Hvala vam gospodine predsjedniče. Evo u ime kluba zatražio bih stanku [[Upadica Reiner: Kolegice i kolege malo poslušajmo kolegu Sladoljeva.]] Zatražio bih stanku u vezi nepoštivanja državnog pedagoškog standarda i alarmantne situacije što se tiče vrtića u Gradu Zagrebu.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Končevski, izvolite.
…/Naknadno uključen./… Kluba zastupnika Hrvatskih laburista tražim stanku zbog izjave predsjednice Kolinde Grabar-Kitarović da je bivši ravnatelj SOA-e bio privatni obavještajac Zorana Milanovića.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Maras je dignuo ruku ali me neće gledati sada.
Tražim stanku u ime kluba vezano na unutarpolitičke odnose u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Špika.
Ista tema kao i kolege iz MOST-a. Stanka u ime kluba HSLS-Rusak-BUZ isto kao što je i kolega iz MOST-a zatražio, dakle pedagoški standard u predškolskom obrazovanju i odgoju.
Hvala lijepa. Imamo li još kakvih zahtjeva? Nemamo. Dakle, vidjet ćemo se opet. Sad je 9,40 u 9,50 sati se vidimo ponovno. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 09,50 SATI.]] Evo ga, vrijeme nam je došlo. Ja vas molim da se sjednete i evo zamolio bi prvo uvaženog zastupnika Marka Sladoljeva koji će govoriti u ime Kluba zastupnika MOST-a. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Poštovani zastupnici i zastupnice, jučer su odgojiteljice u vrtićima pokazale da ih se više ne može ignorirati i da su problemi s kojima se susreću dostigli vrhunac. Ono što je zanimljivo jest da one ne traže veću plaću za sebe, nego bolje uvjete rada za one kojima su posvetile svoj rad a to su djeca. Prosvjed je organiziran pod motom "Dajte pet za DPS" a riječ je o državnom pedagoškom standardu koji Grad Zagreb i ostali gradovi uporno ignoriraju. Ovo su njihovih pet zahtjeva: 1.je hitno smanjiti broj djece po grupama, 2.unaprijed planirati smještajne kapacitete, pratiti demografsku sliku te u skladu s tim planirati povećanje istih, 3.je više stimulacije za dodatne i posebne programe koje vode odgajateljice, 4.je više odvajanja financijskih sredstava za igračke i didaktička sredstva jer je činjenica da to sad financiraju odgajateljice i sami roditelji i 5.s gradovima postati socijalni partner. U Zagrebu, Gradu Zagrebu trenutno ima 10 tisuća djece više u gradskim vrtićima od državnog standarda koji je zakonom propisan. Naime, prema tom standardu u jednoj jasličkoj grupi u kojoj su djeca od 13 do 17 mjeseci maksimalno može biti upisano 8 djece, a trenutna situacija je da upisano u grupama od 19 do 21 dijete. Što su djeca starija to se broj još više povećava. Pa tako u grupi gdje su petogodišnjaci može biti maksimalno 20 djece a trenutna situacija je da ih ima po 30 u grupi. To se sve događa u gradu koji financira nogometne klubove koji su kao udruga građana a koji ako se optužnice neke dokažu ti klubovi su prali novac u of shore companyama, u gradu koji kupuje automobile od milijuna kuna, u gradu koji radi fontane a ne vrtiće. Nemojte me krivo shvatiti, smatram da su fontane lijepe, ali pitanje je prioriteta. To je kao da imate stan od 40 kvadrata i višebrojnu obitelj od petero djece, i imate novaca, vi umjesto da uložite u veći stan vi kupujete skupi automobil kako bi svom susjedu pokazali svoju bahatost ili nadmoć. To su iracionalne odluke koje štete našoj demografskoj politici jer ako se ovako nastavi neće se imati ko diviti tim fontanama, a klub koji sam spomenuo i onako više nema publike ali to je za neku drugu temu. Hvala.
Hvala lijepa. Jel se slažete bez obzira na redoslijed s obzirom da su tematike povezane da možda sad kolega Špika govori a onda kolega Končevski i Maras? Čini mi se da je to logičnija, ako ne, ne. Može. Evo izvolite kolega Špika u ime HSLS, BUZ, uvaženi zastupnik Milivoj Špika. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolege i kolegice, moram reći da sam frapiran ovakvim istupima pojedinaca u Hrvatskom saboru kad se želi pričati, a mi smo ovdje nacionalni Parlament o nekoj temi i onda se svedemo na neku lokalnu razinu i pričamo o nekom lokalnom problemčiću. I onda kako bismo nekog denucirali počinjemo spominjati viškove, automobile, fontane i nešto slično. A sad ću ja vama nešto reći što vi ne znate obzirom da ste vjerojatno previdjeli činjenicu da ovdje ima i zastupnika u skupštini Grada Zagreba. Dakle znate li vi kolega da taj pedagoški standard koji je takav kakav ste vi rekli ima viška ljudi u grupi. Točno. I činjenica je da ima ali da u toj grupi nikad nije kapacitet popunjenosti veći od 60-70%. Dakle, kad uzmemo u obzir koliko je realno ljudi u bilo kojoj od tih dobnih skupina vidimo da otprilike to upada u taj pedagoški standard uz jednu bitnu činjenicu. U Zagrebu imate još uvijek slobodnih negdje tisuću mjesta u dječjim vrtićima a vi mi recite koliko još gradova u RH se tako nečim može pohvaliti. Druga stvar, svaki dječji vrtić radi godišnji i financijski plan. Znate li vi kolega činjenicu da tete u vrtićima imaju veću plaču za 30-40% od učitelja u osnovnim školama. Znate li to ? Ne znate to. Znate li vi kolega da grad Zagreb svake godine za predškolski odgoj iz svog proračuna izdvaja preko 8020 milijuna kuna što je nešto malo više od 13% ukupnog proračuna. Dajte molim vas. Molim vas lijepo [[Upadica predsjednik: Ja vas molim da saslušamo kolegu Špiku. Molim vas.]] Ne možete izaći ovdje i pričati o pedagoškom standardu pozivajući se na jedinicu lokalne samouprave samo iz razloga da biste se nekom dodvorili. Ali ću se ja sa složiti u jednom, da treba raditi na poboljšanju pedagoškog standarda u svakom djelu RH. Ali nemojte uspoređivati grad Zagreba sa nijednom jedinicom lokalne samouprave jer ćete naići na zid, jer trebate raspolagati s činjenicama da je u gradu Zagrebu nezaposlenost upola manja nego u ostalom djelu Hrvatske. Da su plaće 30-tak % u prosjeku više nego u drugim dijelovima Hrvatske, da je socijalni standard svih skupina znatno kvalitetniji od 90% jedinica lokalne samouprave u Hrvatskoj. Dakle, loša je usporedba kolega, loša usporedba a posebno jer ovo nije tema Zagreb, nije tema zagrebački pedagoški standard i nema ovdje nikog tko bi službeno eventualno rekao nešto u ime grada zato sam si dao za pravo da vas demantiram i da vas upozorim da pripazite što pričate jer kad dođete ovdje onda trebate raspolagati sa činjenicama kako se ne bi dogodilo da imate i drugačijih odgovora.
Kolege, ja vas molim, kolege i kolegice, pustimo i saslušajmo ovaj što ima uvaženi zastupnik Špika za reći, što god o tome bilo tko mislio. Molim vas.
Drage moje kolege! Ja se često puta nisam slagao sa nekim zastupnicima ali mi to ne daje za pravo da im galamim, da vičem, da upadam u riječ, da mašem, gestikuliram. Ja se mogu složiti ili ne složiti. Ali ako smo svi toliki demokrati onda to pokažimo na način da pustimo govornika da završi i da kaže ono što ima pa ma koliko se ne slagali jer ćete i vi imati priliku doći i reći ćete ali upozorenje još jednom stoji. Upozoravam ovog puta i kolege zastupnike da imam sve manje strpljenja i da ću sve češće izlaziti van pa čak i u replikama kad se bude izlazilo sa nekim podacima koji naprosto ne stoje. Dakle, ovo je ukratko na ovo izlaganje oko pedagoškog standarda i onoga što se događa u Zagrebu. Bilo bi dobro kad bi sve jedinice lokalne samouprave stigle u Zagreb, ne zato što je u Zagrebu fenomenalna situacija, dapače i u Zagrebu itekako ima toga još puno raditi jer nigdje i nikada nije toliko dobro da ne može biti još bolje. Ali uzeti taj primjer da bi se nekoga ili nešto denunciralo u najvažnijem slučaju nije korektno. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Kolega Bulj je čini mi se digao povredu Poslovnika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Povreda Poslovnika članak 238, znači ovo je bila replika, nije se govorilo o temi koji je bio predmet rasprave, ovo je bio predizborni skup jedne političke ocjene koja u ovome slučaju kolega Špika ne govori, malo mu je kraći tekst nabio nego što mu je možda nalogodavac napisao. Ovdje se govorilo o pedagoškim standardima i ovdje je činjenica da u Zagrebu pa i možda i u drugim lokalnim sredinama naša djeca koja su naša budućnost i naše tete koje su drugi roditelji nisu ispunjeni standardi i smatram da vi gospodine predsjedniče ste trebali upozoriti da nije ovo replika nego se govori o temi koju je gospodin Špika najavio. I ovo je bila isključivo povreda Poslovnika i također vaša greška gospodine predsjedniče. Ovo nije bio predizborni skup nego govor o ozbiljnoj temi o kojoj se treba ozbiljno raspravljati. Hvala lijepa.
Ja procjenjujem da to nije bila povreda Poslovnika. Naravno, kolega Špika je djelomice govorio o pedagoškom standardu, djelomice o svemu ostalome ali to čini i svi ostali zastupnici vrlo često. Prema tome, kad bismo po tome postupali onda bismo bojim se jako imali veliku šutnju u ovom Parlamentu. Ali sada bih ja riječ dao uvaženom zastupniku Tomislavu Končevskom koji će u ime Hrvatskih laburista sada govoriti.
Poštovani predsjedniče. Kolegice i kolege. Evo vidjeli ste većina vas izjavu predsjednice da je gospodin Lozančić bio privatni obavještajac gospodina Zorana Milanovića, nije navela premijera ali ja smatram da u tom trenutku gospodin Milanović bio premijer Hrvatske. Klub Hrvatskih laburista zatražit će osnivanje istražnog povjerenstva u Hrvatskom saboru da konačno razriješimo te dileme tko koga prisluškuje. Ja ne mogu vjerovati da predsjednica države na javnoj televiziji može izjaviti tako nešto. Nas gleda cijeli svijet. Mi sami od sebe radimo prči. Mislim da privatni osobni obavještajac može biti ravnatelj SOA-e, to je vrlo smiješno, netko je to morao podržati, netko to mora kontrolirati. Gledajte ako mi nemamo kontrolne instrumente koji kontroliraju ravnatelja SOA-e onda je to jako žalosno. Onda ja ne znam šta radi Sabor, šta radi Odbor za nacionalnu sigurnost. Mislim da je to vrlo, vrlo neozbiljno. I ako mi ovisimo o samo jednom čovjeku i ako se bavimo obavještajnom zajednicom a ne bavimo se gospodarstvom, ne bavimo se temama koje su bitne za ovaj narod. Jer ljudi narod nam je gladan, a mi razmatramo još uvijek i predsjednica govori koja bi trebala biti nekakva krovna institucija ove države govori o ravnatelju SOA-e na taj način. To je sramotno. Zato ćemo zatražiti osnivanje Istražnog povjerenstva, zatražit ćemo od svih vas koji žele potpisati trebamo 10% potpisa da se pokrene to istražno povjerenstvo, pa da utvrdimo tko koga prisluškuje i tko je s kim šurovao i tko kome smeta i zašto se u ovoj državi samo govori o obavještajnim zajednicama. Mislim da i kad su se dijelili nekakvi odbori u Saboru najviše je bilo zainteresiranih onih za Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, a za nekakve socijalne teme baš i nije bilo previše zainteresiranih. Meni baš to ne djeluje jako dobro. Mislim da narod nas gleda i narod će nas kazniti sigurno. Moramo se početi baviti temama koje su bitne za narod, a ne temama koje su bitne za nekakve vlastite fotelje i vlastite pozicije. Jer gledajte, ako ćemo mi stalno se baviti i ustašama i partizanima, ako ćemo se stalno baviti nekakvim tajnim službama, a ne ćemo se baviti poslom za koji smo plaćeni nećemo doći nigdje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Evo srećom sad nitko nije digao povredu Poslovnika, jer nije se radila tema ni o ustašama, ni o partizanima. Ali naravno to dogovor je samo ono što sam ja rekao sloboda govora mora bit zajamčena svima šta god slagali se mi ili ne slagali se sa onim što govori govornik. Evo i sad će u ime kluba SDP-a riječ uzeti uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Treba svakom dopustiti da govori, a nekima bih rado dao i svoje dvije i pol minute da nastave govoriti dalje, jer to je dobro. Ne? Što oni više govore to bolje za druge. Ne? Javili smo se u ime kluba SDP-a zbog toga što je na žalost zemlja paralizirana, sukobi u koaliciji onemogućuju normalni rad institucija. Sve stoji. Dva, tri mjeseca su još nekako stvari išle od prošle Vlade, ali u ovom trenutku sve stoji i građani su sa pravom zabrinuti kako će naša zemlja nastaviti dalje. A najviše pate rekao sam građani, a među njima mladi ljudi kojima je obrazovanje bitno i koji su budućnost naše zemlje. U ovom trenutku 5000 hrvatskih studenata i studentica čeka svoje stipendije zbog nerada ove Vlade. Preko mjesec i pol dana stipendije nisu isplaćene i ne samo da je to njihov problem, jer to je problem i njihovih obitelji. Ljudi studiraju, ljudi svaki mjesec imaju troškove i nemaju za svoj najnormalniji obrazovni proces i za svoje preživljavanje na svojim fakultetima. Mjesec i pol dana je prošlo od usvajanja proračuna. Taj problem se nije riješio. Pozivam ministra znanosti, pozivam Vladu Republike Hrvatske i premijera Oreškovića da riješe taj problem, jer to zbilja nije dostojno da naša Vlada ne vodi najviše računa o onima koji su budućnost naše zemlje. Ono što nas također ovdje čudi u okviru tih sukoba u koaliciji je da premijer traži podršku i stranih zemalja. Vi vidite da danas u novinama premijer govori da novi ravnatelj SOA-e ima podršku Kanade i Amerike. Znači, traži podršku stranih zemalja od svojih ja bih rekao dojučerašnjih podupiratelja u Klubu zastupnika HDZ-a koji se sada preko medija pokušavaju postaviti kao netko tko je iznad premijera i iznad institucija ove zemlje. Mi te podržavamo, mi ćemo te i smijeniti. Situacija je katastrofalna dame i gospodo i odavde vas još jednom pozivamo da uvedete red i rad u državne institucije. Ovo više nije izdrživo! Građani traže da se pokrenete ili da se maknete. Što se tiče grada Zagreba želim i tu poručiti određene stvari. Čudi me da kolege iz MOST-a potiču ovu temu s obzirom da je upravo njihov koalicijski partner Klub 365 Milan Bandić na vlasti u gradu Zagrebu i da ne komuniciraju u okviru svoje koalicije. Znači, zastupnici kluba 365 Milan Bandić su članovi na državnoj razini koalicije koju sada vodi Republiku Hrvatsku. Doduše nema ni jednog zastupnika. Vrlo često, ne vrlo često nego gotovo u pravilu u sabornici iz tog kluba tako da se on nikada ni ne javlja, niti ne odgovara na ovakve stvari. Ali činjenica je da tete u Zagrebu i da 10000 djece kojih je više u vrtićima u Zagrebu su problem nacionalne razine. I neprimjena državnih pedagoških standarda je problem nacionalne razine i ne slažem se sa kolegom Špikom koji vjerojatno podržava gospodina Bandića u Zagrebu da se o tome ne treba govoriti u Saboru. Naše tete u gradu Zagrebu nemaju veće plaće nego šta imaju učitelji u osnovnim školama. Te plaće su do 6000 kuna. Spremačice imaju 3000 kuna i to nisu plaće s kojima bi se netko hvalio da su velike. Naše tete se ne bune radi sebe, bune se radi djece, zbog toga što ima previše djece u grupama, zbog toga šta nema plana razvoja mreže vrtića u gradu Zagrebu, zbog toga što nemaju riješeno financiranje za kupnju pomoćne opreme i igračaka, što su vrtići katastrofalno opremljeni. Zbog čega? Zbog toga što nemaju više niti razrađen plan stimulacije kako da rade u vrtićima i sve to je opravdano i o tome treba govoriti. Naše tete i sada ću vam reći jednu istinu. Svako jutro kada dođem u vrtić i dovedem svoju djecu vidim koliko je taj vrtić loše opremljen. Kada smo ih doveli ovdje u Sabor tu grupu gdje idu moja djeca i kada sam ih proveo kroz Sabor i odveo na kolače u restoran, znate šta su djeca sutra najviše crtala? Kako su jela kolače u restoranu zbog toga što nemaju adekvatnu prehranu u gradu Zagrebu. Imaju 11 kuna normativ za svakodnevni obrok. To je problem dame i gospodo i o tome treba razgovarati u ovom Saboru, jer Bandić ne radi ništa, Bandić nije rješenje, Bandić je problem. Kupuje aute, gradi fontane kraj kojih neće nitko šetati a naša djeca nemaju ni igračke ni hranu. I o tome treba gospodine Špika ovdje u Saboru govoriti koliko god vi podržavali vašeg prijatelja Bandića.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Miro Bulj je dignuo povredu Poslovnika. Mogu pretpostaviti što će reći.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Maras je povrijedio Poslovnik po članku 238., također je govorio o temi koja nije bila rasprava. On je govorio o temi kakav je odnos stranke Milan Bandić i MOST-a što apsolutno nema nikakve veze sa ovom temom. Ima možda u kontekstu da SDP je vladao Hrvatskom državom i da se ti … [[Ne razumije se.]] nisu poštivali. Kao da je vladao Gradom Zagrebom i da je doveo državu u situaciju u koju je doveo. Možda bi bila puno bolja rasprava u tom smjeru, a ne da MOST proziva koji se pojavio prije 3 mjeseca.
Ja ću odgovoriti na isti način kao što sam i ranije. Točno je, kolega Maras je otišao od teme. Međutim ponavljam, kada bismo ograničavali u ovim nastupima svima da govore izvan teme bojim se da bi tu vladala trajna šutnja. Prema tome, evo nećemo to shvatiti kao povredu Poslovnika. Ali sad kolega Maras se javio za povredu Poslovnika.
Hvala lijepo. Povrijeđeni su članci 232. i do 238., gospodin Bulj je krivo dignuo povredu Poslovnika jer ja upravo jesam naveo temu unutarpolitičkih problema u RH, upravo sam o tome govorio. Govorio sam o tome gospodine Bulj da vi ste sa Bandićem ruku pod ruku, a sada ga ovdje prozivate. Pa što ne pozovete čovjeka na sastanak i sjednete i raspravite te probleme. Znači, MOST je u koaliciji sa Milanom Bandićem. MOST je u koaliciji sa HDZ-om, probajte to shvatiti. Svi problemi koji se danas dešavaju u Hrvatskoj dešavaju se i zbog MOST-a, zbog toga što ne možete funkcionirati u toj koaliciji. I naše tete u Zagrebu također protestiraju zbog MOST-a. I naši studenti nemaju isplate radi MOST-a. To ste vi, vi ste na vlasti. Probajte to shvatiti. To ćemo vam govoriti cijelo vrijeme. Klub Milan Bandić nije rješenje nego je problem. Pogledajte, jel vidite igdje ikoga iz tog kluba već danima? Niti gospođe Perković, niti gospodina … [[Ne razumije se.]] niti gospodina Bileka niti gospođe … [[Ne razumije se.]] Četiri zastupnika ja nisam vidio ovdje mjesecima.
Hvala lijepa kolega Maras. Sad bi bilo dosta sa povredama Poslovnika i sa zlorabljenjem institucije povrede Poslovnika. Ja vas lijepo molim imamo dovoljno prilika u svojim nastupima u ovih 5 minuta da kažemo što mislimo, a što nije u dnevnome redu. Prema tome nemojmo zlorabiti ostale institucije Poslovnika da bismo iskazali bilo kakve svoje stavove. Mi ćemo sada otići na ono za što smo danas došli ovdje, a što je po dnevnom redu. Prvi prijedlog zakona je - Prijedlog Zakona o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova, prvo čitanje, P.Z.E. br. 32; Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske temeljem članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal ste primili u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda nije prihvaćen prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku te se u raspravi o ovom prijedlogu primjenjuju odredbe iz Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi zamjenik ministra gospodarstva Leo Prelec. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora pred vama se nalazi prijedlog Zakona o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova. Ovim će se zakonom implementirati Direktiva 2013/11. EU Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova. Također će se urediti provedba Uredbe 524/2013. Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o online rješavanju potrošačkih sporova. Svrha ovog Zakona o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova jest potrošačima osigurati pristup jednostavnim, učinkovitim i jeftinim načinima rješavanja svih domaćih i prekograničnih potrošačkih sporova. Rok za okončanje postupka prema ovom zakonu je 90 dana, a može biti produljen samo iznimno. Temeljem ovog zakona odnosno kriterija propisanih u zakonu odredit će se nacionalna tijela za alternativno rješavanje potrošačkih sporova koja će se notificirati Europskoj komisiji. Na taj način će sva tijela za alternativno rješavanje potrošačkih sporova iz država članica EU biti imenovana prema jedinstvenim kriterijima. To će omogućiti potrošačima da se prilikom prekograničnih sporova mogu obratiti i tijelu za alternativno rješavanje potrošačkih sporova u državi članici EU koja nije država njihovog prebivališta. Kontaktna točka za online rješavanje prekograničnih potrošačkih sporova bit će Nacionalni europski potrošački centar koji djeluje u Ministarstvu gospodarstva. Prijedlozi za alternativno rješavanje prekograničnog spora podnose se putem platforme za online rješavanje sporova. To je alat koji omogućava podnošenje pritužbi uz svu prateću dokumentaciju elektroničkim putem na jeziku bilo koje države članice. Ovim će se prijedlogom zakona izvršiti usklađivanje s europskom pravnom stečevinom u području zaštite potrošača, doprinijet će se smanjenju broja potrošačkih sporova na sudovima osobito sporova male vrijednosti te će se povećati povjerenje trgovaca i potrošača u unutarnje europsko tržište što će imati učinak na gospodarstvo u cjelini povećanjem nacionalnih i prekograničnih transakcija. Naposljetku potrebno je istaknuti važnost donošenja ovog zakona u što skorijem roku. Naime, obzirom da je rok za usklađivanje sa direktivom o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova bio 9.srpnja 2015.godine protekom navedenog roka Europska komisija pokrenula je postupak povrede prava EU protiv RH temeljem članka 258.i članka 260.stavka 3. Ugovora o funkcioniranju EU radi nenotifikacije odgovarajućeg nacionalnog zakona kojim se prinosi predmetna direktiva povodom čega je RH zaprimila i pismo službene obavijesti kako i obrazloženo mišljenje. Svakim daljnjim kašnjenjem izlažemo se izricanju novčane kazne zbog nepravovremene implementacije zakonodavstva EU. Slijedom navedenog predlažem usvajanje ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, očito. Prema tome, otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika SDSS-a i Reformista govoriti uvaženi zastupnik Mile Horvat. Vidim da kolege Horvata nema ovdje izgleda, ništa gubi pravo na raspravu. Slijedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Cijenjeni kolegice i kolege, poštovani predstavnici ministarstva direktiva o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova je stupila na snagu 8.srpnja 2013. Znači tri godine je već prošlo da je ta direktiva mogla biti primijenjena. Već tri godine su mogli biti potrošači zaštićeniji ali dobro je da je ovaj zakon došao pred Hrvatski sabor jer u lancu proizvođač-trgovac-kupac odnosno potrošač, je najnezaštićeniji je ovaj posljednji kupac-potrošač. Iako i trgovac je kupac, ali na tržištu industrijske potrošnje, a na tržištu široke potrošnje onda je kupac krajnji potrošač. Kada bismo izvršili nekakvu analizu i istraživanje svih stanovnika koji koriste usluge ili kupuju proizvode ali većina nas kakvo bi bilo zadovoljstvo krajnjeg potrošača tom uslugom ili proizvodom? Npr. gotovo svi mi imamo odnos sa dobavljačem električne energije, sa dobavljačem plina, sa teleoperaterima, sa vodovodom, sa bankama, sa čistoćom siguran sam a paradoks je da bi većina bila najzadovoljnija sa čistoćom, a radi se o smeću, a najnezadovoljniji sa ovim drugim ostalim. Niti jedan automobil na svijetu ne troši benzina ili nafte koliko mu piše u katalogu, niti jedna reklama ne postoji da djelomice ne obmanjuje krajnjeg korisnika i kupca. A najvažnije je zapitati se koji je odnos kvalitete proizvoda, cijene i roka upotrebe. Sve manje je proizvoda i usluga sa većom kvalitetom, odnosno kvaliteta proizvoda i usluga je sve niža a cijena je sve veća. U disproporciji je kvaliteta i cijena. Nekad proizvodi koji danas traju dvije godine trajali su po deset godina. Kad čovjek ovako razmišlja koji bi proizvod mogao da odgovara cijena, kvaliteta, rok upotrebe, pa skoro da mi pada na pamet jedino televizor da zadovoljava te uvjete da čovjek stvarno bude zadovoljan kad kupi koliko je platio i koliko mu to traje i koju kvalitetu ima. Ali ono što je najvažnije danas da svaki kupac mora gledati porijeklo i mjesto proizvodnje. Da je to vrlo važno. I ovaj prijedlog zakona je donošen, odnosno predložen da bi pripomogao zaštiti potrošača i da se alternativnim putem rješavaju sporovi između potrošača i proizvođača. Ne sumnjivo da ponašanje na tržištu i odnos prema krajnjem kupcu ponajviše zbog sve lošije i lošije kvalitete zahtjeva ne samo ozbiljno razmisliti nego što prije ponovno uspostaviti državni inspektorat u RH da zaštiti građane RH od lošije kvalitete koji su preplavili tržište. Naročito je opasna Internet prodaja. Zapravo kupuje se ono što se nema dovoljno informacija o proizvodu. Što se tiče samog prijedloga zakona vjerujemo da će pripomoći rješavanju sporova i vjerujemo da će pripomoći ozbiljnijem ponašanju proizvođača. I ozbiljnijem odnosu prema kupcima. Kupac je i trebao bi biti zakon. Bez kupca nema ni proizvođača ni trgovaca a zapravo nezakinut je u tom odnosu. Dobro je da je predloženo na Odboru za zakonodavstvo da ovaj prijedlog zakona ide u dva čitanja i Klub HDZ-a podržava da ide u redovnu proceduru jer bi ga trebalo, ovaj zakon je potreban, on je dobrodošao i treba ga samo malo doraditi i u dva čitanja raspraviti i vidjeti koji su nedostaci i kako se može pospješiti. U članku 10. koji propisuje opće uvjete stručnosti i neovisnosti i nepristranosti tijela za arbitražu odnosno za alternativno rješavanje sporova. Propisuje da osobe koje provode sporove pri tijelu moraju imati određene kompetencije ali ne govori zakonom koje kompetencije. Mislimo da treba zakonom definirati jer pod stavkom 2. kaže da će tijelo za alternativno rješenje svojim aktima detaljno urediti što se smatra kompetencijama a onda može doći i sigurno će doći da će različite kompetencije vrijediti za različita tijela jer se ima, jer će biti puno tijela. Zato je potrebno zakonom urediti da ne dođe do različitosti, da je kompetencija u jednom tijelu nešto što nije kompetencija u drugom tijelu. Isto tako, da osobe moraju biti imenovane na vrijeme od najmanje tri godine. Mislimo da je to loše rješenje, onda ispada da se može biti imenovana u jednom tijelu na deset godina, u drugom na tri, u trećem na 4 i da to treba biti jedinstveno vrijeme imenovanja. Da nisu obvezne slijediti upute niti jedne od stranaka ili njihovih zastupnika, znači da osobe koje su u postupku provedbe alternativnog rješenja problema, nisu obvezene dijeliti, slijediti upute stranaka, a što znači, nisu obvezne ali mogu. Ovakvo rješenje bi trebalo korigirati da ne smiju slijediti a ne da nisu obvezne slijediti. Ne mogu biti razriješene prije isteka mandata bez opravdanog razloga. To je dobro, ali onda treba navesti što su opravdani razlozi. Ovaj prijedlog zakona ne sadržava u kojim opravdanim razlozima se može razriješiti prije mandata. Članak 12. za potrebe članka 10.stavka 2. da tijelo za alternativno rješavanje potrošačkih sporova po potrebi će organizirati stručno osposobljavanje i … [[Govornik se ne razumije.]] hoće li po potrebi zakonom se određuje a ne samo otvara mogućnost, mislimo da ovo ne treba ovako biti definirano nego jest nije utvrđeno kad se potreba stvara a hoće li i da ne piše to tijelo može i tako i tako raditi da i ovo ne stoji u zakonu. U članku 14. piše da u slučaju da su osobe koje provode postupak zaposlene kod strukovne organizacije itd. tijelo za alternativno rješavanje potrošačkih sporova mora na raspolaganju imati i zasebna financijska sredstva dovoljna za ispunjenje zadaća osoba koje provode postupak, kolika su ta sredstva dovoljna. Možda će u jednom tijelu biti jedna, nisu definirana koja su i tko procjenjuje kolika su ta sredstva dovoljna, koja razina sredstava dovoljna. Članak 16. tijelo za alternativno rješavanje potrošačkih sporova dužno je na svojim mrežnim stranicama a po potrebi i putem drugih prikladnih sredstava objaviti godišnje izvješće o svojem djelovanju. Uz sav mentalni napor nisam mogao zaključiti koja su to druga prikladna sredstva. Ako zakon utvrđuje onda predlažemo da do drugog čitanja utvrdite da je to na mrežnim stranicama i ako se predlaže još nešto da to bude jasno gdje a ne putem drugih prikladnih sredstava, je li to dnevna novina, web stranica ili nešto drugo ali nek bude definirano. U članku 18. tijelo za alternativno rješavanje potrošačkih sporova dužno je osigurati da u postupku stranke imaju mogućnost u razumnom roku očitavati se. Predlažemo da odredite koji je taj razumni rok, jer razuman rok je za nekoga 3 dana, za nekoga 8, za nekoga 30 a ovi malo ljeniji, tolerantniji, možda bi i 60 dana mislili da je razuman rok. Zato smatramo da je potrebno riješiti. Isto tako prije stavka 3. prije nego što pristanu na predloženo sporazumno rješenje strankama se mora omogućiti razumni rok za njegovo razmatranje, opet jasnije, nalaže se potreba jasnijeg definiranja, utvrđivanja rokova razumnog roka. Ovaj prijedlog zakona će sigurno pripomoći da potrošači i kupci robe široke potrošnje budu zaštićeniji, da imaju načina jasnije, preciznije, jeftinije i brže riješiti problem nezadovoljstva navedenim proizvodom ili uslugom. Ali zato je zakon, zbog svoje osjetljivosti mora biti potpuno precizan i jasan, ne dvosmislen i provediv i mislimo da će ove sugestije tome pripomoći i Klub HDZ-a podržava prijedlog ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Sljedeća će u ime Kluba SDP-a govoriti uvažena zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavniče Vlade, kolegice i kolege. Klub SDP-a podržat će Prijedlog zakona o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova. Dakle, dobili smo sada i jedan prijedlog zakona o mirnom rješavanju sporova i to specifičnih sporova, potrošačkih sporova. Treba ovom prilikom napomenuti da smo mi još, sada već daleke 2002. odnosno 2003. godine donijeli po prvi Zakon o mirnom rješavanju sporova za razliku od jedne bogate Amerike koja je već 1970. godine uočila da je pravosuđe skupo i da ne može graditi nove zgrade niti povećavati plaće, niti zapošljavati suce nego su krenuli u alternativni način rješavanja sporova. Ispočetka su se čak oduljili i redovni postupci jer institucija kao svaka dobra ne može odmah saživiti, jer dobre stvari zaista započinju malim koracima. Međutim, već nakon 5 godina sada, a pogotovo danas kada vidimo postotke oni građanske, dakle civilne predmete rješavaju jedno preko 80, čak do 90% kako u kojoj državi na mirni način. Dakle i preporuke, ne samo ova direktiva koju inkorporiramo sada mi u zakon EU, nego i preporuka Vijeća Europe govore o tome kako trebaju zemlje članice, dakle svim svojim bilo rezolucijama, bilo direktivama potiču države članice na mirno rješavanje sporova. Zašto je ono važno i po kojim načelima mirno rješavanje sporova se provodi? Dakle, za razliku od prethodnih govornika upravo ono što su mane i što oni nalaze mane o nepreciznosti nekoj i o čvrstoći i o krutosti norme treba reći da je upravo na ovakav način stipuliranje govori in favorem mirnog rješavanja sporova. Jer mirno rješavanje sporova znači manje formalni postupak što upravo ovaj zakon to, prijedlog zakona i omogućava. Ciljevi i svrha svakog mirnog načina rješavanja, pa onda i potrošačkih sporova jeste to da se stranke pomire. Dakle, u ovom slučaju trgovac i potrošač što stvara jednu tolerantnu atmosferu za kasnije njihovo poslovanje, odnosno prodaju i kupnju. Drugo ne manje zanemarivo, možda i najvažnije o brzini postupka. Dakle, s obzirom da je takav postupak neformalan, da stranke ne moraju, dakle i oni arbitri koji budu zaduženi za to mirenje oni ne postupaju samo po načelu zakona i zakonitosti, nego i po načelu pravičnosti. To je jedno temeljno načelo, dakle ali naravno izuzimajući one slučajeve da bi njihove nagodbe bile protivne bilo kakvom pravnom sustavu. Dakle, vezano je uz smanjenje troškova, uz smanjenje vremena na korist obje strane koje se mire, tj. na trgovca i na potrošača. Na žalost, ako gledamo postotke u kojoj mjeri, dakle sada već skoro 15 godina, 14 godina od kad imamo mogućnost mirnog rješavanja sporova, na žalost još uvijek takav način rješavanja sporova nije kod nas, ne da nije dominantan nego nije uopće taj postotak prihvatljiv. Dakle, država treba učiniti sve da potiče ljude i u ovakvim predmetima, u građanskim predmetima, u trgovačkim sporovima radi, da bi, za mirno rješavanje sporova. Na taj način rasteretili bi se i sudovi, a već sam napomenula koje koristi jedne stvaranje tolerantne atmosfere bi to imalo za same učesnike. Moram napomenuti da Hrvatska i ako nije imalo ovakvo slično zakonodavstvo, ali bila je poznata ranijih godina i desetljeća po mirnom rješavanju trgovačkih sporova pri Hrvatskoj gospodarskoj komori. Spomenut ću samo stalno izbrano sudište, a jednako tako i pri Obrtničkoj komori. Mi imamo, napomenut ću i ovom prigodom, mi imamo i mirno rješavanje sporova pojedinca ili pojedinaca u odnosu spram države. Čak smo u Zakonu o kaznenom postupku, izmjenama ZKP-a omogućili dakle da se pojedinac osumnjičen, odnosno optužen za kazneno djelo nagodi s državom. Na žalost, vidjet ćemo, dobro sreća za Zakon o kaznenom postupku, ali kako tu mirenje ide bez problema. Međutim, kod ovakve vrste predmeta imamo i dalje poteškoća. Osnovne karakteristike što bih ja posebno govoreći u ime kluba istaknula, a to je omogućavanje on-line rješavanja potrošačkih sporova. Jer uz određeni uvjet da je trgovac, da trgovac ima sjedište u Republici Hrvatskoj. Na takav način, dakle otklanja se potreba da potrošač putuje, dakle on, on-line može riješiti svoj spor. Bitno je to da ovaj prijedlog zakona, dakle omogući i ja vjerujem sada ovisi i o toj provedbi kolikom brzinom će se stvarati tijela koja će biti zadužena za ovo mirno rješavanje sporova. Ono što je rečeno u odredbi članka 3. gdje se govori o svrsi zakona, pa se ističe da će zakon omogućiti potrošačima na dobrovoljnoj osnovi pokreću postupke. Dakle, načelo dispozicije stranaka vrijedi i u Zakonu o parničnom postupku, dakle pred redovnim sudovima, pa je sasvim i logično da je dobrovoljnost ovdje temeljni način postupanja. Ali smatram samo ovako naizgled izgleda da je to suvišna riječ, međutim nije jer otklanja dakle neku potrebu da bi potrošač ili trgovac, ovdje govorimo o potrošačima i njihovoj zaštiti jer to prvenstveno je cilj ovog zakona, ne uvjetuje se da je on pokrenuo mirenje pa mirenje nije uspjelo i tada bi se tek obratio sudu. Ali ja vjerujem da će jedna od mogućnosti u daljnjem razvoju i izmjenama Zakona o parničnom postupku krenuti upravo u ovom pravcu da bi se postupci manje vrijednosti i jednostavniji postupci imali obvezu rješavati na miran način kao što su to mnoge zemlje već uvele pa i u EU ne otklanjajući time ono osnovno načelo postupanja, a to je dostupnost sudova građanima. U članku 5. govori se upravo o toj supsidijarnosti koja je naznačena već u članku 3. Ako vidimo u ovom zakonskom tumačenju pojmova koji se navode onda dakle izvan svake sumnje je da je trgovac osoba koja sklapa pravni posao, bilo koja osoba koja ima dakle sjedište u RH, to sam već rekla, ali to se odnosi kako na fizičke tako i na pravne osobe. Još ću jedanput se osvrnuti na sam tijek postupka. Ono što mnogi smatraju da je nedostatak ovog zakona, da nije sve precizno definirano ono upravo omogućava arbitru za kojeg zakon traži da ima nesumnjive kompetencije na području alternativnog rješavanja potrošačkih sporova, a moram reći da u RH i Hrvatska je zadnjih godina dosta i potrošila sredstva u educiranju novih arbitara ali ima iskustvo u arbitražama, dakle da omogući arbitru da ima pristup prema strankama kako bi mogli postići mirno rješavanje, da bi mogli mirno riješiti spor. Ono što je također važno kako bi se afirmirala ovakva jedna mogućnost prema trgovcima i prema potrošačima, a to je transparentnost postupanja, obveze svih ovih tijela koji budu zaduženi za mirenje i arbitara je da podnose godišnje izvješće, da ističu u svojoj godišnjoj objavi postotke riješenih postupaka, koliko je prosječno trajalo vrijeme i kako se te odluke izvršavaju. Ono što je karakteristika ovakve vrste predmeta je da su oni u pravilu vezani, skopčani sa vrlo malim troškovima, dakle iziskuju manje troškova, nekad su čak i besplatni i brzina rješavanja. Zakon predviđa, što je jako važno a i s obzirom i na narav ovakve vrste sporova, da trgovac ima sjedište u jednoj zemlji EU odnosno u Hrvatskoj, a da se potrošači mogu nalaziti u bilo kojoj zemlji EU. Što može često doći i do problema sukoba ne nadležnosti nego sukoba zakonitosti koji zakon primijeniti. Sad je tu jako važno upravo da pravičnost koja omogućava arbitru da predmet riješi onako koji će zakon biti primjenjiv da to može dogovoriti i sa ugovornim strankama. Dakle, zakon je koncipiran na takav način da omogući i da pozove na kraju krajeva sve one buduće korisnike tj. potrošače da mogu na brzi i efikasan način riješiti svoj problem, svoj spor. Međutim, mi u zadnje vrijeme, zadnjih nekoliko godina usudila bih se reći već 10-ak godina, a naročito u ovoj našoj recentnoj prošlosti gotovo da i kad donosimo bilo koji civilni građanski zakon da se on tiče i zaštite potrošača. Međutim, kao što su rekli i prethodni govornici neodoljivo nam se pokazuje da otkad imamo formalnu veću zaštićenost da su potrošači sve manje zaštićeni. Zato mi se čini da bi i ovaj prijedlog zakona svojom brzinom, ekspeditivnošću i manjim troškovima mogao doprinijeti u zaštiti potrošača i unaprijediti tu zaštitu potrošača. Hvala.
Hvala vam lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti uvaženi zastupnik Miroslav Šimić, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici, nekoliko riječi u ime Kluba zastupnika MOST-a. Formalni razlog donošenja ovog zakona je ispunjavanje obveza preuzetih ulaskom u EU i to u ovom slučaju tako da će se zakonom implementirati Direktiva o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova te osigurati provođenje Uredbe o online rješavanju potrošačkih sporova. Kako smo već mogli čuti sve to radimo 3 godine nakon što je Direktiva stupila na snagu i nakon što smo već i tada mogli krenuti u proceduru njene primjene. Činjenica je da se potrošači suzdržavaju od prekogranične kupovine zbog svojevrsne nesigurnosti, zbog nepovjerenja i zbog razlike među pravima država članica. Implementacijom ove direktive želi se postići ujednačena praksa putem kvalificiranih tijela bez obzira radi li se o prekograničnim ili domaćim potrošačkim sporovima, a također propisuje se i online rješavanje sporova koje su pokrenuli potrošači iz EU protiv trgovaca u EU. Rok za usklađivanje sa direktivom bio je 9.07.2015. godine i mi zaista maksimalno podržavamo donošenje ovoga zakona, međutim nije nam jasno zašto se sve u našoj državi mora raditi u zadnji trenutak, zašto se onda od Hrvatskog sabora očekuje da zakone donosi po hitnom postupku kada smo imali 2 godine za rješavanje nekakvog problema. Taj rok je kako svi znamo nažalost prošao, sada je Europska komisija pokrenula postupak povrede prava EU protiv RH zbog kašnjenja i zbog toga mi danas o ovome raspravljamo. Mislimo da se radi o važnom segmentu za razvoj hrvatskog društva, o zaštiti potrošača i mislimo da je prirodno bilo u interesu i Hrvatske vlade i Hrvatskog parlamenta da ovo daleko ranije bude na našim klupama, da ova direktiva koja jača povjerenje i potrošača, koja na kraju krajeva olakšava rješavanje sporova trgovcima daleko prije bude primijenjena. MOST segment zaštite potrošača smatra iznimno važnim i zbog toga ćemo naravno podržati donošenje ovog zakona. Mislimo da će se ovim zakonom osigurati jednostavno i učinkovito rješavanje domaćih i prekograničnih, online i offline potrošačkih sporova, povećat će se svijest potrošača o njihovim pravima, povećat povjerenje trgovaca i potrošača i jedinstveno tržište a samim tim tako povjerenje imat će utjecaj na rast i razvoj gospodarstva u RH. Hvala vam.
Hvala lijepa. Završno izlaganje imat će zamjenik ministra gospodin gospodarstva uvaženi Leo Prelec. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo htio sam reć samo, ne bi ustvari direktno odgovarao na neka pitanja, više sam htio reći slažem se sa svime što je izneseno u ovim komentarima dakle uvaženih zastupnica i zastupnika. Bitno je kod ovog zakona gledati šta je duh toga zakona a to je da se jednostavnim, učinkovitim, brzim i jeftinim načinima rješavanja omogući dakle ta prekogranično rješavanje online i offline sporova. Dakle, preregulirati ovaj zakon možda ne bi doprinijelo u tom jednostavnom i brzom rješavanju sporova. Ono što mi već imamo iskustva dakle u tim centrima za mirenje koji postoje u HGK-u, HOK-u dakle i u Hrvatskoj udruzi za mirenje mislimo da to treba iskoristiti, njih vidimo kako buduće dakle tijela za alternativno rješavanje potrošačkih sporova. Platforma, samo par informacija o nekakvoj operativnoj implementaciji ovog zakona, dakle platforma koja rješava ove online sporove to je pušteno u operativnu provedbu od 2.mjeseca 2016.godine. Naš centar za rješavanje potrošačkih sporova pri Ministarstvu gospodarstva već ima uvid u tu platformu ali potrebno je donijeti zakon kako bi oni to mogli implementirati. Drugo, dakle sva ova tijela koja treba nostrificirati za alternativno rješavanje potrošačkih sporova javljat će se Ministarstvu gospodarstva, bit će propisani ti kriteriji ali za njih će sve potvrdu dati dakle i tijelo od Europske komisije tako da će se one naći na popisu europskih tijela za rješavanje sporova. Dakle, pogotovo smatram ovaj zakon važnim u smislu sve veće trgovine online prodaje koju koriste i naši građani sve više. Mislim da je nekakav podatak da je oko 40% građana to već koristi i to će dati povjerenje u takav način trgovanja, a s druge strane neće obeshrabriti potrošače za nekakvim skupim postupcima, traže svoja prava na primjer kad kupe robu ili uslugu iz neke druge zemlje članice. Evo, tako da smatram da ovo treba gledat u kontekstu ovoga šta trebaju to alternativno rješavanje potrošačkih sporova donijeti i mislim da je ovaj zakon jako dobar. Ovo što mi isto apeliramo da se on donese u roku da ne dođemo u ovu fazu pred Europskom komisijom da dobijemo nekakve penale a smatramo da je sam duh zakona vrlo pozitivan. Evo hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Time zaključujem raspravu. O ovom prijedlogu zakona, a glasovat ćemo kad steknu uvjeti. Sljedeći je prijedlog Zakona o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova, prvo čitanje, P.Z.E. br. 32. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se prijedlog Zakona o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova. 1. Sve primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi uputiti će se predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Molim glasujte. Tko je za takav prijedlog? Molim rezultat. 125 za, nijedan protiv i nijedan suzdržan. Utvrđujem da je jednoglasno donesen zaključak.
Poštovani predsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici, evo da bih skratio izlaganje. Ja ću koristiti skraćene naziva ovih sporazuma jer su prilično dugački. Navedenim zakonom potvrđuju se sporazum i dodatni protokol kako bi njihove odredbe u smislu članka 141. Ustava RH postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Sporazumom se određuju zaštitne mjere koje države stranke prihvaćaju u skladu sa uvjetima sporazuma za sav izvorni i poseban vizibilni materijal u svim miroljubivim nuklearnim djelatnostima na svojim državnim područjima, u njihovoj nadležnosti ili koji pod njihovim nadzorom obavljaju bilo gdje drugdje isključivo u smislu provjere da se takav materijal ne preusmjerava na uporabu za nuklearno oružje ili druge nuklearne uređaje. Međunarodna agencija za atomsku energiju ima pravo i obvezu osigurati primjenu zaštitnih mjera u skladu s uvjetima sporazuma a Europska zajednica za atomsku energiju EURATOM i države stranke surađuju u mjeri u kojoj se to odnosi na svaku stranku kako bi olakšale provedbu zaštitnih mjera. Dodatnim protokolom određuju se podaci i način na koji svaka država stranka dostavlja podatke Međunarodnoj atomskoj agenciji uzimajući u obzir potrebu izbjegavanja, kočenja gospodarskog i tehnološkog razvoja ili međunarodne suradnje u području miroljubivih nuklearnih aktivnosti, poštivanja zdravlja, sigurnosti, fizičke zaštite i drugih sigurnosnih odredbi koje su na snazi kao i poštovanje prava pojedinaca te zaštite poslovne, tehnološke i proizvodne tajne ako i drugih povjerljivih informacija. EU je sa Međunarodnom agencijom za atomsku energiju ovaj sporazum o ne širenju nuklearnog oružja potpisala u Bruxellesu 1973.godine dok je dodatni protokol potpisan u Beču 1998.godine. Također treba reći da je RH stranka dvostranog sporazuma između RH i Međunarodne agencije za atomsku energiju o primjeni garancija u vezi sa sporazumom o neširenju nuklearnog oružja od 1998. godine te sporazuma o provedbi dodatnog protokola od 2008.godine. Temeljem tih međunarodnih ugovora koje je RH i sklopila mi redovito obavještavamo Međunarodnu agenciju za atomsku energiju o sveukupnom nuklearnom materijalu na svom državnom području a inspektori i Međunarodne atomske agencije provede nadzor u svrhu provjere da li je stvarno stanje u suglasnosti s prijavljenim stanjem. Međutim, pristupanjem RH EU, RH je preuzela obvezu obavještavanja Europske komisije o nuklearnom materijalu na svom državnom području. Donošenjem ovog zakona izbjeći će se dupliciranje istih obaveza koje proizlaze iz prije potpisanih ugovora sa Međunarodnom agencijom za atomsku energiju. Naime, temeljem članka 23. Sporazuma ako je dotična država s Međunarodnom agencijom za atomsku energiju sklopila druge sporazume za primjenu zaštitnih mjera po stupanju na snagu ovog Sporazuma za tu državu ukida se primjena zaštitnih mjera Međunarodne agencije za atomsku energiju i na temelju tog sporazuma dok je ovaj Sporazum na snazi pri čemu se na snazi ostaje obaveza koju je država preuzela na temelju tih sporazuma da ne koristi predmete koji podliježu zaštitnim mjerama na način kojim bi se poticala njihova uporaba u vojne svrhe. Dakle, zaključno, provedba ovog zakona odvijat će se kroz redovne aktivnosti Državnog zavoda za radiološku i nuklearnu sigurnost koji je od pristupanja RH EU zadužen za poduzimanje aktivnosti vezanih uz klasifikaciju i evidenciju nuklearnog materijala na državnom području RH. Hvala.
Hvala vam lijepa. Želi li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne vidim da se itko javlja. Otvaram raspravu iako za sada nemam nikoga prijavljenoga. Čini se da nitko nije za ovu temu niti od klubova niti od pojedinaca zainteresiran pa onda zaključujem raspravu a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Kraljevine Belgije, Kraljevine Danske, Savezne Republike Njemačke, Irske, Talijanske Republike, Velikog vojvodstva Luksemburga, Kraljevine Nizozemske, Europske zajednice za atomsku energiju i Međunarodne agencije za atomsku energiju o provedbi članka 3. stavka 1.1.4 Ugovora o neširenju nuklearnog oružja i dodatnog protokola o Sporazumu između Republike Austrije, Kraljevine Belgije, Kraljevine Danske, Republike Finske, Savezne Republike Njemačke, Helenske Republike Irske, Talijanske Republike, Velikog vojvodstva Luksemburga, Kraljevine Nizozemske, Portugalske Republike, Kraljevine Španjolske, Kraljevine Švedske, Europske zajednice za atomsku energiju i Međunarodne agencije za atomsku energiju o provedbi članka 3. stavka 1.1.4 Ugovora o neširenju nuklearnog oružja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 34. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Dajem na glasovanje prijedlog ovog zakona, da ne čitam sad sve iznova ako se slažete? Molim vas glasujte tko je za prijedlog? Glasovanje je završeno, 124 za, nijedan protiv i niti suzdržan. Utvrđujem da je jednoglasno donesen ovaj zakon.
Zahvaljujem. Dakle. Poštovani predsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Pred vama je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o inspekcijama u gospodarstvu s Konačnim prijedlogom zakona. Evo želja mi je upoznati vas s prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o inspekcijama u gospodarstvu. Trenutno je na snazi Zakon o inspekcijama u gospodarstvu koji je stupio na snagu 6. veljače 2014.godine a koji je donijet zbog ukidanja Državnog inspektorata te preuzimanje u djelokrug Ministarstva gospodarstva, inspekcijskih poslova u području zaštite potrošača, energetike, rudarstva i opreme pod tlakom. Tijekom primjene važećeg zakona ukazala se potreba za dodatnim uređenjem djelokruga tržišne inspekcije u području zaštite potrošača, a radi usklađenja sa posebnim zakonima koji određuju nadležnost tržišne inspekcije kao i potreba za uvrštavanjem pojedinih struka kao što su veterinarska agronomska i sanitarno inženjerska uz stručne uvjete za radna mjesta tržišnih inspektora, inspektora gospodarenja otrovnim kemikalijama zbog preuzimanja većeg broja službenika bivšeg Državnog inspektorata tih struka. Ujedno kroz primjenu zakona ocijenilo se potrebnim radi ekonomičnijeg i učinkovitijeg vođenja inspekcijskog postupka urediti na drugi način, drugačiji način postupak uzorkovanja radi provjere sigurnosti, odnosno sukladnosti tehničkih proizvoda stavljenih na tržište Republike Hrvatske. Naime, imajući u vidu ovlasti Tržišne inspekcije za kontrolu sigurnosti samo neprehrambenih, odnosno tehničkih proizvoda, te praksu EU ovim zakonom se uređuje obveza uzimanja jednog uzorka tehničkog proizvoda radi ispitivanja, umjesto do sada 2 uzorka koja su bila prvenstveno za prehrambene proizvode. Predložene izmjene zakona uvode značajne promjene u postupanje inspektora u gospodarstvu vezano za prekršajni postupak na način da se gospodarskim subjektima daje mogućnost da otklone utvrđene nepravilnosti u određenom roku bez sankcioniranja ukoliko iste nepravilnosti ne predstavljaju teži prekršaj kojim se ugrožava život, sigurnost i zdravlje ljudi, imovina veće vrijednosti, okoliš te ukoliko gospodarski subjekt nije u povratu u počinjenju istog prekršaja u roku od godine dana. Navedene izmjene su u skladu sa načelom oportuniteta iz Prekršajnog zakona, a temelje se i na praćenju sudske prakse prekršajnih sudova iz djelokruga inspekcija u gospodarstvu. Naime, samo tijekom 2015. godine u Upravi za inspekcijske poslove u gospodarstvu Ministarstva gospodarstva zaprimljeno je 555 presuda kojima se okrivljenici proglašavaju krivim uz izricanje novčane kazne, te 191 presuda kojim se okrivljenici proglašavaju krivim ali se oslobađaju kazne jer su otklonili posljedice prekršaja, odnosno ispunili su obavezu čijim neispunjenjem se ostvaruju obilježja prekršaja. Jasnim uređenjem slučajeva u kojima inspektor kao ovlašteni tužitelj neće poduzeti prekršajne mjere izbjeći će se diskreciona ocjena inspektora da samostalno odlučuje o primjeni novih instituta, te se na taj način uspostavljaju i određeni kontrolni mehanizmi u primjeni istih od strane inspektora. Zaključno. Predlagatelj smatra da će se ovim zakonom omogućiti efikasnije obavljanje inspekcijskih poslova s ciljem poticanja gospodarskih subjekata na poštivanje propisa, te posljedično tome mogućnost nesankcioniranja ukoliko otklone nepravilnosti u svom poslovanju, a koje su utvrđene u inspekcijskom nadzoru. Primarni cilj inspekcijskog nadzora je poštivanje propisa, a ne sankcioniranje, pa ukoliko gospodarski subjekti ne ponavljaju iste prekršaje kroz ponovljene nadzore na taj način postići će se i preventivna uloga inspekcijskog nadzora. Temeljem navedenog predlažem da Hrvatski sabor donese ovaj zakon po hitnom postupku, obzirom da se ovim zakonom predlaže smanjenje represije prema gospodarskim subjektima ukoliko otklone nepravilnosti u poslovanju kao i dodatno rasterećenje Prekršajnih sudova od prekršajnih postupaka. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. I sada prelazimo na odbore. Dakle, žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne vidim da se itko javlja, pa otvaram raspravu. Prvo će u ime Kluba zastupnika HRID-i i nezavisnog zastupnika Šandora Juhasa govoriti uvažena zastupnika Irena Petrijevčanin Vuksanović. Ne vidim je ovdje. Gubi pravo na govor. Sljedeći je u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista uvažena zastupnica Ružica Vukovac. Izvolite.
Hvala lijepo. MOST nezavisnih lista kao inicijator prijedloga izmjene Zakona o inspekcijama u gospodarstvu u potpunosti podržava prijedlog. Nakon 1.1.2014. godine s tim datumom zapravo prestaje sa radom Državni inspektorat. Ministarstvo gospodarstva preuzima inspekcijske poslove u području zaštite potrošača, energetike, rudarstva i opreme pod tlakom. Kao bitna izmjena važećeg zakona predlaže se uvođenje načela oportuniteta iz Prekršajnog zakona u rad inspektora, a u skladu sa stavovima Prekršajnih sudova u primjeni istog načela po pokrenutim prekršajnim postupcima temeljem optužnih prijedloga i inspektora u gospodarstvu kao ovlaštenih tužitelja. Od primjene navedenog načela predlaže se izuzeti teške, odnosno teže prekršaje propisane propisima koji su u nadležnosti Ministarstva gospodarstva i koje nadziru inspekcije u gospodarstvu, a kojima se ugrožava život, sigurnost i zdravlje ljudi, imovina veće vrijednosti, okoliš. U svim slučajevima kada je propisana upravna mjera zabrane, te u slučajevima ponovljenog počinjenja prekršaja od strane nadzirane osobe u roku od godine dana. Predloženim izmjenama kroz primjenu načela oportuniteta iz Prekršajnog zakona olakšat će se poslovanje gospodarskih subjekata, te rasteretiti Prekršajni sudovi u onim slučajevima kada nadzirana osoba otkloni nepravilnosti tijekom inspekcijskog nadzora ili u određenom roku nakon provedenog nadzora. Cilj ove reformske mjere jeste postizanje višeg stupnja poštivanja propisa od strane gospodarskih subjekata kroz otklanjanja utvrđenih nepravilnosti, te istodobno smanjenje procesuiranja u slučajevima u kojima utvrđene povrede nemaju obilježja težih prekršaja. Ujedno je u cilju omogućavanja pravilnog i zakonitog obavljanja inspekcijskih poslova i inspektora u gospodarstvu potrebno je jasno propisati slučajeve kada inspektor kao ovlašteni tužitelj neće podnijeti optužni prijedlog, odnosno izdati prekršajni nalog kako bi se izbjegla diskreciona ocjena inspektora da samostalno odlučuje o primjeni novih instituta, te se na taj način uspostavljaju i određeni kontrolni mehanizmi u primjeni istih od strane inspektora u gospodarstvu. Na ovaj način gospodarstvenici će u inspekciji imati saveznike koji će ih uputiti u uočene nepravilnosti a ne kažnjavati i time umanjivati šanse za pozitivni poslovni rezultat. Gospodarstvenici mogu biti opušteniji i više vremena posvetiti osnovnoj djelatnosti kojom se bave, a ne toliko biti opterećeni praćenjem propisa donesenih od strane države. Brigu o poštivanju manje bitnih propisa ovime državne inspekcije preuzimaju dijelom i na sebe, a u isto vrijeme i rasterećuju poduzetnike. Vjerujem kako će se provedbom prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o inspekcijama u gospodarstvu našim gospodarstvenicima znatno olakšati ali i ubrzati proces usklađenja poslovanja s pozitivnim propisima Republike Hrvatske. Napominjem kako je ovo zapravo dobar i pozitivan primjer koji bi trebale slijediti i druge inspekcije i druga nadležna mjerodavna ministarstva. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Sljedeći će u ime kluba SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Ivo Jelušić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege riječ je o jednoj relativno maloj izmjeni dopune zakona ali bitnoj pa dozvolite da kažem par riječi. Nije sporna dakle bit izmjene ovog zakona kad se odnosi na proširenje ako mogu reći struka, određenih struka koje dosada nisu bile obuhvaćene i koje mogu vršiti inspekcijski nadzor. Riječ je o agronomskoj, ako ne varam inženjeri sanitarnog rada itd., veterina. To nije sporno. Ono što moram na početku reći ono što je sporno, a to je što smo rekli kada se utvrđivao dnevni red zašto ovakav zakon ide po hitnoj proceduri? Kad pogledate, ako niste pogledali pogledajte dakle obrazloženje ovog zakona i obrazloženje hitnog postupka. Nema nijedna stvar koja je navedena u tom obrazloženju zašto to mora ići po hitnoj proceduri. Dakle, čak i u samom obrazloženju ne govori se zašto je to bitno po hitnoj proceduri. Prema tome, ako je ovo trebalo promijeniti, a trebalo je i moglo se započeti prije 2 mjeseca pa prije 2 mjeseca prvo čitanje i sad drugo, ništa se ne bi dogodilo da smo to dakle i za mjesec dana ponovno išli u drugo čitanje. To govorim naprosto zbog reda u ovom Saboru jer mi čak prihvaćamo to da ide po hitnoj proceduri nešto što nema ni suvislo obrazloženje zašto ide po hitnoj proceduri. Ali dobro. U osnovi dakle nemamo primjedbi kao klub SDP-a na ove izmjene i dopune, one su u redu, samo imamo dakle na proceduru kako je to napravljeno. Ono zašto ćemo podržati ovaj zakon je pored ostalog što na neki način sprječava birokratsku samovolju, a što je cilj općenito u radu državne uprave a pogotovo kod inspekcijskih poslova. Uvijek se postavlja pitanje čemu služe inspekcije? Jel' one služe zato da bi utjerivale strah onima koje nadziru ili zato da uvode reda i da zaštite potrošače? Dakle, ja mislim da trebaju inspekcije biti zbog ovog drugog, dakle da u državi ima reda, da se poštuju propisi, zakoni i da se zaštite one koje se treba zaštititi a u pravilu i uglavnom ovdje je riječ uglavnom dakle o građanima potrošačima. Dakle, ako je to cilj onda zakon mora biti u tom smislu i postavljen, takva njegova intencija mora biti. I u ovom dijelu to zakon tako tretira i zato mislim da je dobar i zato ćemo ga podržati. Kad je riječ o uočavanju određenih nepravilnosti kod poduzetnika zakon omogućava dakle da ne mora se odmah ići na sankcioniranje ili podnošenje prekršajnog naloga ili optužnog prijedloga ukoliko u određenom roku koji se zada poduzetnik otkloni te nedostatke. Jer mislimo da je to dobro. Dakle, jer ćemo se time riješiti problema, dakle otklonit će se nedostatak a nije cilj samo penaliziranje onoga tko je pogriješio. Kod nas često puta ljudi se boje inspekcije ne zbog toga što nešto misle da su skrivili, boje se naprosto da će se uvijek nešto naći što oni naprosto i ne znaju da griješe, da su u prekršaju itd. jer naprosto toliko tih detalja ima da ljudi naprosto se uvijek boje da uvijek se nešto može naći. I u pravilu se uvijek nešto i nađe. Ali to ne znači da je to namjerno napravljeno ili s ciljem da se zakine građanin, država itd. nego naprosto što ljudi nisu znali. U takvim situacijama ne treba ljude kažnjavati nego dati mogućnost da taj problem otklone, da riješe a ako ga ne riješe u roku onda ići u podnošenje optužnog prijedloga ili prekršajne prijave već o čemu se radi. I mislim da je ovdje u tom dijelu dobra intencija zakona i to je dobro da je napravljeno. Jer znate kako se kaže, ljudi kao što nema apsolutno zdravog čovjeka i nema tog čovjeka koji da ode na jedan detaljan sistematski pregled da mu neće nešto naći jer nema apsolutno zdravog čovjeka. Ima samo nepregledan, detaljno ne pregledanih ljudi. Tako je riječ i kod inspekcijskih nalaza. Uvijek će se nešto naći, neka sitnica, ali ako je cilj te sitnice dakle da bi se nekog penaliziralo a ne da bi se stvar riješila, popravila onda to nije dobro. Dakle, ovdje se ukida određeno diskrecijsko pravo inspekcije da jednostavno sami procjenjuju kada je potrebno nekoga prekršajno goniti ili ići ka optužnom prijedlogu ili uopće sankcionirati, ovdje se dakle uvodi naprosto jasno pravilo da se dade rok da se otklone nedostaci, a ako se ne otklone nedostaci onda je inspekcija dužna, dakle nema opet diskrecijsko pravo hoće li ili neće ići u utjerivanje pravde ako tako mogu reći nego naprosto je obvezna onda da pokrene vođenje daljnjeg postupka, dakle sankcioniranje onog koji je u prekršaju. U tom smislu dakle mislim da je ovo zakonsko rješenje dobro, da ono ide ka uvođenju još više reda. Ali s druge strane onemogućava dakle ako mogu reći diskreciono ponašanje određenih ljudi u inspektoratu nego naprosto određuje jasna pravila i zato će klub SDP-a podržati ovaj prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Vaše izlaganje je izazvalo nekoliko replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Branka Hrga, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Jelušić meni je drago da ste shvatili da onaj zakon koji je tadašnja Vlada donijela vezano za uništavanje i rasturanje državnog inspektorata nije baš urodio plodovima, odnosno da je u prošlom sazivu nakon tog zakona uvedena jedna porezna represija koju više gospodarstvo hrvatske, poduzetnici, obrtnici nisu mogli izdržati. I zato se nikako s vama ovdje ne bi složio sa vašom konstatacijom da ne vidite razlog zašto se ova sitna kozmetička izmjena u poreznim zakonima donosi, odnosno, odnosno inspekcijskim zakonima donosi po hitnom postupku. Po meni bi zakone koji se tiču gospodarstva, udaraca na gospodarstvo, represivnog aparata trebali itekako donositi po hitnom postupku i što prije omogućiti gospodarstvenicima da mogu normalno funkcionirati u ovoj državi. Mjesec dana u gospodarstvu jako puno može značiti i može biti već i određenih koji će propasti zbog toga. Ali mi je drago također da ste uočili i primijetili da će se ovim izmjenama malo smanjiti mogućnost te birokratske samovolje što ste rekli poreznika koji dakle stvarno grubo i represivno znaju nastupati i iz uvodnog izlaganja u krajnjem slučaju se vidi koliko je bilo kazni koje su naplaćene prekršajnih razno raznim gospodarstvenicima. Stvarno često puta bezveze umjesto da se ljude opomene da im se omogući da otklone neke sitne nedostatke ubijalo ih se u glavu direktno. Dakle po meni apsolutno ovakve zakone treba donositi po hitnom postupku vrlo brzo i vrlo hitno.
Hvala lijepa. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivo Jelušić.
Pa uvaženi kolega Hrg, meni je drago da se mi u bitnome slažemo, a to je da je intencija zakona dobra u smislu da ne sankcionira, sankcije radi nego naprosto da se sankcionira kada neko ne otkloni nedostatke. Tu je drago da se mi slažemo, ali sve ostalo ste vi apsolutno promašili. Kao da niste sjedili ni u ovom a bome ni u prethodnom Saboru a jeste. Dakle, nema ovdje nikakve promjene politike kako vi kažete da je prošla Vlada rasturila inspektorat pa sada nam ništa ne mijenja. Nije točno da smo ga rasturili a nije točno ni da se sada nešto u tom smislu mijenja. Prema tome, mi smo rekli da državni inspektorat ne treba biti kao jedinstven nego treba ići po resornim ministarstvima jer onaj tko dakle provodi politiku na određenom području treba odgovarati za ukupnu politiku na tom području pa za inspekciji nadzor u tom području. Logično da jer ako nešto ne štima u segmentu govorim npr. gospodarstva ili bilo kojem drugom segmentu da javnost percipira da je kriv ministar resorni a on nije imao poluge u smislu inspekcije, sad ih ima. Prema tome, i to je dobro i to se hvala Bogu ne mijenja. Prema tome, u tom djelu se ništa nije promijenilo i ovo je ustvari, pa i u ovom drugom djelu gdje uvodimo dakle manje birokratske samovolje, gdje je cilj dakle zakona da ne penalizira nego da popravlja stanje, da mijenja odnose, da uvodi reda ali da nije cilj osnovni penaliziranje te nastavak politike SDP-a koju smo već i prije započeli i ovom zakonu i u nizu drugih zakona, da ne govorim o zaštiti, Zakonu o zaštiti na radu itd. Prema tome, cilj politike je bio, meni je drago da to ova Vlada nastavlja, a to je da jednostavno, ne pod svaku cijenu, dakle da se kažnjava, nego da se kažnjava samo kada netko zlonamjerno ili namjerno pravi prekršaj, pravi greške i ne želi ih otkloniti kada se na to upozori.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Ivice Mišića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče cijenjeni htio bi postaviti jedno pitanje da li će inspekcija i kroz ovaj zakon i dalje imati sve ovlasti kao što dosada su imali da svojim kaznama jednostavno ucjenjuju i reketiraju praktično privrednike na neki način ako su ili nisu dobro podobni ili nekome smetaju? A to bi mogao navesti jedan od neki dan primjer iz moga grada gdje jedan privrednik ima zaposleno 11 ljudi i 35 klijenata i dolazi inspekcija i nalazi mu radnika da nije prijavljen. Primjer 28.12. je primljen radnik, 4.1. je prijavljen radnik, dolazi inspektor pravi zapisnik, kaže 35 tisuća kuna kazna ukoliko odmah ne platite onda je 50 tisuća, ukoliko i platite vama zatvaramo objekat i 35 ljudi koji, pitanje jednog staračkog doma, mi vam ga zatvaramo. Pa postavljam pitanje ovdje u Saboru je li to radi inspekcija, je li to red da se jednom privredniku koji znači, nova godina, to je pitanje 3 dana, prijavljena radnica za stalno a ja sam osobno imao sličan slučaj kao privrednik gdje sam jedan dan svoju kćer nisam prijavio i išao sam sucu za prekršaj. A sve sam obaveze prema državi platio. Samo postavljam pitanje ovdje u Saboru da li privrednici trebaju strepiti kod najmanje greške i odmah je kažnjen ili ga treba upozoriti i dat mu nekakvo vrijeme da riješi taj svoj problem? Ja smatram da ovo drugo bi trebalo biti korektnije. Privrednici nisu lopovi, nisu svi privrednici kriminalci i nisu svi privrednici oni koji varaju državu a hvala Bogu čitamo po novinama i vidimo koji su ti koji varaju, koji nisu platili poreze a ništa im se ne dešava u ovoj državi a mi koji valjda plaćamo poreze i redovno sve radimo smo nekakvi protivnici bilo čega. I nadam se da će ova inspekcija, ovaj Zakon o inspekciji doradit se da inspektori baš takve ovlasti nemaju i takav represivni istup nemaju prema poslodavcima i da se tu počne korektno raditi i vidjeti tko stvarno je pošten a tko nije. Hvala vam.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivo Jelušić.
U jednom djelu, u dobrom djelu se slažemo a to je da inspekcija dakle treba biti u smislu zaštite, dakle zakonitosti, poštivanja pravila uvođenja reda ali ne da joj bude cilj i sankcioniranje, samo cilj sankcioniranje. I tu se slažemo. Naravno da je bilo, bilo određenih pojava takvih pa čak i ucjena i raketiranja poduzetnika itd. to se mora spriječiti. To zakoni, moraju se uvesti prostor za takvo djelovanje inspekcije. Tu se apsolutno slažem. Dakle nisu poduzetnici kriminalci ali da u poduzetništvu ima kriminala, ima. Dakle treba one koji rade kriminal njih sankcionirati, kažnjavati a one koji to rade zato što to nisu znali, iz neznanja ili je riječ o nekakvom benignom prekršaju. E to ne treba sankcionirati. I zato i ovaj zakon u tom djelu je dobar kao i niz druge o kojima sam govorio i u raspravi u prethodno dakle koji idu u tom pravcu, da. Kada je riječ o nekakvim sitnima greškama, sitnim propustima da se upozori poduzetnika nisi to znao, ok., prihvaćamo nisi znao, evo ti rok da to otkloniš, ako otkloniš sve u redu, ako ne otkloniš e onda ga treba kazniti. Međutim, postoje tu uvijek, sad je pitanje dakle naravno mi zakonom i određujemo koje su to kazne, kakve su kazne itd. ali ono što je pitanje, što je to dakle na što treba u pravnom djelu treba gledati pomalo kako da kažem sa određenim razumijevanjem a ne što ne. Neke stvari koje ljudi ne znaju, nisu znali jer naprosto ne može silinu propisa te nitko proučiti niti znati, to treba tolerirati. A neke stvari kao što vi navodite jedan primjer, onda loš primjer, rada na crno. Nema tog poduzetnika koji ne znam da ne smije imati radnika na crno, nema. Dakle, prema tome to se mora sankcionirati tu nema upozoravanja. To se zna, to svaki poduzetnik pa i svaki radnik zna da ne smije raditi na crno i tu nema, to se mora sankcionirati. A danas se to može napraviti vrlo brzo, u roku od par sati prijaviti radnika. Prema tome, tu ne treba imati popusta, ali tamo gdje čovjek zaista nije znao da je pogriješio tu treba imati određeno razumijevanje.
Hvala lijepo. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Andrije Mikulića. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege. Pa htio sam vam replicirati u smislu kolega Jelušić kad ste pričali o časnim i poštenim ljudima, stručnim koji su radili u Državnom inspektoratu koji danas rade u inspekciji. Onda sam dobio dojam kad kažete, kad inspektor dolazi u nadzor mora naći bar neku sitnicu. Ne mora ništa naći. Ja ću vam reći na osnovu mog iskustva, 10-godišnjeg na poziciji pomoćnika glavnog državnog inspektora. Imali ste strašnih iskustava pozitivnih gdje se dolazi u velike sustave, srednje ili manje gdje nema propusta. Znači, percepcija je bila da je to represivna priča i to nije dobro. I ovo što čujem to me žalosti, da je netko od mojih bivših kolega došao i rekao 35 tisuća kuna, prvo to nema zakonski, taj iznos ne postoji. Dakle, ali imamo nešto drugo što se zove sustav unutarnje kontrole u bivšem Inspektoratu ili danas po ministarstvima. Tamo ljudi moraju kontrolirati one koji se bave kontrolom provedbe propisa, dakle inspektore. Mogu vam reći da su u promilima slučajevi za te ljude koji su griješili ali treba ih promatrati s točke da su to ljudi koji kontroliraju provedbu propisa kao policija kad vas zaustavi. To nisu ljudi koji samostalno mogu donositi odluke. Mi ovdje donosimo na prijedlog Vlade zakone koji oni moraju primjenjivati i kontrolirat. To je ta razlika. I to treba znati.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Ivo Jelušić.
Pa kolega Mikulić, ja znam da ste vi dugo radili u inspektoratu i da na jedan drugi način gledate na ovaj problem, dakle iz unutra. Ja se s vama slažem da ima zaista u inspektorima ljudi koji rade svoj posao korektno ali ima i drugih. Mi uvijek kad govorimo ono što ne valja, govorimo o onima drugima, a onima koji rade dobro, to se podrazumijeva. Pa zato su plaćeni da to rade korektno s dobrom namjerom i u interesu provođenja propisa i zakona. Dakle, mi imamo zaista određen broj ljudi u inspekcijama i ne samo u inspekcijama nego općenito u javnom sektoru ili državnoj upravi kojima je upravo cilj koji kad dođe negdje misli da nije napravio posao ako ne nađe grešku. Upravo mu je to cilj. Jer njemu je cilj, da li iživljavanje, da li je to problem njegove psihološke strukture, da li je to problem neki drugi, da li tu ima reketa, to su različita pitanja. Dakle, o tome ja govorim i protiv toga se treba boriti. Pazite, navest ću jedan primjer, pazite. Kada jedan ured državne uprave, nismo dakle izmijenili propis da kada se mijenja minimalno tehnički uvjeti, kad se prelazi s jedne osobe a na osobu b, ne mora se ishoditi ponovno minimalni tehnički uvjeti jer se radi, riječ je o istom prostoru, samo ista djelatnost, samo se mijenja fizička ili pravna osoba koja je unutra. I sad pazite, i ok, to je prihvaćeno zakonom. To je riješeno, to mora državna uprava tako prihvatiti. Ali znate šta on radi, šta ima primjera da on traži od osobe b koja … [[Govornik se ne razumije.]] ponovno, e donesite nam rješenje kojim smo mi prekinuli prava na … ono koje je prije bilo, ono koje se je on izdao. To je apsurd, to je iživljavanje. Ali zašto apsurd? Zato što oni su ga izdali, oni ga imaju kod sebe ali ga traže od onoga koji da donese onaj drugi koji ne zna ovog prije šta je bilo. Šta čovjek tu da radi? Da se ide prepirati s njima, ne jer se s rogatim ne vrijedi bosti e onda se jadan traži kako se iznaći iz toga, zove mene može li se šta pomoći. Ja kažem naravno da mogu, da ovi svoj posao ne rade kak spada ali on kaže nemojte molim vas da … [[Govornik se ne razumije.]] onda će mene uhvatiti na zub. Tu je problem, dakle, što imamo određene samovolje, birokratske samovolje u upravi, šta imamo samovolje inspekcije i to treba sprječavati.
Hvala lijepa. I zadnja replika uvaženog zastupnika Željka Glasnovića. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, još jedan zakon. I to što se mi čudimo da hrvatski građani gubi povjerenje u sustav kad izgleda da jedini izvorni proizvod Hrvatske je birokracija, socijalistička, korupcija i ne efikasnost. Ključna riječ u ovom inspekcija. Imamo 20 tisuća poduzeća bez ijednog zaposlenika, registriranih, stotine tisuća blokiranih tvrtki, tvrtke koje su dužne stotina milijuna u porezima a pečatimo ljudima kafiće za dvije kune. O čemu se govori? Ali ni jedan zakon se ne može provesti da ga napišu svi Indu bogovi i katolički sveci ako nema mehanizma da se taj zakon provodi. A tko je taj mehanizam? To je obučeno i dobro plaćeno ljudstvo. Imate portire na Cineplexu koji imaju veću plaću od hrvatskih policajaca a njemu svaki dan može biti život na kocki. Imate porezne inspektore koji rade za crkavicu onda dođe jednom lokalnom sad maršalu koji je drpio milijune kuna love i on mu ponudi 50 tisuća kuna za, šta se mi čudimo? Dok se to ne popravi, a to nismo shvatili 20 godina, uvijek ćemo biti neefikasna država. Samo ću još jednu stvar dodati. Zastrašujuće stvari se događaju u privatnom sektoru. Imate, jednu sam ženu upoznao, jučer radi od 8 do 12 za crkavicu. U normalnim državama vrijeme nakon radnog vremena plaća se prva smjena satnica i po, druga dupla, plaća se duplo. A ova žena radi, a mi sjedimo ovdje, raspravljamo o zakonima, neki koji idu kroz proceduru 30 puta. Od kuda sve to proizlazi? Imamo populaciju 4 milijuna ljudi ne može stvoriti efikasnu državu. To je kriminalno, nemamo puno vremena i to se odnosi i na lijeve i na desne. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sada će u ime kluba HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik Andrija Mikulić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege. Pa evo slušajući ovu raspravu, dakle držim da je jako bitna. Ali prije svega bilo je ovdje nekih riječi da, bio sam dugi niz godina u Državnom inspektoratu ali to ne znači da nisam objektivan kad govorim o sustavu. Kolega Jelušić vama za informaciju ja dolazim i bavio sam se realnim sektorom, živio sam od realnog sektora i u realnom sektoru. Dakle, poznajem priču o kojoj govorite. Isplaćivao sam plaće mjesečno i to nekoliko godina za određeni broj ljudi i razumijem što je to kad privređuješ i zarađuješ i isplaćuješ od onoga što si ostvario dobit. Ali isto tako mogu se i složiti što vi kažete svugdje ima i jednog i drugog. Ali ta manjina ako i postoji, a evidentno postoji kao kad pričamo o korupciji. Nju nikada ne možemo iskorijeniti, ali je možemo svest na minimalnu mjeru. Prema tome, to ne može, oni ne mogu i ne smiju bit reprezentant onog što je pozitivno. Prema tome, mislim da ćemo se oko tih stvari složiti. Ovo što ste govorili minimalni tehnički uvjeti. Ja vas ovdje molim radi hrvatske javnosti, radi svih nas. Ljudi koji inspiciraju, rade inspekciju, znači ispituju činjenična stanja, koji rade taj posao, koji su školovani za taj posao, koji nemojmo zaboravit su visoko obrazovani ljudi, nemate danas inspektora koji nije u tom stupnju, ne postoji. To je promijenjeno zakonom. Prema tome, to su ljudi koji su se školovali za nešto, educirali. Malo ću se ogradit pa ću reći u ovom dijelu bivšeg državnog inspektorata pričam. Oko hitnog postupka, mi sad pričamo o tome da li sve ovo što se predlaže je o.k. ali nismo za hitni postupak, a pričamo ili neki od naših kolega pričaju i govore mi želimo biti partneri gospodarstvenicima. Pa kakav si partner gospodarstveniku kad hoćeš mjesecima donosit propise, izmjenu propisa. Pa to je bit stvari o kojoj treba govoriti. Dakle, moramo bit partneri. Ali ne partneri da oni koji inspiciraju žmire. Njima je posao da inspiciraju, da se time bave. Dakle, da rade kontrolu provedbe propisa. Zašto inspektor i pozdravljam ove promjene. Zašto inspektor je u problemu ovo što uvaženi zastupnik kaže kada dođe utvrdit činjenično stanje koje nije u skladu sa zakonom. Ukoliko on zažmiri i nakon njega dođe netko drugi i treći u tu kontrolu i vidi da je on pogriješio, dakle on je direktno u problemu i podliježe sustavu unutarnje kontrole i mjerama temeljem zakona koji idu zato što nije radio ono za što je plaćen od istih tih gospodarstvenika. Ja se s vama slažem da mi možemo razgovarati o zakonskim rješenjima. Pa sjetite se koji su rokovi bili za prijave kad počinjete raditi. Pa sjetite se da kad se došlo na gradilišta onda je, svi su najedanput govorili došao sam jutros, a svi su znali da već rade određeni broj dana. Jer od tog trena došao sam jutros je počeo teći rok i mi smo stvarali crnu rupu u proračunu, nije bilo davanja, nije bilo ničeg. Po osnovi istih tih zakona gdje nam u jednom trenu odgovara da su takvi, u drugom trenu ne. Što se tiče, dakle hitnosti još jučer je trebalo ići s tim stvarima. Kada pričamo o ovim minimalnim tehničkim uvjetima koje ste spomenuli da sad ne idemo u detalje razgovarali smo o tome, točno se sjećam o čemu se radi. Dakle, vi danas imate tijela koja donose temeljem zakona određena rješenja i to su ona tzv. rješenja koja smo mi bili izborili da se donose iz ureda temeljem zakona normalno. Ako je to tako onda su to ljudi koji nešto kontroliraju. Kad vas policija zaustavi nije taj policajac donosio taj zakon. Bojim se čak da nije ni sudjelovao u prijedlogu pri donošenju tog zakona kamoli u nekoj izmjeni. Ali mora primjenjivati. Ako ne primjenjuje onda je u problemu. Prema tome, ovaj Dom je taj koji će u konačnici donijeti ili neće donijeti pojedini zakon na prijedlog Vlade. Ne mogu ne reći ponovo jedan od uvjerljivo najgorih, najlošijih poteza koji će ući u anale politički najlošijih poteza to je rasformiranje Državnog inspektorata koje je prošla Vlada donijela. Zašto? Vi kažete pa ministar donosi zakon, pa mora imati poluku za rješenje, za kontrolu tog zakona. A molim vas lijepo u kojoj to zemlji u okruženju Republike Hrvatske to funkcionira na taj način. Pa to smo imali ranije. Da vas podsjetim, '97. odnosno '98. je formiran Državni inspektorat kao centralno inspekcijsko tijelo koje je davalo rezultat. I ponovit ću, bez obzira što je '98. pa će mi netko reći tada je HDZ bio, da, tada je bilo nekih ministara koji su bili vrlo jaki u toj Vladi i nisu dali odvojiti svoje inspekcije. Prema tome, to nije dobro. Zalagat ćemo se za formiranje Državnog inspektorata kao centralnog inspekcijskog tijela. Ali partnerski odnos, ne odnos da dođe netko pa mora nešto naći. Ja bih volio vidjeti, kod mene u sustavu je bilo gotovo 1000 ljudi, 750 operativaca dnevno. Ja sam vodio Gospodarsku inspekciju, 453 osobe operativno dnevno na terenu, cijela Hrvatska, 5 područnih jedinica od Rijeke, Zagreba, Splita, Varaždina i Osijeka sa 38 ispostava, premrežena cijela Hrvatska. I sad vas ja pitam da li su ti ljudi radili dobro posao? Apsolutno! I imali smo tzv. Gospodarsku inspekciju, a danas tržišnu. A vas molim kao zamjenika ministra da inicirate, a i čuo sam ministra i pozdravljam taj prijedlog da se krene u formiranje Državnog inspektorata. To je nužno potrebno. Ne zato da bi to bio represivni aparat nego da bi imali partnerski odnos sa gospodarstvenikom. Što se tiče, reći ću vam kako je to tada funkcioniralo dok smo mi imali tu priliku i dok je to bilo centralizirano. Mi smo tada na web stranicama Državnog inspektorata objavljivali obrasce što će se gledati kada dolazite u nadzor. Zašto? Da bi pokazali partnerski odnos. Da ne bi bilo kada dođete u nadzor da netko od inspektora traži nešto svaki puta novo. I to je dalo rezultata. Znači, vi kao gospodarstvenik ste imali kao potencijalni nadzirani subjekt mogućnost na web stranicama Državnog inspektorata iščitati što radi gospodarski inspektor koji se bavi ugostiteljstvom i turizmom, koji se bavi zaštitom potrošača, koji se bavi trgovinom i obrtom. Dakle, govorim o područjima nadzora. Gospodarska inspekcija, danas tržišna, to je bila perjanica Državnog inspektorata. Rekao sam, 100 tisuća nadzora se radilo godišnje. Jedan nadzor vam u sebi ima 4 do 5 kontrola gospodo. Dakle, to je 400 do 500 tisuća kontrola. Možemo razgovarati da Građevinska inspekcija ima možda duži postupak zbog procedura i zbog onog što je bit nadzora, ali ja ću vam reći tehničke inspekcije u koje spada elektroenergetska, rudarska i oprema pod tlakom. Pa to su vrlo složeni nadzori. Pa to moraš biti educiran kad dođeš i vidiš da nešto treba inspicirati i donijeti zaključak. Reći ću vam i to koliko su to dobri i kvalitetni stručni ljudi. Vi znate da na rješenje imate mogućnost žalbe koja je u drugom stupnju se rješava, ili se prihvaća ili se odbija ili se eventualno poništi rješenje inspektora ako se pronađu elementi da to nije bilo u redu. A onda ste imali mogućnost upravnog spora. Da vam kažem ako je od 100 sporova 1 ili 2 su se na višim sudovima gubili. To su ti ljudi. I to govori o njihovim stavovima i stručnosti koliko dobro i kvalitetno su oni radili i rade još uvijek svoj posao. Pa nije normalno da 1.01.2014. kreće Državni inspektorat ne više kao Državni inspektorat integralno tijelo. Zašto? Jer pojedini ministri su se sjetili koji danas sjede s vama ovdje u ovim klupama da bi bilo dobro da oni imaju polugu kontrole. Zamisli čuda! Oni bi donosili zakone pa bi ih onda i kontrolirali, odnosno davali prijedloge zakona. Pa jel' to normalna situacija? Zašto? Da bi zvali inspektora jel' koji je kod njega u sustavu pa da mu objasni kao nadređeni što bi taj čovjek trebao raditi. Dakle, imate nekoliko načela u funkcioniranju u sustavu. Jedno načelo je načelo samostalnosti rada državnog službenika. I to nitko ne može i ne smije ugroziti. Pa mi smo imali to iskustvo '97. i '98. da je to bilo tako. I što se desilo? Formirao se inspektorat kao centralno tijelo. Zašto? Pa zato što se pokazala potreba za time. Oko ovih stvari što ste rekli mjera apsolutno to podržavam i kada to vidim i iščitavam onda vidim da ste uzeli neka iskustva. Ponovit ću, u Francuskoj kad inspektor dođe u nadzor i utvrdi određeni propust onda ima rok do kojeg taj nadzirani subjekt to može otkloniti za pojedine prekršaje koji su rađeni. Nakon tog roka ide ponovno kontrola i ako se ustanovi onda kreću kazne koje su o-ho-ho visoke. Dakle, neusporedivo visoke u odnosu na ovaj dio. Pa imate problem kada vam ljudi dolaze u nadzor da gospodarstvenici su ljuti na inspektore kakve donosite zakone, zašto ovo, zašto ono? I tu se mogu složiti da svaki gospodarstvenik mora znati što je definicija rada na crno. To ste u pravu apsolutno. I zato pozdravljam ovo kada se kaže, jer znate ovdje je uvijek problem kad vi date diskrecijsko pravo nekome na nešto odlučuje, koja je to granica? Ali već danas imate tu zakonsku mogućnost kad vam inspektor na osnovu prekršaja procjenjuje u kojem smislu razine prekršaja može ići. Da li će ići sa prekršajnim nalogom ovo što ste vi govorili ili će ići prema sucu za prekršaje. Tu je ta jedna zona o kojoj možemo. I ovdje je definirano što su prekršaji gdje se ne ide na ovaj način i što su oni prekršaji kad ugrožavaš imovinu, život itd. okoliš di nema dileme. I dobar je prijedlog u ovom dijelu oko toga, ali imamo mi još jedan drugi problem koji ćemo vjerojatno uspjeti otvoriti na pojedinim izvješćima nekih državnih tijela a to je kada vi imate situaciju da vama inspektor dođe, konkretan primjer i nađe nelegalnu eksploataciju mineralnih sirovina i krene, a vi znate da je to u nazad nekoliko godina kazneno djelo ovisno kako je počinjeno itd. i dođete u fazu suda, šta se dešava? Čak nije, kazna koja se dosuđuje nije u rasponu od minimalne do maksimalne nego se ide na opomenu jer je to pravo suca da može odrediti. Da vam ne kažem da se pojedini prijedlozi kaznenih prijava odbacuju za nelegalnu eksploataciju mineralnih sirovina i to ovdje odgovorno tvrdim i po tome ću diskutirati kad bude izvješće Državnog odvjetništva RH. Dakle to nije dobra praksa bila i onda idete na razgovore sa predsjednicima pojedinih sudova da probamo dogovoriti neke stvari da imaju jednoobrazna postupanja. Zamislite tog čovjeka koji daje taj prekršaj na sud i onda dobije u povratu, jer mora mu se odgovorit da je čovjek kažnjen opomenom, zamislite vi to. Di je autoritet tog čovjeka koji inspicira, tog inpektora? Pa on slijedeći put kad dođe svi mu kažu pa ko si ti, ti što god piše na sudu ću dobiti opomenu. Dakle to su, evo vidim da mi uvažena zastupnica Mrak-Taritaš odobrava to zato što je isto operativno taj dio zna kako se radi. Dakle to su problemi gospodo kada vi vodite ozbiljne postupke. Pa ne treba zaboraviti da smo preko milijardu kuna prema proračunu gurnuli kao tehničke inspekcije državnog inspektorata. Da vam kažem koliko je presuda došlo? 10%, sramotno ali to moraju odgovarati oni koji su vodili postupke, kad se sa naše razine to digne na neku drugu višu razinu. I to nije dobra poruka. Da se radi, da nadzori traju po nekoliko dana, di se troši dan, dnevnica sve i ona na kraju dođeš u situaciju da ni minimalna kazna nije određena. Dakle, to je loša poruka ljudima u sustavu. Podržavam dakle ovaj dio da se ide i molim vas da se ide prema formiranju državnog inspektorata, to je nužno. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. Evo vaše izlaganje izazvalo je cijeli niz replika. Pa prva od njih će biti uvažene zastupnice Anke Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Mikulić, ja bih se u vašem izlaganju s dosta toga složila s vama. Kad je riječ o inspekciji uvijek je važno za reći da inspektori u smislu svoju znanja moraju imati i opća znanja ali moraju imati i specifična znanja da bi mogli raditi taj svoj posao i postoji nešto što smo mi po putu posve zaboravili a to su edukacijski nadzori. Dakle, posao inspektora je da bude na terenu a ne da bude u uredu, ali ono što je važno važno je da ima edukacijski nadzor. To drugim riječima znači točno se kaže sad taj mjesec idemo obići te i te različite firme kad je riječ o inspekciji određenih znanja i nadzor je isključivo edukacijski da vidimo što se tamo dešava, da razgovaramo s ljudima, da ih obavijestimo o čemu je i onda drugi ili treći put kad idete onda ima smisla naplaćivati kazne. To naplaćivanje kazni zapravo je dovelo do situacije da s jedne strane vi morate imati ljude koji su najkvalitetniji u inspekciji jer moraju raditi tako posao, s druge strane o inspekciji vrlo teško dobivate tako kvalitetni kadar a onda vam se dešava na terenu da zaista revolt jer svi kad inspektora vide taj čas je problem. Ja to mogu govoriti s iskustvo sa razine građevinske inspekcije, ali inspekcija je inspekcija. Za razliku od ovih drugih građevinsku inspekciju nismo nikad dopustili bez obzira da li je bilo riječ o nekakvoj političkoj moći ili bilo čemu iz Ministarstva graditeljstva, iz prostornog uređenja i bez obzira i kako se ministarstvo zvalo iz jednostavnog razloga ponavljam kvalitetan inspektor mora imati opća znanja kad je riječ o, dakle sve ovo s aspekta pravnog i ostalog ali mora imati i stručna znanja. Ako hoćete dobiti kvalitetnog inspektora s jedne strane je financijski ali i s druge strane ako želite dobiti da se na terenu tog inspektora cijeni onda mora biti naglasak na edukacijski nadzor. Dakle da vi uvijek prođete jedan dio edukacije a onda ako nisi odradio svoj posao tek onda mogu doći mjere. Nije dobro da idu mjere bez toga. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Andrija Mikulić
Hvala vam lijepo. Evo bez obzira na političku opciju slažem se s vama. Dakle pitanje je, nisam sve stigao reći, ali slažem se za ova opća i specifična znanja. Pa uvjeti za inspektora nisu kad diplomiraš da možeš biti inspektor. Dakle ima to svoj put. Bilo je 5 i 10 godina, pa su se smanjivali kriteriji neki itd. Oko plaća, kadrova, sad vi meni recite tko će za novac koji je danas ići raditi taj posao? Pa ja sam imao slučaj da su mi dvije inspektorice premlatili u nadzoru kad se radi o nadzoru apartmana. Da vam kažem da su mi u Samoboru pucali po čovjeku, da vam kažem da su mi u Smerovišću to isto radili po čovjeku. Ok, druge službe su odradile svoj posao, ali ja vam samo želim reći pa nema tih novaca da ideš u taj posao ako zaista ne misliš i ne vidiš taj krajnji cilj. Ovo sve što govorim naravno mogu podastrijeti, to je sve prijavljeno na tijelima koja, da ne pričam o razno raznim prijavama i dolascima raznih stranaka koji znaju biti vrlo neugodne, ali ok tu moramo imati onaj osjećaj da je čovjek potencijalno u problemu pa se razgovara s tim ljudima. A ovo oko edukacije zahvaljujem što ste me podsjetili, mi smo imali od mjesečnih, kvartalnih, znači na bazi godine zato je bitno to centralno tijelo što neki ne razumiju, a ne da je sve na jednom mjestu u smislu ministarstva, dakle kad ste premreženi i onda vam ljudi koji se, imate odjel za edukaciju koji ide i svaki puta izmjene zakona i propisa donosi na teren, educira one koji ga trebaju nadzirati. Dakle, vrlo, vrlo kompleksan sustav.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je ona uvaženog zastupnika Antuna Vidakovića.
Hvala lijepo. Kolega Mikulić, prije svega drago mi je bilo čuti da se vraća porezni inspektorat s terena do mene stižu naravno itekako vapaji za time. Nije uopće bilo razloga da se ta institucija razbije i to nije dalo nikakav efekt. Sudjelujući na jednom panelu koji smo imali sa poduzetnicima u Bavarskoj naš jedan uspješni mladi poduzetnik je rekao da je imao najbolje savjetnike u … [[Govornik se ne razumije.]] u inspektoratima, u poreznoj upravi kad je počimao, kad je kretao i rodilo je to naravno uspjehom. Jako bih želio da se i kod nas pretvore inspekcije, slično i ovo što je kolegica Mrak-Taritaš rekla, dakle, idemo prvo upozoriti jedanput, dvaput, idemo zašto to govorim? Zato što znam jedan slučaj iz Novske. Mlad čovjek otvara pizzeriju, po meni jako dobru pizzeriju, zaposlio je tri, četiri čovjeka, samo uzdržava se i dolazi mu inspekcija i traži ga protupožarnu krpu. Ovaj široki … [[Govornik se ne razumije.]] molim, jel? Pa što je to? Pa ja ne znam, pa to piše u zakonu. To je bio odgovor. Dobro, neću vas kazniti sa 6 tisuća kuna koliko mogu, kazniti ću vas sa 3 tisuće kuna. To je njegovih 100 pizza. Dakle, to su apsurdi koje mislim da će ova Vlada svakako reagirati na to iz svih onih razgovora i obećanja da moramo naprosto to naše poduzetništvo zalivat ko onu biljku kad se stavi pelcer pa je zalijevate. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Andrija Mikulić.
poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega pa ja sam to rekao i govorit ću dok sam pri zdravoj svijesti i pameti. Najlošija odluka politička prošle Vlade je bilo ukidanje Državnog inspektorata. Znate zašto? Ali to javnost ne zna. Neka se čuje. Kod nas u Ministarstvu gospodarstva di smo pripali kao tržišna inspekcija u 100 metara kvadratnih je sjedilo 23 visoko obrazovnih ljudi. Načelnik sektora, to je treći niz, ispod pomoćnika prvi koji vam je operativac, znate koliko je mjesečno bilo na mobitelu da može koristiti, 80 kuna gospodo. Kada trebate automobil za nadzor jer čovjek iz Zagreba ide u Dubrovnik, zašto? Pa da bi izbjegli ono što, da nije poznanstvo u Dubrovniku bilo s nekim od nadziranih subjekata ne može automobil dobit. Da vam kažem koliko su bili propisi, koliko ljudi mogu biti u kojim sobama i hotelima smješteni, do kojih iznosa. A privređuju milijune državnom proračunu. Dakle u jednoj godini su privrijedili nekoliko svojih proračuna, proračuna. Zadnji je bio, čini mi se oko 115 ili 120 milijuna kuna. Proračun državnog inspektorata na bazi tisuću ljudi. Mobiteli 80 kuna, nema automobila, uvjeti koji nisu ljudski, 23 čovjeka sam dvije godine imao u 100 metara kvadratnih, to su bili uvjeti visoko obrazovanih ljudi koji su trebali raditi. Ja vas pitam, kako je to kad vam dođe stranka, kako to izgleda? Nemate je di primiti. I to je ta odluka katastrofalna odluka koju su oni donijeli jer ne poznaju procedure a samo im je bilo da pojedince drže polugu inspekcije i da mogu ucjenjivati gospodarstvenike. To ej bila njihova nakana u kojoj nisu uspjeli i neće uspjeti.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ive Jelušića. Izvolite.
Kolega Mikulić, puno toga ste rekli, puno bi mogao replicirati ali nemam naprosto u ove dvije minute ne stignem. Dakle, reći ću nešto oko hitnog postupka. Dakle, ne sporim ja da je ovo dobra izmjena i dopuna zakona i da ju je trebalo donijeti. To ne sporim. Pa da je i treba donijet sada, danas, ako je hitno zašto je danas ne donesemo, zašto čekamo tjedan, dva ili tri, zašto? Zato što nemate kvorum. A da ste pustili u proceduru 15 dana ranije mogli smo i dva čitanja i opet u isto vrijeme doći, Ja govorim o tome dakle da se moglo ići u dva čitanja a da se ništa ne izgubi na bitnosti ove odluke. To je prva stvar. Druga stvar, molim vas, pročitajte i vas i sve kolege … [[Govornik se ne razumije.]] Prijedlog za donošenje zakona po hitnome postupku. Ni jednom riječju nije navedeno zašto treba ići po hitnom postupku. Ovo što je navedeno govori zašto treba donijeti zakon i s tim se slažem svim što ovo piše ali ne navodi zašto treba ići po hitnom postupku. Barem već kad se želi po hitnom, daj barem napiši dvije rečenice zašto po hitnom postupku, nemojte procjenjivati Sabor s jedne strane, s druge strane nemojte takvo šlameperajski pripremati prijedloge zakona oko državnog inspektorata. Dakle, da ne bude zabune, nije prošla Vlada i vladajuća većina ukinula inspektorat nego način organizacije inspektorata. Dakle, i dalje inspekcija postoji. Nije ukinut državni inspektorat nego je naprosto ta inspekcija raspodijeljena po ministarstvima. Po mojoj logici shvaćanja stvari dakle, ako za stanje u neredu u prostoru, ako je riječ npr. o bespravnoj gradnji, ako toga ima, pa normalno da vidimo tu ministra kao odgovornog za to stanje, ako nema, instrumentari da to kontroliraju, ako nema inspekciju, kako će to biti odgovaran za to stanje. Ako imaš prodaju robe na crno, normalno da je kriv ministar gospodarstva, ne ako nije inspekcija kod njega, kako ćeš ga krivit za to kad on nema instrumente da kontrolira itd., itd. da ne navodim druge primjere. Dakle, to što vi govorite su apsurdi, da ima 80 kuna za mobitele, mora puno raditi, to nije stvar organizacije inspektorata u smislu, pa nema veze jel je inspektorat u ministarstvu ili u državnom inspektoratu. Nismo zakonom rekli koliko mobitel bude. To je stvar internih odluka, pa povećajte ljudima mogućnost da iznose za mobitele, za prijevoz itd. omogućimo ljudima da rade bez obzira gdje se nalaze u državnim inspektoratima ili ministarstvu. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Andrija Mikulić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, pa uvaženi kolega ovo što ste rekli, dakle oko ovog hitnog postupka da ste htjeli bit partneri sa gospodarstvenicima onda bi davno krenuli u tu priču i ne bi postavljali pitanja kao na primjer da je jutros svanulo. Što se tiče kvoruma, pa kako vas nije sram. Pa vi ste ti koji ste izabrani, plaćaju vas porezni obveznici i izlazite iz dvorane da u ovoj sabornici nema kvoruma. Pitanje je morala i kulture vaših kolega koji dobacuju, ne mogu se suzdržati. Ali to je pitanje kućnog odgoja. Što se tiče Državnog inspektorata najlošija politička odluka ući će u anale političkih gluposti. Ukinuli ste Državni inspektorat, dali ste ga na pojedina ministarstva. Da vam kažem, pa imate kolegu bivšeg ministra koji vam ovdje sjedi, koji je to inzistirao. Pa onda imate pomoćnika ministra financija koji je to inzistirao itd. Bili su politički jaki, zato su to mogli kod vas napravit. I to je strašno! To je strašno! Da ste radi parcijalnih interesa išli u ukidanje takve institucije. Zakoni i mobiteli, pa to je vaša gluma, vaših dužnosnika bila da skinete. Dok je bio inspektorat onda su imali limite puno veće i ljudi s terena zovu. Onda su zvali sa privatnih telefona, pa je bilo nazovi me iz ureda, jer ne razumijete procese koji su se dešavali. Pa vi ne date sredstva rada, tražite rezultate. I da ne pričam, dakle neke druge stvari. Automobile niste dali inspektorima. Pa jel' to sramota? Što ste napravili vi kolega Maras i drugi? Kupili ste automobile koji vam godinama stoje u garažama Ministarstva gospodarstva. Pa može vas sram biti radi hrvatske javnosti, radi toga!
Hvala. Sljedeća replika je ona uvaženog zastupnika Ivice Mišića.
Poštovani kolega Mikulić, drago mi je vas slušati i drago mi je čuti da ste bili u privredi, da ste radili čak onda i u inspekciji. Meni je to drago, međutim ova moja, malo prije moja rasprava je bila upućena na inspektore koji su radili to što su radili, što smatram da uvijek nisu oni niti krivi. Ja osobno nikad ne podržavam nikakav privredni kriminal gospodarstvu. Ja sam taj koji želim da svi budu ravnopravni, svaki gospodarstvenik a ne samo neki podobni i neki ljudi koji su koristili ovu državu kao bankomat. Ja u ovo postavljam pitanje, a znamo svi, čitamo kroz medije, kroz novine od milijun do 180 milijuna ljudi su dužni poreza ovoj državi. Pitam se šta su radili ljudi koji su bili na vrhu Poreznih uprava i što im se to desilo. Druga stvar, za vrijeme gospodina Linića je represivni aparat bio na male poduzetnike, na neke kafiće, na neke nebitne stvari, gdje se to televizija snimala, zatvarali se trakama i tako-tako, je li konobar imao 5 kuna ili 50 kuna viška već je bio kriminalac taj poduzetnik. Znači, kod nas se sve radi da bi se samo represivni aparat predstavio kao da mi dobro radimo, a milijarde nam cure sa drugih strana. Ja bih želio da mi budemo malo odgovorniji prema tim koji puno kradu, ali svakako i ovi koji malo kradu. Ne tražim ja nikakve privilegije bilo za koga, ali da u ovoj državi budemo jedino pravna država i da kažemo dosta svemu ovom što se do sad radilo, a moramo priznati bilo je grešaka sa svih strana. I da se posebno male poduzetnike koji su danas u velikim, velikim krizama dadne se malo tolerancije pa ti inspektori isto bi mogli imat tolerancije ako je čovjek 4 dana između nove godine nije prijavio radnika, pa sam bi trebao shvatiti … [[Govornik se ne razumije.]] dobru namjeru. Ja osobno nisam jedan dan, jer Internet nije radio mojoj kćeri, pa sam išao na sud zbog toga. Jedan dan naplaćeno. Možete mislit to, jedan dan [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Ali inspektor traži zakon, a te zakone moramo nekako prilagoditi. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Andrija Mikulić.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Je, uvaženi kolega slažem se sa vama. Znate, ja sam naučio obzirom da sam tehničke struke od kolega pravnika kad su mi objašnjavali što je to ekstenzivno tumačenje nekih normi, tih zakonskih. Bit ću prvi ovdje koji će se zalagat za ovo da imamo jedan period gdje se nešto može tumačiti. Ali da to propišemo koji su uvjeti. Što se tiče ovog što ste rekli, lijepo ste rekli za bivšeg ministra. Dakle, to mene znate podsjeća na ono držite tamo nekoga. Za tri kune ćemo zatvarati lokale. Nije bitno, zatvorit ćemo lokal. 7 djelatnika ne radi, ne plaćaju se doprinosi i što ste kao država napravili? Ništa. Otvorili ste prostor za crno. Dakle, ja ovo vidim inspekciju kao partnera gospodarstveniku, partnera. Naravno da nećemo dozvoliti da voziš 300 na sat, ali neke norme moramo ispoštivati i ne mogu svi bit od prvog do zadnjeg isti. Mislim da treba, zakonski da, ali moramo bit malo osjećajniji prema ljudima koji imaju jednog, dvoje ili možda 250 ljudi na plaći. Oni nešto daju u taj proračun. Zašto imate situaciju da teško dođete u mogućnost da danas pitate što ćete vi to od mene tražiti u nadzoru? Zašto? Pa zakon je zakon. Pa ne moraju svi gospodarstvenici znati svaki stavak zakona. Pa zato nek' bude objava na web stranicama kao što je bilo nekada da se vidi što se traži. I onda nema inspektor a, b ili c pa svaki traži drugo. Svaki mora tražiti isto. Prema tome oko Porezne inspekcije mislim da je posebna priča. Oni nisu nikada bili u sustavu inspektorata. To je posebni inspektorat bio. Ali o.k. Treba sjesti i razgovarati i inspektorati moraju biti partneri gospodarstveniku.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Žagara. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Mikulić, vaša rasprava je doista bila smirenija od replika koje sad čujemo. Ključna rečenica koju ste više puta izgovorili sad u replici je da inspektori trebaju imati partnerski odnos prema poduzetnicima. Ja se slažem sa tom rečenicom. Međutim, to je bitno jako tumačenje ove rečenice. Znate, tanka je granica između partnerskog odnosa i odlaska u korupciju ili kriminal. Dakle, ono što meni sad nije jasno, a pokušajte mi vi objasniti, vi govorite o partnerskom odnosu. Dakle, nadležna ministarstva su ta koja oblikuju zakone, Vlada Republike Hrvatske ih predlaže Hrvatskom saboru, Hrvatski sabor ih donese i kao što vi dobro kažete inspektori koji moraju imati stručna znanja, specifična znanja iz svoje struke moraju imati i opća znanja posebno uz ogroman broj direktiva EU. Dakle, danas ti ljudi moraju biti visoko educirani, stalno obučavani. I oni, dobro ste vi rekli oni kontroliraju provedbu tih propisa. Ali ako ti propisi nisu dobri, ako netko treba na skladište staviti protupožarnu zaklopku a tamo nikad neće biti plamena pa sasvim je logično da inspektor takvu primjedbu kaže onom ministarstvu koje je nadležno i koje je donijelo takav zakon da se te stvari promijene. U tome ja ne vidim logiku. Ja razumijem da vi subjektivno gledate jer ste bili u Državnom inspektoratu ali niste me ničime uvjerili da Državni inspektorat je tijelo koje će neovisno onda moći puno više, puno bolji imati partnerski odnos od onih inspektora koji će biti u nadležnim ministarstvima kažem koji će opet imati povratnu vezu s ministarstvima i na taj način upućivati na sve one nebuloze koje postoje. Na kraju da zaključim smatram da su bitni, dobro vi to kažete, bitno je osigurati ljudima rad, edukaciju. Nije važno da li će to biti Državni inspektorat kao jedinstveno tijelo ili će biti po pojedinim ministarstvima. Ali bitno je njima osigurati uvjete da oni mogu obavljati svoj posao. Ali naglašavam opet neovisno. Dakle, partneri do određene granice. I to je jako bitno da se ta granica zna. Hvala.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Andrija Mikulić.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa je, uvaženi kolega moram priznati ja uvijek volim kad pričamo argumentirano. Ovo što ste vi sada rekli ja se u velikom dijelu slažem osim u jednom a to je vi imate određene vrste inspekcija, te inspekcije prepoznaju određenu problematiku na terenu, neku pojavu. Kao što smo mi imali pojavu nelegalne eksploatacije mineralnih sirovina kada su pojedini građevinski gospodarstveni subjekti pazi čuda za temelje vadili šljunak i onda su mislili da je to njihovo. A mineralna sirovina je temeljem zakona u vlasništvu države. E sad, imate inspektore koji za konkretan ovaj slučaj što vi govorite utvrđuju da nema tog elementa. Ali nisu oni ti i to nije to ministarstvo kolega koje taj propis donosi. To je jedno drugo ministarstvo. E zato imate suradnju između ministarstava gdje se i takve stvari nakon određenog vremena evoluiraju i donose zaključci. I daju prijedlozi. Puno puta su djelatnici Državnog inspektorata davali kolege prijedloge za izmjenom zakona. U velikoj mjeri je to usvojeno. Zašto? Pa nama je cilj partnerski odnos. Nama je bio cilj ne svaki put doći kao što netko reče i kazniti. Ja sam danas došao, moram te kazniti. Nije istina! Nisu nikad imali norme da moraju kažnjavati ljude, nikad! I onaj tko misli da inspektor mora imati normu, da mora kažnjavati taj nije za nadređenog službenika bilo koje razine ako tako postavlja stvar, a ne gleda da moraš partnerski odnos imati sa gospodarstvenikom. Pa valjda nam je svima interes da se razvija gospodarstvo, a ne da ga blokiramo. Što imamo kada donesemo mjeru zabrane u određenom trgovačkom društvu? Nemamo ništa, generalno gledajući. Nema država, nema gospodarstvenik. Dakle, taj dio se mora izbjeći.
Hvala lijepa. Sljedeća je replika uvažene zastupnice Nansi Tireli.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Mikulić slažem se u puno toga što ste rekli. Nekoliko puta ste spomenuli visoku obrazovanost inspektora i tko smo mi da sumnjamo u njihov rad. Ono što mene uvijek zabrinjava jeste kad stvari generaliziramo. Niti su svi inspektori u pravu i pošteni niti su svi poduzetnici lopovi i neodgovorni pojedinci ovog društva. I toga mislim da u svakom trenutku moramo svi biti svjesni. Slažem se s vama kad kažete da inspektorat mora biti partner i podržavam ove izmjene u tom dijelu da se poduzetniku ipak da vrijeme i prostor da ispravi određene greške, a da ne ide odmah sankcije, pogotovo novčane sankcije, prekršajne sankcije. Jer kao što ste i sam naglasili svaki poduzetnik ne treba znati i sve zakone. I to je gotovo i nemoguće jer ako imamo 40-ak zakona što pravilnika o zaštiti na radu onda je pitanje koliko kvalitetno kao poduzetnik možemo sve to apsorbirati i primjenjivati. Rekli ste isto tako da je najlošija politička odluka koja se dogodila ukidanje Državnog inspektorata. Nije to najlošija politička odluka. Ja bih bila izuzetno sretna građanka Republike Hrvatske da to jeste u povijesti najlošija politička odluka. Puno ste govorili o tome što ste vi radili u tom Državnom inspektoratu, ali niste spomenuli to koliko ste svojih inspektora sankcionirali i kaznili zbog toga što zakone nisu provodili onako kako ih je trebalo provoditi usprkos tome što su visoko obrazovani. I evo molili bih vas ovom prilikom da i o tome nešto više kažete.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Andrija Mikulić, izvolite.
Pa poštovani predsjedniče, uvažena kolegice zastupnice dakle ja sam rekao oko toga ali ja ću ponoviti nema problema. To su minimalni postoci. To vam dođe negdje 2 do 3%, ako. Dakle, mi imamo dobro razrađen, imali smo, sustav unutarnje kontrole gdje na osnovu prijava ili anonimnih ili ne anonimnih idete u unutarnji nadzor inspektora. To su kompleksni nadzori, to rade ljudi koji su educirani za to i to ozbiljno educirani. Jer vi da bi njega našli u grešci potencijalnog prekršitelja morate jako dobro poznavati sustav rada kojim on se bavi. Kad me pitate oko zakona dakle imamo sustav, imali smo i sankcionirali. Kad me pitate oko zakona samo na području gospodarske inspekcije danas tržišne preko 350 zakonskih i podzakonskih akata slažem se s vama, znate što su moji načelnici sektora radili koji su mi bili prvi suradnici na svakom kolegiju? U petak u 12 priprema za ponedjeljak i slanje na teren izmjena propisa tog tjedan koja je bila da bi inspektor bio uhodan kad dođe i da zna koja je mjera ako eventualno treba neku mjeru. Slažem se i da ne treba generalizirati. I ovo što ste lijepo rekli, pa zamislite jednog predsjednika uprave INA-e pa di bi on znao sve zakone, pa di on može biti odgovoran za jedno eksploatacijsko polje nafte ili plina na sjevernoj Jadranu, ali je odgovorna osoba tako je. I tu su inspektori dali prijedlog da se šefovi nadležnih regija, odnosno objekata procesuiraju u smislu ako ima prekršaja, zašto? Pa zato što teoretski on kao odgovorna osoba ne mora to znat. Ok, to je pitanje njihovog sustava kako su organizirani. A što se tiče ovog vjerujte mi, dobar i kvalitetan je bio sustav unutarnje kontrole koji je funkcionirao i oni su znali da su nadzirani za ono što rade i morali su bit.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je uvaženog zastupnika Steve Culeja. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, Hrvatice i Hrvati, evo ovako zamislite vi jedno poduzeće koje se zove ZAMP kako li već i oni tamo nagrađuju tj. plaćaju određene usluge, oni plaćaju usluge po učinku, dakle po broju izvedenih pjesama određene izvođače. Pa bi mene interesiralo, a vjerujem i mnoge ovdje da li je ikad bilo koji inspektor otišao u tu firmu ZAMP i da utvrdi koliko su iz sredstava koje su oni uprihodili po pitanju ovoga autorskih prava isplatili Marku Perkoviću Thompsonu za kojega znamo koliko se slušaju njegove pjesme ili našem bivšem predsjedniku onom što svira klavir, koliko je isplaćeno njemu sredstava iz tog što sam ja naveo? To je jedan primjer. A sad ću vam reći drugi primjer. Ja kad god popijem kavu ili nešto ili počastim nekoga jer nemam običaj da štedim puno pa ostavim, počastim i konobare, ostavim kunu, dvije ne bitno a vjerujem i mnogi od nas. Sad zamislite da dođe inspektorat ovdje i da utvrdi da oni imaju 10 kuna viška i sad kad mi idemo dole na ručak ili na piće da tamo 16 inspektora stoji i policajaca sa trakom sve omotano i kažu oprostite danas nema ručka, danas nema kave utvrdili smo višak u blagajni od 5 kuna ili u džepu od konobara ili od one što na kasi, gospođe naplaćuj nam. Hvala vam lijepa, ugodan vikend.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Andrija Mikulić.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolega oko ovog drugog mislim sve je jasno i tu se apsolutno slažemo. Oko onog prvog, ja ću vas podsjetiti da je to bila jedna od mojih najdražih tema ZAMP. Sjetimo se toga. Ali evo kako ja volim reći radi hrvatske javnosti gospodo, uvaženi zastupnici i vama kolega to pitanje možda najbolje da uputite bivšem predsjedniku RH gospodinu Josipoviću. Čini mi se da on ima kompetentna znanja oko ZAMP-a, pa najbolje da to pitamo njega.
Hvala lijepa. S time smo iscrpili replike vezane uz ovo izlaganje. I sada će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti uvaženi zastupnik Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Zamjeniče ministra, kolegice i kolege pa Hrvatska narodna stranka kao liberali mi ćemo podržati ove izmjene zakona prvenstveno jer ovim izmjenama koje nisu nešto radikalno mi smo i prošle godine raspravljali bili na svojem klubu i bilo je u fazi da se predloži, no nismo uspjeli ali to ne znači da nećemo podržati. Naime, kad se govori o inspekcijama svatko od nas temelji dio svoje rasprave na osobnim iskustvima i ne bih htio i nije dobro što je već rečeno da se generaliziraju stvari. Prije svega po meni a vjerujem i po mišljenju velike većine svih nas inspektorski posao je izuzetno zahtjevan, odgovoran, trebao bi biti visoko moralan i trebao bi biti dobro plaćen. Mislim da je sve ove rasprave, velika većina rasprava koje su išle možda rekao bi van onog osnovnog segmenta proizlaze upravo iz razloga i iskustva koja su proizašla iz toga upravo iz razloga ne adekvatnih plaća. No, ono što bi želio kazati znači kao liberali podržat ćemo izmjene ovog zakona i pogotovo uglavnom tu se govori u ovom djelu o gospodarskoj inspekciji, upravo iz razloga što se svi zalažemo i kroz niz zakonskih prijedloga, poticanja gospodarstva, stvaranje povoljnog poslovnog okruženja, poticanje investicija i ove izmjene na neki način, mislim da će promijeniti što je i bila naša intencija o kojoj smo vidim raspravljali i na klubu prošle godine da se promijeni jedna paradigma što je inspekcija. Isto tako ne bi bilo dobro da se upadne u jednu zamku iako znam da kolega Mikulić nije direktno mislio kada je govorio o partnerskom odnosu, partnerstvo zna se što je, razumio sam o čemu je bilo riječi, ali ono što je u ovome dijelu također što podržavamo da se treba vrlo jasno definirati i propisati znači koja je nadležnost u inspekcijom nadzoru kada se ne izriče kazna, kada se izriče opomena, pisani zapisnik itd. Velim jedan primjer ću kazat, velim svi mi iz svoje prakse imamo neka iskustva sa inspekcijama, konkretno mogu kazat Šumarska inspekcija, da je upravo djelovala po ovim principa i po ovim postulatima, savjetodavno, edukativno ali i izvršno i daleko kvalitetnije efekte je polučila nego kada se išlo direktno sankcionirati na teren. Možda i specifičnost struke, specifičnost određenih tehnologija ali velim, postoje razna iskustva. Isto tako nisam za sankcioniranje ovo što je rekao kolega Culej ako ostane bakšiš idemo radikalno rezati itd. naime, općenito nisam jer mislim da je daleko veća šteta ako se ide u određenim stvarima, veća šteta za gospodarstvo u cjelini. Naravno ukoliko postoje adecidevisti, tu mislim da bi ovim propisom koji bi trebalo dobro proučiti, prvenstveno znači kad se govori kontrolni mehanizmi, sugestija zamjeniče ministra, prvenstveno kroz te kontrolne mehanizme odnosno način funkcioniranja Inspektorata vodite računa da se zaštiti i dignitet same osobe inspektora koji provodi nadzor. Subjektivnost isključit maksimalno koliko je gotovo moguće i u upravo iz razloga zaštite same osobe odnosno inspektora. Kad sam govorio da ovaj zakon u velikoj mjeri mijenja paradigmu pa evo Klub HNS-a da li je ovo baš slučajno danas tema predložit ćemo ovom Saboru jedan zaključak koji bi išao ne samo na gospodarsku inspekciju nego na sve inspekcije upravo na način kao što su ove izmjene zakona da se promjeni paradigma na način znači da se ne ide ultimativno, imperativno kažnjavanje nego da bi jedna od zadaća u dijelu liberalizacija ako mogu tako nazvati inspekcijskih službi moralo biti pravovremeno otklanjanje uočenih nepravilnosti u radu poduzetnika. Imamo sam i kao gradonačelnik puno uputa ne za interveniranje jer naprosto nisam dozvolio da se dovedem u takvu situaciju nego u kontaktima sa poduzetnicima, kroz poslovni klub upravo njihova iskustva od inspekcije Zaštite na radu, od inspekcije Zaštite okoliša. Doduše, nitko mi se nije žalio da ga je, da je radi ne prijavljenog radnika, da mi se netko žali. Imam iz iskustva u građevini, bilo je takvih. Ali nitko nije imao hrabrosti niti bilo ga je sram da to kaže da je tu imao i taj slučaj. No, međutim, isto tako kako se ne bi nadam se da će raspravljati u Saboru o ovom našem prijedlogu, znači da se sve inspekcijske službe promjeni paradigma, njihovog funkcioniranja. Tu također nadam se da kroz raspravu koja će ići da ćete da ne bi se desilo opet da inspekcija okrene previše čisto da bude savjetodavno, edukativno, naravno da mora biti i penaliziranje. Da li će se to definirati zakonom. Mislim da je zakon bi trebao biti u tom djelu dosta rezerviran. Prije bih zato da se ide na pod zakonske akte koji će definirati direktno ponašanje jer svaka struka je specifična za sebe. Rekao sam primjer mojega iskustva. Isto tako iskustvo drvo prerađivača. Imao je radnika na stroju gdje je trebao imati certifikat zaštite na radu, da imao ga je, ali je nažalost dva dana mu više nije važio. I u međuvremenu dok je kuća koja educira, koja je organizirala određeni broj, on je bio u tijeku procesa dodatne edukacije, nije mogao dobiti certifikat i što se desilo, kazna za poslodavca kazna za radnika itd. a čovjek radi već 15 godina na tom. Mislim tu bi trebalo biti u tom djelu jedan kvalitetniji pristup upravo na način da se uvažavaju i objektivne okolnosti. Isto tako i kod prekršajnih odredbi odnosno kod izricanja kazni konačni cilj ne bi trebao biti zatvaranje pogona, gašenje radnih mjesta, zatvaranje pogona makar na jedan dan jer je ogromna šteta. Nego upravo omogućavanje da se poslovanje i pružanje usluga nastavi na način koji je usklađen sa propisima za pojedinu djelatnosti. No i na kraju u načelu se slažem sa većinom rasprava koje su bile makar su išle od lijevog do desnog, kako bi se reklo od lijeve do desne grane ali mislim da u principu svi smo na tragu ovog da ćemo podržati ovaj prijedlog zakona. A isto tako se nadam kad ćemo uputiti prijedlog našeg zaključka vezano za sve inspekcijske službe da će se također kroz raspravu isto podržati. Hvala.
Hvala lijepo. I vaše izlaganje izazvalo je nekoliko replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Andrije Mikulića. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega, pa moram priznat slušajući vaše rasprave, teško je ne složit se. Ali i ovo ste dobro rekli oko parterskog odnosa, to ne može biti odnos radiš na crno, radiš kontra propisa pa smo partneri, ne. Tu je vrlo bitna edukacija. Zato govorim o onoj objavi na web stranicama. Pa mi znamo ako vas policija danas zaustavi da moraš biti vezan, moraš imati vozačku, prometnu. Dakle, toliko smo educirani u tom djelu. Znamo da ne smijemo kroz crveno svijetlo. E to vrijedi i za gospodarstvenike. Ali poslovni klubovi, tribine, razgovori otvara, mi smo imali Dane otvorenih vrata inspektorata pa da ljudi vide da smo i mi od krvi i mesa bili. Dakle, taj jedan odnos partnerski, ali ne pod cijenu da je netko u minusu pa mu to toleriraš. Žao mi je što nije to prošlo i ranije što ste predlagali, ali nemojte se ljutiti to je taj odnos tadašnje pozicije bio kad vas nisu shvatili prema gospodarstvenicima i to nije bilo dobro. Slažem se i s vama da se definira partnerski odnos da imamo granicu u smislu što je to kada ide opomena, što je to kada ide prekršajni nalog. Zašto imat diskrecijsko pravo? Pa onda netko tumači ovdje ovako, ovdje onako. Hajmo točno propisati što ja volim reći od točke A do točke B koja su pravila, moramo ih se držati. I ono što ste lijepo rekli ne samo dignitet inspektora. Inspektor je dužan po zakonu čuvati dignitet osobe koja je podnijela prijavu. Zamislite vi jednog radnika koji podnese prijavu da mu poslodavac daje plaću na crno. Pa taj se čovjek boji za sebe. Znači da li je bilo propusta? Možda ih je bilo i u tom segmentu nije ih smjelo biti ako ih je bilo. I zaključit ću ono što ste rekli apsolutno potpisujem. Paradigmu moramo mijenjati. To je visoko moralan posao. Pogledajmo kako to izgleda u zemljama u okruženju? Visoko moralan posao i ono što je ključ te ljude treba motivirat, dobro plaćen posao mora bit. A ne da vi predlažete kazne za 100, 200 ili milijun kuna, a imate sa 15 godina staža 8000 kuna. Tu se otvara prostor koji nije dobar.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Milorad Batinić.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Pa kolega Mikulić, možda nisam dobro pojasnio. Znači, ja sam razumio što ste vi htjeli reći kroz partnerski odnos. Znači, partnerstvo u poslovnom smislu je jedno, a ovaj odnos bi trebao, da li partnerski, da li je to adekvatna riječ to je sad pitanje. Znači, ali mislim da sam pojasnio. Znači, više da bude savjetodavnog, edukativnog i da ne ide se odmah na penaliziranje. Vjerujem manje-više pošto ste se složili sa većinom moje rasprave da ćete isto također podržati i zaključak kluba HNS-a.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa. Vidim da smo ovdje jednoglasni tijekom rasprave, da bi inspekcije morale biti sad najprije savjetodavne i edukativne. Za gospodarstvenike da se ne bi smjelo događati tu smo složni da se u biti inspekcije svojim diskrecijskim ocjenama u biti brojne poslovne subjekte zatvore bez potrebe, a dok primjera imamo zbog istih razloga druge poslovne subjekte bilo iz kojih razloga ne sankcioniraju i ne nanose im štetu. Zbog čega? Zbog toga što se, znači inspekcije su mogle ne sve, ali su mogle pogodovati određenim svojim konkurencijama i na taj način bi gušile gospodarsku konkurentnost na tim prostorima. Dobro je da dolazi vrijeme da gospodarstvenici mogu biti oni koji će slobodnije moći dočikati inspektore, a ne one koji su dolazili i u strahu zbog dvije, tri kune, zbog većeg šanka nego što je propisano zbog nekakve naljepnice da će morati tri mjeseca zatvoriti svoj kafić, restoran ili nešto slično. Dobro je da ta vremena dolaze, međutim bez profesionalnih depolitiziranih inspektora i čelnika inspekcija nema dobrog inspektorata. Ne smije se politizirati inspekcija, oni moraju biti isključivo, isključivo profesionalci ne raditi po političkom ključu pa svako dvije godine kako dolazi na vlast da se mijenjaju zakoni, propisi. Da, usavršavati ali ne strukturno mijenjati jer naši gospodarstvenici to i ljudi, građani debelo plaćaju a da i ne znaju koliki je broj inspekcija, koliki je broj inspektora. Pa evo recimo spomenuo je kolega Mikulić, … [[Govornik se ne razumije.]] mineralne sirovine neki mogu vaditi pod istim uvjetima, drugi ne mogu. Znači, inspekcije se moraju ujednačiti i biti isključivo depolitizirane. Ne mora biti red crvenih, red plavih, nego ljudi koji su profesionalci. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Milorad Batinić.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa kolega Bulj, vidim da ću imati i podršku s vaše strane kod ovog zaključka. Naime, savjetodavno-edukativno. Postoji praksa u određenim državama a isto tako i određena praksa kod nas u pojedinim strukama najava dolaska inspekcije u nadzor. Ne vidim razloga zašto to ne bi bila praksa, osim možda nekih specifičnih službi. Jer mislim da bi se s time upravo na neki način i discipliniralo recidiviste ako govorimo o ne znam o kafićima i onom bakšišu famoznom. Vjerujem da svatko od nas ima nekih iskustava u svojem gradu, svojoj sredini gdje je došlo do zatvaranja. Mislim nije dobro. Ukoliko se krene na takav način, znači ići pozitivno dobit ćeš pozitivan fitback, pozitivan odgovor i s druge strane. Zašto smo još ne znam da li sam, možda sam i rekao, ali možda sam i propustio kazati u raspravi. Naime, pogotovo za male, srednje, mikro poduzetnike izuzetno je teško pratiti određeni broj propisa pogotovo nakon 2013., prije 2013., prije ulaska, nakon ulaska, primjena niz direktiva, izmjena. Naprosto to je šuma toga. Oni to nisu kadri odraditi. I zato velim da bi bilo dobro da se generalno promijeni paradigma svih inspekcijskih službi.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Batinić, dobro ste konstatirali da se treba promijeniti paradigma i da inspekcija ne smije biti samo represivni aparat. Represija je stvarno gušioc gospodarstva, represija nije nikome dobro došla. Prevencija, edukacija, pa onda u krajnosti samo kada su krajnji i nužni slučajevi represija sigurno ste to dobro utvrdili. Ružno je vidjeti bilo sliku kada se hotel zatvarao u pola turističke sezone, kada turisti izlaze sa putnim torbama, koferima u sred ljeta. To je jako ružno. Ružno je vidjeti za 5 kuna zatvoriti kafić, restoran ili neki objekt koji privređuje. No različita je slika u Hrvatskoj. Postupanje inspektora od juga do sjevera je vrlo različito. Kada bi uzeli statističke podatke vidjeli bi da se mi po inspekcijskim službama a onda ni po počiniocima prekršaja u prometu sa aspekta alkohola od Istre do Osijeka je razlika nebo i zemlja. Što se tiče državnih tvrtki i inspekcije rada mogu samo reći nijedna državna tvrtka dosada nije ispoštivala Zakon o zapošljavanju djece poginulih hrvatskih branitelja, o hrvatskim braniteljima koje apsolutno konstantno šikaniraju i zbog toga nisu kažnjeni. Naročito Hrvatske šume, HEP, Hrvatske vode u kojima su zaposleni na stotine ljudi pod upitnim okolnostima i natječajnim formama pa nekada i bez natječaja dok su na natječajima oni koji imaju zakonsko prvenstvo bili odbačeni. Na žalbe, na molbe, na upozorenja nema reakcije. To je veliki problem kada se oni koji upravljaju državnom imovinom ne drže zakona koji su doneseni nego ih namjerno osporavaju i šikaniraju. Tu treba biti drastična kazna.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Milorad Batinić.
Hvala predsjedniče. Kolega Đakić drago mi je da se slažete sa mojom raspravom. Da, različita praksa to je nažalost naša hrvatska priča. I točno, da li gledate od istoka prema zapadu ili od sjevera prema jugu. Mislim da bi upravo kroz ove podzakonske akte i naravno kroz nadzor samih službi trebalo eliminirati ili te razlike pristupa svesti na minimalnu mjeru. Ja, da li su možda negdje gdje je bio mekši pristup inspektora da li su oni iz kojih razloga i kako bili pod utjecajem politike ili nešto ja ne bih želio sada špekulirati ali naprosto to nije dobro. I ono što je dobro, znači kao Hrvatska trebamo stvarati, a to je jedan od ključnih elemenata, stvaranje povoljnog poslovnog okruženja. Znači da imamo identičan pristup, pogotovo inspekcijskih službi, svih potpuno identičan i istovjetan na svim, praktički na čitavom dijelu administrativnom Republike Hrvatske. Apsolutno, da. Ali velim ne bih želio generalizirati, ipak bi trebalo neko, vjerujem da će i unutarnja kontrola inspekcije također imati dosta oko toga i svojih prijedloga kod podzakonskih akata. Velim praksa piše, život piše zakone i mislim da bi to trebalo u konačnici ići u dobrom smjeru.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Križanića, izvolite.
Gospodine Batinić vi ste rekli da treba točno propisati ovlasti inspekcija i to se slažem s vama i podržavam to. Možda ću reći petnaesti put neke teze koje su danas ovdje bile izrečene ali smatram da ih ipak treba ponoviti, a to je, i to ću reći da inspekcija a priori ne smije biti represivna nego edukacijska. Znači, vratit ćemo se na početak. I drugo, gospodin Mikulić je tu već govorio o tome sigurno je da moramo težiti zakonskim rješenjima da dobre, kvalitetne gospodarstvenike a priori ne kažnjavamo nego da im se da i napiše rješenje i kad se dođe na izvršenje rješenja nakon mjesec dana ili dva tjedna ukoliko inspektor procijeni da je potrebno za to izvršenje rješenje u tom slučaju recidiviste kažnjavati i to je ok. Međutim dalje želim reći jednu stvar koja se često događa. Nikad ne smijemo niti u primisli težiti nekakvim rješenjima gdje bi se inspektori valorizirali na bilo koji način prema broju, ne daj Bože, kazni ili visine kazni. Jer moram reći da sam i osobno kao gospodarstvenik imao prilike doživjeti da mi je došao inspektor i rekao moram nešto naći, moram nešto napisati pa sam onda došao sucu za prekršaje pa je onda sudac rekao pa moram nešto sankcionirati. I to je onda bilo par tisuća kuna. Pravi inspektor, iskusni, vidi snimkom stanja tzv. tim kompleksnim nadzorom radi li se o recidivistu ili ne. Još jedna rečenica o jugu i sjeveru, vrlo dobro znamo, a čuli ste i za plutajuća goveda i za milijarde kuna koje su nestale, kojih ne znamo gdje su, kad prijevoznik prijeđe Karlovac onda veli došao sam na jug više problema neće biti. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Milorad Batinić.
Hvala predsjedniče. Kolega Križanić drago mi je da se slažemo. Da, ne treba inspektore valorizirati temeljem izrečenih kazni ali se može vidjeti koliko je obavio nadzora i da se vidi koliko je uspio, koliko je to mjerljivo, koliko je uspio spriječiti recidivista ili da nema prekršaja u onome segmentu u onome prostoru koji on nadzire. A što se tiče ovog dijela da ne bi došlo do subjektivne procjene inspektora ili možda da ne bi podlegao ajmo reći nekakvim nagradama sa strane ponovit ću znači radi čuvanja digniteta treba inspektore nagraditi adekvatno kroz plaću i omogućiti mu sredstva i sve alate za rad da može pošteno, odgovorno, korektno raditi svoj posao. Jer kad gledamo znači on je prva karika u onome dijelu koja nadzire provođenje zakona, znači funkcioniranje elemenata pravne države.
Hvala. I zadnja replika je ona uvaženog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Batinić, na repliku me ponukala u vašoj raspravi izjava oko edukacije. Danas smo ovdje u raspravama kolega čuli poglede na rad inspekcija sa razno raznih uvjeta, od onih koji su radili, onih koji su vezali upravu do onih koji su štitili interese gospodarstvenika, međutim ja bih tu skrenuo pažnju na dvije stvari koje su po meni vrlo bitno. A to je kad imate čestu promjenu zakona a Hrvatska ih je zbog svega onoga što je prolazila u proteklih petnaesta godina ulaska u EU itd. imala ključna je edukacija ljudi kako s jedne strane onih koji rade u kancelariji tako i onih koji idu na teren. I ako tu nema dobre edukacije, ako tu nema jednoobraznosti i primjena propisa onda imamo kaos. Druga stvar, mi vrlo često zbog ambicija pojedinaca da budu iznad svega donosimo organizacijske promjene državne uprave i to vrlo bitnih karika ili poluga državne uprave i onda prođe godina dana od primjena toga zakona nitko ne nađe za shodno da podnese nekakvo izvješće koji je efekat, koji je rezultat postignut sa takvim promjenama. Da li se s takvim promjenama postiglo ono što smo željeli ili se nije postiglo ono što smo željeli i da li je možda to trebalo ići u nekom drugom smjeru? Tako smo imali dva puta ukidanje financijske policije, netko se sjetio da ukine državni inspektorat. Danas moji carinici ne plaćaju turističku članarinu. Pa to je mislim nešto što struka, jedna od rijetkih struka koja se spominje još u biblijskim vremenima da ih uvaljate da ne plaćaju turističku članarinu. Bez namjere da vrijeđam one kolege koji su to radili, a to samo pokazuje koliko promašite kad idete s nečim. I treća stvar su uvjeti rada. Ne možete od nekoga očekivati ako netko svaki dan proziva kako nekoga ima previše, kako je dobro plaćen a u principu kad pogledate njegovu plaću i plaću onoga tko priprema papire a vi ga dođete kontrolirati onda je to nebo i zemlja, onda se nažalost događaju stvari koje se događaju. Dakle, treba stvoriti puno, puno preduvjeta, puno, puno kontrola i ovakvih i onakvih da bi sustav bio efikasna ali prije svega ako mijenjamo zakon onda moramo vidjeti koji su efekti toga zakona.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Kolega Šuker, da edukacija to je prvenstveno velim iz vlastite prakse, naime kad smo do nosili odluku o putujućim trgovinama tada smo zamolili bili, ustvari pokazao se interes i gospodarstvenika koji imaju tu djelatnost i carine jer ona je bila ta u konačnici i ostale inspekcijske službe smo sve pozvali da upravo da nam protumače zakon koji definira to područje. U tom smislu znači edukacija, znači da trgovci i mi isto tako prvenstveno radi nas koji smo morali pisati tu odluku da vidimo u kom smjeru možemo ići. E sada, slažem se što se tiče ovoga dijela, česte promjene ustroja itd. naime pamtim mi smo nekad imali općinske, županijske, republičke inspektore kakva je već bila struktura i županijski inspektor mislim da je trebao 10 godina rada u struci, ali ne kao inspektor nego u šumarskoj praksi i tada se mogao kandidirati, ne znam koliko je ispita bilo, plus državni ispit itd. da bi bio šumarski inspektor. Znači morao je poznavati materiju, da kažem koga će suditi ili procjenjivati ili vrednovati njegov rad. I ovo isto tako i plaće su bile veće županijskog inspektora nego recimo direktora šumskog gospodarstva kojega je nadzirao. Te relacije poremećene su, tu se slažem. Da li ćemo uspjeti i u koje vrijeme nadići to odnosno posložiti strukturu, državni inspektor koji je rang više vršio inspektorske, imao je veću plaću nego onaj ko ga je nadzirao. Da li ćemo velim te relacije, to naprosto ovisi i ovom domu na neki način, međutim ono što čujemo i neka razmišljanja naših kolega naprosto ne idu u tom smjeru zato sam tu skeptičan.
Hvala lijepo. Završnu riječ uvaženog zamjenika ministra gospodarstva Lea Preleca.
Zahvaljujem na završnoj riječi. Pa htio bi reći samo drago mi je na kraju da iz svih ovih zanimljivih ja bih rekao rasprava koje su naravno i u širem kontekstu od samih prijedloga izmjena i dopuna zakona se vidi da su ipak svi prepoznali važnost ovih izmjena i dopuna i smjer u kojem one idu. Dakle u jednom novom načinu kako inspektorat treba funkcionirati da se neke stvari propišu, da postoji taj jedan dio edukativnog karaktera i savjetodavnog ali naravno inspektorat je inspektorat, on nije savjetodavno tijelo. Nemoguće u jednom zakonu propisati sve situacije na koje jedan inspektor može doći u praksi, dakle time ćemo, jedan dio ćemo riješiti zakonom, jedan dio podzakonskim aktima, postojat će i interne upute za inspektore a naravno bitan je i nadzor u postupanju. Ja mislim da je bitna ta institucija inspektora i nju jako treba čuvati. Uvijek će biti ovako, jer onda sa par loših nekakvih slučajeva iz prakse mi dovodimo u pitanje funkcioniranje cijelog sustava a to nije dobro, dakle nekakvim internim nadzorom i suženjem u različitom postupanju po zakonu se to može dovesti dakle u red. Ali ono što smo mi željeli naglasiti da inspektorat tu za gospodarstvo i da se treba na kraju ići u korist gospodarstva i naravno da se sankcioniraju one loše situacije koje se eventualno dogode na tržištu. Tako da se zahvaljujem na podršci.
Hvala vam lijepo. Time zaključujem raspravu o ovom konačnom prijedlogu zakona. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Mi ćemo time završiti ujedno i današnji rad i naći ćemo se u ponovno u srijedu 11.svibnja u 9,30 i prva točka biti će Izvješće o provedbi plana upravljanja imovinom u vlasništvu RH za 2015.godinu. Ja vam želim ugodan vikend, doviđenja. Sljedeći je na dnevnom redu Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o inspekcijama u gospodarstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 47. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanima Odbora. Uvaženi zamjenik ministra Leo Prelec. Izvolite. Amandman jedan.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, uvažene dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Dakle, prihvaćaju se amandmani Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora sa sjednice održane 4. svibnja 2016. godine na konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o inspekcijama u gospodarstvu.
Budući da je Vlada prihvatila oba amandmana dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o inspekcijama u gospodarstvu. Molim tko je za? Molim rezultat. 131 za, ni jedan protiv niti suzdržani. Hvala lijepo. Utvrđujem da je jednoglasno donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o inspekcijama u gospodarstvu sa amandmanima.