Hvala gospodine predsjedniče. Odlukom Hrvatskog sabora od 29. studenog 2005. godine imenovani su suci porotnici Vrhovnog suda Republike Hrvatske. Sukladno Zakonu o sudovima mandat sudaca porotnika traje 4 godine tako da je mandat dosadašnjim sucima porotnicima istekao. Vrhovni sud Republike Hrvatske u primjeni Zakona o kaznenom postupku koji se primjenjuju u predmetima prije stupanja na snagu Zakona o kaznenom postupku iz 2008. godine, te u drugim predmetima obuhvaćenim prelaznim odredbama ovog zakona iznimno održava rasprave kao drugostupanjski sud, te u tim slučajevima odlučuje u Vijeću u kojem sudjeluju i suci porotnici. Kako je odredbom članka 133. stavka 2. Zakona o sudovima propisano da suce porotnike Vrhovnog suda Republike Hrvatske imenuje Hrvatski sabor Vrhovni sud Republike Hrvatske zatražio je zbog hitnog održavanja rasprave u jednom kaznenom predmetu u postupku po žalbi protiv presude Županijskog suda u Zagrebu imenovanje sudaca porotnika i to Županijskog suda u Zagrebu i Županijskog suda u Velikoj Gorici. Ministarstvo pravosuđa zatražilo je od Županijskog suda u Zagrebu i Županijskog suda u Velikoj Gorici da dostave prijedloge kandidata za suce porotnike Vrhovnog suda Republike Hrvatske. Temeljem prijedloga navedenih županijskih sudova predlažemo da se sljedeći kandidati imenuju za suce porotnike Vrhovnog suda Republike Hrvatske i to: Županijski sud u Zagrebu Lidija Janeš iz Zagreba, Ribnjak 30, umirovljenica rođena 1946. Ljubica Kovačević iz Zagreba, Rapska 46, umirovljenica rođena 1950. Branko Maraković iz Zagreba, Županova 33, umirovljenik rođen 1943. Ančica Sečan iz Zagreba, Ulica Marina Tartalje 14, radi izvanredno i studira, rođena 1976. I Marija Vlahović iz Zagreba, Zeleni trg 5, umirovljenica rođena 1943. Županijski sud u Velikoj Gorici. Božo Vuković iz Novog Čiča, Peternaci broj 5., VKV vozač, rođen 1942. Drago Šilić, Ivanić Grad, Savska 168., profesor defektologije, rođen 1956. Sanja Kosić iz Krašića, Pribići br. 5., rođena 1980. i završila Učiteljsku akademiju. Životopisi kandidata kao i njihove izjave o prihvaćanju dužnosti suca porotnika su dostavljene svim zastupnicima Hrvatskog sabora, a prijedlog je prošao Odbor za pravosuđe. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Gospođa Ana Lovrin, predsjednica Odbora za pravosuđe. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe razmotrio je Prijedlog za imenovanje sudaca porotnika Vrhovnog suda koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavilo Ministarstvo pravosuđa. Odredbom članka 133. stavak 2. Zakona o sudovima propisano je da suce porotnike Vrhovnog suda Republike Hrvatske imenuje Hrvatski sabor na prijedlog ministra pravosuđa tako da se osigura zastupljenost svih županija. Raspravljajući predloženi akt odbor je utvrdio da je prijedlog podnijet samo za Županijski sud u Zagrebu i Županijski sud u Velikoj Gorici. Odbor je dodatno zatražio podatke o kandidatima i životopise kandidata. U privitku akt predsjednice Županijskog suda u Zagrebu od 1. lipnja 2010. i akt Županijskog suda u Velikoj Gorici od 4. lipnja 2010. godine. Predsjednica Županijskog suda u Zagrebu povukla je prvotni prijedlog za dva kandidata i predložila dva nova kandidata. Sukladno tome ministar pravosuđa dopisom od 8. lipnja izmijenio je prvotni prijedlog kandidata za suce porotnike Vrhovnog suda Republike Hrvatske. Iz dopisa predsjednika Vrhovnog suda Republike Hrvatske razvidna je potreba za žurnim imenovanjem sudaca porotnika, jer Vrhovni sud Republike Hrvatske u primjeni Zakona o kaznenom postupku koji se primjenjuje u predmetima prije stupanja na snagu Zakona o kaznenom postupku iz 2008. godine, te u drugim predmetima obuhvaćenim prijelaznim odredbama zakona iznimno održava raspravu kao drugostupanjski sud, te su u iznimnim slučajevima u sastavu vijeća i suci porotnici. Iz tog razloga pred Vrhovnim sudom Republike Hrvatske treba se održati rasprava u predmetu u kojem je po žalbi protiv presude Županijskog suda u Zagrebu za koje je potrebno imenovati i suce porotnike. Odbor je utvrdio da Prijedlog odluke o imenovanju sudaca porotnika Vrhovnog suda Republike Hrvatske za Županijski sud u Zagrebu i Županijski sud u Velikoj Gorici koji podnosi Hrvatskom saboru. Radi zastupljenosti svih županija odbor će zatražiti od ministra pravosuđa predlaganje kandidata za suce porotnike Vrhovnog suda za područje svih županija u Republici Hrvatskoj i odbor je to već učinio kako ne bi dolazili u situaciju da Hrvatski sabor ad hoc mora imenovati suce porotnike ukoliko se ukaže potreba za suđenje i održavanje rasprave u drugostupanjskom postupku za područje nekog drugog županijskog suda. Stoga molimo Hrvatski sabor da izvrši izbor porotnika. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Prije nego što započnem raspravu u ime kluba HNS-a, HSU-a molim samo državnu tajnicu da mi odgovori da li se prema odredbi članka 131. stavka 2. Zakona o sudovima odredbe toga zakona koje se odnose na suce shodno primjenjuju i na suce porotnike, ako nije drugačije određeno. I da li to znači da se za suce porotnike Vrhovnoga suda primjenjuju isti zakonski uvjeti kao i za suce porotnike Županijskih sudova. Odlično. Ako je to tako, u ime HNS-a i HSU-a tražim sljedeće. Prvo, da Ministarstvo pravosuđa istoga časa povuče oba dva prijedloga. I drugo, da ministar pravosuđa utvrdi odgovornost državnoga tajnika Dražena Bošnjakovića koji je potpisao obadva prijedloga i treće da se utvrdi odgovornost predsjednika Županijskoga suda u Velikoj Gorici gospodina Vitomira Bojića i predsjednice suda gospođe Mirjane Rigljan u Zagrebu. Naime u ovome prijedlogu došlo je izravno do kršenja odredbi stavka 1. članka 94. Zakona o sudovima prema kojoj sudac, pa prema tome i sudac porotnik, dakle što uključuje i suca porotnika za mladež, suca porotnika županijskog suda, suca porotnika Vrhovnoga suda, ne smije biti član političke stranke, niti se baviti političkom djelatnošću. Isto se dakle odnosi dakle na sve razine sudova, odnosno porotnika. Naime, imamo dokaze i na jednome i na drugome prijedlogu, nalaze se kandidati koji su neposredno i aktivno sudjelovali u izborima i to jedna od kandidatkinja za suca porotnika Županijskoga suda u Zagrebu nastupila je na lokalnim izborima 2009. godine kao kandidatkinja na listi, na nezavisnoj listi kojoj je voditelj, odnosno nositelj bio gospodin Antun Mateš, to je nezavisna lista gradske četvrti Gornji Grad Medveščak, a drugi kandidat sa liste za suca porotnike Županijskoga suda u Velikoj Gorici, ne samo da je sudjelovao na mjesnim izborima u Ivanić Gradu, nego je i izabran sa liste Socijaldemokratske partije Hrvatske i Hrvatske socijalno-liberalne stranke u članstvo Vijeća mjesnog odbora Donja Poljana. Dakle i jedna i druga osoba izravno se bave političkom djelatnošću, ili su članovi političkih stranaka. U tome smislu došlo je do kršenja odredbi zakona kojim se utvrđuju kriteriji za predlaganje i izbor sudaca porotnika. Dakle ponavljam u ime kluba HNS-a, HSU-a tražimo da Ministarstvo pravosuđa, odnosno Vlada u ovome slučaju odmah povuku ove prijedloge na doradu, drugo da utvrde odgovornost državnoga tajnika koji je potpisao ove prijedloge i treće da se utvrdi odgovornost predsjednika županijskih sudova u Zagrebu i Velikoj Gorici koji su potpisali ove prijedloge bez adekvatnih provjera. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba SDP-a, gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospdine predsjedniče, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Porotno sudovanje kod nas je dan danas zadržano kao, ne samo kao simbol, nego kao aktivno učešće građanstva u suđenju, što smatramo i dalje za potrebnim. Međutim ima nekakvih i diskrepanci koji i ovo, možda ovakav prijedlog i sada vrijeme i mjesto da se podsjetimo na neke nelogičnosti. Zakonodavna vlast ne sudjeluje ni na koji način u imenovanju sudaca profesionalaca. Postavlja se pitanje da li je Sabor mjesto da bi Sabor odlučivao o sucima porotnicima? Takav jedan stav koji je do dana današnjega zadržan, ja bih rekla da je on relikt prošlosti, da sada u izmjenama Zakona o sudovima sigurno i o ovom treba povesti računa. Kao što znate nedavno smo upravo izmijenili i ustavnu odredbu o sastavu Državnog sudbenog vijeća, dakle radi se samo o profesionalcima, gdje su inkorporirana dva predstavnika i oporbe i vlasti i na jedan gotovo identičan način kao što je to određeno i za Državno odvjetničko vijeće. Dakle nema nikakve potrebe da Sabor odlučuje o imenovanju sudaca porotnika. Ovo sada što je govorio u ime kluba kolega Goran Beus, stvar je koju je on možda i slučajno, zato što pozna tu situaciju. Prema tome, ljudi na terenu gradske, gradska vijeća, jednako tako i županijske skupštine bila bi krajnja mjesta gdje bi mogli ljudi odlučivati koji poznaju situaciju na terenu i poznaju ljude. Na žalost ovakve situacije nisu rijetke. Mi imamo i na nižim sudovima situaciju da su ljudi članovi pojedinih političkih stranaka i to vrlo aktivno i sudjeluju u izborima ili pak kao na listama kao neovisni kandidati. Pozivanje na odgovornost čelnih ljudi pravosudnih tijela, umjesno je u tom smislu ukoliko su oni znali da su određeni kandidati pripadnici političke stranke ili da su aktivno učestvovali na izborima kao članovi na neovisnim listama. Međutim svaki od kandidata potpisuje prilikom svoje kandidature izjavu da li je član političke stranke ili nije. To potpisuje pod materijalnom i kaznenom odgovornošću. Dakle ukoliko se takav jedan podatak lažno prikaže, onda ne samo da ga diskvalificira za tu najčasniju funkciju uopće u državi kao suca, suca porotnika, koji ima jednake ovlasti kao i sudeći sudac. Prema tome, o ovome bi trebalo uz ovaj prijedlog koji je rekao kolega Beus, mi se tome priklanjamo, ali u svakom slučaju da se ispitaju i njihove kandidature, odnosno njihove izjave kako bi onda se moglo govoriti i o konkretnoj odgovornosti. Hvala lijepa.
Hvala. Državna tajnica zaključno, gospođa Tatjana Vučetić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Za gore navedene kandidate Županijski sud u Zagrebu i Županijski sud u Velikoj Gorici dostavili su mišljenje, da kandidati ispunjavaju uvjete za suce porotnike Vrhovnog suda Republike Hrvatske, odnosno da imenovani imaju potrebno iskustvo, što su pokazali tijekom obavljanja dosadašnjih porotničkih dužnosti pri navedenim županijskim sudovima, a isto tako da prema podacima zaprimljenim prilikom imenovanja na dužnost suca porotnika ne postoje nikakve zapreke za njihovo imenovanje u smislu članka 135. Zakona o sudovima. Što reći nakon ovoga što je rečeno, nego i ova dva dokumenta koje sam danas dobila, nego da očito postoji potreba za provjerom još jedanput kandidata, iako kažem podaci koje smo mi imali koje je Ministarstvo pravosuđa imalo prilikom predlaganja kandidata su bili takvi da kandidati u potpunosti zadovoljavaju uvjete. ... [[Upadica se ne razumije.]] Ići će na provjeru. ... [[Upadica se ne razumije.]] Da.
Hvala. Zaključujem raspravu. Pa ćemo odlučiti kada bude došlo na red. Prelazimo na - Prijedlog Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, prvo čitanje, P.Z. broj 544 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Materijale ste primili poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za lokalne i područnu (regionalne) samoupravu i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Državni tajnik u Ministarstvu uprave gospodin Pavao Matičić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Pitanja koje se predlažu urediti prijedlogom Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe sada je uređeno Zakonom o financiranju političkih stranaka, nezavisne liste kandidata. A što se tiče financiranja izborne promidžbe uređeno je u 5 različitih izbornih zakona. Provedena je analiza primjena Zakona o financiranju političkih stranaka od strane multidisciplinarne radne skupine koja je bila sastavljena predstavnika Hrvatskog sabora, Državnog izbornog povjerenstva, Državnog ureda za reviziju, nevladinih organizacija, Transparency International Hrvatska i Središnjih tijela državne uprave. Također je evaluaciju financiranja političkih stranaka provedena je i od strane međunarodne organizacije koja se bavi korupcijom GRECO te je Republici Hrvatskoj dato 6 preporuka. Koliko nam je poznato i drugim državama koje su članice Europske unije dato je više preporuka nego Republici Hrvatskoj. Financiranje izborne promidžbe uređeno je kako sam rekao u 5 različitih zakona, ali nepotpuno i na različite načine, te se ovim prijedlogom zakona predlaže ujednačiti regulativa u financiranju izborne promidžbe cjelovito i na jedinstveni način za sve izbore. Na temelju rezultata provedene analize i uočenih nedostataka u provedbi uvažavajući preporuke GREC-a izrađen je prijedlog novog zakona kojim se predlaže unapređenje sustava financiranja političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata, nadgradnjom postojećih zakonskih rješenja u pitanjima koja su nedostatno uređena zakonom, te kvalitetnijim i primjerenijim rješenjima pojedinih pitanja koja su značajna za zakonitost i pravilnost provedbi izbora. Sukladno tome Vlada Republike Hrvatske predlaže Prijedlog Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. U daljnjem tijeku izlaganja osvrnut ću se samo na značajne novine u odnosu na dosadašnja rješenja. Do sada su se sredstva za jednogodišnje financiranje političkih stranaka osiguravala u državnom proračunu u iznosu od 00,56% tekućih izdataka iz proračuna. Sada se predlaže da se sredstva u proračunu osiguravaju u manjem iznosu odnosno u iznosu od 00,5% ostvarenih rasta poslovanja iz prethodno objavljenog godišnjeg izvještaja državnog proračuna. To je otprilike smanjivanje za oko 10%. Također do sada su parlamentarne političke stranke predlagatelji neovisnih lista, nezavisni zastupnici i zastupnici nacionalnih manjina koji su imali zastupnike u Hrvatskom saboru na dan isteka mandata, primali naknadu troškove izborne promidžbe unaprijed. Sada se predlaže da se pravo na naknadu troškova izborne promidžbe za sve sudionike izbora utvrđuje prema kriteriju ostvarenih rezultata na izborima i da se isplaćuje nakon provedenih izbora. Do sada je najviši dopušteni iznos donacije fizičke osobe jednoj političkoj stranci, nezavisnoj listi i kandidatu iznosio 90 tisuća kuna, a pravne osobe milijun kuna. Sada se predlaže smanjenje gornje granice dopuštanog iznosa donacije od strane fizičke i pravne osobe i to: Fizička osoba može donirati jednoj političkoj stranci, nezavisnoj listi i kandidatu te nezavisnom zastupniku i nezavisnom člana predstavničkog tijela jedinica lokalne i područne samouprave najviše 50 tisuća kuna u jednoj godini. Što se tiče pravnih osoba ona može donirati godišnje najviše do milijun kuna političkoj stranci i kandidatu za predsjednika Republike. 500 tisuća kuna nezavisnom zastupniku, nezavisnoj listi kandidatu za zastupnika pripadnika nacionalne manjine u Hrvatskom saboru i na izborima za europski Parlamenat. 50 tisuća kuna nezavisnoj listi i kandidatu na izborima na lokalnoj i područnoj samoupravi i nezavisnom članu predstavničkog tijela jedinica lokalne odnosno područne samouprave. Osim ovog smanjenja dopuštene visine donacije od strane fizičkih i pravnih osoba, uvodi se i ograničenje ukupnog iznosa troškova izborne promidžbe. Na način da se ukupan iznos troškova izborne promidžbe po kandidatu odnosno kandidacijskoj listi ne smije prelaziti iznos veći od 8 milijuna kuna na izborima za predsjednika Republike Hrvatske. Milijun i 500 tisuća kuna u jednoj izbornoj jedinici na izborima za zastupnike u HRvatski sabor i na izborima za članove za europski Parlamenat. 500 tisuća kuna na izborima za župana i gradonačelnika grada Zagreba. 100 tisuća na izborima za druge gradonačelnike. 50 tisuća kuna na izborima za općinske načelnike i na izborima za članove predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave. Prijedlogom zakona se predlaže da se uvesti obveza plaćanja obveznog plaćanja pologa prije podnošenja kandidature za kandidate na izborima za predsjednika Republike, a koji bi se po podnošenju uredne kandidature vraćao kandidatu dok bi se polog onim kandidatima čija kandidatura nije potpuna uplaćivao u proračun. Također se predlaže ograničenje u odnosu na svrhu u kojoj su sredstva prikupljena za financiranje troškova izborne promidžbe mogu koristiti, te se zabranjuje korištenje sredstava prikupljenih za financiranje troškova izborne promidžbe, za podmirenje osobnih troškova kandidata.l Obveza otvaranja posebnog računa za financiranje izborene promidžbe osim za nezavisne kandidate i nosioce nezavisnih lista predlaže se propisati i za stranačke kandidate za predsjednika Republike Hrvatske te za stranačke kandidate za gradonačelnike, župane, gradonačelnika Grada Zagreba dok se za stranačke kandidate za općinske načelnike predlaže da se sredstva izborne promidžbe uplaćuju na račun političke stranke kako bi se izbjeglo otvaranje prevelikog broja posebnih računa i time omogućilo provedbe efikasnijeg nadzora. Kako bi se osigurao ravnopravni položaj nosioca nezavisnih lista i nezavisnih kandidata u prikupljanju sredstava za financiranje izborne promidžbe u odnosu na kandidate koje predlažu političke stranke, a koje mogu prikupljati donacije cijele godine predlaže se da se poseban račun za financiranje izborne promidžbe može otvoriti od prvog dana kalendarske godine u kojoj se održavaju izbori te da nosioci nezavisnih lista i nezavisni kandidati također mogu prikupljati sredstva tijekom cijele godine. Prijedlogom zakona također se predlaže poboljšanje sustava transparentnosti u financiranju političkih stranaka jer je obaveza političkih stranaka nosioca nezavisnih lista i kandidata da javno objavljuju specificirane podatke o donacijama i troškovima izborne promidžbe. Zakonom se detaljnije uređuje pitanje nadzora i revizije, a kao tijela nadležna za provedbu nadzora i revizije kao i prema dosadašnjem određenju predlažu se Ministarstvo financija i Državni ured za reviziju s time da se ovim prijedlogom zakona provedba nadzora i revizije predlaže detaljnije urediti i jasnije razgraničiti uloga u svakom od navedenih tijela. Ovo je jedno pitanje koje je bilo sadržano i u preporuci GRECO-a koji su sugerirali, kako oni su i napisali, veli koordinaciju dotičnih tijela treba ili poboljšati ili zamijeniti sustavom koji bi sve nadzorne funkcije povjerene jedinstvenoj agenciji, u svakom slučaju nadzorno tijelo ili tijela trebaju uživat odgovarajuću razinu neovisnosti i imati dovoljno sredstava, uključujući osoblje posebno obučeno za nadzor financiranja političkih stranaka. Prijedlog Vlade je da, Vlada se odlučila za poboljšanje koordinacije dotičnih tijela na način da je provedba nadzora i revizija detaljno uređena i jasnije razgraničena uloga Ministarstva financija i Državnog ureda za reviziju čime mislimo da smo ispunili preporuke i GRECO-a. Pored prekršajnih sankcija koje su bile u dosadašnjim zakonima prijedlogom zakona također se predlažu i administrativne sankcije za postupanje suprotno ovom zakonu, a koje se sastoje u prvo, gubitku prava na naknadu troškova izborne promidžbe, drugo, obustavu isplate sredstava za redovno godišnje financiranje državnog proračuna odnosno proračuna jedinice lokalne i područne samouprave te treće, gubitak prava na redovno godišnje financiranje državnog proračuna odnosno proračuna jedinica lokalne i područne samouprave za određeno razdoblje. Kao što ste kazali gospodine predsjedniče, zakon ide u prvo čitanje pa vjerujemo da ćemo primjedbe i prijedloge koji budu išli u smislu daljnjeg poboljšanja ovog teksta zakona ćemo razmotriti i pokušat ugradit za drugo čitanje. Hvala lijepo.
Hvala. Prije nego što nastavimo htio bih vas obavijestiti, uobičajeno bi bilo da glasovanje za proširenje, dopunu dnevnog reda i glasovanje o zaključenim točkama bude negdje oko 12 sati. Ja još jedanput to obavještavam ove klubove posebno da se osigura kvorum u 12 sati kako bi mogli obaviti sve ovo što imamo u planu. A sada pitam da li izvjestitelji odbora žele riječ po ovoj točci dnevnog reda? Ne. Otvaram raspravu. I u ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje Zakona o financiranju političkih aktivnosti izborne promidžbe jer predstavlja daljnje poboljšanje propisa u vezi s financiranjem političkih stranaka. Ocjenjujemo da predloženi zakon predstavlja značajan pomak jer se osigurava transparentnost u financiranju i dobar sustav kontrole, evidencije stranačkih prihoda i troškova te primjereno uređuje sankcije za nepoštivanje odredbi ovoga zakona. Hrvatskoj demokratskoj zajednici je u interesu uspostava jasnih kriterija u financiranju političkih aktivnosti i izbornih promidžbi. Stajališta smo da je dio političke odgovornosti stranaka pa tako i Hrvatske demokratske zajednice djelovanje stranke u skladu s političkim ciljevima i utvrđenim programom stranke, ali isto tako i prezentiranje javnosti, u prvom redu građanima i biračima visinu primljenih sredstava, način utroška nastalim uslijed realizacije programa kojega stranka zacrta kroz svoj godišnji program. Naime, političke stranke nisu same sebi svrha jer je svrha djelovanja političkih stranaka u prvom redu zalaganje za potrebe birača, društva, odnosno za rad u cilju općeg dobra. Točno je da sustav demokracije počiva na političkim strankama, ali o načinu djelovanja političkih stranaka, raspolaganje sredstvima koja su im dostavljena, donirana iz državnog proračuna i o transparentnosti raspolaganja tim sredstvima uvelike ovisi i percepcija kod građana o političkom djelovanju pojedinih stranaka i ulozi i karakteru politike i ulozi i karakteru pojedinih političara koji upravljaju i predstavljaju političke stranke. Možemo reći da je postojeći sustav financiranja političkih stranaka koji je proizašao iz Zakona o financiranju političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata donesen u prosincu 2006. godine i već tada kada je donesen predstavljao je i donio niz novina u način financiranja političkih stranaka i da je tada kada je donesen značio veliki iskorak u transparentnosti financiranja političkih stranaka i izbornih promidžbi. Naime, s tim zakonom bilo je definirano iz kojih se izvora političke stranke ne smiju financirati, zabranjeno je bilo vršenje političkog pritiska na pravne osobe kako bi se mogla namaknuti sredstva za financiranje političkih stranaka. Utvrđen je način financiranja stranaka iz proračuna bilo državnog, bilo lokalnog. Uveden je nadzor nad financijskim poslovanjem stranke i nezavisnih lista i kandidata. Međutim, treba također reći ono što je u svom uvodnom izlaganju spomenuo državni tajnik, a to je da je cjelokupni sustav koji definira način financiranja političkih stranaka bio razasut u 6 zakona i da je kroz njegovu provedbu utvrđena podnormiranost određenih odredaba samoga zakona i stoga je bilo nužno prići izradi cjelovitog zakona koji bi na jednom mjestu obuhvaćao sve one odredbe koje su kako sam rekao do sada bile razasute u šest zakona. Predloženim odredbama ovog zakona detaljnije se regulira financiranje izbornih kampanja, uvodi se široki spektar sankcija za kršenje odredaba ovoga zakona što do sada nije bio slučaj, te se uvodi ograničenja na potrošnju za pojedine kampanje a što je ujedno i preporuka Vijeća Europe. Samim tim predloženim zakonom ovaj zakon predstavlja dakle značajan korak u dosezanju međunarodnih standarda i boljem reguliranju ove problematike kada je u pitanju u prvom redu financiranje izbornih kampanja. Kao što je već i spomenuto provedbom ovog zakona definirat će se limiti, odnosno gornje granice koje pojedine stranke mogu koristiti kroz samu, kroz financiranje izbornih promidžaba bilo da se radi o izbornoj promidžbi za izbore za Parlament, bilo da se radi za izbor predsjednika, bilo da se radi o izborima za članove Europskog parlamenta ili o izborima za dužnosnike u tijelima lokalne i regionalne samouprave i na taj način se praktično definiraju mogući primici u jednoj godini kada se provode izbori. Ono što je također važno i što mi u Hrvatskoj demokratskoj zajednici podržavamo, a to je da je kroz odredbe ovog zakona utvrđeno i predloženo smanjenje 10% sredstava strankama i nezavisnim kandidatima iz državnoga proračuna. I kad već govorim o toj odredbi koju ovaj zakon predviđa, dakle da se smanji ukupan iznos sredstava koji se može u tijeku jedne financijske i proračunske godine isplatiti strankama i nezavisnim kandidatima iz državnog proračuna želim reći da je Hrvatska demokratska zajednica već prošle godine i bez odredaba ovog zakona vratila u državni proračun 10% sredstava koja su im bila namijenjena i koja su im temeljem zakona i pripadala, da su takvo jedno obećanje bile dale i druge političke stranke. Međutim, to svoje obećanje u 2009. godini nisu održale. Kada se govori o javnom financiranju političkih stranaka onda trebamo reći da i financiranje političkih stranaka, a i visina sredstava koje pojedine stranke mogu koristiti i dobivati bilo fizički, bilo od pravnih osoba mora biti svedeno u razumne okvire i da je dobro da se ovim zakonom u prvom redu sve više usmjerava rad političkih stranaka u ovisnosti od sredstava koja se prikupljaju iz proračuna. Iako u Europskoj uniji nema ujednačenog pravila koliko i na koji način se političke stranke financiraju iz proračuna tih država ipak je trend u Europskoj uniji da se političke stranke sve više financiraju i postaju ovisne o sredstvima državnog proračuna. Jedino u Velikoj Britaniji u velikoj mjeri političke stranke se financiraju iz sredstava donacija, iz sredstava poduzeća, tvrtki, privatnih vlasnika koji financiraju političke stranke dok je u većini europskih država taj trend da se političke stranke izborne promidžbe financiraju uglavnom iz javnih sredstava, dakle iz proračuna tih država pa tako danas u skandinavskim državama taj iznos kojim se financiraju političke stranke gotovo 90% čini ukupan iznos i proračun pojedinih političkih stranaka. Ono što je također dobro to je kada govorim o donacijama o čemu je državni tajnik govorio pa da ne ponavljam ukoliko pravne i fizičke osobe mogu u tijeku jedne godine bila ona izborna ili ne bila izborna mogu transferirati sredstva pojedinim političkim strankama odnosno kandidatima, odnosno nezavisnim listama. Treba reći da je dobro predloženo da se osim naziva imena fizičke osobe ili pravne osobe definira i datum kada je ta donacija izvršena, jer onda Porezna uprava može kontrolirati da li je u tom trenutku ta pravna osoba ako je bila dužna državnom proračunu uopće mogla pojedinoj političkoj stranci isplatiti određeni iznos. Jer kao što je to u samom zakonu predviđeno pravne osobe koje duguju državnom proračunu ne bi smjele i ne smiju uplaćivati donacije političkim strankama. Također je dobro s aspekta kontrole utroška sredstava koji koriste političke stranke, a koje financiraju svoje kandidate primjerice za predsjednika Republike ili za župana, načelnike i gradonačelnike da i one a i pojedini kandidat kada mu stranka transferira određena sredstva jer on za svoju izbornu promidžbu mora utvrditi poseban račun, da dakle i kandidat i stranka moraju identične podatke dostavljati Poreznoj upravi kako bi onda i to dodatno osnažilo samo kontroliranje ukupnih sredstava. Dobro je da nadzor nad provedbom ovog zakona vrši i Ministarstvo financija i Državni ured za reviziju, iako mi se čini da je u Izvješću Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav naglašeno i prihvaćeno je mišljenje Državne revizije da oni nisu tijelo koje bi trebalo provoditi nadzor nad provedbom ovog zakona već da bi u tom dijelu koje je bilo prepušteno nadziranju od strane Državnog ureda za reviziju trebalo prepustiti članovima ili Državnom izbornom povjerenstvu, kom tijelu kojega bi formiralo Državno izborno povjerenstvo ja sada ne znam. Ali to svakako do drugog čitanja također treba riješiti. Inače, kada se govori o transparentnosti u financiranju političkih stranaka ja želim ovdje javno reći da je od strane Državnog ureda za reviziju u posljednje dvije godine, dakle za 2008. i za 2009. godinu izvršeno jasno izvršeno je revizija poslovanja Hrvatske demokratske zajednice i da je i za 2008. godinu i za 2009. godinu dato bezuvjetno mišljenje o financijskom računovodstvenom, materijalnom poslovanju Hrvatske demokratske zajednice, pa već samim time mogu reći dakle da kada je u pitanju financijsko poslovanje Hrvatske demokratske zajednice, ono je u potpunosti u skladu sa zakonom, transparentno, a što je evo ponavljam potvrdio i Državni ured za reviziju, obavljajući reviziju financijskog poslovanja Hrvatske demokratske zajednice i da je i za 2008. i za 2009. godinu izrazio bezuvjetno mišljenje što jasno znači upućuje da su financijski izvještaji predstavljaju objektivan i istinit prikaz poslovanja Hrvatske demokratske zajednice. Ono što još želim reći, to je dakle da podržavamo dakle ovaj prijedlog zakona, da postoje još određena promišljanja koja bi ukazivala na potrebu dorade samoga zakona, to ćemo kasnije u pojedinačnoj raspravi, i kada se govori o pologu kojega mora položiti pojedini kandidat kada ulazi u izbornu kampanju, da li taj polog opterećava onaj dio, drugi dio mogućnosti financiranja njegove kampanje, jer kao što znamo točno je zakonom utvrđeno koliko i na koji način pojedini kandidat može sam doprinositi vlastitoj kampanji. Sve u svemu dakle podržavajući ovaj zakon, mogu reći da on donosi … [[Ne razumije se.]] transparentnom financiranju političkih stranaka, da uvodi reda u politički sustav u Republici Hrvatskoj, da podiže nivo rada političkih stranaka, nalaže kudikamo veću odgovornost čelnika političkih stranaka u korištenju sredstava, bilo da su ona dostavljena od državnog proračuna, a bilo da su, ili da su prikupljena donacijama od strane pojedinaca, fizičkih ili pravnih osoba. Pa prema tome, evo do drugog čitanja Klub Hrvatske demokratske zajednice još će se aktivno uključiti u poboljšanje samoga teksta, a ovakav prijedlog zakona svakako podržavamo. Hvala.
U ime kluba SDSS-a gospodin zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicom. Evo ja ću u ime kluba SDSS-a pokušati prokomentirati ovaj zakon koji je, prijedlog Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. Generalno gledajući mislimo da je napravljen dobar zakonski prijedlog, samim time što se ambicija da se napravi jedan integralni tekst koji bi od, na jedno mjesto sistematizirao kroz jedan ovakav tekst sistematizirao 6 aktualnih propisa koji su dosad regulirali ovu izbornu materiju. Mislimo da je na ovaj način solidno urađeno. Nama je sad postalo jasnije da se na jednom mjestu regulira financiranje stranaka, čak i financijski tokovi unutar samih stranaka se na neki način bolje određuju, transparentnije svakako i doniranje što je vrlo bitno i posebno od interesa za manje stranke koje nemaju taj faktor doniranja toliko interesantan i toliko izražen kao ove velike stranke. Posebno je bitno i reguliranje da se na poseban način, kvalitetan način regulira i financiranje kategorije izborne promidžbe. To je opet kažem opet vrlo interesantno i posebno zanimljivo za manje stranke koje nemaju sredstva, velike iznose za političku promidžbu. Često se stvara percepcija da je, da se u promidžbi troše veliki novci, a ja mogu reći da dolazimo u situaciju da poslije svih izbora redovnih i dopunskih itd. često se nema sredstava da se ni oni elementarni zahvati preduzmu poput promidžbi na lokalnim radijima, televiziji itd. Prema tome, ako se stvori jedna transparentnija slika o svemu ovome što je za nas interesantno i interesantno za medije, odnosno interesantno za javnost, onda je ovdje urađen dobar posao. Isto je tako interesantno i da je, su se odredili posebni uvjeti za kandidaturu za predsjednika Republike, jer su ovi po našem mišljenju zadnji izbori pokazali da je u toj kandidaturi bilo svega i svačega, i mislim da smo s ovim napravili jedan pomak prema nekakvim demokratskim standardima i metodologijama kako se to radi u zapadnom svijetu. Dakle ako postavlja se pitanje uvijek kad se pravi, donosi zakonski tekst šta je to racio legis nekog zakona. Ako je racio legis ovog zakona da se sistematiziraju propisi, da se uvede financijska disciplina u sam financijski rad stranaka, u financiranje, u doniranje, te da se uradi transparentnost u svemu tome, onda mislimo da je racio legis ovog zakona i postignut i mi ćemo ga u svakom slučaju podržati. No međutim, kao što ništa nije idealno, tako ni ovaj zakonski tekst ne možemo reći da je potpuno idealan s našeg stanovišta, i pošto je ovo prvo čitanje mi ćemo reći nekoliko sugestija na tri članka i očekujemo da predlagatelj o tome porazmisli, da prokomentira, i da jednostavno ako smatra da je to interes da se poveća kvaliteta ovog zakonskog teksta, da se u drugo čitanje to i uvrsti. Posebno je za nas interesantan članak 3. Jasno nam je da zbog ove krize je potrebno izvršiti određenu recesiju sredstava, i samo ovo umanjenje financiranja, redovnog financiranja u postotku od 0,56 na nula 0,50. Mi ćemo kao i sve stranke prihvatiti, ali vrlo nerado, i ja ovdje moram reći da će to utjecati na, znatno utjecati na redovno poslovanje stranaka, jer kažem velike stranke poput HDZ-a, kolega je rekao da ste se vi bili spremni odreći, odrekli ste se 10% svojih sredstava, svaka čast, to je sve u redu, međutim mi nismo u situaciji da 10% sredstava se odreknemo. Voljeli bi, odnosno voljeli bi kada bi bili u toj situaciji da se možemo tih sredstava odreći, međutim jedini izvor naših sredstava su upravo tri saborska mandata i sa postojećom infrastrukturom koja se godinama razvijala i na terenu i u samoj stranci to će znatno dovesti u pitanje financiranje stranaka. No međutim ukoliko je opći trend i zajedničko mišljenje svih da se to treba smanjiti, mi svakako nećemo biti protiv toga. Međutim puno nam je značajnije da se uredi ovaj drugi dio stavak 2. članka 3. gdje se govori o redovitom financiranju političkih stranaka i nezavisnih predstavničkih tijela, nezavisnih članova predstavničkih tijela od strane jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Ovdje kaže samouprave osiguravaju se u iznosu koji se određuje u proračunu jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave za svaku godinu za koju se proračun donosi. Iskustvo govori da u jedinicama i područne pa čak i neke regionalne samouprave se se vrlo neažurno pristupa ovoj stvari, negdje čak i neke jedinice lokalne samouprave čak i ne izdvajaju nikakva sredstva za financiranje političkih stranaka, ne smatraju to posebnom nekakvom obavezom. I mislimo da bi ovu obavezu trebalo vezati za nekakav postotak, odnosno vezati za nekakav postotak rashoda poslovanja lokalne samouprave kao što je to model na državnom nivou. Dakle, to govorim iz iskustava, jer često dođem u situaciju da moramo moliti aktualnu vlast, načelnike itd. da ona zakonska sredstva koja su bili dužni izdvojiti izdvoje za rad političkih stranaka u lokalu, a to je vrlo bitno jer te političke stranke, prvo radi se o vrlo malim iznosima i onda se tako mali iznosi neažurno uplaćuju ili se nikako ne uplaćuju to dovodi do blokade rada samih političkih stranaka. Sljedeća stvar koju bih rekao jeste koja je za nas posebno interesantna, a to je članak 7. mislimo da je u definiciji raspoređena sredstva doznačuju se na središnji račun političke stranke odnosno poseban račun nezavisnih zastupnika dobro je rješenje. Zašto to kažem? Zato što smo do sada imali u praksi Zakon o financiranju političkih stranaka nezavisnih lista i kandidata, pa smo u članku 13. rekli da se sredstva osiguravaju za redovno financiranje političkih stranaka u proračunu jedinica lokalne i područne samouprave, a doznačavaju se na žiro račun ogranka političke stranke. Ja opet kažem možda je to određenim političkim strankama većima to i odgovaralo. Možda je to njima značilo bolju ažurnost u poslu itd. međutim nama to nije odgovaralo. Sada u zadnjim revizorskim nalazima se pokazalo da to ne valja. I sugestija je revizora da se ta sredstva dakle sredstva koju imaju obvezu lokalna i područna samouprava uplaćivati, uplaćuju na centralni račun stranke, a onda se internim aktima ta distribucija vrši unutar same stranke. Zašto? Zato što smo mi bili u situaciji da po županijskim organizacijama moramo otvarati žiro račune za bagatelne novce. To su vrlo mala sredstva. Često se vođenje tih računa je bilo skuplje nego što je bio priliv sredstava na račune. Dalje radi se o nekompetentnosti osoba koje vode tu financijsku papirologiju unutar same stranke. I kada smo na kraju došli do revizorskog izvješća onda vidimo da ta papirologija na relaciji županijske organizacije centrala stranke nije funkcioniralo i da zbog toga u ukupnom trpi cijela stranka. Zbog toga izvještaj na kraju revizije sugerira da se te stvari na nekakav način urede i da se te stvari otklone. Zato mi isto tako sugeriramo da vi u drugom čitanju u stavku 2. uvrstite da pojačate ovu odredbu pa isto tako kažete da će se ta sredstva uplaćivati, ovdje piše na žiro račun političke stranke, mi kažemo na središnji račun političke stranke kao što ste to svuda definirali. I u slučaju donacija i u slučaju sredstava za promidžbu, kampanju, svuda ste to tako definirali, pa mi predlažemo da i u ovom slučaju tu definiciju uzmete. I na kraju, mislimo da bi u prelaznim i završnim odredbama trebalo odrediti i prekršajnu odgovornost kao što sam rekao i čelnika lokalne samouprave koji su neažurni u izvršavanju ovih obaveza, izdvajanju određenih financijskih sredstava za rad političkih stranaka. Jer vi ovdje kroz prekršajnu odgovornost obvezujete uglavnom samo političke stranke, nezavisne kandidate itd. kao korisnike tih sredstava. A nigdje nismo konstatirali i nigdje nismo rekli da postoji i prekršajna ili čak i neka teža kaznena odgovornost za nosioce izvršne vlasti koji su dužni u svojim proračunima svake godine odrediti određeni postotak za rad financijskih stranka ne samo dužim od 9 nego i u onom roku od 3 mjeseca to redovito uplaćivati. Ajmo uvesti nekakav financijski red u to sve skupa i onda će ovo na neki način konačno dobiti nekakvu formu. Hvala vam.
Zahvaljujem. U ime kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Apsolutno se slažem sa ovom inicijativom da bi sve čelnike lokalne samouprave koji neuredno ispunjavaju svoje obveze pa i prema onim strankama čiji su i oni sami članovi, na neki način trebalo "prekršajno" ili već kako sankcionirati. Međutim, da se sad evo dotaknem ovoga Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. Ovaj zakon je po meni gospodo ja bih rekao smokvin list hrvatskog parlamentarizma. Nikada nitko ni u Hrvatskoj boga mi ni u Italiji, Francuskoj, Austriji, Njemačkoj nije prijavio točan iznos financiranja kampanja, pa se bojim da se to neće dešavati ni u buduće. Kada govorim o tome onda mislim i na prošle predsjedničke izbore i na parlamentarne izbore, i na lokalne izbore kao i izbore koji su bili prije 5, 10 ili 15 godina. Isto tako da ne bi netko mislio da ja mislim da nezavisni kandidati ispravno predočuju sve svoje financijske izdatke. I konačno možete si misliti koliko su oni nezavisni, pogotovo naši tajkuni koji idu u izbore koliko su onda oni nezavisni kada posjeduju medije, portale, pa da vidimo tko je u stanju pisati protiv onoga tko ga financira. Ne može jedan Vjesnik protiv Vlade, pa gdje će ove druge medijske kuće koje se pojavljuju na tržištu. Što se ovdje mijenja? Što je novo u ovom kako ga ja zovem smokvinom listu? Prvi puta se uvode kazne. One su drakonske ali o tom kaznama malo kasnije. Smanjuje se iznos kojeg država osigurava u proračunu, znači sa 0,056% a ide se na 0,050%. Bilo bi dobro da se to usporedi recimo i sa nevladinim udrugama. Koliko se one financiraju iz proračuna iznenadili bi se, da li se i tamo predviđaju određena smanjenja. Zatim donacije. Ja ne mogu razumjeti npr. zašto se za predsjedničke izbore po ovom prijedlogu zakona može donirati jedan milijun kuna, a za parlamentarne izbore 500 tisuća kuna. A Hrvatska barem bi trebala biti jedna parlamentarna demokracija. Za mene ti odnosi nemaju nikakve logike, ali takvih donatora koji će vam dati 100, 200, 250, 500 ili milijun kuna doista je malo i onaj tko je spreman taj novac nekome dati e onda znajte da ste tog istog puno puta zadužili sa po 200, 500 ili milijun kuna kroz razne forme javnih natječaja, poslova, usluga, omogućavajući mu neplaćanje turističkog zemljišta itd., itd. To je valjda jasno barem nama koji smo u ovom Parlamentu. Isto je tako jasno da stranke sve koje sjede u ovom Saboru nisu u ravnopravnom položaju. Neke se mogu financirati iz imovine, druge se ne mogu financirati iz imovine. Neke koje stoje na čelu države uvijek su u boljoj poziciji kada je riječ o novcu od onih stranaka koje nisu na čelu države. Jednako to vrijedi i za one stranke koje su na čelu županija, gradova, općina, da budem posve otvoren. Međutim, ja bih se usudio kazati da ovaj zakon je pisan za 2, 3 stranke i tajkune koji su skloni bavljenju politike, koji već sad navodno neki zakupljuju medijske prostore itd., itd., a protiv kojih jasno nijedan medij nikada nijednu riječ neće negativno napisati. Prije toga samo da se dotaknem ovog famoznog članka 23. Kaže zabranjuje se financiranje političkih stranaka od stranih država, stranih političkih stranaka, stranih pravnih osoba. Apsolutno da, ali bi se ista logika trebala valjda primijeniti i na neke recimo "nevladine udruge". Ali tu bi trebalo dodati da pojedinci koji kontroliraju medije, koji kontroliraju distribuciju, kojima država omogućuje monopol također ne bi baš trebali, normalno šalim se, ne mislim ozbiljno, ispoljavati stranačke ambicije kad im je ionako cijela država njima podređena i u njihovoj funkciji. Rekoh da se šalim, ali bi to možda trebalo razmisliti. Članak 17. strana 14, ograničenje ukupnog iznosa troškova izborne kampanje pa se kaže 8 milijuna kuna na izborima za predsjednika Republike Hrvatske, milijun i 500 tisuća kuna u jednoj izbornoj jedinici za izbore za zastupnike u Hrvatski sabor, milijun i 500 tisuća kuna za izbore za članove za Europski parlament, 500 tisuća kuna za izbore za župana, gradonačelnika Grada Zagreba, 100 tisuća kuna za izbore za gradonačelnika, 50 tisuća kuna za načelnike itd. Zašto gospodo govorim da je ovaj zakon pisan samo za dvije stranke odnosno tajkune? 8 milijuna kuna recimo za predsjedničke izbore bio je basnoslovan novac. Tko ga je mogao na prošlim izborima skupiti? Mogao ga je skupiti HDZ, SDP, Bandić jasno, možda i gospodin Vidošević. 500 tisuća kuna recimo sad bi trebala koštati kampanja župana ili 100 tisuća kuna za gradonačelnika npr. jednoga Splita, jedne Rijeke, jedne Pule, jednoga Osijeka itd. Pa 100 tisuća kuna za njihove izbore je naprosto smiješno. Ja sam nosio listu za skupštinu Županije istarske bez ijednog plakata, spota, reklame, ali ne znam da li bi to još tko u Istri. Ali što želim kazati, vidite rekoh već jedanput, tajkuni imaju medije. Sad što se financija tiče i izbora, da li se izbori provode ili da li su izbori samo ovih koji se vode zadnjih 15 ili 21 dan ili sve ono što ti mediji za njih odrađuju kroz period od 4 godine. Tajkuni imaju radije, televizije, portale, distribucija tiskovina itd. HDZ na neki način ima utjecaj na HRT, međutim što je s druge strane 500 tisuća kuna. 500 tisuća kuna, kada prevedemo to na reklamni prostor to su vam 23 spota pred Dnevnik u trajanju od 15 sekundi. Jedan spot 15 sekundi, sad kad je bila predsjednička utrka mene je stajao, ne mene nego one koji su mene financirali da budem iskren, 23 tisuće kuna sa 50% popusta. Znači, bez snimanja spota, bez obrade tog spota itd. vi sa 500 tisuća možete na HRT-u pojaviti se 23 puta. Ja sam se pojavio na HRT-u 6 puta, na Novoj tv 6 puta. Jedna stranica oglasa u nekom mediju, nisam je imao niti jednu je 20, 40, 60 tisuća kuna. Jedan ovaj jumbo plakat ili ta plakatna mjesta sa snimanjima itd., 50 plakata najmanje 100 tisuća kuna. Jedan šator 15 tisuća kuna sa razglasom, PR-ima, pa onda idu ovi radiji, kemijske, markice, značke, ne znam šta i to su vam otprilike cijene. Koliko s druge strane uzima Severina, Prljavo kazalište, Colonia, Gibonni, Gustafi, Šajeta, Elio Pisak sada nakon što se vratio iz "Farme", ajde znam da će za prijatelje pjevati za ništa, ali to su vam gospodo cijene o kojima pokušavam govoriti. I zato ne trebamo se farbati i zato se trebamo pogledati u oči, priznajmo vlast je ona koja nosi, ali vlast i košta. Vlast apsolutno donosi, vlast se ne poklanja, ona se osvaja, a kada se osvoji e onda se ona drži i rukama i nogama pa ako treba i zubima. Evo, kada gledate cijene sad znate zašto ovaj zakon ja nazivam smokvinim listom hrvatske demokracije jer znam da to neće nitko poštovati pa svi će više naprosto potrošiti. Zar će, još jedanput ponavljam, gradonačelnik Pule ili Poreča, Rovinja ili Rijeke, Splita ili Osijeka, za izbore potrošiti 100 tisuća kuna ili to je cca 14 tisuća eura. Zar će jedan župan, bilo u Istri ili Dalmaciji ili Slavonsko-baranjskoj županiji potrošiti 500 tisuća kuna ili prevedeno 68 tisuća eura za te izbore. Ja bih volio da je tome tako, ali ja znam da tome tako neće biti i zato se usuđujem kazati da ovakvu glupost od zakona nema niti jedna zemlja. Ja ne znam isto s druge strane koji bi birokrat u ovoj državi mogao predložiti ovakav zakon. Vjerojatno netko komu je politika osigurala posao, a taj birokrat koji može opet sve zahvaliti politici vjerojatno nikad nije bio na izborima, ali je od politike dobio vjerojatno daleko više nego bilo koji zastupnik. Doći ćemo i do ovog drugog zakona kasnije o ovim pravima pa da vidimo što imaju zastupnici, što imaju ministri, što imaju državni tajnici, šefovi agenciji, glavni urednici na tim državnim medijima itd., itd. Tvrdim da spram svih njih zastupnici su zadnja rupa na svirali. Međutim, kada je riječ o ovom zakonu, e ovaj zakon se može i na drugačiji način gledati i zato kažem da je on pisan isključivo za dvije stranke i tajkune. Hrvatska svi mi znamo ima 127 gradova. E sad, kada tih 127 gradova, ako jedna stranka pokriva cijelu Hrvatsku pomnožimo sa 100000, znači za te gradove se može potrošiti 12,7 milijuna kuna. Hrvatska uz to ima 429 općina puta 50000 to vam je, ta stranka može osigurati dodatnih na onih 12,7 milijuna kuna, 21,1 milijun kuna. Pa 50000 kuna za 556 lokalnih vijeća, što općina, što gradova, što županija to vam je još 27000 kuna, pa 500000 kuna za župane i gradonačelnika Zagreba. 21 puta 500000 to je 10,5 milijuna kuna. Pa lokalni izbori mogu ili netko može za lokalne izbore osigurati 72,8 milijuna kuna. E sad koje su to stranke koje taj novac mogu osigurati? Možda dvije i niti jedna treća. E to bi sad bila neka realna cijena koliko koštaju neki lokalni izbori. Koštaju daleko više, daleko više koštaju i to rekoh da si mogu priuštiti samo dvije stranke. Ili u Istri, hajde da budemo na istarskoj poziciji. 500000 kuna za župana plus 10 gradova milijun kuna plus 32 općine 1,6 milijuna kuna plus 50000 kuna za sva predstavnička tijela je 2,1 milijun kuna. Pa sve to zajedno može biti 5,2 milijuna kuna u jednoj županiji kao što je istarska. E to da, ali ja vas isto tako molim da se sa ovakvim ciframa jednostavno ne farbamo i zavaravamo. Znate na koga će konačno ovaj zakon biti najveći udar? Pa bit će najveći udar na medije, na one koji iznajmljuju plakate, na muzičare itd. itd. Jer pola od njih isključivo živi samo od izbora. Doduše, isto tako da budem iskren ja se stvarno čudim kako nekome polazi za rukom da osigurava novac za izbore. Zatim, jedan i pol milijun kuna za izbornu jedinicu. To može biti realno puta 12, puta 11, pardon. Onda možete i sami izračunati koliko je to novaca. Ali milijun i pol kuna za Europski parlament, a Hrvatska će biti jedna izborna jedinica to je naprosto smiješno. Dobro, šta će biti sa Europom kada mi u nju uđemo to je druga stvar. Ali još jedanput kažem milijun i pol kuna za europske izbore, a Hrvatska je jedna izborna jedinica je smiješno. 16 i pol milijuna kuna za parlamentarne izbore to je novac, to je ogroman novac ali znam da su neki potrošili puno, puno puta više od toga što se sada predlaže. I osam milijuna kuna za predsjednika države je pristojan iznos, ali znam da su barem njih četiri, pet trošili daleko više od toga. Članak 5. Šta je isteklo vrijeme? Dobro. Bilo kako bilo, još jedanput samo da završim. Za mene je ovaj zakon smokvin list hrvatskog parlamentarizma i naprosto predlažu ga ljudi koji ne znaju što je parlamentarni ili politički život i koliko on zapravo nekome donosi i koliko košta.
Zahvaljujem. Samo za smokvin list dugo je trajalo. Na redu je klub HNS, HSU, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici predlagatelja. Klub Hrvatske narodne stranke Hrvatske stranke umirovljenika načelno podržava pitanje sustavnog rješenja financiranja političkih stranaka i kampanja, odnosno kandidata i izbora jer je dosadašnja praksa pokazala čitav niz nedorečenosti, nedoumica i kontraverzi. Najnoviji primjeri za to su friški iz predsjedničke kampanje kada je u prvom slučaju recimo kandidat Primorac bez problema primio donaciju od 2 milijuna kuna, iako je takva donacija kandidatima političkih stranaka bila nedopustiva, a kandidat Bandić je recimo morao vraćati donacije prikupljene telefonskim pozivima, odnosno doniranjem na posebnoj telefonskoj liniji, iako takva vrsta prikupljanja donacija nije bila zapriječena dosadašnjem Zakonu o financiranju predsjedničke kampanje. Državno izborno povjerenstvo u prvom slučaju je reagiralo, a u drugome nije. To dakle je, to su dva razloga odnosno dva friška primjera iz kojih je vidljivo da se ovu temu valja sustavno riješiti i transparentno riješiti. U tom smislu dakle tu intenciju pozdravljamo, ali jednako tako očekujemo od Vlade Republike Hrvatske kao što će jedinstvenim zakonom definirati prijedlog kako riješiti financiranje političkih aktivnosti i političke promidžbe da jednako tako jedinstvenim zakonom definira i pitanje izbora kako lokalnih, tako i državnih, tako i onih za predsjednika Republike, tako i za Europski parlament. Međutim, ovaj tekst koji nam je dostavljen u prvome čitanju zaslužuje čitav niz primjedbi, zaslužuje jednu pomnu analizu i zaslužuje kritički pristup. Pokušat ćemo redom pokazati neke nelogičnosti, pa i neke potpune besmislice koje su ovdje navedene. U članku 3. u stavku 1. definira se novi postotak kao okvir za financiranje političkih stranaka iz državnog proračuna. Prijedlog je da to bude 0,05% proračuna što znači u praksi da se za 10% umanjuje dosadašnja sredstva. To velike stranke na koje odlazi 80% ukupnih proračunskih sredstava možda neće ni osjetiti, ali sve ostale stranke itekako hoće, pa vam mogu reći recimo da na primjeru stranke, treće stranke u državi koja godišnje prima 2 milijuna kuna proračunskih prihoda se može dokazati defektnost ovakvog pristupa, jer će sve male stranke biti ovim rješenjem gurnute u naručje klijentelizma samim tim što ih se tjera na privatno tržište, odnosno na tržište donatora i sponzora što potpuno mijenja dosadašnju koncepciju financiranja političkih kampanja i mi moramo biti toga svjesni i moramo dobiti od Vlade odgovor da li je to nova politika. Naime, do sada se to radilo transparentno iz proračuna. Sad odjednom prioritet su privatna sredstva. Moramo biti svjesni da to nosi velike rizike po razvoj parlamentarizma, a kad usporedimo koliko je to u apsolutnim iznosima dolazimo do nekih vrlo grotesknih podataka. Npr. političke stranke sustavom definirani faktori političkoga života. Političke stranke su one preko kojih se vrši transmisija ukupne parlamentarne demokracije. One po proračunu iz 2009. godine bi dobile ukupno 59 milijuna kuna, a s druge strane vjerske zajednice dobivaju ni manje ni više nego 7 puta više od toga, a vjerske zajednice nisu nikakav faktor parlamentarnoga političkog života, niti političkog života bi smjele biti uopće. I ne samo to, nego se vjerskim zajednicama, konkretno katoličkoj crkvi automatizmom povećavaju sredstva osnivanja svake župe. Ovdje toga nema. Dakle možete biti kolika god hoćete stranka, možete imati kakvu god hoćete razvijenu infrastrukturu na vas se to ne odnosi. Nadalje, u članku 5. stavak 1. predlaže se da se raspodjela proračunskih sredstava određuje prema određenom datumu a to je trenutak konstituiranja Hrvatskoga sabora, odnosno predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave. Mi mislimo da to nije dobro, jer to ostavlja prostor za političku korupciju i nagodbe između samih izbora i konstituiranja predstavničkih tijela. Mi predlažemo da se uvede novi opredjeljujući moment, a to je službeni rezultati izbora proglašeni od DIP-a. Tako ćemo destimulirati političku korupciju, a već sada vidimo da je ona još uvijek, unatoč Zakonu o neposrednom izboru gradonačelnika, načelnika i župana na djelu. Imamo nekoliko predstavničkih tijela gdje je otvorena politička trgovina i gdje se prelazi kao iz autobusa u autobus, čak i u slučajevima kad mandati nisu zarađeni na vlastitoj listi, nego na koalicijskoj. Želimo li poticati političku korupciju ili je suzbijati? Nadalje, člankom 11. stavkom 3. i 4. definiraju se limiti donacija na 50 tisuća kuna za fizičke i milijun kuna za pravne osobe odnosno 500 tisuća kuna za nezavisne liste i kandidate. Mi postavljamo ovdje pitanje koja je razlika između pravnih i fizičkih osoba u ovom slučaju? Pa postoje pravne osobe bez ijednog jedinog zaposlenog. Postoje poduzeća s jednim jedinim zaposlenim. Mi mislimo da je to potpuno neodrživo i da se ovim izravno tjeraju kandidati i liste u ralje korporacijskih interesa. Ako je i predsjednik Obama nakon odluke Vrhovnoga suda obećao da će učiniti sve da se suzbije korporativistički pristup financiranju političkih stranaka, onda to nešto znači, onda je to vrlo važno političko pitanje. Ako je to u jednoj Americi u kojoj je korporativistički pristup financiranju doveo do erozije političkoga morala onda bi valjalo od pametnijih učiti. Nadalje, kažem u članku 14. stavak 3. alineja 3. otvaranje posebnog računa za kandidate za načelnike, gradonačelnike i župane, neovisno o tome tko ih je predlagao. To je postupno neodrživo. Naime, praksa pokazuje da se radi o kandidatima koji su ujedno nositelji lista za predstavnička tijela. Po logici stvari politička stranka ili politička lista kandidata koja nije u stanju predložiti kandidata za izvršnu vlast, nije ozbiljan politički faktor. Tko će glasati za listu koja nije u stanju odrediti tko je njen kandidat ili vizionar lokalnoga razvoja? Tko će razgraničiti dvije kampanje i na koji način? To je tehničko pitanje, ali vrlo važno pitanje i čini nam se da ovaj zakon pisale su osobe koje nisu nikad sudjelovale u kampanjama, a pogotovo su previdjele praksu kod novog sustava izbora neposrednog izbora dakle gradonačelnika, načelnika i župana. Nadalje stavak 4. otvaranje računa, kaže najkasnije s danom podnošenja kandidature, a najranije prvog dana kalendarske godine u kojoj su izbori. A što ćemo sa izvanrednim izborima? Što ćemo ako se izbori održavaju 3. siječnja? Pa znademo vrlo dobro da se odluke o raspisivanju izvanrednih izbora donose u vremenskom tjesnacu. Koji je onda to rok? Nadalje. U stavku 5. istoga članka. Donacije se prikupljaju zaključno do završetka izborne promidžbe. Mislimo da to nije dobro rješenje. Pa Hillary Clinton još dan danas prikuplja donacije da zatvori svoj račun, odnosno dugove iz kampanje, unutarstranačke kampanje, za predsjedničkog kandidata. Milan Bandić je svoj, svoje financijske obveze zatvorio bitno nakon same kampanje. Što je sporno u tome da se sa donatorom dogovori naknadna isplata, ukoliko se znade dokad traje promidžba i kad tek stižu računi na naplatu? Mi tu ne vidimo veliki problem. Predlažemo da se uplate naknada, predlažemo da se taj limit stavi do podmirenja obveza iz kampanje, jer što ćemo onda u protivnome proglasiti bankrot kandidata? Pa to je smiješno. Nadalje, pogotovo je to zbog toga važno što se člankom 22. definira da će uplate naknada iz proračuna se izvršiti na poseban račun najkasnije 60 dana od dana objave konačnih službenih rezultata izbora. Kako dovesti u odnos jedno i drugo? To je popuna diskrepanca. Nadalje. Člankom 16. stavak 2., možda smiješno, kaže se da se zabranjuje otplatiti, otplate iz donacija za recimo osobnu odjeću. Pa to je potpuno staromodan pristup. Mi znademo da je stajling jedan od vrhunskih kriterija u suvremenim političkim kampanjama. Pa ne može kandidat hodati okolo gol Bože mi prosti. Druga stvar, hoćemo li natezati do apsurda ovu odredbu pa ćemo reći, pitati a šta je s cipelama, kišobranima, šalovima, šta je sa šeširima? Pa ne budimo smiješni. Nadalje. U članku 17. stavak 1. alineja 2. kaže se da je ograničenje, oko ograničenja troškova izborne promidžbe. Što se tiče predsjedničkih izbora tu nemamo primjedbi, što se tiče parlamentarnih, kaže se u izbornoj jedinici, a je li se to odnosi u izbornoj jedinici ili po izbornoj jedinici ovaj limit? Znači zbraja se. A da li je prepoznao predlagatelj tehnologiju kampanja za parlamentarne izbore gdje postoji nacionalna kampanja i postoje kampanje u svakoj lokalnoj izbornoj jedinici. Što ako stranka ima kandidate u nacionalno manjinskim recimo izbornim jedinicama? Nadalje, limit od jednog i po milijuna kuna za Europski Parlament je potpuno neodrživ. Kampanja za Europski Parlament najviše nalikuje predsjedničkoj kampanji. To limitirati na jedan i po milijun zapravo svjedoči da mi nismo ozbiljni u ovome prijedlogu. Koja je razlika između nacionalnih kampanja u sva tri slučaja predsjednički, parlamentarni, Europska unija? Nek nam to predlagatelj definira pa da točno vidimo zašto su ovolike razlike. Nadalje. Članak 17. stavak 1. alineja 5. limit troškova kampanje za gradonačelnika na 100 tisuća, alineja 6. na 50 tisuća za općinske načelnike. To je potpuna besmislica po nama. Zašto? tko zdrave pameti može usporediti kampanju za gradonačelnika Splita koji ima 160 tisuća birača, s recimo kampanjom za gradonačelnika Komiže koja ima manje od tisuću i po birača? Split ima najmanje tri tv postaje, a Komiža nema niti lokalni list, dakle u Komiži se kandidat može tokom kampanje tri puta rukovati sa svakim svojim biračem, a u Splitu samo ako objavite četiri oglasa u "Slobodnoj Dalmaciji" potrošili ste cijeli ovaj iznos. Ili idemo dalje da vidimo kako to izgleda u Općini Zadvarje koja ima 203 birača i u Općini Čepin koja ima 11 tisuća birača ili usporedimo grad Komižu sa tisuću i pol birača i Općinu Čepin sa 11 tisuća birača. Pa to je smiješno, krajnje neodgovorno. Logično bi bilo iznose limita odrediti ili prema broju birača ili prema postotku proračunu jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. To je onda održivo rješenje. Nadalje, kaže se u članku 18. stavak 1. da su kandidati za predsjednika Republike dužni platiti polog od 50 tisuća kuna. Što je sada to? Uvođenje financijske podobnosti? Pa što se nije stavilo 500 tisuća ili 5 milijuna pa da odmah u startu znamo tko će predsjednik države i tko se smije kandidirati. Tako da odmah imamo tajkunske liste i riješili smo problem. Financijsku podobnost uvoditi ovdje je antiustavni element. Drugo. Ako se već kod osnivanja poduzeća može unijeti tehnička oprema ili materijalna sredstva onda mi pitamo da li je moguće pred Državno izborno povjerenstvo privezati 5 krava simentalki, 4 ... vola ili traktor ili možda Maybach, ili Ferrari, Porsche ili Mercedes, nije bitno mogu biti rabljeni samo da koštaju više od 50 tisuća kuna. Državno izborno povjerenstvo je izračunalo da će za prebrojavanje svakoga potpisa naplatiti 5 kuna. A dobra im je satnica, a još uz to dobivaju plaću. Hoće li primati zadužnice siromašnih kandidata? Nadalje, zar nije to moguće riješiti Izbornim zakonom i povećanjem limita potrebnih potpisa? Zašto se sramotimo ovdje? Nadalje, pravo na naknadu troškova izborne promidžbe iz državnog odnosno lokalnih proračuna stavlja se na 10% glasova. Pa zar ne bi bilo dobro krenuti na normalan način i načelo da imaju pravo oni koji su prešli prag i ušli u predstavničko tijelo? Pa vi sa 9,7% glasova možete imati mandat u europskom Parlamentu a nemate pravo za nikakvu naknadu za promidžbu. Pa to je smiješno. Nadalje, visinu naknade za troškove promidžbe određuje Vlada u roku od 20 dana prije dana izbora. Zar ne bi bilo poštenije da to odredi danom određivanja izbora da kampanja može biti transparentnija, konkretnija i korektnije vođena? Nadalje, rekli smo već spomenuto da se člankom 22. definira onaj rok isplate naknade nakon izbora, a praksa pokazuje ako nema kaznene odredbe, da općine i gradovi nemaju nikakvu obavezu. Pa mi sada imamo slučaj da političke stranke moraju dugove utjerivati sudskim tužbama. Zato je ovdje potrebna i kaznena odredba. Nadalje, kaže se zabranjuje se financiranje od strane stranih država i ostalih iz inozemstva osim u slučaju edukacije. A što je s izborima za europski parlament ako unaprijed znademo da će naša stranačka lista, odnosno kandidati koji uđu u europski parlament biti dio istoga kluga odnosno frakcije u europskom Parlamentu. Ako je relevantno političko izborno pitanje transgranično pitanje, ako se kampanja vodi paralelno u više država zašto je onda nemoguće održati jedinstvenu i ...
Vrijeme.
Hvala lijepo. Još minutu. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Ne može. Hvala. Vrijeme vam je isteklo ne možete vi određivati koliko ćete još govoriti. Možete završiti i to je to.
Ja sam vas zamolio jednu minutu. U svakom slučaju nije nam drago što se od revizije u članku 38. stavak 2. praktički izuzimaju sva izvješća za liste u općinama i gradovima, jer kada to pomnožimo sa stvarnim sudionicima, to vam je najmanje 55 milijuna kuna, ako sudjeluje samo jedna lista u svakoj općini i gradu odnosno ako uzmete realno da vam sudjeluje 10 lista prosječno, to vam je preko pola milijarde kuna. Nije dobro da revizija mimoilazi. U tom smislu molimo u ime kluba HNS-a i HSU-a da se prijedlog za drugo čitanje bitno doradi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Josip Leko. Ispričavam se imamo jedan ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Nevneka Majdenić. Oprostite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo gospodin Beus je rekao da se ide u smjeru da se političke stranke financiraju donacijama, a ne iz proračuna. Što zaista nije točno. Jer je zakonom evo i predloženo je da se upravo suprotno da se smanje granice dopuštenog iznosa donacija od strane fizičke osobe, ali i od strane pravnih osoba. Ali ono što vas je sigurno zavaralo, odnosno što ste krivo zaključili je zbog postupka HDZ-a koja je prošle godine smanjila 10% svojih sredstava i vratila u proračun, dok vaša stranka to nije.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani predstavnici Vlade predlagatelji ovog zakona, kolegice i kolege zastupnici. Odmah na početku da istaknem da će SDP poduprijeti ovaj zakon u prvom čitanju. Drugo što želim reći, potreban je cjeloviti Zakon o financiranju politike i političkih stranaka i promidžbene aktivnosti. Treće što želim reći, neobično mi je žao što nakon 20 godina hrvatske demokracije i političkih stranaka ovaj zakon donosimo po uputama Europske unije kako bismo zatvorili poglavlje 23. Zar nismo bili sposobni i spremni, a na to je ukazivao u ovom Parlamentu barem 10 puta da uredimo područje financiranja političkih stranka i nadzor nad tim financiranjem nezavisnog tijela kako to postoji u uređenim demokratskim zemljama. Treće što je važno napomenuti, SDP je zalaže se za javno financiranje političkih stranaka izborne promidžbe s time da uz javni novac može još biti samo članarina članova. To je trend u svijetu, jer su političke stranke od javnog interesa društvenih zajednica i u Hrvatskoj su dignute na razinu ustavnog prava. Drugim riječima, takovoj situaciji bi se lakše kontroliralo financijsko poslovanje političkih stranaka, politička aktivnost i promidžbena aktivnost. Ne bi se političke stranke ni u kom slučaju mogle vezati za donacije iz gospodarstva koje su često puta motivirane utjecajem na politiku. Drugo što želimo javno reći, da ni ovaj prijedlog zakona ne predviđa nezavisno tijelo koje bi moglo kontrolirati financiranje političkih stranka posebno političke promidžbe u realnom političkom vremenu. Nezavisno tijelo koje je ovdje navedeno da će kontrolirati političke stranke i političku promidžbu sa financijskog stajališta je Državna revizija koja je sama rekla niti ima alata za to, dakle nije osposobljena ni pravno ni kadrovski da bi to mogla odraditi. Zašto pravno? Jer Državna revizija je za kontrolu trošenja budžetskih sredstava, a ne za kontrolu donacija iz privatnog, poduzeća privatnih ili pojedinaca, a zakon to predviđa. Dakle, to je izrijekom rečeno od strane Državne revizije i u tom slučaju nepotrebno je i nemoguće je očekivati od Državne revizije koja radi reviziju dokumenata post festum, kad završi izborna promidžba ili poslovna godina pa političke stranke daju svoja financijska izvješća. Treće, što je vrlo važno napomenuti, niti Odbor za Ustav i politički sustav koji je nominiran u članku 42. nije nezavisno tijelo koje može kontrolirati rad političkih stranaka, posebno ne može kontrolirati trošenje javnog novca u tijeku same izborne promidžbe. Ako se tome doda da je člankom 41. predviđeno da Ministarstvo financija, dakle izvršna vlast, kontrolira trošenje novca političkih stranaka čak i može donijeti u slučaju da ocijeni da je nezakonito korišten novac, da ono izriče čak i kazne. U toj situaciji imamo potpuno krivi smjer ovog prijedloga zakona jer je cilj da se u realnom političkom vremenu od nezavisnog tijela može kontrolirati trošenje javnog novca i izborna promidžba, a ovdje nije tako predviđeno. Zašto to ne prenesemo i ne osposobimo Državno izborno povjerenstvo koje je u načelu za to i osnovano? Dakle, rasteretit ćemo sumnje u trošenje javnog novca za vrijeme izborne promidžbe i općenito trošenje javnog novca u političkim strankama jer to ne može obaviti Državna revizija niti je osposobljena alatima niti zakonom ovlaštena, a niti saborski Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav jer je politički ovisno tijelo, niti ima kadrovsku osposobljenu službu za to, a imamo Državno izborno povjerenstvo koje inače nadzire provođenje izbora u Republici Hrvatskoj. Zašto ga ne osposobimo da može kontrolirati i trošenje javnog novca i kontrolirati provođenje zakona u izbornoj promidžbi. Tako i tako ako damo drugom tijelu morat ćemo osigurati kadrove, osposobiti ih i komplicira se situacija jer se osniva više tijela za istu stvar. Oko nekih rješenja koje zakon predviđa već sam rekao, riječ je o kontroli, nezavisnom tijelu i drugo, a same odredbe oko limitiranja trošenja sredstava u izbornoj promidžbi pozdravljam. Bilo da se radi o limitu utroška sredstava za pojedinu stranku, bilo da se radi o limitiranju sredstava za pojedinog dužnosnika, bilo da je lokalni ili državni dužnosnik, ali je neujednačen limit u ovom zakonu, potrebno je naći elemente koji govore o ujednačavanju. Naime, nije isto tražiti potporu u nekoj sredini koja ima 500 tisuća birača ili 200 tisuća birača ili u sredini gdje se svi poznaju, 1200 birača. To je važna politička činjenica za predstavljanje kandidata, a i za predstavljanje političkog programa. Dakle, moraju se naći kriteriji koji omogućuju da se politika i političari jednako predstave svojem biračkom tijelu, posebno što se zalažemo da to bude javni novac. Onda su izbjegnute sve moguće korupcije političara kroz davanje donacija ili potpora. Naše mišljenje je također da je ovako kako je predviđeno nemoguće u realnom političkom vremenu poduzeti mjere za sankcioniranje zloupotrebe u financiranju političkih stranaka i političke promidžbe. Drugim riječima, čini mi se da i sada unatoč vrlo ozbiljnoj situaciji kod pregovaranja o poglavlju 23. nastojimo na formalan način zadovoljiti potrebu prema Europskoj uniji, a ne vidimo da je vrlo važno u nas doma, u našoj društvenoj zajednici, u hrvatskom društvu osigurati da funkcionira sustav koji sam po sebi djeluje. Ako imate nezavisno tijelo onda će ono odrađivati posao, neće biti podložno nikakvoj političkoj opciji i neće biti zainteresirano da bilo šta skriva ili da kome pogoduje. Mislim da moramo ovdje startati od početka i vidjeti zašto to nisu oni do sada uradili kad je bilo takvih prijedloga, dvije tri promjene Zakona o političkim strankama i financiranju političkim stranaka. Naravno, s obzirom da sam na početku rekao da je potreban zakon koji cjelovito rješava pitanje financiranja politike i političkih stranaka, da se zalažemo da to financiranje javno i javnim novcima i da članovima političkih stranaka, članarinom članova političkih stranaka i da se osnuje nezavisno tijelo koje će u realnom političkom vremenu moći kontrolirati i sankcionirati i kažnjavati kršenje Zakona o financiranju političkih stranaka, da je potpora ovakvom zakonu od strane SDP-a osigurana, ali ako potpuno bude rješavao ono što se traži, a ne zabašurimo stvar kako bi mogli reći da smo donijeli zakon koji ne rješava problem u cjelini. Dakle, potpora u prvom čitanju od Socijal-demokratske partije kluba bit će, ali u drugom čitanju očekujemo da se sagleda u cjelini potreba kontrole i financiranja političkih stranaka izborne promidžbe na način na koji je to uređeno u demokracijama i zemljama sa dužom tradicijom. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je Klub zastupnika Nacionalne manjine, uvažena zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi tajniče. Klub nacionalnih manjina kao i većina klubova do sada podupire donošenje Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, a ako ne ništa drugo onda upravo zato kao što su mnogi spomenuli pošto je to razasuto u mnogim zakonima, pošto kriteriji nisu svuda jedinstveni. Međutim, želim naglasiti da ovdje u samom uvodu ministarstvo koje je odrađivalo zakon zaista je unijelo i neke neistine kako nisu praćeni nezavisni zastupnici, kako nisu kontrolirani itd. Vi znate da je Zakon o političkim strankama i nezavisnim zastupnicima kontrolu nametnuo jednaku kao što je i kontrola političkih stranaka, podnošenje izvješća jednako kad podnose političke stranke, pa želim upozoriti da nekada ipak i sami onda unosimo dezinformacije u javne medije koji to vrlo često zlorabe. Dobro je da je cilj ovog zakona na jedinstveni način urediti financiranje za sve izbore. No, bojim se da će to tako i biti jer već i sada moram naglasiti, a ja ću se orijentirati prije svega na manjine, da je ovdje su trebali biti uključeni izbori za Vijeća nacionalnih manjina koji isto tako nisu definirani, koji se provode po raznim šablonama. Jedan dio se provodi prema izborima za jedinice lokalne samouprave, jedan dio se provodi i prema nekim državnim naputcima. Tako da mislim da je možda ovdje trebalo razmotriti, a budući da je i rečeno od strane Vlade već ranije da će se izbori za Vijeća nacionalnih manjina regulirati zakonom ako želimo da to nemamo ponovo u nekom drugom zakonu možda treba razmišljati da se zaista to definira i u ovom zakonu. Kriterij je rečeno da će biti ostvareni rezultati na izborima iz čega se definitivno mijenja veliki dio financiranja promidžbe. Možda je, nespretno su izabrani datumi. Ovdje je netko već spomenuo da iako izborna kampanja znamo kada kreće sredstva će biti određena tek 20 dana prije samih izbora što svakako nije rješenje. S druge strane, postoji obveza podnošenja niz izvješća, a u članku se govori da će Vlada isplatiti sredstva u roku od 60 dana. Vi ste obvezni podnijeti izvješće 7 dana prije izbora šta ste sakupili, šta ste utrošili. Kao prvo, u jeku najveće kampanje vi morate podnositi izvješće, a budući da se i naše političke stranke i većina njih do sada je financiralo upravo iz proračunskih sredstava, manje iz članarina praktički većina njih će dizati kredite, kredite financijska opterećenja imaju do povratka kredita. Kredit će moći vraćati onog momenta kad dobiju sredstva od države. Znači moguće je i 60 dana nakon izbora, a izvješće trebaju podnijeti u roku 15 dana nakon izbora. Kako će izgledati to izvješće? To izvješće ne može biti konačno. To izvješće može se podnijeti 15 dana nakon dobivanja sredstava barem iz proračuna, jer kažem 80% naših kampanja obično se financira iz proračuna. A i na kraju krajeva, ovdje je netko danas i protažirao da ne treba davati veliku, da kažem pozornost, ali i nastojati da se velika sredstva dobiju donacijama jer to veže uz određene korporacije, uz donatore koji uvijek normalno očekuju i određenu protuvrijednost. Tako da mislim da o tim rokovima i podnošenja izvješća u jeku kampanje, ali i o krajnjem podnošenju izvješća mora se to povezati zajedno sa prihodima. Znači, onim i od Vlade i onim koji ste stekli kreditima i zatvaranjem kredita itd. kako će se ovisno tko snalaziti. No, ja ću se ipak orijentirati nešto više na problematiku nezavisnih zastupnika, odnosno i nezavisnih lista. Budući da se govori o ujednačavanju kriterija malo me je zasmetalo da se kod donacija radi razlika između političkih stranaka i nezavisnih lista. Političke stranke mogu primiti, znači od pravne osobe milijun kuna, no nezavisna lista zašto je ona manje vrijedna može primiti samo 500000. Kada se radi o pojedinim kandidatima onda se slažem da tu mogu biti limiti, ali kada se radi o jednoj potpuno konkurentnoj listi, prema političkoj stranci znači jedna kvalitetna nezavisna lista ona ne bi smjela biti diskreditirana u smislu tom da ne može primiti donaciju kao i politička stranka. Članak 7. govori da i nezavisni zastupnici i nezavisni članovi predstavničkog tijela dužni su otvoriti poseban žiro račun. Vi znate da prema poslovanju naših banaka i prema našoj legislativi svaka osoba može imati samo jedan žiro račun. Ovdje se gura da otvorite drugi žiro račun, nemate pravnu osobnost, ne možete dobiti OIB i sve se trpa onda u isti vaš privatni koš, a želi se transparentnost. Ja ovdje pozivam predlagatelja da ozbiljno razmisli da se za redovito poslovanje zastupnika da pravna osobnost kako bi zaista se onda za ured koji zastupnik, odnosno vjerojatno i druga, zastupnici drugih predstavničkih tijela odnosno vijećnici ako to moraju kako bi zaista imali pravnu osobnost da znači mogu dobiti žiro račun na pravnu osobnost, da mogu onda dobiti OIB i da se to i dalje ne miješa sa njihovim privatnim računom. Jer to su sredstva koja su određena za političko djelovanje. Nemaju nikakve veze sa privatnim računom i vrlo je teško to pratiti. Ako znači napravite prekršaj imate dva žiro računa sve se to opet prati kroz privatni OIB što nije u redu. Jednako tako je i sa zaposlenikom. Ako niste pravna osoba vaš pravnik kojeg ste zaposlili na terenu će se voditi kao kućna pomoćnica. Želim naglasiti da možda je rješenje i to kao što imaju druge zemlje gdje parlamenti otvaraju svojim zastupnicima urede, gdje parlamenti vode račun o zaposlenicima i tada ova pravna osobnost ne treba jer tada i parlament direktno sve to plaća i onda zastupnik i nije direktno odgovoran i tada mu ne treba pravna osobnost. Ali ukoliko mora voditi ured, mora imati zaposlenika, odnosno mora onda i imati poseban žiro račun i OIB jer u protivnom ulazimo u prekršaje. Želim se isto tako osvrnuti i na članak 8. U redu je da zastupnik, nezavisni zastupnik, nezavisni vijećnik nakon završetka mandata sredstva koja je imao za financiranje svoje djelatnosti vrati. No drugi pasos, da novčani iznos tržišne protuvrijednosti imovine nabavljene sredstvima dobivenog iz državnog proračuna, odnosno proračuna regionalne samouprave mora vratiti oprostite možemo vam vratiti kompletnu imovinu, nikome od tih ljudi ne treba niti isluženi ormar, niti isluženi kompjuter, mislim da je rješenje da se umjesto toga ovdje otvori mogućnost donacija, onih donacije udruga, odnosno onima koje je zastupnik ili zastupnik ili vijećnik zastupao. Konkretno nije dobro kad se govori u ime kluba govoriti o osobnom stavu, ali nabavljena je kancelarijska imovina, i kompjuteri u mom uredu, kad završi zašto bih ja to morala platiti državi, tu protuvrijednost, jer ona meni više ne treba, ali zasigurno nisam zainteresirana da ostane u mom vlasništvu, želim ju pokloniti udrugama koje do sada zastupam, i ta mogućnost bi se ovdje trebala dati, ili da se to vrati nekome ikstom, jer ne želim opterećivati svoju plaću, mislim da želim pošteno raditi i za pošteni novac. Imamo još nekoliko primjedbi, a već sam upravo ovdje spomenula tu razliku donacija između nezavisnih listi. Spomenula sam znači pravnu osobnost i nemogućnost otvaranja žiroračuna, ukoliko to nije pravna osoba. Malo me je zasmetao članak 18. gdje se govori o pologu i gdje se govori o pologu koji treba uplatiti prije podnošenja kandidature, kad se radi za predsjednika Republike zasigurno da je to dobro, da ne bi bilo toliko kandidata, zasigurno da se sredstva nakon toga vraćaju, međutim kaže u slučaju nepravilnosti kandidature Državno izborno povjerenstvo će sredstva pologa uplatiti u državni proračun, a onda u zadnjem stavku kaže ovako Državno izborno povjerenstvo će također se sa pologa bez odgode vratiti osobama koje su polog uplatile, ali uopće nisu podnijele kandidaturu, kao i osobama koje su kandidaturu podnijele u dobroj vjeri. Šta je to u dobroj vjeri? Tko će procjenjivati šta je to u dobroj vjeri? Znači nekome ćemo po ovom stavku, nećemo vraćati ta sredstva, već ćemo ih uplatiti u državni proračun a drugome ćemo u dobroj vjeri ako utvrdimo određene nepravilnosti to ćemo vratiti. Mislim da ovdje kriterij mora biti jedinstven i ne može biti tolike razlike. Što se tiče upravo ovog dijela kreditna sredstva i o tome sam već isto tako govorila, tako da mislim da u ovom dijelu treba itekako dobro voditi računa o terminima koji su dati, koje treba dobro uskladiti, jednako tako mi smo zainteresirani zaista da se definira i izbori za Vijeće nacionalnih manjina, jer jednako tako nije definirano niti financiranje promidžbe za ta vijeća nacionalnih manjina koji se doduše odvijaju na lokalnoj razini, ali mislim da itekako je važno da se to ugradi ovdje ako ne želimo zaista da stvaramo još jedan zakon. Prema tome podržat ćemo zakon u prvom čitanju, tražimo da se o određenim rokovima vodi računa, da se to uskladi i da se razmisli o unošenju i izbora za vijeća nacionalnih manjina, odnosno financiranju odgovornostima pojedinaca itd., jednako kao što to imaju kandidati i na ostalim izborima. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je klub HSS-a, uvaženi zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Donošenjem ovog zakona, a vjerujemo nakon evo provedene rasprave i datih određenih poboljšanja, koje smo čuli u raspravi, Republika Hrvatska će po prvi puta dobiti cjelovit propis kojim se detaljno regulira financiranje političkih aktivnosti i izborna promidžba. I dosad je to pitanje bilo zakonski regulirano no odredbe o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe sadržane su u nekoliko zakona, što ovo područje čini nepreglednim i tek djelomično uređenim, a samim tim i netransparentnim pa je nepovjerenje građana prema političkim strankama, kada je u pitanju financiranje političkih aktivnosti izborne promidžbe, ne samo razumljivo nego i rekao bih opravdano. Naime, razumljivo je nepovjerenje prema političkim strankama, jer propisi kojima se uređuje pitanje financiranja aktivnosti stranaka i izborne promidžbe ne predstavlja adekvatan regulativni okvir, odnosno uza sve te zakone građanima je tijek novca političkih stranaka dosta skriven. A ne treba zaboraviti naglasiti da nema ni adekvatne sankcije za političke stranke i nezavisne kandidate ukoliko ne ispune zakonom propisane obveze, odnosno ako javno ne obznane iznos i iznos sredstava utrošenih u političke aktivnosti i izbornu promidžbu, ili ako sredstva utrošena prikupljena su utrošena u osobnu korist. Predlagatelj u obrazloženju navodi kako su u primjeni postojećih zakonskih odredbi utvrđeni mnogi nedostaci, nedorečenosti samih odredbi i neujednačen odnos prema političkim aktivnostima i izbornim promidžbama na različitim razinama, počevši od izbora za predsjednika Republike Hrvatske, pa do izbora načelnika u općinama, ali i neujednačen odnos prema političkim strankama i nezavisnim kandidatima po pitanju financiranja političkih aktivnosti i izborne promidžbe. Upravo je pitanje financiranja izborne promidžbe istaknuto kao jedno od značajnijih pitanja koje zahtijeva cjelovitije uređenje zakonodavstva, kako bismo se približili standardima i praksi zemalja europskih zemalja obzirom na dosadašnju praksu koja ukazuje na određene nepravilnosti. Također je utvrđena i neujednačenost postojećih rješenja pozitivnim zakonskim propisima po pitanju prijevremenih izvješća u visini i izvorima sredstvima prikupljenima za troškove izborne promidžbe, kao i neujednačenost zakonskih rješenja u odnosu na zabranjene izvore financiranja. Predlagatelj ističe da se pri izradi ovog zakona … [[Ne razumije se.]] rezultatima analize Zakona o financiranju političkih stranaka nezavisnih lista i kandidata koju je provela multidisciplinarna radna skupina za izradu cjelovite analize Zakona o financiranju političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata. Te preporuke odnose se na osiguravanje uključivanja u godišnje račune političkih stranaka i subjekata koji su izravno ili neizravno povezani sa političkom strankom ili su pod njenom kontrolom, na određivanje rokova za objavu godišnjih izvješća, na usklađivanje odredbi o financiranju izborne kampanje sadržane u raznim izbornim zakonima, na uspostavu neovisnih mehanizama za praćenje financiranja političkih stranaka i nezavisnih lista i kandidata, te na uspostavu učinkovitih … [[Ne razumije se.]] i odvraćajućih sankcija za kršenje propisa vezanih uz financiranje izbornih kampanja. Mi u klubu HSS-a vjerujemo da će donošenje ovog zakona bitno unaprijediti financiranje političkih aktivnosti i izborne promidžbe i prije svega učiniti ih transparentnima. Činjenica da zakon koji je pred nama u potpunosti obrađuje pitanje financiranje političke aktivnosti, izborne promidžbe na svim razinama. Sama po sebi predstavlja značajan napredak, a treba naglasiti značajnu sadržajnu upotpunjenost novog zakona u odnosu na pozitivne propise koji reguliraju područje financiranje političkih aktivnosti i izborne promidžbe. Posebno pozdravljamo mehanizme koji onemogućuju ne izvršavanje obveza političkih stranaka i nezavisnih lista i kandidata u propisanom roku i na način da ukoliko se obveze političkih stranaka, nezavisnih lista i kandidata proizašli iz ovog zakona ne izvrše u propisanom roku i sadržaju, političke stranke i nezavisne liste kandidati gube pravo na naknadu troškova izborne promidžbe. Znamo da ta naknada predstavlja značajan iznos bez obzira o kojoj se razini izbora radi i da je gubitak naknade uistinu odgovarajuća sankcija. Ista je stvar sa obustavom, odnosno gubitkom prava na godišnje redovito financiranje iz državnog ili lokalnih proračuna. Smatramo da je ovim zakonom predviđen uistinu svaki oblik kršenja odredbi ovog zakona i za svaki je određena adekvatna mjera odnosno sankcija. Klub zastupnika HSS podržava donošenje ovog zakona, jasno u ovom prvom čitanju i vjerujem da će predlagač uzeti u obzir sve date, dobre prijedloge koji imaju za cilj unaprijediti i poboljšati ovaj zakon i očekujemo da će zakon rezultirati transparentnim financijskim poslovanjem političkih stranaka i nezavisnih lista i kandidata, te da će se u ovo područje uvesti ne samo red kao takav, već da će polaganje računa političkih stranka i nezavisnih lista i kandidata javnosti zaživjeti kao jedan od primarnih uvjeta političkog djelovanja u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, na redu je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Kod rasprave donošenja svakog zakona građani Hrvatske od nas očekuju da poštujemo 4 načela dobrog zakona. Kod ovog zakona gdje političke stranke političari sami sebi propisuju pravila igre u jednoj od najosjetljivijih točaka političkog djelovanja, a to su financije, posebice od nas očekuju da se ravnamo po načelu pošteno, javno, otvoreno i transparentno. Ali da ne zavaravamo ni sami sebe, a ni građane ove zemlje, nijednu državu u Europi ne znam koja je samo zakonskim propisima i najboljim zakonima riješila problem nadzora, prikupljanja, trošenja, izvještavanja o utrošenom novcu bilo kada su u pitanju kampanje ili redovno financiranje političkih stranaka. Trebamo li podsjećati na brojne afere u zemljama stare Europe kada su premijeri, svjetski uglednici morali odstupati jer se nakon nekoliko godina otkrivalo da u toku izbornih kampanja i nije bilo tako sve sjajno i blistavo kao što su bili njihovi ugledi, ne samo o njihovim državama, nego i u Europi. Samo je razlika između njih i Hrvatske što se kada se otkrilo ili kada se otkrije da je bilo kakvih nepravilnosti u financiranju kampanja bilo se pokreću ili parlamentarne ili pravosudne istrage, a pod pritiskom javnosti većina njih je morala dati ostavku. Bez obzira da li se radilo o članu parlamenta, lokalnom čelniku, predsjedniku države ili premijeru. Naravno, da ovim zakonom koliko god on lijepo izgleda nećemo doći do poštenog, javnog, otvorenog i transparentnog financiranja politike, političkih kandidata i stranaka ako u hrvatsko društvo ne uvedemo taj najjači kriterij najveću kaznu, najveću sankciju, a to je ostavka, smjena ili odlazak iz politike. Što se samog teksta zakona tiče s obzirom da se radi o prvom čitanju želim vjerovati da je predlagatelj s tim došao u Sabor zato da čuje i korisne prijedloge, sugestije, upozorenja što nije dobro, pa ću upozoriti na jako lošu odredbu otvaranju posebnih računa i da se oni mogu otvarati prvog dana kalendarske godine kada se očekuju izbori. A doista što kada su izbori 5. siječnja, 30. siječnja, dakle početkom godine? Što kada su izvanredni izbori? Ovo ograničenje, a prilikom priprema za prošle parlamentarne izbore želeći isprovocirati Državno izborno povjerenstvo ja sam ih pitao, od kojeg datuma predsjednički kandidati mogu prikupljati donacije? Odgovor je bio, od dana raspisivanja izbora, po sadašnjim propisima u Hrvatskoj je tako. Zašto prvog dana kalendarske godine? Zašto se ne bi netko mogao za parlamentarne ili bilo koje druge izbore pripremati tri godine? Jer tom logikom i pitanje financiranje stranka bi trebalo ograničavati od nekog datuma. Dakle, odredbu o prikupljanju sredstava posebice kada se radi i ako inzistirate na posebnom računu za izbornu promidžbu, nemojte vezati na kalendarske datume u godini izbora jer time činite nepravdu onima koji do sada nisu na političkoj pozornici, koji se tek žele pojaviti, koji ne mogu znati niti naslućivati mogućnost raspisivanja prijevremenih, redovnih, izvanrednih izbora, a odluku o tome uvijek donašaju vladajući kada će biti izbori na bilo kojem nivou. I time vladajućima dajete zapravo manevar da moguće protukandidate iznenade sa tajmingom izbora i blokiraju im mogućnost prikupljanja novaca. Drugo. Ograničenje iznosa, nabrajali ste sva moguća ograničenja, prava na naknadu, kontrolu i nadzor. Ali ste nešto zaboravili, da u Hrvatskoj postoje i mjesni izbori. Izbori za mjesnu samoupravu. Jesu li i oni predmet ovog zakona? Da li se za mjesne izbore vodi izborna promidžba, da li i za izbore gradskih … [[Govornik se ne razumije.]] , četvrta mjesnih odbora, vrijede ova pravila koja su postavljena u ovom zakonu ili ne. Njih ste izostavili iz propisa ovog zakona, a podsjećam da najčešće lokalne i regionalne samouprave lokalne izbore koriste da se paralelno s njima vode i mjesni izbori. Prema tome, ako ste se već odlučili tako precizno regulirati lokalne, regionalne i državne izbore, odlučite to i za mjesne ili napišite da se odredbe ovog zakona ne odnose na mjesne izbore. Financijski polog predsjedniku kandidata. Znači li to da u Hrvatskoj uvodimo kategoriju bogatstva za podobnost kandidature? Sada za predsjedničke, možda ćemo to uvest za gradonačelnike, pa za nositelje nezavisnih lista ili stranačkih lista. Koji smisao je tog pologa, zašto? Poruka je, samo bogati će se moći kandidirati. I završit ću sljedeće, tko u najvećoj mjeri utječe na trošak izborne promidžbe, da li sami kandidati ili oni koji provode izbornu promidžbu, a to su mediji. Kada dođe na dnevni red izvješće Državne revizije o analizi izbornih troškova 2009. lokalni izbori onda ću šire o tome govoriti, sada ću vam dati samo tri podatka. Analizom tih podataka koju je učinio jedan građanin čitajući na web stranicama Sabora izvješće Državne revizije izračunao je sljedeće. Ukupni trošak lokalnih izbora 2009. po izvješću Državne revizije bio je 157 milijuna kuna, dakle to su jedni od najkompliciranijih izbora sa najvećim brojem kandidatura, kandidacijskih lista, biračkih mjesta. Od tih 157 milijuna 17 milijuna kuna su bili poticaji poduzetništvu i gospodarstvu jer su njima plaćani tiskare, oglašivači, mediji i drugi privatni poduzetnici koji su zaradili na tim izborima. A 53 milijuna kuna je završilo u državnom proračunu kao PDV ili porez na naknade koje su primili članovi biračkih odbora i izbornih komisija jer se na to plaća porez, ne znam da li ste znali. Dakle, od 157 milijuna troška lokalnih izbora 2009. 17 milijuna je završilo direktno u gospodarstvu, a 53 milijuna u državnom proračunu kroz poreze. Dakle, kad govorimo o trošku izbora vodite računa da na izborima država zaradi 1/3 kroz poreze, a 20 od 25% tog novca završi direktno u gospodarstvu. Naknada građanima, članovima biračkih odbora i izbornih komisija je oko 40% troška izbora. Kada na taj način prikažete trošak izbora, izbornih promidžbi i provođenje izbora na najkompliciranijima, a to su lokalni i regionalni onda zapravo možemo ravnopravnije, pravednije i istinitije o tome raspravljati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Prvi je uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa evo kolega Lesar je dosta govorio o financijskoj strani kampanje u smislu kontrole i ograničenja sredstava koja se daju na raspolaganje što je za podržati. Ja bih samo dodao još jedan problem koji u ovom prvom čitanju nije zapravo riješen. Naime, na prihodovnoj strani se uvodi vrlo rigorozna kontrola i možemo reći transparentni način financiranja kampanje. Rashodovna strana se također iskazuje od strane kandidata, od strane stranaka i to vrlo detaljno i precizno je razrađena. Međutim, posljednji predsjednički izbori su nas uvjerili da je rashodovna strana kampanje falsificirana u najvećem broju slučajeva. Prihodovna i rashodovna strana imaju znak jednakosti, međutim kad bi kontrolirali na rashodovnoj strani da li je ona točna onda bi vidjeli da je apsolutno neistina da su kandidati potrošili koliko prikazuje. Zato treba uvesti kontrolu, rigoroznu kontrolu broja spotova, minutaže, broja plakata, lokalizacije i lokaliteta na kojima su izvješeni i pomnožit sa jediničnom cijenom i onda ćete vidjeti da je Transparency International bio u pravu kad je rekao da su…
Vrijeme!
Izlazni rezultati što se tiče izlaznih troškova falsificirani.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Hebrang, dobro ste upozorili da treba gledati uvijek obje strane, dakle prihodovnu i rashodovnu. I ja sam siguran, ako ćete se sa mnom složit, iščitavajući ovaj zakon i po njemu će biti nažalost i da li je moguće da u službenom izvještaju koji se traži po ovom zakonu prihodovna strana bude manja od rashodovne i da će se smatrat sve legitimnim i legalnim. Koji je smisao onda izvještavanja, nadzora i kontrole? I drugo, odredba od kada se mogu prikupljati sredstva pa do zaključno zadnjim danom kampanje će poticati korupciju ako ta ograničenja ostavite jer ako država sebi daje pravo da tek nakon dva mjeseca uplaćuje obavezu iz državnog proračuna, zašto i tih dva mjeseca nakon završetka izborne kampanje ne bi bio rok u kojem se još uvijek kandidati ili stranke mogu prikupljat donacije, ujednačiti kriterij ulazne strane donacija i državne obaveze.
Hvala. I druga replika, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Lesar, kazali ste da je ovaj zakon poruka da se za predsjednika Republike Hrvatske mogu kandidirati samo bogati. Ja mislim da je to pogrešna vaša poruka. Kandidatura za predsjednika Republike Hrvatske je ozbiljna odluka i ozbiljan proces. Ako netko nije u stanju položiti 50 tisuća kuna za tako važnu odluku onda neka se doista i ne kandidira jer ćemo doći do poplave kandidata. Pa ne radi se o kandidaturi za predsjednika razreda u osnovnoj školi nego o kandidaturi za predsjednika države. Ja se ne slažem, iskoristio bih situaciju, da se briše člankom 18. stavak 6. da se vraća taj polog onima koji nisu uspjeli prikupiti potpise ili čak neće se ni kandidirati. Oni su malo zabavljali javnost, zašto im onda vraćati polog? Ali isto tako ima u članku 23. da se zabranjuje donacija fizičkim i pravnim osobama protiv kojih se vodi postupak za neplaćanje obveza prema državi. A što je onima koji duguju državi, a ne vodi se postupak? Što je sa onima koji je zbog zastare nije moguće više voditi postupak? Što je s onima koji nisu godinama isplatili plaće zaposlenicima, a hoće se dodvoravati političarima? Koje je to licemjerstvo. To moramo spriječiti i molim vas uzmite to u obzir. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar.
Uvaženi kolega Mariću, ja se sa vama slažem da kandidatura za predsjednika države je izuzetno ozbiljna stvar. Hajmo napraviti onda reda i spriječiti šarlatane povećanjem broja potpisa za kandidaturu, pa umjesto ovo smiješno malih 10000 uvedemo isti kriterij kao što je to za referendum, 10% biračkog tijela. Smanjit ćemo, ne smanjit za jedan, za dva, za tri, nego ćemo učiniti ravnopravnost značaja narodnog referenduma i kandidature za predsjednika države. To je jedno. I drugo, ako financije moraju biti jedan od kriterija i razloga, o.k. Ali zašto polog državi. Zašto ne dokaz da imam na žiro računu taj novac? Zašto državi davati polog? Pitanje je ozbiljnosti je osiguranje i novaca, ali ozbiljnost kandidature se ne rješava novcem nego brojem potpora građana pa ujednačimo kriterije za šefa države i referendum.
I na redu je još pojedinačno, uvaženi zastupnik Daniel Srb. Nema ga. Gubi pravo na raspravu. U ime kluba HDSSB-a, pet minuta završno uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Zaista, ovaj Prijedlog zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe je nešto što građanstvo i svi oni koji se nalaze u strankama ili izvan stranaka, a svjedoci su, a šta ću kad galamiš tamo, a svjedoci su raznih malverzacija prilikom financiranja [[Upadica Jarnjak: Molim vas bez dobacivanja. I dajte smirite se. Još ova rasprava pa je gotovo.]] političkih stranaka i izborne promidžbe. Sad se uključio mikrofon gospodine, do sad nije radio. Postoje mnoge sumnje da gospodarski subjekti, pravne osobe financiraju ili potpomažu izborne kampanje određenih stranaka. O tome se govorka, o tome se šuška. Ali kako god to bilo izvješća Državne revizije ili pak i otvoreni novinski napisi o tome uvijek su završavali tako da tresla se brda rodio se miš ili psi laju karavane prolaze. I evo sada smo pred prvim čitanjem, je li tako ovoga Prijedloga zakona o financiranju političkih stranaka i izborne promidžbe koji mislimo da ćemo ovu materiju bolje urediti u odnosu na sve prijašnje zakonske prijedloge u ovome području. Daj Bože! Naime, kada se ovaj zakonski prijedlog promatra onda u svakom slučaju treba uzeti u obzir i ono što slijedi, a to je promjena Izbornog zakona. Kada te dvije stvari uzmemo i ta dva zakonska prijedloga, onda vidimo da ono kako je rekao gospodin Lesar, da ovaj izborni, prijedlog ovoga Zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe zajedno sa novim Izbornim zakonom o kojemu se također samo govorka i nagađa. Postoji više opcija i više nacrta u glavama onih koji će ga donijeti, ide na štetu malih stranaka, pa sukladno i novom Izbornom zakonu ide se rekao bi se na te male stranke đonom i to u suglasju, a to ćemo vidjeti danas i na glasovanju u suglasju evo i HDZ-a i SDP-a. No, možda će se mnogima računi pomrsiti, pa tako neće biti. U svakom slučaju i osobno i kao klub HDSSB-a smo za čiste račune prilikom financiranja rada političkih stranaka i za čist račun prilikom financiranja izborne promidžbe. Zanimljivo je to što, odnosno potkrepljujem to što sam rekao u svezi malih stranaka da prava na naknadu troškova izborne promidžbe iz državnog, odnosno lokalnog proračuna za sve izbore se predlaže utvrditi prema kriteriju ostvarenih rezultata na izborima. Evo to je to što zapravo, ono o čemu zapravo govorimo. Dakle, oni koji ostvare oni koji imaju daj mu još, a oni koji imaju malo i to malo će biti smanjeno ovakvim zakonskim prijedlogom. Bez obzira na ovakva rješenja ja se nadam da ćete vi u ministarstvu uvrstiti mnoge prijedloge koji su se danas čuli i zbog toga što građanstvo traži transparentnost, razvidnost u financiranju političkih stranaka, rada političkih stranaka i izborne promidžbe HDSSB će biti za prijedlog ovoga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja uzeti riječ? Uvaženi Pavle Matičić, državni tajnik u Ministarstvu uprave. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Vrlo kratko bih na kraju htio se prije svega zahvaliti svima koji su učestvovali u raspravi o ovom Prijedlogu zakona o financiranju političke aktivnosti i izborne promidžbe i podržali ovaj prijedlog zakona. Sigurno da i u okviru ove analize koja je vršena vezano na primjenu dosadašnjih zakona bih htio prije svega kazati da ta analiza nije vršena ad hoc nego da je vršena na osnovi nekoliko izvješća Državne revizije koje je razmatrano ovdje u Hrvatskom saboru i mislim da je na sadašnjem zasjedanju Hrvatskog sabora također imate jedno izvješće revizije koje tretira ovo pitanje financiranja izbora. Isto tako htjelo se iz ove analize vidjeti jedan ukupan ciklus izbornih procesa, znači od izbora za zastupnike u Hrvatski sabor, lokalne izbore i predsjedničke izbore, i na osnovu tih iskustava na neki način vidjeti što je eventualno dobro a što nije dobro, tako da u okviru te rasprave i na temelju te analize i ove rasprave danas mi ćemo sve primjedbe i prijedloge razmotriti kako bi u drugom čitanju dobili jedan prijedlog zakona koji bi sigurno bio prihvatljiv i na neki način bio transparentan, i u smislu daljnjeg razvoja demokracije i izbornih procesa u Republici Hrvatskoj. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo i o toj točki nešto kasnije.
I prelazimo na Prijedlog zakona o financiranju političke aktivnosti i izborne promidžbe. Prvo čitanje, P.Z. br. 544. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1. Prihvaća se Prijedlog zakona o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe. 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznesenih u raspravi dostavit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zaključka je prihvaćen sa 100 glasova za, 5 suzdržanih i ništa protiv. Dobro jutro, gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo s radom i započinjemo s točkom dnevnog reda koju smo najavili u petak, a to je - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima i dužnostima zastupnika u Hrvatskom saboru, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 546 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio zastupnik Emil Tomljanović. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državni tajnik u Ministarstvu uprave, gospodin Pavle Matičić. Izvolite.