriti, bar sam je ja tako shvatio i kolege ispred Kluba a to je pitanje sigurnosti povratka, imamo u izvještaju koji smo dobili od Vlade Federacije jednu rečenicu, koja kaže da je broj incidenata u odnosu na povratnike nešto manji u odnosu 13 na protekli period. Približno slična je i formulacija i iz Distrikta Brčko. Na bazi toga, ja predlažem ispred Kluba, baš slušajući uvodno izlaganje predsjedavajućeg Vijeća ministara, ako smo čekali do sada da sačekamo dok Ministarstvo sigurnosti ne počne sa radom. Da Ministarstvo sigurnosti propiše kriterije, na osnovu kojih trebamo dobiti te informacije. Ako smo ih u stanju dobiti, možemo i nešto zaključivati. Ako nismo u stanju dobiti podatke kakve mi zaključke možemo donositi, možemo donositi, ko će ih realizirati. Onaj ko nam ne da podatak šta se zbilo će slušati da uradi i kaže ono što mi tražimo. Mislim da je to apsurd i zbog toga ja predlažem ispred Kluba da pristupimo na ovaj način. Smatram da ćemo biti u poziciji da realno i trezveno raspravljamo o svakom incidentu i na bilo kojem teritoriju BiH. Svaki drugačiji put smatram da neće donijeti željeni rezultat.
Zahvaljujem gospodinu Đedoviću. Riječ ima predstavnik Klub SDP-a, a neka se pripremi predstavnik Kluba HDZ-a. Gospodin Jozo Križanović.
Poštovano Predsjedništvo, poštovani kolegice i kolege zastupnici – poslanici, uvaženi članovi Vijeća ministara, Želim prije svega naglasiti da su zastupnici u ovom domu SDP BiH jedni od onih 15 potpisnika inicijative da ovaj dom raspravlja, ali pazite raspravlja o aktualnoj sigurnosnoj situaciji u BiH. Poznato je da je to rezultiralo našim zaključkom da se od Vijeća ministara traži adekvatna informacija, koja bi bila prezentirana i razmotrena na ovom domu. Ja neću ovdje ponavljati čitavu proceduru osiguravanja relevantne informacije za ovaj dom, koja se vukla evo već punih dva mjeseca. Donekle mogu shvatiti poteškoće oko konstituiranja Vijeća ministara. Naravno i to je posebna priča zašto je to tako traljavo išlo, ali najviše ono što mi smeta u svemu ovome jeste, rekao bih nekorektan odnos prema ovom domu. Ja ponavljam, na temu, aktualna sigurnosna situacija u BiH, koju smo tražili zbog toga što smo svi se ovdje složili da je sigurnosno stanje u BiH u posljednje vrijeme značajno pogoršano. Mi nakon dva mjeseca dobijamo, kao što su ovdje kolege prije toga istakle tri neka separata koja su inkopatibilna jedna sa drugim i koja ne odražavaju da kažem ni minimum informacija i podataka na zadatu temu. Posebno bih htio naglasiti ono što mi već svi dobro znamo i posebno članovi Vijeća ministara da sigurnost nije smao segment kojim se bave MUP-ovi entiteta i Distrikta Brčko. To je mnogo složenije pitanje, koje uključuje suradnju i dodatne informacije Državne granične službe, carina, poreznih uprava, tužilaštva, pitanje obrane itd. Dakle, uvažavajući sve ovo, moram ponovo naglasiti svoje razočarenje odnosom Vijeća ministara prema ovom domu. Zbog toga, ja dijelim mišljenje da, pored potpunog uvažvanja ozbiljnosti, značaja i hitnosti, da se raspravi o ovom stanju u BiH, mi danas nemamo,nažalsot takve osnove, na kojima bi ovaj dom mogao da uoči uzroke, sagleda realne posljedice i da određene inicijative za poduzimanje odgovarajućih mjera i aktivnosti prema svim nadležnim državnim organizacijama institucijama. 14 Kad kažem na inicijative, tu prije svega mislim na bolju koordinaciju državnih organa, na usklađivanje zakona u ovoj oblasti, na donošenje novih zakona i formiranje novih tijela institucija koje bi morale da zaštite građane BiH, da ih učine mnogo sigurnijim i da da odgovore na pitanja koordinacije sa susjednim zemljama i zemljama u regionu. Narvno da ovo zahtijeva jednu dužu elaboraciju za koju ja danas ne bih želio da oduzimam vrijeme. Dakle, želim da naglasim da ovaj dom polazeći od svoje političke, društvene i ustavne pozicije ima pravo zahtijevati odgovarajuću informaciju na temelju koje bi se ovaj dom morao odrediti u smislu u kojem sam već napomenuo. Dakle, samo na temelju takve analize, ova rasprava o ovako vrlo važnoj temi ona može imati smisla i može imati svoju svrhu. Sve ovo danas gospodo ja mislim da vodi više određenoj deklaraciji i rezoluciji, za koju nismo morali čekati ovoliko vremena. Ipak, da bi i ovo moje izlaganje imalo nekakvog smisla i svrhe, želim se pridružiti onim prijedlozima koji idu u tom smislu da mi danas, da kažem, ne odgodimo nego da se obavežemo da u što skorijem vremenu obavimo raspravu o sigurnosnom stanju, aktualnom sigurnosnom stanju u BiH, uz ovakve pripreme kakve sam rekao. Zašto nisam rekao rok? Ovdje su gospodo članovi Vijeća ministara i predsjedavajući Vijeća ministara, želim da u toku zasjedanju kažu kad nam mogu osigurati ovakve preduvjete za ovakvu raspravu. Također, predlažem da se razmisli da ovaj dom zbog važnosti ove teme i važnosti za stanje i budućnost BiH, preporuči da se o sličnoj temi obavi rasprava u skupštinama entiteta i Distrikta Brčko. Hvala vam.
Hvala vam gospodine Križanoviću. Gospodin Vinko Zorić, predsjednik Kluba HDZ-a.
Poštovani predsjedatelju, dame i gospodo zastupnici, poštovani članovi Vijeća ministara, Napokon smo dočekali da se realizira zahtjev Kluba zastupnika HDZ-a, za održavanje izvanredne sjednice Zastupničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, na temu aktualno- sigurnosno stanje u BiH. Sudeći po materijalima koje smo dobili, mogli bi mirne duše preimenovati ovu točku dnevnog reda i nazvati je pričam ti priče o sigurnosnom stanju, kretanju i boravku stranaca i svemu drugome, samo ne o onome o čemu bi trebali. Zaključna promatranja koja do jednog govore o zadovoljavajućem stanju sigurnosti, postavlja se pitanje imamo li potrebu o bilo čemu raspravljati. Čini mi se da bi puno bilo bolje da smo pozvali predstavnike građana da vide šta misle o svojoj sigurnosti ... da bi nas i oni uvjerili da smo pogriješili kad smo tražili izvanrednu sjednicu. Možda bi bilo bolje da smo ovu sjednicu zakazali kao svečanu, radi dodjele odličja svima onima koji su zaslužni za ovakvo dobro sigurnosno stanje. Sve bi to bilo dobro da sjednicu nismo zatražili nakon nekoliko gnusnih zločina nad građanima BiH, koji su kulminirali stravičnim zločinom nad hrvatskom obitelji Anđelić u Kostajnici kod Konjica. Sve bi to dobro bilo da svakodnevno negdje ne eksplodira neka nepoznate eksplizivna naprava, da svakodnevno makar jedan automobil ne odleti u zrak, da svakodnevno u pola Sarajeva nemamo nekoliko razvojstva i drskih krađa itd. A, u izvještaju federalnog MUP-a stoji da je sigurnost povratnika i svih drugih zadovoljavajuća. Posebno se tu naglašava da je 15 zadovoljavajuća u posljednje dvije godine, vjerojatno toliko traje mandat onih koji su pravili to izviješće. Da čovjek ne vjeruje ni sebi ni svojim očima ni zdravom razumu. To je onaj isti federalni MUP, či je zamjenik ministra bio žrtvom klasičnog terorističkog akta, či počinitelji ni do danas nisu otkriveni. Bilo je, do duše, neuspjelih pokušaja da se montiranim procesom, ne samo spriječi istraga nego i optuže nevine osobe i opet nikomu ništa. Ako se može suditi po izviješću MUP- a RS tamo su glavni problemi ilegalne migracije, kretanja i boravak stranaca i kada to riješimo sigurnost će sigurno biti na najvišoj mogućoj razini. O brojnim miniranjima, ubojstvima, zastrašivanjima i pljačkama i tko zna čemu ni riječi. Čovjek naprosto ne može povjerovati. Nemamo do duše prigodu vidjeti izviješće makar od jedne mnogobrojnih tajnih službi, koje tajno brinu o našoj sigurnosti. Meni, možda nije jasno koja je uloga svih tajnih službi u sigurnosnom Sustavu BiH i svih njenih entiteta, distrikta, vojsci i policija. Da nema astronomsku i proračunskih stavki u proračunima oba entitetima i Proračun BiH, kroz koje se vidi da su te specijalne službe vrlo specijalno honorirane za svoj rad, čovjek bi pomislio da mi te službe i nemamo. Ili oni misle da su toliko tajni da ni Parlamentarna skupština ne smije znati što rade, čime se bave i u čijoj su funkciji. U funkciji onih koji ih dobro plaćaju očigledno nisu, jer da jesu manje bi bilo razloga za ovakve rasprave, a i više konkretnih informacija o organizatorima, naručiteljima pa i izvršiteljima bismo, izvršitejima imali bi ih više nego ih imamo sada, mislim u otkrivenosti. Oni se najviše bave jedni drugima i pomalo nama. Zato i nemaju vremena da se bave onim čime bi se trebali baviti. Za to vrijeme oni kojima bi se oni trebali baviti bez ikakvih opterećenja i straha nas teroriziraju, nude nam sigurnost jedino izvan BiH, dižu u zrak što stignu i ubijaju i opljačkaju kad im to na um padne. Izviješća koja smo danas dobili i ako to nije bila namjera podnositelja i više nego što su htjela govore o suštini naših problema. Nije nama problem Muamer Topalović i njemu slični. Nama su problem oni koji Muamere ohrabruju, koji ih sponzoriraju i koji im kroz ovakva i slična izviješća šalju poruke da to što čine nije zabrinjavajuće, nego zadovoljavajuće, da to što čine nije ništa posebno i da to nije terorizam, nego blago ugrožavanje sigurnosti povratnika. Kada govorim o Muameru, mislim na sve Muamere, neovisno kako im je ime, nacionalna pripadnost ili bilo što drugo. Nije dovoljno govoriti da smo opredijeljeni za borbu protiv terorizma a ohrbrivati teroriste da pojačaju aktivnost. Nije dovoljno govoriti da smo opredijeljeni za borbu protiv organiziranog kriminala, a podupirati ga svojim neučinkovitim radomi nesprečvanjem. Nije pametno zavaravati se iluzijama da će teroristi uvijek napadati one druge i drugačije. Nije to samo problem nekog MUP-a ili neke službe. Problem je to cjelokupnog državnog sustava. Problem je to državnog sustava u kojem svi prioriteti moraju biti makar slični. Ne možemo govoriti o organiziranoj borbi protiv terorizma i organiziranog kriminala u kojemu svi opstruiramo dražavnog ministra digurnosti da uspostavi makar minimum sigurnosnog sustava, u kojemu ministar sigurnosti jednog entiteta ni svoje vrlo loše izviješće ne želi dostviti držvnom ministru sigurnosti u kojem tajne službe možda više prate i istražuju jedna drugu nego teroriste i kriminalce u kojima nitko ne odgovara nikome pa ni svom zastupničkom domu. To je naša stvarnost i to moramo reći našim građanima. Od njih moramo zatražiti potporu da uđemo u proces sveobuhvatnih reformi sigurnosnog sustava i tajnog i javnog. Nama i našim građanima treba sigurno okruženje a ne okruženje u kojemu će vladati teroristi i kriminalci. Nama treba sigurnosni sustav koji će garantirati sigurnost na svakom pedlju BiH. Postojeći sustav to nije u stanju učiniti. Nama treba sigurnosni sustav pod 16 nadzorom legalnih institucija sustava a ne sustav koji te institucije nastoji staviti pod kontrlu, a u interesu uskih skupina i kriminalaca. Otklanjanje ustavnih odredbi, koje uzrokuju neravnopravnost naroda u BiH, preduvjet je stabilne sigurnosno-političke situacije u BiH. Zato u ime Kluba predlažem sljedeća dva zaključka. Prvo, obvezuje se Vijeće minsitara BiH da u što kraćem roku, a najkasnije u roku od tri mjeseca Parlamentarnoj skupštini BiH predloži program sveobuhvatnih reformi sigurnosnog sustava BiH. Drugo, obvezuje se Vijeće ministara BiH da zajedno sa nadležnim institucijama predloži strategiju sigurnosti BiH. Hvala lijepa.
Hvala vam. Gospođa Seada Palavrić, Klub SDA.
Poštovane koleginice i kolege, članovi Vijeća ministara, smatram, zaista istorijskim trentukom da je u Parlamentarnu skupštinu makar u ovaj dom ušla tema koja se zove sigurnosna situacija u BiH. Imam dojam da oni koji su nam dostavljali informaciju imaju izgovor da mi nismo bili dovoljno određeni kada smo tražil informaciju o sigurnosnoj situaciji u BiH. Međutim, također smatram da nema građanina BiH ni domaćeg ni stranca koji nije svjestan izueztno teške sigurnosne situacije u BiH, koja se ispoljava naročito kroz onemogućavanje povratka i sigurnog ostanka povratnika u svojim domovima, bilo podmetanjem eksplizivnih naprava, bilo drugim vidovima napada. Također, koriz ubistva i povrede građana iz koristoljublja, kroz silovanja, kroz prodaju pa je čak i proizvodnju opojnih droga, kroz uvoz i prodaju nezdrave hrane, kroz masovnu krađu automobila, što je postala cijela mreža, pa ako onaj kome su ukrali vozilo kaže neću ti platiti jer sam osiguran, kaže sljedeći put ću ti oteti dijete pa ćeš platiti. Dakle, situacija je takva i to moraju znati i podnositelji informacije i mi ovdje u ovom parlamentu, odnosno ovom domu. Da ja ne bih nabrajala ono što je evidentno, a u namjeri da osiguramo da ova tema bude kontinuirano prisutna ne samo u ovom domu nego i Domu naroda, Klub Stranke demokratske akcije predlaže ovom domu da usvoji sljedeće zaključke. Zastupnički dom Parlamentarne skupštine BiH, zahtijeva od vlade oba entiteta i Vlade Distrikta Brčko da u roku od 30 dana od danas dostavi Vijeću ministara informacije o svakom krivičnom djelu ili prekršaju, usmjernom na život, zdravlje ili imovinu građana sa posebnim osvrtom na povratnike. Ove informacije treba da sadrže podatke o svakom događaju, koji je produkt krivičnog djela ili prekršaja, podatke o otkrivanju počinilaca, da nekažu niste bili dovoljno određeni, podatke o krivičnom ili prekršajnom gonjenju počinilaca, podatke o suđenju i osudi počinilaca, odnosno izricanju propisanih sankcija. Drugi zaključak bi bio, Vijeće ministara BiH obavezuje se da u roku od 15 dana od dobijanja informacija od entitetskih i Vlade Distrikta Brčko, analizira dobijene informacije i Zastupničkom domu Parlamentarne skupštine BiH ponudi prijedlog mjera. Taj prijedlog mjera bi minimalno morao sadržavati obavezu svih nadležnih domaćih i stranih vlasti, nije 17 greška, domaćih i stranih vlasti da odmah pristupe hapšenju osoba optuženih za ratni zločin i genocid, a koje se nisu odazvale pozivu nadležnog suda. Drugo, obavezu svih nivoa vlasti na usklađivanju svog ponašanja sa obavezama iz Ustava i zakona. Obvezu da sve tri vlade i parlamenti izvrše intervencije o krivičnom zakonodavstvu, tako da, ometanje provedbe Aneksa VII, tj. Sporazuma o izbjeglim i raseljenim osobama, bude svrstana u najteža krivična djela. Budući da to mometanje sadrži u sebi elemente i genocida i terorizma. Da oba entiteta i Distrikt Brčko u svom zakonodavstvu propišu obavezu općine u kojoj se dogodila materijalna i nematerijalna šteta usljed napada na imovinu povratnika izvrši nakndu cjelokupne štete u roku od tri mjeseca od nastanka štete. Obavezu da vlade oba entiteta osiguranju da rukovodne strukture ministrstva unutarnjih poslova i pravodusnih organa odražavaju nacionalni sastav predviđen amandmanima na ustave oba entiteta. Obavezu nadležnih organa vlasti da smijene i na drugi način kazne osobe za koje bude utvrđeno da svoj posao na osiguranju sigurnosti građana nisu radile, ili su ga radile aljkavo, obavezu da parlamenti entiteta i Distrikta Brčko nadležnom sudskom i tužilačkom vijeću dostave imena tužilaca i sudija za koje se sumnja da su svoj posao radili u suprotnosti sa zakonom. Ako domaće vlasti ne budu u stanju provesti niz mjera koje se odnose na njih, onda pozvati u pomoć Ured visokog predstavnika. Dakle, ovo je, zaista, prilika nama kao domaćim vlastima da uradimo ono zašta smo se borili u izbornoj kampanji i da ne dopustimo da naš posao rade stranci, niti jedna međunrodna organizacija, pa ni Ured visokog predstavnika. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospođi Palavrić. Na ovaj način riječ su imali predstavnici klubova političkih stranaka u ovom domu. Nastavljamo dalje sa raspravom. Molim sve da se u pisanoj formi prijave i da mi prijave u pisanoj formi dođu ovdje za govornicu. Stručna služba neka se pobrine da pokupi prijave, za diskusiju, naravno, od sad ćemo tako raditi. Ja imam prijavu u pisanoj formi od strane gospodina Muhameda Moranjkića i dajem mu riječ. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, gospodo poslanici, gospodo ministri, predstavnici Vijeća ministara, dame i gospodo, Čitajući informaciju o stanju sigurnosti u Federaciji BiH, dostavljenu od federalnog MUP-a, informaciju djelimičnu dostavljenu od MUP-a RS takvu i od Distrikta Brčko, stekao sam utisak da neko neće da iznese pravo stanje, koje ovaj visoki dom je tražo da bude prezentirano. Također sam stekao utisak da ne samo da je informacija, da su te tri informacije nekompletne, nego su pomalo i neozbiljne, bar kad je u pitanju dignitet ovog visokog doma. Također sam stekao utisak da se radi o vremenu kad sam pročitao divljeg zapada iz 18 stoljeća, jer sam digitalno prebrojao samo nabrojane suhoparno krivične i druge radnje koje su izvršene na teritoriji ova tri geta u BiH i mogu zaključiti da gotovo svaki deseti stanovnik ove jadne male BiH je počinio jedno od krivičnih djela ili kaznenih djela koja su praktično trebala da budu predmet rasprave u ovom domu. 18 Konstatacija sva tri izvještaja da je stanje zadovoljvajuće je izuzetno neozbiljo. Ja smatram da je zabrinjavajuće i u tom kontekstu ću i govoriti danas za ovom govornicom. Bezbjednost jedne zemlje ili u jednoj zemlji, pa,naravno i u ovoj našoj maloj BiH zavisi od niza faktora, koji djeluju unutra i spolja, vežu se jedni sa drugim i čine tu tzv. vanjsku i unutrašnju bezbjednost kohezionom jednom cjelinom, koja čini nestabilno stanje u ovoj zemlji. Tvridim kao poznavalac čovjek iz naroda da većina tih djela i tih pojava imaju političke konotacije. Organizacija države, politički i ekonomski sistem sa posebnim naglaskom na socijalno stanje i apetite okruženja prema ovoj državi su glavni generatori oba vida bezbjednosti u ovoj zemlji, uz dodatno skretanje pažnje na djelovanje ekstremnih snaga u svim pomenutim dijelovima, a posebno izraženim nanacionalnim i vjerskim pobudama i zloupotrebama, gdje se nacionalno pretvara u nacionalističko i šovinističko a vjersko u isključivost. Ja sam, prije svega, kao građanin svjestan da u svakoj državi tih pojava manje ili više ima i djeluju takve snage, ali mogu prihvatiti da se one organizuju i prihvataju pa čak i čuvaju od strane legalnih pojedinih organa države na ovoj teritoriji BiH. A ne mogu se oteti utisku kad ovo zaključujem viza-vi dosadašnjih pokazatelja kada se bar radi o razotkrivanju kriminalnih djela da to nije organizovana ili orkestrirana od određenih organa koji ih prikrivaju ili čuvaju. Vanjski ataci na ovu državu, drastično jenjavaju i ako ih ima još, jer prisustvo međunrodne zajednice i njen stav koji je jasan kada je u pitanju cjelovitost i opstojnost ove države, čini jaku barijeru onima iz okruženja, koji su izražavali ili još, nažalost, izražavaju apetite za njenim teritorijama, kao i onim koji djeluju iznutra u sprezi da tu državu čine nestabilnom i podložnom da se u njoj dešavaju ovakve stvari, koje bezbjednost čine izuzetno teškom i, ako, evo, vidimo da se pokušava i obrnuto reći. Ovim snagama pridružuju se i klasični kriminalci kojima nestabilno stanje u državi pogoduje za njihove kriminalne radnje pa se na sceni ove države pojvila nova mafija koju čine klasični kriminalci i pojedini političari, či udio u odradi posla je zalog dijelovima ili čitavim državnim organima koji daju sigurnost kriminalcima da odrade bezbjedno svoj posao, a plijen, vjerovatno se dijeli po ustaljenom ... Naša je tragedija što mi ili nećemo ili ne smijemo u ovom vremenu da dirnemo u taj osinjak, pravdajući se sami pred sobom objektino ili lažno da ili ništa ne znamo ili osim mene, jer to nije moja stvar, ili najčešće istinska bojazan za sopstvenu bezbjednost ili ono najcrnje izraženo kroz direktno ili indirektno saučesništvo protkanom interesima nametnuto kvazinacionalnim ili vjerskim pobudama da ne kažem naredbama sa tih nivoa. Ja ne bih bio razoačarn. Naprotiv, bio bih izuzetno kao čovjek sretan ako bar u ovim višim državnim organima sjede ljudi koji ne pripadaju direktno ili indirektno ovom sloju koju sam ja nazvao politička mafija. Vrijeme će pokazati koliko sam u pravu. Ono pokazuje, maske se, normalno, dugo ne mogu držatina očima i to je dobro, ali naš je zadatak da ne čekamo da se ovo provlači u nedogled. Danas imamo objektivno sklop ili stanje koje smo ili sami svjesno ili nesvjesno stvorili ili prihvatili od nekoga, koje sve ovo nama nametnuo, a koje zagorčava život normanom čovjeku i normalnoj državi u kojoj mi živimo a čineći je nestabilnom, a normalan 19 život u njoj upit. Ja ću navesti samo neke brzopotezno, da ne bih vam oduzimao vrijeme, što ja kao čovjek i kao građanin i kao poslanik mislim kad je u pitanju ova bezbjednosna situacija. Prvo, mi smo ili je to neko drugi urdio za nas. Toliko iskomplikovali i usložili ovu državu da je ona toliko postala komplikovana i pod navodnim znacima teška, preskupa, nefunkcionalna da sama po sebi čini pogodno tolo za nenormalne kriminalne pojave, koje remete normalne funkcije države a samim tim i bezbjednosno stanje u njoj, stvarajući pogodno tlo za pojavu i nesmetano djelovanje ekstremnih snaga koje čitav sistem države čini nestabilnim. Neko tim snagama ne samo da daje podršku, nego ih organizuje i čuva. Manje ili više svi mi znamo i koje su to snage i ko iza njiha stoji, kao i to da one razbijaju ovu državu i stvaraju haos u njoj koji nekom pogoduje. Mi smo ili neki drugi u naše ime getoizirali ovu zemlju, stvarajući je, ne samo teritorijalnim getima nego i mrežu nepotrebnih paralelnih organa i ustanova čime su osporili državnog monstruma, kakvog nema us vijetu pa nije ni čudo da nam se tako monstruozne stvari i pojavljuju na sceni. Dva, zbog kompikovanosti sistema ili organizovanog djelovanja destruktivnih snaga mi ponekad nismo u stanju mjesecima pa čak i godinu dana normalno organizovati legalnu vlast na pojedinim dijelovima ove dražve a da nekažem na nivou čitave države, či svjesno ili nesvjesno, organizovano ili ne organizovano stvaramo anarhiju i prostor za kriminarne i nenormalne pojave u državi. Pitam i sebe i nas sve kako će se tu i tada normalan građanih osjećati bezbjedno i sigurno. Džrava miriju a kriminalci svih boja i oblika rade nesmetano punom parom, a i tada imaju neku i nečiju zaštitu. Tri, a i kada država radi pod navodnim znacima, ovakva kakva je u kojoj su spregu našli politički i klasični kriminalci, oni imaju svoju paralelnu državu sa svojim granicama, sa svojim zakonima sa svom mrežom prometa svih roba od visoko gtarifnih preko vojne opreme, otrova, opojnih droga, do prometa i krijumčarenja ljudi, svih polova i kalibara. Pitam se kakvi tu zakoni vladaju. Dakle, paralelno djeluju i žive dvije države, legalna i ilegalna, koje se prepliću i nikada niste sigurni u kojoj vi povremeno živite. Neko vam to diktira i nameće a ne vi kao normalan građanin, jer umjesto da država, državnim parama izdržavamo i finansiramo normalne državne funkcije i potrebe, mi tim praktično parama finansiramo kriminal i kriminalce koji vode kolo u ovoj državi. Četvrto, prostori ove države i po drugim osnovama nisu bezbjedni za život i rad, a kako će i biti kada sa njima, misli se na prostore, prosto nesmetano kreću osumljičeni ratni zločinci, manje više iz sva tri naroda, a mi svi znamo i koji su, a koji su mahom i bili kolovođe, neviđenog rata i kologođe nezapamćenog genocida na ovim prostorima. Danas, a to je od uvijek da korov širi korov, i ne postojanje pravne države jedinstvene, ovo podvlačim jedinstvene je jedina njihova mogućnost da opstanu i da u tom haosu i dalje djeluju što oni, evo i čine. Pitam se dokle ćemo tako i o kakvoj bezbjednosti i u tim uslovima govorimo. Peto, i dalje se u ovoj zemlji nalaze i postoje rade i djeluji i iz nepoznatih se sredstava finansiraju privatne pa čak i lične obavještajne, kontra obavještajne službe, vojne, paravojne jedinice ili grupacije, koje služe nekome a siju strah u životu običnog građanina u ovoj zelji. One su spremne i na likvidacije neistomišljenika, da ne kažem političkih protivnika i što je najcrnje takve likvidacije i ta djela takvih grupacija se po pravilu nikada ne otkrivaju, evo svjedoci smo toga u ovoj zemlji. Pitam se, pita se normalan građanin kako se u takvom stanju može sigurno i bezbjedno osjećati bilo ko i ko može tvrditi da je u tim uslvoima ikome bezbjedan život. Da li je meni bezbjedno da uđem u ovu zgradu. 20 Šesto, ovdje posebno moram naglasiti postojanje, jer posebno moram naglasiti ostojanje i djelovanje političke mafije, koja u svojim rukama drži mnoge konce i da je ona nosilac i organizator tog haosa, nestabilnosti i loše bezbjednosti u zemlji a što dodatno ovo stanje čini složenijim a bezbjednost nestabilnijomi opasnijom, jer ovdje onaj ko treba da rješava ovo stanje, on ga komplikuje, organizuje i čuva. Dakle, on šalje da fata onoga što je on uradio i, normalno, zna se kud će ga ... Za taj organizovani kriminal, koliko ja znam niko do sada nije odgovarao, a ako jeste to su bile sitne ribe koje se drznule da samostalno rade ili se nisu uklopili u zakon mafije. O... centri moći i pojedinci ne libe se upotrebjavati ili zloupotrebljavati i logistiku oružanih snaga samo, momenat gospodine predsjedavajući, čime pored klasičnog kriminala stvaraju tešku situaciju za čitavu zelju i cijeli narod, jer eventualne sankcije nameću se čitavoj državi pa normano i svim građanima ove države. Sama pomisao da možete ili da ćete biti izolovani od svijeta, remeti vam bezbjednost u glavi pa nadalje. Mi smo svjesni i tih činjenica i stanja. raznimoblicima kriminalnog djelovanja ne poštivanje zakona i dogovra, sprečvaju se povraci izbjeglih i protjeranih, izgrednici se ne sankcionišu a nije rijedak slučaj i da postojeća vlast monitra i organizuje procese i prisilno protjeruje ne samo obične povratnike koji se vraćaju nego čak i cerificirane policajce koji su prošli korz takvu proceduru, da bis e tim ljudima stvorila u glavama loša bezbjednosna situacija, i reklo povratite se odakle ste došli a vi koji niste još, nemate šanse da se vratite. Kod nas se već duže vrijeme, ovo je zadnje gospodine predsjedniče, montira socijalna bomba. Ona ako išta ovoj držvi dođe do glave, ja mislim da je ovdje broj jedan neprijatelj, koja sama po sebi remeti bezbjednost u cijeloj zemlji, a kako i ne bi kad je, navest ću samo neke stvari, nezaposlenost sigurno 50% a ne 43 ili 45 kako neko statistički izbacuje. Pljačkamo doslovice sopstvene građane svakodnevnim promjenama vrlo skupih dokumenata, uvodimo nerazumne takse, dodatne poreze, prelemane, a niko ne zna u ovoj zemlji gdje te pare idu. Sve to stvara nestabilno socijalno stanje na području ove držve. Ucjenjujemo sopstvene građane uvođenjem ... dokumentacije, molim vas lijepo, danas vi ne možete upisati dijete u školu ako ne donesete potvrdu da ste platili porez, to je mimo pameti ljudi i takve stvari treba da znamo da su u životu i šta je to što stvara nestabilnu situaciju i to je ta socijalna bomba koju, bojim se da brzo neće eksplidirati. Organizovano gušimo i ne štitimo svoju privredu, naprotiv, i ovo malo što ima ugušismo, a stvaramo ono stanje koje stvara ovo danas koje je slika ove države. Prihvatili smo i na račun građana finansiramo na ovakvom prostoru 14 država plus opštine i mjesne zajednice. To nije u stanju da izdrži ni privreda SAD a ne ovaj jadni bogalj, koji to sve nosi na leđima i to se odražava posebno i neposredno na ovu bezbjedonosnu situaciju. Posebno svaka politička mafijska grupa, stvorila je svoje tajkune, molim vas, tačno se zna, ja garantujem svaki čovjek koji sjedi u ovoj sali, uključujući i novinare zna imenom i prezimenom bar jednog tajkuna i zna koji političar iza njega stoji, štiti ga i organizuje da on pljačka ovu državu i ovaj narod. Prema tome, mi moramo poći iz te situacije, da bi demontirali onu socijalnu mobmu. Za obračun sa ovim stanjem,pored buldožer komisije, ja bih gospodinu ili nama ovdje, gospodinu Eždaunu i nama rekao, moramo prije stvoriti rovokopač komisijukoja će iskopati korijenje ovom zlu, a onda ga poravnjati buldozer komisijomkoja je najvila svoj rad. Pred nama su, dakle, vrlo teški poslovi i ja predlažem da već sutra od sigurnosti i odbrane, ekonomske reforme počnemo sa zajedničkim radom u ovoj državi da stvorimo stabilno stanje a ne nestabilnu situaciju u ovoj zemlji. Hvala lijepo i hvala na strpljenju. 21
Zahvaljujem gospodinu Moranjkiću. Ja bih vas zamolio dame i gospodo poslanici, ja imam još devet prijavljenih diskutanata da vodimo računa o vremenu. Ja mislim da sve ono što je pametno, u dobro pripremljenoj diskusiji moguće je kazati u vremenu od pet do deset minuta. Diskusije nisu, zaista, Poslovnikom ograničene i ja nemam pravo da bilo koga sprečavam u dužini diskusije, ali bih vas zamolio da se držimo ovoga kako bi danas na najbolji mogući način priveli kraju rad ove sjednice sa odgovarajućim zaključcima. Rijeć ima gospodin Zlatko Lagumdžija, a neka se pripremi, sada ćemo odozdo gospodin Tihomir Gligorić.
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice, dame i gospodo, S obzirom gospodine predsjedavajući da ste vi proglasili dnevni red, time odstupili od Poslovnka, ja sam dužan prije nego po ovoj tački dnevnog reda počnem govoriti, da zamolim uvažene članove Vijeća ministara, da nam za sutrašnju sjednicu dnevnog reda pripreme tačku koju sam htio predložiti oko usvajanja ovog dnevog reda da ih zamolim akone za danas onda za sutra. Naime, da se pripremi jedna informacija o onom o čemu je čitava javnost upznata putem sredstava informisanja, nešto što je poznato pod nazovom buldožer komisija i da nam, molim vas za sutra pripremite informaciju o tome, tim više što je predsjedavajući Vijeća ministara izjavio na više mjesta da će Vijeće ministara uraditi svoj posao a da nije siguran da pe Parlament urditi svoj posao. Pa bih zamolio da nam se sutra podijeli taj materijal i da sutra gospodine predsjedavajući, u skldu sa članom 46. Poslovnika Prošireni kolegij utvrdi dinamiku narednih 39 dana koliko je potrebno zasjedanje Parlamenta za sve onošto će buldožer komisija kroz Vijeće ministara da nam pripremi u tom svjetlu sugerišem makar tri zasjedanja Parlamenta, kako bi imali mogućnost da prođemo po dva čitanja za sve ono što treba učiniti i ja bih zato zamolio da se to učini za sutra, da ne bi morao sutra koristiti poslovničku odredbu člana 47. odnosno 50. da tražim novu tačku dnevnog reda sutra, pa vas molim, jer ovo je, vjerujem za dobrobit svih nas i mislim da se oko toga slažemo. Gospodine predsjedavajući, ja se nadam da mi ne zamjerate što sam iskoristio ovo javljanje da kažem ovo, pa ako nemate ništa protiv, dozvolite mi da sada pređem na tačku dnevnog reda, koja je danas pred nama. Želim prije svega da kažem da sam kao i vjerovatno većina nas, mada možda svi nisu spremni da to javnokažu, ali najblaže razočaran sa ovim što smo danas čuli od predsjedavajućeg Vijeća ministara i od Vijeća ministara. Da vas podsjetim nije prošlo 45 dana, od kada je Vijeće ministara dobilo ovaj zadatak nego je prošlo puna dva mjeseca. Na to je upozorio i gospodin Zorić, ako se ne varam, referirajući se na 3.01. kada je jedna grupa poslanika potpisala jedan ovakav zahtjev, neposredno, a ne i sključivo ponukana terorističkimnapadom i ubistvom porodice Anđelić od strane jednog teroriste. Naime, mislim da je ovaj materijal koji smo dobili jako dobra ilustraicja onoga što nam se sprema. Pogledajte malo papire koje smo dobili. 3.01. zahtjev poslanika upućen. 9. januara je Parlment poslao, proslijedio to Ministarskom vijeću. Predsjedavajućem Vijeća ministara je trebalo pune dvije sedmice, da bi 24. januara zahtjev uputio entitetskim vladama i 22 Brčko.Dakle, trebalo mu je tri sedmice od kad je Parlament uputio zahtjev da on uputi pismo u kojem traži da se dostavi odgovarajuća informacija. Tri sedmice su bile potrebne za to. Vlada Federacije je reagovala nakon dvije sedmice. Možete da vidite da je ministr unutrašnih poslova nakon dvije sedmice dostavio materijal, koji je federalni premijer uputio odmah predsjedavajućem Vijeća ministara. Istina, Vlada RS je to učinila najblaže rečeno na odgovarajući način čekajući pune četiri sedmice nakon što je dobila pismo da bi uputila jednu informaciju koja nema veze sa onim što se od nje tražilo. Ono što mene posebno zabrinjava, ne ulazeći u koordinaciju između entitetskih vlada i Vijeća ministara, da je gospodinu Terziću kao premijeru trebalo pune tri sedmice, odnosno, dvije sedmice da svom kolegi Čolaku uputi ovu informaciju koju je dobio. Dakle, mi vidimo da ovdje nije ni čudo da se ovdje ne zna da li smo 45 dana ili 60 čekali za ovo, što smo danas konstatovali da je najblaže rečeno potpuno neadekvatno. Zato gospodine predsjedavajući, to je razlog zašto će diskusije mnogih od nas moraju da traju malo duže. Ono što je posebno zabrinjavajuće u svemu ovome što vidimo da se danas ovdje izgubilo prepoznatljivost onog ko je vlast a ko je opozicija. Ja ću kasnije malo nešto reći o tome. Ovdje imamo predstavnike klubova vladajućih partija, koji nam drže izlaganja, koja su, nemojte me pogrešno shvatiti, ali najblaže rečeno neprimjerena onome koformira Vijeće ministara, osvrnut ću se i na to. Mi, nažalost iz sredstava informisanja, putem zvaničnih saopćenja čelnika Vijeća ministara saznajemo mnogo više nego što smo danas saznali. Pazite, danas ste mogli da pročitate u zvaničnom priopćenju nakon jučerašnjeg sastanka predsjedavajućeg Vijeća ministara i ministra za sigurnost gospodina Čolaka, sa gospodinom Gregorijanom, inače zamjenikom rukovodioca Odjela za Jugoistočnu Evropu u Stejde partmentu iz kojeg smo mogli da vidimo da SIP-a postoji samo na papiru i da zato ne postoje sredstva u Budžetu. Što je za mene bila mala, da kažem, zaprepašćujuća činjenica, jer koliko ja znam u budžetu su predviđena određena sredstva, koja ne vjerujem da su dovoljna, ali u svakom slučaju se o tome danas nismo čuli ni riječi. Ono što je, također, mene šokiralo je, da čujemo od predsjedavjaućeg Vijeća ministara da Vijeće ministara o ovome nije raspravljalo, jer bi time amnestiralo Vladu RS. Prvo vi niste amnestirali Vladu RS to je savršeno jasno, međutim niste ni sebe amnestirali, jer ovo što nam je ponuđeno je potpuno ne primjereno i mirnoj situaciji a ne situaciji u kojoj se mi sada nalazimo. Da tragedija bude viša, danas saznajemo da je Predsjednštvo BiH jučer tražilo da se sankcionišu počinitelji kriminalnih terorističkih djela s pravom. Danas ovdje ne vidimo nikoga iz Predsjedništva da nas makar udostoji. Možda su oni znali št ste spremili za današnju sjednicu pa neće da učestvuju u ovoj farsi od tačke dnevnog reda. Sve se ovo dešava u situaciji kada sat vožnje odavde, u jednom zatvoru zatvorenici se popenju nakrov i kako kaže direktor zatvora opet, nisam vidio iz informacije, nego sam vidio na televiziji, kaže imaju dosta neuobičajene zahtjeve. Oni neće toplu vodu, da ih manje tuku da imaju više šetanja i da je bolje grijanje. Ljudi hoće kući. Dakle, izađe čovjek kaže ljudi se žale hoće kući i daju podršku novoizabranim državnim čelnicima. To je sve u redu, ali to govori o jednoj situaciju u koju smo mi došli. Istovremeno imamo, slobodno mogu reći, skrnavljenej vjerskih objekata, napade na povratnike, manipulacije sa optužbama za ovu ili onu vrstu događaja koji su se desili u prošlosti i kao da se na neki način tzv. borba protiv policijske države pomalo pretvara u borbu za državu koju je policiju strah da radi svoj posao. Ovdje ni riječi nije bilo u uvodnim napomenama o jednom sramotnom činu međunarodne zajednice koja se zove desertifikacija 23 19 specijalaca iz Kantona Sarajeva koja je direktna poruka kriminalcima u ovom gradu, direktna poruka kriminalcima u ovom gradu da haraju i da vldaju ovim gradom i poruka svakome drugom. Međutim, ne bih sada o tome. Msilim da ono, što je, mene također zbrinulo ovdje kad sam čuo samo da vas podsjetim. Šta smo čuli ovdje? Čuli smo ovdje od predstavnika SDS-a, kao predstvnika Kluba a ne poslanika, da, eventualno nepoštivnaje Dejtonskog sporazuma, pogledajte u manetogram, nas vodi, eventualno u nove konflikte kakve smo vidjeli. O čemu se radi? Sad se ne poštuje Dejtonski sporazum, ratni zločinci hodaju slobodni ovdje, znaju im se imen i prezimena, povratnici se sada napadaju, povratak nije omogućen do kraja i o čemu sad mi pričamo, je li nam sad neko kaže, ne treba narod prepadati. Nema konflikata. Nije ovo, mi smo se možda vratili u '96. ili '98. a fala Bogu '92. je iza nas. To ljudima treba reći. Nemojte prijetiti sa novim konfliktima. Ovdje se, također, teška ekonomska situacija, kako je ovdje rečeno koristi da bivša vlast sruši legalnu vladu. Molim vas, kakvi su to, recite ko to želi da sruši legalnu vlast? Mi želimo da srušimo neodgovorno ponašanje od ljudi koji su na vlasti, ali ovako nešto, zatim pazite šta smo ovdje čuli međunarodna zajednica odlučuje o svemu a domaći političari ništa ne mogu uraditi, to kaže čovjek koji je ovdje dio vladajuće koalicije. Mi smo čuli ovdje kad nam je visoki predstvnik bio rečeno je ovdje slavodobitno kako smo, citiram, po prvi put dobili visokog predstavnika koji nam se ovdje obratio kao mi, a ne govori šta će on urditi. I, sad čujemo iz usta istih ljudi, da oni ovdje ne mogu ništa da rade, i da međunarodna zajednica odlučuje o svemu. Ja se slažem sa jednim od vašihistupa na ovu temu, ali se ne mogu složiti sa obadva, jer vaši istupi na ovu temu su kontradiktorni jedni drugima u zadnjih dva mjeseca. Također smo ovdje čuli o nasilničkom ponašanju SFOR-a, i kako će visoki predstavnik da odredi cijenu sira, moguće. Međutim kako je krenulo,zaista ne bi me začudilo da odredi mnoge stvari koje su mnogo banalnije ego što je cijena sira i postavlja se pitanje. Ko danas ima pravo da uzima u pojedinim dijelovima BiH, konkretno u RS da izdaje lične karte mimo CIPS-a i da to građanina košta više od 14,5 maraka? Ko ima pravo to da radi? A tako nam nešto uopšte nije odgovoreno. Jesmo istina čuli predstavnike opozicije kako podražvaju predsjedavajuće Vijeća ministara, to je u redu u situaciji u kojoj se vlastiti, da tako kažem vlasti odgrađuju od nje poslanici vldajućih partija. Također se slažem sa gospodinom Zorićem koji kaže da bi se ovo moglo nzvati kao pričam ti priču o sigurnosnoj situaciji, a pazite vi dolzite iz Kluba HDZ-a predsjednik vaše stranke je ministar za sigurnost. Ovo je vaša vlada, vaše vijeće ministara i vi nam apričate o tome kako je ovo nešto pod nazivom pričam ti priču o sigurnosti, da čovjek, molim,
Molim vas, nemojte upadati u riječ dok ste na mjestu. Gospodine Lagumdžija ja sam vas najavio kao diskutanta je li, a ne onom ko replicira pa izvolite.
Pa diskutujem, šta vi mislite.
Pa imate diskusiju. Izvolite. 24
Gospodine Džaferoviću vi bi trebali da znate da se u diskusiji ljudi ako diskutuju, ako je ovo komunikacija, onda se ne razgovara sa ljudima koji su nešto rekli samo kroz replike, nego i kroz to što se nešto kaže i ono da bi došli do nekog zajedničkog stava.
Ma pravo da vamkažem gospodine Lagumdžija ja očekujem da vi kažete nešto konstruktivno da unaprijedimo sigurnosnu situaciju u BiH, zbog toga sam rekao, izvolite, nastavite vi dalje, imate pravo.
Ja mislim da bi vam ta opaska bila mnogo prikladnija da ste rekli predsjedasvajućem Vijeća ministara.
Nećemo nas dvojica voditi polemiku, izvolite, nastavite gospodine Lagumdžija.
Pa normalno nećemo, ali vi počinjete. Vi po Poslovniku kad hoćete da diskutujete vi izađete za govornicu sebi date riječ i izđete za govornicu. Ovdje, također smo čuli, da je ovo u ime SDA, da je ovo istorijski trenutak jer se prvi put za ovom govornicom govori o sigurnosti. Želim da vas ispravim. U prošle dvije godine, nek me kolega Belkić ispravi, ako griješim, dva puta se desio istorijski prvi put da ste nešto pričali u zadnje dvije godine ovakva sjednica je bila posvećenja nakon faštističkog divljanja povodom pokušaja obnavljanja Ferhadije. Ovaj parlament je zasjedao i zauzeo jednoglasan stav i drugi put nakon 11. septembra kad a je ovaj parlament, također, jednoglasno usvojio program aktivnosti u borbi protiv terorizma, sa sličnim povodom. Tako da vam želim skrenem pažnju da se istorija nije danas prvi put dogodila. U tom svjetlu ja bih preporučio nekoliko zaključaka. Prvo, mislim da bi naša današnja rasprava kompletna trebala da otvori proces koji će nas dovesti do toga da uputimo jasnu poruku s jedne strane kriminalcima, a s druge strane istražnim i sudskim pravodusnim organima kriminalcima da će protiv sebe imati institucije pravne države a da uputimo poruku istražnim, policijskim, pravosudnim i tužilačkim organima da rade svoj posao bez ikakvih pritisaka i da ova parlamentarna skupština stoji iza vladavine prava i njihovih postupaka u skladu sa zakonom. U tom svjetlu predlažem, također, jedan od radnih zaključaka a to je da se ubrza proces ustrojavanja SIP-e u skladu sa zakonom i sa odgovarajućim zakonom Vijeća ministara i ostalih institucija srodnjih njoh. Također, da se ubrza implementacija CIPS-a i da se svi oni koji stoje na putu ubrzavanja tog projekta sankcionišu na odgovarajući način. 25 Također mislim da bi ovaj parlament u kontekstu podrške pravosudnim organima, da uputi poziv pravosudnim organima da bez ikakvih pritisaka rade svoj posao i konkretno mislim da nije na odmet, s obzirom na to šta se u javnosti dešava u posljednje vrijeme da jedan ozbiljan slučaj kao što je slučaj Pogorelice da se uputi poruka nadležnim sudskim i tužilačim organima da taj slučaj u skladu sa zakonom dovedu do kraja ili da te ljude ili oslobode ili kazne u ovisnosti o tome šta sud donese kao meritorno u skladu sa onim što se zove vladvina prava. Također, predlažem gospodine predsjedavjaući da mi zbog toga što je na ovakav način pripremljena sjednica da mi fino zadužimo Ministarsko vijeće da ne bi komentarisao prijedloge zaključaka koji su ovdje dati da nam u narednih, ne mora tri mjeseca ali može u narednih 2 ili 3 sedmice, kako bude to već se uklapalo u dinamiku rada Parlamentarne skupštine, imajući u vidu obveze koje pred naz proizilaze iz akcije Buldožer, da u naredne 2 ili 3 sedmice nam se pripremi odgovarajući materijal i da obavimo raspravu o ovome na bazi materijala koje će nam predložiti Vijeće ministara sa prijedlogom zaključaka i mjera, koje treba da proizilaze iz ovoga a ne da mi sada improviziramo dalje sa zaključcima, jer ja bih volio,konkretno da dobijemo u pismenoj formi zaključke koji su nam ovdje predloženi, prezentirani, dijelom samih vidio od gospodina Zorića, od gospođe Palavrić, od nekih drugih kolega da se s tim zaključcima i da se ovi stenogrami upute nadležnom ministarstvu, kako bi se pripremila prava sjednica sa ovakvim dnevnim redom u kojoj ne bi ni vlast ni opozicija posmislila da se ova tačka dnevnog reda odvija pod nazivom pričam ti priču o sigurnosnoj situaciji. Mislim da bi tom prilikom bilo dobro da i članovi Predsjedništva budu prisutni, da u ovome učestvuju i članovi Predsjedništva u pripremi ovoga, tim više što vas ne trebam podsjećati na odredbe Poslovnika koje govore o tome da,ukoliko ne postoji spremnost da Dom može uputiti odgovarajući zahtjev da se to urdi. Hvala vam lijepo gospodine Džaferoviću.
Zahvaljujem gospodine Lagumdžija. Samo malo sačekajte. Molim vas sačekajte. Nemojte molim vas da idemo dalje po diskusijama, suzdržite se od replika, ja sam zbog toga, dakle, upozoravao i gospodina Lagumdžiju da ne replicira nego da diskutuje. Ja ću samo dati jedan odgovor. Ovo je danas posebna sjednica, sa samo jednom tačkom dnevnog reda, koju smo davno dogovorili i na kojoj dugo vremena insistiramo i zbog toga danas nije bilo rasprave o dnevnom redu, jer smo tako sami ovdje odlučili. O aktivnostima Komisije Buldozer i njenom odnosu prema Parlamentu vođeni su sastanci u okviru Kolegija i vi ćete sutra u toku redovne sjednice gospodine Lagumdžija i svi poslanici biti upoznati sa planom kojeg ima ovaj kolegij, kada su te aktivnosti u pitanju, samo vama za informaciju da znate da mi vodimo računa o tome. Riječ ima gospodin Tihomir Gligorić. Neka se pripremi gospodin Selim Bešlagić.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, gospodine predsjedavajući i zamjenici, kolege poslanici, članovi Savjeta ministara, dame i gospodo, Prije svega želim da kažem da je ova tačka dnevnog reda tražena ranije na zahtjev narodnog poslanika profesora Špirića, što su poslije podržali iz Kluba HDZ-a i što su, naravno, podržali i poslanici sovojim potpisom, među kojima sam bio i ja sa željom da raspravljamo o ovoj važnoj temi. 26 Prošlo je 41 dan od 3. januara kada je profesor Špirić to zatražio sa željom da nakon one tragedije sa porodicom Anđelić u selu Kostajnica u Konjicu, na Badnje veče na najveći hrišćanski, uoči najvećeg hrišćanksog praznika Bižića dogodila se takva tragedija, što, naravno, ima opet tu jednu svoju specifičnu težinu. Vjerujem da profesor Špirić sigurno nije želio da to ovoliko dugo traje i podsjećam na Poslovnik o našem radu Doma, član 47. tačka 3. koja kaže kada deset najmanje poslanika zatraže sjednicu, pa dobro zamjenik predsjedavjaućeg i predsjedavajući može, do duše rečeno je treba u roku od 10 dana, može u roku od 10 dana zakazati sjednicu i na taj način nije trebalo da protekne ovoliko vremena i ako smo u uvodnom dijelu imali ovo obrazloženje zašto se toliko čekalo, čime pokazuje funkcionalnu stranu, pored organizacione, kada je u pitanju vlast u BiH. Jer, ako se toliko treba čekati od organa koji trebaju biti opertivni, a stalno u izvještaju, stalno govore preduzete opertivne mjere, radnje itd.onda su potpuno neoperativni kada se traži sa ovog nivoa odgovarajući izvještaj. Mislim da je ovo toliko važno pitanje i da su trebali ovdje biti svi članovi Savjeta ministara i predsjedavajući koga nema i članovi Predsjedništva, jer šta može biti u jednoj zemlji ako se ubijaju ljudi. Šta može biti važnije i koji je to njihov posao važniji osim ovog da svi zaštitimo svakog građanina na svakom centu ove zemlje u ovoj BiH. Ali, dobro. Što neko reče, ako je to izrežirano, izdogovoreno onda to treb da se, što reče naš narod, ne talasa, nego da to privedemo kraju pa kao da nismo ništa ni urdili. Kad govorimo o ovom izvještaju, ne želim puno o njemu govoriti, osim krtko, da je on potpuno promašio temu, da ono što smo mi tražili a to je kad je u pitanju povratak i kad je u pitanju ljudski život i sve ono što podrazumijeva krivično djelo, vezano za povratak za ljude i za imovinu ovdje nismo dobili. Od ova tri subjekta mi nismo dobili koliko je ubijeno ljudi poslije Dejtona itd. a to smo mi tražili. To je bila suština naše sjednice da do toga dođemo i da vidimo koliko je ugrožen ljudski život. Kad je u pitanju ovaj federalni nivo BiH oni na strani 3. samo kratko kažu, Ministrstvo unutršanjih poslova preduzeo je i preduzima niz drugih mjera, koje se odnose na zaštitu povratka i njihove imovine. Ništa drugo. Slažem se da sve može drugo da bude veoma važno kao segment, ali na strani 7. kažu. Na ukupnu sigurnosnu situaciju uticala su i protesna okupljanja građana pa govore o ratnim vojnim invalidima, porodicama poginulih, pa je to više zauzelo prostora nego da ne neko nekoga ubio u ovoj BiH itd. I, naravno što svakog iritira i vi ste ovdje prethodnici rekli, da je situacija kod svih zadovoljavajuća. Ali,nemamo ovdje na što se misli. Šta to znači zadovoljvajuće, sve su u nekim procentima. Da li je ubijeno 100 ljudi. Pa kaže da je zdovoljavajuće ako je ubijeno 99. Jednostavno to je toliko važno pitanje da tako neozbiljno napisati i poredati ove stvari u procentima, ako nemaš pokazatelj ispred sebe da bi komparirao, a govori se o ljudskim životima, onda je to, zaista, krajnje neozbiljno stanje. I, naravno, ovdje svi od prilike konstatuju ovo a to je da treba stvoriti političku klimu koja znatno utiče na sve ovo o čemu su oni pisali i ovdje ću da zastanem. Suština je sve u politici. Čitao sam knjigu od Dejvida Norisa koji je napisao balkanski mit, koji kaže a govori o BiH: «Bosna i Hercegovina je opasno mjesto u kome se životom ljudi, životima manipuliše. Od par, odnosno kako tamo piše, nekolicine ljudi i dalje on nastavlja». Politika je u stvari sve. Na koji način imati političku sigurnost? Ako uzmemo bivšu BiH, imali smo manje policajaca i imali smo potpunu sigurnost i imovine i ljudi, ali bio 27 je stabilan politički sistem, govorim za period dok je bio stabilan. Ko ga je destbilizovao itd. to je druga tema, ali važno je i danas, ko je ta i ko to može obezbijediti političku stabilizaciju u BiH, kao preduslov prethodna radnja svih mogućih, znači, radnji i pitanja. Eh, kad govorimo o tome, onda bi bilo svakako važno reći i sledeće, a to je: Određene izjave naših političara. Volio bih da je danas i član Predsjedništva gospodin Sulejman Tihić i da me ljudi, zaista pogrešno ne shvate. Ja govorim, može li u BiH da se umjesto takvih izjava ne razumijevanja dogodi u stvari jedna tolerancija, jer povodom 1. marta Dana nezavisnosti BiH, kaže da je destabilizaciju BiH izvršila Srpska demokratska stranka i da je direktno odgovorno za rat. Ako su opet u vlasti,onda to puno i mnogo govori o gospodinu Sulejmanu Tihiću i govori o ukupnim karatkerima kad je u pitanju taj međusobni odnos. A mnogi opet ljudi kažu kada je 1. mart, koji je prethodio, znači prethodno referendum pa se poziva na to, onda mnogi ljudi kažu da tog 1. marta, s obzirom da je stvorena takva politička klima a manipulacijomljudi je moguće znači raditi i da taj dan slobode za mnoge ljude kažu da je to u stvari ubilo zajednički život u BiH i povjerenje ljudi. Da li ste ikada o tome razmišljali, jer jedan narod ima svoj referendum, a drugi narod srpski kad ima svoj referendum onda se to nepoštuje onda se to ismijava. Pa imate tamo i dan republike gdje i predstavnici međunarodne zajednice dođu na dan nezavisnosti 1. mart BiH a ne dođu na dan RS i zato vas molim da bi mi u stvari skinuli ovo licemjereje u BiH koje je na sceni. Ja tvrdim da u BiH u političkom životu je krajnje licemjerno. Kako da to sve provjerimo? Pozivamo se mi na građanina, suveren je narod, odnosno u demokratiji suveren je građanin. Hoćemo li mi sada kad se već tako ponašamo i kritikujemo razne referendume, kao ova vlast zatražiti referendum u BiH? Sve to ima veze sa ovom temom, jer se ljudi putem takvih stvari instrumentalizuju i od 3 miliona imate sto ljudi koji će sutra da povuku obarač ili bace bombu. A profesor Pravnog fakulteta, gospodin Zdravko Grebo kaže: «Upravo referendumu koji bi trebalo provesti u BiH, jer on tvrdi u listu Start da 80% građana ne žele ovakvu BiH. Da li se smije međunrodna zajednica, da li se smiju institucije u BiH upustiti u to da testiraju tog građanina koji je suverenitet, koji ima suverentitet u građanskom društvu. Da ga pitamo šta ono to misli i o BiH i o svemu. Da li smo spremni da to provedemo ili nismo? Ta politička nestabilnost, smatram je ključnom i zato o tome mnogo govorim, jer ljudi koji prate i slušaju svoje lidere, svoje stranke, u stvari u suštini uvijek se ravnaju prema njihovim izjavama, ako su one umirujuće i oni se umiruju i na taj način nemate problema u samom narodu. Ja bih zato predložio,pošto, u stvari da se najveće stranke koje su dobile najviše povjerenja u BiH, a to je SDA, SDS i HDZ, one čine i vlast na svim nivoima u BiH i entitetskom i ovdje u zajedničkim organima. Da javno organizuju kako to oni žele, na koji način i da se obrate građanima BiH i da kažu da 12 godina jednog perioda, 12 godina netolerancije, govora mržnje treba da zamijeni govor tolerancije i pomirenja među narodima. Smatram da jedino to može biti ono što je neophodno danas u BiH a to je politička stabilnost. Ukoliko vi danas nastavite, a u pravcu tom idete sa nekakvim zaključcima, koji će, a i sami ste rekli pripamo priču da se ništa ne dogodi, preživjet ćete samo ovaj dan, odahnućete, sačuvat ćete svoje fotelje, nećete ugroziti ono što ste se dogovorili kao rukovodstva, a protiv naroda i zbog toga će narod uvijek gunđati i možda odlučivati se i na gore radnje kao što će biti destabilizacija u narednom periodu i ponovo bih završio sa profesorom Špirićem koji je tražio a da smo ga poslušali i onom vremenu koje Poslovnik predviđa, mogli održati sjednicu i dati apel o kom ja govorim zajedički našim narodima i našim građanima, možda se ne bi dogodilo ni ovo ubistvo koje se dogodilo, nažalost, u međuvremnu u Mostaru. Koliko će u 28 međuvremenu biti takvih incidenata i ko će preuzeti odgovornost u BiH vidjet ćemo, očito je da to ne želi ova skupštinska većina to meni kao poslaniku ... hvala vam.
Gospodin Selim Bešlagić, neka se pripremi gospodin Jahić Elmir.
Poštovani predsjedvajući, poštovane kolege, ja ću, stvarno pokušati da budem veoma kratak, Ja bih samo htio da ispravim neke krive nvode. Na 4. sjednici kao poslanik sam postvio pitanje šta će poduzeti Vijeće ministara i entitetske vlasti na sprečavanju pojačano učestalih incidenata napada na povratnike u RS kao i svim drugim incidentima u BiH ako ih ima? To je bilo ravno 17.12. i kad se od toga datuma računa ovaj zahtjev kojeg, koji je poslije proizašao, to je prošlo 75 dana. Nakon toga se dešava incident koji se manifestofao ubistvom porodice Anđelić i evo danas imamo izvještaj koji, uopšte na naš zahtjev nismo dobili onaj izvještaj koji smo tražili. Zašto sam ja postavio ovo pitanje još 17.12.2002. godine? Ja ću biti skroz pragmatičan. Duboko sam bio uvjeren da u pravima povratnika status izbjeglih i raseljenih lica nije identičan za one kojima se vraćaju stanovi i za one koji se vraćaju svojim kućama na svoju zemlju. Dok oni koji se vraćaju u svoje stanove imali su pravo to i da prodaju i prodavali su, to je njihova stvar. Nije se desio ni jedan incident, da je neko ubijen, pretučen ili da je maltletiran. Izbjegla i raseljena lica koja su se vraćala svojim kućama, a to je meni bilo izraženo, upravo na Tuzlanskom kantonu, jer sam radio sa takvim problemima me je iniciralo kao poslanik da ovdje postavim to pitanje. Nažalost, to pitanje sam postavio kad je bio gospodin Pedi Eždaun i tada nismo dobili odgovor. Iza toga se desilo to što jeste i još niz drugih stvari koje su potencirale na ovo pitanje. Mislim da bi ovdje htio da kao član Parlamenta mi objasnite, ili, jednostavno da mi, hajde da kažemo, demantujete moje mišljenje. Da li mi kao poslanici ovog visokog doma imamo pravo tražiti izvještaje o bezbjednosnoj situaciji? Ako, to mi je koleginica Jelina malo stavila bubicu, jer ona kaže po entitetima je to tamo, ovdje mi samo treba da raspravljamo o nekim višim stvarima. Ja mislim ako je to tako, onda ovaj dom meni ne treba uopšte da raspravljam ni o kakvim stvarima. Bezbjednost BiH zahtjev nas poslanika ovdje da se raspravlja o bezbjednosnoj situaciji nema pravo ni jedna vlada u BiH od entitetske do kantonalne da stavi veto i da ne dostavi podatak. Mislim da je to principijelno pitanje. I, druga stvar koja je vrlo bitna, to je ovaj izvještaj ne može raditi premijer. Ovo čak ne može raditi ministar sigurnosti koji je novog ministarstva koje imamo, niti ministar pravosuđa, niti ministar za ljudska prava, izbjeglice i raseljena lica, ovo treba da radi ekspertni tim upravo ovih svih ministarstava, jer čini mi se da sagledavanje tog problema je, upravo, ja bih rekao i zadatak ovog parlamenta da da zadatak vladama entiteta i, hajde da kažemo, čak i kantonalnim vladama kako da prevaziđemo situaciju u kome se našla ova grupacija, ja bih rekao danas najugroženijih ljudi u BiH. Zbog toga, vjerujte mi da sam na samom početku nakon čitanja ovog materijala i postavio sam poslaničko pitanje koje sam postavio na sutrašnjoj, to je to aktuelno sigurnosna 29 situacija u BiH, sa stanovišta povratka i to je moje poslaničko pitanje kojem zvršavam ovu svoju diskusiju. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Bešlagiću. Rijeć ima gospodin Elmir Jahić. Neka se pripremi gospodin Špirić Nikola.
Pa ja se mogu nadovezati na diskusiju gospodina Bešlagića. Naime, zaista smatram da raspravljati o sigurnosnoj situaciji jedna od bitnih segmenata rada parlamenata bilo koje države pa tako i BiH i smatram da je neophodno da redovno a ne parcijalno i povremeno sagledavamo stanje sigurnosti u cijeloj BiH, da pokušamo markirati uzroke te da predložimo odgovarajuće mjere koje će pomoći ljudima zaduženim da prate ovu oblast i da rješavjau ove probleme koji su, dakle, zaduženi za bezbjednost građana da lakše rade svoj posao. Tu prije svega mislim na entietske vlasti, ministarstvo unutrašnjih poslova, sudske organe, ali i nas poslanike. Kod nas je jedan aspekt sigurnosti treba posebno izdvojiti, jer to je od suštinskog zanačaja za sprovedbu Dejtonskog sporazuma, zatim amandmana na ustav entiteta, ravnopravnosti svih konstitutivnih naroda i građana u BiH i u krajnjem za sprovedbu toliko nam potrebnih reformi u gotovo svim oblastima društva. Ja ne želim na ovaj način omalovažiti i dati manji značaj svim drugim aspektima, kao što je trgovina ljudima, droga, druge vrste kriminala itd. ali nemojmo zaboraviti da je povod za odražavanje ove sjednice bilo gnusno ubistvo porodice Anđelić nedaleko od Konjica a razlog zbog kojeg smo prisutni danas imamo ovu sjednicu je, da izanaliziramo obim napada na povratnike, kakve su posljedice ovih napada na proces povratka kao i kakve mjere trebamo poduzeti u tom pravcu. Da bi ovaj dom mogao valjano sagledati kompletno stanje sigurnosti, a s posebnim osvrtom na ovu problematiku, dakle, na sigurnost povratnika. Poslanici moraju imati i relevantne informacije. Očito je da ovaj materijal koji smo dobili od entitetskih vlasti, nadležnih ministarstava unutrašnjih poslova i distrikta Brčko to nije. Može se u krajnjem pomisliti da je i bila namjera da u stvari propadne ova sjednica zato što nemamo valjanih informacija. Ja se iskreno nadam da nije to bila namjera i da ćemo u narednom periodu imati valjanu informaciju, jer vidim da su i predloženi zaključci u tom pravcu da u narednom periodu nadležna entitetska ministarstva trebaju da dostave valjane informacije po ovom pitanju. Međutim, mi kao poslanici dužni smo se pripremati i, neovisno od dostavljenog materijala koji nam u ovom slučaju treba dostaviti Vijeće ministara ili entitetske vlasti. U ostalom ovo je sjednica na temu rasprava o sigurnosnoj situaciji a ne rasprva o informacijama koje smo dobili. Dakle, mi možemo, također da raspravljamo i bez ovog materijala. Dužni smo bili samostano da se pripremimo na neke druge načine da prezentujemo te podatke koje imamo koje možemo upoređivati. Vi vrlo dobro znate da smo mi jedan od naših zaključaka je bio da uputimo entitetskim skupštinama da čim prije održe ili tematske sjednice na ovu temu kao što mi danas činimo, ili da posebnu tačku dnevnog reda posvete problematici napada na povratnike i sve ono što to obuhvata. 30 Meni je drago da se na području entiteta RS je usvojen dnevni red prošle sedmice, gdje će se raspravljati o toj temi i na današnjem nastavku sjednice mislim da će se o tome raspraviti. Koliko je meni poznato, opet, uzimam sebi za pravo da mogu pogriješiti, mislim da se u Federalnom parlamentu o ovom nije raspravljalo i mislim da bi Parlament Federacije to trebao učiniti čim prije. Također, nisam upoznat u Distriktu Brčko da li je obavljena ova procedura i mislim da bi mi trebali uputiti jedan apel da se na tom području too bavi čim prije. Prije nego što krenem na neku suštinu svog izlaganja, htio bih da, ipak, malo prokomentarišem ove informacije. I ja sam, također primijetio vidim na kraju svakog izvještaja situacija je zadovoljavajuća. Međutim, vidimo, uzeću možda najprije Federaciju gdje kaže sigurnosna situacijau Federaciji u 2002. godini karakterizira neznatno povećanje ukupnog broja krivičnih dijela u odnosu na 2001. godinu. Dakle, dolazimo u koliziju, ako je zadovoljavajuća porast je ukupno broja krivičnih dijela, dakle, ne ide jedno sa drugim. Također i svi drugi aspekti. Evo, recimo, opći kriminal je, također u porastu za 5,3%, zatim krivična djela razbojnička, razbojničih krađa itd.,porast krivičnog djela otuđenja motornih vozila itd. Ono što mene posebno interesuje u ovm izvještaju mislim da je trebalo dati veći akcenat. U ovom izvještaju ima obuhvaćeno, mislim da je trebalo detaljno to razraditi, kao što su neki prethodnici prije toga govorili. Dakle, ovaj problem napada na povratnike, dakle, ovdje kako kaže povratak izbjeglih i raseljenih lica i njihovih sigurnosti. Ovdje kaže da policija u Federaciji BiH tokom 2002. godine dala je poseban značaj angažiranju nao siguranju manjinskih povrataka u Federaciji od potpisivanja Dejtonskog mirovnog sporazuma do konca 2002. godine na području Federacije vratilo se 678.785 osoba. Na kraju kaže imajući u vidu da je broj incidenata koji su se desili prilikom povratka izbjeglica i rseljenih lica po obimu i vrsti znatno manji u odnosu na prethodni period može se zaključiti da je sigurnost povratnika na teritoriji Federacije BiH zadovoljavajuća. Slična je situacija i što se tiče Distrikta Brčkog, gdje je, u stvari navedena jedna rečenica koja, također kaže da je zadovoljavajuće stanje i da je manji obim ovih dešavanja u odnosu na protekli period. Informacija o nekim bezbjedonosnim i drugim aspektima kretanja i boravka stranaca sa osvrtom na nelegalne migracije i trgovinu ljudi dostavljen od strane Ministrstva unutrašnjih poslova RS, u istinu ne može koristiti kao polazni materijal za razmatranje, kao i ove druge iz Federacije i sa područja Distrikta Brčko da bi mogli dati valjane stavove. Ja imam jednu informaciju što se tiče ovih isključivih napada na povratnike u oba bosanskohercegovačka entiteta i na području Distrikta Brčko. Ja imam te podatke, dakle, da je u proteku prošle godine 2002. godine na području BiH evidentirano ukupno 132 ovakva akta, dakle, napada na povratnike i njihovu imovinu i od navedenog broja na području Federacije izvršeno je 60 a na području RS 69 akata, dok je na području Brčko Distrikta BH izvršena 3 takva akta. Tokom 2002. godine u Federaciji je evidentirano kao što sam rekao 60 ataka, a najviše je izvršeno na području HNK Hercegovačko-neretvanskog kantona 26 i Srednjebosanskog kantona. Tu tako imamo npr. po opštinama da je u Mostaru bilo 20 ataka, u Stocu 4, Sarajevu 4, Zavidovićima 2, Ljubuški 2, glamoč 3 itd. 31 U toku, također prošle godine na području RS došlo je do smanjenja izvršenih terorističkih atata, dakle, napada na povratnike i tokom 2002. godine evidentirano je 69 akata za razliku od 2001. godine, kada smo evidentirali 90. Ja želim da kažem da tu prednjače opštine Prijedor sa 13, Bijeljina, Trebinje, Foča, Zvornik itd. Također, želio bih da se osvrnem na jedan, na jednu informaciju, koju je maloprije gospodin predsjedavajući naveo u svom uvodnom izlaganju. Dakle, to je informacija o bezbjednosti povratnika i lica nesrpske nacionalnosti i aktivnosti Ministarstva unutrašnjih poslova na području RS. Ja mislim od svih dostupnih materijala koji su meni mogli doći do ruke, mislim da je ovo, u istinu najkvlitetniji mterijal koji bi mogao biti polazna osnova za našu raspravu. Danas se razmatra o ovom materijalu. Ja se nadam da će poslanici u Nrodnoj skupštini RS donijeti neke odgovarajuće stavove. Ja bih vam želio, pošto vjerujem da nemate, nemate, niste u posjedu ovih informacija da vam neke segmente posebno apostrofiram. Naime, implementacija Aneksa VII Dejtonskog mirovnog sporazuma i intenzivniji povratak bošnjačkog i hrvatskog stanovništva u RS tokom prethodnih godina u izvjesnoj mjeri su na određenim područjima uticali i na bezbjedonosni ambijent. Naime, ovdje se, nažalost stiče dojam da povratnici koji su ne svojom voljom prognani iz svojih domova i koji se vraćaju svojimkućama su najodgovorniji za taj bezbjedonosni ambijent i bezbjedonosno stanje. Zatim, kaže se da ovu problematiku dodatno opterećuje činjenica da su u krivičnim djelima, prekršajima ili durgim nezakonitim radnjama prema povratnicima i licima nesrpske nacionalnosti uopšte u javnosti nerijeko daju šire dimenzije. Ja želim, dake, bez obzira što se ovo odnosi, dakle, izvještaj iz RS ja sada govorim na području čitave BiH stavljam da oba BH entiteta, naime, iz ovog segmenta se najbolje oslikava odnos spram problema napada na povratnike. Napad na povratnike imaju i moraju imati širu dimenziju od uobičajenog posmatranja drugih kriminalnih radnji. Zašto? Pa to je bar jasno izgleda svima onim od onih koji su zaduženi da vode računa o tome. Napadi na povratnike tzv. manjinske povratnike, čak i ako to nije cilj počinioca, imaju za posljedicu širenje straha, odnosno terora među povratničkom populacijom. S toga ova djela u većoj ili manjoj mjeri imaju elemente terorističkih napada te se tako moraju posmatrati i neophodno je da im se daje šira dimenzija. Oni se ne mogu svrstati u isti koš u nabrajanju sa drugim kriminalnim radnjama koje su prisutne na području BiH. To podrazumijeva aktivniji jedan odgovorniji i iskreniji odnos, a ne nikako manipulisanje i zloupotreba ovih događaja u dnevno-političke svrhe. Zato je ovo pitanje od prvorazrednog političkog, društvenog i državnog značaja, te se mora posmatrati baš u najširem kontekstu. Ovdje je, također rečeno da posebno mjesto imaju eksplizije izazvane bacanjem ili podmetanjem eksplozivnih naprava a pretežno ručnih bombi. U 2002. godini od 118 ukupno evidentiranih eksplozija u 18 slučajeva rsvijetljeno je 5. Napadnuta je imovina lica nesrpske nacionalnosti. Ovdje bih htio da napravim jednu digresiju. Maloprije je bilo govora o tome da jedan izvještaj ide za, treba da ide na državni nivo a drugi na entitetski. Da li to znači da na jedan nivo treba da se kaže da je bačena eksplozivna naprava a u drugom izvještaju da je to bio kamen. Ja mislim, dakle, da oslanici svih nivoa trebaju da budu upznati sa kompletnom bezbjedonosnom situacijom u BiH. Također, kaže se na jednom mjestu, što se tiče razbojništva itd. da ova krivična djela ne mogu se dovoditi u vezu sa nacionanom pripadnošću, jer napadačima u trenutku izvršenja razbojništava po pravilu nije poznat identitet oštećeni a moriv je koristoljublje. Mi moramo zauzeti jedan stav, bez obzira šta je motiv, rezultat ovih djela je strah tzv. manjinskog naroda u tom području što dovodi do smanjenja volje za povratkom. 32 Ovdje imamo da je u 2001. godini od 115 evidentiranih eksplozija u 33 slučaja napadnuta je imovina lica nesrpske nacionalnosti itd. Ovdje, hajde da kažem posebno bih želio naglasiti jedan segment ovog izvještaja gdje kaže u posljednje vrijeme zapažaju se sve učestalije krađe i teške krađe u kojima učestvuju povratnici nesrpske nacionalnosti. Sve su češći slučajevi da jedni drugima kradu građevinski materijal, stolariju, namještaj, alat i drugo, opremu za obnavljanje ili novosagrađenih kuća. Lica nesrpske nacionalnosti učestvuju i u drugim kriminalnim radnjama itd. Na osnovu ovog izvještaja, ja,očito, mogu da izvučem dv do tri neka zaključka a to je da u instinu postoji jedno osustvo razumijevanja ove složene problemtike svrstavajući je u isti rang sa drugim kriminalnim radnjama, a ne shvaćajući da napad na povratnike imaju primjese terorističkog akta i da kao takvi moraju biti posebno tretirani. Sam izvještaj isuviše je nacionalno obojen, isuviše se koriste ovi termini srpski, nesrpski itd. na osnovu čega se mogu izvesti zaključci da postoje dvostruki standardi pri tretiranju ovih djela. Postoje još neki elementi koje ne bih sad želio posebno apostrofirati, jer bi mogli dodatno usložiti današnju raspravu i odvesti je u nekom neželjenom pravcu što ne želim i smatram da mi što jedinstvenije moramo stati iza nekih zaključaka koji će biti u pravcu što efikasnije borbe protiv napada na povratnike. U tom kontekstu ja predlažem neke zaključke, a to je: Dakle, da osuđujemo sve napade na povratnike i njihovu imovinu, koji su motivirani nacionalnom i vjerskom netrpeljivošću ili koji za posljedicu imaju širenje straha u povrtničkim populacijama i da se od nadležnihorgana zahtijeva poseban angažman u otrkivanju i kažnjavanju počinioca i podstrekača tih nedjela. Izvršiti izmjene i dopune krivičnog zakona po kojima će se napad na povratnike propisati kao teško krivično djelo. Tražimo od entitetskih vlada da u roku od šest mjeseci dosljedno sprovedu Ustav u segmentu nacionane zastupljenosti konstitutivnih naroda u rukovodnim strukturama ministarstva unutrašnjih poslova u područjima BiH, gdje to nije do sada učinjeno. Obavezati jedinice lokalne uprave,općine ali i kantone, zavisno od organizacije u entitetima da nadoknade materijalnu štetu nastalu usljed napada na povratnike. Zadnje, čim prije formirati komisiju za sigurnost Predstavničkog doma. Ja znam da je ta procedura pokrenula, ali mislim da bi trebalo čim prije taj posao odraditi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Gospodin Špirić Nikola. Neka se pripremi gospodin Martin Raguž.
Gospodo predsjedavajući, uvaženi kolege poslanici, cijenjeni članovi Savjeta ministara, uvaženi gosti, Da je u bilo kojoj normalnoj državi na svijetu jedna vlada svom parlamentu priredila ono što je danas Savjet ministara zajedno sa našim kolegijem pripremio ovom parlamentu, onda bi, da ima minimuma odgovornosti za ono što se zove pogoršana bezbjedonosna situacija u BiH prva tačka dnevnog reda bio Savjet ministara, odnosno Vlada BiH i kad to apostrofiramo bila bi bezbjedonosna situacija. Nažalost, pred očima javnosti želim to da 33 kažem da je Prošireni kolegij, zajedno sa Svjetom ministara, dakle, da je parlamentarna većina vijećala jučer po podne, kako se izvući iz kaše koju je nevješto sama zakuvala. Otuda danas takav odnos prema, recimo izlaganju poslanika gospodina Lagumdžije a ja ću reći gdje se slažem u njegovoj diskustiji. Dakle, ne treba da ga branim, ali mislim da nije primjeren način nakoji Kolegij želi da poslanike iz opozicije, pod navodnicima, dovede u red. Ovo je naš zajednički problem. Dakle, problem i vlasti i opozicije. Kako je moguće, pitam danas, da kada Državni parlament traži vanredno zasjedanje, a vezano je bilo na nesreću za ubistvo porodice Anđelić da nema vanredne sjednice Savjeta ministara, da nema vanredne sjednice Predsjedništva posvećene bezbjedonosnoj situaciji, da iz tih vanrednih sjednica zajedno sa Kolegijem nije uslijedila vanredna sjednica Predstanvičkog vijeća u kojem ćemo vidjeti šta su to naše nadležnosti da situacija bude bolja. Ali, evo, vidite danas Predsjedništvo i nije našlo za shodno da dođe, znajući kakav je materijal. Danas smo čuli od predsjedavajućeg Svjeta ministara da je njegov zadatak bio samo da proslijedi zahtjev poslanika entitetskim premijerima ili nadležnimministarstvima i da je to bio tobože njegov zadatak. Ali, dame i gospodo, izgleda da mi danas nismo spremni da pričamo o ovim problemima. Ne fali ništa u ovim informacijama. One same po sebi dovoljno govore ili o dobroj ili o lošoj bezbjedonosnoj situaciji i dok se u Evropi i svijetu stvaraju planetarni timovi, dakle, planetarni u borbi protiv kriminala i korupcije, mi svoje informacije zatvaramo u entitetske, kantonalne, a to što se tiče državnog nivoa, tobože mi se stidimo i da tražimo te informacije i ubijeđen sam da ovakav način, na koji smo krenuli raditi ovu temu je na liniji zaštite i podsticanja onoga što nije dobro u BiH, a čega smo, nažalost bili svjedoci i neki dan u Mostaru, jučer u Drvaru itd. Ali, kao da nismo svjesni da teza cijela iz tri dijela BiH je i danas potvrđena ovim materijalima. Cijela iz tri dijela u bezbjedonosnom smislu a to je produkt politike SDS-a, HDZ-a i SDA koji su danas odlučili da prećutno pređu preko ovoga i da tobože ponovo obećaju građanima da su oni spremni nešto uraditi, nešto frizirati a da će svaki dan po koji nesretnik biti ubijen u ovoj državi. E to vam je odgovor. Dakle, nije sporno da su ljudi radili informaciju,nego je sporna politička poruka i u toj poruci cijela iz tri dijela se kreira ambijent za sadašnju i buduću nestabilnost. Imaju li parlamentarna skupštinska većina snage da pogleda istini u oči, da se dogovori kako treba raditi, ja bih volio da to vidim iz rasprave i sve dotle dok mi te snage nemamo, danas moramo barem imati snage da se zahvalimo predstavnicima međunrodne zajednice, koji to, nažalost rade u ime nas. Dok mi nismo u stanju ni da otvorimo raspravu, oni se bave međunarodnim terorizmom u BiH, oni se bave otkrivanjem kriminala u BiH, najvećih afera, oni se bave, prikupljanjem ilegalno uskladištenog oružja obadva entiteta. Ne vidim to u izvještajima ni jednog MUP-a. Kako je moguće da snage SFOR-a nađu ilegalno uskladišteno oružje i to velike količine, količine od kojih se srce sledi čovjeku u grudima zašto ako to nije oružje vojne ili MUP-ove komponente. Šta to rade naše institucije? Je li iskren naš odnos da želimo napraviti bolji bezbjedonosni ambijent u BiH ili je ovo onaj odnos da spavaju da se ne diraju. Jučer je, nažalost, dakle, nažalost iz predstavnika parlamentarne većine data jedna izjava koja nije dobra u kojoj, recimo, član Predsjedništva gospodin Tihić kaže da je rat u BiH počela stranka sa kojom je on, nažalost u koaliciji. Zar treba tako da nas uvjeravaju da će biti bolja bezbjedonosna situacija? Je li treba da prećutimi baš sve a da se ovo sve dešava u državi u kojoj živimo i za koju želimo da kažemo da treba biti bezbjedna država. Ono što ja želim da kažem, jedini zaključak koji danas treba da proiziđe, po mom viđenju, jeste da kažemo da je Kolegij sa Savjetom ministara priredio jednu neuspješnu sjednicu i da poslanici ne prime dnevnice za današnju neuspješnu sjednicu i, kada naprave dobru informaciju, koja može biti predmet meritorne rasprave, neka zakažu tu sjednicu. Inače, mislim da je ovo danas najveća 34 blamaža ovog parlamenta, pored svega onoga ružnog što se dešava u BiH. Šta bi trebala ta informacija da sadrži i to ću reći na fonu onoga o čemu su govorili gospodin Gligorić i gospodin Zlatko Lagumdžija. Šta su, dakle, osnovne slabosti loše bezbjedonosne situacije ili na bazi čega bi mi mogli, kao državni Parlament načiniti tu informaciju. Ona mora imati jednostavno analizu uzroka političko-pravne i organizacijske strukture. Šta je to bezbjednost što bi to trebalo s tog aspekta da bi ona bila bolja. Neki to zovu reformama, ali riječ reforma je i ovo što se dešava i teroristi se reformišu i ubice se reformišu i to je reforma. Šta znači priča u BiH o nekim silnim reformama. Drugo, uzroci ekonomske i socijalne prirode, a to je plaćanje jedine državne agencije a to je SIP-a. Čudi me da danas direktor ili direktorij nisu ovdje ili nisu pozvani ili ne znam šta je razlog. O tome je govorio gospodin Lagumdžija. To je jedina agencija koja je morala naći mjesto u Budžetu a ne da ne može naći nakcelariju u BiH. Zašto je to tako? Zašto jedino što se zove državno-bezbjedonosnom smislu ne prolazi ni ovdje kod nas. Ima li odgovora zato neko? Je li kriva opozicija. Druga stvar, ujednačavanje materijalnih primanja kad govorim sa socijalne prirode policajaca na nivou BiH. Treće, uzroci vezani za međunarodnu poziciju BiH u smislu ove decertifikacije policajaca o kojima je govorio kolega Lagumdžija i stvaranja ambijenta. BiH je pretvorena u ambijent za ilegalne imigracije, za trgovinu bijelim robljem, za pranje novca i to se ne libe da kažu predstavnici međunarodne zajednice i kaže se da 40% droge u tranzitu ide preko BiH u Evropu a da 60% trgovine bijelim robjem a da se sad vratim na ove informacije, koje mogu poslužiti kao neka polazna osnova. Ovdje se, nažalost iznose neke konstatacije koje i nisu bitne, recimo da maloljetnici su skloni kriminalu i silovanju, neće valjda biti penzioneri skloni silovanju itd. Dakle, ovdje se iznose frapantni podaci, ko hoće da pročita. Kriminal, korupcija sve je u porastu, samo je, tobože kriv privredni kriminal se smanjio. U vrijeme kada revizorski uredi OHR-a upozoravaju, ne više na milionske sume, svote, pronevjere, ovdje je privredni kriminal u padu. Šta treba još govoriti o, ovdje imate, recimo dobro bi bilo u BiH uporediti ove stope rasta sa, recimo, opšteg kriminaliteta stopa rasta od 5,3%, zatim privredni kriminal, rekao sam on je na sreću ove države smanjen, pa jvni red i mir je narušen negdje 20% puta više. Stanje u sigurnosti saobraćaja je, također narušeno i u porastu je, a da ovo što sam govorio o opštem kriminalu i prostituciji i silovanjima, također u porasru. Također, ovo što se tiče vezano za drogu i promet narkoticima. Ovdje ima i opšte konstatacije, koje ne mogu pomoći nama u bilo kakvoj odluci. Što se tiče izvještaja, što se tiče izvještaja MUP-a RS i to je ono što sam danas primijetio i vjerujte što je ružno, što je licemjerno od predstavnika državnih organa vlasti u vrijeme kada je ubijena porodica u Konjicu u vrijeme kada su Hnjačići u Mostaru ubijeni, u vrijeme kada o... u Drvaru pretuče učenika srpske nacionalnosti Bajića jučer, ovdje se govori kako izvještaj iz RS iz MUP-a nije dobar. Ovdje se radi samo o izvještaju koji je u nadležnosti institucija BiH, a zadatak je ovog parlamenta, ako prostora nema da ga stvori da dobije i drugačiji izvještaj. Ali se ovdje jutros kada smo počeli sjednicu pošto s tezom kako ovo tobože ne valja, jer Vlada RS ili MUP RS nije poslao informaciju koja bi ovdje dotičnom gospodu poslanike zadovoljila. Dakle, dame i gospodo, ovdje su stvari posve jasne, barem za mene. Održali smo jednu najneuspješniju sjednicu do sada, jednu od najneuspješnijih. Nismo poslali dobru poruku i moj zaključak da Kolegij sa Vijećem ministara, dakle, jedini zaključak sa Vijećem 35 ministara pripremi novu sjednicu a da ćemo za svako narušavanje bezbjednosti u BiH smatrati Savjet ministara kao naše izvršno tijelo i resorno ministarstvo. Kad uvedemo taj nivo odrovornosti ovdje i kad budu letili ministri za neuspjeh u svom resoru i predsjendici vlada, onda vjerujte biće i bezbjedonosnas situaicja na terenu mnogo bolja. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama gospodine Špiriću. Kratko da vam kažem, da ste prošli put bili ovdje za govornicom na prošloj sjednici i kritikovali ste Kolegij i mene kao predsjedavajućeg što nema ove sjednice i nema tačke dnevnog reda i kada se uradi ono što je moguće od strane Kolegija uraditi, onda se opet kritikuje, ali očigledno je, dakle, da smo mi u vašim očima krivi cijelo vrijeme i da se moramo naviknuti po vašem mišljenju na takvu ulogu. Vi imate pravo na vaše mišljenje. Gospodin Raguž. Neka se pripremi gospodin Ćeman. Imat ćete kasnije, dao sam čovjeku riječ. Dozvoliću vam mogućnost da kažete, čovjek je već za govornicom. Izvolite. Nisam, uopće, nervozam čovječe.
Moje izvinjenje kolegi Ragužu još jednom. Dakle, nije mi cilj ni da repliciram, ali način na koji želite voditi i završiti sjednicu će biti još jedna poruka javnosti BiH. Želim da kažem, nisam ja čovjek koji se raduje greškama Kolegija, niti pecam Kolegij u greškama, ali možete misliti da je Kolegij kojim slučajem, kada u roku od 10 dana, jer mi smo tražili vanredno zasjedanje zarad loše bezbjedonosne situacije, kada u roku od 10 dana nije dobio izvještaj da je sazvao vanrednu sjednicu. Da li bi to bio doprinos da analiziramo šta se to dešava. Ko to koga neće da izvještava, ali vi vodite većinsku dogovornu politiku koja je rezultirala pogoršanom bezbjednonosnom situacijom. Što se više budete držali za ruke, u tom smislu, situacija će biti sve teža. Moram reći da se ne rdujem tome. Želio bih da je to drugačije, da je bolje, dajem doprinos da to bude tako, ukoliko se taj doprinos prihvta. Hvala vam lijap.
Gospodin Raguž. Izvolite gospodine Raguž. Neka se pripremi gospodin Ćeman.
Dame i gospodo, uvaženi zastupnici, članovi Vijeća ministara, prije nego što ovaj dio, koji sam i ja pripremio kao i svi drugi iznesem zbog korektnosti, reći ću par stvari, neke je spomenuo i gospodin Gligorić. Točno je da gospodin Špirić za ovom govornicom osudio zločin nad obitelji Anđelić u Konjicu, ali je isto tako točno da on nije pokrenuo inicijativu za izvanredno zasjedanje Zastupničkog doma, nego da je to učinilo 15 zastupnika i ne samo pozicije, nego iz oporbe. Dakle, to su činjenice. Mislim da ih je bitno znati i ovdje, jer time ne treba niko ekskluzivno polagati pravo da je on pokrenuo to, nego očito je bila jedna svijest u ovom domu da nam jedna takva sjednica treba, da je to mučko ubojstvo samo povod bio, znate vi kako je bilo i sa sarajevskim atentatom, to je bio povod. Uzroci su bili zreli i duboki da dođe do prvog svjetskog rata, tako da ne bih želio da kažem da će ovaj slučaj imati i blizu tavke dimenzije, ali je sigurno bio jedan od inicijtora da svi alarmiramo i vlastitu savjest i političke kapacitete i mogućnosti i da nešto na tu temu uradimo. 36 Što se tiče same sjednice i njene pripreme, ja mogu reći da sam, nije bitno, uopće ne govorim osobno inzistirao da se to i prije uradi. Obrazloženje koje smo dobili od predsjedavajućeg Vijeća ministara, išlo je u pravcu da, ipak, dobijemo nešto napismeno i da možemo obaviti kvalitetnu raspravu. Ali, ja sam zagovornik, sada govorim u svoje osobno ime, činjenice da se danas ovdje svi legitimiramo i mi kao zastupnici i mi kao Kolegij i pozicija i oporba i Vijeće ministara i nadležno ministarstvo ali i vlade entiteta i svi drugi i svi pred javnošću uradimo i pokažemo šta mislimo o ovom pitanju. Ovo je prilika gospodine Špiriću i da entiteti koji s pravom se bore za svoju ustavnu i drugu poziciju pokažu danas šta su dali u prilog rasvjetljavanja i jačanja jedne sigurnosne situcijeukupne u BiH. Oni su isto tako pokazali danas. Dakle, mi smo imali izbor ili da ovu sjednicu beskonačno odgađamo na što nemamo pravo, ili da kao odgovoran dom to stavimo na dnevni red, pa da kao zastupnici damo svoj doprinos tome i ja ovu sjednicu shvatam u funkciji da mi kao zastupnici danas analiziramo ovu situaciju, određujemo se prema njoj a ja se nadam da ćemo doći do nekih zaključaka koji će biti na tragu da se ukupna situacija u BiH pobljša. Naravno, to se desilo, znamo u koje vrijeme. Ne možemo reći da je to bilo u vrijeme nove parlamentarne većine, nego u jednoj vrsti tranzicije između prethodne i ove vlasti i nije prestalo preuzimanje vlasti, nastvila su se i ubojstva i incidenti i eksplozije i pljačke i otmice i silovanja i paljenja itd. toga je bilo prije i to alarmira na to, da se moraju poduzeti nužni ali, zaista institucionalni koraki, ako želimo preuzeti odgovornost da možemo rješavati ovo pitanje. Zašto? Zato što su sve reakcije o ovim svim slučajevima, uglavnom politički obojene, prostorno, nacionalno, teritorijalno i u svakom drugom pogledu, ali ono što im je glavna karakteristika ni iza jednog događaja nije uslijedila odgovornost, bila pojedinačna, bilo institucionalno. Posljedice. Posljedice su ozbiljne za BiH i za njene ljude, zato što se osjećaj nesigurnosti iz straha višestruko reflektira kako na sigurnost građana tako na ukupno ozračje i ambijent ne samo za kretanje nego za ulaganje, za investicije za otvaranje perspektive i posljedica toga jeste činjenica da je kontinuirano nastavljeno jedan stalni odlazak mladih i obrazovanih ljudi iz BiH, sve više dolazi poruka da u ovakvom ambijentu neće kapital doći, neće biti otvranja radnih mjesta, bez obzira koliko mi inicijativa i usvojili u ovom parlamentu. Kontekst. Kontekst je '92. do danas gospodo. Najmanje deset godina. Nije ovo samo ovih mjesec dana. Znači, kontekst je rat, razaranje duhovno, materijalno, ljudsko, biološko, egzodus bez presedana u novijoj povijesti Evrope, pomjereno više od dva miliona ljudi i situacija dolaska Dejtona, zaustavljanja rata i stvaranja kakvih takvih pretpostavki da se krene u obnovu, reintegraciju i stvaranje neke mogućnosti za samoodrživu BiH. Rezultati su,ipak, neki ostvareni. Limiti su već sada vidljivi. Kada govorim o povratku, mi imamo ovdje pokazatelje koji su zvanični. Znači, njih daje UNHCR, dalo ih je i ministrstvo nadležno u vijeću ministara, znači da je procenat na povratak Federacije negdje 74,1% na područje RS 23,8%. Ja neću da ulazim u dublju analizu, ali očito tu neka disproporcija postoji gospodo. Ona zahtijeva ozbiljniju analizu, je li se radi o dvojakim standardima, je li se radi o dvostrukom pristupu i domaćih i međunarodnih organizacija, jer posljedice mogu biti trajan izvor političke i svake druge nestabilnosti i ugrožavanja sigurnosti BiH. Tu disproporciju bi trebalo otklanjati na jedan koordiniran i sustavan način. 37 Drugo, troškovi tog aparata o kojem mi danas govorimo kojeg analiziramo. Ako računamo da je Proračun svih razina vlasti u BiH, uzmemo oba entiteta, županije, odnosno kantone, BiH, poziciju određenih službi, negdje iznad 4 milijarde KM, vidjet ćemo da se najmanje 25 do 30% tog novca izdvaja bilo za vojsku RS, Federacije, njene komponente, obavještajne službe, entitetske, Državnu graničnu službu, SIP-u i niz drugih stvari a tu ne uključujemo evropske policijske snage koje su naslijedile IPTF, mirovne stabilizacijske snage i sve druge troškove, koji su enormni i koji da se malo racionalnije i kvalitetnije upotrijebe, vjerovatno bi osigurali jedan povoljniji ukupni ambijent u BiH i mislim da bi to mogao biti jedan od zaključaka, a pogotovo što nemamo niti transparentnost niti parlamentarni nadzor, niti protok informacija koji je primjeren demokratskim društvima i zemljama kada su u pitanju ove institucije. Cijena. Ko plaća cijenu? Drugo što želim reći jeste, svaka ozbiljna država ili držvna zajednica pretendira i ja znam a i vi znate da ima strategiju nacionalne, odnosno državne sigurnosti. Mi toga nemamo i to danas trebamo jasno reći šta je strategija. Ta strategija bi trebala biti jedan od najvećih prioriteta ovog doma i trebali bi dati neke realne rokove, ako nismo ovaj put bili u situaciji da ponudimo realne rokove, da damo realne rokove da Vijeće ministara sa nadležniminstitucijama pripremi jednu strategiju koja bi bila osnova za rad svih ovih instrumenata dlužbi, bilo vojnih, obrambenih, sigurnosnih, obvještajnih i svih drugih. Dakle, mi imamo sada jednu nerazuđenost u kome se svaka od tih institucija može ponašati i djelovati pojedinačno, bez da je moguće komparirati rade li na temelju zvanično usvojene, zvanično usvojenih dokumenata i okvira koji bi najviša zakonodavna vlast trebala utvrditi. Vraćam se ponovo na Dejton. Ovdje je on spomenut i ne spominjem ga u kontekstu onih koji su ga spominjali, spominjem ga u jednom drugom kontekstu, zato što smatram da, bez ozbiljnijeg funkcionaliziranja Dejtona neće moći biti postignut stabilan i održiv mir i potpuna politička i sigurnosna situacija u BiH i da to ne treba ići na uštrb koga, nego da treba ići u pravce zdovoljavanja i pojedinačnih i kolektivnih nacionalnih prava i svih naroda i svih građana u BiH. Ono što je danas jasno i o čemu uopće nije bilo riječi ovdje, jeste da Evropska Unija i Evropa kroz ulazak i usvajanje svog drugog stupa, a to je zajednička obrambena i sigurnosna politika gospodo preuzima potpunu odogovnost i nad ovim prostorom ove regije na jugoistoku Evrope i mi smo samo mali kamenčić u tom mozaiku i imamo samo dvije mogućnosti ili da prihvatimo te standarde, da pokušamo biti ozbiljni, da možemo izgraditi vlastitu siturnosnu arhikteturu, inače će ona biti pacificirana i nametana sa strane, jer je prevelika cijena stabilnosti i mira na ovom prostoru i ja se opredjeljujem za ovu varijantu da kroz usvajanje strategije sigurnosti kroz definiranje reforme sigurnosnog sustava ukupnog na svim razinama, kroz odgovornost na svim razinama pokažemo da možemo i kao država biti dio ozbiljnog i razvijenog svijeta i vidio sam u ovim mterijalima koje smo dobili prijedlozi da je uspostavljena neposredna surdnja između svih policijskih struktura i novi model operativnih odnosa, pri čemu je posebno do izražaja došlo spremnost i odgovornost na pravovremenom prilagođavanju i reorganiziranju, odnosno jačanju operativno istraživačke efikasnosti. To se još ne viti. Glavni koordinator svih ovih procesa je bila Misija UN-a koja je redovito održavala sastanke konzultativne sa šefovima policijskih uprava, ministrimar esornim u Federaciji i RS, direktorima Državne granične službe, mislim da je vrijeme da ovu ulogu preuzmu domaće institucije, nadležna ministarstva i Vijeće ministara. Ono što mislim da bi jedan od zaključaka trebao biti da naš dom formira parlamentarni odbor za nadzor, prvenstveno SIP-e, ali i svih drugih službi institucija koje imaju oznaku 38 tajnosti i da znamo u ovom domu ko dobija informacije tih službi, ja vjerujte tu informaciju nemam. Ko se selekcionira i ko odlučuje kome će stizati te informacije i ko ima pravo na te informacije? Još jedno zaključno razmatranje. Mislim da smo danas, bez obzira na razlike, pa i na neke kontradiktornosti, ja mislim da mi nismo promašili ovu sjednicu da imamo jedan temelj da jedan zajednički okvir formuliramo u kome bi se kretale obveze nadležnihinstituicja i prema ovom domu, a tu prvenstveno mislim na Ministarstvo vijeće, na Ministarstvo sigurnosti, ali gospodo da li je Ministarstvo sigurnosti moglo dok ne stupanja zakona na snagu zakonski djelovati i izvršavati ove obaveze. Dajmo malo korektnosti prema jednoj proceduri i poslu u kome je bio i ministar i ukupno Vijeće ministara, ali dajmo ih sad na temelju ove rasprave jedan razuman rok da pripreme jednu analitičku informaciju, da to urde u suradnji sa vladama entiteta i da ponude, ja bih rekao i reformu i racionalizaciju ovog a i okviru u kome će se sve ovo odvijati. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Gospodin Ćeman, a neka se pripremi gospodin Živković Milorad.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege, ja sam imao namjeru govoriti prije prethodnika, jer sam signalizirao predsjedavajućem da ne želim diskutovati, nego u stvari replicirati. Ja sam, inače imao namjeru javiti se za diskusiju ali sam od toga odustao u onom trenutku kada sam dobio informaciju, odnosno informacijekoje ograđuju bezbjednosnu situaciju u BiH, koja se informacija umjesto cjelovita sastoji iz tri dijela. Naravno da bih mogao reći mnogo toga što su mnogi ovdje već rekli, ali rekoh, odustao sam iz jednostavnog razloga što u istinu raspravljati o sigurnosnoj situaciji koliko god jeste u ovom trenutku važno, bilo bi kud i kamo odgovornije i sa aspekta uloge ovog doma i ovog parlamenta i onih koji su pripremali ove informacije kada bi to bio jedan cjelovit pogled nadležnog organa sa držvnog nivoa. Kolega Špiriću, vama sam osjetio potrebu replicirati. Naime, vi se, uzimate u stvari autorstvo za ovu rasprvu danas ovdje, vjerovatno jedan od onih koj su doprinijeli da na ovu temu danas razgovaramo, s pravom, jer sigurnosna situacija u BiH i uopće mora biti pitanje jedno, odnosno jedinstveno pitanje. Ja lično osuđujem sve vidove ugrožavanja i narušavanja sigurnosne situacije u BiH. Rekoh, zašto se nisamjavio da diskutujem, ali mi neprestalno ukazivanje na nvodni trojac, u istinu smeta i ne bih ja ni zbog toga se javio za ovu repliku da, nažalost, informaciju koja je trebala makar biti jedan kompletan dio, kao i iz druga dva dijela uvjetno da kažem iz Federacije BiH i Distrikta Brčko nije upravo dostavila administracija RS i, vidite, interesantno je da dirigent tamo ili šef tima koji je, ipak, trebao dostaviti nije ni iz SDA ni HDZ ni SDS-a, nego upravo donedavno predsjedavajući Vijeća ministara ovdje koji je sad tamo šef Vlade gospodin Mikerević i koji začudo iz prošlogodišnjeg mandata nije niamlo odnio ozračja pozitivnog u tu vladu pa da je makar udostojio ovu skupštinu da joj dostvi informaciju o sigurnosnoj situaciji kao kompletnom pitanju. To meni više smeta, nego li više olinjale, da kažem, pravlje parlalela SDS, SDA i HDZ. U svakom slučaju čini mi se da informacija koju smo dobili a ja ću sa zadovoljstvom se uključiti u ovu raspravu kad i ako zaključak ovog doma bude kad dobijemo kompletnu informaciju objedinjenu, ali mi, dakle, ovaj pristu8p iz RS lični na ono đače i njegovog učitelja, kada mu je postavio, ako se dobro sjećam pitanje da mu nešto kaže o Branku Ćopiću, a on neznade ništa pa samo reče da je Branko Ćopić rođen u Hašanima pod Grmečom a što je Đura Jakšić bio dobar pa onda sve 39 redom o Đuri Jakšiću. Igleda da gospoda iz entiteta koji se zove RS ne zna ništa o Branku Ćopiću pa nam je poslala i daje odgovor na pitanje koje nismo postavili o Đuri Jakšiću, odnosno ili ne zna profesionalno što je gora varijanta, šta jeste sve pitanje sigurnosne situacije u BiH. Kolega Špiriću, vi ste sami tražili, dakle, da se raspravlja o sigurnosnoj situaciji na ovome nivou. Čudi me zbog toga vaša konstatacija da je zdovoljavajuća informacija koju smo dobili a koja je obuhvatila samo jedan segment ili je jedno ili je drugo u kompetencijama ovog doma. Ja, naravno, kada bih diskutovao a ne replicirao, podastro bih argumentaciju, zašto je mnogo više od onoga što smo dobili, ne samo iz RS nego iz Federacije i Distrikta Brčko u nadležnosti ovog doma, ali rekoh ovo je samo replika. Hvala lijepa.
Dobro. Izvolite. Gospodine Zoriću ja vama dugujem izvinjenje. Ja se, zaista moram vama izvinutu, pošto sam vam uskratio pravo na repliku, očigledno ne ide onako kako sam ja zamislio i, naravno svima onima kojima sam uskratio to pravo. Izvolite.
Predsjedavajući, dame i gospodo, ja ne znam kako se ko dogovorio da teče sjednica, ali znam da je pravo poslanika da govori, replicira kad se ukaže potreba i da rješenja koja donese Dom budu obavezujuća, bez obzira šta poslanik mislim, ali moram gospodinu Ćemanu da odgovorim javnosti radi. Da prvi put nakon ovih izbora imamo istu strukturu vlasti na nivou entiteta RS i na nivou države BiH. Mislio sam da je to dobar model, da će se ljudi dogovarati i raditi u interesu i entiteta i Bosne i Hercegovine. Moram takođe da vam kažem da SDA učestvuje u vlasti u Republici Srpskoj. Dakle nije nečija republika nego i vaša i da su vaši poslanici takođe mogli da zatraže, da sugerišu. Ali kada kažem vaši mislim da su i moji poslanici. Dakle ne djelim ja to usko ovako ili onako. Ali, morate javnosti radi da kažete da imate vlasti i u Republici Srpskoj. Pa gospodin Mikerević je bio dio skupštinske većine u prošlom sazivu i sada je dio skupštinske većine. Ne možete prikrivati od očiju od javnosti da to čas jeste zajedno, čas niste zajedno. To što čas jeste, a čas niste jeste uzrokom pogoršane političke bezbjedonosne situacije. Ja samo na to hoću da ukažem. Dakle morate reći da dio vlasti u Republici Srpskoj je vlast u kojoj učestvuje SDA. To što vi niste za zadovoljni s odgovorom natjerajte poslanike u Parlamentu Republike Srpske da pojačaju svoju aktivnosti. Kada sam ja u pitanju ja tražim smjenu, ja nisam ljubitelj vlada. Odmah da vam kažem. Jednak ja odnos imam i prema toj vladi i Savjetu ministara. Ja sam zato da obadvije te vlade demisioniraju da dođu ljudi koji misle ozbiljnije raditi. Ali vi ste zato da ona opstanu i sada imputirate meni kako tamo nešto ne valja, zašta ste vi dali nalog da se glasa. Ima li većeg licemjerstva u ovoj državi? Hvala vam lijepo.
Gospodin, ma naravno, Živković Milorad ima riječ. Molim vas lijepo imamo nakon gospodina Živkovića još tri prijavljene diskusije. Neka se pripremi gospodin Momčilo Novaković, nakon toga gospodin Filip Andrić, pardon, 40 Momčilo Novaković, nakon toga gospođa Azra Hadžiahmetović, pa gospodin Filip Andrić i gospođa Ljiljana Milićević. Ona se posljednja prijavila prema ovome. I to je završetak onda diskusije molim vas. Izvolite.
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo složiću se sa većinom poslanika da je ovo praktično najlošije organizovana sjednica do sada u ovome domu. Odgovornost za to snosi Vijeće ministara, snose entiteske vlade, ali isto tako snosi ovo ovdje predsjedništvo. U nekoliko navrata, gospodine predsjedavajući vi ste kreli da ste mislili da će ova sjednica ići u drugom toku, da ste se dogovorili i pada mi napamet znači izrežirali. Na to bih još i dodao da ste povrijedili član 54. ovoga poslovnika, član 3. koji kaže – predsjedavajući daje poslanicima poštujući redosljed po kojem su se za nju prijavili. U papirima koji stoje ispred vas vidjećete da sam ja iza gospodina Špirića se prijavio. Vi ste očigledno znači režirali i način na koji će se ova diskusija voditi u ovome domu. S druge strane iako pripadam opozicionom bloku partija kako u Republici Srpskoj, tako i u Bosni i Hercegovini želja kao poslanika u ovome visokom domu nije mi samo da kritikujem vladu i poziciju, već da svojim konstruktivnim primjedbama i ...predlozima ubrzam način i podignem kvalitet rada ovog doma na odgovarajući nivo. S toga smatram kao i većina ovdje poslanika koji su prije mene diskutovali da je Vlada za ovu vrlo osjetljivu i rekao bih opširnu definisanu tačku dnevnog reda pripremila veoma šturi i uz to priložila jako deficitarne informacije. Šture jer ovome nedostaje informacija o drugim segmentima bezbjedonosne situacije u Bosni i Hercegovini, a tiču se stanja npr. u oružanim snagama, njihova brojnost, način rukovođenja, obaveze, materijalno izdvajanje itd. itd. Ne smije se zaboraviti da je u zadnje vrijeme u Bosni i Hercegovini bilo dosta afera u vezi sa ovim segmentom bezbjedonosne situacije. Samo da spomene afere ORAO, Pogorelica, mostarski slučaj itd. itd. Ako na ovakav važan segment bezbjedonost jedne zemlje Vlada gleda kao na nešto što ne zahtjeva posebnu elaboraciju, smatram da mi poslanici ne smijemo dozvoliti da se o ovome raspravlja bez adekvatnih informacija od organa koji su zaduženi da to nama daju. To je već od dosta poslanika elaborirano, ali hoću da naglasim znači da Vlada nije uradila svoj posao, a isto tako je pogriješilo i Predsjedništvo koje je dopustilo da ovakva informacija dođe na našu sjednicu. Isto tako postojanje nekoliko veoma osjetljivih tačaka na granicama Bosne i Hercegovine, spomnuću Kostajnicu, Neum, Martin Brod itd. u ovom izvještaju, ne samo da nisu elaborisani, nisu ni naznačeni. Takve tačke u međuentitetskim i unutar i entitetskim područjima takođe postoje i predstavljaju potencijalne izvore novih međunacionalnih i međuentitetskih sukoba incidenata. Povodom toga dolazimo i do same biti stavljanja ove tačke na dnevni red. Podsjetiću vas da su krvavi incidenti sa nacionalnim predznakom bili i glavni razlog zakazivanja ove sjednice. O tome u izvještaju ni riječi. A svjedoci smo da i u proteklih nekoliko dana došlo do nastavljanja tih i takvih incidenata u Drvaru, Mostaru, Brčkom itd. Ni riječi o korupciji u policiji i mnogim drugim stvarima koje su ovdje trebale da se kažu. 41 Dozvolite mi da kažem i nekoliko pojedinosti o ovom izvještaju. Kao prvo što je gospodin Đedović rekao na neuobičajen način je početak izvještaja iz Federacije Bosne i Hercegovine. S druge strane izvještaj iz Republike Srpske je potpuno promašio temu. I mislim da bi trebalo uvesti u ovaj dom jedinstven način pisanja izvještaja. Da svaki put ne pišemo na nova kako se jedan izvještaj od određenog resornog ministarstva treba da napiše. Kao što je spomenuto, nezamislimo je recimo da je kriminal što se tiče privrede ide u Pale. Arči se državna imovina svugdje, a kriminal i otkrivanje takvog kriminala, da ne kažem njihovo procesuiranje je u Palama. Ovi moji iz Republike Srpske nisu smjeli ni da napišu. Šta reći o saobraćaju gospodo. Pa nećemo reći da povećanje mandatnih kazni koje su ovdje navedene u izvještaju će dovesti da imamo manje saobaćajnih nezgoda. Mi smo napravili sistem u kome svaki policajac iza znaka koji označava 40 ili 50 čeka i kažnjava u ovoj državi. Pa da kažem da smo se šegačili sa jednom Rumunijom koju smo smatrali zaostalom državom. Kod njih kada ulazite u državu piše – 70 u naseljenom, 80 u ne naseljenom, 120 auto put. I nema više znakova i nema policajaca koji vam čuče pored svakog znaka. Koliko vidim iz ovog izvještaja iz Republike Srpske napisali su da žale što nema centralnih institucija. I onda nemojte da se čudimo, ovi koji dolaze iz Republike Srpske zašto nda dođe ovakav materijal i do ljudi koji su da kažem bliski Visokom predstavniku i međunarodnim organizacijama i kažu pa evo ljudi vi ste to tražili. Vi tražite da se objedine institucije, vi tražite da se državne institucije centralizuju. Ko je dopustio ovakav materijal uopšte dođe ovdje? Da je ovaj materijal bio kompletan vjerovatno bi lakše došli do definisanja uzroka ovako loše bezbjedonosne situacije, a to ustvari jeste način da se dođe do kvalitetnog rješenja. Naravno mora se postaviti pitanje gdje je rješenje? Gospodo poslanici, prestali smo se, dajte da se prestanemo međusobno lagati i lagati ovaj napačeni narod. Milicija i vojska ne mogu da spriječe pojavu ovakvih incidenata i sva odgovornost leži na političarima i ljudima koji vode ovu zemlju. Kada se dođe u ovaj visoki dom zbog svojih ličnih ili stranačkih interesa puna su usta, nekim poslanicima priča o zajedničkom životu, građanskom društvu, Bosni i Hercegovini kao državi A kada se vrate kući Srbi pričaju kako je gotova stvar pripajanja Republike Srpske Srbiji. Hrvati da je dogovoreno sa međunarodnom zajednicom i Vatikanom treći entitet, a Bošnjaci da je krajnje vrijeme da se ostala dva naroda vrate svojim maticama i ostave BiH Bošnjacima, naravno čitavu i cjelovitu i istorijski na AVNOJ-evskim granicama. Svi navedeni akteri sadašnju Bosnu i Hercegovinu gledaju samo kao privremeno rješenje za svoj narod. Ovakva dvoličnost ljudi koji sebe nazivaju političarima prave plodno tlo za nove međunacionalne incidente koji su nas i doveli do rata. Po meni ovo je glavni uzrok za većinu prošlih, ali za veliku većinu onih zločina koji će se desiti u Bosni i Hercegovini, jer je nerealno očekivati da se to neće u budućnosti dešavati. Ali, eto u međuvremenu dok se ne opametimo, postanemo bolji ljudi, ja predlažem sljedeće zaključke: 42 Policiju u entitetima, mislim brojčano treba dovesti u razumnu mjeru. Neki su spominjali Bosna i Hercegovina je prije ovoga rata imala preko 6 hiljada policajaca. Sada samo entitet Republike Srpske ima toliko. Da se opremi i obezbjedi materijalno taj policijski sastav. Ne možemo očekivati od policajca koji treba da uđe u okršaj sa kriminalcima da poslije toga, ako bude ranjen, ili ako bude na neki drugi način povrijeđen da iza njega niko ne stoji. Mi moramo i materijalno i politički stajati iza takvih ljudi. Predlažem da se smanji vojni potencijal i u rebalansu budžeta da se smanje stavke za vojsku, a da se te pare daju policiji. I naravno da se uspostavi bolja saradnja i oformi zajednički timovi sa zemljama u okruženju. Na početku sam rekao da je izvještaj nepotpun i nestručno urađen. Glasaću protiv njega, ali sam svjestan da skupštinska većina će izglasati sve što se dostavi pred poslanike, bez obzira na kvalitet tih dokumenata. Predložio sam evo ove mjere u nadi da ćete ih prihvatiti i eventualno iskoristiti za unapređenje stanja. Hvala.
Dobro. Hvala vama. Gospodin Momčilo Novaković. Neka se pripremi gospođa Azra Hadžiahmetović.
Dame i gospodo, ne mogu se oteti utisku da smo zaista jednu ozbiljnu temu doveli u kontekst političkih prepucavanja između pozicije i opozicije. Pa nije valjda gospodo iz opozicije da ćete na ovome postići političke poene? Ja vas moram podsjetiti, neki su izgleda zaboravili da se ovaj izvještaj, govoirm o izvještaju federalnog MUP-a odnosi na period kada ste upravo vi činili vlast. I da su ove cifre upravo za taj period. I nije mi drago što je tako, kao što mi nije drago ni što se dešavalo zadnjih dana i mjeseci što se dešava. Ali vas moram podsjetiti na mnoge grozne stvari i u to vrijeme. Na ubistvo djevojčice u Brčkom, na ubistvo u Drvaru i na još mnoge, Prijedoru itd. itd. I ne mislim da o tome trebamo razgovarati sa pozicije pozicije i opozicije. Nego sa pozicije da nečemu što je zaista problem doprinesemo. Ne mislim isto tako da je problem stranaka koje su na vlasti što su ovo stavile na dnevni red i što sada kao nemaju snage da ovo pitanje otvore. A prethodna vlast je imala dvije godine i nije imala snage ni da stavi na dnevni red i da o ovome ozbiljno porazgovara. Neki su pripadali tada onoj vlasti, neki ovoj, ali je činjenica da ovaj izvještaj i ovo što mi danas radimo nema za rezultat, bar ne ono što sam ja mislio da će imati. Ja sam mislio da mi danas odavde trebamo poslati snažnu poruku građanima Bosne i Hercegovine u svakom dijelu Bosne i Hercegovine da se solidarišemo sa žrtvama svakog oblika kriminala i terorizma i da smo na strani onih koji trpe posledice onog što u ovom izvještaju piše. I ne u ovom, nego i u onima koji nisu došli ovdje. Ja sam mislio da mi danas treba da pogledamo zaista istini u oči i da kažemo šta su uzroci, a uzroci vjerujte nisu tako 43 prosti kao što neki ovdje pokušavaju da ih prikažu. Oni su mnogo složeniji i nisu posljedica jednih izbora, drugih, jedne vlasti, druge, iste na oba nivoa, različite na svim nivoima itd. itd. Mnogo su oni kompleksniji. I zbog toga ja nisam zadovoljan sa ovim materijalom. Ne želim da pravdam Kolegij, ali molim vas mi smo natjerali Kolegij da zakaže ovu sjednicu na način kako je zakazuje. Mi smo natjerali tražeći da što prije to urade. Zašto to nije urađeno ranije? Pa molim vas 10 dana, pa tako dalje, pa tako dalje. A onda mi zakažemo sjednicu i to im zamjerim, zakažemo sjednicu ne pripremljeni. Molim vas, Savjet ministara treba da podnese izvještaj, ne entitetska ministarstva. I nije aspekt sigurnosti ovo što smo mi dobili od dva od tri tražena, a piše - informacija o stanju sigurnosti. Ne gospodo, ovo je informacija o stanju javnog reda, mira, kriminaliteta i bezbjednosti i saobraćaja. Tako se te nekada zvalo. I to je i sada tako. Tu upravo nemamo ono što smo tražili, a to je ovo o čemu smo pričali – povod zbog čega smo zakazali sjednicu. I nije povod samo to, odnosno uzroci su rekao sam i mnogo širi. Zbog toga ne mogu prihvatiti konstataciju predsjedavajućeg Savjeta ministara da Savjet ministara nije raspravljao prije nego što je ovo došlo na dnevni red. Pa molim vas lijepo, pa ko će raspravljati i kada će raspravljati, ako neće prije sjednice Parlamenta. Savjet ministara je trebao raspravljati i reći da ne može napraviti informaciju, jer nedostaje to, to, to, i to. A ne da ne želi raspravljati jer nije dobio informaciju. Dajte molim vas. Dalje, Savjet ministara nije iskoristio ni izvore koje je on imao. Pa ima Agenciju za zaštitu Bosne i Hercegovine, pa ima DGS, pa ima Interpol. Ima ljude koji su pod njihovom nadležnošću. Njih ne kritikujemo, a kritikujemo onoga ko nije pod nadležnošću Savjeta ministara, a to je entitesko ministarstvo unutrašnjih poslova. Naravno pri tome ne opravdavam uopšte što nije dostavljen izvještaj kada je traženo. Ali nemojte molim vas da izvještaj entitetskog MUP-a bude razlog, nedostavljanje izvještaja da bude razlog da Savjet ministara ne napravi kvalitetan materijal i tim ili čak da ne upozori Kolegij da se ne može sazvati sjednica zato što oni nisu spremni za ovu sjednicu. A očito bez materijala ni mi nismo spremni za ozbiljnu raspravu o ovim pitanjima. Na različite načine mi smo shvatili izgleda i ovu sjednicu. Ja sam rekao kako sam je ja shvatio. Neki su sjednicu shvatili da je ovo prilika da se zbog teške situacije u oblasti bezbjednosti mjenja koncept Bosne i Hercegovine. Neki su shvatili da treba mjenjati kompletnu sigurnosnu politiku zato što ova situacija ovakva kakva jeste, možda gora, možda i lošija čak kada bi se uzeli svi aspekti sigurnosti, osim koji je ovdje naveden. Ja mislim da ćemo vrlo teško doći do kvalitetnih zaključaka, a pod kvalitetnim zaključcima podrazumjeva zaključke koji će imati za posljedicu poboljšanja stanja. Bojim se da će se naši zaključci kretati u onom smislu da se najoštrije osuđuju svi koji su uradili to i to i da Savjet ministara treba da rpati stanje u ovoj oblasti i predloži mjere u skladu sa sopstvenim nadležnostima. Čini mi se da se tu negdje možemo vrtiti, jer očito da na bazi informacija i svega ovoga nešto kvalitetnije nismo u poziciji da donesemo. Na kraju zaista mi je žao što je jednu tešku situaciju jedan dio ovog parlamenta osjetio kao priliku za nešto sasvim drugo. Ja se iskreno nadam da građani to neće zapamtiti, nego da će zapamtiti želju i volju svih nas da sve ovo što je ovdje rečeno i nije rečeno se ubuduće ne događa. Hvala lijepo. 44
Zahvaljujem. Gospođa Azra Hadžiahmetović. Neka se pripremi gospodin Filip Andrić i poslije njega gospođa Ljiljan Milićević. I na taj način smo završili raspravu sa.
Uvaženi predsjedavajući, članovi Kolegija, ministra Čolak, kolegice i kolege poslanici. Dozvolite da svoj kraći osvrt na temu koja je danas pred nama počnem uz puno uvažavanje prema žrtvama drastično pogoršane sigurnosne situacije u Bosni i Hercegovini. Žrtvama tragedija bez obzira da li one imale predznak terorističkog akta ili gnusnog zločina, nemilog događaja ili nesretnih okolnosti. Ovo je terminologija koja se mogla čuti u izjavama najviših dužnosnika u Bosni i Hercegovini. Sa posebnom pažnjom sam slušala uvodno izlaganje predsjedavajućeg VIjeća ministara gospodina Terzića koji je dobrim dijelom dao i odgovor na neka pitanja na koja su se osvrnuo kolega poslanik Zlatko Lagumdžija. S toga me i čudi Lagumdžijina diskusija, jer je predsjedavajući posebno apostrofirao na početku da je tema preširoko ostavljena. Ko se iole hoće baviti sugurnosnim stanjem, taj dobro zna da to podrazumjeva tri segmenta, bezbjednosni, unutrašnji i vanjski, politički aspekt sigurnosti, posebno u kontekstu aktuelnih političkih događaja u Svijetu i ekonomski aspekt sa posebnim osvrtom na pitanja organiziranog kriminala i korupcije. Nadalje, predsjedavajući Vijeća ministara gospodin Terzić pozvao se i na svoje obaveze prema Koelgiju Predstavničkog doma, a koji je opet imao obaveze prema ovom domu u skladu sa tačkom 3. člana 47. i tačkom 1. i 2. člana 48. Poslovnika o radu. U hronologiji događaja koji je upravo naveo kolega Lagumdžija, gdje se pozvao na rokove od preko 2 mjeseca, što je tačno, ja ću vas podsjetiti da u to vrijeme još uvijek nije bilo imenovano VIjeće ministara koje bi ovom dom uputilo adekvatnu informaciju. Imali smo samo imenovanog predsjedavajućeg Vijeća ministara, a Vijeće ministara je izabrano tek 13. januara, a ministar pravde, a ministar i zamjenik ministra pravde takođe relevantni za pitanja koja se odnose na sigurnost, uz Ministarstvo sigurnosti i druga, na prošloj sjednici. Stoga je razumljivo zašto se ni predsjedavajući Vijeća ministara ni Kolegij ovoga doma nisu mogli rukovoditi obavezama iz Poslovnika i sazvati sjednicu u roku od 10, odnosno 15 dana. Također od predsjedavajućeg VIjeća ministara gospodina Terzića mogli smo ćuti da je na njegov zahtjev upućen entitetskim vladama i Vladi Distrikta Brčko dobio tri informacije različitog sadržaja, zbog čega se odlučio da ne saziva posebnu sjednicu Vijeća ministara posvećenu ovim pitanjima. Ovo mogu donekle razumjeti od predsjedavajućeg Vijeća ministara, ali svakako ne mogu opravdati. Posebno argument da bi se time pokazao odnos predsjednika Vlade Republike Srpske prema Vijeću ministara i Parlamentu Bosne i Hercegovine. Možda je upravo to najbolji primjer onog političkog konteksta rasprave o pitanjima sigurnosti. Vlada Republike Srpske je uputila informacije o kretanju i boravku stranaca. Ovo je svakako važno za sigurnosnu situaciju u Bosni i Hercegovini, posebno ako se informacija odnosi na cijelu Bosnu i Hercegovinu, iako pod strancima podrazumjevamo one, sve one koji su državljani drugih država. 45 Iz svega ovoga sasvim je razumljvo da se eventualna današnja priča o sigurnosti svodi na neke aspekte entietske i distriktne sigurnosti i to bosansko hercegovačka javnost treba da zna. Moram istaći i svoje čuđenje diskusijom kolegice Đurković sa ponovnim navraćanjem na nadležnost ovog parlamenta i državnih institucija u cjelini o pitanjima koja se tiču sigurnosti. Iz toga je sasvim logično pitanje - do kada ćemo se baviti pitanjima nadležnog nivoa vlasti za rasprave dok ljudi bivaju ubijani, imovina uništavana, drastično kršena ljudska prava koja su, podsjećam univerzalna, a ne općinska, kantonalna, entitetska ili distriktna? Sigurnost u Bosni i Hercegovini kojom treba da se bavi ovaj parlament nije pitanje statistike koja je jednim dijelom pred nama, već ključno političko, bezbjedonosno i ekonomsko pitanje koje se tiče ukupnog angažmana svih nas. Zašto imamo nesretne događaje koji su očito produkt još uvijek živih koncepata o etnički čistim prostorima i bježi li neko od takvih priznanja, prikrivajući se tzv. incidentima, bilo da se radi o utakmicama, promocijama knjiga, pojedinačnim slučajevima napada na povratnike i imovinu, vjerskim motivima, zatvorskim pobunama i slično, odnosno različitim pristupima o važnim, odnosno različitim pristupima o vađnim političkim događajima u Svijetu. Oštrica stavova pojedinih klubova ovoga doma danas bile su upućene i međunarodnoj zajednici. Oni inače dobro dođu, ponekada za neučinjeno i vjerovatno je zato su neki pronalazili neke svoje argumente, a to oni najbolje znaju. Ali vas pitam jesu li krivi OHR-ovi, SFOR-ovi i slično za očito drastično pogoršanje ukupne situacije, sigurnosne situacije u Bosni i Hercegovine. Čega je ona posljedica i šta učiniti da se ukupno sigurnosno stanje promjeni na bolje. Ovo su samo neka pitanja na koja sam bila inicirana dosadašnjim raspravama na ovu temu, posebno podržavajući prijedlog zaključaka koji je u ime Kluba HDZ-a koji je inicirao, podsjećam raspravu na ovu temu, predložio gospodin Zorić. U pripremi cjelovite informacije od strane Vijeća ministara interesornoj grupi sastavljenoj od predstavnika Ministarstva sigurnosti, Ministarstva pravde, Ministarstva ljudskih prava i Ministarstva vanjskih poslova i drugo u saradnji sa resornim na entitetskom nivou od koristi svakako može biti posljednji izvještaj o stanju ljudskih prava Bosne i Hercegovine koji je sačinio Helsinški komitet za ljudska prava u Bosni i Hercegovini za raspravu na ovu temu mnogo korisniji materijal od onih koji su danas pred nama. Ja se nadam da ćemo u narednom krugu rasprave na ovu temu vrlo brzo imati korisniju informaciju od ove i materijal od ove koji je danas pred nama. Zahvaljujem.
Hvala vam. Gospodin Filip Andrić i neka se pripremi gospođa Ljiljana Milićević.
Gospodine predsjedavajući i kolege zastupnici, ja ću vrlo kratko, vidim da je već koncentracija svima da nam je dosta i umora. S toga ne bih duljio. Neću ulaziti u ovo izvješće jer i ne držim da je ono primjereno današnjoj temi, temi današnje sjednice. Uz puno razumjevanje i obrazloženje situacije sa Vijećem ministara i njihovim mogućnostima, 46 odnosno ne mogućnostima da se pripravi kvalitetno izvješće, ali uz jednu nadu da ćemo to u jednom razumnom primjerenom roku zaista imati na klupama i da ćemo moći voditi kvalitetnu raspravu na tu temu. S toga, rekao sam neću puno duljiti, mi smo kroz Klub, odnosno stavove i zaključke i prijedloge zaklljučaka našeg kluba izjasnili, naša jasna stajališta po tom pitanju. Međutim, želim možda uz par nekih činjenica ukazati na neke pojave i možda potkrijepiti evo sve ono o čemu je bilo govora. Ne želeći umanjivati ni malo ni jedan zločin, ni jedan teroristički čin, niti bilo koje protuzakonito djelo, povod nama za ovu sjednicu je bio monstruozno ubojstvo obitelji Anđelić. Stoga ja bih malo više se osvrnuo evo slijedom ovog na možda događanja koja su i prethodila od Dejtonskog sporazuma na ovamo. Ja ću pokušati možda samo po pamćenju nekih detalja se sjetiti, jer nemam službi koje bi mi poda..kvalitetne informacije, ali nažalost ubojstvo obitelji Anđelić jeste samo jedno u nizu zločina počinjenih nad Hrvatima kao najmalobrojnijem narodu u Bosni i Hercegovini. Prisjetimo se ubojstvo povratnika u Srednjoj Bosni, pogotovo ubojstva policajaca; eksploziv podmetnut prilikom dolaska Svetog oca Pape pod most kojim je on trebao proći; zatim ubojstvo federalnog doministra unutarnjih poslova pokojnog Joze Leotara; automobil bomba u Mostaru; i niz drugih nasilja koja su počinjena kažem kojih u ovom trenutku teško je se sjetiti jer nemamo pripremljenih podataka. Ne bih se složio s onima koji tvrde da je sprečavanje povratka osnovni motiv ovakvih radnji, odnosno ne djela. Prvenstveno mišljenja sam da je glavni razlog krije se u političkoj pozadini, jer kroz ove čine se odašilju jasne političke poruke. To se može očitati možda pomalo i kroz objašnjenja prilikom događanja ovih događaja. Tako smo imali izjavu kada se dogodila auto bomba u Mostaru da su to Hrvati učinili. Znamo ko je dao tu izjavu. Kada je ubijen Perica Bilić, također znaju da su Hrvati to učinili, ali ni do dan danas ne znaju ko. Kada je ubijen Leotar svjedoci smo i konstruiranja monstruoznog procesa pod izgovorom da su Hrvati ubili svog minitra. Rezultate istrage i presude danas znamo, svjedoci smo svi. Obitelj Anđelić, tragedija kada se dogodila, sjećamo se, nije nažalost davno bilo, sjećamo se izjave federalnog ministara unutarnjih poslova tadašnjeg. I svemu tome ako još pridodamo i poništenje slobodne volje izražene na izborima 2000. godine hrvatskog naroda u odnosu na nepoštivanje političke volje, pa zatim slanje crnih kapuljača federalnog MUP-a u Hercegovačku banku. I ako sagledamo sveukupno niz svih tih poteza, ja mislim da se vrlo jasna poruka odašilje kakva je pozicija hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini, odnosno koje mu je mjesto. A kažemo da želimo državu sa tri jednakopravna konstitutivna naroda. Podržavajući ove zaključke koje vode u pravcu izgradnje sigurnosnih institucija i institucionalizaciji sigurnosne situacije u Bosne i Hercegovini, mislim da je jedan od glavnih uzročnika je upravo političko pitanje i da tu treba otvorenih karata staviti na dnevni red i to pitanje i pokušati iznaći rješenje koje će jamčiti i jednaka prava za sva tri naroda i to ne samo na papiru, nego stvarna i institucionalna. U tom smislu izražavam nadu da ćemo jednoga dana kao ozbiljni ljudi dobiti takve materijale i prijedloge i da ćemo raspravljati o njima. Ja vam zahvaljujem.
Gospođa Milićević. 47
Gospodo predsjedavajući, gospodo ministri, poštovane kolege, pravo da vam kažem ja nisam imala namjeru da se javim, ali ovako slušajući više različitih diskusija, hoću samo ukratko da skrenem pažnju na par stvari. Prvo neko je ovdje govorio o tri geta. Poštovana gospodo ja dolazim iz Republike Srpske i dolazim u Federaciju Bosne i Hercegovine, ovdje smo svi u Bosni i Hercegovini, mislim da je neprimjeren termin i to je upravo jedna od onih riječi koji i mi ovako dižemo tenzije. Jer neko od govornika je rekao kako smo mi svi stigli iz tri geta. A zna se šta je geto i ja molim da tu retoriku ne koristimo, pogotovo nije primjerena za jednu ovakvu sjednicu. Isto tako hoću da kažem da dosta toga što sam htjela da kažem rekla je koleginica Hadžiahmetović u svom uvodnom izlaganju i imam potpuno razumjevanje za gospodina Terzića i gospodina Čolaka, kao i ministarstva u entitetima, jer se sve ovo dešavalo u neko vrijeme konstituisanja i vlada i još nekih stvari. Takođe moram reći da mi je zadovoljstvo da vam kažem da je na Parlamentu Republike Srpske danas bila tačka dnevnog reda – bezbjednost povratnika, da su usvojeni određeni zaključci i da ujedno iskoristim priliku da sugerišem da bi bilo dobro da Parlament Federacije BiH takođe smogne snage i stavi na dnevni red dakle – analizu situacije i bezbjednost povratnika u Federaciju BiH. I tek u tom momentu će moći gospodin Terzić i Čolak i mi ovdje svi zajedno da vidimo šta su to zaključci entitetskih vlada i šta je to što je nama svima zajedno činiti na tom polju. Dakle, ovo što je danas učinjeno u Republici Srpskoj gdje je to i ja poštujem što su to uradili na trećoj sjednici, dakle kad su konstituisani našli su za shodno da se pogledaju u oči i kažu to je to i tu su te prve informacije i ja se nadam da ćemo mi za sljedeći put imati informaciju iz Republike Srpske, jer to je danas prošlo, ta tačka dnevnog reda je već bila. Hoću takođe da reagujem ovdje, mislim da je gospodin Jahić, ne znam reagovao na ovaj izvještaj pa kaže srpsko – ne srpsko. Pa pogledajte ako imate 118 podmetnutih eksplozija na koji način reći koliko se odnosi na građane povratnike, ako ne kažete 18 ne srpskih živalj, znači 18 je podmetnuto. O čemu se radi? Pa radi se o tome da smo mi stvarno što se tiče mnogih stvari postali prije Evropa nego onako kako smo stvarno trebali. Radi se o tome da je iskorišten naš položaj pa su putevi droge, trgovine ljudima, ostalo prije se uvezali sa Evropom nego Bosna i Hercegovina. I to je naša tragedija. I na tome mi moramo raditi da učinimo određene stvari, ja mislim da se one već i čine, da presjećemo te organizovani kriminal. Prije su se uvezali nego što smo se mi uvezali u Evropu. Tome moramo pogledati u oči i pomoći našim mupovima entitetskim kao i ovom ministarstvu koje je sada formirano da učinimo sve da presjećemo to. Isto tako hoću da kažem da smo se mi danas posipali pepelom, a mi smo i kada smo bili u Strazburu i određenim materijalima, a i ovdje sam prije mjesec i po dana gospodinu Eždaunu postavila pitanje - da li je dotaknuto dno u Bosni i Hercegovini? A onda je on lijepo rekao da smo mi dobro odmakli za ovih 7 godina i mi danas čitav dan svjesno ili nesvjesno nećemo da se okrenemo gospodo i pogledamo na onaj dan kada nam je potpisan Dejtonski sporazum. Mi smo daleko od toga. I nije to dovoljno da neko ne kaže kako ja hvalim, ali moram vam reći, vidite nama su tamo rekli da ni u jednoj području ratnog sukoba koji se desio u Svijetu nije postignut veći broj povrataka kao u Bosni i Hercegovini. Dakle nemojmo 48 se posipati pepelom, bilo je tu, dosta stvari je učinjeno, ali ne smijemo biti zadovoljni s tim. Moramo donjeti određene zaključke ići ka tome da to bude još bolje. Činjenica je da je urađeno, dosta je urađeno i Svijet nam to priznaje da je urađeno. Ja na tome insistiram. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Pošto ja nemam više prijavljenih za diskusiju, a ako se više niko ne javlja za riječ, ja zaključujem raspravu. Bilo je prijedloga i u pisanoj formi od pojedinih klubova da se da pauza. Predlažem da radimo dalje na sljedeći način. Ja sada dajem pauzu do 16 sati. U 16 sati ćemo se naći ponovo ovdje na ovoj sjednici da nastavimo dakle sjednicu. Do 15,30 neka se evo poslanici osvježe, ili ruča ko treba da ruča, a u 15,30 sazivam sjednicu Proširenog Kolegija ovdje gore na spratu. Zamolio bih predsjedavajućeg Vijeća ministara ukoliko može, ukoliko ne može onda sasvim sigurno zamjenik i ministar sigurnosti gospodin Čolak da nam se pridruže na toj sjednici Kolegija u 15, 30. Bilo bi dobro obojica. Dakle Prošireni Kolegij su ovi kolegiji, 8 kolegija u 15,30 na ovoj sali gore, u 16 nastavljamo rad u cilju naravno sastavljanja prijedloga zaključaka. [[PAUZA]] Nastavljamo sa radom. Ja bih zamolio. Kakvo je stanje kvoruma? Molio bih poslanike da uđu u salu. Ja se izvinjavam ova pauza je trajala nešto malo duže. U međuvremenu se sastao Prošireni Kolegij Predstavničkog doma i na Proširenom Kolegiju su praktično usaglašeni zaključci, zapravo usaglašena su četiri zaključka koja ste dobili, upravo se dijele ti zaključci koji bi trebali da odražavaju suštinu današnje rasprave i ja ću pročitati dakle zaključke povodom, prijedlog zapravo zaključaka povodom razmatranja Sigurnosne situacije u Bosni i Hercegovini. 1. Predstavničk dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine cijeni da je sigurnosna situacija u Bosni i Hercegovini ne zadovoljavajuća, te da će ovo pitanje imati prioritet u radu ovoga doma. 2. Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine obavezuje VIjeće ministara Bosne i Hercegovine da u što kraćem roku, a najkasnije u roku od 3 mjeseca Parlamentarnoj skupštini BiH predloži mjere za poboljšanje sigurnosti u Bosni i Hercegovini, uključujući i dokument – Sigurnosna politika Bosne i Hercegovine. 3. Predstavnički dom će ubrzati na aktivnosti, ubrazati aktivnosti na uspostavi zajedničke komisije oba doma sa sigurnosnu politiku i za kontrolu nad zakonitostima rada Agencije za informacije i zaštitu i 4. Predstavnički dom je odlučan da istraje na poboljšanju sigurnosne situacije u Bosni i Hercegovini i zaštiti temeljnih ljudskih prava i sloboda. 49 Ovo bi dame i gospodo poslanici bila četiri zaključka koja su usaglašena na sjednici Proširenog Kolegija na kojem su bili predstavnici svih političkih stranaka. Podrazumjeva se naravno da stenogram sa današnjom diskusijom i sa svim onim što je ovdje rečeno također uz ove zaključke bude dostavljen Vijeću ministara na daljnji rad i na daljnje postupanje. Ja otvaram raspravu povodom prijedloga ovih zaključaka. Izvolite. Ako se niko ne javlja za riječ. Javlja se gospodine Špirić, pa onda gospodin Lagumdžija jel. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege poslanici, uvaženi gosti, ja mislim da su ovo zaključci na liniji da se u Bosni i Hercegovini na bezbjedonosnoj politici i na bezbjedonosti onoga što se zove građanin Bosne i Hercegovine ništa radikalno na bolje ne primjeni, ja mislim sem što je nepripremljena sjednica i sem što smo dobili materijale kakve smo dobili da je ovo još serija zaključaka koja su na liniji ''ne ljuljaj brod''. Ja sam protiv ovakvih zaključaka i evo kažem da ću biti protiv ovakvih zaključaka. Mislim da situacija u Bosni i Hercegovini u smislu bezbjedonosne politike ne daje ovom parlamentu toliki konfor da bi išao sa ovakvim zaključcima. Situacija je mnogo gora i složenija. Ona traži promtno djelovanje i ovog parlamenta i Savjeta ministara. Ali pošto nema volje i spremnosti, ovo su rješenja parlamentarne većine i molim lijepo ne sporim da može da je donese, ali želim da kažem da ću biti protiv ovih zaključaka. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Gospodin Lagumdžija ima riječ. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice, dame i gospodo, nije sporno da bi se ovakvi zaključci u manjoj ili većoj mjeri sa nekim manjim izmjenama ovdje mogli prihvatiti kao dio onoga što treba da zaključimo. Međutim, današnja tema i današnja sjednica je suviše ozbiljna da bi se zadovoljili sa zaključcima koji praktično pokrivaju jedan samo mali segmen koji ustvari nas dovodi u poziciju da ako ne smijemo naglas, ono bar u sebi budemo svjesni činjenice da je današnje vrijeme u ludo potrošeno. Upravo je to razlog zašto mislim da bi bilo dobro još jednom da razmislimo da se Vijeće ministara, ako već evo pokušavamo da djelujemo na neki način konstruktivno na bazi ovih zaključaka koji su ovdje dati, da u u okviru zaključka broj 2. ipak Parlamentarna skupština iskaže svoje, svoju ocjenu ovog ne imanja odgavarajućih materijala za današnju sjednicu i da ovaj rok koji ste dali od 3 mjeseca da se taj rok svede na mjesec dana. Pa ako ništa da bar za mjesec dana imamo vremena i mi i Vijeće ministara da pripremimo ozbiljnu raspravu sa konkretnim zaključcima koji, od kojih će sigurno neki biti oročeni na 3 mjeseca i da se na određen način ohrabre i da poticaj institucijama sistema prije svega, pravosudnim organima, sudovima i tužilaštvima kao i istražnim organima da bez odlaganja i bez pritisaka rade svoj posao. 50 Ovo govorim zbog toga što je ipak neophodno da, ako ništa makar za mjesec dana dobijemo jedan materijal koji bi unio više svjetla u čitavu problematiku, jer u krajnjoj konsekvenci imate dva materijala koja smo danas dobili, dva materijala koja smo dobili, možete čak da vidite da materijali iz Republike Srpske na strani jedan i materijalu iz Federacje na strani dva o istim događajima se daju brutalno različiti podaci za državu BiH. Da ne bi ostalo nerazjašnjeno šta sam rekao možete da vidite da se kaže u materijalu iz Republike Srpske da je u Bosni i Hercegovini 2000. godine 50 hiljada bilo ilegalni imigracija, a da je 2002. to svedeno na 10 hiljada na nivou BiH. A federalni materijal takođe za BiH kaže da je 2000. bilo 30 hiljada, da ih je sada 3 hiljade. Iz čega možete, samo navodim kao ilustraciju. Takvih možete podataka još više, uvažavajući podatke koje ste vi dali koji bi sigurno oplemenili jedan materijal koji bi mogao poslužiti kao osnova za pravi program aktivnosti o kojem je ovdje riječ za 3 mjeseca. Pa bi ja u tom svjetlu gospodine predsjedavajući još jednom apelovao da radi ozbiljnosti današnjeg ovog čitavog događaja probamo ići u susred jedni drugima sa ovakvim prijedlogom zaključaka. U protivnom mi ovakve zaključke ne sporimo, ali smatramo njih nedovoljni i to je razlog zašto ih ne možemo podržati.
I, šta je vaš konkretan prijedlog na ovaj tekst? Sad raspravljamo, ovo je rasprava povodom zaključaka.
Povodom zaključaka. Povodom čega je trebalo drugo biti? Ne razumijem.
Ovo je rasprava povodom prijedloga zaključaka. Šta su vaši konkretni prijedlozi? Gdje, šta, kako treba u ovim zaključcima promjeniti ili dodati? Ja mislim to staviti na glasanje što vi predlažete gospodine Lagumdžija.
Znate šta gospodine Džaferoviću, vrlo interesantno, vi mene inače pažljivo slušate. Uzmite u stenogramu. Možete vidjeti tačno šta sam intervenisao u zaključku broj 2., šta sam rekao na početku, šta sam rekao u drugom redu kod tri mjeseca piše mjesec. Sve sam to rekao i zaključku 4. da treba dodati eventualno ohrabrivanje ovim institucijama. Mogu tačno konkretno napraviti formulaciju, ako ima svrhe da o tome govorimo. Ali ako vi mene ovako pitate šta sam vam ja predložio, nakon što sam vrlo konkretno predložio, onda bojim se da se mi vrtimo u krug i nema potrebe da idemo dalje. Ja vam se zahvaljujem, ali sam zaista pokušao da budem što je moguće više konstruktivan danas.
Zahvaljujem. Gospodin Živković. 51
Uvaženo predsjedništvo, dame i gospodo, u ruci držim pristupno izlaganje gospodina Terzića u kome mogu da kažem da iza riječi ''odgovornost'' koja je boldovana, odnosno pocrnjena još 10 puta je spomenjena riječ odgovornost i da će to biti princip rada ove vlade. Ako smo se na ovome parlamentu složili svi da su ovi izvještaji bili deficitarni, da Vlada nije odradila svoj posao dobro, onda je logično da u jednom od zaključaka Parlament kaže i stav u vezi toga. Zato predlažem da se negdje u zaključcima stavi sljedeće: – da je informacija dobijena od Ministarskog vijeća povodom tačke dnevnog reda Bezbjedonosna politika BiH, ista nije bila adekvatno pripremljena i ovom prilikom Parlament izražava svoje nezadovoljstvo nesavjesnošću i nestručnošću Savjeta ministara, tražeći od predsjedavajućeg Savjeta da izvuče pouke i zatraži odgovornost za ovaj propust u svojim redovima. Hvala.
Dobro. Hvala vam. Ko dalje želi da govori? Idemo dakle na glasanje. Zaključujem raspravu pošto se niko ne javlja za riječ. Prelazimo na izjašnjavanje. Imamo praktično četiri nova prijedloga na ovaj prijedlog zaključaka. Tri prijedloga je iznjeo gospodin Zlatko Lagumdžija i zato sam ja tražio od njega preciznu formulaciju da bih mogao ja sad da to preciziram. Dakle gospodin Lagumdžija slično kao i gospodin Živković smatra dakle da Parlament treba da iskaže u jednom od zaključaka ocjenu da informacija od VIjeća ministara, ili da materijali koje smo dakle danas imali nisu dakle dostatni za raspravu i da je zato praktično odgovorno Vijeće ministara. Koliko mogu da shvatim prijedlog i gospodina Lagumdžije i gospodina Živkovića. To je dakle isti prijedlog. Ja ih spajam u jedan i pitam Parlament koje zato da se takav zaključak ugradi u ove zaključke? Ko je za? Koliko? Dobro u redu. Ko je protiv? Ko je protiv? Jeste izbrojali? Jeste. Ko je uzdržan? Dobro. Postoji opća većina. Prelazimo na izjašnjavanje po entitetima za ovaj amandman. Ko je iz Federacije za ovaj amandman koji je predložen? Dobro hvala vam. Ko je iz Republike Srpske za ovaj amandman? Zapišite ovdje. Dakle iz Federacije BiH 10 za. To je dakle prošao iz Federacije. Iz Republike Srpske 7, dakle prošao je i u Republici Srpskoj. 52 Dakle konstatujem da se ovim zaključcima dodaje dakle zaključak u kojem se konstatuje da materijali za današnju sjednicu dakle nisu bili dostatni. Molim. ________________? [[nije izašao za govornicu]] Ne, ne ovo je amandman na zaključke gospodine. Molim vas lijepo, čekajte malo. Ovo je prijedlog zaključaka, ovo je dakle prijedlog zaključaka i ovo su amandmani na zaključke koje vi predlažete. Molim vas lijepo. Idemo na sljedeće. Dakle ko je zato da se rok od 3 mjeseca skrati na mjesec dana u tačci 2. zaključaka? Ko je zato? Dobro, hvala vam. Ko je protiv ovoga amandmana? Dobro. Hvala vam. Uzdržanih? Hvala vam. Dajte mi rezultate. Moramo po entitetima. Pitam iz Federacije ko je za ovaj zaključak? Iz Federacije pitam ko je za? Jeste izbrojali? Jeste. Hvala vam. Iz Republike Srpske ko je za? Dobro. Hvala vam. Dobro. Koliko je iz Federacije? Dakle konstatujem da zaključka ima i entitetsku većinu, tako da je rok umjesto 3 mjeseca 30 dana. I bio je još jedan prijedlog zaključka jel tako? U smislu da Predstavnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine ohrabruje nadležne pravosudne, policijske organe da rade svoj posao u skladu sa Ustavom i zakonom. To je to. Ja ne znam. To se predlaže. Tako se predlaže. [[zajednička diskusija]]