Poštovane zastupnice i zastupnici, želim vam dobar dan. Nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Prije nego što započnemo s današnjim radom i točkom dnevnog reda, jedna obavijest. Točka 4. koja je planirana za raspravu danas Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o trgovini, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 281, predlagatelj zastupnik Siniša Varga, nažalost nećemo moći raspraviti jer još nema poslovničkih uvjeta za raspravu jer nije matični odbor još odradio pa samo da znate kao to, pa ćemo umjesto nje danas raspraviti točku Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2017. godinu, podnositelj je glavni državni revizor. A sad prelazimo na točku dnevnog reda: - Prijedlog Zakona o kibernetičkoj sigurnosti operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga, prvo čitanje, P.Z.E. br. 320 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost i Odbor za obranu. Pozivam predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje, poštovani državni tajnik MUP-a gospodin Žarko Katić, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici. Zakon o kibernetičkoj sigurnosti operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga prenijet će u nacionalno zakonodavstvo Direktivu o mjerama za visoku zajedničku razinu sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava 2016/1148. Dakle, niz direktiva nastalo je u okviru provedbe EU Strategije kibernetičke sigurnosti iz 2013. godine te obuhvaća dio široke digitalne inicijative EU-a kojom se svijest o nužnosti stvaranja digitalnog gospodarstva širi kroz segmenata suvremenoga društva od stvaranja jedinstvenog digitalnog tržišta EU-a preko jačanja sigurnosne svijesti građanstva u cjelini pa do poticanja razvoja javnog privatnog partnerstva i elektroničkih usluga u državnoj upravi i gospodarstvu. Temeljni cilj NIS direktive je uvođenje zajedničkih minimalnih zahtjeva za izgradnju kapaciteta i planiranje, razmjenu informacija, suradnju te zajedničke sigurnosne zahtjeve za subjekte koji pružaju ili daju usluge koje su ključne za gospodarske i društvene aktivnosti a posebno za funkcioniranje unutarnjeg tržišta. U tu svrhu ovom direktivom odabrani su sektori koji su bitni za društvo i gospodarstvo i definirane digitalne usluge. Ti sektori su primjerice energetika,… [[Govornik se ne razumije.]] energetika, dakle električna energija, nafta, zatim prijevoz, sve vrste prijevoza, bankarstvo, infrastruktura, financijska tržišta, zdravstveni sektor, opskrba vodom za piće i slično. Dakle, i definirane su sve digitalne usluge koje moraju biti obuhvaćene tim minimalnim zahtjevima, uvedena je obveza prepoznavanja ključnih usluga u definiranim sektorima koje sam spomenuo kao i utvrđivanje ovisnosti ključnih usluga o informacijskim sustavima. Stoga su vrste subjekata na koje se odnosi NIS direktiva a time i obveznika primjene ovoga zakona grupirane u dvije skupine. Prvo operatore koji pružaju ključne usluge za društvo i nacionalno gospodarstvo, operatori ključnih usluga u tekstu i drugo, subjekte koji daju digitalne usluge od primarne važnosti za jedinstveno digitalno tržište EU-a, dakle davatelji digitalnih usluga. Razrada obveza za operatore ključnih usluga u punoj je odgovornosti država članica dok su obveze davatelja digitalnih usluga razrađene provedbenom regulativnom EU-a koja se izravno primjenjuje na države članice čiju provedbu u tu svrhu osiguravaju koordinacijska tijela na nacionalnoj razini. Zakonom je za potrebe operatora ključnih usluga osigurana provedba punog regulativnog procesa utvrđenog direktivom. Za potrebe davatelja digitalnih usluga isključivo dakle onih koji su sa sjedištem u RH, koji daju usluge na prostoru EU-a te koji nisu izuzeti kao male ili mikro tvrtke, ovim zakonom je osiguran sustav nadležnih tijela i postupanje prema zahtjevima takvih davatelja u RH odnosno prema potrebi koordinacije u slučaju incidenata koji mogu obuhvatiti građane RH koji su korisnici davatelja digitalnih usluga na prostoru cijele EU sa sjedištem u nekoj drugoj državi članici. Regulativni proces utvrđen prijedlogom ovoga zakona započinje identifikacijom operatora ključnih usluga na temelju zakonom određenih kriterija i pragova za svaki sektor i pripadajuće podsektore. Zakonom se prenosi obveza provedbe odgovarajućih sigurnosnih mjera sukladno s procjenom rizika samog operatora kada usluga koju pružaju na tržištu ovisi o mrežnim i informacijskim sustavima odnosno davatelja digitalne usluge. Jednako tako prenosi se obveza obavješćivanja o incidentima koji imaju znatan učinak na bilo pružanje bilo davanje usluge. Nadzorom se provjerava pravilnost provedbe propisanih mjera te provedba obavješćivanja o incidentima. Nadzor provedbe propisanih mjera se temelji na ocjeni sukladnosti koja se daje u okviru procesa revizije sigurnosti mrežnih informacijskih sustava, identificiranog operatora odnosno davatelja digitalnih usluga. Revizija se provodi u okviru sektorski propisane obvezne revizije, a kada obveza revizije nije sektorski utvrđena, Zakon predviđa postupak koji provodi tehničko tijelo za ocjenu sukladnosti utvrđeno za pojedine sektore ovim Zakonom. Obavješćivanje o incidentima služi usklađenoj i koordiniranoj pomoći u rješavanju incidenata kao i prevenciji budućih incidenata. Prevencija i rješavanje incidenata provodi se u okviru sustava nacionalnih i europskih tijela za utvrđivanje incidenata, te jedinstvenih nacionalnih kontaktnih točaka država članica i koordinacijskih tijela europske komisije. Za potpuni prijenos ove Direktive predviđeno je donošenje podzakonskog akta, to će biti Uredba o mjerama kibernetičke sigurnosti operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga kojom će se onda pobliže propisati mjere za postizanje visoke razine kibernetičke sigurnosti operatora ključnih usluga, kao i način njihove provedbe, kriteriji za određivanje incidenata koji imaju znatan učinak na pružanje ključnih usluga, sadržaj obavijesti o incidentima, način dostave obavijesti i ostala bitna pitanja za postupanje sa takvim obavijestima. Ono što Zakon uvodi, na samom nacrtu Prijedloga zakona radila je međuresorska radna skupina osnovana temeljem zaključka Nacionalnog vijeća za kibernetičku sigurnost koja je započela sa radom na izradi ovog Zakona u lipnju prošle godine. Nositeljem rada i aktivnosti ove međuresorne radne skupine bio je ured Vijeća za nacionalnu sigurnost, a članove su činile različita ministarstva i tijela kao Ministarstvo vanjskih poslova, Državna uprava za zaštitu i spašavanje, Zavod za sigurnost informacijskih sustava, CARNET, HAKOM, HNB, kao i sektorski nadležne institucije koje nisu članovi vijeća, kao što su Ministarstvo znanosti, obrazovanja, Ministarstvo mora, prometa, infrastrukture, Ministarstvo zdravstva, Ministarstvo financija, HANFA i ostali. Dakle, ovaj Zakon se naslanja na strategiju kibernetičke sigurnosti koja je donijeta u RH 2015. godine na NIS direktivu i mislimo da je ovaj Zakon jedan logičan slijed kako bi se uvela sigurnost za građane, za gospodarske subjekte i naravno, državne institucije u cjelini. Evo, ako bude nekih pitanja u prvom čitanju, mi ćemo ih svakako razmotriti i pripremiti vrlo skoro zbog obveze što ranijeg donošenja ovog Zakona za drugo čitanje. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem gospodinu državnom tajniku, gospodinu Katiću. Imamo nekoliko replika. Prvi se javio poštovani kolega Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, smatram da je ovo jako bitna tema i osobno podržavam ovaj oblik Zakona koji je zapravo prenošenje direktive. Vidjelo smo i nedavno i javnost je zapravo bila upozorena što znači određeni kibernetički napadi, čini mi se da je jučer i HANFA također izašla s određenim priopćenjem. Međutim, moje pitanje prema vama je, budući da se svakako i država tu treba puno bolje organizirati i da su državi potrebna puno značajnija i veća sredstva da bi se uopće mogli nositi sa svima onima koji će sudjelovati u tim napadima, a vidim da ovdje u samom Zakonu nije navedeno koji je to iznos sredstava, a budući da se radi o značajnim sredstvima i čini mi se da ste morali popuniti onaj obrazac fiskalnog učinka i da bi to trebalo osigurati ta sredstva i u 2019.-2020. godini, zanima me otprilike vaša procjena koliko bi koštalo državu to. Kažem, to podržavam, znači nije to da kritiziram, to podržavam. Međutim, moramo znati koliko to košta i da li su to dovoljna sredstva da se zapravo uopće možemo boriti protiv toga.
Zahvaljujem kolega Lalovac. Slijedeća replika, poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega državni tajniče, znači mene također zanima, svjedoci smo znači, u svijetu je to trend da se sve više su dostupne te usluge koje povrjeđuju nažalost, na drugoj su strani zakona, povrjeđuju pravo i privatnosti i sigurnosti i nanose štetu kako pojedincima, tvrtkama tako i državi. Zanima me kakvo je stanje u RH, odnosno da li ovom Uredbom RH postaje sigurnije mjesto što se tiče kibernetičkog kriminala nego što je bila i otprilike da nam date jednu sliku. Dobro je kad ovakve zakone predstavljamo u Saboru da dobijemo i sliku što se u Hrvatskoj to dešava i da li se dešava i koliko se dešava, odnosno da ne čitamo samo u medijima o slučajevima u SAD-u i drugim zemljama. Vjerojatno toga ima i u RH, tako da bi nas mogli malo o tome izvijestiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Gordanu Marasu. Odgovor, poštovani državni tajnik gospodin Katić. Izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, osnovna nakana ovog Zakona je da se, naravno da bude što veća sigurnost naših informatičkih i mrežnih sustava, ali to nije jedini Zakon koji će pomoći da naše društvo bude sigurno. Radi se na stalnom ažuriranju i usklađivanju svih naših zakona, ali i povezivanju svih tijela koja skrbe o sigurnosti u našoj državi. Mislimo da je najveći doprinos ovoga Zakona će biti upravo u povezivanju i sprječavanju incidenata za tijela koja imaju javne ovlasti ili tvrtke koje pružaju znatne usluge na tržištu. Ovaj zakon ima priloge, gdje su navedene sve tvrtke kao što sam u svom uvodnom izlaganju rekao i prijevoznici i operatori, odnosno, opskrbljivači sa električnom energijom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Katiću, vrijeme. Sljedeća replika poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, uvažani državni tajniče. Drago mi je da je ovaj zakon došao na dnevni red. Ja bi ovdje, kroz ovu repliku ukazao na ovaj problem, o kojem ste govorili, prije, već skoro pola godine. Danas više nitko ne govori, a radi se o neviđenim sajder napadima, o neviđenom kibernetičkom ratu protiv RH, koji je koincidirao sa suicidom generala Praljka u HAG-u. Još dan danas nismo dobili informaciju, tko je to napravio, a imamo i konstantno, ciljano djelovanje na pojedince, na skupine, na društvenim mrežama u RH. Spomenuli ste da su tu navedene u ovom zakonu i tvrtke koje se tiče ovaj zakon, nisam ja vidio strane tvrtke, nisam npr. vidio Facebook. Znači te tvrtke nisu obuhvaćene ovim zakonom, a one danas, pokrivaju 50% medijskog prostora u RH. Smatram da se i njih na neki način mora uključiti u ovaj zakon.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Zekanoviću. Sljedeća replika poštovana kolegica Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče. Ja mislim isto da je dobra odluka, da se donese ovaj zakon, a ne da su se mijenjali svi drugi zakoni u koje je trebalo ugraditi ove elemente. No, međutim, niste pred kraj svog izlaganja naveli jednu činjenicu, a to je da je potrebno donijeti i podzakonski akt, kojim bi se reguliralo, sadržaj, obavijesti, dakle, način na koji će se javnost obavještavati da se je nešto desilo, što je obveza svih oni koji obveza i ovog zakona. Budući da mi imamo dosta propisa koji su korektni, koji su dobri, ali i traži i niz podzakonskih akata, mene zanima, da li su te podzakonski akti, već u nekoj fazi gotovosti i kad ga namjeravate donijeti? Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Anki Mrak Taritaš. Odgovor poštovani državni tajnik, Žarko Katić, izvolite.
Poštovana gospođo zastupnice, uredba o kojoj sam govorio je izrađena, provedeno je e-savjetovanje i ono će biti upućena Vladi RH, čim bude ovaj zakon usvojen. Hvala.
Zahvaljujem državnom tajniku na odgovoru. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Zahvaljujem, otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Katić, državni tajniče, s kolegama državnim tajnicima. Možda nekoliko uvodnih riječi, da se malo stekne kontekst bitnosti ovog zakona i ove direktive. Mi svi znamo da je danas najmoćnija industrija upravo ona vezana za Internet i informacijske komunikacijske tehnologije, odnosno, digitalno tržište i pojmovi, kao što su digitalno tržište, informacijske komunikacijske tehnologije i internet su danas zapravo neodvojivi od sigurnosti. I u tom smislu smo svjesni važnosti i informatizacije i internalizacije i digitalizacije, ali istovremeno uz velike prednosti dolaze i ogromni rizici, te jedan od takvih rizika je svakako i taj, nije prenaglašeno reći, da se doslovce može srušiti jedan sustav u nekoliko klikova, što je i bilo u zadnje vrijeme, neki slučajevi su bili u EU i izvan EU, a radilo se i o kontroli cestovnog ili zračnog prometa ili o energetskim sustavima ili određenim ustanovama ili institucijama. I unatoč sve većoj osviještenosti i znanju kibernetičke sigurnosti, s jedne strane u određenim stručnim krugovima s druge strane, u određenim krugovima, koji pokrivaju najšire, recimo građanstvo i dalje su te informacije nedostatne. Tako jedno istraživanje na razini EU pokazuje da čak 51% europskih građana nema elementarne informacije o kibernetičkim prijetnjama, a 69% tvrtki nema elementarno razumijevanje o izloženosti rizicima u pogledima kibernetičke sigurnosti. I ono čega smo mi svjesni da očuvanje kibernetičke sigurnosti je već i sada, a biti će još i više jedan od najvećih izazova svake države, jer poznato je da ova vrsta napada, zapravo ne poznaje teritorijalne granice, a ni klasično oružje. I ono što znamo i često čitamo i iz novina i pratimo putem stranica, da određene kriminalne skupine ili pojedinci, dakle, koriste Internet na razne načine, kako bi postigli svoje ciljeve, ali nisu im mete samo državne institucije, korporacije, tvrtke, sustavi, mete su često i utjecajni pojedinci. I za postizanje ciljeva u jednoj državi, obično se fizički nalaze u drugoj državi, kako bi im se teže ušlo u kraj. I često su to države u kojima je kontrola nad internetskim sustavom slabija. To je s jedne strane kada je riječ o terorizmu, ali s druge strane, kada je riječ o tzv. hakerskim napadima, tada to nije slučaj, jer tu zapravo nema razlike. Nedavno vjerujem da smo čitali, da je jedan pojedinac iz Velike Britanije, hakirao institucije u SAD-u, neki će se sjetiti tog slučaja i ove sve uvodne riječi sam zapravo rekla za bolju ilustraciju važnosti ove teme. Inače europske institucije su 20.12.2017. napravile snažan korak u jačanju svoje suradnje u borbi protiv kibernetičkih napada, i ja bih rekla da je to jedan dosad možda najveći iskorak. Bio je jedan međuinstitucionalni tako ćemo reći dogovor, gdje je uspostavljen stalni tim za računalne intervencije tzv. CERT EU. I tim dogovorom su obuhvaćene sve institucije, tijela i agencije EU, vidimo važnost tog dogovora. Njime se treba koordinirati odgovor EU i svih članica upravo na kiber napade usmjerene protiv institucija. Kolega je ovdje, mislim Maras, postavio pitanje kakva je situacija u Hrvatskoj, pa ću si ja dopustiti i u ime predlagatelja možda da kažem dvije riječi. Pa imate izvješće SOA-e za prošlu godinu gdje vam se kaže da je barem sedam velikih hakerskih napada izvršeno na institucije RH, naravno ne kaže se na koje radi zaštite podataka. A što se tiče proračuna naravno da treba, kolega Lalovac je isto postavio pitanje oko proračuna. Proračun je prilično velik, ali koliko sam ja upoznata omogućena su sredstva iz dva fonda iz CEF-a i GrowCERT-a tako da su ona na raspolaganju već ove godine jer bez novca nema ni provedbe ovih akcija. Vijeće za telekomunikacije je na sastanku 24. listopada 2017. je uspostavilo i dogovor o uspostavi Akcijskog plana za reformu kibernetike sigurnosti cijele EU i tada su ministri naglasili koliko je ovo bitno pitanje. Ali ono što je jako bitno da je prošla godina bila prelomna, ajmo tako reći u ovom području u EU jer je tijekom te prošle godine EU započela pripreme novog zakona kako bi se članice EU zajednički suočile sa ovim prijetnjama. I sve koliko znam do sada ide po planu. I primjerice, vidjeli smo da je 2016. svaki dan u EU zabilježeno više od 4000 napada određenim programima tipa Ransomware na europske institucije što je narušavalo povjerenje građana i ostavilo je određenu nesigurnost. I često slušamo o jedinstvenom digitalnom tržištu kao jednom od najvažnijih ciljeva EU, ali nema digitalnog gospodarstva niti stabilne javne uprave bez pouzdanog sustava sigurnosti, to su naprosto karike u lancu. I taj pojam jedinstvenog digitalnog tržišta je sveobuhvatan i on se ne odnosi samo na ulaganja u poduzeća na tehnološku modernizaciju, informatizaciju, robotizaciju itd., odnosi se na sve nas građane u svim zemljama članicama EU, odnosi se i na postizanje jednakosti u pristupu internetu i uslugama gdje znamo da Hrvatska još uvijek hvata korak s razvijenim zemljama, ali ono što je posebno ovdje bitno i povezano je sa ovim zakonom da jedinstveno digitalno tržište neće u potpunosti zaživjeti dok sve zemlje članice EU nisu barem na približnoj razini u svim ovim sigurnosnim parametrima što je i današnji prijedlog zakona implementacija ove direktive u naše zakonodavstvo. I znamo da je digitalno područje u svojoj definiciji već samo antagonično. Zašto? Pa trenutačno nema nijednog područja na svijetu kao što je ovo koje je toliko kompleksno da je doslovce u svakoj pori privatnog i poslovnog, a istodobno je i najranjivije područje na svijetu jer je doslovce moguće da osoba iz kafića hakira nacionalni sustav neke države ili institucije. I zato je tekst ove direktive koju mi inkorporiramo u naše nacionalno zakonodavstvo čak pune tri godine usklađivan i uređivan i to između vijeća, komisije i parlamenta i na koncu svih država članica da bi se postigao jedan konsenzus oko svih bitnih pitanja s jedne strane, a i da bi se omogućila zadovoljavajuća europska suradnja i zajednička sigurnost s druge strane. Zato mislim da je upućivanje ovog prijedloga današnjeg zakona jedan značajan korak unaprijed za bolju razinu kibernetičke sigurnosti u Hrvatskoj kao članici EU jer se ovaj zakon u potpunosti oslanja na najbolju praksu i na ovu spomenutu NIS direktivu. I ono što trebamo podsjetiti da su države članice imale rok do svibnja ove godine za prenošenje Strategije za kiber sigurnost u nacionalno pravo, a do prosinca ove godine za utvrđivanje tzv. operatera ključnih usluga koje kolega Katić državni tajnik u ime predlagatelja također spominjao i pravila o kibernetičkoj sigurnosti na razini EU, Vijeće je donijelo u svibnju 2016. to znamo, a na snagu su stupila u kolovozu 2016. Dakle prijenos ove NIS direktive u naše zakonodavstvo bitno je iz mnogih razloga, ali da ih sada ne nabrajam sve pojedinačno jer je dosta opsežan i zakon u suštini to znači sljedeće, zajedničke mreža mjera zaštite u svim državama članicama EU i bolja međusobna koordinacija tih država u području kibernetičke sigurnosti. I Hrvatska će u tom smislu među ostalim morati uvesti mjere za visoku razinu kibernetičke sigurnosti u primjerice sljedećim sektorima, energetskom sektoru odnosno području koje regulira električnu energiju opskrbu, nafta, plin opskrba dakle svi ovim parametrima, vodni, cestovni, zračni prijevoz, infrastruktura zdravstvenog sektora itd., itd. I naglasit ću da je u proteklih godinu i pol dana Hrvatska u ovom području, a ovo područje kibernetičke sigurnosti pokriva resore obrane, resore MUP-a i Ured vijeća nacionalne sigurnosti jer po onom članku 30. i 31. iz ovog prijedloga zakona mi vidimo da je zapravo i Ured vijeća za nacionalnu sigurnost jedinstvena kontaktna nacionalna točka za provedbu ovoga. Dakle vidimo iz ovog da se predano shvaćaju ove prijetnje i ugroze i vidimo da su ti resori u zadnjih godinu dana jako surađivali i da su djelatnici koji su radili taj zahtjevan posao zapravo ušli u te procese i shvatili njihovu bit i na globalnoj i na regionalnoj razini. I ono što je bitno reći u jednoj mjeri je ovdje ojačanja financijaška pozicija, ojačana su financijska sredstva u zadnjih godinu i pol dana za te resore, ali ono što je naročito bitno da su ojačane operativne sposobnosti. I ja sam sigurna da nam je svima cilj da Hrvatska bude zemlja koja će biti kvalitetno pozicionirana u ovom sigurnosnom pogledu i samostalno ali i u okviru EU i naravno da bez novca nema tih ostvarenja svih ovih mjera. I zato je bitno reći da osim proračuna o kojem će vjerojatno državni tajnik Katić nešto više reći je omogućeno i korištenje sredstava iz dvaju fondova, kao što sam rekla iz CEF-a i … [[Govornik se ne razumije.]] I isto tako možda na kraju zaključno reći da ne samo da će donijeti se bolja zajednička politika i pojedinačno za države članice i na razini EU, isto tako moramo objektivno reći da ćemo dobiti i dosta obaveza za resorna tijela, dosta novih zahtjevnih poslova, dosta veliku potrebu koordinacije, međusobne suradnje i naših resornih tijela ali i resornih tijela u EU, ali opet sve sa ciljem da ti složeni postupci javnoprivatnih i nadležnih državnih tijela donesu najjednostavnije rečeno bolji i učinkovitiji sustav kibernetičke sigurnosti u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Ireni Petrijevčanin Vuksanović na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Ranko Ostojić, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, štovani državni tajniče, predstavnici Vlade. Ovo donošenje zakona proizlazi naravno iz obaveza RH o usklađivanju i prijenosu direktive o mjerama za visoku zajedničku razinu sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava u razdoblju od 3 godine koliko se to usaglašavalo. Ja sam 2 sudjelovao direktno i u vrlo ozbiljnim raspravama koje su se vodile vezano za ovu ozbiljnu problematiku. Naime, točno je da je područje digitalnog a gospodarstvo zapravo danas bez digitalnog nema. To je ono što je po meni jako važno, odnosilo se na sve dijelove gospodarskog sektora, jednako tako inicijative koje se odnose na digitalno gospodarstvo, Europske unije i EU je shvaćajući tu opasnosti i područje na kojemu smo zaista ranjivi, ugroženi i koje može izazvati ozbiljne potrebe kako u gospodarstvu a time onda i u sigurnosti, ostvarila uvjete i direktivama riješila i jednako tako obavezama država članica da riješe i pitanje strategije za zaštitu od kibernetičkih napada. Sama NIS direktiva koja je donošena tri godine i predstavlja jednu široku, digitalnu inicijativu EU i širi svijest o nužnosti razvoja upravo kao i digitalnog svijeta tako i zaštite od napada na taj ponavljam vrlo ranjivi prostor jer u tom kibernetičkom prostoru postoji vrlo ozbiljna situacija u kojoj zaista su dobri primjeri da mladić koji nema završenu školu, pa čak i dolazi iz naše zemlje, registrira firmu u Austriji i napravi ozbiljne hakerske napade i zaradi novce koje vjerojatno teško da bi mogao prikupiti za cijeli život. Ono što ja želim ovdje istaći a to je naravno da je implementacija same direktive podrazumijeva i usuglašavanje sa regulativom o zaštiti od osobnih podataka. Ono što je zaista važno za istaći a to je dosadašnji napadi koji su bili, točno je naveden podatak od 9 iz javnog izvješća Sigurnosno obavještajne agencije, međutim treba napomenuti da se to odnosilo samo na državne institucije. Ono što se ovim zakonom rješava a to je da ključni davatelji usluga nisu samo u državnom sektoru, to se sada počinje odnositi i na sve one druge koji se nalaze u prostorima energetike, električne energije, nafte, plina, prijevoza, zračnog, željezničkog, vodnog, cestovnog, bankarstva, infrastrukture, financijskog tržišta. Ali jednako tako zdravstveni sektor, opskrba vodom, distribucija, digitalna infrastruktura, razmjena internetskog prometa, usluge, naziva domena i kontrola, … [[Govornik se ne razumije.]] nacionalne domene. Prema tome, to su sve područja koja su ovdje navedena u zakonu i oni su sigurno bili izloženi itekako hakerskim napadima koji naravno nisu ovdje evidentirani a to je ono što i želi napomenuti a to je da zapravo mogu zaključiti da mi u ovom trenutku ne znamo tko su ti nositelji, odnosno tko su oni koje bi do 12. mjeseca ove godine trebali locirati kao ključne nositelje pored državnih institucija. Sama Nacionalna strategija kibernetičke sigurnosti predstavlja okvir hrvatsko društvo u cjelini a specifično se određuje niz ciljeva, mjera prema javnom akademsko-gospodarsko sektoru ali i sektoru građanstva u cjelini. Ja bih želio napomenuti da je vrlo važan dio uz kvalitetne podatke koje smo malo prije čuli vezano o tome koliko građana EU zna uopće o opasnostima, mogućnostima koje se događaju. Takva stvar se odnosni i naravno i na RH. I u tom smislu potpuno podržavamo ovaj dio a to je edukacija i preventivno djelovanje po pitanju sprječavanja cyber kriminala, jednako tako opasnosti koje dolaze u ovom digitalnom području. U ovom prvom dijelu obveznika zahtjeva iz NIS direktive, to su operateri koji pružaju ključne usluge za društvo ili nacionalnu ekonomiju, oni su utvrđeni u 7 sektora a drugu skupinu čine upravo oni koji su davatelji digitalnih usluga. E tu ja vidim djelomično problem a to je ako ih u ovom trenutku još ne znamo i ako ih budemo morali popisivati, mislim da taj rok koji nam se vrlo brzo približava a treba što prije biti definiran. Reguliranje sustava nadležnih tijela na nacionalnoj razini, njihovo povezivanje sa nadležnim tijelima EU će zasigurno pomoći i RH. Mi ne smijemo pristati na to da budemo uvijek oni koji će na neki način servisirati svojim podacima izvršavanje određenih obaveza EU-a već pri tome moramo i mi sami imati koristi. Hrvatska nije izolirana, sastavni smo dio jedne velike zajednice i prema tome, ta vrlo zahtjevna zadaća po meni sigurno se može ostvariti u dobro koordinaciji ne samo naših nositelja već i u situaciji da jedinstvena nacionalna kontaktna točka bude ta koja će itekako zaprimati podatke i biti od velike koristi svima onima koji su izloženi ili postoji opasnost da budu izloženi napadima u ovom digitalnom svijetu. Ono šta sam želio ponovno naglasiti a to je pitanje da nacionalna Strategija kibernetičke sigurnosti u ovom visokom digitaliziranom svijetu, vrlo osjetljivom, zbog kumulacije velikih različitih fondova podataka itd., zahtjeva preventivno djelovanje, vrlo je važno od obrazovnog sustava do svih onih ključnih koji postoje u tome da se mora proširiti svijest o tome, to je područje na kojem se zaista jednim klikom može urušiti sve. Iz tog razloga želim naglasiti da ubrzani proces digitalizacije kako raznih industrijskih sektora kao što su to danas varijante u kojim mi imamo E-građanina, sustav koji ukoliko se sruši, izaziva ozbiljni poremećaj za sve građane RH a ako to ne bude praćeno odgovarajućim sigurnosnim mjerama, implementacija same NIS direktive stvorit će zapravo lijepu priču na papiru a pri tome samu zaštitu i sigurnije informacijsko društvo nećemo osigurati. Zato klub SDP-a će podržati donošenje ovog zakona, smatramo da i dugotrajna rasprava koja je bila u EU-u jednako tako i razgovori koji su bili u RH i u svim razgovorima koji su vođeni sa Zavodom za informacijsku sigurnost, uredno Vijeće za nacionalnu sigurnost jesu bili sadržajni, konstruktivni ali ću se osvrnuti na kraju da u ovom trenutku stanje postojećih kapaciteta nadležnih tijela ne znamo, da broj obveznika provedbe zahtjeva iz ovog zakona još uvijek ne znamo, realizaciju plana korištenja sredstava europskih fondova osiguranih u svrhu provedbe ove direktive još uvijek ne znamo. Ovo ne govorim iz razloga da bi bilo koju poruku poslali u smislu protivljenja već namjere da su upravo ove zadnje tri stvari a to su sredstva sa kojima će se zaista osigurati ovaj vrlo zahtjevan, vrlo kompliciran, jedan ozbiljan zaštitni mehanizam, štit ove države u području u kojemu RH možda nije toliko bila eksponirana u incidentima ali to se zaista i nama može dogoditi. Iz toga razloga je vrlo važno da se upravo ove zadnje točke a to je samo stanje, tko su ti obveznici, koje su njihove obaveze kao i sredstva za koje nije dovoljno naglasiti da postoje u mogućim europskim fondovima već na ovakvu provedbu i implementaciju moramo imati točne brojke i onda će biti jasno vidljivo u kojim razmjerima je zapravo potrebno da ova zemlja ispuni upravo temeljne kriterije koji se traže direktivom i da kapaciteti ove zemlje budu zaista pripremljeni za sprečavanje, preventivu i obranu od mogućih incidenata u kibernetičkom svijetu. Još jedanput ponavljam, Klub zastupnika SDP-a će podržati donošenje ovog zakona u prvom čitanju uz ove primjedbe koje dajemo predlagatelju, vjerujemo da se time može dodatno popraviti. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo na … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] A, kaže kolega Bukarica da pozdravimo učenike koji su ovdje s nama, pa pozdravljamo onda učenike Elektrotehničke škole iz Zagreba, dobro nam došli. [[Pljesak.]] A evo nakon toga, Klub zastupnika SDSS-a i poštovani kolega Milorad Pupovac, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, državni tajnici, učenici, kolegice i kolege. Iznimno važna i značajna zakonodavna inicijativa kad je posrijedi ne samo stvaranje jedinstvenog, tržišnog i gospodarskog prostora unutar EU-a čija smo članica nego iznimno važna i zbog nacionalne sigurnosti povezane sa mrežnim i informacijskim sustavima koji postaju sve rašireniji, sve prisutniji i zapravo sve dominantniji prostori, oblici, načini na koje se odvija komunikacija i u našem društvu iako kao što je netko rekao, ozbiljno zaostajemo za drugim zemljama u tom pogledu u različitim područjima. Dakle ovim zakonom se regulira vertikalan sistem, ne regulira se horizontalan sistem koji je također iznimno važan, netko je spomenuo ovdje, pitanje je odnosa prema pojedincima, pitanje je odnosa prema vrijednostima, pitanje stavova koji se izriču na pojedinim mrežama ili informacijskim sustavima, ovdje je zapravo riječ o vertikalnoj kontroli i vertikalnom nadzoru i vertikalnoj komunikaciji koja ovisi i operaterima i o onima providerima koji omogućavaju funkcioniranje i omogućavaju korisnicima osiguravanje komunikacije neophodno za njihovo poslovanje ili za njihov rad. Dakle, sedam sektora ili sedam područja je obuhvaćeno ovim vertikalnim sistemom. Od energetike, preko prijevoza, bankarstva, infrastrukture, financijskog tržišta, zdravstvenog sektora, opskrbe vodom za piće i njezine distribucije, digitalne infrastrukture, razmjene internetskog prometa usluge i naziva domena i kontrola više nacionalnih domena dakle, osam, ne samo sedam, kao što sam rekao, iznimno važnih i značajnih kako za kvalitetu obavljanja posla, kvalitetu usluga koje se rade, tako i za njihovu opću sigurnost, a istovremeno i za, ako smijem reći, za konkurentnost u velikoj mjeri kad su posrijedi pojedini sektori i pojedini poslovi. Utoliko je iznenađujuće, ali istovremeno ilustrira. Kad smo razgovarali o Istanbulskoj konvenciji, ovdje nismo mogli živjeti, ni u javnosti, ni u Saboru, ni bilo gdje. Sad kada razgovaramo o nečemu što je budućnost, o nečemu o čemu će ovisiti zrelost naše ekonomije, zrelost našeg društva, zrelost naše svijesti da razmišljamo o onome što je budućnost ne naše unučadi, ne naše djece, nego ovih mladih i starijih od njih koji su bili na ovoj galeriji. E, tu mi zapravo podbacujemo i pokazujemo da smo žrtve svijesti, žrtve pogleda koji su daleko od budućnosti i utoliko je iznimno važno da se o ovom tematici, sličnoj tematici posvetimo na adekvatan način, tim više što ovaj Zakon ne donosi nikakve osobite novine. On u sebi zapravo sadrži popise, s jedne strane pojmova, druge strane opseg i obime poslova koje će pojedina tijela obavljati i naravno, ono što je možda najvažnije, jest da zapravo prepoznaje koja su to područja unutar koje će se odraditi i koja su to tijela koja će biti zadužena za to i to je zapravo najrelevantnija stvar kad je posrijedi ovaj Zakon. Dakle, što i koja područja, koji sektori su ovdje obuhvaćeni i ono što je važno, jeste koja su to tijela koja će u skladu sa ovim Zakonom odnosno u skladu sa Direktivnom EU obavljati ono što je zadaća ovoga Zakona. Dakle, u tom pogledu, za mene i za Klub zastupnika SDSS-a ključno pitanje se postavlja, gospodine državni tajniče koliko smo mi zapravo osposobljeni? Mi imamo neka tijela koja već funkcioniraju, ali koliko smo osposobljeni za ovu novu vrstu kulture rada i novu vrstu profesionalnosti i novu vrstu etičnosti koja to zahtijeva? Jer većina ovih tijela, od ureda Vijeća za nacionalnu sigurnost, pa do raznih tijela koja pokrivaju pojedine sektore, zapravo će zahtijevati iznimnu profesionalnost, novi tip profesionalnosti, novi tip etičnosti jer u mnogim stvarima neće postojati oni koji će njih nadzirati, ali će oni mnoge moći nadzirati. Oni će moći mnogo toga štititi, ali moći će i mnogo toga propustiti ukoliko nema adekvatne profesionalnosti, ako nema adekvatne etičnosti. Zato bi bilo za nas iznimno značajno da znamo na koji način će se ti ljudi pripremati profesionalno za obavljanje tih poslova, na koji način će biti birani za obavljanje tih poslova, kako će i na koji način oni udovoljavati kriterijima kojima trebaju udovoljavati npr. i suci i državni odvjetnici i slični važni akteri u našem društvu, a za koje znamo iz različitih praksi do sada da nisu uvijek odgovarali ni najvišim profesionalnim niti najvišim etičkim kriterijama. To je dakle, ovo što mi danas činimo je minimalni infrastrukturni legislativni korak, ali da bi ovaj minimalni infrastrukturni legislativni korak mogao biti u pravom smislu riječi ispunjen, neophodno je da imamo ovu profesionalnu, da imamo ovu etičku dimenziju. Dakle, ovdje u ovom slučaju to posebno važi zbog toga što će u ovom slučaju postojati komunikacija ne samo prema subjektima unutar pojedinih sektora kao što je energetika ili bankarstvo, nego će postojati komunikacija i prema nadležnim tijelima slične vrste u drugim državama i unutar EU što samo po sebi pretpostavlja najviši mogući stupanj profesionalnosti i najveći mogući stupanj etičnosti u tom pogledu. I s te strane je naravno, ovakav Zakon za nas velika prilika, da barem pojedine dijelove naših državnih tijela učinimo što je moguće profesionalnijim i poslovno i profesionalno etičnijim nego što su to do sada bili, a istovremeno je prilika naravno, da se stvore i ojačaju one institucije koje to trebaju omogućiti, a to su škole i sveučilišta koje mi nažalost i u svojoj budžetskoj politici i u svojim budžetskim politika ne tretiramo na takav način, ne prepoznajemo ih kao neophodna izvorišta za osiguravanje ovakvih kadrova i ovakvih ljudskih resursa neophodnih za poslove poput ovih kojih će s vremenom biti sve više i više, koji će s vremenom mijenjati klasične tipove onoga što nazivamo birokracijom, onoga što nazivamo nadzornim i kontrolnim instrumentima ili akterima unutar naše zemlje. I za kraj ću reći dvije stvari koje, dakle, u tom pogledu je ovo prilika da se podsjetimo na to što trebamo učiniti kad je posrijedi planiranje naših proračuna za potrebe koje nameću ovakva zakonska rješenja i ono što iz njih proizlazi. Zato me i ne čudi što vi kad kažete koja su sredstva neophodna da se osiguraju po ovom Zakonu, vi kažete to će se tek znati, više-manje. Znate otprilike kako će izgledati sankcije za onoga koji se ne bude držao bilo preporuka ili koji se ne bude držao Zakona, ali kad je posrijedi to koliki će biti trošak ovoga, tu naravno nemamo nikakvu određenu procjenu. Nemamo procjenu zato što zapravo bi to tražilo dubinsku analizu, što je sve potrebno da se uradi, da se u punom i u pravom smislu te riječi, kao zemlja pripremimo za ovaj posao. A da ne kažem, što je i koliko potrebno da bismo u globalnom svijetu, u kojem dominiraju pojedini operateri, u kojem dominiraju vlasnici pojedinih komunikacijskih kanala, mi zauzeli, neku vrstu pozicije, koja će nam jamčiti kakvu takvu sigurnost. Kakvu takvu sigurnost. Koju naravno ne možemo nadoknaditi, time što ćemo se mi takmičiti sa velikim, američkim ili kineskim ili ne znam kojim potencijalnim kandidatima, za gradnju velikih linija, velikih autoputova, komunikacijskih, ali se možemo takmičiti u izgradnji drugih oblika, to možemo kadrova i možemo programa, možemo različitih sredstava, koja u tom pogledu stoje na raspolaganju. I možemo naravno, mehanizama sigurnosti i kulture sigurnosti. Kada bismo se u tome takmičili, ja mislim da bismo, doista, iskoristili priliku da budemo efikasnija, profesionalnije vođena država nego što jesmo. Klub zastupnika SDSS-a će podržati ovaj prijedlog zakona i sudjelovati će u daljnjoj raspravi oko prijedloga koji je … [[Govornik se ne razumije.]] proučiti. Hvala.
Zahvaljujem. Idemo sada na Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana kolegica, Vesna Pusić, izvolite.
Gospodine predsjedniče Sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima. Zapravo važan zakon, važan prijedlog, više da počnemo kao zastupnici dovoditi svijesti o novim okolnostima koje su nastale, pa mislim da i ovaj prijedlog zakona, govori ako pogledate kada je on nastao i koliko se pregovara unutar europskih institucija i kada ga mi ratificiramo, govori nešto o promijenjenim okolnostima i promijenjenoj brzini, odnosno, ažurnosti, koja će nam tu biti potrebna. Dakle, ono o čemu, što je svrha ove niz direktive, dakle, Direktive EU, je da se uvedu odgovarajuće mjere zaštite i da se obavezno obavješćuje o sigurnosti incidentima do kojih dolazi u pojedinim sustavima, odnosno, u pojedinim zemljama. Ono što mi se čini ilustrativnim i potrebno ovdje ponoviti, da tako kažem su sektori na koje se ova direktiva, pa onda i ovaj zakon odnosi. Energetika, prijevoz, bankarstvo, infrastrukture financijskih tržišta, zdravstveni sektor, opskrba vodom za piće i njezina distribucija, digitalna infrastruktura. Da bi razumjeli zašto nema, ne zašto ima ovog čega ima, nego zašto nema onog što po našem mišljenju bi ovdje trebalo biti, dovoljno je konstatirati, vidjeti iz ovog prijedloga, da je to direktiva koja je donesena 2013. usuglašavana je 3 g. Dakle, osnovni okvir direktive je iz 2010. Danas je 2018. u međuvremenu su se u kibernetičkoj sferi i u sferi kibernetičke sigurnosti, dogodile takve stvari koje nisu bile ni na horizontu, nisu se dale niti deducirati iz situacije kako je ona izgledala iz 2010. pa niti 2013. I ovi svi sektori koji se ovdje spominje, su naravno vrlo važni i za sigurnost i u svakom pogledu, ali u međuvremenu se pokazalo da je ključni problem, politička upotreba osobnih podataka. Dakle, ljudi se nalaze na internetskim mrežama, ti podaci se prikupljaju i koriste se z a različite svrhe, u međuvremenu, od kada je ova direktiva bila donesena, korišteni su recimo i u ratu ISIS-a protiv cijelog svijeta, dakle, u terorističke svrhe, ali su korišteni i u političke svrhe. Jučer je naime, donesena sudska odluka kojom se zabranjuje rad Cambridge analitika instituciji, za koju se sada već otvoreno govori da je bitno utjecala na rezultate američkih izbora. Naravno tko ju je platio i na koji način, to je druga tema, ali sa svojim poslom, koristeći Facebook i različite druge podatke, po službenim podacima za 80 milijuna Amerikanaca, a po izlaganju koje je Nix dakle šef te agencije donedavni iznio na jednoj konferenciji u New Yorku, 200 milijuna ljudi. Dakle, skupili su podatke za 200 milijuna ljudi, sa tezom, da sa preko 60 objava, lajkova i hejtova kako se to zove na tim mrežama, mogu predvidjet 80% kako će netko glasat, sa 150 mogu predvidjet u potpunosti, dakle sa minimalnim odstupanjima i onda na taj način naravno ciljaju i planiraju tu kampanju. Dakle ono čega ovdje nema je korištenje kibernetičkih podataka iz cyber sfere za politički utjecaj i političku disrupciju. To nema nikakvog razloga da ne bude ako je budući da je tako očito jedanput kada vam to neko kaže i predoči, toga ja bih se dala kladit ima i u Hrvatskoj. Ono što nam se postavlja ovdje kao pitanje, da li institucije koje su po svojoj logici tako polagane kao što su europske institucije koje moraju uskladiti 28 odnosno ubrzo 27 država članica kroz vrijeme, da li uopće mogu u ovom području? Ima područja u koja naravno to potpuno jasno i očito da mogu, ali da li u ovom području koje se takvom strašnom brzinom mijenja i gdje ono što je bilo istina 2015. više nije ni blizu istina danas, a kamoli 2013., a kamoli 2010. kada je ova cijela direktiva ušla u proceduru, ali ajmo reći samo da računamo sa 2013. To je neko rano djetinjstvo situacije s kojom smo suočeni danas. I zato mislim da bi bilo korisni, i mi smo u klubu GLAS-a i HSU-a razgovarali o mogućnosti da imamo i da kombiniramo uvijek u ovakvom području koje je tako osjetljivo i koje se tako brzo mijenja dvije razine regulacije. Jedno su europski standardi koji su ok, dogovoreni, pretpostavka i koji su neki opći kontekst. Mi ne možemo tretirat upravo zbog ovih razloga koje sam ovdje navela, a koje ako malo pogledate baš taj slučaj Cambridge analytice ali naravno nisu oni ni izbliza jedini oni su samo najpoznatiji u ovom trenutku, dakle da moramo u tom području de facto osmisliti vlastitu regulativu koja će biti puno ažurnija, puno brža i puno suvremenija, dakle odgovarati puno više novonastaloj situaciji nego što ikad to može biti slučaj sa europskom regulativom. Ponavljam, europska regulativa mora proći kroz taj proces usaglašavanja država članica, dugotrajne konzultacije i ona ne može tom brzinom reagirati na jedan ovako dinamičan, a potencijalno i ovako opasan, a svakako ovako neizmjerno utjecajan instrument kao što je kibernetička komunikacija, kao što su te mreže, kao što su podaci koji danas postoje i slobodno cirkuliraju okolo. Jedan mali primjer s kojim sigurno se moramo na neki način uhvatiti u koštac. Vi kada neko prijavi neku intervenciju ili neki poust kao negativan govor mržnje bilo šta na internetu on se automatski skida bez provjere. To u ovakvom nadmudrivanju ili političkom prepucavanju možda nije nešto posebno važno i neka posebna nesreća. Ali šta se događa sa ozbiljnim podacima? Šta se događa sa podacima koji govore o nama, recimo šta ja znam o nekom profilu koji se može skinuti iz komunikacije koju imamo na internetu ili dodati tom profilu iz čega proizlaze mnoge druge konzekvence uključujući recimo kakav ste vi rizik prilikom životnog osiguranja ili prilikom uzimanja kredita, dakle neke ozbiljne stvari ne samo koje bitno utječu na život, ne samo ove stvari ajmo reć nisu ugodne ali nisu zapravo nužno tako važne. Dakle nama bi ovdje trebalo uz ovaj europski okvir, bi trebao neki plan ili neki popis ili neka metodologija na koju ćemo mi reagirati kao Hrvatska uz ovo što je opće mjesto na koje ćemo mi reagirati puno brže i puno primjerenije novonastalim okolnostima, ažurnije, naprosto na promjene koje se u kibernetskom svijetu događaju. Jer uz sve ovo što je ovdje regulirano, ovdje su regulirane i sankcije za institucije koje prekrše neka od ovih pravila. E sada problem je najčešće da u tim institucijama vi nemate dovoljno obrazovane i kibernetičke ajmo reći sofisticirane ljude da mogu sve to pratiti, a oni koji ih napadaju će sigurno biti prvoklasni. Dakle oni koji napadaju te institucije iz cyber sfere će sigurno biti prvoklasni u svojim sposobnostima, vrlo kreativni kao što smo vidjeli u cijelom svijetu i ne nužno iz najrazvijenijih država ili samo u najrazvijenijim državama svijeta. Recimo smatralo se da je na američke izbore što se tiče provedbe jedno od glavnih grupa bilo u Makedoniji. Dakle grupa kibernetički vrlo kreativnih i pismenih, ako tako smijem reći djeca, mladih, mladih ljudi koji su, kojima većina službenika u institucijama koje vi ovdje spominjete nije dorasla. I zbog toga je pitanje koje također ovdje postavljam, ako su predviđene sankcije za te institucije i za te pojedince onda će biti vrlo važno definirati način kako će se njih obrazovati, odnosno kako će oni uopće doći u jednu situaciju da se permanentno obrazuju i da mogu parirati tim napadačima i napadima koje smo u međuvremenu vidjeli. Dakle u ime kluba GLAS-a i HSU-a dozvolite da predložim dvije konkretne stvari da se ovdje nadopune ili malo jače definiraju u sljedećem čitanju. Jedno je odnos Europske regulative i domaće regulative koja mi se čini da mora biti puno dinamičnija i puno ažurnija nego što uopće teoretski može biti europska. I drugo je kako ujednačiti sposobnosti, da li kroz obrazovanje, da li kroz nove grupe koje se tu formiraju i zapošljavaju ili postaju neka vrsta timova koji prate te institucije. Dakle kako, koliko toliko uravnotežiti one koji moraju osigurati tu prevenciju krađe, napada, eksplantacije tih podataka i uostalom i sigurnosnih rizika, njihovu kibernetičku sofisticiranost i onih koji vrše i vršiti će te napade. Drugim riječima, da li je to obrazovanje, da li su to posebni timovi ali mislim da ovdje treba biti svjestan da sredovječni činovnici neće moći parirati klincima da tako kažem. Dakle ljudima, starijim teenagerima i ljudima u ranim 20.-tima koji stoje najčešće sa druge strane. Mi ćemo to podržati kao prijedlog ali molim vas da razmotrite kako bi se ove dvije stvari mogle tu regulirati. Hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo sada na pojedinačnu raspravu. Prvi je na redu kolega Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče, kažite mi na ove upite koje su i prethodnici govorili da li je, koliko je vaše, imate li informaciju a trebali biste imati zbog sigurnosti, kako je trenutno stanje u RH kod kibernetičke sigurnosti jer jednostavno u ovome trenutku hrvatski građani moraju znati da nisu zaštićeni, da je ugrožena sigurnost pojedinaca, institucija, jer mi nemamo uopće informaciju kada vidimo da mnogo veći sustavi i kao što je rekla kolegica ispred mene i utjecaji na demokratske procese u jednoj jakoj državi kao što su SAD. Znači mi s ovim u biti kasnimo, kao i cijela Europa a pogotovo mi jer je činjenica da ako mi imamo ljude koji nisu obučeni za ovo koji nisu znači pismeni za ovo digitalno vrijeme, za kibernetičko vrijeme smatram da u ovome trenutku mi moramo imati od vas prijedlog koliko to košta, koliko dođe u proračunu, gdje će se školovati, obučavati za borbu protiv ovoga. Inače ova priča je samo i ovaj zakon je samo forma koju ćemo mi podržati naravno svi ali je samo forma. Jer je činjenica da u ovome trenutku svakom od nas, pojedincu u RH svaki podatak mogu skinuti bez bilo kakve zaštite, bilo koju digitalnu komunikaciju. To je činjenica. Prema tome, u ovome trenutku nas više interesira, nas zastupnike tko će to raditi, tko će to provoditi osim što ste vi to pisali koliko to košta, koliko je sredstava predviđeno u proračunu i na koji način se boriti protiv toga. Mi tu odgovora nemamo, mi ovo radimo čisto radi direktive EU a sigurnost građana je ugrožena, građani nisu sigurni, pojedinci, ustanove, njihovi podaci nisu zaštićeni, jer ako ponavljam u demokratskoj proceduri, u izborima imaju utjecaj na izbore u SAD-u onda znate na koji način funkcionira, to je jedna društvena mreža a na koji način onda funkcioniraju kod svih drugih podataka. Znači jasno i glasno treba reći da živimo u nesigurno vrijeme, vrijeme gdje podaci kolaju kako god žele, to je činjenica. I od te činjenice, kada to priznamo onda od te činjenice kibernetičku sigurnost moramo graditi. U ovome trenutku ako imamo u uredima gdje još pišu na pisaču mašinu činovnici koji rade svoj posao onda govorimo o vremenu gdje mi moramo ulagati, u ljude koji će to znati raditi, koji će biti dobro plaćeni, koji će biti profesionalci. Imamo li za to novac, hoćemo li to provesti ili ćemo samo donijeti ovaj zakon čisto pro forme da ga donesemo? Znači ovdje fali, slažem se sa kolegama i ovaj utjecaj na političke, od tih podataka utjecaj na političke procese unutar društva. Evo ja bih samo toliko pitanja da mi odgovorite koja je sigurnost. Hvala.
Zahvaljujem. Prije replike, samo da pozdravimo i drugu grupu učenika Elektrotehničke škole iz Zagreba, želim vam dobrodošlicu. [[Pljesak]] Sada je na redu poštovani kolega Sokol. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa kolega Bulj, vi ste spomenuli curenje podataka i to ste spomenuli kao negativnu jednu stvar i ja se slažem. Kad pogotovo nije dobro kada službeni podaci cure iz određenih državnih institucija. Ali me onda zanima što vi mislite je li dobro kada podaci cure i kada to neke političke opcije i neke skupine koristite za svoje političke interese? Znam da su imali takvih slučajeva u prošlosti pa me čisto zanima vaš načelni stav, je li dobro da neke političke interesne skupine koriste podatke iz državnih institucija radi nekih svojih političkih interesa da bi dobili glasove, dobili određene poene u javnosti itd?. Mislite li da je to dobra stvar ili trebamo imati jedan jasan kriterij za sve i reći da podaci ne smiju curiti, da se ti podaci moraju čuvati u skladu sa zakonom?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Naravno da moraju biti kriteriji isti za sve. Pa vi imate da se, mislim, osobno pitanje, koja je zaštita bilo kojeg podatka i postoji li bilo kakva zaštita bilo kojega podatka? Naravno, zaštita bilo koji podataka. Nećemo govoriti o bankarskim, mislim smiješno je govoriti o bankarskim. Pa ja znam u Domovinskom ratu plaću su davali, u Domovinskom ratu ... [[Govornik se ne razumije.]] hrvatska vojska strana banka. Znači, imali su točan popis od vojnika, voda, desetine voda do zapovjednika brigade kolika je plaća, koliko vojnika ima, prema tome, ti su podaci javni. Ali govorim o osobnoj sigurnosti pojedinca i utjecaj na političke procese je moguć i dokazan. Mislim, vidimo što se događa s društvenim mrežama. Prema tome, ovdje mi govorimo da li ovaj Zakon donosimo pro forme ili imamo osigurana sredstva, način obrazovanja tih koji će biti profesionalci, koji će biti dobro plaćeni i na koji način će se boriti jer inače ovo će biti samo slovo na papiru, ako nemamo novaca.
Hvala vam. Druga rasprava je poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Čuli smo nekoliko otvorenih pitanja koje je kolega Bulj kompilirao. Profesionalci se obrazuju uvijek na fakultetima, pa će vjerojatno tako i dalje biti, a ono što je otvoreno pitanje proračuna. Dakle, bilo bi dobro da se do drugog čitanja ovaj okvirni troška koji je ovdje izostao na neki način inkorporira, s obzirom da očito to nije ovdje vidljivo iako sam rekla da se može povući novac iz dva fonda pa će očito to biti pomoć, ali možda ne bi bilo loše jer nekoliko kolega je upozorilo na to, a znamo da zaštita informacijskih sustava itekako košta i znamo da se zato europske zemlje, pa možda je i ovo odgovor na ta pitanja koja su ovdje postavljena, u ovom području kibernetičke sigurnosti i zaštite informacijskih sustava okreću javno-privatnom partnerstvu i suradnji sigurnosno-obavještajnog, da tako kažem, miljea sa znanstveno-akademskom zajednicom na traženju najboljih rješenja zaštite sustava. Npr. imamo suradnju s Fakultetom elektrotehnike i računarstva ili sa fakultetima elektrotehnike i računarstva i specijalističkim studijima s jedne strane u tehnološkom smislu, a s druge strane imamo suradnju sa informatički tvrtkama, međuresornu suradnju između ministarstava, između resora, da tako kažemo obrane, unutrašnjih poslova i obavještajne zajednice i suradnju sa realnim sektorom u svim ovim segmentima od energetskog do drugih segmenata koji su obuhvaćeni sa ovom niz direktivom. I onda još u cijelom tom paketu moramo imati suradnju sa resornim tijelom ili resornim tijelima u EU, a po člancima 30. i 31. ovog Prijedloga zakona za to će biti zadužen ured Vijeća nacionalne sigurnosti kao nacionalna kontakt točka koja će zapravo nadzirati provedbu ovih odredbi. Ovaj Zakon je vrlo zahtjevan iako on inkorporira u sebi niz direktiva, ali on donosi zaista veliku potrebu koordinacije, nove poslove, složeni postupci, a otvara i neke mogućnosti za javno-privatna partnerstva, ono što je sad u EU zapravo, na čemu se sve više i radi. Kad govorimo o ovom području, onda znamo da je osnovni postulat onaj tzv. Internet stvari i osnovna da tako kažemo, pa ne znam, agida možda, da sve što može biti povezano će biti povezano. I to je s jedne strane, sjajna prednost najbanalnije rečeno, a s druge strane posljedice naravno, ako sustav, bilo koji sustav ili nacionalni ili energetski ili bilo koji drugi sustav ili institucionalni nije zaštićen, posljedice mogu biti strašne. Jer istovremeno imamo milijarde povezanih uređaja, a tisuće potencijalnih opasnosti. I ne samo opasnost za osobne podatke ili podatke tvrtki, nego mogućnost kolokvijalno rečeno ono što sam spomenula da doslovce netko putem lap-topa upadne u neki nacionalni sustav, primjerice elektroprivrede ili tako i učini štetu koja je nemjerljiva i u materijalnom i u svakom drugom smislu. Procjenjuje se da svjetsko gospodarstvo u ovom trenutku kibernetički napadi doslovce koštaju 400 milijardi eura godišnje. 400 milijardi eura godišnje. To je jako puno, a očekuje se da će 2020. zapravo postojati deseci milijardi povezanih digitalnih uređaja, to znači deseci milijardi potencijalnih opasnosti za kibernetičku sigurnost. Možemo zamisliti što znači za jedno poduzeće ako se nekakav takav napad dogodi. Ali ono što je bitno, incident u jednoj zemlji može imati utjecaja na druge zemlje, ali istovremeno može itekako imati utjecaja na cijelu EU. I zato bih ja podsjetila vrlo kratko na tu povezanost i to je osnovni postulat tog internetskog prostora i kibernetičkog područja, da ono što se mijenja u tom internetskom području utječe na cijeli taj prostor, odnosno na sve povezane uređaje. I zato da bismo ovo područje razumjeli, mi praktički doslovce na dnevnoj i na tjednoj bazi trebamo pratiti novosti koje se događaju u ovom području i to je ono što zapravo, gotovo iz sata u sat se događaju nova napredovanja na ovom području. I uvijek treba imati na umu paralelu između hrvatske strategije nacionalne sigurnosti i globalne strategije nacionalne sigurnosti jer radi se o dva dijela. Sigurnost pojedinca je uvijek naravno, na prvom mjestu, ali isto tako je važan integrirani pristup toj sigurnosti, a s druge strane imamo umreženi zajednički odgovor na ugroze s kojima se globalna zajednica nosi i tu je smisao ovog Zakona i tu je smisao ove niz direktive. Jer kao što sam rekla, za kibernetički kriminal i kibernetičku sigurnost, državne granice, apsolutno ništa ne znače i mi to dobro znamo i EU je jako jako svjesna svih ovih problema i zato je svjesna da njeni ajmo tako reći, mehanizmi i njena enisa, odnosno, agencija koja se bavi sa ovim, a to je Agencija EU za mrežnu informacijsku sigurnost, a doslovce u ovom trenutku nema kapacitete, koje mogu pokriti sve ove vrste prijetnji i ugora i odlučila se na restrukturiranje agencije i na način, da bi ta nova agencija imala nove ovlasti i imala bi nove zadatke. I ta novi zadaci, nove agencije, da tako kažemo, bi bilo pomaganje državama članicama i institucijama EU ali i svim poduzećima koje su u zemljama članica EU. I upravo je to smisao ove direktive, dakle, jačanje suradnje na kibernetičkoj sigurnosti, između država članica, to je smisao ove direktive. A istovremeno osamostaljivanje država članica u području kibernetičke sigurnosti, dakle s jedne strane nacionalna sigurnost, a s druge strane ta nacionalna sigurnost, integrirana u europsku sigurnost. I ono što je još bitno, na kraju reći, da je ovim prijedlogom zakona u potpunosti reguliran sustav nadležnih tijela na nacionalnoj razini i ono što sam spomenula u raspravi u ime kluba je njegovo povezivanje sa nadležnim tijelima EU i država članica. I sve države članice moraju imati barem približno iste kriterije, odnosno, iste parametre i to je jako dobro. Primjerice jedinstvena nacionalna kontaktna točka, što je u Hrvatskoj, rekli smo po članku 30. i 31. to je Ured vijeća nacionalne sigurnosti. I ovim zakonom, dakle, predviđeno je još jedna dobra stvar, a ja se nadam, da ono što se može uskladiti, će se između dva čitanja urediti, a neke stvari smo i spomenuli, još ćemo i dostaviti. Dakle, oni subjekti koji ne postupaju u skladu sa zahtjevima ove direktive, podliježu i prekršajnim odredbama. A ti sami prekršaji su grupirani u tri razine, da tako kažem prema ozbiljnosti prekršaja. I ja smatram osobno, to je moje mišljenje, osobno, da je to dobro. Jer bez prijetnji sankcioniranja, nažalost, nekada nema ni kvalitetnog rada, koliko god to zvučalo grubo. Zato što ovi članci od 42.-45. propisuju te novčane kazne koje sežu do 500000 kuna, koje su zapravo potrebne s obzirom ako pogledamo zaradu tih subjekata koji mogu biti kažnjeni i njihovu potencijalnu odgovornost ako se ne pridržavaju zakona. Zato smatram da je to jedna od boljih odredbi, plus ove pozitivne koje sam navela prethodno. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Iduća pojedinačna rasprava, poštovani kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče, pomoćnici. Ključno pitanje, koje mi moramo postaviti, kada govorimo o ovom zakonu, je li Hrvatska suvremena država? Ja smatram da smo veliki dio svog suvereniteta s ovim zakonom prenijeli na neka druga tijela, koja nisu u Hrvatskoj nadležnosti. Svi znamo kada smo ušli u EU, da smo jedan svoj veliki dio suvereniteta prenijeli na tijela EU. Međutim, ovo je jedan zakon koji je, ja ću reći, evo, možda u najmanje ćemo reći sumnjiv. O čemu se radi? Mi smo ovdje naveli sve digitalne usluge i nadležna tijela u RH koja se tiču ovog zakona, a nismo naveli niti jedno nadležno tijelo, niti jednu uslugu svih onih providera, svih onih pružatelja usluga, koje se ne nalaze u RH. Ili drugim riječima, bilo tko, može, otvoriti, bilo gdje u svijetu, bilo koju društvenu mrežu, pružati bilo koju uslugu ovog tipa, a da ne zakonima RH. Da ne odgovora po ovom zakonu a radi se o Zakonu o kibernetičkoj sigurnosti. Najbolji primjer smo imali lani, otprilike prije pola godine, kada se dogodio onaj nemili incident, odnosno, tragedija sa našim generalom Praljkom, kada smo imali, a nisu još prestali, moram reći, stvar o nesmiljene udare na društvenim mrežama, na sve one koji su niti spomenuli ime generala Praljka. Ti udari nisu dolazili iz Hrvatske, nego su dolazili iz nekih drugih zemalja, to još danas jako dobro znamo, međutim, hrvatske institucije se do dan danas, nisu očitovale o kome se rade. Ja sam 4.12.2017. g. uputio dopis SOA-i, Ministarstvu unutarnjih poslova i Uredu vijeća za nacionalnu sigurnost, osim onog razgovora, koji mi je omogućio državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova, nikakve informacije nemamo o tim sajber napadima, neviđenog intenziteta u RH, odnosno, ne znamo tko ih je pokrenuo, ne znamo tko je bio nalogodavac, a šteta je golema napravljena. I onda donosimo zakon koji se tiče isključivo pružatelja usluga, koji su registrirani na poručuj RH. A niti jednom riječju ne spominjemo, evo, ja ću bitri konkretan Facebook i gospodina Zuckerberg čije sjedište nije u RH. On i dalje može raditi šta god hoće i ne odgovara nikome. Kolegica Petrijevčanin je govorila o šteti koja se događa, pa kaže, rekla je 400 milijardi eura na godišnjoj razini, slažem se, ovaj zakon će dijelom tu štetu nadoknaditi, odnosno, prevenirati nastajanje štete. Međutim, što je sa porezima, svi ti pružatelji, upravo ovih usluga, ne plaćaju niti lipe poreza u hrvatski državni proračun. Niti jednu jedinu lipu. A oni su upravo dominanti, oni su glavni, to nisu hrvatski provajderi, nego oni izvan Hrvatske. I sad mi ovdje donosimo zakon o pružateljima usluga, sa prostora Hrvatske, koji zapravo ne postoji, jer znamo da se sve društvene mreže, koje su danas kanal iz kojeg 60% građana RH prima informacije, smještene, registrirane u nekim stranim zemljama, a njih se ovo ne tiče. Ponoviti ću, 60% građana RH, danas dobiva informacija sa društvenih mreža, to više nije radio to više nije televizija, to više nisu tiskovine, a mi smo njih zaboravili spomenuti u ovom zakonu. I onda se pitam čemu ovaj zakon uopće? Za koga mi radimo ovo? Da kontroliramo sami sebe. I onda ako bi mi uočili neku nepravilnost na koju sam ja ukazao kažem već prije pola godine, onda vam je procedura sljedeća, mi se obratimo Europskoj komisiji, Europska komisija državi u kojoj je lociran taj provajder i onda eventualno rješavamo taj problem odnosno ne rješavamo. Ja ću reći ne rješavamo jer imamo očiti primjer svih ovih mjeseci da problem nije riješen. I dan danas Facebook stranice, Instagram profili i brojne druge društvene mreže su pod stalnim napadima dobro organiziranih skupina koji su uglavnom locirani ja ću reći sa sigurnošću velikom, van Hrvatske. A naše institucije, nažalost ja ću reći ne reagiraju na adekvatan način. Pozvat ću se i na Strategiju nacionalne sigurnosti RH koja upravo ovako kibernetičko i hibridno djelovanje navodi kao iznimnu opasnost. I kada govorimo o nacionalnoj sigurnosti, ne smijemo zanemariti ugroze koje dolaze van države, ne možemo govoriti i kontrolirati isključivo ono što se dešava unutar naših granica jer napadi ne dolaze iz naše države. Ja evo osobno neću glasovati za ovaj zakon, upravo iz ovih razloga iako u njemu ima i dobrih odredbi. Dalje kaže u ovom pojmovniku koji se ovdje navodi, kaže „Nacionalna je strategija kibernetičke sigurnosti okvir kojim se pružaju strateški ciljevi i prioriteti za kibernetičku sigurnost na nacionalnoj razini“, ali zaštita nacionalne razine nije samo zaštita unutar granica jer ova djelovanja dolaze i sami znate mogu doći od bilo kud. Neko ovog trenutka može sa Havaja ili iz Sibira kibernetički ugroziti RH, a mi to ovim zakonom ne definiramo. Znači ponovit ću, zakon iako u njemu ima dobrih odredbi, zakon ne rješava ključne probleme, a ključni problem je zaštita kibernetičkog prostora RH, a on nije ugrožen, ponovit ću, od strane onih koji pružaju usluge u RH nego od onih koji pružaju te usluge van RH. A mi ovim zakonom ne možemo utjecati na rješavanje ovog problema. I ponovit ću još onu stvar od maloprije, strašno me smeta što nakon pola godine institucije, ponovit ću koje SOA-a, MUP i Ured vijeća za nacionalu sigurnosti nisu na moje zastupničko pitanje odgovorili, pola godine, pola godine, a radi se o stotinama tisuća kibernetičkih napada o hibridnom djelovanju neviđenih razmjera, a svi šute. To je nedopustivo, to je nedopustivo. I samo je pitanje onoga trenutka kada će ti isti koji trenutno djeluju na prostoru Hrvatske udariti na institucije Hrvatske države. To neće biti neki zastupnik neke male stranke HRAST, možda više ne tako male, nego to možda bude predsjednik SAbora, možda bude premijer, možda bude neki ministar, možda bude ministar Božinović, hoće li onda institucije početi raditi svoj posao kada nam npr. HRT bude ugrožena ili ćemo donositi zakone koji ne rješavaju problem?
Imamo tri replike, prvi je poštovani kolega Kirin. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Uvaženi zastupniče Zekanović. Pažljivo sam slušao i djelomično sam shvatio što ste rekli ili što ste htjeli reći. Informatički sustav je naša realnost, suvremeni gospodarski, znanstveni, sigurnosni itd. sustav bez dobro implementiranog informatičnog sustava ne bi mogao funkcionirati. Moje pitanje je što mislite o hakerstvu, pojmu white het and black hat hackeri? Da li znate da su black hat hackeri oni koji su ili black hat hackeri koji kradu informacije, prodaju ih oni ili organizacije na crnom tržištu, industrijska šijunaža itd.? White hat hackeri su oni koji se bave sasvim legalnim poslovima, oni nastoje popraviti i osigurati sustav. Recite mi najnoviji događaj [[Upadica predsjednik: KOlega Kirin isteklo je.]] mladića iz Zaprešića. Jeli on haker ili ne?
Hvala vam. Izvolite.
Uvaženi kolega Kirin, slažem se s vama u potpunosti. Postoje razini oblici kibernetičkog djelovanja, ali ono na što sam ja htio ukazati kroz svoju raspravu je da mi više nismo suvremena država, da mi ako želimo voditi računa o svojoj suverenosti, zaštiti svoj prostor adekvatno da moramo uputiti pismo ili lijepo zamoliti prijatelje iz komisije da nam pomognu. Znači mi nismo u stanju donijeti zakon koji će štititi kibernetički prostor. Ali ovo nije nešto nevažno, ljudi se s ovom terminologijom tek susreću. Radi se o ključnim stvarima jer vi ste kolega Kirin upravo sada bili na mobitelu, evo kolega je na računalu i ovaj signal s ove sjednice se prenosi na taj način, a mi ne štitimo niti ovu instituciju niti vas odnosno nas kao pojedince ovim zakonom jer kibernetički napadi ne dolaze iz Hrvatske nego dolaze izvan Hrvatske i zato postoje dokazi, ali evo institucije još nisu reagirale.
Druga replika poštovani kolega Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani kolega Zekanović. Naravno razumijem vašu bojazan, međutim par termina mi nije jasno. Vi spominjete suverenitet da mi se odričemo jednog dijela suverenosti što mi je malo baš kontradiktorno s onim što govorite jel ako sam dobro shvatio vi bi kontrolirali ono što se događa u drugim državama i da mi to propišemo zakonom. Jasno je da ako neko pruža usluge u drugim državama da to nije predmet RH, a ako neko na području RH pa makar govorili to i u virtualnom svijetu počini bilo kakvo djelo onda je i to onda rješavamo ovim zakonom. Tako da terminologija suvereniteta i ako gledamo općenito sigurnosti mislim da upravo je kontradiktorno ono što govorite jer da mi i pod okriljem EU, Europske komisije upravo stečemo veću sigurnost, veću mogućnost zaštite od takvih napada na širem prostoru nego da smo sami izdvojeni, onda tek ne bi bili dio nikakve obitelji, ni Europola, niti bilo čega drugog. Evo, zahvaljujem.
Odgovor.
Cijenjeni kolega, baš ste mi lijepo pitanje postavili, hvala vam na tome. Prvo ovako, što se tiče tih napada, oni eskaliraju, znači ta tema je tek danas aktualna jer prije tih napada nije bilo. Druga stvar, što se tiče registracije tvrtki, to je ključna stvar, mi bi mogli donijeti ovim zakonom uredbu da društvene mreže koje djeluju na prostoru Hrvatske da moraju biti i registrirane u RH. I problem smo riješili. I onda Facebook ili bilo koja društvena mreža ne bi mogla raditi što radi a to su neke države i napravile. To su neke države napravile. Npr. u Rusiji Facebook ne postoji. Ja nisam za zabranu Facebooka da se razumijemo, da se razumijemo, gospođo Pusić molim vas malo tiše budite, nisam za to, ali sam da se naš prostor zaštiti na ovaj način, da tvrtke koje rade na prostoru RH budu registrirane. I na koncu kolega, pa naravno da gubimo suverenitet. U onom trenutku kada ovlasti s nacionalnog zakonodavstvo prebacujemo na međunarodne institucije.
Idemo kolega Sokol, vi ste 3. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa zapravo sam ja bio na tragu ovoga što je već rečeno. Znači ako vi imate nekakvu multinacionalnu kompaniju sa sjedištem u Americi ili tko zna gdje, kako ćete vi nju sankcionirati za nekakvo ponašanje koje smatrate da je protivno hrvatskim zakonom samo iz perspektive Hrvatske? Znači vi morate imati nekakvu multilateralnu i bilateralnu barem suradnju. Znači europski pravni okvir i šire od toga, znači ugovore sa SAD-om i sa drugim državama. A alternativa, kažem, da radimo nešto kao Kina, da znači blokiramo servere itd., ne znam koliko je to zbilja realno u ovoj situaciji. Tako da, ako ste nešto pokazali ovom raspravom upravo je to da nam treba više multilateralnog dogovaranja znači na svjetskoj razini kako bi svi ušli u taj jedan sustav. I to je jedan od razloga zašto neke države koje smo spomenuli ne žele sa EU sklopiti bilateralne ugovore na tu temu. A druga stvar što se tiče napada i ovih odakle su došli itd., na tu konkretnu temu generala Praljka, pa mislim da je cijela stvar počela, što su neki iz Hrvatske prijavljivali neke poslove i tako gomilali i to slali u Facebook, pa je onda došlo do blokada itd.. Tako da mislim da to nije samo odgovor na ono izvana nego isto tako i onaj unutarnji faktor.
Odgovor izvolite.
Cijenjeni kolega, naravno da sam ja za suradnju sa svim međunarodnim institucijama i europskim i onim koji rade na razini čitavog svijeta. Naravno da je, i nisam za zabranu kao što ste vi spomenuli npr. u Kini ili u Rusiji. Međutim, ako mi govorimo a hrvatski smo zastupnici i govorimo o sigurnosti naše domovine pa tu nema izlike, mi ne možemo reći pa da mi moramo surađivati. Znači nama je imperativ jedina stvar koja kao zastupnici u ovome Domu moramo voditi je nacionalna sigurnost. Pa nema izlike reći, pa moramo razgovarati sa svijetom, moramo biti sa Europskom komisijom u dobrim odnosima jer nam je zadatak i izabrani smo u ovaj Dom da bismo bili čuvari suverenosti naše domovine. I tu priča staje. A što se tiče napada koje ste spomenuli, bilo ih je naravno i unutar države i ti nisu, i ne znamo tko ih je radio a puno više ih je bilo izvana, sa sigurnošću znam.
Hvala vam. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajnici, kolegice i kolege. Pred nama je dakle u prvom čitanju Prijedlog zakona o kibernetičkoj sigurnosti operatera ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga. Riječ je o jednom dakle okviru koji apsolutno je potreban u RH i meni se čini da i tu smo malo zakasnili, da je trebalo već i prije. I taj nam okvir treba. Ja sam pred jedno 10-ak godina imala priliku čitati jednu knjigu, jedne australske arhitektice koja je govorila o gradu budućnosti, o tome kako će se planirati gradovi 21. stoljeća. I tada je zapravo govorila da u tim gradovima više neće biti trgovina, da neće biti, da će biti zapravo sve usluge drugačije, određene. I onda kako se išla knjiga dalje se pokazalo i opasnosti … [[Govornik se ne razumije.]] toga. Ja nakon što sam pročitala knjigu koja je bila dosta zanimljiva, počela sam samo zbog planiranja gradova, sam nekako zaključila i rekla, pa u mom životnom vijeku toga neće biti pa možda će se to razvijati i nekako drugačije. No međutim 10 godina kasnije ja moram reći da to što sam u toj knjiži čitala je stvarnost. Pogledajte uopće, dakle svi smo na određenim mrežama, svi koristimo određene usluge, možete doći, evo tu imamo čak i dosta je kolega, tražite uslugu, sada je, krene lijepo vrijeme, kozmetičara, nekog u Zagrebu. Drugi dan otvorite svoj recimo Google ponovno nešto i vama će se barem 10, 15 slikica krenuti van gdje vam se nude te usluge. Dakle netko je točno vidio što radite, kako radite i nudi vam sada sve moguće usluge. I to je svijet realnosti u kojem mi živimo. Mi ne možemo zažmiriti nad tom činjenicom i ne možemo zažmiriti nad svijetom gdje je zapravo onaj nestvarni svijet koji mi, koji je putem svih mogućih mreža i svih tih finih mreža koje se pletu je naš svijet realnosti u kojem živimo gdje je naš privatan život, javan točno onoliko koliko ga mi stavljamo i koji se može koristiti ne samo zbog toga da će nam netko ponuditi ove kozmetičarske usluge o kojima sam ja govorila što mi je bio dobar primjer nego će i neke druge stvari. Ono što se desilo sa cambridge analitikom, ljudi moji, pa to se dešava i u RH, samo u nekom drugom mjerilu i u nekom manjem mjerilu. Dakle, jednako tako, vrlo jednostavno i spretno se može doći do podataka o svima nama koji koristimo uslugu HEP-a, za i putem HEP-a zapravo dobivamo električnu energiju, odnosno to koristimo. Samo netko tko će uzeti sve naše podatke iz HEP-a gdje su ime i prezime, gdje je OIB, to može koristiti vezano i uz opće definiranje jedne političke scene u Hrvatskoj, definiranje u tome za koga glasati na sljedećim izborima. Dakle to je realnost i to je stvarnost. Da se vratimo ono što je tema, tema je ovaj zakon i ovaj zakon nam treba i dobro je da treba, ja sam pitanje i državnom tajniku postavila u smislu uredbe koja se, odnosno podzakonskog akta koji se direktno veže na ovaj zakon i dobro je da se nije odlučilo za onu metodologiju da se mijenjaju svi drugi zakoni. No međutim treba ga znati, treba apsolutno upoznati sve s njima i onda je tema provođenje. Dakle i mi imamo dosta dobrih zakona koji su dobro definirani i onda gdje kiksamo? Kiksamo na provođenju jer taj zakon onda kad ga donesemo, stavimo u ladicu i zaboravimo za njega do određenih situacija. Ja moram priznati da sam se u svom profesionalnom životu susrela sa niz stvari, vrlo rano je u procesu projektiranja su se krenuli koristiti različiti kompjuterski programi. Danas djeca koja krenu upisivati arhitekturu, crtaju samo na I. semestru. Uopće da dobijemo kontekst kako se svijet mijenja. Ja sam bila zadnja generacija koja odnosno prva generacija koja nije koristila … [[Govornik se ne razumije.]] , ja kad kažem … [[Govornik se ne razumije.]] , oni uopće ne znaju što je to, to je ono što je bilo prije kalkulatora. Ja ne znam na njega jer ga nisam morala koristiti, dakle to je nešto prije kalkulatora što je išlo. Ja sam cijeli svoj fakultet završila crtajući. Danas djeca imaju samo na arhitekturi predmet crtanja i crtaju I. semestar, iza toga rade sve kompjuterskim programima. Prvo hakiranje koja sam se ja susrela, odnosno prva krađa je bila krađa kompjuterskih programa. Dakle na hrvatsko tržište su došli kompjuterski programi za projektiranje, krenulo se projektirati u tim programima, i onda je krenulo zapravo krađa i to vam je krađa vašeg projekta. Dakle, tad sam se prvi put susrela uopće što to znači i vidjeti opasnost, dakle s jedne strane i zaista morate dobiti informacije, morate baratati svim informacijama, trebate zaista koristiti sve što je ali s druge strane te opasnosti i u tom smislu je ovaj zakon važan. No međutim, ljudi koji će raditi i provoditi i voditi računa da se ovaj zakon, dakle da se zaštite, bi trebali biti otprilike ja bih rekla isti tip ili isto obrazovani ili isti oni koji s druge strane su hakeri jer jedino se oni međusobno razumiju i razumiju jezike. Vi ako imate s druge strane, tu imamo cijelo vrijeme primjere, nekakve mlade dečke, danas djeca prije već 1. razreda osnovne škole su kompjuterski obrazovani, ne samo da su obrazovani na način nego se njih uči i raditi određene programe. To je stvarnost. Dakle nama zakon treba, treba nam zakon jer morate imati nekakav pravni okvir, u tom pravnom okviru se morate kretati. E sad je smisao, uvijek je ono provođenje, tko će ga provoditi, da tu budemo vrlo fleksibilni, da tu budemo vrlo brzi. Za vrijeme, mi imamo ovaj zakon u prvom čitanju, pa će on nakon dopune doći u drugo čitanje, pa ako budemo jako brzi, to ćemo uspjeti prije ljeta, ako budemo malo sporiji, to ćemo imati na jesen, za to vrijeme se u svijetu uopće u kojem živimo, u svijetu tih promjena će se desiti barem niz promjena i nakon Cambridge analitike koji je pukao na svjetskoj razini, će puknuti neka druga analitika i neku drugu priču. Dakle, da se vratimo možda i u svijet politike. Još uvijek su rasprave koliko su zapravo Rusi utjecali na izbore u Americi. Kako su utjecali? Naravno ne u onim filmovima koje smo mi gledali, filmovima o James Bondu gdje postoje neki spavači ili nekim drugim filmovima pa 20 godina spavaju u Americi pa odjedanput oni nešto rade. Putem jednog svijeta kibernetike jer je to postao stvarni svijet. Pogledajte u tom svijetu kako i mi živimo. Sve više ljudi kupuje on line, sve više ljudi svoje uopće ne znam, hranu naručuje s dostavom doma, dakle sve više sjedi doma i zapravo funkcionira na način putem jednog svijeta kojeg vi racionalno ne možete zamisliti, dakle jednog svijeta kibernetike ali tu zapravo otvarate sve svoje podatke. Iz toga neko može vidjeti ne samo one podatke koje možete vidjeti iz OIB-a, vi možete vidjeti kakvu imate familiju, koliko ima članova, kako se hranite, koliko ste spremni trošiti novaca, dakle, niz, niz stvari. Stoga, mi ćemo zaista i to kroz rasprave, vidite da podržavamo, i mislim da je zaista vrijeme ovakvog jednog zakona ali je vrijeme da se i u svojim glavama i u svemu ostalim susretnemo sa realnošću svijeta u kojem živimo, da probamo kad će se zapošljavati ljudi koji će provoditi odnosno koji će voditi, da to bude isti tip ljudi kao s druge strane onih koji su spretni i okretni jer ovaj zakon nas zapravo tjera da promišljamo i da budemo brži u nekakvim stvarnostima jer stvarni svijet ide mimo nas. Ono što mi nismo, zato sam namjerno govorila, čovjek kad govori o svojim iskustvima, onda apsolutno se može staviti u taj nekakav kontekst. Dakle, ja sam kad sam krenula studirati, za nas je bio domet kalkulator. I fotokopirni stroj koji vam je pomogao. Danas na tom istom fakultetu djeca isključivo rade na kompjuterima, isključivo, dakle apsolutno se projektira drugačije, radi se drugačije, i zbog toga sam i namjerno spomenula tu knjigu koja je meni bila interesantna na način kako se promišlja razvoj gradova bez trgovačkih centara, da drugačiji način, usluge se pruža drugačije, no međutim to i pokazuje svijet u kojem živimo i pokazujemo da je to naša stvarnost i toj stvarnosti trebamo na adekvatan način odgovoriti. Hvala.
Hvala. Imamo samo jednu repliku, poštovana kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Poštovana kolegice Mrak-Taritaš, jako simpatično ste rekli ovo vezano za da tako kolokvijalno kažem, namještanje rezultata na tražilici pa me to ponukalo da se javim i nisam se htjela javiti na prethodnu raspravu koja je u ovoj kompleksnoj temi pobrkala kruške i jabuke. Ali i govorila paušalno što je iznijela niz netočnosti. Ono što ste vi dobro primijetili i iznijeli, na kozmetičkom salonu zato je zapravo između ostalog, bila i otvorena istraga 2015. koju je Europska komisija vodila protiv Google, zbog 4 stvari, a koliko se sjećam, jedna stvar je bila sabotiranje linkova za shopping stranica konkurenata, 2 stvari su im dokazane, 2 stvari nisu. I Google odnosno, njihova tvrtka Alfabet, je morala platiti 2,42 milijarde eura Europskoj komisiji kazne. Znači tvrtke koje imaju sjedište u SAD-u, moraju poštovati poslovanje koje je regulirano europskim zakonom.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Pa znate taj zov sirena vam je uvijek opasan. I kada prije vas netko raspravlja na način, na koji je, onda vas uvijek povuče, da nastavite raspravu, tamo gdje je prethodnih stao, ja sam odlučila da vratimo raspravu, točno tamo gdje je tema, da vratimo raspravu, u svijetu u kojem živimo. U svijetu u kojem, ja se tu isto usudim reći, ja kada gledam razliku, između ne znam mene i mog sin, on apsolutno živi u tom nekakvom drugom svijetu i za to trebate dati odgovor. Dakle, mi u jednom mirnom svijetu, znamo dati odgovor, na ono što nam je jasno, što nam je prepoznatljivo. Ali u ovom jednom svijetu kibernetike, u svijetu svih tih događanja je nešto drugačije. I zaista, kada uđete u realnost, tvrtke plaćaju i odštete i plaćati će odštete i tu se krije puno, puno više problema, nego što smo ih mi u ovom trenutku i spremniji i možemo ih sagledati.
Idemo dalje, sada je na redu, zadnja rasprava, pojedinačna, poštovani kolega Anđelko Stričak, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, državni tajniče sa suradnicima. Donošenje predmetnog zakona, proizlazi iz obveze RH, kao članice EU, za prinos direktive o mjerama, za visoku zajedničku razvijenih sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava, koja je donesena 6. srpnja 2016. u nacionalno zakonodavstvo. Direktiva utvrđuje obvezu država članica u iste mjere za visoku razinu kibernetičke sigurnosti, u slijedećem sektoru, energetika, električna energija, nafta, plin, prijevoz, zračni, željeznički, vodni, cestovni, bankarstvo, zdravstveni sektor, opskrba vode za piče i njezina distribucija, digitalna infrastruktura, razmjena internetskog prometa, usluga naziva domena i kontrola vršne nacionalne domene. Direktiva uz obvezu uvođenje tehničkih i organizacijskih mjera za upravljanje rizicima i mjera za sprječavanje svođenje na najmanju moguću mjeru učinka incidenata na sigurnost mrežnih i informacijskih sustava uvodi i obvezu obavješćivanja, o incidentima koji mogu imati značajan učinak na pružanje usluga. Iako su rizici usmjereni, prvenstveno na mrežne i informacijske sustave, koji su u potpori ključnih usluga u odabranim sektorima, odnosno, digitalnim uslugama, incidenti prema definiciji iz direktive, obuhvaćeni opći opseg svih kategorija mogućih incidenata, kvarova, nesreća i napada, koji mogu imati negativni učinak na sigurnost mrežnih informatičkih sustava. Kriterij za određivanja incidenta koji imaju znatan učinak na pružanje … [[Govornik se ne razumije.]] usluga, sadrže obavijesti o incidentima kod operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga, način dostave obavijesti i druga pitanja bitna za postupanje s takvim obavijestima, predlaže se urediti podzakonskim propisima. Stoga je prijedlogom zakona, radi potpunog prijenosa direktive u nacionalno zakonodavstvo, predviđeno donošenje podzakonskog akta, uredbe Vlade RH. Prijedlogom zakona, uvode se zahtjevi koji se postavljaju kao mjere za postizanje visoke razine kibernetičke sigurnosti, operatora ključnih usluga i koji su usmjereni na osiguravanje, kontinuiteta definiranih ključnih usluga direktivom zadanih sektora u RH. U tu svrhu prijedlogom zakona obuhvaćene su tehničke i organizacijske mjere za upravljanje rizicima kao i mjere za sprječavanja, uvažavanje učinaka incidenata ali i obveza sustavnog obavješćivanja o incidentima, njihovog koordiniranog rješavanja na sektorskog nacionalnoj i EU razini. Predmetne mjere i razrada obveze izvješćivanja o incidentima, pobliže će se propisati ranije spomenutom uredbom Vlade RH, odnosno, provedbenim propisom komisije. Kako bi se ispunila temeljna svrha direktive, odnosno, uspostavila sustavna koordinacija svih relevantnih dionika, kao i razvila svijest o mogućim ugrozama u kibernetičkom prostoru, te prikladno upravljalo rizicima i razmjerno rizicima provodile mjere zaštite, prema direktivi nužno je predvidjeti i odgovarajuće prekršajne odredbe, kojima bi se obuhvatile one subjekte koje ne postupaju u skladu sa zahtjevima zakona. Hvala.
Nemamo replika, tako da idemo sada na završnu riječ, u ime predlagatelja poštovani Žarko Katić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče, gospođo i gospodo. Svima vam zahvaljujem na ovom raspravi, na izrečenim primjedbama i sugestijama. Vidimo da ste svi skupa svjesni da treba postojati sinergija djelovanja između fizičke i virtualne komponente sigurnosti društva. Dakle, ova virtualna, kao što ste rekli, postaje sve važnijom. I budite uvjereni da Vlada RH sa svim nadležnim tijelima tome pridaje dostojnu pozornost. Sigurnost naših građana, naših tvrtki i društva u cjelini je naravno, prvi prioritet ove Vlade i vjerujemo i svih drugih institucija koje djeluju u zemlji. Bilo je puno govora o zaštiti i podataka i straha od neovlaštenog korištenja tih podataka, morao bi reći, samo da ovaj zakon, prvenstveno govori o infrastrukturi, a ne o sadržaju, tako da, a ključni naglasak, dan je upravo na, infrastrukturu i njenu zaštitu. Ponoviti ću da od donošenja strategija o kibernetičkoj sigurnosti i Akcijskog plana 2015.-2016. godine da je cijeli niz mjera predviđen na podizanje svijesti o opasnostima i na edukaciju građana, tvrtki i državnih tijela. Čak evo i neki programi primjerice Pravosudne akademije koji se sada revidiraju donose imaju prvenstveni naglasak na upravo edukaciju i jačanje svijesti o opasnosti u ovom novom kibernetičkome svijetu. Sve vaše primjedbe ćemo pozorno razmotriti, a zbog ovih obaveza koje sam istaknuo što ranijeg donošenja zakona i onda posljedično i uredbe, naš je cilj da se konačni prijedlog zakona pred vama svakako još u ovome čitanju prije ljeta. Hvala vam lijepa na sudjelovanju u raspravi.
Jedna je replika poštovani kolega Kirin. Izvolite.
Poštovani predsjedniče SAbora, poštovani državni tajniče sa suradnicima. Društvene mreže ne smatram kibernetikom niti informatičkim sustavom. To je za mene samo suvremeniji, neposredniji oblik komunikacije, nekada su bili glasnici, pa su bila pisma, pa telefoni itd. No mene zanima što vi o white hat and black hat hackerima?
Probajte nešto.
Ponovo isto pitanje samo drugoj osobi u ovoj dvorani. Svako neovlašteno upadanje u nečiji sustav ne smatram poželjnim, on je kažnjiv i znamo da mogu nastati izuzetno velike štete i ne podržavam hakiranje bilo čijih podatak ili upad u nečije informacijske sustave. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ovim smo došli do kraja rasprave. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Prijedlog zakona o kibernetičkoj sigurnosti operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga, prvo čitanje, P.Z. broj 320, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „1. Prihvaća se Prijedlog zakona o kibernetičkoj sigurnosti operatora ključnih usluga i davatelja digitalnih usluga i 2. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona“. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 76 glasova donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Poštovani gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Ulazak, boravak i rad stranaca u RH uređen je Zakonom o strancima iz 2011. godine sa novelama iz 2013. i 2017. godine. Predloženim Konačnim prijedlogom zakona o izmjena i dopunama Zakona o strancima važeći zakon usklađuje se s direktivom EU 2016/801 EU Parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. godine o uvjetima ulaska i boravka državljana trećih zemalja u svrhu istraživanja studija, osposobljavanja, volonterstva, razmjene učenika ili obrazovnih projekata i obavljanja OPR poslova. Ovom bi se direktivom trebalo promicati Unija kao privlačno mjesto za istraživanje i inovacije te bi se trebalo unaprijediti njezin položaj u globalnom natjecanju za darovite osobe i na taj način dovesti do povećanja ukupne konkurentnosti i stopa rasta Unije uz istovremeno stvaranje radnih mjesta koje pridonose rastu bruto nacionalnog dohotka. Sve ono što vrijedi za EU naravno vrijedi i za RH i cilj je da ova implementacija ove direktive u naše zakonodavstvo poluči također takove učinke koji će dovesti do razvoja, istraživanja, dovesti nove mlade ljude u našu zemlju. Do sada u RH imamo relativno mali broj učenika i studenata, a posebice mali broj istraživača koje bi Hrvatsku vidjele kao poželjno odredište. Npr. u prošloj 2017. godini evidentirano je 633 osobe na školovanju i studiranju u našoj zemlji, a svega je njih 16 reguliralo boravak u Hrvatskoj u svrhu istraživanja. Ova direktiva koju sam rekao ona je zamijenila do tada važeće direktive iz 2004. i 2005. godine koje su regulirale pitanje odobravanja boravka studenata učenika i istraživača. Ovim predloženim zakonom unaprijedit će se zakonodavni okvir reguliranja boravka i rada za ove kategorija istraživače, volontere i pripravnike te boravak studenata i učenika. Izmjene će omogućiti jednostavnije reguliranje njihovog boravka u Hrvatskoj i time mi se nadamo učiniti Hrvatsku poželjnijom destinacijom za ove kategorije osobe. Izmjenama zakona olakšat će mobilnost istraživača i studenata unutar europskog gospodarskog prostora kao i mogućnost da istraživači i studenti rade, barem djelomično za vrijeme njihovoga boravka u RH. Kako bi Republika Hrvatska bila privlačnija državljanima trećih zemalja koji bi kod nas željeli provoditi istraživačku djelatnost, članovima njihovih obitelji trebalo bi omogućiti da im se pridruže i da imaju koristi od odredbi o mobilnosti unutar EU. Stoga se ovim izmjenama Zakona propisuje da mobilnost koriste i članovi obitelji istraživača kojima je odobren boravak u drugoj državi članici europskoga gospodarskog prostora i koji je radi provedbe istraživanja došao u RH. Nadalje, Zakonom je omogućeno da istraživač nakon završetka istraživanja i student nakon završetka studija mogu regulirati boravak u svrhu traženja zaposlenja, odnosno radi osnivanja trgovačkog društva ili radi registracije obrta. Usvajanje predloženog teksta Zakona istraživačima i studentima omogućiti će se jednaka prava kao i hrvatskim državljanima u odnosu na radne uvjete, uključujući plaću i prestanak ugovora o radu, kao i sigurnosne zahtjeve u mjestu rada, slobodu sindikalnog organiziranja i članstva u sindikatu ili bilo kojoj strukovnoj organizaciji, pravo na kolektivno pregovaranje i sklapanje kolektivnog ugovora, pravo na opće i strukovno obrazovanje, kao i priznavanje obrazovnih i stručnih kvalifikacija. Jednako tako, predloženim Zakonom se pripravnicima volonterima i učenicima osigurava pravo na jednako postupanje u svezi s pristupom robama i uslugama, kao i priznavanje inozemnih obrazovnih i stručnih kvalifikacija. Prijedlog Zakona u skladu sa Direktivnom po prvi put regulira boravak i rad pripravnika koji je stekao kvalifikacije razine visokog obrazovanja ili koji studira u trećoj zemlji, s ciljem stjecanja kvalifikacije razine visokog obrazovanja koji će u RH sudjelovati u programu osposobljavanja u svrhu stjecanja znanja, prakse, iskustva u profesionalnom okruženju. Svoj status pripravnik će moći regulirati putem potvrde o prijavi rada do 90 dana odnosno dozvole za boravak i rad izvan godišnje kvote s rokom važenja do 6 mjeseci, koji će moći produžiti najdalje još 6 mjeseci, ako je potrebno za završetak pripravništva. Osim dakle ovih odredbi koje su posljedica implementacije Direktive, u Zakon su unijete još stanovite izmjene i dopune. Jedna od njih se odnosi na činjenicu da smo kao država sve više suočeni sa nedostatkom radnika, posebno u nekim gospodarskim sektorima, pa se ovim Zakonom također omogućuje da se dozvole za boravak i rad izvan godišnje kvote mogu izdati državljanima trećih zemalja temeljem sporazuma koji Vlada RH zaključuje sa nekom zemljom. Ove odredbe omogućiti će primjenu najavljenih sporazuma sa BIH, Ukrajinom ili drugim zemljama za koje se ukaže potreba i koje su potencijalni izvor radne snage za naše gospodarstvo. Zakon također propisuje reguliranje rada izvan godišnje kvote državljanima treće zemlje koji su na specijalizaciji u RH u djelatnosti zdravstva, sukladno posebnim propisima. Zakon nadalje redefinira okolnosti koje mogu ukazivati na rizik od izbjegavanja obveze napuštanja europskog gospodarskog područja za nezakonite migrante. Naime, nova definicija rizika od izbjegavanja pruža više osnova za smještaj u prihvatni centar. Naime, Europska komisija je donijela 7. ožujka 2017. godine preporuku u kojoj su detaljnije razrađeni kriteriji za određivanje rizika od izbjegavanja direktive o povratku, tako da su te odredbe implementirane u naš zakon, dakle, sukladno s preporukom i priručnikom Europske komisije. Poštovane zastupnice i zastupnici, Vlada RH predlaže donošenje ovog Zakona po hitnom postupku, budući da je 23. svibnja 2018. godine rok za notifikaciju navedene Direktive. Dakle, imamo još relativno malo vremena. Nakon usvajanja Zakona potrebno je izmijeniti i 3 podzakonska akta koji su već u visokoj fazi izrade i biti će donijeta u najskorijem vremenu nakon stupanja na snagu ovoga Zakona. Hvala lijepa na vašoj pozornosti.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku, gospodinu Katiću na obrazloženju ovog Prijedloga konačnog Zakona. Imamo nekoliko replika. Prva replika poštovani kolega Ivan Kirin. Izvolite.
… [[Govornik nije uključio mikrofon, ne čuje se.]] [[Upadica Brkić: Uključite se, molim vas kolega. Poštovani kolega Kirin, molim vas uključite se. Hvala.]] Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, Zakon o strancima i dobivanje stalnog boravka ili državljanstva, tu je Zakon jasan. Posebice predloženi novi Zakon. Možemo razmišljati o strancima u svjetlu velikog iseljavanja Hrvata, tako da bi prema nehrvatima koji su civilizacijski bliži većinskom narodu i bitno ne bi dovodili do većih potresa pri uključivanju u suživot u zajednici, trebali bi biti manje restriktivni, možda više tolerantni. Što mislite o tome?
Zahvaljujem poštovanom kolegi Kirinu. Želite odgovorit? Odgovor, državni tajnik Katić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovani gospodine zastupniče, svaka država samostalno donosi svoju imigracijsku politiku i odlučuje o tome što je potrebno njezinom tržištu rada. Većina zemalja kad odlučuje koju radnu nagu treba, koju radnu snagu privući, u kriteriju uključuje poznavanje jezika dotične zemlje i nekakvu civilizacijsku bliskost naravno uz stručne i radne kvalifikacije je prvenstveno riječ o zaposlenicima. Dakle i naša država može zaključiti takve odnosno donijet takvu imigracijsku politiku ali može i zaključiti sporazume, bilateralne sporazume sa ciljanim državama i to Vlada RH i priprema. Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodinu Katiću na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, pa ja dolazim iz sustava visokog obrazovanja pa znam da je procedura ako želite dovesti nekog studenta izvana na razmjenu iz treće države ili istraživača ili gosta … [[Govornik se ne razumije.]] muka, evo ja vam to otvoreno govorim, vrlo je komplicirano i postoji puno nesnalaženja i tu ima dosta problema tako da mi je drago da se ovaj zakon donosi, on će svakako pomoći pojednostaviti procedure za državljane trećih država poput sjedinjenih država, Kine, Indije, itd., to je jako dobro, o tome ću govoriti u pojedinačnoj raspravi. Ono što bih vas pitao, s obzirom na specifičnosti sustava visokog obrazovanja, specifičnosti radnih odnosa istraživača, doktoranata i sl., kolika je vaša suradnja sa Ministarstvo znanosti i obrazovanja kod definiranja nekih normativnih rješenja a isto i sa ustanovama iz visokog obrazovanja, sveučilištima, visokim školama itd., jer mislim da ako čujete njihovu perspektivu da ćete možda i moći pojednostaviti neke od ovih procedura i prilagoditi ih više realnom životu nego što su sada. Hvala.
Zahvaljujem kolega Sokol. Odgovor poštovani državni tajnik, izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Gospodine zastupniče, svakako je suradnja između MUP-a koji odobrava dozvole za boravak i rad i Ministarstva znanosti i obrazovanja ključna i u ovim izmjenama smo i surađivali. Poznavanje propisa bi uvelike olakšalo i do sada reguliranje boravka i rada studenata istraživača i zbog toga svaka znanstvena ili visoko školska institucija bilo bi dobro da, i mi ćemo obavijestiti kad ovaj zakon bude donijet, da se pripremi i da zna objasniti istraživačima i studentima kome se obratiti i kako može regulirati boravak u RH. A ove kategorije o kojima ovaj zakon govori su esencijalne za svako društvo koje se želi razvijati i mi ćemo osim implementacije ove direktive u Zakon o strancima, i kod izmjena i dopuna Zakona o hrvatskom državljanstvu koje se pripremaju također, u jednoj odredbi favorizirati ovu skupinu da ako želi nakon završenog studija u RH može pod povoljnijim uvjetima dobiti hrvatsko državljanstvo.
Zahvaljujem, gospodine državni tajniče. Slijedeća replika, poštovani kolega Ranko Ostojić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Moje pitanje, pošto ste maloprije spomenuli, kada će biti donesena migracijska politika RH i drugo pitanje je zašto u vašem uvodnom izlaganju niste ni riječi rekli o javnom savjetovanju u kojem su odbijeni svi prijedlozi nevladinih udruga od početka do kraja, upravo vezano za povrede eventualno ljudskih prava?
Zahvaljujem kolega Ostojić. Odgovor državni tajnik Katić, izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, trenutno po važećem zakonu ne postoji obveza donošenja migracijske politike premda migracijska politika je sigurno nešto što daje upute i olakšava dolazak ljudi i olakšava gospodarstvo da dobije potrebnu radnu snagu. Što se tiče e-savjetovanja kao što znate, kod e-savjetovanja se određene primjedbe mogu prihvatiti, određene se primjedbe ne prihvaćaju, u ovom slučaju primjedbe nisu prihvaćene jer se u pravilu nisu odnosile na prijedlog izmjena i dopuna nego na važeći tekst Zakona o strancima koji se nije mijenjao. Samo da naglasim da je zakonodavnim planom Vlade RH predviđeno da će se cjeloviti Zakon o strancima donijeti odnosno predložiti ovome Viskom domu u zadnjem kvartalu ove godine. Hvala lijepo.
Zahvaljujem državnom tajniku. Slijedeća replika, poštovani kolega Anđelko Stričak, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, državni tajniče. Raspravljati o ovoj temi je nemoguće a ne dotaknuti se migranata i krize s migrantima. Naime to je bila najveća kriza od Domovinskog rata kada je preko hrvatskog područja prošlo preko 660 000 migranata, moramo ovdje naglasiti da je hrvatska policija tj. MUP odlično odradio cijelu tu kriznu situaciju. Međutim, dandanas saznajemo iz novina da malo pa malo policija naiđe na krijumčare migrantima, znači da li i koliko je još uvijek ta tema aktualna odnosno da li i koliko je ta prijetnja RH migrantima aktualna? Mislim da smo svi upoznati da u Turskoj je između 3,5 do 4 milijuna samo turskih izbjeglica migranata. Hvala.
Zahvaljujem kolega Stričak. Odgovor državni tajnik Katić, izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, ilegalne migracije su svakako prijetnja sigurnosti svake države, u ovom slučaju budući da RH se nalazi na imigracijskim rutama i naravno ukupnoj sigurnosti EU-a. MUP i Ravnateljstvo policije pozorno prati situaciju i primjenjuje sve mjere koje su predviđene europskim i nacionalnim zakonodavstvom. Broj migranata lagano raste ali nije narastao bitno u odnosu na prošlu godinu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku na odgovoru. Prije nastavka, na galeriji su nam se priključile učenice i učenici gimnazija Antun Gustav-Matoš iz Zaboka i Privatne sportske jezične gimnazije Franjo Bučar iz Zagreba, te njihove profesorice i profesori pa ih srdačno pozdravljam i želim dobrodošlicu. [[Pljesak]] Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovana kolegica Sanja Putica. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjeni državni tajniče sa suradnicima. Pred nama su Izmjene i dopune Zakona o strancima koje dolaze iz djelokruga Ministarstva unutarnjih poslova, itekako se tiču i djelokruga rada Ministarstva obrazovanja, Ministarstva gospodarstva. Zakon o strancima donosimo po hitnom postupku, kao što smo čuli od državnog tajnika radi usklađivanja sa direktivama EU i roka koji nas veže. Međutim, da i nije tako aktualizacija ovoga pitanja i Zakona o strancima bila bi nužna u RH obzirom i na migrantsku krizu ali i obzirom na kronični nedostatak radne snage mladih, obrazovanih i kvalificiranih ljudi za određena radna mjesta s kojim se posebno suočavamo kao izrazito turistička zemlja. Nužne promjene su ovoga zakona i one će omogućiti reguliranje boravka i rada istraživača, studenata, pripravnika, volontera, učenika, kako je to propisano europskim direktivama i radi sve veće potrebe ovakvih boravaka stranih državljana kao i činjenice pristupanja institucija RH europskim sporazumima, institucijama. Strancima će s izmjenama i dopunama ovoga zakona biti olakšano reguliranje ne samo boravka nego i njihova rada u RH. Vlada je otprije već posebnim amandmanom regulirala i status Hrvata bez hrvatskoga državljanstva koji se ne smatraju strancima u smislu ovoga Zakona a svoja prava ostvaruju sukladno propisu o odnosu RH s Hrvatima izvan RH. Kao što je državni tajnik i rekao 2017. godine 633 osobe su regulirale privremeni boravak u svrhu školovanja ali samo njih 16 u svrhu njihova istraživačkoga rada. Hrvatska ovim izmjenama i usklađivanjem postaje atraktivna za sve istraživače, volontere, studente ali i otvara mogućnost istima da rade za vrijeme svog boravka u RH. U dosadašnjim direktivama koje smo imali i u odredbama našega Zakona iz 2011. godine uočeni su nedostatci koji su se posebno ticali prihvata prava pristupa zaštitnim mjerama, pristupu studenata tržištu rada tijekom njihova studiranja te odredbama o mobilnosti EU. Pa se smatra naravno da su potrebna i poboljšanja vezana za kategorije, državljane trećih zemalja. Sami smo svjedoci i da gotovo na tjednoj razini u Saboru donosimo određene sporazume, ugovore, konvencije koje nas obvezuju na suradnju sa trećim zemljama. Treba naglasiti da se ovim izmjenama i dopunama olakšava i reguliranje statusa učenika koji dolaze u Hrvatsku u svrhu srednjoškolskog obrazovanja i koji sukladno zakonu tada mogu sudjelovati u priznatom, državnom ili regionalnom, obrazovnom programu u kontekstu programa razmjene učenika ili u obrazovnom projektu koji vodi obrazovna ustanova sukladno posebnom propisu, ne više samo u priznatom programu razmjenu koje je odobrilo nadležno ministarstvo. Ovaj prijedlog zakona također nas podsjeća i na činjenicu a tiče se dakle i Ministarstva obrazovanja i svih ovih podataka koje svakodnevno čitamo da je u Hrvatskoj danas samo nešto više od 17% stanovništva starijeg od 19 godina visokoobrazovano. I naravno da je i intencija ovoga zakona da Hrvatska privuče što više broj visokoobrazovanih ljudi koji su zainteresirani naravno ostati raditi ovdje u svojim istraživačkim projektima a naravno da i novim Zakonom o državljanstvu će Ministarstvo unutarnjih poslova regulirati i takav njihov status. Klub HDZ-a podržati će donošenje ovoga zakona po hitnome postupku, posebno zato što je Hrvatska suočena sa kroničnim nedostatkom radnika, posebno u određenim gospodarskim sektorima kao što sam malo prije rekla i ovim se dakle omogućuje dozvole za boravak i rad izvan godišnje kvote koje se mogu izdavati državljanima trećih zemalja a temeljem sporazuma kojeg Vlada RH zaključuje sa trećim zemljama. Posebno se odnosi i na primjenu sporazuma sa BiH-a i Ukrajinom, drugim zemljama koje se naravno u Hrvatskoj gledaju kao potencijalna tržišta radne snage i kvalificiranih ljudi. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Sanji Putici na ovoj raspravi. Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Ranko Ostojić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, štovani državni tajniče sa vašim suradnicama i suradnikom. Zakon o strancima koji regulira područje ulaska, boravka i rada stranaca u RH donesen je 1. siječanj 2012. godine, mijenjan 2013., 2017. Ovo spominjem iz razloga što je već i tada bila prilika da ne dođemo u ovu situaciju da zapravo u zadnji čas interveniramo u … [[Govornik se ne razumije.]] ni da riskiramo kaznu EU i da nam se ne dogodi pokretanje službenog postupka povrede prava EU ali dobro. Mislim da je možda puno važnije osim reguliranja radno pravnog statusa pitanje srednjoškolskog obrazovanja, poticanja, atraktivnosti za strane studente, učenike itd.. Reći da se ovdje kriju i određene odredbe koje apsolutno zadiru u ljudska prava. I ja ću se prije svega orijentirati na taj dio a to će biti i obrazloženo i to su razlozi zašto nećemo podržati zakone, Izmjene i dopune Zakona o strancima. Govorim u ime kluba SDP-a. Prije svega malo prije sam pitao vezano za migracijsku politiku, vrlo važno pitanje, ali da vam pomognem, državni tajniče pošto očito ili niste informirani ili vam nisu rekli, Vlada RH je odbila donošenje nove migracijske politike, imali smo je od 2013. do 2015. godine uredno napisano da neće biti donesena. Toliko o tome koliko se brinemo oko toga kako da riješimo pitanje. Ja bih samo podsjetio da ta migracijska politika upravo regulira ona goruća pitanja koja u ovom trenutku imamo, a to je da kako da u Hrvatskoj ostanu mladi, kako da potaknemo da ona bude atraktivna za naše sugrađanke i sugrađane, naše studente i studentice, a ne da zapravo sada ovim zakonom pokušavamo nadoknaditi sva ona radna mjesta radi kojih naši ljudi odlaze. I to je razlog zašto od nekadašnjih 394, 395, 398 tisuća ako se sjećate onih brojčanika koji su bili po pitanju broja nezaposlenih, danas bi to moglo biti negdje na 200.000 zato što ih je toliko u međuvremenu otišlo tražiti posao na drugo mjesto, pronašli su atraktivnost u Irskoj i na drugim pozicijama, a razlog je vrlo jednostavan. Ovdje su slabo plaćeni, nemaju kvalitetne uvjete i to je razlog zašto ti ljudi odlaze odnosno zašto upravo nema poticajnih mjera koja bi se kroz takvu migracijsku politiku napravilo. Ja bih još jednu stvar rekao, a to je pitanje naše dijaspore odnosno ljudi koji žive vani, poticanja potomaka dijaspore koji su bili regulirani da se njihov dolazak potakne u RH i to je Vlada RH odbijajući migracijsku politiku odbila. Ovo spominjem u kontekstu da ovaj Zakon o strancima koji sadrži dio pozitivnih odredbi oko toga kako regulira status studenata krije jednu puno važniju stvar, a to je druga stvar koju ste maloprije napomenuli i niste nas točno informirali. Nije istina da su nevladine udruge u javnom savjetovanju davale primjedbe na postojeći zakon pa ću ja čitati točno onako kako je znači amandmani su se odnosili na članak 3. zakona o izmjenama i dopuna Zakona o strancima koji regulira upravo njihov amandman glasi, a to je da se tim člankom promijeni, izmijeni i briše riječ bez obrazlaganja. Obrazložili su to iz razloga šta nemogućnost stranca da sazna razloge zbog kojih ga RH proglašava sigurnosnom prijetnjom stavlja tu osobu u neravnopravan položaj da se brani od iznesenih optužbi. Tu otvara mogućnost za arbitrarnost pri ocjeni predstavlja li neko prijetnju nacionalnoj sigurnosti. Ustavni sud je još 1996. godine ukinuo dio odredbi članka 209. Zakona o upravnom postupku u dijelu koji je propisivao mogućnost da se razlozi ne moraju navesti u rješenju kada je to u javnom interesu zakonom ili uredbom izričito predviđeno. Prema ocjeni Ustavnog suda obrazloženje određenog rješenja učvršćuje načelo zakonitosti te djeluje protiv eventualne samovolje proizvoljnosti. Preko obrazloženja najlakše se utvrđuje da li je upravo tijelo se vodilo načelom zakonitosti i postupalo na isti način tijekom vođenja postupka. Također Ustavni sud ukinuo je i odredbe stavka članka 26. Zakona o hrvatskom državljanstvu još 1993. godine kojim je bilo propisano da obrazloženju rješenja u odbijanju zahtjeva za stjecanje državljanstva ne moraju biti navedeni razlozi za odbijanje zahtjeva. Već u toj odluci Ustavni sud je utvrdio da provodeći ustavna jamstva, napominjem ustavna jamstva na žalbu i kontrolu zakonitosti pojedinačnih akta, upravnih vlasti, Upravni sud tijekom upravnog spora nije u mogućnosti obaviti svoju dužnost ukoliko rješenje ne sadrži valjano obrazloženje. To ste izbjegli odgovoriti, to nije dobro. Istina je sljedeća, a to je da upravo se povrijedi ono šta je možda najvažnije u temeljnom aktu napisano, a to je da svako ima pravo na obrazloženje i naravno na drugi stupanj na žalbu po tom rješenju. Činjenica jedna da se time osporava pravo na efikasan pravni lijek. Ono šta ja vjerujem, a to je jasno da i europska pravo, europska praksa, a sigurno i sve one presude koje nam dolaze iz Europskog suda dokazuju da je ovaj amandman bio u potpunosti ispravan. Vjerujem da će se nać i na primjedbama ovog zakona. U članku 4. zakona o izmjenama i dopuna Zakona o strancima također je predloženo da se izmijeni na način da se iza riječi donosi doda riječ obrazloženo te da se iza riječi rješenje dodaju riječi uz precizno navođenje razloga odbijanja te da se brišu riječi rješenje se donosi bez saslušanja stranca. Sama činjenica da neko ne sudjeluje uopće u postupku institut odbijanja ulaska državljana treće zemlje potrebno je uskladiti sa Zakonom o schengenskim granicama jer članak 14. Zakona o schengenskim granicama predviđa da se primjenom odredbi odbijanju ulaska ne smije dovesti u pitanje primjena posebnih odredbi … naziv i međunarodnu zaštitu i na izdavanje viza za dugotrajni boravak. Prema tome, to je ono šta izbjegavamo i poštivanje postojećeg zakona koji naravno jesu naša obaveza. Rečenica u kojoj se rješenje donosi bez saslušanja stranca samo o sebi govori na koji način prema tome postupamo. Zato ponavljam, sve ovo atraktivno je zapravo krinka u kojima se u ovim člancima odbijaju mogućnosti da se promijene i poprave stvari. Također članovi obitelji osoba koje su ostvarile međunarodnu zaštitu ne nalazi se na teritoriju RH nerijetko nemaju putne isprave, neke od njih borave u izbjegličkim kampovima izvan države porijekla u vlastitim državama porijekla ne mogu se obratiti zbog opasnosti od proganjanja. I u tim slučajevima je trebalo odobriti privremeni boravak u svrhu spajanja obitelji te nakon toga izdati putnu ispravu za potrebe dolaska i ulaska u RH. U članku 27. u kojem se predlaže izmjena na način da ona osoba koja ne posjeduje dovoljno financijskih sredstava i nema osiguran smještaj da se briše i da se upravo tom izmjenom osigura da taj nedostatak financijskih sredstava i smještaja po prirodi stvari ne može predstavljati okolnost koja ukazuje na postojanje rizika od izbjegavanja napuštanja zemlje. Oduzimanje slobode uvijek treba biti posljednja mjera pa se postavlja pitanje opravdanosti, nužnosti i razmjernosti navedenih u zakonu. Što se tiče drugih ugroženih skupina, poput žrtava trgovanja ljudima, koje često moraju davati lažne podatke o vlastitom indentitetu ili koristiti krivotvorene isprave, a sve da bi zaštitili svoj identitet ili jednako tako pobjegli iz zemalja u kojima postoji rizik od proganjanja i zaštitili se od osoba koje zlostavljaju i iskorištavaju, ne smiju biti ugrožene u jednoj civiliziranoj, demokratskoj zemlji koja je dostigla visoke standarde EU, pa bi bilo neopravdano takve osobe lišavati slobode. Ovo je, po meni, jako bitno i činjenica je jedna da ne treba se braniti ovim birokratskim sistemima. Po meni je važno da se upravo kad već donosimo izmjene Zakona, iskoristi prilika i ove stvari poprave jer riskiramo dodatne situacije koje naravno, biti će zaštićene od europskih institucija i nažalost, biti ćemo ponovo u situaciji da budemo svjedoci da i ono što po našem Ustavu nije prihvatljivo, mora biti osigurano i ovim zakonskim rješenjima. Iz tog razloga predlažem da prihvatite amandmane koji će vam biti predloženi, da na taj način dođemo do situacije ukoliko to bude tako napravljeno, naravno da ćemo onda podržati. Ukoliko ne, mi ćemo biti protiv donošenja ovakvoga Zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ranku Ostojiću. Slijedeća rasprava, u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovan kolegica Vesna Pusić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicima. Ovo su izmjene i dopune Zakona o strancima koje se odnose na vrlo specifičnu kategoriju stranaca, ajmo reći odnosno ljudi koji nisu državljani bilo RH, bilo neke od članica EU i ovdje se naglašava da se odnose i na državljane dakle, Norveške i Švicarske, jel da? Dakle, zemalja koje jesu članice europskog gospodarskog prostora, ali nisu članice EU. To je mislim i Island, a vjerojatno će biti, ne znam da li će biti Velika Britanija, vidjeti ćemo kako će BREXIT pregovori završiti. Međutim, naravno veće je pitanje tzv. državljana, naime državljana tzv. trećih zemalja, dakle, onih koji su sasvim izvan ovih kategorija, bilo europskog gospodarskog prostora bilo EU, odnosno RH. Prvo pitanje koje se postavlja je usklađenost sa schengenskim pravilima. Dakle, samo da ponovim. Zakon se ne odnosi na sve strance, nego na one koji se dolaze baviti istraživačkim radom, studente, učenike, pripravnike i volontere, ako sam točno sve kategorije pobrojala. Dakle, ljude za koje smo u principu mi vitalno zainteresirani da ih dođe što više i da po mogućnosti, po završetku svog obrazovanja što više njih i ostane u RH i ne samo zbog toga što nam ti ljudi i taj profil ljudi treba, nego zato što je poznato da ovisno o broju ljudi koji se bave tom vrstom djelatnosti, dakle, znanošću, obrazovanjem, nekim vrlo stručnim poslovima, ovisno o tome kolika je kritična masa, onda razvijate i uvjete u kojima će naši ljudi rađe ostati. Dakle, u kojima će i naši mladi ljudi koji se bave nekom od tih aktivnosti imati veće istraživačke timove, više ljudi koji se bave tim specifičnim poslovima, kroz to će to biti i većeg profila i potencijalno se kvalificirati za kvalitetnije financiranje i kroz to naravno stvoriti i jednu pozitivnu atmosferu za ostanak i naših, u prvom redu mladih znanstvenika, odnosno ljudi koji se žele obrazovati u tom pravcu. Dakle, dvostruki je hrvatski interes da se stimulira ova vrsta dolaska ljudi u Hrvatsku, upravo ovog profila odnosno ove vrste interesa. Prvo pitanje, naravno koje se postavlja je usklađenost sa schengenskim pravilima, a u prvom redu pravilima vezanim za reguliranje azila. Dakle, ljudi koji traže azil, to smo imali prilike vidjeti upravo kod sirijskih izbjeglica, pogotovo u onom prvom valu gdje je bio veliki broj ljudi koje bi si mi zapravo mogli željeti da ovdje ostanu, dakle ljudi sa visokoškolskim obrazovanjem, ljudi koji bi vrlo dobro došli u svakom pogledu i našem gospodarstvu i u ukupnom društvu, obzirom na profil i obrazovanje, ali nisu udovoljavali cijelom nizu ovih uvjeta koji se ovdje spominju zato što su naprosto bili izbjeglice. Prema tome, samom tom činjenicom de facto se ljudi koji hoće i mogu potencijalno se baviti istraživanjem ili se obrazovati u RH, ali dolaze takvih konfliktnih i ekstremnih situacija kao izbjeglice se isključuju iz mogućnosti da se po ovim pravila ovdje počnu baviti ili znanstvenim radom ili se obrazuju u RH. Mislim da taj dio zaista treba još jedanput razmotriti. U onim kriterijima koji se spominju dakle, drugi problem koji vidimo u GLAS-u i HSU-u sa ovim Zakonom je kriteriji koji se spominju kao validni za odbijanje nečijeg zahtjeva za boravak u RH, bilo privremeni bilo na duži rok, ovisno o tipu djelatnosti je ona posljednja alineja u tom članku koji kaže, to je mislim čl. 3., koji kaže, ukoliko oni predstavljaju opasnost za nacionalnu sigurnost, zdravlje itd. Obzirom da tu nema jasno definiranih kriterija, to na neki način poništava sve one jasno definirane kriterije u prvih, mislim 4 točke koje se spominju, zbog toga što stavlja prostor arbitrarnosti. Dakle, da li netko predstavlja, ne definira se što znači, da li to znači da je on poznat policiji, da je tražen od policije. Dakle, nema jasnih kriterija što znači da predstavlja opasnost i kroz to se de facto ostavlja prostor da nadležni službenik može odrediti po nekom vlastitom nahođenju tko predstavlja, a tko ne opasnost za nacionalnu sigurnost. Tu se slažem sa kolegom Ostojićem koji je u svom izlaganju rekao da je dodatna poteškoća što se ne traži obrazloženje. Dakle, osoba kojoj je odbijeno traženje za boravak upravo u ove svrhe, dakle, istraživanje, studij, škola, pripravnički staž, volonterstvo, ne dobija obrazloženje zašto joj je ili mu je uskraćen boravak, prema tome niti se s tom osobom razgovara. Prema tome, to dodatno uvodi element arbitrarnosti odnosno slučajne prosudbe individue koja se s time bavi i to na neki način poništava one dobre promjene i dobre osobine koje ovaj zakonski prijedlog nosi i koji javno kaže da zastupa, a to je povećanje mobilnosti i privlačenje ljudi koji upravo iz ovih 5 razloga koji su u Zakonu navedeni žele doći u RH. Mobilnost je inače, ja bih rekla glavna i to mi se činilo i onda kad se o tome raspravljalo dakle, šta ja znam, početkom 2000.-ih mi se uvijek činila zapravo glavnom prednosti bolonjskog modela studirana sa svim poteškoćama, svim manjkavostima koje taj model ima. Činjenica da povećava odnosno otvara prostor mobilnosti i studenata i profesora odnosno nastavnika na visokoškolskim institucijama jer plus. Znanost i visokoškolsko obrazovanje su predmeti bez granica. Dakle, vrlo, vrlo je važno da ljudi imaju uvid u tu vrstu aktivnosti što je moguće šire, što je moguće u većem broju znanstvenih institucija i ta činjenica da se to otvorilo kao mogućnost je bila glavna prednost tog modela studiranja. Nažalost, nije previše iskorištena. Naročito nije iskorištena u onoj mogućnosti da strani profesori i strani studenti dolaze k nama. Dakle da predaju ili slušaju nastavu na našim visokoškolskim institucijama i ovaj Zakon bi trebao tome doprinijeti. Postoji jedan dodatni problem koji također otežava mobilizaciju odnosno stimuliranje ljudi, stranaca da dolaze u RH upravo na ove aktivnosti koje se reguliraju ovim zakonom, a to je da se to povećava paralelno sa dolaskom stranih tvrtki. Dakle, sa odlukom stranih tvrtki da svoje sjedište uspostave upravo u RH. S tim onda dolaze i stručnjaci, dolazi i ljudi iz profesija koje su nam zanimljive i koje sami želimo razvijati, ali da bi to omogućili, nam je potrebno vrlo intenzivno prići u ovu proceduru izbjegavanja dvostrukog oporezivanja. Dok god mi imamo manjak ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja, pogotovo sa nama zanimljivim zemljama, razvijenim zemljama, zemljama sa jakim institucijama visokoškolskim, zemljama sa tvrtkama koje se bave IT-em i visokim tehnologija, dotle te tvrtke neće pronalaziti interes da dolaze u RH. To je mnoge vlade su na tim temama radile. Recimo, sjećam se da jedna od zemalja s kojom smo to postigli je Indija koja je u tom pogledu vrlo zanimljiva i u međuvremenu su se pojavile neke, pogotovo u farmaceutskoj industriji, neke investicije iz Indije u RH, ali postoji cijeli niz zemalja s kojim takve ugovore nemamo, trećih zemalja da tako kažem i to je nešto što bi moralo pratiti jedan ovakav zakon da bi on mogao se uopće implementirati. Ta vrsta promjene Zakona nije samo za privlačenje stranaca, nego naravno otvara i radna mjesta za koja su potrebna visoka kvalifikacija i moderno obrazovanje i za naše ljude. Surađuju uvijek takve tvrtke sa visokim tehnologijama, uvijek surađuju sa sveučilištima jer im je to nužno jer trebaju mlade ljude sa tih sveučilišta, a s druge strane trebaju vrlo specifične profile obrazovanja, osuvremenjavanje obrazovanja na našim visokim učilištima, dakle, sveučilištima i to je posebno nam zanimljivo jer je profit koji iz toga možemo zaraditi. Dakle, Klub GLAS-a i HSU-a će u tom smislu na ove elemente koje sam navela kao problematične, neke ne možemo riješiti amandmanima, naprosto moramo riješiti zadirući u druge zakone što mislim da bi bilo važno. Ali ono što bi eventualno mogli popraviti amandmanima mi ćemo predložiti te amandmane i nadam se da će oni biti prihvaćeni, u tom slučaju ćemo ga onda i podržati. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem, poštovanoj kolegici Vesni Pusić. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-a, poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Dakle što se tiče zakona, Prijedloga izmjena i dopuna Zakona o strancima, Klub HNS-a će podržati navedene predložene izmjene. Naime, ono kao što smo čuli i ranije u raspravama, prije svega fokus ovih izmjena je upravo mobilnost ljudi, dakle i osoba kada govorimo općenito stranaca i osoba iz trećih zemalja i osoba iz europskog gospodarskog prije pojasa, sada prostora. Naime, kada govorimo o školovanju, o studiranju, o znanstvenom radu, o istraživačkom radu, dakle o mobilnosti. I tu ima jedan i ove izmjene, znači kojima se zapravo omogućava, poboljšava ta mobilnost i omogućava pristupačnije, tržište, ajmo tržište rada što se tiče samog znanstvenog doprinosa ali svakako i ovoga školovanja. I zapravo na jedan način ima i svoj gospodarski aspekt. Naime, znamo da potencijal toga i dolasku ovdje visokoobrazovanih, kvalificiranih ljudi sigurno može doprinijeti i našem gospodarstvu, razvoju, prije svega i istraživanjima. Naravno i kroz određene gospodarske suradnje sa matičnim zemljama oko istih bi se vratili natrag u svoje matične zemlje, naravno i gospodarske diplomacije, tu može svakako se puno bolje iskoristiti i na puno bolji način prezentirati i samu našu zemlju i ljudi koji su ovdje radili, ali i prije svega i sva njihova znanja i iskustva iz tih zemalja dovesti ovamo. Dakle to je ono što sigurno možemo iskoristiti i u tom smjeru svakako ovaj zakon daje jedan dodatni poticaj. Ono što svi svakako još možemo usporediti je i evo neki dan komisija CERN-a, najvećeg istraživačkog laboratorija na svijetu je ovdje da razmatra Hrvatsku kao pridruženu članicu koja bi to trebala postati od iduće godine, sigurno i ove izmjene će ići u tom smjeru da se to omogući, da se nama otvori fond za istraživanje i razvoj, da naše tvrtke mogu surađivati sa CERN-om, dakle mislim da taj Europski centar za nuklearna istraživanja, mislim da je to isto jedna dobra poveznica na koji način i odredbe ovog zakona će se moći direktno aplicirati što to znači i za naše ljude i naše samo gospodarstvo. Svakako da ovdje se još i zakonom malo razgraničuje pojam odnosno državljana treće zemlje i stranca, odnosno državljana Europskog gospodarskog prostora. Apsolutno to treba isto razjasniti. I mislim da je i kolegica Pusić to zapravo prije mene vrlo dobro definirala na koga se to točno odnosi. I da mi ovdje moramo sigurno paziti ono što je veliki bauk i vjerojatno u javnosti su oni dijelovi koji ovoga zakona se blago dotiču mogućnosti da se dozvole za boravak i rad izdaju državljanima trećih zemalja na temelju sporazuma koje Vlada RH zaključuje sa tim trećim zemljama, dakle ovdje ne govorimo više o mobilnosti što se tiče školovanja, studiranja, znanstvenih istraživanja itd., nego općenito radnika pod određenim uvjetima. Mi znamo da upravo zato što na temelju sporazuma da je to jedna dobra ograda, međutim, po meni najbolja migracijska politika zapravo je pametna gospodarska politika. Mi smo svjesni odlazaka naših ljudi van Hrvatske, što otvara naravno potrebu za radnom snagom. Isto tako smo svjesni da ti ljudi ne bi išli kada bi ovdje imali dobro plaćeni posao. Naravno, to je uvijek nešto što treba dobro balansirati jer mi ne možemo nametnuti našim gospodarstvenicima visoke plaće zakonom, jer bi većina njih prestala, ne bi našla ekonomsku isplativost i prestala sa radom, time bi izgubili dodatni još dio sredstava. Naravno niti ne možemo i biti nesvjesni naše okoline i mogućnosti da se lošom i neadekvatnom i migracijskom a prije svega i gospodarskom politikom dolazi do smjene stanovništva, da odlaze ljudi koji imaju visoke sposobnosti i veće mogućnosti i stvaranja dodane vrijednosti a da nam dolaze ljudi koji su spremni raditi za manje novaca, mislim da moramo uvijek biti otvoreni prema i tržištu rada ali i imati pametnu naravno migracijsku politiku da one sve koje daju dodanu vrijednost a to s ovim zakonom isto otvara mogućnost jer kada govorimo o mobilnosti, pogotovo u visokom obrazovanju, općenito u obrazovanju, studiranju i istraživanjima onda su to ljudi koji sigurno mogu značiti dodanu vrijednost, zato ovaj dio sigurno se ne može gledati izdvojeno i promatrati bez jedne gospodarske ajmo reći tako prizme. Jer moramo biti svjesni da i mobilnost i tržište rada i ulaska u EU se dramatično izmijenilo na ono što smo navikli i ono što smo godinama, kako se godinama radilo. Naravno i mi moramo biti spremni i prihvatiti te izazove, što kod odlaska ali i prije svega i kod dolazaka naših, odnosno drugih radnika. Dakle i tu imati jedan dobar balans, zaštiti gospodarstvo, omogućiti radnu snagu a istovremeno i adekvatno, znači gospodarstvo … može adekvatno platiti naše radnike jer sada vidimo da se to, da tržište rada to regulira, da se polako već ne mogu naći radnici i to sada se licitira sa plaćama za rad u turizmu. Ovdje ono što je propisano i što se na taj način zadiralo da za dulje boravke od 90 dana se može dobiti dozvola, što pozdravljam, ali temeljem ugovora Vlade, temeljem reciprociteta dakle ne samo po sebi. Dakle tu još zadržava se pravo da se vodi jedna pametna i sustavna migracijska politika. Kažem pametna zato što ne smijemo biti isključeni ni na jednoj strani i uvijek moramo držati balans između održavanja gospodarskih subjekata i samog gospodarstva i potrebe za radnom snagom naravno i onome da se adekvatno ta radna snaga i plati, da naši ljudi ostaju ovdje i rade pošteno i doprinose razvoju. Dakle, u zaključku mislim da se većina onoga na što se odnosi ovaj zakon će doprinijeti upravo i razvoju samog gospodarstva i mobilnosti i da svakako ćemo morati tražiti dalje rješenja i u migracijskoj politici ali prije svega staviti naglasak na pametnu gospodarsku politiku koja će davati taj migracijski okvir. I zaključno još jednom ponavljam da će klub HNS-a podržati ovaj prijedlog izmjena. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Čuraju na ovoj raspravi. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo moja je jedina pa obećajem da neću biti predug. Uglavnom, jako mi je drago da imamo ove izmjene i dopune Zakona o strancima ovdje pred nama, pogotovo što je njihov temeljni fokus odnosno njihova temeljna svrha olakšavanje mobilnosti u sustavu visokog obrazovanja. I tu se ne slažem s kolegom Ostojićem da je taj dio zakona manje bitan kao što je on rekao, mislim da je taj dio ključan i upravo mislim da bi mi ovdje u Hrvatskom saboru trebali više govoriti obrazovanju, veći naglasak stavljati na obrazovanje, davati mu više na važnosti svi skupa. Uglavnom, zašto je bitno obrazovanje? Znači ono je ključ razvoja, to svi znamo, to je spomenuto i u našim strateškim dokumentima RH a za razvoj tog istog obrazovanja za jednu malu otvorenu ekonomiju i državu kao što je Hrvatska, ključne su dvije stvari, znači ulaganje u istraživanje i razvoj i mobilnost. Znači tu se čak slažem s kolegicom Pusić, nevjerojatno ali istinito, a to je da doista naš obrazovni sustav ne može funkcionirati bez tog priljeva kvalitetnog znanja, kvalitetnih ljudi, istraživača, studenata iz drugih država i dapače, ako kvalitetni nastavnici, istraživači, profesori iz drugih država dođu u Hrvatsku predavati, obavljati projekte i sl., vrlo je moguće da mnogi naši studenti koji bi inače otišli njih slušati u druge države, možda upravo iz tog razloga ostanu u Hrvatskoj. I zato mislim da su ove izmjene zakona dobre, da ih ne treba gledati u suprotnosti sa ovom pričom odljeva hrvatskih građana u inozemstvo. To je svakako problem ali mislim da ove izmjene i dopune zakona, usklađivanje s direktivom, isto tako na neki način indirektno doprinose smanjenju tog odljeva. Ovdje su posebno bitne treće države, znači ovaj zakon se tiče trećih država ali treće države nisu zanemarive, konkretno zemlja koja ima najviše ustanova visokog obrazovanja na svim ovim listama u prvih 10 su SAD koje jesu jedne od tih trećih država. I olakšavanje znanstvene i obrazovne razmjene sa SAD-om a ne samo s njima nego i sa Kinom, Indijom i sl. su nešto što samo može obogatiti naš sustav visokog obrazovanja. No ja bi se koncentrirao na nekoliko članaka zakona koji mislim da konkretno će jako doprinijeti ovoj cijeloj priči o mobilnosti koju sam spomenuo. To je članak 8., znači članak 8. omogućuje da se za studente do 360 dana, znači koji su na boravku do godinu dana studiraju u RH, omogućava boravak bez da moraju prolaziti cijelu proceduru prijave privremenog boravka. Mislim da je ta dobra odredba, mislim da je ona životna, upravo zbog toga što većina studenata koji dolaze i dolaze ili na 6 mjeseci ili na godinu dana. I upravo s time da im omogućavamo boravak godinu dana bez potrebe prolaženja svih ovih mogućih procedura i formalnosti i ono što će jako olakšati njihov boravak i stimulirati ih na dolazak u RH. Također tu bi spomenuo i članak 9. što se tiče istraživača. Znači za istraživače ovaj zakon omogućuje da do 180 dana, znači do 6 mjeseci mogu boraviti u Hrvatskoj bez da moraju prijavljivati privremeni boravak. Mislim da je ta odredba isto dobra, isto tako je životna zato što većina projekata i gostujućih boravaka stranih nastavnika i znanstvenika, upravo traju do 6 mjeseci. Znači ako trebaju raditi neki zajednički projekt s našim znanstvenim institucijama u RH kao što je Institut Ruđer Bošković, Medicinski fakultet ili sl., upravo tih 6 mjeseci je obično taj period unutar kojeg oni obave taj svoj dio posla koji moraju obaviti u RH. I baš zbog toga mislim da to što im omogućujemo da tih 6 mjeseci borave u Hrvatskoj bez da moraju prolaziti kroz onu punu proceduru, da će ih stimulirati i olakšati njihov dolazak i boravak u RH. Također je dobra odredba da im je omogućeno podučavanje. Znači istraživači koji dolaze u RH pogotovo na sveučilište dijeliti svoje znanje, sudjelovati u istraživanjima, vrlo često imaju puno toga što mogu prenijeti i našim studentima, to je mislim svima jasno, to je logično i naravno da im treba omogućiti i da podučavaju u RH bez da moraju ulaziti u radni odnos, prolaziti formalnosti, prijave itd. Tako da mislim da je to isto jedna odredba koja će svakako doprinijeti našem sustavu visokog obrazovanja. Također spomenuo bi i članak 10., a to je ostanak istraživača radi traženja zaposlenja. Mislim da je on jako bitan jer se znalo dogoditi da neki strani istraživački koji dođu u RH tu stvore određene veze na sveučilištima, institutima itd. i žele se javiti za radno mjesto na javni natječaj i ostati u RH trajno to ne mogu napraviti, nego se moraju vratiti u svoju državu, ponovno prijavljivati boravak, tražiti odobrenje privremenog boravka da bi uopće mogli se javiti na natječaj i onda dobiti boravak u RH. Tako da mislim da upravo to što im omogućujemo taj kontinuitet da nakon boravka odmah, nakon istraživanja odmah ostanu u RH, dobiju produljenje i onda se mogu javiti na natječaj, stupiti u radni odnos je nešto što će isto tako mnogima olakšati i dati im motiv da ostanu raditi u RH. I također bi spomenuo članak 11. koji se tiče odlazaka u drugu državu članicu europskog gospodarskog prostora. Znači to je odredba koja kaže da ako netko od njih privremeno ode obaviti možda dio posla, dio projekta u drugu državu članicu europskog gospodarskog prostora, da neće dovesti do prestanka privremenog boravka odnosno da neće dovesti do toga da se moraju ponovno prijavljivati itd., mislim da je to isto jako dobro, pogotovo zato što su većina projekata danas koji se rade, znanstvenih projekata, multinacionalni. Znači vrlo često imate istraživačke grupe sa više sveučilišta, iz različitih država i onda je logično da netko tko projekt provodi u RH recimo na Medicinskom fakultetu, isto tako dio tog vremena mora provesti u Njemačkoj ili Francuskoj i takve ljude a dolazi iz treće države. Tako da mislim da isto tako tu treba biti fleksibilan, treba omogućiti tim ljudima da više država članica obavljaju svoje aktivnosti, provode projekte, obogaćuju obrazovne sustave naših država članica i mislim da ova odredba isto tako to olakšava i mislim da je to nešto što svakako treba pozdraviti. Znači to je što se ovog djela tiče. Također bih se referirao na još stvar koja je spomenuta prije u jednom drugom dijelu a to se tiče razloga za odbijanje odobrenja privremenog boravka. Znači kolegica Pusić koja nažalost nije ovdje je spomenula da odredba koja kaže da se može odbiti odobrenje boravka zbog nacionalne sigurnost, javnog zdravlja itd., da je preširoka i da je arbitrarna. Ja bih ovim putem spomenuo da je ta odredba koja znači pozivanje na nacionalnu sigurnost i na javno zdravlje pravni standard u EU. Znači ista takva odredba je navedena izričito takva, u članku 7. Direktiva 2016/801 koja se ovdje implementira, znači mi smo samo prepisali u naše zakonodavstvo. Također bih naglasio da Direktiva 2004/38, članak 27. koja regulira boravak i slobodu kretanja građana EU u državama članicama sadrži istu takvu odredbu. Znači Hrvatska čak i drugim građanima EU može ograničiti boravak u RH ako oni predstavljaju prijetnju za javnu sigurnost, odnosno nacionalnu sigurnost. Znači to je riječ o jednom pravnom standardu koji poznaju propisi EU i ako europski zakonodavac ne smatra da je ona nedovoljno precizna i da dovodi do arbitrarnosti, ne znam zašto bi Hrvatska to mislila. Tako da mislim da je ta odredba sasvim u redu, mislim da je to nešto što je sasvim uobičajeno i mislim da tu nikakvih problema nema. Tako da na kraju podržavam svakako ovaj zakon, implementacija ove direktive, mislim da je ona jako pozitivna, da će omogućiti, olakšati tu razmjenu znanja između našeg obrazovnog sustava i obrazovanih sustava trećih država, najboljih sveučilišta iz svijeta. I također ovim putem napominjem da taj zakon nije jedini koji je potreban za to. Znači ako mi želimo zbilja omogućiti strancima i najboljim istraživačima iz drugih država da dođu raditi u RH, da dođu surađivati sa našim znanstvenicima i našim sveučilištima, da je isto tako potrebno napraviti velike zakonske promjene u temeljnom zakonu kojeg regulira upravo taj sustav, znači Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, znam da Ministarstvo znanosti i obrazovanja radi na novom zakonu, tako su bar najavili. I ja vjerujem da će taj zakon upravo sadržavati odredbe koje će omogućiti tu mobilnost i koje će olakšati tu razmjenu znanja, pa onda možda kažem i naši studenti, naši mladi istraživači će više ostajati u Hrvatskoj a neće odlaziti vani, slušati najbolje strane znanstvenike. Hvala.
Hvala kolega Sokol. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Ranko Ostojić. Izvolite.
Štovani kolega Sokol, ni na kraj pameti mi nije bilo da u bilo kojem trenutku ne podržim pitanje mobilnosti, pojačanja atraktivnosti, dolaska stranih studenata, razmjene, tako da očito ste me onda krivo razumjeli. Samo sam rekao da to što u tom zakonu podržavamo je krinka za izbjegavanje nekih drugih stvari koje nisu riješene ovim zakonom.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Sokol. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa mislim kolega rekli ste da je, u stilu ovo je važno, znači implicirali ste da je ovaj drugi dio važan, ali dobro, ne bih sada ulazio u to, mislim za to imamo stenogram tko hoće provjeriti. Međutim, reći da je nešto krinka, mislim da nije u redu. Znači ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona je tu da implementira direktivu. Ovo o čemu vi govorite, o čemu možemo raspravljati i pitanje obrazloženja itd., uopće nije predmet ni te direktive ni ovog zakona. Znači to je nešto što postoji u postojećem Zakonu o strancima ali to uopće nije predmet ovih izmjena i dopuna. I zato mislim da reći da je implementacija direktive koju ionako moramo implementirati u naš pravni sustav krinka za nešto, mislim da to jednostavno ne stoji.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeća replika poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Sokol, vi ste u svojoj raspravi, dosta ste dotakli teme obrazovanja i znanosti. I ono što apsolutno treba naglasiti da će trebati niz zakona mijenjati da omogućimo sve uvjete, ne samo matično ministarstvo nego je važno i da se ovom zakonu mijenja mobilnost. Otvorenost Hrvatske, razvoj Hrvatske ne ovisi samo o nama i mi tu iščitavamo onu mogućnost da mladi ljudi odlaze van. Mi moramo biti interesantni da netko dođe, moramo biti interesantni da na naša sveučilišta i na naše fakultete dođu studirati neki drugi, da ostanu tu, da se bave znanošću, da se bave nekakvim stvarima. To možemo biti interesantni na način da se pokaže ta otvorenost Hrvatske. I ja ovu izmjenu i dopunu zakona u tom dijelu čitam na način da zaista ono što je i važnost EU a to je mobilnost, pogotovo mobilnost u svijetu znanosti.
Zahvaljujem kolegice Taritaš. Odgovor kolega Sokol, izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolegice, evo ja se s vama slažem. Znači mi smo pokušali dok sam ja bio u ministarstvu ako smijem to napomenuti, napraviti jedne ograničene izmjene i dopune Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju koje su upravo sadržavale odredbe koje su trebale dosta olakšati i pojednostavniti i povratak hrvatskih znanstvenika iz dijaspore i dolazak stranih istraživača u RH. Nažalost te izmjene i dopune zakona su onda bile … [[Govornik se ne razumije.]] nekim … [[Govornik se ne razumije.]] koje nisu imale puno veze sa istinom. Tu je bilo dosta medijske harange zbog koje kakvih partikularnih interesa, pa od njih nažalost ništa nije bilo. Ali ja se nadam se će ovaj novi zakon koji se najavljuje biti na istom tragu. Što se toga tiče da trebamo biti interesantni slažem se, znači isto smo tako mi u ministarstvu pokrenuli neke projekte upravo za stimuliranje najkvalitetnijih znanstvenika i prijavljivanje projekata i iz Horizona iz budućih okvirnih programa EU koji su taj vrh znanstvene produktivnosti koji bi trebao onda privući strane znanstvenike u RH. I evo, ja se nadam da će i sadašnja garnitura u Ministarstvu nastaviti istim putem. Hvala.
Zahvaljujem kolega Sokol na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega Sokol, govorili ste o olakšanju mobilnosti visokog obrazovanja, posebice ste rekli kod malih ekonomija što je jako važno, spominjući treće zemlje kao i Ameriku. A ja samo želim podsjetiti … [[Govornik se ne razumije.]] da treba paziti zapravo na one osobe koje imaju utvrđen status Hrvata bez državljanstva i ne bi se smjelo nikako, oni se ne bi smjeli nikako smatrati strancima u smislu ovog zakona i trebali bi ostvarivati zapravo status, odnosno i pravo sukladno posebnom propisu u odnosima RH s Hrvatima izvan RH. Napominjem na jedan amandman Vlade RH još iz lipnja 2017. s kojim se zapravo do danas nije ništa dogodilo, odnosno sam nije kao takav operacionaliziran. Hvala.
Zahvaljujem kolega Babić. Odgovor kolega Sokol.
Hvala. Kolega Babić, potpuno se slažem, mislim da smo mi dosta nažalost, da li zbog viših interesa ili iz nekih drugih razloga zanemarili zapravo taj potencijal znanstveni koji imaju Hrvati izvan RH, kako hrvatski državljani, tako i oni bez državljanstva, tako da mislim da se njima treba omogućiti, što više, uvjeti znači, da se mogu vratiti i raditi u Hrvatskoj, ali isto tako i kroz propise državljanstvima, omogućiti i da steknu to državljanstvo. Mislim i u postojećem zakonu, državljanstvo postoje odredbe, da Hrvati izvan Hrvatske, mogu steći pripadnici hrvatskog naroda, izvan Hrvatske, mogu steći državljanstvo, i naravno da se to mora olakšati i omogućiti što više. Jer svrha cijelog procesa i cijelog pravnog okvira nije da im se oteža, nego da im se olakša. I na tom tragu, ja vas podržavam, a isto tako, ovim putem i napominjem, da smo i u Ministarstvu pokrenuli iz europskog socijalnog fonda, financirane neke projekte koji su upravo bili vezano za tu razmjenu za dijasporom, odnosno, sa našim, sa Hrvatima izvan Hrvatske, nadam se da su se također oni nas … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem kolega Sokol na odgovoru. U ime Kluba zastupnika SDP-a, završnu riječ, poštovani kolega Ranko Ostojić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnici. Vjerovali ili ne, ja ću sada iznijeti stav koji je promijenjen u odnosu na prethodni, koji sam rekao, a to je da Klub SDP-a neće podržati ovaj zakon. Naime, ajde neka se i to čudo dogodi, a to je, da nakon argumentiranih ispravaka koji ste rekli i vi gospodine Sokol, a jednako tako i isprika državnom tajniku, u pravu ste kad kažete da se ni poslovnički ne mogu ni amandmani stavljati na izmjene zakona koji su bili. I pošteno je to reći i iz tog razloga, ta priča otpada. I dokaz, znači, spremnosti, da se upravo podrži ono što je važno, mobilnost studenata itd. ove veze, mi ćemo promijeniti ovaj stav i podržati ćemo Zakon o strancima u ovome dijelu, uz naravno, vjerujući u onaj dio obećanja koji ste vi rekli, a to je da će uskoro biti donesen ozbiljan Zakon o strancima, koji je u pripremi, prema tome, onda ćemo biti u prilici nadopunjavati i riješiti one stvari koje zadiru zaista u ljudska prava i u pitanje Ustavom propisane prava na žalbu, obrazloženje itd. Tu je samo jedna rečenica, direktive, točno da su prenesene unutra, ali kod njih nema šanse i ne postoji da to bude bez obrazloženja u zemljama EU. Prema tome, ja neću sad zadirati u onu temu koja očito nije predmet rasprave danas, ali evo, mislim da je vrlo važno i u ovakvoj situaciji reći ono što je točno i isprano. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ranku Ostojiću, u ime predlagatelja, završna riječ, poštovani državni tajnik, Žarko Katić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedatelju, poštovane gospođo i gospodo zastupnici. Hvala vam lijepo na ovoj iscrpnoj i utemeljenoj raspravi. Mislim da je prepoznata svrha ovih izmjena i vjerujem i korist koja će ona imati za našu akademsku zajednicu i u konačnici za naše gospodarstvo. Više vas, a posebice gospodin Sokol u svojoj raspravi istakao i one ključne, koristi koje će naša akademska zajednica, naša istraživački sektor i naše gospodarstvo imati, kada ove izmjene i dopune zakona stupe na snagu. Drago mi je da je gospodin zastupnik Ostojić, prihvatio argumente, ja ih tada nisam, sa mjesta detaljno elaborirao, bio sam spreman sad i detaljnije elaborirati, ali mislim da u ovom kontekstu, onda to nema smisla. Jedino ću ponoviti, da je postojanje ispunjavanje uvjeta javne sigurnosti, javnoga zdravlja standard i da sve direktive EU se na njih pozivaju, pa onda i naš zakon. Osim toga što izričito u čl.5. zakona piše da se sigurnosna provjera obavlja, da ju provodi SOA gotovo identičnu odredbu ima i Zakon o sigurnosnim provjerama u svom članku 41. Ja bi ipak samo nekoliko riječi rekao o ovom pitanju odbijanja ulaska, koje se stalno ponavlja. Najprije da kažem, da je u 2016. g. na našim graničnim prijelazima, odbijeno ukupno 9136 stranaca, dakle, odbijen im je ulazak, a u 2017. 10602. Dakle, bio je povećanje od 16%. Najčešći razlozi odbijanja ulaska jer osoba nema odgovarajuću dokumentaciju kojoj bi opravdao svrhu i uvijete svog boravka, ili nema valjanu vizu ili boravišnu dozvolu ili ima zabranu ulaska ili recimo, nema valjanu putnu ispravu. U čl.38. koji se sada mijenja čl.4. propisano je da će se državljanu treće zemlje, koja ne ispunjava uvjete za ulazak odbiti ulazak u RH i da će mu se izdati rješenje. Bilo je pitanje žalbe, dakle, žalba se može izjaviti kao na ulazak, na odbijanje ulaska kao i na odbijanje vize u DKP-u ali takovo rješenje, dakle, ne odgađa, takva žalba ne odgađa izvršenje rješenja, jer, nije moguće provesti žalbeni postupak, pošto se osoba nalazi vani. Ukupan broj zapriječenih ulazaka, govori da bi bilo nemoguće provesti valjano postupak sa prevoditeljem, sa odvjetnikom i da on odgovara svim uvjetima koje propisuje ovaj zakon, Zakon o općem upravnom postupku i ostali propisi. Dakle, ali ovakva praksa je vrijedi i u svim drugim zemljama EU. Hvala vam lijepo još jednom na vašoj raspravi i vjerujem da će ovim zakonom biti obogaćena naša akademska istraživačka zajednica. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku Žarku Katiću, na ovoj završnoj raspravi. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovim točci kad se za to steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 328, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim predstavnika predlagatelja državnog tajnika u MUP-u poštovanog Žarka Katića da se očituje o podnesenim amandmanima. Državni tajniče amandman broj 1.
Poštovani gospodine predsjedniče. Amandman se prihvaća. On samo nomotehnički … [[Govornik se ne razumije.]]
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 2.
Amandman broj 2 Odbora za zakonodavstvo Vlada RH prihvaća.
Isto tako postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 3.
Amandman broj 3 Vlada RH prihvaća.
I taj amandman postaje sastavni dio zakona, pa dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o strancima. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 76 za, 14 suzdržanih i 1 glas protiv donijet Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o strancima.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za kaznena djela terorizma i druga teška kaznena djela, drugo čitanje P.Z.E. br. 294. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave temeljem čl. 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo, nadležni Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Predlažem, odnosno pozivam predstavnika predlagatelja, poštovanog državnog tajnika Žarka Katića da nam da dodatno obrazloženje ovog Prijedloga zakona. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju. Gospođe i gospodo zastupnici. Konačnim prijedlogom Zakona o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za djela terorizma i druga teška kaznena djela u hrvatsko zakonodavstvo prenose se odredbe Direktive EU 2016/681 europskoga parlamenta i vijeća od 27. travnja 2016. godine o uporabi podataka iz evidencije podataka o putnicima u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istrage i kaznenog progona kaznenih djela terorizma i teških kaznenih djela. Cilj navedene Direktive je jačanje i unaprjeđivanje međunarodne suradnje s ciljem povećanja učinkovitosti u suzbijanju kriminaliteta sa međunarodnim obilježjem. Obzirom da upotreba podataka iz evidencije podataka o putnicima predstavlja ključni alat u borbi protiv novih pojavnih oblika terorizma i drugih teških kaznenih djela, njime se omogućuje identifikacija i osobe koje nisu bile osumnjičene za sudjelovanje u počinjenu takvih kaznenih djela, učinkovita uporaba tih podataka dodatno ojačava aktivnosti sprječavanja otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenoga postupka za ova najteža kaznena djela. Prijedlog zakona u prvom čitanju raspravljen je na 7. sjednici Hrvatskog sabora održanoj 16. ožujka 2018. godine, nakon čega su pozorno razmotrene iznijete primjedbe i prijedlozi. U odnosu na Prijedlog zakona, Konačni prijedlog zakona nema većih izmjena, sadrži određene manje, prvenstveno nomotehničke izmjene i to one koje je predložio i iznio Odbor za zakonodavstvo na čl. 3., 28. i 30. i one su u potpunosti prihvaćene i na odgovarajući način ugrađene u odredbe konačnog Prijedloga zakona. Također, izvršene su izmjene u čl. 12. radi usklađivanja s Direktivom, te su izvršene nomotehničke i izričajne prilagodbe u ostalom tekstu Konačnog prijedloga zakona. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku na obrazloženju Konačnog prijedloga zakona. Imamo dvije replike. Poštovani kolega Željko Glasnović, izvolite.
Poštovani kolege, zračni promet mi znamo da u zračnu luku Sarajevo dostiže puno putnika iz arapskih zemalja. Tamo ne treba viza. Ovo je možda retoričko pitanje, znam da pratite taj protok tko ide kroz godinu, ... [[Govornik se ne razumije.]] tko ostaje neovlašteno itd. To je prvo pitanje, ono, praćenje toga prometa u susjedstvu jer neke dolaze iz vjerskih škola, ja sam ih vidio na letu i to može biti leglo nečega. Drugo pitanje, ako nama postavljaju vize Hrvatima neke zemlje vani, na pitanjima za vize su npr. koje ste etničke pripadnosti, koje ste vjere, jeste bili u vojnim, pravojnim formacijama u ratu, jeste vidli ili činili ratne zločine. Zašto mi to isto ne radimo? Npr. ljudi koji su sudjelovali u kolonijalnim pohodima u Francuskoj, Engleskoj itd. Tu možda su još diplomati. Ne trebamo skidat gaće trećerazrednim činovnicima.
Zahvaljujem kolega Glasnović. Odgovor, državni tajnik Katić. Ne? Hvala. Slijedeća replika poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Uvaženi državni tajniče, htio bih vas pitati jedno pitanje. Izvještavaju mediji danas da je MOSAD-ov ubojica uhićen u RH koji je ubio nekog državljanina Tunisa i navodno Hrvatska ga ne želi izručiti. Pa bih htio reći tj. pitati kada ga se misli izručiti Tunisu da odgovara za zločin koji je učinio ili možda jednostavno Hrvatska prikriva i štiti ubojice ukoliko su oni iz zemlje odakle nabavljamo vojne avione. Hvala.
Poštovani kolega Pernar, vi ste replicirali državnom tajniku na Konačni prijedlog zakona, odnosno obrazloženje. Ovaj vaš upit nema nikakve veze sa Konačnim prijedlogom zakona, tako da bih vas molio da se ubuduće klonite zlouporabe.. … [[Upadica: Ne čuje se.]] Gospodine Pernar, molim vas pristojno se ponašajte. Dakle, molim vas da se ubuduće klonite takvih zlouporaba Poslovnika jer ovo nije replika na izlaganje državnog tajnika. … [[Upadica Pernar: Ne čuje se.]] Želi li možda izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ne. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ima Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Ranko Ostojić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, poštovani državni tajniče sa suradnicom. Suzbijanje terorizma i kaznenih djela naravno da zahtjeva posebnu aktivnost u raznim područjima još od 2004. godine kada je propisana prva obaveza prijevoznika na dostavljanje podataka o putnicima koja je prenesena u hrvatsko zakonodavstvo u odredbama Zakona o nadzoru državne granice, sada se pojačava provedbom direktive o kojoj se godinama razgovaralo, a to je … ili upravo direktiva koja se odnosi na upotrebu podataka iz evidencije putnika u svrhu sprečavanja otkrivanja istrage i kaznenog progona kaznenih djela, teškog terorizma, teških kaznenih djela. Jasno je da učinkovita uporaba ovih podataka o putnicima u zračnom prometu, primjerice uspoređivanje tih podataka sa svim onim evidencijama koje postoje u raznim bazama podataka o traženim osobama i predmetima potrebna je radi sprečavanja otkrivanja istraga i kaznenog progona. Kako raste novi oblici terorističkog djelovanja koja predstavljaju sigurnosni izazov za cjelokupnu međunarodnu zajednicu, zahtjeva angažman na nacionalnom nivou, nužno je bilo ojačati i unaprijediti međunarodnu suradnju i osigurati učinkovitu razmjenu. Sada ću jedan primjer navest, naime radi se o sljedećem, a to je da konkretno u Doveru luci koja je bila ulazna prije tunela La Manche u roku od sat vremena njihove službe su nakon ispunjenog memoranduma svih podataka o tome koji prijevoznik od 1500 kamiona ulazi u Veliku Britaniju u sat vremena su imali izbor koje će zapravo kamione na kraju pregledati. Na kraju su pregledavali samo u pet do osam kamiona od tih 1500, a u dvije trećine su zaista i pronalazili odnosno potvrdili razloge zašto su baš takve izabrali. Korištenje takvih podataka naravno da upotreba moderne tehnologije u borbi protiv terorizma dovodi do toga do nužnog zadiranja i u privatni život, osobne podatke pojedinaca i stoga je vrlo važno naći upravo ovu ravnotežu između legitimnog interesa očuvanja javne sigurnosti i potrebe zaštite osobnih podataka. Iz tog razloga uvažavajući ove propise europskog zakonodavstva koji uređuju prikupljanje, obradu i zadržavanje osobnih podataka nadzor koji je osiguran od strane nezavisnog tijela, a to znači našeg AZOP-a, mislim da se može i prije svega mora osigurat ta zaštita osobnih podataka, zabranjivanje obradu podataka koji otkrivaju bilo kakvu rasnu, etničku porijeklo, politička stajališta, vjerska, uvjerenja, sindikalno članstvo, zdravlje ili spolni život ispitanika. Koliko je meni poznato zakonom je propisano da se takvi podaci ako su i zaprimljeni brišu bez ikakve odgode. Prema tome, u ovom dijelu ovog zakona implementacije jasno je da ćemo sa svim koracima, terorističkim prijetnjama uskoro vjerojatno biti u situaciji da će se takvi podaci morati tražiti i za putnike u međunarodnom obalnom prometu, vjerojatno će situacija biti takva da će se što više podataka morati dijeliti. Ono šta ja sa svoje strane moram reći, a to je da birajući između zaštite javne sigurnosti, situacije u kojoj smo spremni sa drugima podijelit informaciju o tome tko su oni koji eventualno mogu biti počinitelji i da se time osigura prava zaštita osoba i ljudi i na putovanju koja u tom trenutku ne trebaju biti predmet ni obrade, ni kontrole, niti posebnih pregledavanja. Mislim da bi to bili prije svega nužno naglasiti i ponovo napominjem pitanje nadzora je izuzetno važno da se ne dogodi da kod obrade ili rezultata obrade podataka dođe do narušavanja ljudskih prava ili zlouporabe istih. Iz toga razloga moram reći da ćemo mi podržati ovakav Konačni prijedlog Zakona o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu sa ovom svrhom sprečavanja, otkrivanja, istraživanja, vođenja kaznenog postupka za kaznena djela terorizma i druga teška kaznena djela. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Ostojiću. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Tomislav Sokol. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Kao što znamo na svjetskoj razini taste međunarodna raširenost organiziranog kriminala, a međunarodna putovanja često su dio organiziranog kriminala i terorističkih aktivnosti. Suzbijanje terorizma i kaznenih djela zahtjeva aktivnosti u raznim područjima, a jedno od tih područja je prikupljanje i obrada određenih podataka. U tom smislu ono što bi prvo naglasio je da se borba protiv terorizma je jedna od tema, slično kao i kibernetička sigurnost o kojoj smo raspravljali gdje državne nemaju izbora nego surađivati međusobno, razmjenjivati podatke i informacije i stvari rješavati multilateralno, pogotovo o stvarima koje su nužno prekogranične poput zračnog prijevoza. Naravno da bez nekakvog zajedničkog okvira koje će to rješavati na europskoj i međunarodnoj razini same države članice i njihovo djelovanje ne može biti ni približno učinkovito. Znači slična situacija kao u raspravi koju smo imali o kibernetičkoj sigurnosti, znači unilateralne mjere pojedinih država htjele one ne htjele jednostavno ne mogu biti dovoljno učinkovite bez jednog zajedničkog pravnog okvira. U tom smislu EU koja je na početku svog osnivanja kao Europska ekonomska zajednica se bavila prvenstveno ekonomskim temama slobode kretanja ljudi, roba, usluga i slično od 1992. godine od ugovora u Maastrichtu je proširila svoje nadležnosti i na ova područja kaznenog zakonodavstva i suradnje i borbe protiv kriminala i terorizma. I to je ono što je izuzetno bitno i to je ona pravna osnova i onaj pravni temelj koji omogućavam donošenje niza zakona i niza propisa o ovom području, a jedan od njih je i ovaj zakon o kojem danas raspravljamo. Znači kao što je već spomenuto Direktivom Vijeća 2004/82 o obvezi prijevoznika na dostavljanje podataka o putnicima, već je određena obveza o dostavi određenih podataka pojedinim nadležnim tijelima. Znači ta direktiva je prenesena u hrvatsko zakonodavstvo kao što je rečeno odredbama Zakona o nadzoru državne granice i njome se obvezuju zračne prijevoznike na dostavu podataka navedenih u putnoj ispravi kao i podataka o samom prijevozu kojima raspolažu prijevoznici u zračnom prometu. Znači to je nešto što već od prije imamo u svom zakonodavstvu, u našoj važećoj, pozitivnoj pravnoj regulativi. Međutim, zračni prijevoznici za komercijalne potrebe, prikupljaju druge podatke o putnicima u zračnom prijevozu. Navedeni podaci prikupljaju se od samih putnika, a obrada tih podataka, predstavlja dodatni alat za suzbijanje prekograničnog kriminaliteta, s obzirom na to da su međunarodna putovanja ponekad dio organiziranog kriminala i terorističkih aktivnosti. S tim u vezi, potrebno je propisati obvezu prijevoznika u zračnom prometu, da tako prikupljene podatke, dostave nadležnim tijelima, koja se bave suzbijanjem terorizma i kaznenog dijela, kao i utvrditi postupanje nadležnih tijela sa navedenim podacima, a u svrhu sprječavanja, otkrivanje istrage i kaznenog progona, kaznenih dijela terorizma i teških kaznenih dijela koja su ovdje već spomenuta i koja su ovim zakonom pobrojana. Dakle, s ciljem povećanja učinkovitosti uz suzbijanja kriminaliteta s međunarodnim obilježjima, donesena je Direktiva 2016/681 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travanja 2016. o uporabi podataka iz evidencije podataka o putnicima, o svrhu sprječavanje otkrivanja istrage kaznenog progona, kaznenog dijela terorizma i teških kaznenih dijela. Ova direktiva ima za cilj regulirati prijenos podataka o putnicima u zračnom prometu, kojem raspolažu zračni prijevoznici na međunarodnim letovima, kao i obradama tih podataka, u svrhu sprječavanja i otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za kaznena dijela terorizma i druga teška kaznena dijela. Znači pravna osnova za ovu direktivu su čl. 82. i 87. ugovora o funkcioniranju EU, koja upravo su namijenjeni reguliranju ovog područja, znači pravosudne suradnje, nadzora i borbe protiv kriminala. RH, kao država članica EU u obvezi je prenijeti odredbe navedene direktive nacionalno zakonodavstvo. S obzirom da bi prenošenje odredbe direktive u važeće propise zahtijevalo izmjene nekoliko zakonskih propisa, već postojećih, izrađen je ovaj Konačni prijedlog Zakona o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu, da sad ne čitam cijeli ostatak, kojim se namjerava, na jedinstveni način urediti navedena materija. Mislim da je to dobro, znači da to predstavlja jedan sustavni način uređenja, gdje su sve bitne odredbe na jednom mjestu, što svakako doprinosi, jasnoći, pravnoj sigurnosti, za sve oni koji su adresati ovog zakona. Slijedom navedenog, ovim Konačnim prijedlogom zakona, želi se propisati obveze i postupak prijenosa podataka o putnicima u zračnom prijevozu koji prikupljaju zračni prijevoznici, te obrada tih podataka od strane nadležnih tijela. Utvrđivanje nadležnih tijela za traženje i primanje podataka o putnicima, njihovu obradu i čuvanje, rokove čuvanja podataka o putnicima, utvrđivanje tijela nadležnog za depersonalizaciju podataka o putnicima, te sankcije za neispunjenje obveze propisanih ovim zakonom. Upotreba moderne tehnologije u borbi protiv terorizma i drugih teških kaznenih dijela, neminovno dovodi do određenog zadiranja u privatni život i osobnih podataka pojedinaca. To je nešto što ovdje isto tako već spomenuto, a nešto što je izuzetno bitno. Znači mi ovdje imamo zapravo nekoliko načela, odnosno, 2 načela koja su u međusobnoj suprotnosti, a koje su ustavnog karaktera i koji se nalaze u relevantnim međunarodnim dokumentima i ustavima vezanim uz zaštitu ljudskih prava. Znači jedno od tih načela, je načelo sigurnosti, znači, zaštita javne sigurnosti, pogotovo od terorizma, što se posebno intenziviralo nakon terorističkog napada 11.9.2001. no s druge st rane imamo pravo na privatnost. Znači imamo zaštitu prava privatnosti, koji je spomenuto i propisano i Europskom konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i nalazi se i u našem Ustavom i u svim relevantnim međunarodnim dokumentima za zaštitu ljudskih prava. Znači mi ovdje zapravo trebamo neki balans između tih načela i tih prava. S jedne strane ne može niti jedno od njih biti apsolutno, ne može biti potpuno zaštićeno, nego se mora kroz nekakva ajmo reći, test proporcionalnosti naći prava ravnoteža u njihovoj praktičnoj primjeni. U tom smislu, ovaj zakon je jedan dio tog pravnog okvira, ali nije jedini. Znači imamo poznatu JDPR uredbu, znači uredbu o zaštiti osobnih podataka na razini EU, i cijeli niz drugih relevantnih propisa, koje služe za zaštitu osobnih podataka i kada će se rješavati pojedinačne situacije, naravno da i ovaj zakon i ovu direktivu treba gledati u kombinaciji zajedno sa tim, unutar tog kompletnog pravnog okvira EU i RH. Dakle na međunarodnoj razini prihvaćeno je da su podaci o putnicima nužan alat u borbi protiv terorizma i drugih teških kaznenih dijela iz sljedećih razloga, međunarodni turizam, kao i ostali kriminalitet, predstavljaju ozbiljnu prijetnju društvu i potrebno je omogućavanje pristupa podacima o putnicima u zračnom prometu i njihova analiza. Znači to je nešto što je apsolutno nužno, pogotovo što je danas terorizam, ima taj međunarodni karakter, znamo da osumnjičenici za teška kaznena dijela, ne samo za terorizam ali i njih, vrlo često mijenjaju granice i naravno da je potrebno razmjenjivati podatke i pratiti njihovu aktivnost, kako bi se moglo reagirati na vrijeme i na pravi način. Dalje, razvoj tehnologije omogućuje u međuvremenu pristup navedenim podacima i analizu tih podataka, što se prije nekoliko godina smatralo nezamislivim. Znači tu imamo stvarno jedan napredak tehnologije koji svjetlosnim koracima svakim danom ide dalje. I uzimajući u obzir nagli porast međunarodnih putovanja i broja putnika, što je posebno relevantno za Hrvatsku, s obzirom i na turizam i na porast, ogroman porast prometa … [[Govornik se ne razumije.]] zračnim lukama u zadnjih godina, s godinama, što itekako čini ovaj zakon i ovu direktivu relevantnih za nas. Elektronička obrada podataka, prije samog dolaska putnika, uvelike olakšava i ubrzava sigurnosne granične provjere s obzirom na to da se procjena rizika provodi prije dolaska. Znači, kaže, to je za jednu turističku zemlju poput Hrvatske, itekako bitno, a pogotovo u kontekstu, gdje su i naše aplikacije za ulazak u Schengenski prostor, gdje je jedna od najvažnijih stvari, upravo ta kontrola granica Hrvatske, kao vanjska granica EU i u tom smislu naravno i ovaj zračni elementi, zračne luke i zračni prijevoz su itekako bitne. Učinkovitom uporabom podataka o putnicima u zračnom prometu, nastoji se dodatno ojačati aktivnosti sprječavanja, otkrivanja istraživanja i vođenja kaznenog postupaka za kaznena dijela terorizma i određena druga teška kaznena dijela, koja su pobrojana zakonom, s ciljem jačanje unutarnje sigurnosti, te zaštite života i sigurnosti građana, što je temeljni cilj i svrha donošenje ovog zakona. Pri tome se osigurava potpuno poštivanje prava na zaštitu osobnih podataka i prava na nediskriminaciju, s obzirom na to da se ovim konačnim prijevozom zakona, svakom putniku, čiji se podaci obrađuju osiguravaju prava utvrđeno posebnim propisima kojima se uređuje zaštita osobnih podataka, kao što sam već spomenuo. Zabranjuje se obrada podataka kojim se otkrivaju rasa ili etičko porijeklo, politička stajališta, vjerska ili druga uvjerenja, sindikalno članstvo, zdravlje ili spolni život ispitanika, a ukoliko su takvi podaci zaprimljeni briše se bez odgode. Isto tako nešto što je već spomenuto, a što svakako je svakako bitno za naglasiti, na taj način se sprječava korištenje i zloupotreba tih podataka za neke svrhe koje jednostavno nisu u skladu sa temeljnom namjenom ovoga zakona, to je zaštita sigurnosti građana. Dakle, klub HDZ-a smatra da je ovaj zakon pozitivan, znači sredstva su osigurana u proračunu RH odnosno na stavci MUP-a i u tom smislu smatramo da nema nikakvog razloga da se zakon ne podrži i u tom smislu svakako podržavamo donošenje ovog zakona kao još jedan korak u zaštiti sigurnosti naših građana u RH i EU-u. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu. Nastavljamo sa točkom dnevnog reda. U ime Kluba zastupnika HNS-a, poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, još jednom poštovani državni tajniče. Vrlo kratko ćemo, u ovom drugom čitanju, mislim da smo već u prvom čitanju čuli ovdje osnovne stvari, dakle ovim zakonom uređuje se prijenos podataka o putnicima u zračnom prometu koji prikupljaju zračni prijevoznici, te obrada podataka, znači sve ono što time zavisi. Mi, već smo i ovdje čuli, ja sam to govorio u prvom čitanju, dakle neću se puno ponavljati, dakle uvijek imamo kod ovakvih stvari jednu oprečnost između zaštite sigurnosti i zaštite privatnosti, u pravilu uvijek dajemo i da nam je važnija privatnost sve dok nam nije sigurnost ugrožena. Dakle to svaki čovjek tako osjeća, nitko nema potrebu da pušta bilo kakve organe policije, u svoju kuću, prostore i sve dok za to ne zatraži dok mu ne dođe do sigurnosti. Tako i ovdje mislim da nikome nije nešto pretjerano ni ugodno da netko s nekim podacima razgovara, radi, zato moramo odnosno barata, zato moramo uvijek biti oprezni kod ovakvih podataka pogotovo kada vidimo evo što nam je bilo na najnovijoj zadnjoj aferi oko korištenja neovlaštenih podataka koji su … [[Govornik se ne razumije.]] korisnici određene društvene mreže. Ono što sam ja u prvom čitanju istaknuo, što se tiče članka 10. djelomično sam dobio ovdje i odgovor, vidim, pa ću samo malo ajmo reći elaborirati više što sam na to mislio. Dakle kada sam pitao oko zaštite tih podataka, mi smo ovdje naveli niz, tu je 19 stavaka koji su to podaci predviđeni da se dostavljaju. Nigdje ne piše da su oni opcionalni, samo piše da se oni moraju dostaviti. Dakle očigledno će zračni prijevoznici već tko god operira sa putnicima i letovima morati prikupljati te podatke. Jedno od tih stvari je recimo stavak 8. podaci o programima vrijednosti. E sad, ono što sam ja pitao što kada ako neki podaci izađu i počnu se koristiti, ja vjerujem da dan danas već sve zračne tvrtke koriste podatke, programe … [[Govornik se ne razumije.]] na način da ih ustupaju određenim specijaliziranim tvrtkama, marketinškim tvrtkama koje na temelju toga rade svoje propagande, odnosno promidžbe, kontaktiraju, šalju mailove, programi, sustavi itd.. U ovom dijelu zapravo bi mi dobili stvar da nešto što je predviđeno da se daje posebnom enkripcijom se koristi. Zato što taj podatak se koristio od prije, to nije ništa novo. Samo sam na taj način zapravo htio skrenuti pozornost da u pravilu neki od tih podataka će se koristiti i ono, ja pretpostavljam i dalje će moći koristiti za one svrhe koju su koristili u svrhu svoje promidžbe, nagrađivanja vjernosti itd., ali ti isti podatci će se onda dostavljati i nadležnoj jedinici pri Ministarstvu unutarnjih poslova. E sad, pitanje moje je onda bilo, da li ako ti podaci dođu, dostave se trećim osobama da to nije zapravo deregulirano, oni će de facto dostavljati jedan dio podataka i trećim osobama. Ja pretpostavljam, ili neće. Znači u tom smjeru je išla moja rasprava. Dakle vi ovdje jeste stavili da je to, da se tu primjenjuju odredbe posebnih propisa o zaštiti osobnih podataka dakle pretpostavljam da onda ti podaci ne ulaze u te podatke i da tu ima da se ukazujemo da se na podatke Ministarstva unutarnjih poslova primjenjuju odredbe i Pravilnika o tajnosti podataka. Dakle uopće nije sporno što će ići prema toj našoj jedinici, nego da ne bi došli u koliziju ovim zakonom da propisujemo da određeni podaci su tajni a zapravo oni su već dan danas korišteni u svoje normalne gospodarske svrhe za one prijevoznike koji to već rade. Ono što svakako sam i onda zadnji puta naglasio je vezano isto kada govorimo o sigurnosti podataka da se ti podaci 5 godina čuvaju a onda se oni tzv. depersonaliziraju, dakle onda se brišu svi oni osobni podaci koji se mogu povezati sa određenom osobom, tako da ajde s te strane to i dalje podržavamo. Naravno članak 21. razmjena podataka, zašto je ovo bitno, ne samo što ćemo mi slati nego ono što ćemo i mi dobivati, mi smo turistička zemlja, puno ljudi dolazi avionom, pogotovo kada gledamo i Dubrovnik i sve i kao avio destinacije smo izuzetno interesantni, mislim da i tu, tu sigurno moramo imati sluha da ovo ide u oba smjera i da ćemo mi dobivati podatke i od Europola i ostalih institucija. Dakle to nije samo ono što mi nekome nešto dajemo i neka pitanja suverenosti koje je tu netko ranije govorio nego mi tu dosta toga i koristimo toga. I ono što jedino isto tako sam napomenuo, zadnja stvar kod stavka 12. Opće primjedbe, ajde ovdje je i dalje ostala ta definicija maloljetni putnici bez pratnje mlađe od 18 godina. Maloljetnici jesu mlađi od 18 ali imamo u ajmo reći i u svijetu i maloljetnika koji su do 21, pa ajde to još mogu nekako shvatiti zašto piše, ali da oni moraju dostavljati i jezik, odnosno jezike koje govori, samo da se tu treba ograda, znači ne možemo tražiti da sada netko utvrđuje kod djeteta od 7, 8 godina ili 5 ili ne znam 10, da li će se, ili uopće da li će tome pribjeći, utvrđivati koji jezik taj putnik govori jer znamo kada dolazimo se čekirati, kada smo na onim svim sigurnosnim provjerama da zapravo tu vrlo malo konverzacije ili govori ona osoba koja predaje karte i čekira se, dakle ne svih troje, četvero u obitelji itd.. Dakle samo provedbeno to me zanima kako će biti. Evo toliko, dakle završno naravno klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Stjepanu Čuraju na ovoj raspravi u ime kluba. S ovime zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Zahvaljujem se državnom tajniku gospodinu Žarku Katiću na obrazloženjima ovoga prijedloga zakona i njegovoj suradnici gospođi Dariji Drakulić. Glasovati ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti. Sada ću odrediti, odnosno određujem stanku do 15h kada ćemo nastaviti sa točkom dnevnog reda, Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2017. godinu STANKA U 13,25 SATI
Konačni prijedlog Zakona o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu u svrhu sprečavanja, otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za kaznena djela terorizma i druga teška kaznena djela, drugo čitanje, P.Z.E broj 294, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo pa bih ponovo zamolio državnog tajnika u MUP-u poštovanog Žarka Katića da se očituje o podnesenom amandmanu.
Poštovani predsjedniče, Vlada RH suglasna je s amandmanom Odbora za zakonodavstvo na članak 11, stavak 3. i prihvaća ga.
Hvala. Znači taj amandman postaje sastavni dio zakona pa onda dajem na glasovanje konačni prijedlog navedenog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, sa 76 glasova za donijet Zakon o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za kaznena djela terorizma i druga teška kaznena djela.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sjednicu sa: - Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2017. godinu Podnositelj izvješća je glavni državni revizor na temelju članka 9. Zakona o Državnom uredu za reviziju. Raspravu je proveo Odbor za financije i državni proračun. Vlada je dostavila mišljenje i sada će predstavnik podnositelja dati dodatno obrazloženje, izvolite. Gospodin Ivan Klešić, glavni državni revizor, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. U skladu s odredbama Zakona o Državnom uredu za reviziju, Hrvatskom saboru dostavljeno je izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2017. godinu. Kao što vam je poznato, poslovi ureda, vrste revizije, subjekti, predmeti revizije utvrđuje se godišnjim programom i planom rada. Programom i planom rada za 2017. revizijom su bili obuhvaćeni svi subjekti za koje je Zakonom Državnog ureda za reviziju, Zakon o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe propisana obveza obavljanja revizije svake godine a to su Godišnji izvještaj o izvršenju državnog proračuna RH za 2016. godinu te političke stranke, nezavisni zastupnici i članovi predstavničkih tijela lokalnih jedinica. Druge revizije planirane su isključivo na temelju zakonom utvrđenih kriterija. Što smo obavili u ovom izvještajnom razdoblju? Završili smo sve planirane revizije osim revizije učinkovitosti kapitalnih ulaganja u osnovne i srednje škole koje su u tijeku. Izvješća o obavljenim revizijama dostavljena su Hrvatskom saboru a u skladu s odredbama Zakona o pravu na pristup informacijama, objavljene su i na mrežnim stranicama Ureda. Dakle, tijekom 2017. godine obavili smo 291 reviziju, od toga 268 financijskih revizija i 23 revizije učinkovitosti. Financijskim revizijama su obuhvaćeni državni proračun i 27 njegovih korisnika, 82 proračuna lokalnih jedinica, 89 vatrogasnih zajednica, 20 županijskih uprava za ceste, 3 druga subjekta, 35 političkih stranaka, 8 nezavisnih zastupnika i 3 člana predstavničkih tijela jedinica lokalne i regionalne samouprave. Za njih je izraženo 111 bezuvjetnih, 149 uvjetnih, 6 nepovoljnih i 2 suzdržana mišljenja. O godišnjem izvještaju o izvršenju državnog proračuna za 2016. godinu izraženo je uvjetno mišljenje a o financijskim izvještajima i poslovanju korisnika državnog proračuna, 7 bezuvjetnih, 18 uvjetnih te 2 nepovoljna mišljenja. Najčešće nepravilnosti koje su utvrđene, utvrđene su u planiranju, računovodstvenom poslovanju i financijskom izvješćivanju, korištenju imovine, ostvarenju prihoda i potraživanja, rashoda, obveza te u postupcima javne nabave. Za proračune lokalnih jedinica izražena su 24 bezuvjetna mišljenja, 56 uvjetnih i 2 nepovoljna. Revizijom su utvrđene nepravilnosti u gotovo istim područjima kao i kod korisnika državnog proračuna. Nadalje, revizijom smo tijekom prošle godine obuhvatili i 89 vatrogasnih organizacija, 20 županijskih uprava za ceste, 3 druga subjekta. O njihovim financijskim izvještajima i poslovanju izraženo je 48 bezuvjetnih, 61 uvjetno, 1 nepovoljno i 2 suzdržana mišljenja. Dozvolite mi da vas podsjetim, tijekom protekle godine ovaj Visoki dom raspravljao je i prihvatio izvješća o obavljenoj financijskoj reviziji vatrogasnih organizacija i izvješća o županijskim upravama za ceste. Kao što već prije naglasio, Ured je u ovom izvještajnom razdoblju obavio i 23 revizije učinkovitosti kojima je obuhvaćeno 196 subjekata. Za gospodarenje poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu države u Ministarstvu poljoprivrede i Agenciji za poljoprivredno zemljište te na području Bjelovarsko-bilogorske, Brodsko-posavske, Koprivničko-križevačke, Osječko-baranjske, Varaždinske i Virovitičko-podravske županije ocijenjeno je da je bilo djelomično učinkovito. Ono što bih ovdje želio naglasiti i što smatramo velikim doprinosom Ureda je to da je naše primjedbe i prijedloge Ministarstvo poljoprivrede ugradilo u Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji je donesen u veljači ove godine u ovom Visokom domu. Za javnu nabavu Ured je ocijenio da je u 2 društva bilo učinkovita u Hrvatskoj lutriji i Zračnoj luci Split. Javna nabava u Hrvatskoj kontroli zračne plovidbe bila je učinkovita pri čemu su potrebna određena poboljšanja a u 3 društva nije bilo učinkovito te su potrebna značajna poboljšanja, u Croatia Airlinesu, Hrvatskim šumama i Jadroplovu. Provedba programa energetske obnove zgrada javnog sektora u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja te u Agenciji za pravni promet i posredovanje nekretninama, ocjenjeno je kao djelomično učinkovito. Upravljanje pomorskim dobrom na području RH u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture te na području Istarske i Splitsko-dalmatinske županije, bilo je djelomično učinkovito dok je na području Dubrovačko-neretvanske, Ličko-senjske, Primorsko-goranske, Šibensko-kninske i Zadarske županije bilo učinkovito pri čemu su potrebna određena poboljšanja. U svom očitovanju na naše izvješće, Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture navelo je da se aktivno radi na izradi novog Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama čijim donošenjem se planiraju provesti nalozi i preporuke Državnog ureda za reviziju. Za utjecaj programske inicijative ... [[Govornik se ne razumije.]] na podnesene projekte prijedloga RH za sufinanciranje iz fondova EU Ured je ocijenio da je djelomično učinkovit. O tome smo imali i raspravu ovdje u ovom visokom domu sa predstavnikom iz Europskog revizijskog suda. I o ovom Izvješću se raspravljalo i prihvaćeno je u 2017. godini u ožujku ove godine na zajedničkoj sjednici triju odbora – Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora, Odbora za regionalni razvoj i fondove EU i Odbora za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Predstavljeno je objedinjeno izvješće o koordiniranoj reviziji zajedničke pomoći za potporu projektima u europskim regijama koje su zajednički sastavili Europski revizorski sud, državni uredi za reviziju RH i Republike Poljske. Osim navedeni revizija, Ured je u ovom izvještajnom razdoblju obavio i 31 provjeru provedbe preporuka danih u revizijama, učinkovitosti sprječavanja i otkrivanja prijevara kod trgovačkih društava u vlasništvu lokalnih jedinica revizijama učinkovitosti ekonomske opravdanosti razlika u cijenama komunalnih javnih usluga, te revizijama učinkovitosti javne nabave u trgovačkim društvima u vlasništvu RH. Postupci provjere provedbe naloga i preporuka obavljeni su i u okviru financijskih revizija. Od ukupno 2746 danih naloga i preporuka, provjerama je utvrđeno da 879 naloga i preporuka ili 31,8% nije provedeno. Nadalje, obavili smo i 96 uvida u financijske izvještaje za 51 izvanparlamentarnu političku stranku i 45 članova predstavničkih tijela lokalnih jedinica. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici, kao i ranijih godina i tijekom 2017. godine Ured je surađivao prije, u tijeku i nakon obavljene revizije sa pravosudnim i drugim državnim tijelima. Razmijenjeni su dokumenti i izvješća za 69 predmeta s državnim odvjetništvom, MUP-om te sudovima. Za potrebe obavljanja revizije Ured je surađivao i sa Državnim izbornim povjerenstvom. Značajna je i međunarodna suradnja našeg Ureda koji ... [[Govornik se ne razumije.]] kroz razmjenu stavova, iskustava i stručnu literature sa ciljem ujednačavanja metodologije rada, te praćenja suvremenim pravaca razvoja revizijske profesije u svijetu. Posebno bih istaknu suradnju s Europskim revizijskim sudom i vrhovnim revizijskim institucijama europskih zemalja s dugom tradicijom i velikim iskustvom u poslu koji mi radimo. Ured je od 2014. do 2016. sa vrhovnom revizijskom institucijom Izraela imao status revizora EUROSAI-a, europskog ogranka međunarodne organizacije vrhovnih revizijskih institucija, a na posljednjem kongresu EUROSAI-a u Istanbulu ponovno smo izabrani na tu funkciju za razdoblje od 3 godine koju ćemo obnašati sa kolegama iz Bugarske, što je nesumnjivo veliko priznanje ako vam kažem da od 39 zemalja nazočnih u Istanbulu, 37 je tajnim glasovanjem glasalo za nas. Dakle, jedno veliko povjerenje koje smo dobili od naših kolega revizora s područja cijele EU. Također, Ured je izabran za domaćina godišnjeg sastanka kontaktnog odbora EU u 2018. godini koji će se održati u listopadu kojeg čine čelnici vrhovnih revizijskih institucija zemalja članica EU i Europskog revizorskog suda. Taj izuzetno važan sastanak na kojem će sudjelovati predstavnici najviših europskih institucija kao što su europski parlament i Europska komisija, održati će u listopadu ove godine u Dubrovniku. U protekloj godini provedeno je niz aktivnosti u vezi sa Twinning projektom i jačanje kapaciteta vanjske revizije koju radimo u Republici Albaniji koji Ured od svibnja 2016. provodi s vrhovnom revizijskom institucijom Poljske. Osim toga, koncem protekle godine Ured je s vrhovnom revizijskom institucijom Bugarske započeo provedbu Twinnig projekta za jačanje kapaciteta vrhovne revizijske institucije Republike Makedonije za obavljanje svih poslova u našem uredu u nekoliko riječi kojeg čine središnji ured i 20 područnih ureda koji se nalaze u sjedištima naših županija. Sistematizirana su 343 radna mjesta, a koncem travnja 2018. imamo popunjeno 288 radnih mjesta, od navedenog broja 238 zaposlenika obavlja poslove revizije što nam je izuzetno važno jer nam je veliki broj ljudi otišao u mirovinu. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici, zahvaljujem na pozornosti. Hvala lijepa.
Hvala glavnom državnom revizoru, gospodinu Ivanu Klešiću. Na njegovo izlaganje imamo 4 replike. Kolega Podolnjak izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ravnatelju Državnog ureda za reviziju, zahvaljujemo na vašem izlaganju. Dozvolite vrlo kratko. Vi ste u izvješću naveli da ste imali 268 izvješća o reviziji za 2017. godinu. Najveći broj uvjetnih ocjena koje ste dali, to je nešto što se kontinuirano ponavlja godinama, pretežiti je broj uvjetnih ocjena, vrlo mali broj nepovoljnih. Dakle, pitanje je što to konkretno znači kad mi zapravo očito kroz više godina uočavate zapravo jednako nekvalitetno rad, gospodarenje javnim novcem, javne nabave i sve ostalo što vam je predmet nadzora. Ne vidimo pomake u kvaliteti nego zapravo kontinuirano jednako loše rezultate koji se provlače svih ovih godina izvješća.
Hvala. Odgovor. Izvolite.
Poštovani uvaženi zastupniče Podolnjak, potpuno ste u pravu. Tu mogu dodati samo nešto ćemo mi u budućnosti moći raditi, a to je upravo ovih dana je Vlada Republike Hrvatske … [[Govornik se ne razumije.]] 26.travnja na sjednici Vlade, donijela nacionalni program reformi. Temeljnog tog nacionalnog programa reformi, koji se treba provesti, između ostalog će ići izmjene i dopune Zakona o Državnom uredu za reviziju RH. U izmjenama i dopunama Zakona o Državnom uredu za reviziju jedno od segmenata važnog što je tražila Europska komisije, Vijeće, Komisija biti će upravo sankcioniranje onih koji neće provoditi naloge i preporuke Državnog ureda za reviziju. Tu je rješenje za ovo što ste vi rekli. Jer, zaista, vi ste potpuno u pravu, nema smisla, to se provlači godinama i utvrđujemo iste nepravilnosti. Ima čak subjekata koji nekoliko godina uopće nisu reagirali na ono što … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: Hvala.]] Provođenje dakle, naloga i preporuka je otklanjanje nepravilnosti. Hvala.
Hvala. Kolega Batinić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče, gospodine Klešić, dugi niz godina ste, sa svojim timom radite taj posao i ovdje vidimo u izvješću da nisu obuhvaćeni MISVI, JLS, niti svi subjekti koje kontrolirate. Mene samo zanima vaše osobno mišljenje temeljem iskustva i dugi niz godina provedenih revizija, da li su trendovi ka poboljšanju ili ka stagnaciji. Naime, kada se pogleda i obrazloženje uvjetnih mišljenja i bezuvjetnih i ostalih, naprosto teško je, nemati dojam, da nema pomaka u pozitivnom smislu. Pa evo, čisto me znanima vaše mišljenje službeni stav, da li u onom području gdje obavljate reviziju, da li vidite da li su pozitivni trendovi ili stojimo na mjestu, ajmo tako jednostavnim rječnikom reći.
Hvala. Odgovor izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče Batinić, osobno smatram da je Državni ureda za reviziju puno učinjeno da se situacija poboljša. I mislim da iz godinu u godinu je to sve bolje. Provođenjem, kada se provede nacionalni program reforme, kada se izmjeni Zakon o Državni reviziji, siguran sam da će se to poboljšati u apsolutno najmanje 50%, jer će se uvoditi sankcioniranje onih koji to neće provoditi, ali sankcioniranje u materijalnom smislu, platiti će se velike kazne. I onda znate vi, kako to obično biva. Naša neodgovornost je naša neodgovornost, ali kada se malo dotakne džep, onda je to nešto drugačije. Evo, nadam se da ste zadovoljni sa mojim odgovorom. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći je kolega Vlaović, izvolite.
Hvala kolega Klešić, gospodine Klešić, Ovo izvješće nije trebalo danas doći iznenada na dnevni red i na taj način je vaš rad i vaše aktivnosti, koje se podrazumijeva da ste alat vlade u kontroli javnog trošenja novca, da nije trebalo na ovaj način ići. Je, vi kontrolirate, da li je javni novac, da li su sve aktivnosti provedene u skladu sa zakonom, u tim institucijama koje kontrolirate. Čestitam vam na tome i na sveobuhvatnom izvješću. Zadnji put sam rekao, da bi bili još uspješniji, morate imati opremu, kadrove i novac, nadam se da se tu nešto promijenio u pozitivnom, a javio sam se za repliku, jer ste spomenuli djelomično učinkovito, kontrola je bila u Ministarstvu poljoprivrede, Agenciji za poljoprivredno zemljište, vezano za naplatu zakona i koncesiju poljoprivrednog zemljišta, gdje je oko 500 milijuna kuna dug prema državi, državnim institucija, … [[Govornik se ne razumije.]] poljoprivrede i to će se sada preliti općinama i gradovima, obzirom da to nije rješivo ni u ovom ministarstvu. I očekujemo tu velike probleme i očekujem da ćete i vi tu imati razumijevanja koja dođe na teret općinama. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Uvaženi zastupniče, ako ipak mogu malo ispraviti, mi smo Državni ured za reviziju, je kulturni mehanizam ali Sabora RH, ne Vlade. I Vlada Republike Hrvatske i izvršna vlast koju mi revidiramo i njihovo poslovanje. Dakle, što se tiče nas ja sam siguran da ćemo u ovom dijelu, s obzirom da smo osnažili malo s naše redove, u smislu što nam je 29 ljudi otišlo u mirovinu, iskusnih revizora, to je gotovo nenadoknadivo. Tko radi u ovom poslu, zna, to je izuzetno kompleksan i težak posao i stručan. Tako da mlade ljude koje smo zaposlili, su izuzetno kvalitetni, ali treba vremena da oni mogu sami obavljati poslove revizije. Stoga vjerujem, da dani koji dolaze, a ja sam ovdje 2011. g. za ovom govornicom rekao kojim ćemo smjerom ured ići i mi tim smjerom idemo i mislim da je to jako uspješno i za naš ured i za RH. Hvala lijepo.
Hvala. I zadnja replika, kolegica Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Klesić, moja je replika na kraju ove misli koju ste vi sad rekli. Dakle na str. 73. je stanje u vašem uredu i prosječna starost djelatnika je 48,4 g. I ja čitam tu problem. Pa mene zanima kako dalje? Dakle, uvijek treba biti nekako raspored iskusnijih ljudi, ja neću reći starijih jer bi to bilo uvredljivo za bilo koga, ali iskusnijih i mladih. I pitanje ja kako dalje? Kako postati, na način da mladim ljudima postane to interesantno, da skupljaju iskustva, jedino tako, sva ova pitanja prethodnika koja su postavili ćete moći odgovoriti. Jednog dana neće imati tko raditi taj posao. Tako da je moje pitanje kako dalje na tragu ovog i što ste kolegi odgovorili prije mene.
Hvala kolegice, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena zastupnice Mrak Taritaš, vi uvijek pratite naš rad i mi to vidimo da vi to pratite i sve ste u pravu što ste izrekli. To je problem koji ured ima, na koji sam ja ovdje ukazivao, ali nažalost, nismo naišli rekao bih, na jedan pozitivan odgovor, da se nama i osiguraju sredstava da možemo zapošljavati nove ljude. Tek je, kada je Europska komisija tražila nacionalni program reformi 2015. g. tražila je da se ojača Državni ured za reviziju, radi pojačanje kontrole rashodovne strane državnog proračuna, ali na način zapošljavanja novih kadrova. Mi to radimo u zadnje 3 g. i zadovoljan sam s time, mi smo zadovoljni s time, jer mladi ljudi koji smo dobili su izvanredni. Govore strane jezike, vrijedni su, pošteni, super, ali treba vremena. Mi nismo zapustili taj dio. I druga stvar koja je jako važna, to je naš proračun. mi moramo reći, ja to moram reći kao glavni državni revizor u ovom Visokom domu, 92% proračuna Državnog ureda za reviziju odlazi na plaće. Ja vas molim tko malo zna o financijama, materijalni i režijski troškovi ureda, mi imamo 20 područnih ureda u županijskim centrima, mi nemamo novaca za edukaciju ljudi. Na koji način educiramo ljude? Pa ja bih volio da vi dođete i da to vidite da moji pomoćnici obrađuju pojedine teme i onda educiraju naše načelnike pa načelnici pročelnike, pa pročelnike … a morate priznati da je to teško. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestiteljica odbora uzeti riječ? Kolegica Grozdana Perić, predsjednica Odbora za financije i državni proračun. Izvolite.
… potpredsjedniče. Poštovane kolege i kolegice, poštovani državni revizore sa suradnicima. Pa evo vi ste istaknuli koji je obuhvat bio u protekloj godini vašeg posla, ja ću samo istaknuti još jedanput da je taj obuhvat obuhvaćao 268 samo financijskih revizija, a to se odnosilo na državni proračun i korisnike, lokalne jedinice, vatrogasne zajednice, ŽUC, druge subjekte i političke stranke. Da je od toga revizija učinkovitosti bilo 23 što je jako važno napomenuti da su to vrlo kvalitetne usporedni podaci koji se mogu onda iščitati i usporediti iz svih dijelova Hrvatske. Dakle jako je važno i ono što smo govorili zajedno sa kolegama iz Makedonije gdje su tj. sublimirane vaše revizije daju zaista kvalitetni presjek poslovanja, ali se isto tako vide određeni napredci kod onih subjekata koji zaista poštuju vaše preporuke i to je više nego očito. Ono što bi još kod same revizije učinkovitosti važno u ovom prethodnom razdoblju je važna javna nabava u društvima čiji je osnivač Vlada RH. Isto tako ovo što su kolege spomenule, gospodarenje poljoprivrednim zemljištem koje je jako važno i što se poduzima u postupcima same naplate. Ali ono što treba dakako i spomenuti je upravljanje pomorskim dobrom koji je isto jedan važan naš resurs o kojemu treba itekako posebno voditi računa. Mi smo na samom odboru zaključili da je obuhvat poslova i značaj ove službe vrlo važan i vrlo kvalitetan i nakon rasprave se jednoglasno predložilo da ovakvo izvješće bude podržano u Hrvatskom saboru. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Sada otvaramo raspravu. U ime kluba zastupnika prvi je kolega Miro Bulj iz Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista. Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnice i zastupnici, uvaženi ravnatelju glavni državni revizoru gospodine Krešić sa svojim suradnicima. Činjenica je da smo danas iznenada dobili ovo Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2017., nije bilo u planu u dnevnom redu. razloge možemo navoditi jel u izvješću se navode brojne nepravilnosti, izvješće je odlično, ali svake godine iste brojne nepravilnosti, onda je moguće da su vladajući odlučili da ova točka prođe ispod radara kao i redovito što rade jer vaš rad i trud koji je uložen je puno bitnije da se ne prikaže javnosti u stvarnosti onako kao što je. Pa primjer iz vaših dobrih izvješća revizorskih tj. vašega rada je recimo pitanje brodogradnje jer brodogradilišta Split gdje ste godinama upozoravali prije ovoga izvješća da se nenamjenski troše sredstva za brodogradnju. To ste upozoravali ministarstva, sve institucije, međutim nitko ništa nije poduzeo i naravno da se taj glas bolje da se ne čuje. Jel ovo vaš trud, rad, vaše zalaganje koje ćemo mi raspravljati iz godine u godinu šta se manje čuje to za Vladu bolje jel ovdje se govori kako se radi sa javnim, … sa javnim novcem, sa javnom imovinom. Kada govorimo o javnoj imovini da govorimo o dobrima kao što je pomorsko dobro, poljoprivredno zemljište i zna se kako se radi i u izvješću to govorite iz godine u godinu da je to katastrofa. Evo vjerovali ili ne da u ovome tjednu nije bilo planirano ovo izvješće, koje je vrlo bitno izvješće o radu Državnog ureda za reviziju, radi ogroman posao, upozorava. Mi saborski zastupnici o tome raspravljamo u konačnici vi svoj trud koji uložite i obavještavate od pravosuđa svih onih organa koji triba, međutim vaš rad se baca pod noge. Mi ćemo sada ovdje govoriti o svim ovim nepravilnostima, koliko imate uvjetnih, koliko imate nepovoljnih i bezuvjetnih mišljenja, to možemo nabrajati i ja mogu prolistati, pročitao sam sve, ali iz godine u godinu kada govorimo i o državnim korisnicima, ovaj proračunskim korisnicima, lokalnim jedinicama, strankama, ŽUC-ovima i prošle sam godine govorio, upozoravate uvijek na iste probleme. Naravno da su županijske ceste vrlo bitne i županijske inače ustanove vrlo bitne za stranačku infrastrukturu pa tako da te greške manje-više ne smije se o njima pričati javno i transparentno, ali vi to navodite. Imate znači drugi subjekti, evo gospodarenje poljoprivrednim zemljištem u vlasništvu RH, vi navodite da nisu ustrojene analitičke investicije potraživanja od zakupa. To iz godine u godinu vi uporno ponavljate, međutim nema rezultata. I zato kolege i kolegice, nije ovo slučajno danas iznenadna točka dnevnog reda. Ne, ovo je namjerno iznenadna točka jel vaše izvješće koje je odlično prikaziva kako je stanje po pitanju upravljanja imovinom i trošenju javnoga novca. A mi kao saborski zastupnici protiv trebamo biti glasni jer uvijek raspravljamo o istim stvarima, o izvješćima gdje Ured odradio ogroman posao a u biti rezultati su nikakvi, ali ne krivim ureda, neću ja krivit na njih ili nas kao Parlamenta jer vidimo da čak je postao i monolog izmjenom Poslovnika, vi meni sadne možete replicirati, tako da možemo jedni drugima slušati pa čak uspavanke ali ja imam malo jači glas pa da ne bi tko zaspao, ja ću malo poviknuti. Znači cilj je bio umrtviti ovu priču o vrlo bitnom izvješću. Što se tiče poljoprivrednog zemljišta, što se tiče pomorskim dobrima i vi to navodite, Splitsko-dalmatinsku županiju. Splitsko dalmatinska županija, evo i sada primjera koliko je pomorsko dobro atraktivno, koliko bi moglo koristiti u svrhu razvoja RH, poglavito tih područja, sad će bez problema u Makarskoj, … [[Govornik se ne razumije.]] kolegica zna, bez problema će promijeniti u prostornom, neće više biti park prirode nego će naravno da će dolje u Makarskoj to napraviti ono što njima odgovara, naravno da je tu ujak najbitniji jer on je ipak ujak premijeru i da to medijima se ne smije objasniti ali ja ću imat tiskovnu pa ću o tome govoriti u Makarskoj ili betonizacija Makarske ili Zlatni rat ili recimo podjela u Splitu, Meje, plažama, HDZ-ov partner gospodin Kerum dobio je naravno, njihova obitelj bliža, to tako ide. To tako ide, tako da umjesto da imamo ogromno dobit na pomorskome dobru, da imamo jasne kriterije, mi nemamo dobit. Imaju pojedince i skupine. Zato … [[Govornik se ne razumije.]] smije ovo vaše izvješće biti najavljeno kako treba biti najavljeno, da javnost ima pozornost i da institucije poslije odrade svoj posao. Ja bi ovdje imao još brojnih pitanja, međutim mi u klubu MOST-a ćemo podržati ovo izvješće jer ljudi odrade svoj posao. To je činjenica i tu ćemo se složiti da odrade maksimalno dobro, s onim vidimo da imamo, znači oni analiziraju, trude se koliko mogu, međutim, ja i dalje iskazivam razočarenje rezultatima jer svake godine ista priča. Iz godine u godinu a pogotovo me boli brodogradnja. Evo sutra Vlada RH ima sjednicu u Splitu. Osobno sam postavljao bezbroj puta pitanja i Vladi, zastupnička pitanja na aktualnom satu, brojna pitanja o problemu brodogradnje. Nije problem šta u brodogradnju Hrvatska je ulagala milijardu i pol kuna, dvije, pet, deset nego je problem šta taj novac nije išao za brodogradnju. I na to su kolege iz revizije tj. iz Ureda upozoravale, iz godine u godinu. I šta se sad događa? Nemamo brodove, izgubili smo ljude koji su otišli vanka, od varioca do projektanata inženjera, sad taj novac koji smo dali, zašto smo mi dali taj novac i naravno sad vlasnik koji nije poštivao te kriterije, morat će otpuštat ljude ako mi hrvatska država ne da potpore i subvencije. I naravno onda će doć ministar, … [[Govornik se ne razumije.]] i dosada reći a šta, bit će štrajka ljudi jer naravno žao ti je ljudi, i opet će primat za brodogradnju novac, a od brodogradnje ni b. I to je problem ključni šta se nije slušala barem izvješća revizije, barem da su poslušali preporuke iz godine u godinu, nisu i to je osnovni problem. Znači poljoprivredno zemljište se loše vodi, javnim novcem se loše upravlja, plaže, pomorsko dobro i toga smo svjedoci. Ljudi rade svoj posao iz godine u godinu, izvješće je unutra strašno loše ali odlično napravljeno, ponavljam, odlično napravljeno, ali problem nije u radu Državnog ureda za reviziju nego je u radu institucija koje bi morale odraditi. I žao mi je šta mi nitko sad ne može replicirati da bi postavio pitanje jer su poslovnički sad uredili da nema pravo replika, sam mogu govoriti o svemirskim brodovima, razumijete? Toliko su umrtvili Parlament i to je cilj, da Parlament bude u službi Vlade a ne da Vlada bude u službi Parlamenta jer ovo je bitna tema. Bitno da se ovo provari i da vaš trud se metne tamo negdje sa strane, niste trebali ni raditi po njima, njemu bi najdraže bilo, ali eto, dostigli smo standarde da vi radite svoj posao, i tako treba da bude i žao mi je šta nema mogućnosti ili repliciranja ili dijaloga i komunikacije da vidimo jel' ovo točno što ja govorim ali evo, očekujem od vas poštovani glavni državni revizoru, da ove što sam vam kazao sada činjenice da iz godine u godinu ponavljate iste stvari. Uzeo sam primjer brodogradnje jer ona je ključ razvoja industrije uz građevinu, ona je ključ razvoja jer brodogradnja je nositelj svega a o javnim nabavama nećemo ni govoriti. O javnim nabavama nećemo ni govoriti, vi to iz godine u godinu navodite, par primjera, kakva je to javna nabava kad su se radile Hrvatske ceste, to je nastavljeno, sad vi to opisivate i upravljanje trgovačkim društvima o javnoj nabavi, grama željeza nije uloženo u hrvatsku autocestu od Zagreba do Splita a tada je splitska željezara propadala. Znači bilo je puno isplativije uvoziti, tj. tada je bio trend sakupljanja željeza i onda bi se to izvozilo brodovima, tamo bi u drugim državama, Turskoj ili ne znam gdje bi se od toga naravno radile željezne šiške i sve šta je potrebno u građevinarstvu i onda bi mi to od ponovo uvozili. A u istom trenutku je propadala željezara. Tako se nastavlja i sad sa javnom nabavom, znači uvozni lobiji, zbog toga uvozimo u poljoprivredi jaja jer je nesređeno zemljište, jaja uvozimo, e, u Hrvatskoj, mislim, nema šta ne uvozimo, od poljoprivrednih dobara zbog toga šta nitko mjerodavan ne odrađuje po ovome nalazu. Mi saborski zastupnici možemo sad slovo po slovo ga pročitati, gospođa Mrak-Taritaš je dobro rekla, moja kolegica zastupnica, tko će vas naslijediti da imate ljude, to su pitanja koja bi mi morali ovdje govoriti kako potaknuti još bolji rad ureda da bi imali veća financijska sredstva, da dostignete još bolje standarde, da možete pratiti cijelu, da možete lakše odraditi sve zadaće koje pred vama u programu predstoji. Međutim, vi uložite trud, uložite sve i nama saborski zastupnici, ovo se da u poslijepodnevnim satima, promijeni se Poslovnik, nitko niti čuje, niti vrlo malo se to u javnost raspravlja. A u biti u ovome piše sve. Ja sam zadnje 4 g. ima tu i čitam poglavito me zanimala brodogradnja, pa sam tražio vaša izvješća. U svakom, vi ste izvješću govorili problem. O tome je govorio i … [[Govornik se ne razumije.]] ali vi ste upozoravali šta će se dogoditi u brodogradnji. I ne može sada nitko iz vlade, bez obzira tko je bio, da je moj čača rođeni, uopće nije bitno, ne može kazati nismo znali, da će se ovo dogoditi u brodogradnji. I opet ponavljam, nije problem da spasimo brodogradnju, ulagati 5 milijardi umjesto milijardu ili 10 milijardi, ako ćemo spasiti, ali ulažimo to u brodogradnju. A vi ste baš upozoravali da se pare troše nenamjenski. I sada će biti ogroman problem u splitskom brodogradilištu, a nećemo govoriti gore Uljanik i ovo što se događa, ogroman problem, zbog čega? Jer jednostavno brodova nema, ljudi i narade se. Problem je radne snage, jer neće moći plaćati, država će ih morati pod pritiskom subvencionirati, a najmanje će tu biti brodograditelja, jer nije ako mi imamo, imamo studente koji studiraju brodogradnju, to košta. Zašto studiraju? Da izvozimo vanka, ako nećemo sačuvati brodogradnju u Hrvatskoj. I dalje imamo brodogradnju, strojarstvo, to su ljudi koji su, to su sveučilišta nastala na, zbog brodogradnje, najvećim dijelom. I sad i te studente koje mi plaćamo, roditelji financiraju, država ulaže, ako uništimo brodogradnju, di će oni? Ići će vanka i ti mladi. Znači školujemo djecu, znači kompletan sustav je se urušio, zbog toga što nismo slušali, barem ova izvješća. Znači ne može netko potpisati ugovor i dobiti, poslati vlasnik brodogradilišta, dobivati novac za brodogradnju, a ulagati u nešto treće. Toga mi je žao, žao mi je zato što je nekada iz Dalmatinske zagore, 60 autobusa odlazilo u splitski Škver jutro, a sad 2 kombija. A znamo kolika je brodogradnja pokretač, sad sam se uhvatio toga, ali mogu se uhvatiti i poljoprivrednog zemljišta, mogu se uhvatiti pomorskoga dobra, možemo razgovarati o lokalnoj samoupravi o tvrtkama u vlasništvu lokalnih samouprava i država u jedinici lokalne i regionalne samouprave. Znači sami problemi. Jedino će vam ostati mladi i oni koji budu imali političke veze, stranačke iskaznice, jer na ovaj način, kao što se dosad radilo i trud, jednog po meni, tijela koja dobro radi to je Državna revizija, Ured za državnu reviziju, smatram da smo ih trebali više slušati, oni koji su trebali slušati, sada ćemo mi o tome još raspravljati, međutim, žao mi je što nema dijaloga, nego je sve svedeno u Parlamentu na monolog, to je najteže u ovoj priči, ciljano, politički, nema više mogućnost upozoravati ni na stankama u stanju. Imamo jedno 2 sata poslijepodne, znači jednostavno kolega, vaš trud je ogroman trud i napravili ste odlično izvješće koje je katastrofalno po stanju rezultata. To nije vaša krivnja, to je krivanja svih vladi i upravljanja RH. Ali, evo, žao mi je što i nama, saborskim zastupnicima, koji ovdje nismo baš u nekom velikom broju, je u biti umanjena sloboda govora. Evo, moji kolege zastupnici ne mogu replicirati, tako da cijela priča je … [[Govornik se ne razumije.]] bitna je stabilnost i da se nastavi po istome. Dobra je stabilnost da se stvari mijenjaju, međutim, ovo je sad, pogledajte naš dom, nitko ne može replicirati kolega Bačiću. Jel vam to bio cilj? Umrtviti Parlament, da budemo sluge vladi, da budemo sluge vladi. Jel vam to bio cilj? Uspjeli ste sada u tome. Postali smo, Parlament postaje sluga vladi, umjesto obrnuto. Hvala lijepo.
Hvala gospodine Bulj. Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika kolega Ivan Šuker u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Sa suradnicima, ustvari glavni državni revizoru. Meni je drago da mogu konstatirati da se pred nama nalazi jedan odličan sažetak jednog cjelogodišnjeg posla. Međutim, želio bi nešto reći da u ovom izvješću daleko širem obliku su raspravljali onih kojih se direktno tiče. A to su prije svega predstavnička tijela jedinice lokalne samouprave, gospodin Bulj, ja bi vas molio da ne radite cirkus u ovom Saboru, ovo je vrlo ozbiljna tema. I imali ste priliku govoriti, nitko vam nije tu izvodio nekakve stilske vježbe, kao što vi radite. Dakle, u ovom izvješću, što se tiče jedinice lokalne samouprave su raspravljali njihova predstavnička tijela. Što se tiče trgovačkih društava, izvanproračunskih korisnika su raspravljali nadzorni odbor i upravna vijeća, a također, što se tiče državnog proračuna, prilikom izvješća o izvršenju državnog proračuna, prošle g. smo dobili nalaz Državne revizije i mogli smo sve ove stavke raspraviti, daleko sažetije i daleko bolje. Pa upravo zbog toga i zbog priča koje su vrlo često u ovom Saboru, ja ću krenuti sa promišljanjem Kluba HDZ-a o dvije stvari, a kasnije ću pokušati obrazložiti i zašto je to tako. Dakle, prije svega, a to je rekao i državni revizor, smatramo da nalaz Državne revizije, bi vrlo često predlagateljima zakona trebao biti podloga za određene promijene u zakonodavnom okviru, jer ako se iz godine u godinu ponavlja, greške, određene tijekom provedbe određenog zakona, onda je evidentno, da taj zakon, mora izvršiti promjene, jer očigledno da netko neke stvari ne može napraviti ili ih ne želi napraviti. Ako ih ne želi napraviti, onda naprosto zato postoje neke stvari a to je ona druga stvar o kojoj mi, ja glasno promišljam i razmišljam a to je da bi trebalo uvesti sankcije. Sankcije za one koji ne izvrše, na kraju krajeva i vi ste to rekli gospodine Klešić u svom uvodnom izlaganju. Za one koji ne isprave ono što je konstatirano, na što su se oni imali pravo očitovati. Međutim, njihovo predstavničko tijelo je usvojilo taj nalaz državne revizije i oni su to dužni ispraviti. Međutim, ja ću samo kasnije, kada budem govorio tu oko nekih greški koje se pojavljuju, zamislite si recimo da se takva greška dogodi jednom obrtniku. Dođe mu porezni inspektor i sada mu konstatira da nije u redu obračun plaća. On će mu sve ono što smatra da nije u redu maknuti iz rashodovne strane i staviti u porezno nepriznati trošak, za taj iznos će mu povećati dohodak i na taj iznos će morati platiti porez na dohodak. I još plus toga će se protiv njega pokrenuti prekršajni postupak i imati će kaznu. A radi se o minornim iznosima u odnosu na ovo što je konstatirala državna revizija kod korisnika državnog proračuna i kod korisnika proračuna jedinica lokalne i regionalne samouprave. No da krenemo redom. Dakle, ono što je najčešće kod jedinica, kod korisnika državnog korisnika, dakle najčešće utvrđene nepravilnosti i propusti odnose se na provedbu naloga i preporuka iz prošlih revizija, planiranje računovodstveno poslovanje, financijsko izvješćivanje, imovinu, prihode i potraživanje, rashode i obveze i javnu nabavu. Pa dakle ako se to stalno ponavlja, ako ima ministarstava koje već desetljećima imaju uvjetno mišljenje i ako se iste greške ponavljaju onda ili se mora nešto promijeniti u zakonima ili se mora konstatirati da netko namjerno nešto neće napraviti jer naprosto neke stvari se moraju prekinuti, jer glupo ih je ponavljati iz godine u godinu i služi tu nama za političko prepucavanje. Jer nije smisao naše rasprave o izvješću da se mi politički prepucavamo nego nam je smisao ove rasprave da konstatiramo da li je javni novac koji uplaćuju hrvatski građani i hrvatski poduzetnici kako u proračunu jedinica lokalne, regionalne samouprave tako je državni proračun dalje adekvatno korišten. A mi smo tu koji donosimo zakone temeljem kojih se ti novci koriste. I sve skupa kada zatvorite krug, sve u konačnici završava u ovoj sabornici. I ako se mi nećemo na taj način ponašati onda ćemo iz godine u godinu čitati potpuno identični sažetak nalaza državne revizije. Pa mogli bi skoro pa reći copy-paste za puno stvari. I to je sigurno nešto što i zamara državnu reviziju a nije niti ugodno, niti tu u Saboru takve neke stvari konstatirati. Zato kažem, dvije stvari bi se trebale dogoditi, jedna je koristiti nalaz državne revizije prilikom izmjene zakona i druga stvar valjda treba nekoga klopiti malo po džepu onda će početi malo drugačije razmišljati o nekim stvarima. Dakle, financijski planovi pojedinih korisnika nisu sastavljeni u skladu sa odredbama Zakona o proračunu i Pravilnika o proračunskim klasifikacijama. E sada ako netko koristi sredstva proračuna a financijski plan nije napravljen sukladno Zakonu o proračunu. Pa sukladno kojem zakonu je napravljen taj financijski plan. Dakle to su elementarne stvari koje se naprosto ne bi smjele događati. Mogu se dogoditi u prvoj, drugoj, trećoj godini kada počne revizija raditi ali ne mogu se dogoditi u 20 i nekoj godini kada revizija radi. Jer to su elementarne stvari. Kod pojedinih korisnika državnog proračuna obavljeni popis imovine i obveza nije cjelovita, u određenim slučajevima popis potraživanja i obveza dijelom je obavljena formalno s obzirom na to da je utvrđena njihova dospjelost i pravni temelj te da usklađivanje podataka sa dužnicima i vjerovnicima nije obavljeno a mišljenje o sumnjivim i spornim i zastarjelim nenaplativim potraživanjima nije sastavljeno. E sada uzmite si kolege i kolegice da to poreznici konstatiraju kod nekog trgovačkog društva, što se događa? Dakle povlačim paralelu. Nema nikakve razlike između onih koji vode knjigovodstvo i računovodstvo kod proračunskih korisnika i onih koji to rade u nekakvoj tvrtki a greške su potpuno identične, greške su potpuno identične. I mi naprosto moramo jedanput to prekinuti. Jer iz tehničkih greški se stvar priča kao da je netko ne znam šta napravio. Ali svi ovi nalazi idu u ured, državno, u državno tužilaštvo. Prema tome oni podcjenjuju i procjenjuju da li postoji tu nekakvo kazneno djelo ili ne postoji. Pa ćete vidjeti u principu da većina tih stvari su prekršajne naravi. Ako su prekršajne naravi onda ih treba prekršajno i sankcionirati. Ništa drugačije, to su naprosto stvari koje se moraju dogoditi. I zašto na ovakav način raspravljam? Pa zato što jednostavno bio sam sa obadvije strane, što se ono kaže plota. I u situaciji kada me državna revizija kontrolirala i kada sam ja bio na čelu institucije koja je kontrolirala neke druge. I na jedanput smo imali je oni nisu u pravu, oni su to tako napisali, mi ćemo njima u svom očitovanju napisati pa smo napisali očitovanje a oni su konstatirali da je to tako. E i njihova je zadnja i sviđalo se to meni ili ne sviđalo, ja moram situaciju dovesti do toga da to bude tako ili ako ne mogu dovesti situaciju do toga da to bude tako onda ću ili ja u svom ministarstvu, ali ako je neki drugi kolega ministar zadužen za to područje jednostavno razgovarati sa njim o tome da promijenimo taj zakon i da zakon dovedemo u situaciju da on bude provediv. Onda nam se ova ponavljanja neće događati. Sada gledajte evo, pojedinim zaposlenicima je obračunana plaća uz primjenu višeg koeficijenta složenosti poslova od propisanog za radno mjesto na koje je raspoređen. Mislim da je svaki komentar suvišan. Ali ovo je sažetak nalaza. Svaki komentar je suvišan. I da se razumijemo, to je i 2015. i 2016. i 2017. Dakle što bi rekli Zagorci … [[Govornik se ne razumije.]] sve političke opcije kada su bili na vlasti ne može se tretirati kao da netko politički napada nekoga. Nego je naprosto činjenica koja se ne smije događati. Jer ako smo donijeli Zakon o plaćama državnih i javnih službenika, ako smo donijeli koeficijente, ako je netko temeljem tih koeficijenata nekome napisao rješenje onda on može dobiti plaću samo temeljem tog rješenja, ne može dobiti drugačiju plaću. Ili recimo kada pogledate situaciju sa ugovorima o djelu, onda se konstatira da je u pojedinim ministarstvima puno poslova rađeno više na ugovor o djelu. Ali onda isto tako nemojmo kada raspravljamo o proračunu, onda tog proračunskog korisnika napadati ako on želi zaposliti nekog čovjeka više jer očigledno sa postojećim kapacitetima ne može napraviti dovoljno poslova. Jedino što mu preostaje da angažira vanjske stručnjake. Ništa drugo. Jer gledajte, nije ugodno sigurno ni jednom čelniku proračunskog korisnika pročitati ovakav nalaz revizije da je korišteno puno ugovora o djelu itd., ali vjerojatno postoji razlog zašto je to tako napravljeno. Ili recimo imate u stavku jednom, mislim da je to kod jedinica lokalne samouprave pa i čak u državnom dijelu puno korištenja odvjetničkih usluga. Pa vjerojatno postoji razlog zašto je to. Ako je predmet jednog značajnijeg iznosa, po odvjetničkoj tarifi se zna koliko je to. A ima jedna jedinica lokalne samouprave koja ima 10 ili 15 milijuna kuna proračun i sigurno da je taj iznos na sveukupni proračun je užasno veliki. Zato kažem, te neke konstatacije naprosto su takve zbog toga što oni koji koriste ova sredstva i koji rade ne mogu se drugačije ponašati. E sada gledajte ovo zašto sam rekao da bi trebalo razmišljati o ovom prekršajnom dijelu i da se za taj iznos snose određene sankcije. Dakle kada imate tu na početku odmah kada se govori o jedinicama lokalne samouprave, dakle za 82 jedinice lokalne samouprave konstatirano u prošlim revizijama, dakle 575 nepravilnosti i propusta. Utvrđeno je da je postupljeno pod njih 315 ili 54,8%, naloga i preporuka sa 62, ili 10,8% u postupku su provedbe, dakle postupa se pod tim nalazima, po kojima nije postupljeno. Dakle negdje oko 40% preporuka i nalaza državne revizije uopće nije uzeto da kažem u postupak ispravljanja. I sad, zločestoća političke rasprave može doći do toga da je netko tko rukovodi s tim sredstvima napravio strašno kriminalno djelo. I to se tako prenese a u konačnici se vidi da je to nekakva tehnička pogreška, jer da ima bilo kakvih elemenata kaznenog djela u ovom materijalu koji ide državnom odvjetništvu, državno odvjetništvo bi to sankcioniralo. E sada gledajte što je najčešće kod jedinica lokalne samouprave. Najveći broj naloga i preporuka u kojima nije postupljeno odnosi se na područje računovodstvenog poslovanja, rashode u dijelu komunalnog gospodarstva i naplate potraživanja. Dakle ne u onom dijelu što je posao jedinica lokalne samouprave nego u onom dijelu koji se odnosi na komunalno gospodarstvo. I sada se tu postavlja jedno pitanje, nemaju sve jedinice jednako regulirano recimo naplatu komunalne naknade. Neki imaju posebno osnovana poduzeća koja rade to za njih, za neke rade financijski odjel za financije ali je vrlo interesantno da proračuni nekih jedinica nisu realni i … [[Govornik se ne razumije.]] prihoda i primitaka, te i rashoda i izdataka značajno odstupa od planiranih većina iako je veli izmjena proračuna donešena krajem godine. E sada je evidentno zašto je to tako napravljeno. Proračun je bio napuhan, naprosto su neke stvari obavljene i vi na kraju godine ne možete skresati ono što ste potrošili. I onda što ćete konstatirati na kraju godine nećete platiti. Imate tzv. cash princip i proračun završi tako kako završi ali si stvarate nekakve obveze u budućnosti koje morate rješavati. Nepravilnosti u području računovodstveno poslovanja utvrđene su kod većine revizijom obuhvaćenih jedinica lokalne samouprave u odnosu na vođenje poslovnih knjiga, evidentiranje poslovnih događaja, popisa imovine i obveze sastavljanja i obavljanja financijskih izvješća. I sada ću otići na neku stvar za koju smatram da je državna revizija morala napraviti malo studioznije i bolje izvješće. Radi se o HZZO-u. To je tema o kojoj sam ja govorio u ovom Saboru i naprosto ne mogu je sada preskočiti. Dakle netko je rekao da će se problem hrvatskog zdravstva riješiti ako se HZZO izdvoji iz riznice. HZZO se djelomično izdvojio iz riznice i postao jednim dijelom vanproračunski korisnik, one nacionalne bolnice su ostale u proračunu na poziciji Ministarstva zdravstva, dug u zdravstvu je ostao praktički identičan, bez obzira na sve sanacije. I ja mislim da naprosto kao što ste konstatirali u hrpu drugih stvari ste morali i ovdje konstatirati da sa tom jednom papirnatom transakcijom se u principu nije riješilo ništa, da problem zdravstva je strukturni problem Hrvatske koji treba rješavati na drugačiji način. To je, ja samo, to je moja primjedba, da naprosto to bi moralo biti konstatirano unutra, iz jednostavnog razloga što to visi u zraku. I s obzirom da mi vrijeme polako ističe, dalo bi se o ovome puno govoriti jer kada čovjek pročita ovaj materijal, onda imate puno stvari o kojima možete govoriti. A kada ga ne pročitate onda morate ponavljati nekoliko puta iste stvari da bi potrošili 15 minuta. Dakle Klub HDZ-a će podržati ovaj nalaz državne revizije. Drago mi je da su određene promjene u novom Zakon o državnoj reviziji idu ka, na tragu ovoga o čemu smo i mi u klubu rekli da treba promišljati. I logična stvar, ako želite imati kvalitetu, ako želite imati kvantitet i kvalitet obavljene revizije onda morate osigurati i materijalne sredstva onima koji to obavljaju, kako tehničku potporu a tako i potporu za edukaciju. I na kraju krajeva sa plaćom osigurati da naprosto najbolji ljudi ne ostaju nego da ostaju tu, educiraju mlađe kadrove za budućnost. Hvala lijepo.
Hvala kolegi Šukeru. Sljedeća u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a je kolegica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni revizore gospodin Klešić sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo, poslijepodne i iznenada pred nama je i Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2017. godinu. Ovo je jedno od onih izvješća kada lijeva, desna, srednja strana ovog Sabora ne gleda za koju godinu je bilo i da li je tada bio netko vladajući ili je bio netko oporba i onda ovisno o tome da vidimo kako ćemo o tom izvješću raspravljati i što ćemo reći. Riječ je o jednom izuzetnom, dobrom i kvalitetnom materijalu i riječ je o tome da iz ovog možete pročitati ako želite sve. Možete pročitati trendove, možete pročitati što se to radi na državnoj razini, možete pročitati što se to radi na lokalnoj razini. Jednako tako i Državni ured za reviziju i zakon kojim je to definirao je prošao svoj put. Ja se dobro sjećam kada je počela raditi državna revizija što je bilo, kako je bilo, napredak koji smo imali. I došli smo sada, ja mislim do jedne ponovno ključne točke, ili ćemo ići dalje ovim putem pa imati dosta tih uvjetnih mišljenja i psi laju, karavane prolaze ili ćemo napraviti u smislu zakona i u smislu regulative neku promjenu. Ja nisam od onih koja misli da trebaju biti drakonske mjere, to je povijest pokazala i to kada imate drakonsku, onda se to ne primjenjuje, mislim da uvijek trebate imati mogućnost, to u nogometu svi dobro znaju da idu dva kartona, prvi žuti, drugi crveni. Jednako tako i mislim kada je riječ o revizijama da se treba dati mogućnost, dakle prvi put ima svatko pravo pogriješiti i zabuniti se a drugi put onda treba biti i mjera. I mislim da kod izmjene zakona ili će to biti novi zakon ako će biti previše izmjena da u tom smislu treba ići jer smo sada došli do toga da budući da smo takovi kakovi jesmo i mi se nećemo baš puno promijeniti, malo se mijenjamo i mi ali ne baš puno. Iako znaju oni koji dođu da je bila nekakva revizija pa da je bila uvjetna, pa se nije ništa desilo, pa nema veze, mogu ja imati uvjet. Ja mislim da ima veze. Ja mogu ispričati priču, odnosno reći, dobro je kada ste sa svih strana. Kada ste sa svih strana onda dobijete jednu širu sliku. Kada sam ja upravljala ministarstvom, odnosno bila na načelu ministarstva i kada je bila najavljena revizija, mi smo bili u nekoj priči, ja sam rekla kud sad još i to, šta će sada oni. No međutim nakon te prve reakcije koja je uvijek takva, rekla sam dajte da vidimo šta je bila zadnja revizija kada je bila u ministarstvu, uzela i pročitala ju. Tada sam ju pročitala, vidjela što je bilo utvrđeno, razgovarala sa kolegom jer i u ministarstvima i u jedinicama lokalne samouprave samouprave i u trgovačkim društvima vi imate postojeće ljude koji rade i imate ljude koji se mijenjaju ovisno o izborima tamo gdje se oni mijenjaju ovisno o izborima ali i uvijek vam rade otprilike isti ljudi i tu nema nekakvih promjena, napravila sastanak, dajte da vidimo što treba napraviti i pripremili se. Nakon što smo se pripremili, revizija je odradila svoj posao i mi dobili izvješće koje je bilo točno onako kako je trebalo biti, ono je bilo bezuvjetno, odnosno imali smo, nismo baš imali čistu, imali smo jednu sitnicu koju je trebalo jer smo ipak nešto, ja sam sada već zaboravila šta, trebala bih izvaditi ali nešto smo trebali promijeniti. Jednako tako ja s ove govornice ako netko od načelnika općine koji su izabrani prošle godine ili gradonačelnika po prvi put savjetujem, pročitajte nalaz državne revizije koji je bio vašem prethodniku. Biti će i vama takav ako se ne pripremite jer je to zapravo rad ljudi. I možete se pripremiti, možete neke stvari izmijeniti. Možete one stvari koje imaju niz protokola, niz stvari i možete ne ponavljati grešku. Znate to vam je kao u onom filmu kada majmun digne kamen, vidi zmiju i padne u nesvijest. Digne se iz nesvijesti, ponovno digne kamen i ponovno vidi tu istu zmiju i ponovno padne u nesvijest. Zašto to činiti? Zaključno oko ovog dijela one stvari o kojima treba voditi računa, treba voditi računa da kroz izmjene zakona koji će biti uvedemo i određene sankcije prema tamo gdje se iste stvari ponavljaju jer nema razloga da se ponavljaju. Osim, je razlog indolencija ili namjerno to radite. Pa ako radite i jedno i drugo, nije dobro. Kada je riječ o zaposlenima u Državnom uredu za reviziju i broju zaposlenih, kada vidite to malo, to je isto sve ove godine. I malo kada pogledate sastav onda vidite da kolege koje imaju preko 60 i otprilike isti postotak tih koji su preko 60 i onih između 30 i 40 to znači da se kadar mijenja kadrovima, no zaista treba i taj posao pokazati da može biti interesantan, da može biti zanimljiv i nešto što je uloga nas saborskih zastupnika. Ja nisam nijedanput ni čula, ni vidjela da je bilo tko od nas kada je bio proračun rekli dajte treba povećati neku stavku proračuna Uredu za reviziju, to nam je uvijek prošlo ispod radara. A valja zapamtiti sljedeće, a to je da je po zaposleniku Državnog ureda za reviziju, za obrazovanje, za edukacije, za napredak, godišnje se troši 387 kuna. Dakle to nam je apsolutno svima sagledivo što znači 387 kuna. I ono što moramo svi voditi računa i nekako imati na pameti a to je da je znanje, da je edukacija, da je usavršavanje izuzetno važno. I to možete raditi u jednom dijelu zato što ste entuzijast, zato što vas nešto zanima, zato što želite biti, ja sam sigurna da cijeli tim koji je zajedno sa glavnim državnom revizorom svaki put ode zadovoljan jer bez obzira tko o nama govori, govori o tome taj ured dobro radi. I to je činjenica, taj ured dobro radi. No međutim u znanje treba ulagati, u edukaciju treba ulagati. I sigurna sam kada ovaj dio čitate o međunarodnoj suradnji bez obzira gdje idu da su pohvaljeni, da se pokazuje da dobro radimo. Prema tome, nekako ih treba pomaziti i mislim da je došlo vrijeme da kada bude proračun a ja sam si tamo posebno zapisala da probamo osigurati nešto više sredstava, dakle za u materijalnim troškovima gdje je glavnina plaće ali vezano uz edukaciju jer je to izuzetno važno da se možemo usporediti sa nekim drugim zemljama, da možemo vidjeti procese koji su u nekim drugim zemljama. Ja neću govoriti o ovom sadržajnom dijelu o svemu, govoriti ću o tri teme koje su mene posebno zanimale. Prva tema su vam vatrogasne organizacije. I sada je vrlo zanimljivo kada vidite što je revizijom utvrđeno. I kaže da je pri provjeri bivših naloga i preporuka u 45 vatrogasnih organizacija je dano 152 naloga i preporuke i od toga je postupljeno 78,9%, dakle u 80%. A kaže a od tih 45, kod 44 vatrogasne organizacije revizija je bila po prvi put. Prema tome to je nešto što se pokazuje od 45 vatrogasnih, u 44 je bila prvi put ustanovila što nije dobro u tih 152 naloga i preporuka, drugi put kad je vidjela što su napravili oni su 80% toga riješili i to je smisao revizije, dakle smisao revizije je da dođe, da utvrdi, ovi može i pogriješiti i da drugi put kad se dođe da se vidi što je napravljeno, ali jednako tako i za tih 20% da se vidi zašto nije napravljeno i što se tu izdešavalo. Postoji još jedna stvar koji je običaj kod nas i svi dobro znate. Kad revizija dođe u jednu vatrogasnu organizaciju ja sam sigurna da brže nego požar koji se širi, koji oni gase cijelom Hrvatskom, dođe, bili su kod nas, utvrdili to, daj da vidimo što je. I to je između ostalog smisao svega toga i smisao te priče. Postoje još dvije teme koje u ovom vremenu koji imam želim posebno naglasiti. Jedna tema je pomorsko dobro. Pomorsko dobro je priča koja je apsolutno jedna od stvari na koje mi na niz činjenica žmirimo. Jedan ministar financija kad sam razgovarala s njim i kad sam rekla u kojim površinama koristimo pomorsko dobro, bez da je regulirano i bez da je koncesinirano, onda je ispalo da je to jedan rudnik vezano uz mogućnosti punjenje proračuna. Jednako tako, ovaj dio gdje se utvrdilo način na koji se upravlja pomorskim dobrom, djelom gdje se koncesije ne kontroliraju, gdje se ne naplaćuju, to je nešto o čemu zaista Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture treba voditi računa i jako bi bilo dobro da konačno dobijemo zakon koji je primjenjiv i koji će moć biti u odnosu na pomorsko dobro. I mislim da je korektno i pošteno da se ja referiram i na energetsku obnovu zgrada i javnog sektora gdje 2014. i 2015. kada je počeo projekt energetske obnove zgrada i javnog sektora, izvršena revizija i izvršeni nedostaci. Namjerno jer u tom periodu sam ja bila na čelu ministarstva, mi smo pokrenuli projekt energetske obnove javnih zgrada koji je bio po prvi put, on je bio određena novina, bilo je jako puno problema i ja moram priznati da sam bila čak i zadovoljna što se revizija, odnosno tad je bilo da će se radit revizija za tu 2014. i 2015., da uopće vidimo što smo radili. Ja sam ju pažljivo pročitala, ja bih bila stroža danas nego što ste vi. Dakle ima tu još nekih stvari koje se trebalo bolje napravit i smisao je da na temelju te revizije, toga što se napravilo za energetsku obnovu javnih zgrada, da se greške ne ponove i da u budućnosti ta energetska obnova koja ide, koja se sad i financira iz sredstava fondova EU i dijelimo javne zgrade po namjeni, pa se dijele one gdje zaista korisnici su 24h, to su bolnice, starački domovi, od onog gdje su djelomični i u štede su u odnosu na to. Dakle najveće uštede u zgradama javnog sektora, tamo gdje su korisnici 24h i tu možete vidjeti uštede. Tamo gdje je ured klasični, gdje netko radi 8 ili 10h, vi ne možete vidjeti uštedu jer dio vi ne koristite u smislu energenata, nego ta ušteda može biti drugačija, ali to je dio kojem zaista treba voditi računa iz jednostavnog razloga, postoji niz stvari zašto energetska obnova zgrada važna. Kao prvo pokazujete da je zemlja koja vodi računa o tome, kao drugo dobivate zgrade koje su puno bolje izgledaju, ugodnije su za korištenje, kao treće ono što je najvažnije, a to je da manje koristite energente, manje ste u tom smislu zagađivač, pokazujete taj svoj stav prema održivom razvoju, pokazujete svoj stav prema zaštiti okoliša. I u ovom izvješću je meni posebno bilo važno, tu ostaje mi malo vremena, ali dio provjera provedbe naloga i preporuka. Dakle to je ono da se provjerava i tom provjerom je ustanovljeno sljedeće, a to je da je 32% preporuka nije provedeno, 419 subjekata je izdano ukupno 2764 naloga. I ono što je važno, 3 preporuke, odnosno provedbi 3 preporuka. Prvo je revizija učinkovitosti sprečavanja i otkrivanja prijevara je otkriveno da je postignut zadovoljavajući napredak kod trgovačkih društva u vlasništvu jedinica na području 16 županija, a nije postignut kod trgovačkog društva u vlasništvu dvije županije, ja sam sigurna da vas pitam sve zajedno tu koji sjedite i gdje još, mislim da bi odgovor bio točan, naravno u gradu Zagrebu. Zatim je revizija ekonomske opravdanosti razlika u cijenama vodnih usluga i to je ponovo je pokazano da nije napredak kod trgovačkih društva u vlasništvu 3 županije i preporuka iz revizije ekonomske opravdanosti razlike u cijenama skupljanja odvoza i odlaganja komunalnog otpada. Bez obzira od kud dolazimo, znamo da je otpad jedna od važnih stvari kojima će se ova zemlja, a bogme i šire baviti, ja sam sigurna cijelo ovo stoljeće i tu je gledana je razlika između Istarske županije i Primorsko-goranske županije i tu je napredak kod trgovačkih društva u vlasništvu Istarske županije, a nije kod trgovačkog društva u vlasništvu Primorsko-goranske županije. Zaključno, imamo izuzetno kvalitetan dokument. Rezultat ovog dokumenta bi zapravo trebale u grubo biti dvije činjenice. Jedna činjenica je da je došlo vrijeme da se izmijeni zakon i da se neke stvari drugačije definiraju jer na ovaj način došli smo do nečeg i trebamo definirat drugačije, to govorim apsolutno o sankcijama onih koji dobiju preporuke, koji dobiju uvjetno mišljenje i to uvjetno mišljenje se ponavlja godinama jer zaista ono što sam rekla, ili je indolencija u pitanju ili u pitanju nemar ili je u pitanju da se ne želi, pa sve što je je krivo. I drugu stvar koju iz ovog treba pročitati, zaista je nekako svim koji su na čelu, bez obzira jedinica lokalne ili regionalne samouprave, bez obzira na državnoj razini pročitajte revizije koje su bile i koristite ih kad se rade izmjene i dopune zakona jer iz ovih preporuka se puno toga da iščitati. Hvala lijepo.
Hvala kolegici Anki Mrak-Taritaš. Time smo završili s raspravama u ime klubova. Nastavljamo s pojedinačnim raspravama. Imamo jednu pojedinačnu raspravu. To je kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi predsjedniče, uvaženi predstavnici državne revizije. Evo, želim nešto reći o izvješću revizije za 2017. godinu. Činjenica je da svake godine raspravljamo izvješće za proteklu godinu i mislim da smo sada na vrijeme, bili smo malo u zaostatku, ali evo, 2017. godina. Revizija je posjetila i državna tijela, ministarstva, agencije, zavode, regionalnu samoupravu i naravno, najviše lokalnu samoupravu i ono što se može iščitati iz ovog izvješća je da kao i uvijek do sada u zadnjih nekoliko godina više se teško nešto može sakriti, a da to ne bude primijećeno od stručnih ljudi koji vode reviziju i da to ne bude određena razina preporuke koju treba popraviti. Često se reviziju gleda možda na tijelo koje, možda je percepcija kriva, tijelo progona, a u stvari ste savjetodavno tijelo i ljudi to često mijenjaju ili krivo tumače, pa su tako izvješća revizije u lokalnim samoupravama najbolja tema da se svi posvade i nekoga optuže za nešto, a činjenica je da su preporuke nešto što bi trebalo vodećim ljudima lokalne samouprave u stvari biti smjer u kojem trebaju voditi lokalnu samoupravu. Čestitam vam i na vašim međunarodnim uspjesima o kojima ste nešto rekli danas i mislim da je i to jedno priznanje koje slijedi sve ono što smo već u proteklim vremenima ovdje u Saboru jasno rekli na nalaz revizije po svim područjima. Kad pogledamo i ocjene korisnika, one koje ste vi ocijenili, pa i uvjetno i negativno ili bezuvjetno, činjenica da imate 84% petica i 14% četvorki, 2% trojki, da nema, osim možda jedne jedinice, ako sam dobro vidio. Taj sigurno nije bio zadovoljan prije svega vjerojatno svojim radom, a onda manje vašim, ali da postoji veliko povjerenje u vaš rad. I to treba svakako naglasiti i pozdraviti jer i lokalni čelnici postaju svjesni da ste vi zapravo pomoć, a ne ništa drugo više od toga. Nije lako kažem, ni lokalnoj samoupravi jer dnevno more propisa, zakona jednostavno sve više i više obveza daje lokalnoj samoupravi i vjerojatno se događaju greške koje se ponavljaju ili se jednostavno ne stignu riješiti u godini ili vas iznenadi revizija pa ste došli ili ste ostali nespremni. Kad gledamo od državnih tijela, samo HAVC i Agencija za obvezne zalihe nafte i naftnih derivata dobili su negativno mišljenje što očito je rezultiralo i nekim potezima koji su se u toku 2017. i dogodili unutar tih agencija. Što je ono što su najčešći savjeti ili preporuke revizije? Uglavnom kod prihoda ili naplate prihoda, to je neučinkovitost naplate ili velik broj ili velika količina prihoda koji jednostavno se u lokalnim samoupravama ne naplaćuju zbog više razloga. Činjenica je da nije lako naplatiti prihode. To muči svakog načelnika, gradonačelnika. Jednostavno, pa nekad i zakoni koje mi ovdje formiramo idu u korist ne baš njih nego građana. Baš imamo nešto u pripremi o čemu ćemo sigurno voditi jednu raspravu kako i na koji način nešto naplatiti jer jednostavno, bez obzira na procedure, brojne opomene, razgovore, pa i sporazume i obročne otplate, ljudi jednostavno ili nemaju ili nekada ima i onih koji možemo reći, ne žele platiti. Ne žele platiti ni odvoz smeća, ne žele platiti ni komunalnu naknadu i osjećaju da sustav ima određeni propust tj. nije učinkovit u dijelu ako se o tome ne vodi briga. Drugo što se preporučava, tj. preporuča ili gdje su najveće primjedbe jest primjena zakona o javnoj nabavi. Mi od 1.1. imamo novi Zakon na snazi, međutim činjenica je da unutar lokalnih samouprava jednostavno dnevni život iziskuje baš upravo velik broj onih malih nabava koje su najčešće i sporne. Nekada zaista treba brzo ili učinkovito reagirati kad se dogodi problem, a nema se vremena. I tu treba činiti određene možda razloge drugačijima od onoga što se preporuča, ali jednostavno svakako poštivati Zakon. Kad vidimo od ukupnog broja od 575 preporuka prema lokalnoj samoupravi, 200 još uvijek nije postupilo po preporukama. Znači da gotovo polovica, malo manje, ajmo reći 2/3 da, 1/3 smo ostavili za neko buduće vrijeme. Gledao sam ovdje jedne preporuke vezano recimo, za plaćanje odvjetničkih usluga i medijskog praćenja, gdje vi navodite znači, da bi to trebalo specificirati. Kad razgovarate s odvjetnicima oni to gledaju malo drugačije. Pogotovo u medijskoj prostoru, kad mu kažete pa daj ti meni reci, ili mi napiši na račun koliko si ti imao objava u mojoj, ne znam, općini ili mojim institucijama koje pratite, turističku zajednicu, nekakve centre, događanja itd., kaže, pa ja ću vam dati ne znam, broj klikova ili vas to zadovoljava ili koliko je pogleda bilo na vaše te nekakve stranice, je li to vama dovoljno ili koliko sam puta izašao na teren da vam utvrdim što ste to napravili ili što ste vi to radili, a da sam ja to objavio. Kad govorimo o odvjetnicima, oni kažu, pa moje mišljenje na tvoj akt je dovoljna stvar da bi ja mogao reći da se nešto može ili ne može naplatiti. Uglavnom kažem, tu ima razno-raznih ali dobro je da upozoravate da i lokalni čelnici znaju što je njima činiti dalje. Kad govorimo o planovima nabave, svakako svaku nabavu treba jasno planirati na početku godine, mijenjati tokom godine, ali činjenica je da kad gledamo neke lokalne samouprave, vidimo da jedna već godinama ne želi uplatiti prihode, barem ja koliko pratim ove nalaze državne revizije, znači vezane za prodaju stanova na kojima su bila stanarska prava. Jedna lokalna samouprava i to veliki grad ne želi godinama platiti državi ono što njezino i to se ponavlja iz nalaza revizije, nalaz revizije 2014., '15., '16. I naravno što se desilo tom čelniku? Ništa. On i dalje to rješava na svoj način. I kada pogledamo taj grad za koji ja znam koji je u sedam promatranih područja on u šest njih ima praktički stalno ponavljanje istih nepravilnosti. Što se desilo? Opet se nije praktički desilo ništa, iako su vaši vjerujem savjeti i ono što vi utvrdite dobre namjere. I sada kakav je odnos tog gradonačelnika prema Državnoj reviziji? To je pitanje. Zašto on ustvari ne želi? Da li ne može, nema sredstava pa je u problemu, ali činjenica je da si nešto naplatio i onaj dio koji pripada državi ti nisi dao državi. Kod nekih se žestoko postupa, kod takvih se nešto to gleda na malo drugačiji način. Kada gledamo političke stranke, ispada da su one najbolje u pogledu same revizije ili tj. u odnosu prema onome što je preporučeno, što je učinjeno ili što je nađeno. Mi imamo kod političkih stranaka 22 bezuvjetna mišljenja, 12 uvjetnih i 1 nepovoljno. To jedino gdje imamo uz vatrogasce veći broj bezuvjetnih mišljenja u odnosu na one uvjetne. A recimo političke stranke su te u percepciji javnosti najgore kada gledamo u odnosu i na lokalnu samoupravu i na državna tijela. A vode očito svoje financije možda po ovome što kaže revizija, na najbolji mogući način naravno uz sve ove greške. I s obzirom da se slavi i sv. Florijan vidimo da su vatrogasci zaista, evo čestitke svima na njihovom danu, pokazali da već u prvom nalazu mogu ono malo sredstava što dobiva od lokalne i regionalne samouprave i državne razine zaista učinkovito koristiti kada imaju očito već i one druge momente u svom postupanju. A to da su dragovoljci da dobrovoljno rade i da znaju cijeniti svaku kunu koja im se uputi u njihov mali proračun i da s time stvaraju zaista velika djela za sve nas. I mislim evo još jedanput sva pohvala reviziji, čestitke na vašim međunarodnim uspjesima i nadam se da ćemo svake godine i mi kao političari i lokalne i regionalne i državne razine upravo na vašim mišljenjima biti bolji nego i 2017. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo replike. Prvi je kolega Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Borić pridružujem se čestitkama o radu Državnog ureda za reviziju i izvješćima koji nam ured iz godine u godinu dostavlja nas uvijek sistematična, transparentna i prilično dobro prikazuju rad tijela za koje središnji ured vrši reviziju. Ono što sam želio reći to je da ste me potaknuli kada ste govorili da pojedine primjedbe Državnog ureda za reviziju se ponavljaju iz godine u godinu. Posebno bih se osvrnuo na činjenicu da Državni ured za reviziju iz godine u godinu navodi kako ne postoji uređen sustav evidencije pomorskog dobra i iz godine u godinu, a evo i predsjedavajući je jedno vrijeme bio odgovoran za rad ministarstva, pa iz godine u godinu se obećava novi Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama koji bi zakon mogao omogućiti brže utvrđivanje granice pomorskog dobra, a onda i evidencije pomorskog dobra u zemljišnu knjigu. Mi smo bili napravili prijedlog zakona kao klub zastupnika pa vjerujem da će ministarstvo izići sa cjelovitim novim Zakonom o pomorskom dobru i morskim lukama.
Hvala lijepo. Evo nadam se i ja da će se to dogoditi. Izvolite, odgovor na repliku.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, kada ste vi bili ministar nama su obećavali od Božića do Božića taj zakon biti, međutim prošao je mandat nije došao, prošao je još jedan Božić i drugi, ali nadamo se imamo sada jednog ambicioznog ministra i nadamo se da će u 2018. taj zakon koliko vidim po svim najavama biti ovdje u raspravi i da ćemo o njemu raspravljati barem dva dan jel on to zaslužuje. A pomorsko dobro to je pitanje kojem svi muče i regionalna samouprava i lokalna najviše jer nalazi se na njezinom terenu, svi smo odgovorni bez puno ovlasti, a država je tu da evidentira određene prihode koje očito se ni na taj način ne ostvaruju. Ali evo kažem uz dobre preporuke revizije nadamo se da će i to pomoći malo ovima koji pišu zakone da to bude učinkovit zakon. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je od kolegice Anke Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče SAbora. Uvaženi kolega Borić. Osam Božića je prošlo pa da točno detektiramo, ovo će biti deveti od najave zakona. No međutim moja replika se ne odnosi na to što je sigurno bolna točka ne samo zakonodavstva nego i upravljanje pomorskim dobrom nego nečim drugim. Dakle kada vidite primjedbe koje su vezane uz jedinice lokalne samouprave i trgovačka društva, strašno puno primjedbi se odnosi vezano direktno odnosno indirektno u Zakon o komunalnom gospodarstvu. Budući da smo mi Zakon o komunalnom gospodarstvu imali u prvom čitanju izazvao je burnu, burnu raspravu i priprema se za drugo čitanje. Meni se čini da je ovo baš pravi trenutak da vezano uz Zakon o komunalnom gospodarstvu i vezano uz drugo čitanje malo usporedimo sa preporukama koje su iz nalaza Državne revizije pogotovo kada je riječ o trgovačkim društvima koje su u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, a znajući da jedinica lokalne samouprave to rade na različite načine. Pa bi bilo dobro da možda ove preporuke u Zakon o komunalnom gospodarstvu jednako tako ugradimo.
Hvala lijepo. Odgovor, izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolegice Mrak-Taritaš slažem se s tim što ste rekli, mislim da ćemo kroz raspravu o novom Zakonu o komunalnom gospodarstvu uvažiti i dio ovoga što su primijetile revizija. Činjenica je da su najveći prijepori možda u najmanjim lokalnim samoupravama koje nemaju komunalna društva pa to daju pravnim i fizičkim osobama pa oni naprave određene greške. Nekako onima koji imaju vlastita komunalna društva lakše je raditi preko godišnjih ugovora gdje se mogu iskazivati i količine i sve ono što se odrađuje kada vijeće ili općinsko da suglasnost na određenu razinu ugovora, mislim da je to već dovoljno transparentno da se dogodi. I sada nisu svi spremni, imamo lokalne samouprave od nekoliko zaposlenih, pa imamo puno zaposlenih, a svi imaju jednake zakone i jednake zadatke što stvara malo problema, pogotovo onima koji imaju svega nekoliko zaposlenih, a moraju raditi kao gradovi veliki po svim istim zakonima i gotovo jednake, gotovo imaju obveze, što naravno stvara problem u funkcioniranju.
Hvala. Sljedeća replika, kolega Vlaović. Izvolite.
Hvala podpredsjedniče. Kolega Borić, rekli ste u svom izlaganju da je nalaz revizije jedinica lokalne samouprave na određeni način i savjetodavan i da može bit od koristi za kvalitetno vođenje jedinice lokalne samouprave. Tu se s vama slažem, ali evo želim reći da nisu uvijek ni jedinice lokalne samouprave krive za nekakve propuste u planiranju proračuna, jel bila je ovdje primjedba da su neki prenapuhali svoje proračune, pogotovo kad je riječ o EU projektima gdje oni moraju pripremiti projekat, planirat pred financiranje i sufinanciranje i onda čekaju više od godinu dana da ministarstvo odgovori na natječaj, odnosno da dobiju rezultate natječaja, što se događalo i ove godine. Stoga očekujem da će svi provoditi zakon i poštivati rokove, onda će lakše biti i reviziji i jedinicama lokalne samouprave u provedbi i funkcioniranju. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Vlaović, pa moguće da evo što ste vi rekli, ali postoji Zakon o proračunu, jasno je poznat trenutak kada mora reagirati čelnik lokalne samouprave, kada vidi kada je već vrijeme da ono što je planirao u 12 mjesecu prošle godine, nije se ostvarilo u 5. ili 6. ili u 9. mjesecu, on mora reagirat, to mu jasno nalaže zakon. Zašto to neki čekaju do zadnjeg časa, ne znam. Ali uglavnom znaju oni sami što moraju činiti da poravnaju ono što su planirali krivo, kao što to naravno radi i država i svaka jedinica lokalne ili regionalne samouprave. Hvala.
Kolegica Grozdana Perić. Izvolite.
Evo poštovani kolega, ja isto tako mogu u svakom slučaju značajan posao koji radi Državni ured za reviziju pohvaliti. I evo direktno se u to uvjeravam svaki put koji je to obuhvat. Ono što bi ja htjela još reći, a vezano je evo i za komunalnu naknadu i potraživanja koja se naplaćuju. Zaista se i ja nadam, kao i kolegica, da će se Zakonom o komunalnoj naknadi, odnosno o komunalnom gospodarstvu promijeniti, a promijeniti u onom djelu gdje je komunalna naknada, sada bi trebala biti proglašena javnim prihodom , što će onda biti puno lakše u naplati, jer znam kako to izgleda s one strane. Isto tako ono što je važno reći da važne su preporuke Državnog ureda za reviziju koji nam daje u onom djelu gospodarenja i evidencije imovine u jedinicama lokalne samouprave koji su izuzetno važne za gospodarenje tom imovinom.
Hvala. Odgovor, izvolite kolega Borić.
Problemi naplate gospođo Perić su jednostavno svakodnevni život svake lokalne samouprave i na nama je ovdje da u Saboru, kad već donosimo zakone, a dolazimo sa lokalnih razina, da možda i sami sebi omogućimo da nam bude lakše. Tako da, nekad smo evo što se tiče recimo komunalnih doprinosa, država se pobrinula za sebe pa vodni doprinos izvolite pratit prije građevne dozvole, a ovaj ostali možete kad dobijete građevnu dozvolu. Kad bi bilo i jedno i drugo prije, opet bi bilo problema. Sada je to pitanje tko kome i na koji način pomoći ili kome olakšati, da li želimo uvažavati građane itd. Mislim da je svaki trud lokalne samouprave vrijedan u smislu da se bori i za građane, ali i za vlastite prihode i tu treba naći mjeru, a mislim da revizija tu isto ima svoju mjeru u pogledu na to što ćemo napisati, što je bolje ili lošije ili što je trebalo napraviti, mislim da načelnici sada pomalo sve više i gradonačelnici zaista pokušavaju uz sve dostupne tehnologije na kraju napraviti maksimum dobroga za svih.
Hvala. Zastupnik Glasnović, izvolite.
Poštovani kolege i kolegice. Još jedan izvještaj od ureda, ne mogu procijenit točno i što sam površno gledao, moram priznat, kakav je efekat tog izvješća. Ja bih pitao gospodina Borića koliko ima činovnika u RH, činovnika, perkapita i kako se to uspoređuje sa drugim zemljama EU itd.? Znma u bivšoj Jugi smo imali tamo stotine tisuća, … [[Govornik se ne razumije.]] se po uredima, ovo sve zvuči dobro. A što mene zanima? Siva ekonomija. Koji je postotak? Koliko je vraćeno novca od ovih koji nisu plaćali porezu u državnu blagajnu? Što se događa na terenu? Gdje su porezna skloništa? Korporativni lopovluk itd. Ja nemam uvid u to. Bez jednostavnih zakona ova izvješća uvijek ispadaju ovako. To se zove u vojsci sve rep, a nema zuba. To zašto imate komunalni otpad, imate 5km od Zagreba, tamo izgleda ko Nagasaki ili kao Kuta tamo danas kao Kuta. Nema jednostavnih zakona i provedbi.
Hvala kolega. Odgovor, izvolite.
Kolega Glasnović, Državni ured za reviziju 2017. ima 279 zaposlenih, od toga samo 2 dužnosnika, a 2013. je to bilo 277. A čuli smo da je 29 ih otišlo u mirovinu i da je taj broj manji, a radi se o tijelu koje upravo nadzire te o kojima vi govorite, znači službenike i u ministarstvima i u zavodima i u agencijama i svakako da je njihov nalaz onoga što oni rade i njima imput da rade bolje. I sigurno da neće raditi nešto što ne bi smjeli gledajući ovo što piše. Samo je pitanje koliko žele čitati ovo što im netko napiše, a da to onda ide od vrha pa do njih i da oni razumiju što im je procedura i na koji način to riješiti da sljedeće godine ne bude grešaka. Ne treba se odnositi prema državnim službenicima na taj način, ali mislim da svakako imaju pravo na napredak i da napreduju i da budu bolji temeljem i ovakvih izvješća o kojima raspravljamo.
Hvala. I zadnja replika, Mišić Ivica.
Hvala podpredsjedniče Sabora. Kolega Boriću. Ja bih se nadovezao na kolege Glasnovića. Ja smatram da revizija radi dobar posao i hvala Bogu da vas ima i da možda ste jedina svjetla točka koju bih ja rekao koja kontrolira nešto i što kroz vaše izvješće kroz zadnje 2 godine koje sam ja pratio da je to bilo izvješće, a da nije bilo po babe i stričevima. Znam da vi ne osuđujete, vi ne proganjate, to treba raditi DORH i svi ostale institucije koje bi trebale raditi, nažalost nisu radile svoj dobro posao. A tako isto lokalna samouprava svaka trebala bi vodit računa o svojim investicijama i svojoj potrošnji i voditi računa o svojim gradovima i svojim sredinama, naravno da ima dobrih koje treba i pohvaliti, a naravno da ima i onih koji su, možemo slobodno reći upropastili svoje gradove, svoje krajeve, pa to mogu reći i za svoju Slavoniju gdje i sam živim, da možemo se samo žaliti i ne pohvaliti ničim do sada iako je puno utrošeno, a malo dobiveno. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Mišić, evo, ako ste pažljivo čitali, u lokalnoj samoupravi danas su dva negativna mišljenja. Mislim da je nešto bilo čak i u medijima oko tih čelnika. Činjenica jest, ono što sam rekao na početku, ništa se više sakriti ne da. Lokalni čelnici moraju biti oprezni, moraju gledati što rade i naravno, poštivati ono što im se napiše kao zadaća za slijedeće vrijeme dok revizija ne dođe i da budu bolji nego što su bili u trenutku kad im je revizija napravljena, a činjenica je da se griješi i da se griješilo uvijek i da će se vjerojatno i u budućnosti griješiti, ali to ne mora značiti da su svi loši ili katastrofalni jer po ovom nalazu ima onih koji su dobili lijepo bezuvjetno mišljenje i sigurno su zadovoljni s time puno više nego oni koji su dobili uvjetno mišljenje, a pogotovo negativno. To je jedan od motiva i lokalnim samoupravama da budu bolji.
Hvala. I sada u ime kluba zastupnika završno, kolega Miro Bulj. Izvolite. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Nema replike.
Hvala lijepo. Evo vidimo da danas na brzinu protureno vrlo bitno izvješće Državnog ureda za reviziju gdje se trebao razviti jedan dijalog, jedna debata oko rada Ureda za reviziju. Činjenica je da tu mogućnost smo dobili danas bez najave da će to biti održano ovaj tjedan, uopće ovaj tjedan, a ne danas. Ali je također činjenica, kad govorimo o ovome što sam rekao u ime Kluba MOST-a, a i u ovoj raspravi sad koja je bila kratka, Državna revizija je napravila svoj posao, ali je u izvješću ima očajnih stvari koje se ponavljaju iz godine u godine. Jednostavno smisao cijele priče je bio da ovo bude u jednom trenutku poslano ovdje na raspravu u Sabor kad će bit proć ispod radara, kad je manje bitno, kad jednostavno javnost ne može čuti jedno izvješće koje iz godine u godinu, ponavlja iste stvari, koja negativna mišljenja, ali uvjetna mišljenja koja ste dali na upravljanje javnim novcem, upravljanje javnim dobrom, samo kad ste spominjali pomorsko dobro, kad ste spominjali poljoprivredno zemljište, gdje je netransparentno i od lokalne razine i od državne razine, vi ste spomenuli da je to Zakon o zemljištem napravljeno. Međutim, nije to baš sve tako. Kad se spominju lokalni čelnici ovdje, svi smo mi s neke lokalne razine, onda svi spominju ovdje kako građani ne plaćaju komunalne naknade, sve što trebaju platiti, a nitko neće spomenuti recimo teleoperatere da grade svoju infrastrukturu u Hrvatskoj bez ikakvih obaveza plaćanja, bez ikakvih građevinskih dozvola. Međutim, to u svojim državama ne rade. Da to plaćaju, oni bi bili puni i proračun. E, al se to ne smije spominjati jer teleoperateri su jaki oglašivači u medijima, imaju dobar medijski prostor. Ja sam zbog toga danas dao i Zakon u proceduru svjestan svih ovih mina i nadam se da ćemo ga prihvatiti. Jer bolje da se lokalni proračun puni, da ne mogu graditi bazne stanice gdje im padne na pamet, u dječje vrtiće, bolnice, škole, uz same, bez ikakvih naknada, suglasnosti lokalnih čelnika, bez suglasnosti susjeda. Međutim, to je u RH mogući. Ali tu nije kriva Državna revizija. Ne, vi ste odradili svoj posao. Vi možete mirno spavati. Međutim, u ovo vrijeme dati ovo u raspravu i u ovome domu koji je obezvrijeđen znači, novim Poslovnikom. Evo, ja molim sve da mi sada repliciraju na ovo pa neka kažu, ako smiju i ako će im dozvoliti predsjedavajući ako mogu replicirati. Znači, ubili ste raspravu u parlamentu, oduzeli ste slobodu govora, smanjili ste pravo govora ... [[Govornik se ne razumije.]] da ne može nitko debatirati sada i dokazivati suprotnosti. Ja mislim da će kolega Bačić dati meni repliku jer problema oko pomorskoga dobra ima i u Korčuli, ima tu stvari svakakvih, ali ne može mi sad replicirati. A zbog čega ne može replicirati? E, sad je to problem jer je on tražio da nema rasprave u parlamentu, da saborski zastupnici spavaju kod ovakvih tema, da se pogoduje izvršnoj vlasti koja ovdje mora u svakom trenutku kao vlast da izađe i o ovoj temi nema rasprave. Evo, prošli smo desetak točaka dnevnog reda danas. Zaključajmo, otiđimo, više moć nije u parlamentu gdje bi trebala biti, gdje bi nama trebala vlada služiti, a ovako ste napravili parlament, vi većina ste napravili i oni koji su glasali za Poslovnik nažalost i HDZ i SDP su glasali za ovaj Poslovnik jer ne smije se čuti glas onih koji će govoriti, ne smije se čuti glas nego da to bude jedna monotona priča i to je tako, to je tako, a vidimo da ova revizija, kao što sam rekao u brodogradnji milijarde, u poljoprivredi milijarde, u lokalnoj samoupravi negativna mišljenja, u svim sferama negativna mišljenja. Evo, gospodo iz Državne revizije, gospodine glavni državni revizoru, vaš je trud je toliki, vi ste napravili svoj posao, međutim je činjenica da trenutno u RH se pokušava napraviti faraonski sustav, sustav da je Vlada ovdje, kao da je premijer direktno biran, a ne da smo mi saborski zastupnici koji odlučujemo i žao mi je što je to tako. To primjećuje i javnost da više nema rasprava, da nema debata, okrenula se pozornost sa saborske govornice i saborskih zastupnika, doma gdje nas je narod birao, prema Vladi. Znači, Andrej Plenković je u ovome, kolega Bačiću uspio, vi ste mu dobro poslužili. Hvala.
Hvala lijepo. Inače kolega Bulj, mogli ste pojedinačno. Na to bi imali replike, pa onda još zaključno. Al' eto. Time zaključujemo raspravu. Zahvaljujem glavnom državnom revizoru i kolegicama i kolegama na aktivnoj raspravi, a glasovati ćemo kad se steknu uvjeti. Time završavamo današnji rad jer smo iscrpili sve točke dnevnog reda. Sutra nastavljamo, kolega Bulj, samo sekundu. Sutra nastavljamo u 9,30 sa Prijedlogom odluke o razrješenju člana, imenovanju člana Povjerenstva za fiskalnu politiku i obavještavam vas tehnički da sutra nema glasanja. Hvala lijepo. SJEDNICA PREKINUTA U 16,35 SATI.
Izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2017. godinu, podnositelj je glavni državni revizor. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješće o radu Državnog ureda za reviziju za 2017. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 99 glasova za, 2 suzdržana, donesen zaključak sukladno prijedlog Saborskog matičnog radnog tijela.