Poštovane kolegice i kolege, ja vas lijepo molim da svojim aktivnostima ne ometamo rad, odnosno nastavak plenarne sjednice, pa oni koji misle ostat nek ostanu, a oni koji ne, ja bih vas molio da ne ometamo druge. Izvolite gospodin Mrsić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Danas sam tražio ovu stanku da bih progovorio o plaćama u RH, ali i o politikama stranaka koje se nalaze ovdje u Saboru. Jedan od ključnih razloga odlaska naših ljudi u inozemstvo je njihovo materijalno stanje. Jedan od ključnih razloga zašto mladi ljudi odlaze u Hrvatskoj su plaće i politička klima i često se može ćuti da, što naši poslodavci govore, da naši radnici ne rade dobro, da kad odu u zapadnu Europu, da tamo su izvrsni radnici, da u Hrvatskoj ne rade tako kao u Europi, da nisu dovoljno vrijedni i da im plaća je sasvim dovoljna na ono što rade i ako povećaju plaće da će onda morati otpuštati radnike. Ja ovdje, poštovani saborske zastupnice i zastupnici, imam izvješće koje vrlo jasno kaže gdje smo mi po plaćama i produktivnosti. Hrvatska je druga iza Poljske po velikoj razlici između produktivnosti i plaća. Produktivnost u Hrvatskoj je rasla 42%, a plaće su rasle svega 11% i taj novac je morao negdje završiti. Nije završio u plaćama radnika, nije završio tamo gdje je trebao završiti, očito da je završio u džepovima poslodavaca. I ono što je kriza sad bila, koja je pokazala da u Hrvatskoj smo izgubili velik broj radnih mjesta, sada kada ima radnih mjesta, tada očito poslodavci imaju prostora da povećaju plaće. Razlika je očito završila u džepovima poslodavaca i vrijeme je da se ona vrati onima kojima je namijenjena, a to je da se vrati u plaće radnika. Kako je moguće da u takvim uvjetima i tako jasnim podacima i HDZ i SDP sada predlaže zakone koji idu za time poslodavcima idu na ruku? Pa evo, jedan od prijedloga koji SDP će vjerojatno uputiti u Sabor je da poslodavcima damo još više kroz doprinose da zaposle mlade ljude na neodređeno vrijeme. Ionako bi ih zaposlili i bez tih poticaja. I treća činjenica koja zabrinjava je politika ministra Pavića koja je nejasna i uopće se iz te politike ne vidi kako će se povećati plaće. Ono što je ministar Pavić najavio, a najavio je da će država plaćati 3 tisuće pripravništava u javnoj upravi i da će na takav način utjecati na povećanje plaća radnika je floskula i mazanje očiju javnosti jer očito da niti ministar Pavić, a niti Vlada ne zna na koji način bi riješila problem zapošljavanja mladih i očito je da je projekt pripravništva propao jer vlada nije taj model dovoljno približila poslodavcima da on bude njima prihvatljiv. Smiješno je slušati ministra Pavića koji ne zna osmisliti smislenu politiku u Hrvatskoj i ne zna na koji način riješiti problem zapošljavanja mladih u Hrvatskoj i ono što je najvažnije, ne zna kako riješiti ovaj problem. Ne zna kako riješiti veliku razliku između produktivnosti i plaća u Hrvatskoj. Napominjem, drugi smo iza Poljske po toj velikoj, velikoj razlici. Ako porast plaća konstantno zaostaje za produktivnosti, naši radnici trebaju konačno osjetiti to na svojim plaćama. I mi u Saboru moramo i zakonskim inicijativama ići za time da radnici u Hrvatskoj osjete taj porast produktivnosti. Naši radnici nisu oni koji su lijeni, nisu oni koji ne znaju raditi i nisu oni koji poslodavcima ne donose dobit. Očito i po ovome se vidi da u RH su radnici ti koji nose produktivnost i poslodavci više u RH nemaju šta govoriti o tome da produktivnost ne prati plaće. Vrijeme je da u RH imamo plaće koje su, korenspondiraju sa produktivnosti, to su cijelo vrijeme govorili poslodavci, pa evo gospodo iz udruge poslodavaca, raste vam produktivnost, vrijeme je da podignete i plaće radnika. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mirandu Mrsiću.
Prije nego pređemo na iduću raspravu, molim vas da pozdravimo učenice i učenike i njihove nastavnike Osnovne škole iz Orahovice, dobro nam došli. [[Pljesak.]] Sada je na redu poštovani kolega Mirando Mrsić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Javna rasprava o Zakonu o zdravstvenoj zaštiti je završena a proteklih dana smo mogli čuti ministra Kujundžića koji javno objavljuje da unatoč tome što se tom zakonu protive sindikati, nevladine udruge, građani, da će se taj zakon donijeti u Saboru i da će privatizacija zdravstva u Hrvatskoj se nastaviti. Pravedno javno savjetovanje o Zakonu o zdravstvenoj zaštiti je farsa. A Vlada građane tretira kao ovce koji ne zaslužuju ikakvu pozornost Vlade kad je riječ o njihovim zahtjevima da im omogući ono što je Ustavom zajamčeno svim građanima a to je pravo na zdravlje. Još nešto, Vlada jasno koristi aferu Hotmail tako da ovaj zakon donese ispod rada javnosti i da u Hrvatskoj više dostupnost javnog zdravstva ne bude onakva kakvu bi željeli. Tako postupanje ministra Kujundžića i Vlade je sramotno i zaslužuje svaku osudu. Već smo više puta upozorili da privatizacija zdravstva i primarne zdravstvene zaštite će dovesti do toga da će se liječiti samo bogati a da oni koji ne budu imali novaca neće imati dostupno javno zdravstvo i dostupno liječenje. Čak površni pogled na pokazatelje koje u Hrvatskoj imamo, pokazuje da je na djelu i već sada smanjena dostupnost primarne zdravstvene zaštite što je dodatno utjecalo na loše stanje kad govorimo o zdravlju građana. Europska komisija u svojoj analizi jasno nam govori da je relativna stopa siromaštva u Hrvatskoj iznad EU prosjeka, da živimo 3 godine manje i jasni nam poručuju da ništa nismo napravili u smanjenju incidencije pušenja, srčani bolesti raka i tvrde da je u tom dijelu krimen baš ono što ministar Kujundžić hoće privatizirati u primarnoj zdravstvenoj zaštiti koja je dobro plaćena i iznad europskog prosjeka, ali ne preuzima ulogu koordinatora, kada je riječ o skrbi za kronične i palijativne bolesnike. Gospodine ministre, Hrvati, hrvatski građani umiru od kardio vaskularnih bolesti i raka i umjesto da privatizirate, igrate se s sustavom, na vama je da krenete u ono što morate krenuti, a to je reforma zdravstvenog sustava. A kada govorimo o incidencije raka i ono što želim također s ove govornice poručiti, da ministara Kujudnžić nije ništa napravio da unaprijedi prevenciju i liječenje raka u Hrvatskoj. U Hrvatskoj prema zadnjim podacima, 2015. g. umrlo je od raka 1412 ljudi, što znači jedan grad veličine Rovinja. I to je prošlo u javnosti bez nekog velikog odjeka, kao dio neke svakodnevne statistike. Da kažemo, da Hrvatska nije zemlja, u kojoj bi se trebalo umirati od raka, nije nešto novo, ali ipak u Hrvatskoj se od raka umire više nego što je to u zapadnim zemljama. Hrvatska ima rezoluciju o zloćudnim tumorima, koja je donesena 2009. g. nakon toga je trebalo donijeti nacionalni program borbe protiv raka, tja program nije donesen, to je ono što je krucijalno, da smiju građani u Hrvatskoj mogu imati jednako vrijednu zdravstvenu zaštitu i jednako vrijedno liječenje, razinu liječenja onkoloških bolesnika. Još jedna stvar koja se je desila ovih dana, je odluka Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, koje je odlučilo da najnoviji lijekovi se mogu primjenjivati samo kod u klinikama, a da nemaju mogućnosti da se primjenjuju u županijskim bolnicama. Napominjem, valjda ministar zna, da imamo vrlo dobre onkološke odijele i u Puli, Šibeniku, Zadru, Dubrovniku, Čakovcu i da su to mjesta gdje se može primjenjivati terapija i da se tom odlukom građani iz tih gradova su građani drugog reda. Vrhunac socijalne neosjetljivosti i empatije izjava ministra, koja je citiram, pacijentima iz manjih mjesta, jednako su dostupni, samo u nepovoljnijem su položaju, ukoliko se moraju voziti stotinjak km da bi dobili, e ministre, da dobijete kemoterapiju, ja bi vam dao da se vozite 100 km doma i drugi dan 100 km natrag, da povraćate i da imate mučninu. Gdje vam je osjetljivost, ministre? Promijenite tu odluku HZZO-a. I ministre Kujundžić osim što privatizira zdravstvo i radi ga nedostupnim, sada radi razliku među pacijentima i ono što moram kazati i želim uputiti ministru poruku, ministar jednako pogađa i one u Zagrebu i Zadru i trebaju imati jednaku razinu liječenja, ostavite se privatizaciji. Hvala lijepo.
Poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici, dobro jutro nastavljamo s radom. Kao i svaki puta u srijedu prvo imamo slobodni govor, no prije toga u ime svih nas čestitat ću našoj nogometnoj reprezentaciji i izborniku Daliću na izvrsnim igrama, plasmanu u osminu finala i poželjeti im još puno uspjeha i čini mi se još 4 pobjede koje nam trebaju. Tako da dečki sretno. . [[Pljesak.]] Sada idemo … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite kolegice Strenja-Linić.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, tražim stanku od 10 minuta kako bismo se konzultirali. U pripremi je prosvjed liječnika na Markovom trgu i zanima me zbog čega je danas Vlada, zapravo jasno je zbog čega je danas Vlada sazvala svoju sjednicu u 8 sati, kako bi izbjegla da čuje ono što liječnici imaju reći zbog čega su liječnici koji su prevareni od strane ministra Kujundžića [[Upadica Predsjednik: Kolegice Strenja-Linić, dakle, ne, ne, ne možete, ne ovako.]] Ovo je današnja tema zašto se Plenković
Kolegice Strenja-Linić dobivate prvu opomenu
… [[Upadica se ne čuje.]]
Kolega Grmoja, kolege iz MOST-a, ja vas molim dakle krši se, ne možete dobiti stanku, vi kršite Poslovnik, dobivate opomenu, izvolite sjesti.
… [[Upadica se ne čuje.]]
Kolegice Strenja-Linić sada dobivate drugu opomenu i danas više ne možete govorit.
… [[Upadica se ne čuje.]]
Pa govorite gdje hoćete, imate prostoriju gdje možete održati press konferencije i molim vas prestanite ovdje raditi cirkus. Ne možete dobiti stanku. Idemo s radom. Prvi na redu za slobodni govor je poštovani kolega Mirando Mrsić, iznošenje stajališta kao nezavisni zastupnik, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, danas se na Vladi usvojio zakon o zdravstvenoj zaštiti i premda bivši ministar zdravstva Andrija Hebrang i aktualni ministar Milan Kujundžić se uglavnom susreću na sudu i razgovaraju o tome kome je što rekao, imaju nešto što im je zajedničko, a to je vizija zdravstva u Hrvatskoj. Prvi je naime prije više od 20 godina zakopao prvu privatizacijsku lopatu u rastakanje primarne zdravstvene zaštite, a drugi je krenuo baciti zadnji grumen zemlje na to što je u Hrvatskoj bilo godinama dobro, što je javno dobro, što je nešto što građanima treba, a ne da imamo privatizaciju na mala vrata. Umjesto ozbiljne analize i uvjerljivih brojki svjedočimo ponude paušalnog Zakona o zdravstvenoj zaštiti kojim se pokušava privatizirati primarna zdravstvena zaštita u trenutku kada i bogatije države od Hrvatske rade na utemeljenju domova zdravlja ne bi li zdravstvo bilo dostupnije, učinkovitije i u konačnici kvalitetnije. Šakom i kapom u Hrvatskoj se dijeli tuđe i tvrdi da je privatizacija jedini izlaz. Slično će se vjerojatno dogoditi i u novom Zakonu o obveznom zdravstvenom osiguranju. Ne bi li se ostvarilo, na mala vrata pokušava se objasniti građanima da nema druge nego povećati njihova izdvajanja za zdravstvo što skupljom policom dopunskog osiguranja i ministar je već najavio cijenu od 100 ili 200 eura. Dapače, neki sa desne strane ove sabornice bi dali privatnim osiguravateljima police dopunskoga, obvezu za sve građane i tako uveli „konkurenciju“. Zdravstvo nije pomelo ni pred vlastitim vratima i riješilo činjenicu da dio liječnika koncesionara u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, dakle privatnika plaća tek minimalni iznos doprinosa, a istina je da im je dohodak značajno veći, nego liječnika zaposlenih u domovima zdravlja za koje poslodavci plaćaju pune iznose. Varaju li koncesionari svoju državu, varaju li državni proračun iz koga dobivaju sredstva za svoj rad? Što tek reći za razne menadžere zaposlene u stranim tvrtkama koji također plaćaju minimum za svoje zdravlje? Ministar kaže kako bi bogati možda mogli plaćati dodatno osiguranje i tako imati bolju zdravstvenu uslugu, zapravo je vrlo zanimljiva ideja jer onaj tko plaća obvezno osiguranje po zakonu, u punom iznosu na svoju plaću zapravo će biti gadno zakinut. Ukupno će platiti više od bogataša prijavljenog na minimalac s policom dodatnog osiguranja a imat će manja prava. Otmi siromašnima i daj bogatima, sve pod … [[Govornik se ne razumije.]] spasimo hrvatsko zdravstvo, Superhik zdravstvena reforma ministra Kujundžića. I što će nam donijeti privatizacija jer ovo upravo što će se događati na Markovu trgu, što se događa sada kada imamo bijeli štrajk, gdje je očito da privatnici u zdravstvu smatraju da mogu one koji im plaćaju za uslugu, staviti da čekaju ispred čekaonica. I to je gospodo, ono što nas čeka ako privatiziramo zdravstvo u Hrvatskoj, ovo što se događa ovih dana sa bijelim štrajkom u primarnoj zdravstvenoj zaštiti. Da privatizacija u javnom zdravstvu nije pravi put, pokazuju i prilike u susjednoj Sloveniji. Oni čak idu prema ukidanju koncesija o primarnoj zdravstvenoj zaštiti odnosno privatnika jer previše troše a malo daju. Sve to govori koliko je važno prije nego što se pokuša zavući ruke u džep građana, da nadležni za sustav učine puno precizniji i točniji izračun ne bili dokazali da drugog izlazna nema. Nemam ništa protiv privatnog zdravstva, ali ono mora biti odvojeno od javnog i liječnici obiteljske medicine koji štrajkaju oko toga, moraju biti svjesni jer javno zdravstvo je jedan od temelja socijalne države i zadatak je ministra da ga čuva i štiti. Nestankom solidarnosti u sustavu, oni koji imaju s onima koji su bolesni i koji nemaju, udara se u temelje socijalne države, udara se u temelje Hrvatske i zdravlje postaje privilegija bogatih. Zato smatram da treba reći ne privatizaciji zdravstva u Hrvatskoj.
Hvala vam.
Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro, dobar dan vam želim. Nastavljamo s radom plenarne sjednice s: - Prijedlog Zakona o hrvatskoj poljoprivrednoj komori, prvo čitanje, P.Z. br. 317. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo i nadležni Odbor za poljoprivredu. Pozivam predstavnika predlagatelja, državnog tajnika, gospodina Tugomira Majdaka da nam obrazloži prijedlog zakona. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Pred nama je Prijedlog Zakona o hrvatskoj poljoprivrednoj komori koju je Vlada usvojila na svojoj sjednici 16. ožujka 2018. godine te kao predlagatelj upućuje u prvo čitanje u Hrvatskom saboru. Hrvatska poljoprivredna komora osnovana je 2009. godine Zakonom o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori radi jedinstvenog promicanja zaštite interesnog zastupanja poljoprivrednika iz RH na nacionalnom i međunarodnom nivou. Osobita uloga komore ogleda se kroz zastupanje poljoprivrednika iz RH u međunarodnim asocijacijama poljoprivrednika, a osobito krovnih interesnih udruženja na razini Europske unije. Komora je danas punopravna članica najvećeg europskog udruženja poljoprivrednih proizvođača Copa-cogeca koja je u 2015. godini proglašena glavnom organizacijom poljoprivrednih proizvođača na razini EU čime ima priliku istaknuti posebnosti hrvatskih poljoprivrednih proizvođača kroz jedinstveno zastupanje interesa cjelokupnog Europskog poljoprivrednog sektora pred Europskom komisijom, ali i drugim institucijama EU od strane ove organizacije. Osobita važnost komore u zastupanju ovih interesa ogleda se kroz njezinu reprezentativnost u broju članova u odnosu na ukupni broj poljoprivrednika u našoj zemlji. Uspostavom komore 2009. godine članstvo je bilo obvezno za sve poljoprivrednike koji su bili upisani u upisnik poljoprivrednih gospodarstava. Međutim, donošenjem Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori 2012. godine i uvođenjem dobrovoljnog članstva, došlo je do značajnog osipanja članstva komore. Komora danas okuplja manje od 0,6% poljoprivrednika koji se vode u istoimenom upisniku u našoj zemlji čime je dovedena u pitanje mogućnost izvršenja svih zadaća koje su joj zakonski dodijeljene i to prije svega svoje primarne i najvažnije zadaće koja se odnosi na prikupljanje jedinstvenih stavova poljoprivrednika, osobito onih koji posluju u organizacijskom obliku obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i koji su s udjelom od gotovo 97% u upisniku poljoprivrednika prevladavajuća organizacijska skupina poljoprivrednika u našoj zemlji. Zastupanje interesa poljoprivrednika, osobito OPG-ova prema institucijama i državnim tijelima u RH provodilo se i još uvijek se pretežno provodi, putem njihovog dobrovoljnog udruživanja u članstvo jedne od brojnih interesnih udruga koji danas u RH djeluje oko 1130. Ove udruge nažalost promiču neujednačene stavove i nisu u mogućnosti interesno obuhvatiti sve poljoprivredne proizvođače te kao takve ne mogu kvalitetno interesno zastupati hrvatske poljoprivrednike u međunarodnim asocijacijama, ali biti i partner resorsnom ministarstvu i relevantnim institucijama, a osobito i na razini krovnih i interesnih udruženja EU. Iako to poljoprivrednici od njih očekuju i plaćaju svoje financijske obveze koje proizlazi iz ovog članstva. Posljednjem članu se zbog ove situacije javlja i nepovjerenje prema udruživanju što možemo reć ima utjecaj i na današnji status komore u kojoj je trenutno propisano dobrovoljno članstvo. Zakonom o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori uređuje se status, ustroj, poslovi, zadaci te članstvo i način financiranja komore. Cilj donošenje Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori je stvoriti pravni okvir koji bi omogućio jačanje uloge Hrvatske poljoprivredne komore kao krovne institucije svih poljoprivrednika, osobito onih u organizacijskom obliku OPG-a upisanih u upisnik poljoprivrednika te svih pravnih oblika udruživanja poljoprivrednika … [[Govornik se ne razumije.]] prema posebnim propisima kako bi komora ispunila spomenutu primarnu i najvažniju zadaću, ali i ostalih zadataka i poslova koje su joj zakonom dodijeljene. Kroz rad komore, poljoprivredni proizvođači će organizirano i prema proizvodnim sektorima sudjelovati u radu savjeta, povjerenstava i drugih stalnih i povremenih tijela i tako će aktivno sudjelovati u kreiranju poljoprivredne politike na nacionalnom, ali i međunarodnom nivou. Također u suradnji sa sličnim organizacijom i drugih država članica i na europskom nivou, pogotovo predstojećim pregovorima oko reforme zajedničke poljoprivredne politike EU. Ovim zakonom se stoga, odnosno buduće vjerodostojnosti Hrvatske poljoprivredne komore, ponovna obveza članstva, kojim će biti obuhvaćeni svi poljoprivredni proizvođači koji su korisnici potpore koju po barem jednoj osnovi ostvaruju iz državnog proračuna RH, Europskog fonda za jamstvo u poljoprivredi ili Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj. Pred obveznog, uvodi se i dobrovoljno te počasno članstvo za one poljoprivrednike koji nisu korisnici prije navedenih potpora ili za ostale fizičke ili pravne osobe koji svojim radom mogu doprinijeti uspješnom poslovanju, obavljanju poslova i zadataka koje su komori povjereni zakoni. Predloženim nacrtom prijedloga Zakona o hrvatskoj poljoprivrednoj komori, odnosno na važeći zakon, sažetije su definirane djelatnosti komore, a uvedene su i odredbe o promicanju zastupanju interesa članova na već spomenutim nacionalnim, odnosno međunarodnim razinama, odnosno koordinacija aktivnosti udruženja, osim iz područja poljoprivrede i udruženja koje se pretežno bave područjem ruralnog razvoja, organiziranje, suorganizacija, savjetovanja o socijalnim, pravnim, poreznim pitanjima za potrebe članstva te medijsko promoviranje rada komore, njenih članova iz svih vidova poljoprivredne djelatnosti. Zakonom se propisuje i visina članarine u iznosu do 6kn mjesečno, odnosno 72 kune godišnje, a daje se mogućnost skupštini komore da samostalno odlučuju o visini članarine koja ne smije prelaziti propisani iznos ili da donese odluku o oslobađanju obveze za plaćanje članarine za pojedine članove u iznimnim situacijama. Na taj način prikupit će se sredstva nužna za financiranje komore a bez značajnog opterećenja pojedinog člana radi ispunjenja zakonskih propisanih obveza te financijskih obveza koje donosi članstvo u drugim asocijacijama na nacionalnom i međunarodnom nivou. Kroz plaćanje članarine o ovom iznosu u odnosu na brojnost članova, komora će raspolagati potrebnim sredstvima za ispunjavanje svojih zadaća osnivanja a dodatno će poljoprivrednik kao član komore imati jedinstvenu priliku sudjelovati u biti zastupan u kreiranju mjera i politika od osobitog interesa za svoju djelatnost na način kako to već provode interesne organizacije sličnog tipa u našoj zemlji ali i izvan nje. Članarinu iz toga razloga ne treba promatrati kao trošak koji će opteretiti poljoprivrednika, već kao ulaganje kroz koje će on biti u prilici utjecati na rad komore radi svoje dobrobiti. Prijedlogom Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori omogućit ćemo i hrvatskim poljoprivrednicima snažnu organizaciju koja će zastupati njihove interese u zemlji i inozemstvu po uzoru na slično kvalitetno ustrojene organizacije kao npr. Francuskoj, Austriji, odnosno ostalim članicama EU-a jer će jedino tako udruženo poljoprivrednici moći izraziti svoje stavove te ostvariti zaslužena prava partnerstva pred hrvatskim te EU institucijama pogotovo u nadolazećem razdoblju izrade Nacionalne strategije u poljoprivredi te pregovorima oko kreiranja nove zajedničke poljoprivredne politike EU-a 2021.-2027. godina. Skupština komore, statut i druge akte potrebe za rad komore mora uskladiti s odredbama ovog zakona u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. I zaključno, u državnom proračunu RH za 2018. godinu predviđeno je financiranje komore u iznosu od 300 000 kuna u tekućoj godini kako bi se osigurao njezin nesmetan rad do stupanja na snagu ovoga zakona otkada će se komora financirati isključivo iz vlastitih sredstava. Hvala na pozornosti.
Zahvaljujem državnom tajniku. Prije nastavka pozdravljam na galeriji polaznice i polaznike Političke akademije zaklade Hrvatskog državnog Zavjeta. [[Pljesak.]] Imamo nekoliko replika, prvi se za repliku javio poštovani kolega Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče, člankom 21. predloženoga zakona uvedena je stavka kojom se nameće da će jednom godišnje za tekuću godinu obračunavati i obustavljati agencije za plaćanje navedenu članarinu te uplaćivati na račun komore. Smatram osobno da je ovo jedan ozbiljan presedan u naplati gdje će se na isti model moći pozivati i druge komore i sva ostala komorska udruženja jer će svi tražiti isto pravo a to je da država putem svojih institucija vrši obustavu i nameće time obavezu plaćanja u onom trenutku kada odgovara državi odnosno kada odgovara komori a ne pojedinom članu komore. Smatram da ovim prijedlogom sigurno bi se moglo u budućem vremenu narušiti obaveze koje se planiraju brojnih poduzetnika pa ovim isto tako i u poljoprivredi. Pa bi zamolio još jednom evo da razmotrite ovaj prijedlog da se ipak to ostavi na mogućnost poljoprivrednim proizvođačima da sami odluče kada će plaćati. Hvala.
Zahvaljujem kolega Panenić. Slijedeća replika poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Poštovani državni tajniče, priča se cijelo vrijeme o nekakvim reformama, priča se o reformi, agrarnoj reformi, reformi poljoprivrede, a one reforme koje dolaze pred nas to je da vi namećete dodatne namete našim poljoprivrednicima i to predstavljate kao nešto dobro. Znači imate toliko obraza doći ovdje pred nas i reći nam da dodatni namet našim poljoprivrednicima je nešto što je dobro. Ali ministar nema te hrabrosti, ministar koji se predstavljao kao veliki borac za hrvatsko selo, za napredak hrvatske poljoprivrede, nema hrabrosti doći ovdje i reći da je dodatni namet našim poljoprivrednicima nešto dobro. izbjegava konstantno ovdje doći pred Hrvatski sabor. Dosta je više nameta hrvatskim poljoprivrednicima, dosta je nameta hrvatskim poduzetnicima, dosta je više uništavanje hrvatskog sela.
Zahvaljujem gospodinu Grmoji na replici. Ovo je dobro ovako za ujutro buđenje malo, povisiti ton iako imamo razglas da dobro čujemo. Ali evo nastavljamo dalje, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvaženi tajniče, komora bi trebala štititi poljoprivrednike, međutim više su štitile udruge poljoprivrednika ili poljoprivrednici sami sebe od vlada i politika koje su loše a komora je tvornica uhljeba gdje će sada se povećati sa 1000 članova na preko 100 000. Svaki OPG će morati plaćati komori koja je uhljebnička i koja je u biti samo produžena ruka Vlade, tj. vas jer ministra nema da to pojasni, morat će svaki OPG plaćati kao Belje. Pa to je u najmanju ruku sramotno, ovo je harač. Pa za vrijeme Otomanskog carstva toliki harač nije bio u postotcima prema seljaku, ionako je selo izumrlo. I još ostatke ostataka, sad ćete uništiti poljoprivrednike. Harač nezapamćenih razmjera, tajniče. Zovnite malo ministra da nam pojasni ovu komoru i ovu pljačku hrvatskih poljoprivrednika.
Zahvaljujem, poštovani kolega Bulj. Slijedeća replika poštovani kolega Ante Pranić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi tajniče, vidimo da je sada članstvo u komori obavezno za sve poljoprivrednike koji su korisnici potpora, bilo daje riječ potpora iz državnog proračuna, Europskog fonda za ruralni razvoj, znači doslovno nametnuto je članstvo i kad sada vidimo način financiranja komore gdje malti ne se mora izdvajati maksimalno 6 kuna mjesečno, 6 kuna mjesečno će izdvajati netko tko ima milijun, 2 milijuna kuna potpore dobije, isto će izdvajati oni jadni poljoprivrednik koji jedva ostvari petnaestak tisuća eura za kupnju mehanizacije i ostalo što smatram da je izrazito neselektivno, nismo donijeli jasna razgraničenja koliku potporu će odnosno koliko članstvo će morat plaćati obrtnici, trgovačka društva, koliko mali sitni OPG-ovci, maltene svima je sve isto, bilo da dobije potpora sa 2 miliona kuna, bilo da se dobije potpora od tisuću kuna. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Anti Praniću. Odgovor, državni tajnik, gospodin Majdak. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo, samo da pojasnim. Znači, ovim Prijedlogom zakona definira se obvezno članstvo za sve korisnike državne potpore, odnosno korisnike koji znači, primaju potporu iz dva fonda na način da se komora uplaćuje od strane članova i na razini do 6 kuna. To je ukupno 72 kune godišnje za članstvo u Hrvatskoj poljoprivrednoj komori koje je potrebna hrvatskoj poljoprivredi, hrvatskim poljoprivrednicima znači, da bude vjerodostojan partner Ministarstvu i drugim institucijama, da Ministarstvo dobije kvalitetne prijedloge, ujednačene prijedloge, a ne kao do sada da dobijamo znači, neujednačene i pojedinačne prijedloge sa strane poljoprivrednika u RH.
Zahvaljujem državnom tajniku. Slijedeća replika, poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, reći ću nešto što možda nije pristojno, ali je, prepisali ste Zakon. Prepisali ste Zakon iz 2009. godine. To je taj isti Zakon samo sad vraća ponovo ovdje u Hrvatski sabor, nešto naravno malo dotjeran, sad se više Komora ne osniva, ona postoji, ali me zanima zašto je jer u sadašnjem važećem Zakonu to nema, zašto se ponovo vratilo u čl. 20. za financiranje iz državnog proračuna? Znači da se Komora financira iz državnog proračuna. Ako je članarina obavezna, zbog čega se to uvodi? Možete odgovoriti na to pitanje?
Zahvaljujem poštovanom kolegi Žagaru. Slijedeća replika, poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, naravno da hrvatskoj poljoprivredi treba i Hrvatska poljoprivredna komora i da se više ni jedan zakon u RH ne donese bez stava poljoprivrednih proizvođača. Ovaj model gdje je bio na stotine udruga i gdje su poljoprivredni proizvođači bili razjedinjeni je doveo do toga da je u upisniku 20 tisuća manje OPG-ova, da imamo pad poljoprivredne proizvodnje, da imamo povećan uvoz i da nemamo strategiju poljoprivredne proizvodnje i zato Komora treba da bude jednako snažna kao što je u Bavarskoj i da onda bude naš poljoprivredni proizvođač motiviran biti član te Komore. Obzirom kakav je odnos bio do sad prema Komori, nije ni mogla dati bolje rezultate za OPG-ove, a pogotovo što ste evo, i primjerom pokazali, 300 tisuća kuna u proračunu za ovu godinu nije dostatno ni da plate članarinu u Europskom udruženju poljoprivrednih proizvođača, odnosno Komori. Zašto niste osigurali barem 500 tisuća kuna da plate članarinu, a ne da nemaju ni za članarinu? Hvala.
Zahvaljujem kolegi Vlaoviću. Slijedeća replika, poštovani kolega Željko Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo, državni tajniče, drago mi je da ponovo razgovaramo o Poljoprivrednoj komori nakon što je prošla propala, prošla kako je prošla. Nažalost, 1130 udruga koje danas u poljoprivredi funkcionira uvijek pripadaju nekakvoj političkoj grupaciji i onda uvijek imamo nekakvo ratno stanje kao i na političkoj sceni između tih poljoprivrednih udruga koje služe za krive stvari, osim onoga da pomognu poljoprivrednim proizvođačima da oni prosperiraju. Plaćanje Komore, rekli ste da će utjecati na, svaki poljoprivrednik može na taj način utjecati na rad Komore. Mislim da to i neće biti tako jer znamo kako to uvijek funkcionira, ali mislim treba i ta agencija koja, za plaćanje, koja će obustavljati tu članarinu konačno doći i pod pritisak te Komore, da konačno mi kao proizvođači znamo koliko potpora trebamo dobiti jer danas smo jednostavno izgubljeni i ono što nam piše u izvješću, nije tako na računu. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lenartu. Slijedeća replika, poštovani kolega Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, vi rekoste, Hrvatska poljoprivredna komora je krovna organizacija poljoprivrednika. U čemu i za što? Nismo vas čuli, ništa ne govorite oko previsokog PDV-a na repromaterijal, zbog previsokih kamatnih stopa koje ubijaju poljoprivrednike, protiv prekupaca i švercera. Vi kažete, platite seljacima, platite 72 kune da možete sudjelovati u kreiranju poljoprivredne politike. To je ironija koju vi šaljete poljoprivrednicima. Gdje ste vi, kada ste organizirali prosvjed, kada ste stali na stranu poljoprivrednika? Znači, ovo je jedan politički klijentelizam i takve nam udruge, u stvari komore ne trebaju. Iz Slavonskog Broda neki dan sam dobio mail. Piše čovjek, jogurt se prodaje za jednu kunu, litra i pol mlijeka za 4,5 kune. Znači, ubijaju se mali poljoprivrednici. Pokrenite inicijativu prema Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja. To je vaš zadatak.
Zahvaljujem kolegi Lovrinoviću. Slijedeća replika, poštovani kolega Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, ja imam konkretno pitanje. Naime, u čl. 9. piše, tijela komore su skupština hrvatske poljoprivredne komore, upravni odbor hrvatske poljoprivredne komore, nadzorni odbor hrvatske poljoprivredne komore, i predsjednik hrvatske poljoprivredne komore. Mene konkretno interesira tko će od njih biti profesionalac? Tko će primati plaću, a tko će primati određene naknade? Naime, evo, ja sam malo skeptičan vezano uz to. Naime, iz prakse znamo u što se pretvorila Hrvatska gospodarska komora, u privatni bankomat gospodina Vidoševića kojeg hrvatska država još uvijek tuži i kako će to ispasti mi ne znamo. Međutim, to je frustrirajuće za sve hrvatske građane, ovo nije stvarno nikakvo provociranje nego da vidimo u stvari, na početku da li se zna koliko će ta Hrvatska poljoprivredna komora koštati naše poljoprivrednike i tko će biti u tome profesionalac i da li imate neku procjenu troškova koliko će to koštati? Hvala.
Zahvaljujem kolegi Prelecu. Slijedeća replika, poštovani kolega Željko Glasnović.
Poštovani tajniče, ja vas slušam jutros. Ja ne znam, ja sam zbunjen ovdje. Što je vaša misija? Jel vaša misija savjetodavna, aktivna, simbolična, kao naši sindikati, imate sindikati vidim ništa ne rade, samo kukaju i konstatiraju stanje. Šta je sa digitalizacijom zemlje, imate li vi podatke, možete vi meni reći danas, koliko je tog zemljišta digitalizirano, da se može raditi na njemu. I drugo koliko je oduzeto ljudima nakon '45. toga. Tu sjedi jedna seljačka stranka, nikada nije spomenula riječ kolektivizacije. Da čovjek nije mogao traktor kupiti, polovni traktor da '60. g. o čemu mi razgovaramo? Spuštamo dimne zavjese drugom ovdje. O čemu razgovaramo ovdje? Vratite Nijemce natrag, koji su otvorene tamo Foks Deutchere, napraviti ćemo poljoprivredu, a ne ovi balkanski krkani koji navode ove zadaće.
Zahvaljujem kolega Glasnović, prelazimo na sljedeću repliku, poštovana kolegica Dragana Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče Sabora, gospodine državni tajniče, smatrate li da je određivanje jednake članarine u iznosu od 6 kn, za sve jednako, dakle pravično i pravedno rješenje? Jeste li možda razmišljali o modalitetu, da se iznos članarine odredi upravo, naspram primljenih iznosa potpora?
Zahvaljujem na replici poštovanoj kolegici Jeckov. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Izvolite kolega Panenić.
Hvala lijepo. Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora raspravlja na 42. sjednici prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori. U uvodnom izlaganju, predstavnik predlagatelja istaknuo je kako od izmjena Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori od 2012. članstvo u komori nije obavezna, pa komora u ovom trenutku ima samo oko 1000 članova, te bi se obvezno članstvo odnosilo na sve upisane u upisnik poljoprivrednika u trenutku prve evidentirane isplate potpore iz državnog proračuna ili i Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj, a o čemu bi računa vodila Agencija za plaćanja. Konkretno najviši iznos članarine, sukladno prijedlogu zakona, ne smije prelaziti iznos od 72 kn, a ista će komori uplaćivati sa posredstvom Agenciji za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu, ruralnom razvoju, po usklađivanju statua i drugih akata komore. U raspravi je istaknuto, istaknuta su brojna suprotstavljena mišljenja, vezana za obvezno članstvo i obvezu plaćanja članarine, te zbog različite veličine poljoprivrednih gospodarstava, sugerirana potreba propisivanja različitih iznosa članarina. Isti bi se mogli vezati uz visinu ostvarenog prava na potpore ili standardi ekonomski rezultat gospodarstva. Istaknuti je i stav kako zakonom nije bilo potrebo propisivati iznos članarine, već je isto, uzimajući u obzir rad drugih komora u RH, trebao propisati statut komore. Prijedlogom zakona, potrebno je jasnije normirati kriterije oslobađanja od plaćanja članarine. Upozoreno je na potrebu podizanju stupnja kvalitete rada komore i ubrzavanje protoka informacija, te istaknuta važnost donošenja akcijskog plana aktivnosti komore. Člankom 19. prijedloga zakona predložene su obveze dostavljene godišnjeg programa rada, godišnjeg financijskog plana i godišnjeg izvješća o rada komore, ministarstvu nadležnu za poljoprivredu na prethodno mišljenje. I upozoreno je kako bi mišljenje o istom trebalo donositi skupština komore, jer se u suprotnom radi o svojevrsnom političkom prištinsku na komoru. Uz članak 20. predložena sredstava koja se osiguravaju za rad komore, istaknuta je stavka, kako nije bilo potrebe navoditi sredstva iz državnog proračuna jer će se donošenjem z akna o Poljoprivrednoj komori i usklađivanje akata sredstva osigurati iz članarine, odnosno, ostvarena obavljanja vlastite djelatnosti. Nadalje, upozoreno je kako prijedlogom zakona, nije predviđena odredba o naknadnoj procijeni učinka provođenja zakona, koja bi bila sastavni dio teksta upućeno uz e-savjetovanje. Postavljen je i upit o razlozima, zbog kojih prijedlogom zakona nije propisana obveza i rok za provođenja izbora za tijela Hrvatske poljoprivredne komore, a osobito uzimajući u obzir kako će se broj članova komore, provedbom zakona, povećati za gotovo 100 tisuća. Pa sadašnja tijela komore neće biti reprezentativna. Postavljen je i upit o teritorijalnom djelovanju komore i kadrovskim kapacitetima i upozoreno je na potrebu snažnijeg pozicioniranju komore i efikasno odgovaranje na zahtjeve članove komore. Predstavnik predlagatelja je istaknuo kao nacrt prijedloga zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori usklađen sa dionicima poljoprivrednog sektora, te tek, nakon toga, … [[Govornik se ne razumije.]] e-savjetovanje, po navodu također da svaki član komore imati će jedan glas, pa je sukladno tome i određen isti iznos članarine za sve komore. Vezano za navođenje sredstava iz državnog proračuna za rad komore, predloženim čl. 20. predstavnik predlagatelja istaknuo kako se radi o sredstvima koja će komora ostvarivati iz projekata. Predlagatelj je prihvatio prijedlog proširivanja odredbe prijedloga, Zakona o obveznom provođenju izora za tijela Hrvatske poljoprivredne komore i propisivanje roka u kojem je isti potrebno provesti. Predstavnik Hrvatske poljoprivredne komore ističe i istaknuo je kako je komora do sada djelovala kroz županijske komore, a ušivanjem novog statuta, odrediti će se mjerila za teritorijalno djelovanje komore, pa postoji mogućnost da će uredi komori biti rasprostavljeni po regionalnom principu. Oslobađanje od obveze i plaćanje članarina propisati će statutom komore, a sredstva prikupljena od članarine, poslužiti će i za jače medijsku vidljivost komore. Odbor je nakon provedene rasprave većinom glasova 6 za, 2 suzdržana predložio da se prihvaća prijedlog i da se primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi, upućuju predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Paneniću. Otvaram raspravu, u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, poštovani kolega Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, pa postali smo svjesni da fokus javnosti, posebno ovog dijela javnosti kojeg zanima poljoprivreda, nije sada na ovom zakonu. Ovaj zakon je važan, ali sigurno da fokus nije. Fokus je čini mi se usmjeren prema Zakonu o poljoprivrednom zemljištu u članku 30., stavku 2. prema kojem jedinice lokalne samouprave mogu ograničiti količinu zemljišta koja se pojedinoj fizičkoj ili pravnoj osobi može dati u zakup. I to je ključan problem ili ključna stvar za opstanak hrvatskog sela u ovom trenutku. Međutim, mi danas raspravljamo o Zakonu o poljoprivrednoj komori, ali zbog javnosti trebamo naglasiti da ne bi tu bilo miješanja, mi smo u ovom Domu usvojili i Zakon o agronomskoj komori. Koliko sam vidio ona je počela sa djelovanjem, nadam se da će zaživjeti. Ovdje se u zakonskom prijedlogu spominje i suradnja sa tim tijelom što je iznimno bitno zbog razvoja ili zbog uvažavanja mišljenja struke u poljoprivredi. Ovaj zakon ako malo krenemo u povijest 2009. godine je prvi put donesen Zakon o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori, tada je to bila jedna, kako su mediji u to vrijeme tvrdili politička odluka s obzirom da je tadašnji partner HSS u Vladi odlučio da neće više se, neće više imati resor poljoprivrede u svojoj nadležnosti iz jednostavnog razloga što u to vrijeme su bila dosta, uostalom i danas su problemi ali dosta su bili izraženi problemi u poljoprivredi i koliko se sjećam tadašnji ministar je bio gospodin Pankretić i rekao ne želi ljudima obećavati nešto što ne može ispuniti. Tada je Ministarstvo poljoprivrede preuzeo HDZ i osnovana je poljoprivredna komora, mediji su tvrdili, ne ja, mediji su tvrdili kako je to zapravo ustupak HSS-u da HSS ima određeni interes, određeni zapravo utjecaj u poljoprivredi. Komora je zaživjela do 2012. godine kada se donosi Zakon o prestanku obvezne članarine u komori a izdvaja se poljoprivredna savjetodavna služba koja je 2010. uvrštena pod skute da tako kažem komore. U to vrijeme Hrvatski zavod za poljoprivredno savjetodavnu službu. I sada se neprestano, u javnosti se loptica prebacuje koje rješenje je bolje, prvo je napadano rješenje o obveznom članstvu, kasnije je napadano rješenje koje je propisivalo dobrovoljno članstvo. Jer kada imate obvezno članstvo vi stvarno de facto stavljate namete poljoprivrednim gospodarstvima. Tu nema izbora. Znači netko postaje član komore, on ima pravo biti biran i birati ali nema pravo odlučiti o tome hoće li biti član. Znači on ako dobiva poticaj mora biti član. I rješenjem iz 2009. zakonom se članstvo u komori plaćalo po uzoru neke europske zemlje komorskim doprinosom koji je iznosio mislim pola posto od poticaja. I tako da su oni veći plaćali više a manji, manji uvjetno kažemo oni koji su manje dobivali potpore ti su plaćali i manje. Ovim prijedlogom se definira 6 kuna mjesečni iznos za sve poljoprivrednike, to je godišnje 72 kune. Sada si možemo postaviti pitanje što zapravo poljoprivrednici mogu očekivati od 6 kuna mjesečno, kakva je to usluga koju mogu dobiti natrag? Ovdje je naravno igra velikih brojeva, pa kažemo ako je njih preko 100 tisuća, ako plaćaju 72 kuna godišnje, da je to nekih 7 milijuna kuna. I naravno ovdje je stavka, ja sam pitao državnog tajnika, i državni proračun koji će najvjerojatnije morati uskočiti ako se želi ovaj posao ozbiljno raditi. Mi ako želimo postići da HPK bude po uzoru na Francusku komoru onda će nam trebati još puno truda i zalaganja. Ne znači da hrvatska poljoprivreda nema tradiciju, ima tradiciju. Međutim puno je puta ovdje rečeno a mislim da je to i državni tajnik rekao u svom obrazloženju kako nemaju ljudi povjerenja u udruživanje. Kada pogledate zadruge kao oblik ekonomskog udruživanja za organiziranje proizvodnje, organiziranje nastupa na tržištu koliko je zapravo u RH to težak problem. Ja sam istina i osobno sam zamjerio tada i predlagatelju, Vladi RH što nije usvojila amandman kada sam predlagao da se omogući, da se u zakon stavi udruživanje OPG-a kao jedan bitan način nastupa OPG-ova posebno na tržištu i zaštita njihovog položaja na tržištu a što smo vidjeli na primjeru složene situacije oko poduzeća Agrokor gdje su dobavljači, mali dobavljači mogli itekako stradati. Idemo sad, idemo nabrojiti par ovih stvari, mislim da je kolega Panenić dotaknuo, bilo je riječi o njima na odboru i nadam se da će predlagatelj usvojiti te primjedbe. Dakle, članstvo se povećava sa tisuću članova na 100 tisuća članova, izbore treba održati. To je demokratsko načelo, ovdje se zakonom treba precizirati do kada će se održati izbori u poljoprivrednoj komori jer dolazi veliki broj članova koji imaju pravo glasa i s time se ne smije onda otezati. Ono što smo primijetili do sada u radu komore a to je jedna od zadaća komore da zastupa interese poljoprivrednika i u fazi pripreme zakonodavnih prijedloga prema Vladi. Stvarno moramo to konstatirati, kada se komora suprostavila Vladi? Je li netko od vas zna, kada je komora rekla jasno ovako ne može? Ne u smislu da stvara sa konfrontacija da komora bude neprestano, jer to nije njena uloga da bude u sukobu sa Vladom ali da zastupa interese poljoprivrednika. Ono što mi se čini jako upitno kako zapravo zastupati interese ovolikog broja poljoprivrednika. Govorimo sada o udruženju, govorimo o njihovom udruženju koje, oni u to udruženje ne idu dobrovoljno, ajmo to zanemariti. Recimo kada bi ušli svi i kada bi ušli svi dobrovoljno kako da zastupa interese svih njih? Mislim da bi Vlada puno više učinila i mora učiniti da potiče unatoč postojanju komore, da potiče udruživanje poljoprivrednika u njihove nekakve cehovske udruge kao što su udruženje voćara, stočara. Znači da, jer te udruge znaju specifične zahtjeve i probleme poljoprivrednika na terenu. Ako se sjećamo a sjećam se kao mali sam volio gledati one vesterne, kaubojske filmove kako smo ih zvali, uvijek je bio sukob između ratara i stočara npr. Vi danas imate neke grupacije koje ćete teško pomiriti a kažete, predlagatelj kaže komora će usklađivati njihove interese. To je, to je, znate u praksi to dosta zna biti upitno jer se prstom uvijek upire na one druge ako dobivaju više, ako dobivaju prednost. Ali nadamo se da će komora uspjeti ono naj, i ono što ja vidim i mi kolege u MOST-u što vidimo kao najbitniji smisao ovog zakona a to je nastup hrvatskih poljoprivrednika prema tržištu EU i tu HPK ako tu zadaću ispuni, ako hrvatskog poljoprivrednika na tom velikom tržištu zaštiti da se tako izrazim, ako po uzoru evo na francusku komoru, samo ne možemo se mjeriti naravno, naši vinari se ne mogu mjeriti sa tradicijom francuskih vinara koji imaju i koji imaju već izrađene te mehanizme. Ali ako komora pomogne i prije ove rasprave sam razgovarao sa kolegom Hrgom, ako pomogne da ljude potiče na udruživanje, onda ćemo puno napraviti, pa pa makar na ovaj obavezan način. Jeli rješenje od šest kuna mjesečno dobro rješenje? Nisam siguran da je dobro. Možda je bolje da je ostalo ako je već obavezno, ako se uzima iz poticaja da bude neki proporcionalni iznos ovako možemo opet reći da se pogoduje velikima jel plaća jednako mali OPG kao što plaća i veliko poljoprivredno poduzeće. Hoće li komora sada bolje funkcionirati sa više novca, do sada je imala tisuću članova bilo je manje novca? I to je upitno. Ako pogledate sve zadaće koje komora ima, da ne bi bila ona narodna puno smo htjeli, puno započeli pa na kraju ništa nismo napravili. Mislim da se komora mora fokusirati na nekoliko bitnijih parametara da ih ostvari jer ono što je zadaća komore je da koordinira i udruge koje postoje, udruge poljoprivrednih proizvođača, premda je svaki član pojedinačno član, ali komora mora biti u kontaktu sa udrugama, a to je na kraju njena zadaća i tu mislim da komora može napraviti puno. Ali ono što se sada nama dogodilo jedan paradoks udruge su protiv ovakvog formiranja komore, ako sam ja to dobro vidio iz tiska. Udruge su bile i to sam u tisku čitao, sve udruge su bile protiv osnivanja obaveznog članstva u komori. To nije dobra stvar. Znači mi idemo u proces, da kažem pregovaranja, suradnje, a udruge su protiv toga. Na tome treba ministarstvo puno više učiniti jer naglašavam sad, državni tajniče često puta se na vas koplja tu lome. Ne kritiziramo mi samo zbog kritike niti ste vi ovaj zakon ovdje dostavili samo zato da bi progurali sada komoru. Svi radimo na istom poslu, znači da ovaj zakon učinimo boljim i da na kraju bude hrvatska poljoprivreda bolja, hrvatska poljoprivreda nije u dobrom stanu. Opet ću to naglasiti, mene to boli kao čovjeka mi u Slavoniji uvozimo kifle, pa to nije normalno, to nije dobro stanje hrvatske poljoprivrede. Kolega Panenić u svom izlaganju u ime odbora je rekao i to vidim kao jedan od propusta, moraju biti županijske komore, ne smije se dogoditi da županijske komore obrišete. Mi nemamo, mi govorimo kada govorimo o regijama mi stvaramo lažnu iluziju, lažnu sliku Hrvatske. U Hrvatskoj ne postoje regije, formalno pravno ne postoje. Mi govorimo projekt Slavonija i Baranja, što je to? Postoje županije, postoje gradovi, postoje općine oni su nositelji projekata, regija ne. Zato bi u ovom dijelu, neka vrate na županije. I ono što je možda je primjedba malo, ne smiješna, ali je banalna, ali govori nam malo da se moramo uozbiljiti, moramo te reforme, ja sam rekao u replici prepisali ste zakon iz 2009. pa tako se spominje da će komora imati pečat. Pa dajte da to stvarno jedanput više riješimo s tim pečatom, pomalo je to već postalo pitanje koje ne možemo riješiti, pečat, kako ćemo riješiti onda ozbiljne strukovne reforme. Nadam se da ove primjedbe koje smo dali koje je na kraju i kolega Panenić koje su primjedbe i odbora koje imaju na neki način veću težinu i mi koje dajemo ja i moje kolege iz Most-a, nadam se da ćete ih uvažiti i da ćemo do drugog čitanja imati bolji prijedlog zakona i da će ovaj prijedlog zakona ostvariti ili ovaj zakon ostvariti svoju svrhu, a to je unapređenje poljoprivredne proizvodnje, bolji nastup naših poljoprivrednika na tržištu i na kraju zaštita naših poljoprivrednika od svih izazova koji su pred njima jer ako igdje vrijedi izreka da je vrijeme novac, vjerujte vrijedi u poljoprivredi i to u punoj širini te riječi. Najljepša vam hvala.
Hvala lijepo poštovanom kolegi Žagaru. Kolega Babić digli ste repliku za izlaganje predstavnika kluba nema replika. Dobro, hvala lijepo. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a poštovani kolega Branko HRg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Moja će rasprava u ime kluba HDS-a, HSLS-a, HDSSB-a biti malo drugačija od prethodne rasprave kolege Žagara. 100 do 105 tisuća korisnika potpora je u Hrvatskoj od 160 jedno pet tisuća ukupno poljoprivrednih proizvođača koji su registrirani. Komora kao komora nešto što je osnovano '99. godine uz raznorazne da tako kažem rasprave i raznorazna razmišljanja i dan danas smatram da je to bio dobar potez i da je to bio dobar korak, dobar iskorak kako bi se dobila jedna krovna organizacija poljoprivrednih proizvođača, prvenstveno OPG-ovaca kojih je 97% u ovih 100 tisuća. Nažalost, 2012. godine još dok nije niti počela komora funkcionirati došao je praktički udarac istoj toj komori, ona je doslovno uništena, ona je ostavljena da vegetira uopće bez ikakvog više svojstva i funkcije. Rezultat toga je nicanje niza udruga u poljoprivrednoj proizvodnji koje su na različite načine i osnivane i koje su na različite načine prezentirale svoje zahtjeve. Već dugo godina sam i član Odbora za poljoprivredu u Hrvatskom saboru i imao sam prilike vidjeti na desetke puta tematske sjednice, nastupe predstavnika udruga na odborima i možda je 2012. godine nekome upravo to odgovaralo, možda je baš trebalo razbiti krovnu instituciju koja bi trebala okupljati i štititi interese svih poljoprivrednih proizvođača i razoriti taj sustav na način da se poljoprivrednici ne mogu više uopće organizirati. I danas imamo takav sustav. Tvrdim i osobno to mislim da je jedan dobar dio, jedan dobar razlog toga upravo taj što je uništena Hrvatska poljoprivredna komora. U krajnjem slučaju to je period ta 2012. pa do 2015. godine period sustavnog uništavanja malo jačim intenzitetom Hrvatske poljoprivrede od strane resornog, tadašnjeg ministarstva pa i politike Vlade, kome krivo, kome pravo. Danas imamo treći zakon pred sobom vezan za Hrvatsku poljoprivredu, znamo da je donijet Zakon o poljoprivrednom zemljištu novi, da je donijet Zakon o OPG-ima. Sada raspravljamo o Zakonu o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori. Upravo ta tri zakona bi trebala konačno uokvirit tu gospodarsku djelatnost u Hrvatskoj i dati joj određeni smjer. Hrvatska poljoprivredna komora kao krovna organizacija poljoprivrednih proizvođača sigurno da će sutra biti partner u jačem intenzitetu Ministarstvu poljoprivrede Vlade, ali će biti naravno i protivnik u onom djelu gdje će tražiti da se zaštite interesi poljoprivrednika. To ne znači da udruge neće i dalje postojat, da neće funkcionirati, da se neće ljudi granski udruživati, ali u svakom slučaju iz europskih iskustava, iz svjetskih iskustava smatram da je definitivno nužno imati Hrvatsku poljoprivrednu komoru i to na način da u nju bude uključen što veći broj poljoprivrednih proizvođača. Dobrovoljnost u Hrvatskoj, jel netko stvarno misli da bi došlo u Hrvatskoj do dobrovoljnog uključivanja poljoprivrednih proizvođača u Hrvatsku poljoprivrednu komoru? Pa to smo imali sad. I što se dogodilo? Ništa. Komora je srezana u sredstvima, ukinuta joj je članarina, dodatna sredstva nisu osigurana, nego je ostavljena onako na slamčicu da preživljava kao fol postoji Hrvatska poljoprivredna komora. Zato je ovaj zakon nama prihvatljiv u klubu i mi ga naravno podržavamo. Kad komora saživi i kad komora počne jače funkcionirati, neka ona bude ta koja će predložiti neka poboljšanja u Zakonu o poljoprivrednoj komori, zašto ne? Neka ti ljudi koji će biti članovi, neka oni budu ti koji će to predlagati, koji će davati bolja rješenja. Nema nikakvog razloga da ih kao takova ne prihvaća. Bilo je dosta govora i danas već ovdje spominjana, članarina, obavezna članarina, 6kn mjesečno za sve one koji dobivaju izravne potpore iz bilo kojih izvora. Negdje oko 3 hektara zemlje mi ima od prijatelja otac, dobivaju ljudi negdje oko 6000kn potpora. Znači ne bave se isključivo poljoprivredom, dobivaju oko 6000kn potpora za oko 3 hektara zemlje, ja stvarno postavljam pitanje, da li netko smatra da je iznos od 72kn članarine na tih evo 6000kn stvarno novac koji će ugroziti to gospodarstvo? Da li stvarno mislimo da će te 72 kune ugrozit neko gospodarstvo koje dobiva za 3 hektara zemlje oko 6000 kuna potpora? Ja mislim da neće. i uvjeren sam da je to jedini način da se počne poljoprivredne proizvođače grupirat, da ih se počne organizirat. Jer bez organiziranja poljoprivrednih proizvođača oni nikada neće uspjeti nastupiti na tržištu. I o tome sam govorio o kod Zakona o poljoprivrednom zemljištu, o tome sam govorio kod Zakona o OPG-ima gdje mi je žao, također mi je žao da u Zakonu o OPG-ima nije jače naglašena potreba udruživanja uz određenu stimulaciju, poticaj, kako bi ljudi mogli nastupati zajedno na tržištu i naravno u organizaciji, proizvodnji, do toga će morati doći. I to ćemo opet morat mi zakonski nekim rješenjima rješavati jer ljudi to sami po sebi neće sigurno moći napraviti. Bilo je ovdje govora i upitnosti oko toga da li je u redu da je članarina ista za one najmanje i za one najveće? Ali glas je glas u komori. Svaki taj član ima ista prava, ima isti glas u komori, u odlučivanju, u biranju. Bilo je govora da li bi bilo dobro, da li bi trebalo posebno reći koliko će upravljačkim tijelima komore imati OPG-i, koliko će imati pravne osobe, trgovačka društva, obrti? Realno gledajući OPG-i imaju dominaciju. Ako ljudi izađu na unutar komorske izbore, ako se uključe u to, tu jednostavno OPG-i su toliko dominantni u svojih 97% koliko ih ima da oni mogu diktirati politiku poljoprivrede u RH. To im ovaj zakon omogućuje. Da li će oni to konzumirati ili neće? to je njihova stvar, to je njihov odabir, na to ih mi ne možemo natjerati. Financiranje komore, bilo je ovdje isto govora o tome zašto se sada planira financiranje iz državnog proračuna? Zato što je komora takva da jednostavno iznos od članarina neće biti dovoljan, ja priželjkujem i vjerujem da će do toga doći u budućnosti, da će komora stasati, ojačati, da će raditi dobre stvari za svoje članove i da će joj sigurno trebati i određena financijska potpora za obavljanje svih tih poslova. I dobro je da je planirano, jer ako želimo pomagati poljoprivredi onda moramo i na ovaj način i ne treba komoru isključivo ostaviti da bude sama po sebi ta koja će se samofinancirati, rješavati sve probleme, ako želimo poljoprivrednu proizvodnju naglašavati kao jednu ipak od strateških gospodarskih grana RH, a mislim da bi ona to trebala biti. Demagogija o tim nametima, mislim da nam ne treba, mislim da ju ne trebamo tako prezentirati jer smo skloni takvim demagoškim istupima i skloni smo i sami napraviti dramu od nečega gdje drame nema. I zato uz svu ozbiljnost i situaciju u poljoprivredi i inače u hrvatskoj državi, smatram da je dobro da se zakon dobrim djelom vraća na sličnost iz '99. godine, dobro je da se poništava ono zlo od zakona iz 2012. godine i da konačno počnemo organizirano djelovati u organiziranoj proizvodnji u Hrvatskoj na OPG-ima i na svim poljoprivrednim gospodarstvima. Iz tog razloga, ponavljam, naš klub podržava prijedlog ovog zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hrgu. Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Josip Križanić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Hrvatska poljoprivredna komora je značajna i važna institucija za poljoprivrednika koja ima zadatak objediniti stavove svih poljoprivrednih udruga i organizacija i kao takva zastupati prema hrvatskoj Vladi, prema hrvatskoj javnosti i prema EU-u. Meni je žao malo što nemamo više mogućnosti replicirati između klubova jer sam već imao potrebu replicirati nekoliko puta jer se tu ustvari radi o najeminentnijim ljudima u Saboru koji razlažu u ime klubova pa mi je to malo žao. Ovim novim prijedlogom zakona uglavnom se uređuje način financiranja HPK-a kroz članstvo što je dobro zbog neovisnosti kao i obvezno članstvo komori svih poljoprivrednika korisnika potpora. Tu se ne slažemo svi ali ja mislim da je to tako, poslije ću reći zašto. Nadalje se daje pravni okvir vezan uz … [[Govornik se ne razumije.]] poslove zadatke komore. Zakonom iz 2009. godine kojim je komora i osnovana, bilo je propisano obvezno članstvo za sve pravne i fizičke osobe upisane u upisnik poljoprivrednih gospodarstava. Kasnijim izmjenama i dopunama zakona iz 2012. godine, članstvo postaje dobrovoljno i broj članova se time drastično smanjio. Dakle te 2012. godine de facto smo stavili HPK-a pod nadzor ministarstva odnosno resornog ministra. Samo članstvo je na to reagiralo na način da se svelo na svega 1000 članova. Mi sad mislimo da će ih imati 105 000. Mislim da vas je jasno o čemu se tu radilo. Kako može biti reprezentativnost takvog članstva i takve komore, pitao je tu netko, zašto se oni nisu jače, zašto se nisu više nametnuli, zašto nisu bili jači prema udrugama, upravo zbog toga što su bili slabi, imali su malo članstvo, ovisili su o ministru i ministar im je nametao svoje mišljenje, oni su morali govoriti ono što im je rekao ministar. Način financiranja komore sveo se na proračunska sredstva koja su bila 300, 500 000 kuna, kolika su bila i oni su se s time morali pokriti. Dobili smo jučer informaciju da će samo članstvo u COPA-cogeca biti nekih milijun kuna ubuduće, dakle oni nisu imali dovoljno sredstava niti za platiti članstvo, ne moram govoriti, kolega Bulj je otišao van i kolega Grmoja koji je tu grmio o tome kako će se ovim zakonom opet staviti neki parafiskalni nameti, on ne zna da se ne može lobirati a kamoli u Europi za naše interese bez ijedne kune. Takva komora danas okuplja svega dakle nekakvih 1000 članova, svega 0,6% poljoprivrednika i ona sigurno nema reprezentativni stav hrvatskih poljoprivrednika a kamoli zastupa jedinstveno mišljenje i interese većine. Dakle mi tu moramo sad znati kad raspravljamo o ovom zakonu da li hoćemo neovisnost komore ili hoćemo ovisnost o Vladi, o proračunskim sredstvima ili ministru. Poljoprivrednici registrirani kao obrt ili trgovačko društvo imaju obvezu članstva u Hrvatskoj obrtničkoj komori ili Hrvatskog gospodarskoj komori. A prevladavajuća skupina poljoprivrednika skoro 97% do sada nije bila odgovarajuće obuhvaćena članstvom niti u jednoj komori. Imam tu potrebe prokomentirati i prijašnje navode da li i zašto svi imaju istu članarinu. Prvo iz tog razloga što bi inače veliku uvijek preglasali male. Mislim da je to puno bolje za OPG-ovce. S druge strane, ako velika trgovačka društva i d.o.o.-i su obvezni biti ili članovi HGK-a ili HOK-a pa bi to bilo dvostruka obaveza. Važno je napomenuti kako obavezno članstvo u komori podrazumijeva trošak od 6 kuna. Dakle govorimo o 6 kuna mjesečno. Ako to govorimo da je to parafiskalni namet, onda možemo to i tako nazvati ali to se radi o 72 kune godišnje zaozbiljno poljoprivredno gospodarstvo i tvrtku, to ne bi trebalo prevelik trošak u odnosu na ono što se očekuje natrag. Znači obvezu plaćanja bi imao nekakvih 105 000 organizacijskih oblika poljoprivrednika koja bi prikupilo nekakvih 7,5 milijuna kuna, ta bi svota bila dovoljna za nesmetan rad ali i plaćanje članarina međunarodnih institucija kao što su COPA-cogeca i druge. Dakle već smo rekli da će nas koštati udruženje, to članstvo u COPA-cogeci nekakvih milijun kuna ali i promicanje svih ostalih aktivnosti koje su predviđene ovim Zakonom, uostalom sve organizacije, društva, klubovi, svi imaju i sve komore imaju svoje članarine. Normalno je, najnormalnije da ima i Poljoprivredna komora. Takvim načinom prikupljanja sredstava za rad preko članarina, to je jedan momenat, drugi momenat su donacije, sponzorstva putem vlastitih djelatnosti, te dijelom iz državnog proračuna. Da, tu treba reći da su to projekti. Tu se radi o eventualno nekim projektima koje će oni aplicirati prema ministarstvima, nema nikakvog razloga da s tog razloga oni ne dobivaju sredstva, ali će se izbjeći direktno ovisnost o državnom proračunu i volji ministra, a samim time i neposredno uplitanje aktualne političke strukture na rad Hrvatske poljoprivredne komore, te potpuna neovisnost zbog samostalnog financiranja. Dobro je, i to moram tu nekom odgovoriti da to nije dobro, ja tvrdim da je dobro, što je reguliran onda ovim Zakonom za poljoprivrednike koji dobivaju poticaje, članarina se ubire na način da Agencija za plaćanje obračunava i obustavlja propisanu članarinu, te je uplaćuje na račun Komore, tako da je time pojednostavljen način plaćanja za same poljoprivrednike. Mislim da je poljoprivrednicima puno bolje to, nego da oni moraju svaki mjesec ili svaku godinu plaćati 72, odnosno 6 kuna, ispisivati nekakve formulare. Iako članstvo u Hrvatskoj poljoprivrednoj komori podrazumijeva određeni trošak, koristi bi trebale biti puno, puno veće, pogotovo za male OPG-ovce koji do sad nisu bili zaštićeni od nikoga. Naravno da tu trebamo govoriti o vidljivosti Komore. Ona je bila do sada puno premalo vidljiva, ali sigurno da je jedan od razloga bio upravo pomanjkanje financijskih sredstava. Sigurno da oni nisu mogli plaćati emisije, nisu mogli plaćati medije da ih prati, taj će angažman sad morati biti puno jači, Komora ne samo u smislu vidljivosti, nego i angažmana njihovog objedinjavanja interesa, pogotovo malih poljoprivrednika. Komora će prikupljati stavove svih svojih članova, te jedinstveno zastupati interese prema Ministarstvu, prvenstveno prema Ministarstvu poljoprivrede. Pitam vas, kako su oni mogli nastupati prema Ministarstvu poljoprivrede koje ih je do sada financiralo? Kakvu su oni imali snagu i argumentaciju? Zatim, prema drugim državnim tijelima, a posebno, najvažnije od svega, zastupanje prema EU i lobiranje preko ove snažne, Hrvatska poljoprivredna komora je punopravni član ... [[Govornik se ne razumije.]] , tako to je snažna krovna organizacija poljoprivrednika u EU preko koje se lobira vani. Upravo stoga, Komora mora biti ojačana strukturno i financijski da bi okupila svoje poljoprivrednike u sektorske odbore, te ih povezala sa radnim odborima u EU. Novim Zakonom dodatno su definirane djelatnosti članstva o promicanju interesa na nacionalnoj i međunarodnoj razini, kao što su koordinacija aktivnosti u ruralnom razvoju, organizacija raznih savjetovanja za potrebe članova, kao i medijsko promoviranje Komore i svih vidova njene djelatnosti u poljoprivredi, sigurnosti hrane, zaštite zdravlja životinja i dobrobiti životinja. Uređuje se i dodatna suradnja s drugim komorama, kao što su Hrvatska poljoprivredna komora, kao što su Hrvatska obrtnička komora, Hrvatska gospodarska komora, ali agronomska i veterinarska kao njihove srodne komore. Dakle, u konačnici cilj donošenja jednog u nizu poljoprivrednih dobrih zakona je u ovom segmentu stvaranje preduvjete da našim poljoprivrednim proizvođačima, našim članovima komore omogućimo uključivanje u kreiranje poljoprivredne politike, te im putem edukacija omogućimo bolje informiranje o novim znanjima i tehnologijama, te njihovu primjenu na OPG-ovima kao i povezivanje svih razjedinjenih brojnih udruga koje su do sada bile totalno razjedinjene. Netko je prije mene već govorio o tome, da li ciljano, smišljeno ili nešto drugo. Sve pak to u cilju povećanja kvalitete, kvantitete i konkurentnosti domaće poljoprivredne proizvodnje nasuprot konkurencije izvana koja je tehnički i tehnološki već dugi niz godina pripremana za nemilosrdnu tržišnu utakmicu u kojoj naš poljoprivrednik već u startu slab i inferioran. Zato ja ovaj put pozivam Vladu i Ministarstvo na pozitivnu diskriminaciju nježne i mlade hrvatske poljoprivredne proizvodnje gdje god je to moguće jer se to tako radi vani. Skriveno se subvencionira sve i svašta na razne načine. Vlastita poljoprivredna proizvodnja kako bi ona mogla prehraniti naciju, ali i biti konkurentna na jedinstvenom europskom, ali i svjetskom tržištu. Klub HDZ-a će stoga podržati ovaj dobar Zakon. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Križaniću na ovoj raspravi. U ime Kluba zastupnika HNS-a, poštovana kolegica Božica Makar, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Govoreći o poljoprivrednoj komori, možemo reći da smo njezinu važnost i osnivanje poljoprivredne komore prepoznali 2009. i onda je u Zakonu bilo kao djelatnost komore navedeno sve ono što je navedeno i sad. Međutim, to kod nas nije saživjelo, ali ne trebamo zbog toga biti razočarani jer evo, ja osobno slušala sam jedno predavanje predstavnika Poljoprivredne komore Austrije, Regionalne komore Koruške, gdje je on nama rekao, pa niste vi tako loši. Kod nas je udruživanje počelo 1808. poljoprivrednike. Od 1957. imamo poljoprivrednu komoru osnovanu onakvu kakva djeluje i sad. Nešto što mi je još ostalo u sjećanju s njegovog izlaganja je to kad su govorili koliko je neko zanimanje cijenjeno kod njih u Austriji i kad su proveli anketu, na prvom mjestu bili su liječnici, a na drugom poljoprivrednici jer bez poljoprivrede, bez proizvodnje hrane stvarno se ne može živjeti. I sada kada to uspoređujemo sa nama, mislim da moramo svi puno puno raditi na tome, da kod nas Poljoprivredna komora saživi. I kada danas raspravljamo o ovom zakonu, kada raspravljamo o tome, da će sada članstvo biti obavezno za sve one korisnike potpora, isto sam se potrudila i pronašla paralelu evo s Austrijom, koja nam je tu relativno blizu i nisam se uspoređivala ni sa Bavarskom ni sa Francuskom ali oni isto imaju obavezno članstvo. Imaju obavezno članstvo za svakog onog tko posjeduje 1 hektar zemlje. On obavezno mora biti član. Ja znam da je tamo to daleko lakše jer je to stoljetna tradicija, jer oni zapravo žele udruživanje, oni žele udruživanje od strojne prstenove, u zadruge u strukturne udruge, ali, da bar dio toga uspijemo i mi, napravili bi za našu poljoprivredu strašno puno. Strukovno udruživanje, kod nas je udruživanje u liječničke komore, odvjetničke, revizorska, veterinarska, kao što smo čuli, mi imamo ukupno 22 strukovne komore. Da li je poljoprivredna komora strukovna komora? Pa poljoprivredna komora bi zapravo biti strukovna, ali u neku ruku i organizacijska, jer ako gledajući 97% korisnika potpora su OPG-ovi. Trgovačka društava su organizirana u HGK, obrtnici u Hrvatsku obrtničku komori, a OPG-ovi nisu bili do sada, nigdje, tako da je ovo zapravo i strukovna i na neku ruku organizacijska. Članarina, da li je ispravno jedan član jedan glas? Da li uvesti članski doprinos? Članski doprinosi, bili su u HGK, bili su Hrvatskoj gospodarskoj komori i ukinuti su, ne samo zbog toga što su doživljavani kao dodatni trošak, nego i zbog toga, jer su pokazali mnoge nedorečenosti, upravo u dijelu donošenja odluka u okvirima komore. Dobro je da je jedan član, jedan glas, dakle, onda i članarina ista, jer upravo sam govorila da imamo 97% OPG-ova, koji u većini su i koji mogu utjecati upravo na odluke koje su njima važne. Kada spominjemo visinu članarine od 6 kn mjesečno, svaka članarina, odnosno, sve što mi trebamo plaćati, doživljavamo kao namet, ukoliko nam netko ne prezentiraju, ukoliko mi to ne doživimo, da je to zapravo ulaganje u nešto od čega mi očekujemo benefit u narednom razdoblju. Dakle, mi prije svega moramo znati zašto će naši poljoprivrednici plaćati tih 6 kn mjesečno? Evo, paralela, 6 kn mjesečno, upravo i kod nas je ulazak za da postaneš obveznik uplate članarine, da imaš jedan hektar pašnjaka, dakle, to je 1000 kn minimalne potpore ili to je sada, negdje oko 0,7% prijašnja članarina, obavezna koja je bila u 2009. je bila 0,5 dakle, to je jedino gdje se tu ne, a sve ostalo je daleko veće smanjenje. Slažem se tu sa kolegom Križanićem i o tome smo pričali, što bi to donijelo da svaki mjesec se plaća 6 kn članarine putem naloga za prijenos. Znamo o kojem, većini naših poljoprivrednika se radi koji su još uvijek u sistemu, da uzmu uplatnicu, taj nalog za prijenos i odnose ju u poštu ili u banku i uplate. Na tih 6 kn, plaćali bi još 5 kn troškova. I moraju nešto odnijeti, gube vrijeme i sve ostalo. Zato je dobro, da je uvedeni ovaj način jednom godišnje, da se potpora umanji za taj iznos. Evo, imam malo problema s glasom, pa ću završiti, dakle, podržati ćemo ovaj zakon, ali bi htjeli, da ga naši poljoprivrednici dožive kao ulaganje a ne kao namet. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Makar na ovoj raspravi, prelazimo na sljedeću, u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Alen Prelec, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Ovaj zakon, odnosno, prijedlog Zakona o HPK u biti možemo reći da je nama sporan najviše u ovom dijelu, a tu je promjena, uvođenje članarine. Da li će poljoprivrednici biti ugroženi sa 72 kn godišnje, članarine? Neće, biti sigurno ugrožene, evo to je i kolega Hrg rekao i ja se apsolutno slažem s njima, međutim, evo, 2012. g. se ukinula ta članarina upravo zbog poruke. Poruke poljoprivrednicima, radite, proizvode, ali nećemo dati dodatne namete. I to je osnovna stvar zbog čega se ustvari protivimo ovakvom prijedlogu zakona i zbog čega smatramo da poljoprivrednici ne bi trebali plaćati ništa dodatno. Prije svega moje j mišljenje da poljoprivrednicima trebamo pomoći, jer su u teškoj situaciji, to je definitivno točno i s time se svi možemo složiti. Ali, tražiti od njih članarinu, a da i sami ne vide koji je smisao članarine i od kakve koristi imaju od HPK, to je definitivno točno i to oni sami kaže. Neće propasti za 72 tisuća kuna, 72 kune, godišnje, ali ne vide smisao svega toga skupa. Evo to je ono što ustvari mi želimo poručiti, a mislim da bi i tako trebalo i raditi Vlada RH da daje poruku. Dosta je parafiskalnih nameta, dosta je svega ono što naši građani trebaju plaćati, dosta je svega onoga što poljoprivrednici trebaju plaćati, gospodarstvenici, a da od toga ne vide nikakvu korist. Mislim da smo jučer razgovarali o Zakonu o hrvatskim vodama i o vodama općenito, mnogi građani se uvijek pitaju zbog čega plaćaju nešto Hrvatskim vodama. Ja ne mislim da ne treba plaćati, ali treba svakome objasniti zbog čega i što plaćaju. Jednako tako mislim da poljoprivrednici imaju pravo reći zbog čega su protiv ove članarine. Ja mogu jedino pročitati nešto što evo mi je jedan poljoprivrednik poslao, a svodi se onda na bit zbog čega oni jesu protiv ovakvih nameta. Kaže: ne znam za javnu raspravu vezanu u Zakon o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori, a ako se mene bude pitalo, bit ću protiv obveznog članstva u njoj. I za vrijeme dok je članstvo bilo obvezno, nisam htio platiti članarinu pa ću najvjerojatnije tako postupiti i ako ono bude obvezno. Dodajući kako vlastitim novcem ne želi financirati put u Kinu. To je ona osnovna stvar što zabrinjava sve poljoprivrednike koji su plaćali članarinu, koji će ponovno plaćati kud novac ide. A ja sam postavio i državnom tajniku pitanje, iako jasno nije tek sad uspostavljen upravni odbor i sve ono što ustvari poljoprivredna gospodarska komora, odnosno HPK ima, a to je tijela komore su skupština HPK, Upravni odbor HPK, Nadzorni odbor HPK i Predsjednik HPK, znamo tko je. Ne znam da li vi znate, ja ne znam, za što se troši novac u HPK, gdje on završava? Ja sam tu uvodno postavio jednu repliku državnom tajniku, ne bih htio nešto prejudicirati, međutim znamo u što se pretvorila Hrvatska gospodarska komora, u privatni bankomat gospodina Vidoševića na kojeg je ova Hrvatska država potrošila već milijune kuna suđenje njemu i ništa se nije dogodilo. To je frustrirajuće, to je frustrirajuće za sve hrvatske građane, to je frustrirajuće za sve one poduzetnike koji su plaćali članarinu gospodarskoj komori i ništa se ne događa. Ako već ima kriminala, uvijek ga je bilo i uvijek će ga bit, koliko ja znam, nažalost. Ali da barem znamo da postoji pravna država, da ova pravna država osuđuje, privede i osudi one koji manipuliraju javnim novcem. To se u našoj Hrvatskoj državi ne događa. Jasno da onda građani sumnjaju u sve to skupa, nezadovoljni su, a u ovom slučaju, evo poljoprivrednici koji neće propast zbog 72 kune godišnje, ali ne vide svrhu svega toga skupa. Zašto poljoprivrednici nisu u komori? Svega u ovom trenutku, mislim da je ispod 1% poljoprivrednika u komori, jasno da oni ne vide smisao svega toga skupa, ali evo, iz Ministarstva poljoprivrede kažu: HPK nije smio financirati porezni obveznici, nego mu je zadaća raditi na zaštiti dugoročnih interesa hrvatskih poljoprivrednika. Sad ja bih se malo osvrnuo na zaštiti dugoročnih interesa hrvatskih poljoprivrednika. Koliko je HPK napravila stvarno za dugoročni interes hrvatskih poljoprivrednika? Evo nam primjer Agrokora. Ja moram reći da mi je drago ako ovo sa Agrokorom ide u pravom smjeru i ako ćemo spasiti Agrokor jer spašavanjem Agrokora spasit ćemo i hrvatske poljoprivrednike, a znamo koliko hrv. poljoprivrednik je računao na Konzum, kad govorimo o Agrokor klupi, koliko je hrvatskih proizvoda bilo u Konzumu na hrvatskim, na njihovim policama. Ja idem s vremena na vrijeme u druge trgovačke centre i u Lidl i u Kaufland i one koji više nisu u hrvatskom, pod navodnicima u hrvatskom vlasništvu i ne vidim baš puno hrvatskih proizvoda. U Konzumu je bilo jako puno hrvatskih proizvoda. Hrvatski poljoprivrednici su ipak mogli računati na plasman svojih proizvoda preko Konzuma. Da li će to biti u buduće? Bojim se da će biti puno, puno teže ili nemoguće. Agrokor i Konzum će vjerojatno završiti u stranom vlasništvu. Da li će strani vlasnik imati razumijevanje za hrvatskog poljoprivrednika? I da li će se HPK moći izboriti za bolji status hrvatskog poljoprivrednika? Jer naš hrvatski poljoprivrednik ako bude proizveo robe za tržište, kako će ga plasirati? Na tržnicama? Mislim da to nije dovoljno, nego preko trgovačkih lanaca. Kaj će se dogoditi sa hrvatskim poljoprivrednikom u budućnosti? A izgubili smo nešto što je osiguravalo ipak kakav takav plasman hrvatskih proizvoda. Što će biti u budućnosti? Što će biti sa PIK-om, što će biti sa svim ostalim proizvođačima unutar Agrokor grupe? Ja ne mislim da će Rusi ili ne znam, neki drugi vlasnici upropastiti, odnosno kupiti i upropastiti te tvornice, poljoprivrednike, nego mislim da će, a mi znamo da ti proizvođači rade poljoprivredne proizvode koji su visoke kvalitete, da će ti poljoprivredni proizvođači plasirati svoju robu na strano tržite i onda će kvalitetni proizvodi hrvatskih proizvođača završiti u Austriji, Njemačkoj, Rusiji, a hrvatski potrošač će u svom tanjuru imati stranu robu, manje kvalitete, a to se vi svi možete uvjeriti kad uđete u Lidl, Kaufland ili bilo koju drugu stranu kuću slabije kvalitete. U konačnici evo i naša parlamentarka je govorila o tome koliko su proizvodi nejednake kvalitete za EU ili za hrvatsko tržište. Bilo je to kod nekih banalnih stvari, a to će se u budućnosti i događati. To je moja briga koja je budućnost hrvatske poljoprivrede, hrvatskog poljoprivrednika. I nije problem u članarini od 72 kune nego je problem tko će štititi njihove interese, hoće li to biti HPK koja do sada i nije baš nešto štitila hrvatskog proizvođača? To je moja najveća dvojba. I evo pred kraj ću reći ono što ustvari svi poduzetnici govore. Nedugo je bila jedna anketa i govorila je, kaže ovako, 75% hrvatskih poduzetnika misli da je poticajno investicijska klima u Hrvatskoj ne poticajna investicijska klima. 75% poduzetnika to misli, a svega 1% poduzetnika misli da je naša investicijska klima poticajna, 1%. Bilo bi dobro kada bi mogli pitati i hrvatskog poljoprivrednika da li je opća klima u hrvatskoj poljoprivredi i u Hrvatskoj državi poticajna ili nije, da li bi to bilo 1% ili ispod 1% ili možda više? To je bit svega. I zato evo na kraju, SDP će biti protiv ovakvog prijedloga zakona zato što poljoprivredu trebamo dati i brinuti o njoj, a ne uzeti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Prelecu. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HSS-a poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvažene kolegice zastupnice i zastupnici, uvaženi državni tajniče sa suradnicima. Klub HSS-a je jedan od inicijatora odnosno HSS-a da se uredi stanje u hrvatskoj poljoprivredi na način ako je već poljoprivreda strateška grana gospodarstva onda imamo to uređeno područje i kroz Zakon o poljoprivrednom zemljištu, kroz Zakon o OPG-u, kroz Zakon o sprečavanju nepoštene trgovačke prakse, a nastavak je tu i Zakon o Poljoprivredno savjetodavnoj šumarskoj službi i Zakon o HPK-u, da to su inicijative i ideje još iz 2009. iz zakona koji je prepisan koji je upravo HSS-a predlagala u ovom Visokom domu i koji je bio usvojen. Jer kada razgovarate danas sa ovih 165 tisuća upisanih u upisnik poljoprivrednih proizvođača i vjerujem da bi velika većina rekla da Hrvatskoj treba HPK. Zašto? Pa želimo učiti od boljih, već je ovdje spomenuto od austrijskih poljoprivrednih proizvođača, bavarskih, francuskih gdje vidimo da su oni dobro organizirani, da imaju svoju poljoprivrednu komoru, da plaćaju članarinu. Ali kakva je ta njihova komora i koja je njihova uloga na tržištu poljoprivrednih proizvoda i kakav je njihov utjecaj na donošenje politika koje su vezane za razvoj poljoprivrede i proizvodnju hrane na njihovim područjima? Vrlo velika. Evo samo ilustracije radi, u Bavarskoj bez poljoprivredne komore se ne može nijedan akt, nijedan zakon, nijedna uredba donijeti pa čak idu dotle da pregovaraju i o cijeni električne energije za poljoprivredno prehrambene proizvodne pogone. A kakvo je stanje danas u hrvatskoj poljoprivredi i kakvo je stanje u HPK-u? A i sama evo predsjednika Republike je na otvaranju sajma u Bjelovaru rekla da imamo prepolovljenu poljoprivrednu proizvodnju, da nemamo strategiju razvoja poljoprivrede i da nemamo dovoljno komunikacije sa poljoprivrednim proizvođačima na koji način im pomoći, kako dići poljoprivrednu proizvodnju. Zašto se osulo članstvo u HPK-u, zašto je ostalo svega oko tisuću? Iz razloga što nekome nije odgovarala jaka HPK-a. Kome to nije odgovarala? Pa ministrima, politici, njima je lakše razjediniti to taj korpus poljoprivrednih proizvođača na 1137 udruga u RH i onda imaš udruge koje potičeš iz državnog proračuna i koje ti plješću, da tvoj je zakon izvrstan. A to što se 100 drugih udruga ne slaže njih i ne zovu na sastanke. To je napravio ministar Jakovina kada je ukinuo obavezno članstvo u komori, da je razjedini, da ne dozvoli da ima jači utjecaj jer je vidio da je u upravnim tijelima komore dosta članova HDZ-a i HSS-a. Da i to nije bilo dobro. Ne smije se politika miješati u rad HPK nego ona mora biti institucija gdje ondje ostvaruju svoje interese, da ih komora zastupa i kod donošenja zakona da ih komora zastupa i kod nastupa na tržištu i da ih štiti od nelojalne konkurencije i da pregovara i sa HEP-om o cijeni električne energije i kroz mirovinske zakone o mirovina nakon što završe svoj radni status u OPG-u. Nažalost, komora ovakva kakva je ne funkcionira, naši poljoprivredni proizvođači odustaju od poljoprivredne proizvodnje. Dokaz je da je od 2013. do 2016. više od 20 tisuća manje upisanih u upisnik OPG-a, dokaz je da nam je pala poljoprivredna proizvodnja, da smo ovisni o uvozu. Evo samo npr. preko 300 milijuna eura je uvoz voća i povrća, a imamo idealne uvjete i stalno zagovaramo prenamjenu poljoprivredne proizvodnje iz zone čiste ratarskih kultura pšenica, ječam, kukuruz na neke radno intenzivnije i dohodovnije, a ništa nismo učinili da se promijeni stanje oko uvoza voća i povrća. I upravo je tu uloga komore gdje treba zaštititi taj sektor. Što se dogodilo u proizvodnji mlijeka? Praktički ga nemamo negdje na nivou 30 do 40% dostatnosti u RH. Upravo iz razloga što nitko nije štitio te proizvođače bili su prepušteni na stotine udruga i jednostavno su se donosili zakoni, dogodio se uvoz a ni postojeći Zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi još nije zaživio jer iako je još 7.12. stupio na snagu, iako su trgovačke kuće trebale do 31.12. potpisati nove ugovore gdje bi se izbacile one nepoštene trgovačke prakse pa im je to produženo do 1.4. ove godine i što se dogodilo? Još uvijek nisu svi potpisali te ugovore. Da li je reagirala Agencija za zaštitu od tržišnog natjecanja čija je to uloga, da li je reagiralo ministarstvo ili komora? Koliko imam informaciju, još nitko nije reagirao a još uvijek nisu svi ugovori potpisani, još uvijek naši proizvođači ne znaju da li će njihova roba doći na police tih trgovačkih lanaca odnosno da li će oni snositi taj teret onih nepoštenih trgovačkih praksi pa će u cijeni svog proizvoda morati ići dole da bi zadovoljili kuće koje će plasirati te proizvode na police. Evo i tu je uloga komore i tog sektorskog udruženja odbora unutar komore da bi se … [[Govornik se ne razumije.]] zato treba komora. Treba komora i na primjeru Agrokora, i dobro je da je prihvaćen prijedlog HSS-a da u privremeno pregovaračko vijeće bude predstavnik malih proizvođača OPG-a gdje je to gospodin Brlošić, dobro je da je većina njih isplaćena, međutim činjenica je da više od 200 OPG-a, obrta i drugih nije isplaćena u cijelosti nego svega sa 30% jer su prelazili onu kvotu proizvodnje iznad odnosno prometa 5 milijuna kuna godišnje pa su ušli u rang možete misliti, velikih proizvođača i sad su oni u istom košu sa bankama, fondovima i ostalim velikim dobavljačima i što će biti s njima a ima ih preko 200 a njihovo potraživanje je bilo samo do 300 milijuna kuna a u to vrijeme je savjetnicima isplaćeno više od 300 milijuna kuna. I tu je komora trebala dati svoj doprinos ali ovakva kakva je sad sa 1000 članova, razjedinjena nema šanse da bitnije utječe na takve politike koje su se događale u RH. Svi smo za to krivi jer smo dozvolili da se na taj način vode politike u poljoprivredi i da komora ne zaživi i sad ovaj zakon jest šansa da se komora vrati na scenu, da se vrate OPG-i jer preko 80% do 90% čak je ovih OPG-a u članstvu a svega 20-ak posto su trgovačka društva i obrti i upravo kroz taj jedan glas bi upravo ta obiteljska poljoprivredna gospodarstva imala snagu donositi odluku ali ne ovih 1000 jer zato ej, koliko sam razgovarao sa predstavnicima i udruga i poljoprivrednih proizvođača, problem zašto se išlo u zakon da se stavi obvezno članstvo jer se boje da bi ovih 100 donijelo odluku o nekoj puno većoj članarini i upravljali sutra jer znamo kako se skupštine događaju, sa sutra 100 000. I možda ovo i nije loš prijedlog međutim otpor je veliki da je to novi namet. I podijeljena su mišljenja OPG-a, svi su zato da komora bude, da bude jaka, da bude upravo ono što treba da da zastupa njihove interese, da imaju koristi od te komore jer do sad je objektivno nisu ni mogli imati obzirom daje bila ovakva kakva je a s druge strane da imaju novu financijsku obvezu. I mislim da evo do drugog čitanja se još može obaviti i ti razgovori sa predstavnicima OPG-a i udruga da se iznjedri najbolji model jer nije u Zakonu ni o obrtničkoj komori ni u Zakonu o gospodarskoj komori definirana članarina zakonom nego njihovim statutom i drugim njihovim aktima. Možda je dobar prijedlog da se do drugog čitanja razmotri to i da se ostavi mogućnost da sami članovi, znači ne ovih 1000 nego 100 000 njih odluči da li će imati obvezno članstvo i koliko će ono biti a da sigurno treba financijski osnažiti komoru, da ovakva kakva je nema šanse. Rekao sam i u replici državnom tajniku da je premalo 300 000 kuna u državnom proračunu u ovoj godini za komoru kao prelaznoj godini dok se ne ustroje članstvo i članarina jer samo članarina u ovoj godini u europskom udruženju poljoprivrednih komora košta više od 400 000 kuna a sutra će koštati oko milijun kuna a članica je HPK-a i u drugim asocijacijama. Članarine su od 2 do 8, 10 000 eura. To iz ovih 300 000 kuna ne mogu platiti. Snalazili su se na način da su pisali EU projekte pa su iz novca iz EU projekta financirali svoje plaće i rad komore. Na taj način evo nije ni ministarstvo no Vlada pokazala da im je bitna komora, nije im dala dovoljno sredstava da mogu kvalitetno raditi a da kroz ove EU projekte i novce EU-a dalje razvijaju svoje asocijacije, odbore i županijske urede. Bitno je i kako će sutra izgledati komora i rekao sam i na odboru da bi uz ovo, da bi kvalitetno mogli donijeti odluke, trebali bi napraviti nekakav akcijski plan i odgovorne osobe i potrebna financijska sredstva u narednih 5 godina gdje vidimo HPK-a i kakav će način rada biti, da ne bude upravo ono što se mi svi bojimo, novi prostor za uljebljivanje političkih istomišljenika. Ne, nego da bude prava komora koja zastupa sve resore iz poljoprivredne proizvodnje i da damo šansu da se poljoprivredna proizvodnja digne. Na ovaj način ako ovako ostane, ako dozvolimo da nam komora bude samo na papiru, neće biti ništa ni od snage komore a ni od jačanja poljoprivredne proizvodnje, i dalje ćemo biti podložni uvozu poljoprivrednih proizvoda, smanjenju proizvodnje poljoprivrednih proizvoda, i dalje ćemo imati iseljavanje ne samo iz Slavonije i Baranje nego i iz drugih nerazvijenih regija. I sigurno da komora kao udruženje poljoprivrednih proizvođača mora tu imati svoj stav na koji način dići poljoprivrednu proizvodnju u tim krajevima. I da ne smiju ti krajevi biti više samo sirovinska baza, da se ne dogodi kao što se dogodilo u Belju, da se izmjesti prerada mesa u Vrbovec a tamo ostane samo sirovinska baza. Tako se ne stvaraju nova radna mjesta u Slavoniji Baranji, tako se ne stvara veći dohodak, tako se ne stvaraju uvjeti za očuvanje tog prostora, života na tom prostoru. I sigurno da komora treba dati i svoj, imati utjecaj i na konačnu nagodbu i da nam nije svejedno kako će sutra izgledati niti Belje, niti Vupik, niti PIK Vinkovci, ni Vrbovec, ni bilo koja druga agrolaguna, tvrtke iz sustava Agrokora jer one čini gro poljoprivredne i prehrambene proizvodnje, to je istina i to nije nebitno. A želimo biti hrvatska zemlja koja ima dostatnu proizvodnju hrane za potrebe svog stanovništva a imamo šansu i kroz turizam i kroz izvoz ostvarit. Jer željeli smo ući u EU, 500 milijuna stanovnika, ogromno tržište, šansa za našu poljoprivrednu proizvodnju i naše poljoprivredne proizvođače. Izvoz nam ne raste, odnosno vrlo malo raste a uvoz enormno porastao. Još samo jedan podatak, 60 tisuća tona smrznutog tijesta se uvozi u RH od peciva i drugih proizvoda do krha. A smanjujemo proizvodnju pšenice sa 150 tisuća hektara na svega oko 90 tisuća hektara u Hrvatskoj. Pa je li to budućnost koju želimo Hrvatskoj i hrvatskoj poljoprivredi? Mislim da nije i da moramo ozbiljno razmisliti da ovaj Zakon o poljoprivrednoj komori i druge zakone prilagodimo upravo tim poljoprivrednim proizvođačima i poljoprivrednoj proizvodnji i da stvorimo takve politike koje će garantirati daljnji rast i razvoj poljoprivrede u Hrvatskoj. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Vlaoviću na ovoj raspravi. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče govorimo o poljoprivrednoj komori koja bi trebala štiti znači naše poljoprivrednike, tu još govorimo o jednome nametu koji je isti i za najmanji OPG, za čovjeka koji ima jednu kozu ili jednu kravu i prijavio je kao OPG, jer je dobio nekakvu potporu, poticaj za to i kao npr. najveća Belje. Prema tome mi govorimo ovdje o 100 tisuća novih znači članova koje će uplaćivati komori, međutim puno je bitnije da li je ta komora se borila za poljoprivrednike ili su to više radili pojedinci, poljoprivrednici i udruge boreći se protiv znači loših politika vlada. Ili je bila produžena ruka ta komora ili rezultati koje vidimo na terenu, evo mi imamo samo povećanje u 2015. godini a tako idemo za 120% više smo uvozili jaja nego što smo, 115% više, uvoz jaja. Nećemo govoriti o mljekarskoj proizvodnji gdje je prije, subvencija, tj. 5 milijardi kuna je Hrvatska država odlučila prije 6,7 godina utući u, s pravom odluka u mljekarsku proizvodnju, tada smo imali 64 tisuće proizvođača mlijeka a danas imamo 4600, znači tada smo imali 70% kapaciteta mlijeka za RH a sada imamo 20%. Znači gdje je taj novac, da li se komora borila ili je bila samo produžena ruka vladama koje su uništile hrvatsko selo? Pa kada samo pročitamo šta hrvatska uvozi od smokava, jaja, mlijeka, a štale su na prazne. Uložio se ogroman novac u Slavoniji za farme i sada su ti ljudi u Irskoj. Zbog čega je Hrvatska država, hrvatska poljoprivreda, tj. ministarstva pozivali ljude da ulažu toliki novac a na kraju su morali zbog toga što nisu bili konkurentni, država im nije pomogla kako je trebala pomoći, sada su te farme prazne i naravno da će ih kupiti mnogo jači igrači, uglavnom strani vlasnici a cijeli zakoni o poljoprivrednom zemljištu i OPG-ovima nalaže tome da strane pravne osobe i fizičke preuzmu hrvatsku poljoprivredu kako zemljište tako i zakonom je omogućeno da se osnivaju i OPG-ovi da ne treba imati ovdje, da ne trebaju živjeti u Hrvatskoj. Još jednom, žao mi je što ovdje nije ministar, da javno kaže jednom kao borac, reformski borac za poljoprivrednike, da javno kaže da je ovo jedan, još jedan namet svim znači OPG-ovima, znači za 100 tisuća će biti oni koji imaju poticaje, svi će imati, plaćati članarinu a komora će u biti biti povećana, proširena jer ovaj novac će ići naravno za zapošljavanje novih podobnika jer jednostavno ta komora nije odradila svoj posao. Nešto su pokušavale, opet ponavljam udruge poljoprivrede, ili pojedinci pokušavali su prosvjedima nametnuti da su zaboravljeni i to je činjenica. Zbog toga imamo dvije trećine Hrvatske prazne i nije problem ovdje, ovdje nije problem, znači poljoprivrednika, ovdje je problem politika koje su provođene i koje su ciljano potjerale poljoprivrednike u treće zemlje, to je problem. Jer ako imamo ovoliko uvoza, pa mi možemo promatrati to ne samo kroz poljoprivredu, možemo promatrati, kažu evo kroz proglašenje isključivo gospodarskog pojasa gdje naši ribari su tu, im se gleda koliko može imati vrša, koliko treba biti promjer dok strane flote ribarske love, poglavito talijanske, love u našim teritorijalnim vodama ribe koliko god žele, bez kontrole, floru i faunu uništavaju, to su ogromne ribarske flote, brodovi koji uništavaju doslovno i pomorje, i podmorje i našu flotu. Još jednom, očekivali smo da neće biti nameta poljoprivredicima, očekivali smo zaštitu kako kaže zaštitnika ministra koji je cijelo vrijeme govori da će on biti u zaštiti poljoprivrede međutim ovdje imamo namet. Kažu mali je namet ali zbog čega je taj namet uopće nametnut malima i za što? Da li se komora u biti bori za opstanak seljaka, poljoprivrednika u selima, u svojim mjestima? Ne. Pogledajmo rezultate. Rezultat je, dvije trećine Hrvatske su prazne. Pa bolje da ovaj novac koji će biti, znači negdje, … [[Govornik se ne razumije.]] oko 7, 8 milijuna kuna, ako se ja ne varam. Je li više koliko, manje, jel, nebitno. Zašto taj novac nije uložen u mljekarsku proizvodnju, za poticaj mljekarstva? Međutim, činjenica je da je ovo još jedan namet poljoprivrednici i ministri treba poslati jasnu poruku, mi saborski zastupnici, dosta nameta u poljoprivredi, vrlo malo ljudi je ostalo da se bavi poljoprivredom, poglavito mlađih ljudi. Uglavnom svi su iselili ili su ostavili poljoprivrede, pa ćete sada vidjeti iz Slavoniji, oni koji su trebali proizvoditi, sada će ići konobariti i čistiti sobe za vrijeme turističke sezone na Jadranu. I to je problem, umjesto da su njihovi proizvodi, na stolovima u restoranima i kao ponuda turistička, a ne da uvozimo više jaja, nego što proizvodimo. To je žalosna činjenica i to je bila Komora i još sada namećete namete, od koga ćete ih naplaćivati, kada ciljano uništava se selo i seljak, kada je zabijen zadnji čavao u lijes i Zakonom o poljoprivrednom zemljištu i Zakonom o OPG-u, zadnji čavao u lijes hrvatskog poljoprivrednika, a rezultati su vidljivi. Pa evo, iz Slavonije, neka saborski zastupnici kažu ili HDZ-a ili SDP-a ili Mosta ili bilo koje grupacije, kakvo je stanje u poljoprivredi i šta je ta Komora napravila. Evo, neka seljaci kažu, poljoprivrednici, šta je za njih Komora napravila? Neka ministar dođe ovdje, neka pozove okrugli stol, neka pozove mljekare, proizvođače, poljoprivredne proizvodnje, bilo koje grane. Ništa. To je bila produžena ruka za hvalospjeve, to je, moglo bi se nazvati Komora, ministarstvo ona je dobro osmišljena, ali prije mogla nazvati ministarstvo za promociju i hvaljenje aktualne vlade, promijeniti, umjesto Poljoprivredna komora. I to je realno stanje. Udruge su bili poljoprivrednika, one koji su nosili cijeli proces traženja, protivljenja loših zakonima, ali niste ih slušali, ali Komora, u tome, ja nisam čuo da je Komora došla dole u Cetinsku krajinu i da je pomogla mljekarima. Ja se ne sjećam. Ne sjećam da se je borila nešto, da je trebamo imati navodnjavanje Sinjskog polja, Vrgoračkog polja, Imotskog polja, tih kršnih polja, nisam to čuo. Šutnja, kada bi se poljoprivrednici biti, samo šutnja je dovoljno i da imamo par zaposlenih u tim Komorima. Ovo je namet, netko kaže mali, ali je namet i isti je za najjače tvrtke do najnižeg OPG-a, to je činjenica. I žao mi je što ministar izbjegava, ja znam da ima on dobar PR, ali ovdje neka izađe i zbog čega je donio ovaj propis, ovaj još jedan namet poljoprivrednicima, ako taj … [[Govornik se ne razumije.]] možete nazvati, pa neka objasni zbog čega ovaj namet poljoprivrednicima. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju, imamo nekoliko replika poštovani kolega Josip Križanić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine Bulj, čisti populizam, sami sebi ste kontradiktorni. S jedne stran govorite da je to namet, harač, da to je namet za neovisnost komore, da bi Komora mogla biti samostalna, upravo da ne bi bila produžena ruka države, produžena ruka Vlade kao što to vi govorite. Zanima me na koji način bi vi onda odredili financiranje komore, ako niste za to da se plaća namet od 6 kn mjesečno, a niste ni za to da bude produžena ruka države. Na koji način bi vi odredili i na koji način bi se financirala Komora, da može biti produžena ruka tih poljoprivrednika pogotovo u EU, za lobiranje, jer vi znate što znači u današnje doba lobiranje za poljoprivredu, pogotovo u EU. A ovo da Komora mora raditi više, to se s vama slažem. Hvala.
Zahvaljujem odgovor kolega Bulj, izvolite.
Krenuti ću od kraja. Treba li Hrvatska, postavljam pitanje, preispitati od kada smo ušli u Hrvatsku u EU, što je sa poljoprivredom. Da li je bolje stanje ili gore? Da li je više poljoprivrednika odselilo, nego što je počelo graditi farme, razvijati se. Nažalost svih nas, obećanje o pretpristupnim pregovorima, narod je prevaren. Znam da se jednoglasno ovdje glasalo za ulazak u EU, ali je činjenica da novac 3,5 milijarde kuna, koje imamo na računu, koje plaćamo mi EU, da se je vratilo samo 3% u RH, to je činjenica i mi plaćamo europske poljoprivrednike, a ne plaćamo naše, niti izvršavamo naše. Zbog čega? Jer smo nespremni u EU. Samo vas pitam rezultate, da li više uvozimo sada mlijeka, nego kada smo vili van EU?
Zahvaljujem kolega Bulj, sljedeća replika, poštovani kolega Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Bulj, početi ću svoju repliku sa jednim ispravkom, neće više Slavonci na Jadran raditi, oni su već odavno u Irskoj u Njemačkoj i tko zna gdje u svijetu. Ali, slažem se s vama i želim reći nešto drugo, dakle, HPK hoće li zastupati interese poljoprivrednika ili ne. Mislim Komora postoji i danas, kako zastupa interese poljoprivrednika, evo i kolega Vlaović je o tome pričao. Dakle, na mnoge stvari koje se dešavaju u sektoru poljoprivrede reakcije su zaostale. Imamo i HGK pa kako ona zastupa gospodarstvenike? Da li je to efikasno zastupanje, osim što se sastaju u cehovima, što skupljaju statistike, ja nisam primijetio da su nešto radikalno dobro za gospodarstvo napravili. I na kraju hoće li biti produžena ruka politike? Pa svi znamo tko je i kako došao na čelo HGK, hoće li tako biti i sa poljoprivrednom komorom? Nemam ja ništa protiv ako netko želi plaćati članarinu poljoprivrednoj komori, ali ne za naše novce se igrati politikom uhljebljivanjima i slično.
Zahvaljujem kolega Hajduković, odgovor, kolega Bulj, izvolite.
Kolega Hajduković, kazao bi da, ali ovo što je ostalo, viđam dosta Slavonaca, nažalost dole dolaze i bolja je i to varijanta nego da su otišli u Irsku, jer ipak će se vratiti u Slavoniju, međutim, svi su govorili, sve vlade, sve predizborne kampanju, sjećam se toga da treba povezati zelenu i plavu Hrvatsku. Nažalost, zelena je odsječena, a plava jednostavno imamo samo proizvode iz uvoza. To je činjenica. Te priče se svi sjećamo, sve su Vlade obećavale. Što se tiče Komore, koliko su branili seljake i selo, da je jednostavno se seljaci i poljoprivrednici nisu mogli braniti od njih, koliko su oni bili žestoki u potporama u svim vladama. Ja ih nisam vidio. Ja ih nisam vidio, ponavljam, prije svega u svojim krajevima, u Cetinskoj krajini. Ja ne znam jeste li ih vi vidjeli u svojim mjestima? Evo, kolega je iz HSS-a maloprije spominjao kolika je njihova bila uloga i žestina borbe za hrvatsko selo i seljaka, da doslovno je izumrlo selo i još sad mećemo namet isti i onim bogatim tvrtkama i najmanjim OPG-ovima.
Zahvaljujem kolega Bulj. Slijedeća replika, poštovani kolega Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolega Bulj, vi kažete Hrvatska uvozi jaja. To je točno, ali ja bih rekao, a što Hrvatska ne uvozi? Što Hrvatska ne uvozi? Mi govorimo da imamo Bogom danu državu, da možemo proizvoditi sve i svašta, a onda uvozimo doslovno gotovo sve poljoprivredne proizvode i ničeg nemamo dovoljno. Ono što smo prije govorili, u prijašnjim raspravama, Zakon o poljoprivrednom zemljištu i o svim ostalim vezano uz poljoprivredu, nama treba strategija. I ako će ova dodatna članarina ići ka tome da Hrvatska poljoprivredna komora bude inicijator izrade strategije hrvatske poljoprivrede zajedno sa Ministarstvom, ali i svim nama koji možemo nešto pomoći hrvatskim poljoprivrednicima, onda ću ja na kraju reći, da, pogriješio sam kad sam bio protiv ovakvog Prijedloga zakona i prijedloga da članarina se uvede, ali gospodo, dok mi nemamo strategiju, dok ne znamo što ćemo proizvoditi, onda ćemo uvoziti i jaja i jabuke i jagode i sve one što nam nedostaje.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa da Hrvatska ima strategiju da je cijelu posaditi kamilicom i raditi čaj, imali bi dovoljno tržišta. Znači, samo jednu, cijelu Hrvatsku, a kamoli nešto drugo. Znači, bio je interes uništiti hrvatsko selo i seljake. Imamo sve uvjete, imamo uvjete za smokve pa uvozimo najviše smokava. Imamo uvjete za sve. Što je radila ta Komora? Što je radilo to Ministarstvo, osim što je naravno davala iz OPG sredstva koja su trebala biti namijenjena kao poticaj i EU poticaj i hrvatski poticaj, davani su Todoriću i jakim igračima kroz OPG-ov sestrinski. To je činjenica, ali nitko neće da to kaže jer oni su intelektualne političke elite, predstavnici najvećih institucija, ali neće da kažu zbog čega. Vjerojatno im je dobro kad neće da kaže istinu oni koji bi morali kazati istinu. Selo i seljak je uništen, a ovo je novi namet. Ministar je izbjegao doći ovdje na raspravu, zbog čega? On zna. Jer neće da bude krivo percipiran u javnosti jer pazi na ... [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem kolega Bulj na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bulj, slažem se s vama da poljoprivredna proizvodnja je u padu, da sve i svašta uvozimo, pa evo, kao što ste vi rekli i jaja, ali nije kriva poljoprivredna komora zbog toga nego vlade, ministarstva i ukupna politika koja je bila prema poljoprivredi u RH, da smo donosili takove odluke koje su išle protiv domaće proizvodnje. Nismo imali tog što ste vi rekli, da donesemo prave odluke. Dakle, nismo digli domaću proizvodnju jaja. A ono što imamo, a imamo proizvodnju mandarina, isto smo srozali. 30 tisuća tona je manje proizvedeno prošle godine mandarina u RH, a sad imamo hrabrosti donijeti odluku da protjerujemo ruske diplomate i njihovo osoblje iz diplomacije, a znamo da je rusko tržište jedno od najvećih kupaca mandarina. Evo, to su te politike gdje bi i komora trebala dati svoj doprinos i utjecaj na to, a ne da se donose odluke bez poljoprivrednih proizvođača.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Bulj. Izvolite.
Pa naravno da je lakše dodvoravati se nekim članicama, nekim državama, pa potjerati ruske diplomate i lakše je puno otići u bespotreban posjet Srbiji tamo gdje je četnički vojvoda parlamentarac, to je puno lakše i ratni zločinac. I to je bespotrebno i naravno da trebamo razgovarati o ovom stvari. Komora, nije se čuo njen glas. Udruge poljoprivrednici samostalno su se protivili lošim odlukama hrvatskih vlada. Od Komore se nije čuo glas, to je ključni problem. Komora bi trebala biti ona koja će zastupati seljaka. Da bude manje uvoza, a ne da uvozimo smrznuto meso koje je staro po 30 godina i kaže odakle je bolest. Janjetina iz Novog Zelanda 12 kuna kila, a mi uništili svoju proizvodnju janjetine u Podinarju, podkamešnici, Pagu, Dalmaciji. Ciljano jer uvozni lobi je tamo sjedio u ministarstvima cijelo vrijeme, uvozni lobi, samo što institucije ne rade svoj posao.
Zahvaljujem kolega Bulj. Slijedeća replika, poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bulj, zajednička poljoprivredna politika EU je skup velikog broja dokumenata i pravila koji uređuju proizvodnju poljoprivrednih proizvoda. Postoji jedan možda i šala, možda i zbilja da je regulativa o kupusu napisana na 500 stranica. Dakle, ovo što moramo do kraja ogoliti, članstvo u Komori će se plaćati iz potpora, to je definirano zakonom. Dakle, mi potporama koje se daju poljoprivrednicima, a to definira zajednička poljoprivredna politika, da bi imali sigurnu kvalitetnu jeftinu hranu mi ćemo umjesto toga ćemo sad financirati Komoru. Ako Komora bude na tom tragu da pomogne poljoprivrednicima upravo u ovom cilju, da imamo kvalitetnu, jeftiniju i zdravu hranu, onda ćemo uspjeti. Međutim, ako Komora, a to ćemo vidjeti vrlo brzo, ne postigne nikakav rezultat, što nažalost, vjerujem i ja, onda ćemo zapravo, kako ste rekli imati samo jedan namet koji će biti besmislen.
Zahvaljujem kolega Žagar. Odgovor kolega Bulj. Izvolite.
E, tako bi trebalo biti. Ali Vlada radi pilu naopako. Ona ojačaje očito svoje kapacitete u komorama, nego da daje taj novac potporu u proizvodnji i povećanju domaće proizvodnje jel oni žele da imaju ministarstva, da imaju svoje ogranke koji će biti kao zaštitnici u ovome slučaju poljoprivrednika, tamo gospodarstvenika koji će biti u biti dijelovi koji će uljepšavati njihove zakonske inicijative i njihove poslove. Zbog toga i je selo tu di je, zbog toga selo, seljak, poljoprivreda je tu di je jel taj novac je mogao biti puno bolje upotrjebljen na potpore, povećanja domaće proizvodnje. Ovo je namet poljoprivrednicima, to treba zapamtiti, namet, koliki je toli, ali je još jedan namet.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Krešo Beljak. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Bulj, ja mogu potpisati gotovo 99% stvari koje ste rekli. Ima jedan problem, a vi ste ti koji ste u principu 2015., 2016. krenuli sa svim onima koji 27 godina uništavaju hrvatsku poljoprivredu zahvaljujući uvozničkim lobijima koji stoje iza njih, zahvaljujući trgovačkim lobijima i drago mi je što ste došli k pameti, a drago mi je eto nikad nije kasno i drago mi je što eto uviđate i vi i ostale kolege u Most-u što je ključni problem hrvatskog sela. Govorite kao pravi iskonski narodni tribun i ponavljam 90% stvari ste upravu, a da biste bili 100% upravu ja vas pozivam da dođete u najstariju hrvatsku političku stranku i da naučite sve ono što još ne znate o hrvatskom selu i o budućnosti hrvatskog sela, uvijek ste dobrodošli. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Bulj. Izvolite.
Pa evo odmah bih krenuo od početka kolegi Beljaku kazao bi 2015. mi nismo bili, ja sam bio tada, tada je HSS bila visoko pozicionirana na vlasti i evo vaši kolege su čak bili tajnici pomoćnici. Možda je HSS, ne govorim vi, imala najveći utjecaj u Ministarstvu poljoprivrede zadnjih 20 godina i ona je bila stvarno suport ovim politikama. Vi znate kada je došao Most da je vrlo kratko trajala vlada i vi niste bili u Parlamentu zbog toga što smo znali reći dosta i ići opet na izbore, znali smo to reći. A vi kao HSS ja ne znam koji su vaši potezi bili dok ste bili tajnici dok ste imali ministre, ja ih se ne sjećam, osim što su pogodovali uvozničkim lobijima i to je problem. A vi Most-u gospodine BEljak možete zahvaliti što su bili izvanredni izbori i što je 12 ljudi reklo ne takvoj politici i vas izabralo u Parlament na tim izvanrednim izborima. A šta Stjepan Radić sada kaže na ove vaše riješi, ja ne znam.
Zahvaljujem kolega Bulj. Ja bih vas molio da se u sljedećim odgovorima držite teme. Imamo jednu povredu Poslovnika poštovani kolega Krešo Beljak. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Povrijeđen je članak 238. mislim da gospodin Bulj govori stvari koje je očito zaboravio. I slažem se s njim da, ja sam prvi taj koji sam kritizirao politike moje stranke u vrijeme kada smo bili dio vladajuće koalicije, ali to nije bilo 2015. 2015. smo mi zahvaljujući tim lošim politikama i koaliciji s HDZ-om postali praktički … stranka. U ostalom ste upravu. Ali vi ste dobili priliku, nemojte se ljutiti, vi ste dobili priliku na politici ni s jednim ni s drugima sa novom pričom, ali ste isto tako to zloupotrijebili.
Zahvaljujem kolega Beljak. Da li je neko zaboravio neke stvari ili nije to je stvar pojedinca, a to nema veze s povredom Poslovnika. Dakle ne znam čime je povrijeđen članak 238. Poslovnika tako da molim vas da ubuduće ne zloupotrebljavate institut Poslovnika. Izvolite gospodine Bulj, povreda Poslovnika.
Povreda članka 238., kolega BEljak uporno ponavlja 2015. 2015. Most nije bio na nacionalnoj političkoj razini, još to ste rekli u prvom govoru opet ponavljate, znači ponavljate. Jedina je istina da je HSS-a pa i vaše kolege saborski zastupnici su bili visoko pozicionirani u Ministarstvu poljoprivrede, to je istina, pa vidite pročitajte pa ćete vidjet. Hvala.
Zahvaljujem. Kolega Bulj također isti odgovor. Molim vas nemojte zloupotrebljavat institut Poslovnika i smatram da nije povrijeđen Poslovnik. Prelazimo dalje, replika poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Bulj. Ja mogu razumjeti vašu bojazan i instrumentaliziranja komore u korist možda pojedine stranke iz nekih povijesti, međutim ako gledamo primjere drugih zemalja cehovska udruženja nose veliki dio pomoći, suradnje, napredovanja u određenom cehu. Zato što su neki grijesi iz prošlosti ne moramo zaboraviti budućnost. I ono što vam želim reći ovdje mogu samo pozdraviti da je obveza samo za one koji primaju da nije za sve i to možemo pozdraviti, bilo bi dobro da tako i druge komore počnu raditi da samo plaćaju članarinu obveznu oni koji primaju neke novce iz proračuna. A što se tiče povlačenja iz fondova, 10 milijardi je uplaćeno u '15., '16., '17., ugovoreno je 20 milijardi, a ono što je problem samo što je isplaćeno 5,5, 6. To su podaci … [[Govornik se ne razumije.]] nije istina. Hvala.
Zahvaljujem kolega Čuraj. Odgovor kolega Bulj. Izvolite.
Kolega Čuraj vi to stvarno ste sada vjerodostojno objasnili jel jednostavno da nije vas bili bi novi izbori i šta bi bilo demokratski i šta bi bilo najbolje i vaša objašnjenja kada uđete sa jedne liste iz jednog političkoga spektra, a dođete do drugog onda je to stvarno vjerodostojno. Što se tiče uplata, Hrvatska država je puno više uplatila, puno više uplatila nego što se vratilo. Znači do 2020. mi ćemo platiti ukupno, nisam rekao za poljoprivredu 3,5 milijuna eura u proračun EU a vratili smo do sad … [[Govornik se ne razumije.]] samo 3% i trebamo preispitati EU. Ja znam da ćete vi to objasniti sad opet.
Zahvaljujem, Stjepan Čuraj, povreda Poslovnika, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, povrijeđen je članak 232., ne govori o temi i 238. kolega Bulj nije niti slušao šta sam ja replicirao, nego počeo pričati o nečem drugom. A štose tiče ovih podataka, … [[Govornik se ne razumije.]] samo da se čine statistički i činjenični podatak i da se njih držimo, nikakvih 3% nije u redu. Hvala.
Kolega Čuraj, kaže mi potpredsjednik Brkić da nije povrede Poslovnika tako da ste zloupotrijebili institut i dobivate opomenu. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Kolega Čuraj, povrijedili ste 238. članak jer kako vi znate jesam vas ja slušao ili nisam.
Idemo dalje, replika poštovani kolega Mikulić, izvolite. Nisam bio nazočan pa neću sada sudjelovati u svemu, ono što sam čuo, sam čuo. Izvolite kolega Beljak.
Članak 238., vi ste povrijedili Poslovnik gospodine Jandrokoviću, predsjedniče Sabora, tek ste se pojavili, odmah ste dali opomenu. Potpredsjednik Brkić je puštao raspravu u demokratskom smislu i mogu reći da je puno blaži od vas, postali ste kako strogi, ja vam molim da to ne radite, odmah opomena, a još niste sjeli. Hvala.
Evo i vama opomena jer ste povredu Poslovnika. Izvolite kolega Mikulić.
Dakle, gospodine Bulj nadam se da me slušate, vaše pitanje u raspravi je bilo što je uradila komora i između ostalog u svom izlaganju bili ste i djelomično i kontradiktorni pošto ste naveli i sami ste govorili da su pojedinci pokušavali pokrenuti određene stvari no nisu uspjeli i upravo zato vam je potrebna HPK koja će ujediniti i osnažiti sve naše poljoprivredne proizvođače. A sam bih vam sad naveo par stvari koje ta poljoprivredna komora za koju smatrate da je nepotrebna, i uradila. Znači članica je COPA-cogece, nalazi se među 30 mjesta u komisiji ima mogućnost dobiti informacije i od ostalih država članica štose događa i što se provodi i prvi put u povijesti može aktivno sudjelovati u kreiranju novoga ZPP-a a evo i nešto friškije što je uradila ta ista komora, bila je jedan od glavnih inicijatora propisivanja uredbe o nepoštenim trgovačkim praksama, hvala.
Evo izvolite.
Uvaženi kolega, ja nisam niti jednu riječ rekao da je komora nepotrebna. Komora nije radila svoj posao, umjesto komore su radile udruge i pojedinci poljoprivrednici. To je problem, nisu odradile, da su odradile svoj posao, vidjeli bi se rezultati. Ponavljam vam da mi uvozimo više jaja samo u 2015., u odnosu na 2014. povećano je bilo za 120%. preko 100 milijuna jaja konzumnih uvozimo. A meso, proizvodnja, naši stočari, poljoprivrednici, oni se nisu protivili i da se provode zakoni i da se bore za zakone za naše poljoprivrednike nego sami poljoprivrednici. Mi dajemo sad novac, haračimo poljoprivrednike od najnižih do najvećih da bi ojačali jednu instituciju koja nije radila svoj posao. To je činjenica. To je rezultat. Imamo znači praznu Slavoniju i 2/3 hrvatskih poljoprivrednika, to je problem, komora nije radila svoj posao. Hvala.
Idemo dalje s pojedinačnim raspravama, sada je na redu poštovani kolega Željko Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Evo konačno da je jedan seljak tj. poljoprivredni proizvođač može raspravljati o ovoj temi. Poljoprivredna komora, naravno da nam poljoprivredna komora treba samo je pitanje na koji način će poljoprivredna komora raditi i koliko će onda pridonositi većoj konkurentnosti poljoprivrednih proizvođača tj. OPG-ova i pravnih subjekata koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom. Ovdje se najviše toga govori oko članarine koja je 72 kune godišnje što je stvarno jedan zanemariv iznos ukoliko će poljoprivredna komora svojim članovima doprinijeti u povećanju njihove dobiti. Povući ću paralelu sa poljoprivrednom komorom iz Bavarske koja ima negdje članarinu oko 50 eura fiksno po imanju plus nekih 5 eura po hektaru, možda sam promašio nešto sitno ali je otprilike tu negdje. Njihova komora samo kroz dogovaranje cijene struje za njihova imanja na slobodnom tržištu uštedi njima više nego što je ta članarina koji oni uplaćuju komori s tim da njihova komora ima 7 različitih agencija koje za njih rade po povoljnim uvjetima i projekte za njihove zgrade i sve ono što je potrebno za jedno poljoprivredno imanje da ono može biti što konkurentnije. Pa čak im i dogovaraju kredite sa -1%. Dobro ste čuli, sa -1% kamate za svoja poljoprivredna gospodarstva u Njemačkoj. Što se tiče poljoprivredne situacije u RH, ona je sve lošija i lošija, vidimo kroz statistiku broja nestanaka OPG-a i jednostavno kroz ovih 1130 udruga u poljoprivredi koje imamo, slično kao i braniteljske udruge, zavadi pa vladaj, jedni protiv drugih, i nigdje nema koristi za poljoprivrednu proizvodnju. Poljoprivredna komora osim što se će imati rukovodstvo te komore koja će imati vjerojatno i značajna primanja, imat će i svoj troškove, kroz članarinu od OPG-a će to biti negdje oko 7,5 milijuna kuna plus ostali prinosi koji su iz državnog proračuna, koji su izvanredni prihodi znači kroz razne donacije, sponzorstva, kroz vlastitu djelatnost iako ovdje ne vidim koja je to vlastita djelatnost koju će komora raditi kroz ovaj zakon. Ukoliko komora bude samo politička organizacija, kao što je ona u zadnje vrijeme bila, a znamo da većinu toga u RH se radi samo kako bi se dobilo što više glasova na sljedećim izborima, kako bi se dobila vlast, a premalo toga se radi da se napravi stvarno u onom cilju da to pomogne tom sektoru u kojem se zakoni pišu i za koji se zakoni stvaraju. Nažalost u RH nismo dostatni možda u 2, 3 proizvoda koje proizvodimo i mi poljoprivredni proizvođači smo jednostavno prepušteni sami slobodnom tržištu, ne samo RH, nego i Europe. Svoje žitarice, kukuruz, soju, pšenicu, uljanu repicu prodajemo sami u dogovoru sa našim otkupljivačima sa kojima surađujemo ili koperiramo, a on što je žalosno da Srbija je znala iskoristiti Hrvatsku GMO free soju i plasirat ju na tržište i bolje nam je to platila nego Europa, a mi ju nismo znali iskoristiti, preraditi i oplodit. Poljoprivredna komora bi trebala poticati udruživanje, ali istinsko udruživanje koje daje korist poljoprivrednicima od toga udruživanja, ne udruživanje samo radi toga da se stvaraju nekakve udruge pa onda te udruge, jedne su lijeve, jedne su desne, druge su u centru. Svatko ima svoju udrugu i cijelo vrijeme ratno stanje na terenu. Ovdje je spominjana i Copa-cogeca, evo imao sam priliku biti i tamo i razgovarati i s njihovim vodstvom i o načinu na koji oni rade, evo recimo tajnik Copa-cogece je čovjek koji je imao imanje od nekakvih 20-ak krava od kojega je mogao živjeti, a u RH nažalost od toliko krava se ne može živjet. Ono što svaki naš zakon izmasakrira, to su uredbe i pravilnici, tako da jednu priču mi ovdje ispričamo, donesemo, razgovaramo, a onda ministar tu cijelu priču oplemeni na jedan svoj drugačiji način. Da bi ova komora bila efikasna, ona mora biti i neovisna, mora raditi u interesu poljoprivrednika i ne znam zašto onda financijsko izvješće mora ići Ministarstvu poljoprivrede? Razumijem da će agencija biti ta koja će tu članarinu skidati sa računa obiteljskih gospodarstava i prebacivati na račun komore, ali smatram da bi ta komora trebala biti neovisna i da Ministarstvo poljoprivrede na nijedan način ne bi trebala biti tutor poljoprivrednoj komori. Poljoprivredna komora, evo 2009. kad je HSS također bio jedan od inicijatora i onih koji su se borili da se konačno stvori ta poljoprivredna komora, prema uzorima koji su bili i u Bavarskoj, ali i recimo u Austriji i u Štajerskoj, njihova komora koja ima 300 stručnjaka koji besplatno savjetuju svoja obiteljska gospodarstva, koja ima 80 i nešto godina tradicije, mislim da imamo jako puno blizu dobrih uzora od kojih bi trebalo doslovce preslikati model rada koje grade njihove komore koje su dokazale da su uspješne i da pomažu poljoprivrednim proizvođačima u njihovom postizanju konkurentnosti. Kako živjeti u RH, proizvoditi, da li biti član komore ili ne, meni kao poljoprivrednom proizvođaču osobno 70 kuna ne znači ništa značajno za moje obiteljsko gospodarstvo, no međutim, postavlja se ono etičko pitanje, zašto nešto plaćati ako od toga nećemo imat koristi? Koja je uloga države koja formira jedno tijelo, komoru, ako ta komora doslovce neće služiti onima za koje je ona napravljena? Bilo je tu i komentara oko toga da li članstvo obavezno ili neobavezno, ako se stvara komora koja će biti na korist poljoprivrednicima, onda svakako treba članstvo i biti obavezno jer znamo kakvi smo mi da uvijek zaboravimo te čekove platiti pa onda ništa nam ne treba, a onda na kraju kad ostanemo sami, onda nam je vrlo teško funkcionirati. Jer evo, jedan austrijski proizvođač je meni rekao, ja nisam član zadruge zato što ja volim biti u zadruzi, nego je to nužnost i moram biti član jedne grupacije jer jednostavno sam ne mogu na tržištu funkcionirati. Znači, da li će komora doprinijeti tome da se broj udruga ovakvih smanji, koje će biti povezanije ili će se ujediniti? Da li će komora ujedinit poljoprivredne proizvođače na jednom mjestu i doista zastupati njihove interese što do sada nije, ostaje pitanje vremena. Zakon je za sada preštur, mislim da u djelatnostima koje komora ovdje piše treba još dodat nekih stvari koje omogućuju i ovo što sam rekao u Bavarskoj da se od dobavljača ujedinjeno dogovaraju neke stvari koje su na slobodnom tržištu kao recimo struja, cijena goriva ili mnoge stvari koje će pogodovati poljoprivrednim gospodarstvima, sreća što je ovo prvo čitanje pa do drugog čitanja još uvijek se mogu neke stvari dodati, ispitati i mogu se pogledati, evo ja i preporučujem gospodi iz ministarstva da pokušaju malo vidjeti ta iskustva još iz Bavarske, iz Austrije i da pokušaju to što bliže približiti nama koji smo eto kao Hrvati uvijek nekako nesložni kad se trebamo ujediniti, osim kad dođe neka stvarno jako teška vremena kad smo jedinstveni. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prije prelaska na replike, pozdravio bih učenice i učenike strukovne škole iz Zadra. Dobro nam došli. [[Pljesak.]] Prvi na redu je poštovani kolega Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Nek ste se vi živi vratili iz Beograda. Dakle kolega Lenart, vi ste poljoprivrednik, mislim da vi najbolje možete govoriti o tome da li je HPK u ovakvom obliku kakav imamo do sada ima nekog smisla. Dakle, ja uopće da me ne shvatite krivo nisam protiv komorskog sustava, ali sam protiv komorskog sustava u kojemu je članarina obavezna bez obzira kakvu uslugu članovi komore dobivaju. Ja uopće ne dvojim da je naša HPK-a organizirana i da radi onako kao što je recimo poljoprivredna komora u Bavarskoj ili Austriji čije ste primjere iznijeli da bi naši poljoprivrednici željeli biti članovi komore jel bi neku uslugu konkretno za uzvrat dobivale, dakle za svoju članarinu bili bi zaštićeni njihovi interesi. Međutim ono što nisam siguran odnosno kada gledamo naše komorske sustave do sada mislim da će se to pretvoriti više u političko lobiranje i produženu ruku vladajućih dakle HDZ-a, a manje u instituciju koja bi trebala štititi poljoprivrednika.
Odgovor izvolite.
Poštovani kolega Hajduković. Članarina je obavezna i u Štajerskoj i u Bavarskoj i tamo nikome ne pada na pamet da ne plati članarinu komori jer će na taj način izgubiti određeni dio pogodnosti i na kraju krajeva će izgubiti novac, a znamo da je cilj svih OPG-a da stvore dobit od kojih bi mogli članovi OPG-a ili neke firme poljoprivredne živjeti, dobivati plaće, financirati svoje obveze. Što se tiče političkog lobiranja slažem se s vama, to je do sada uvijek bio primjer da ona grupacija politička koja može baratati sa komorom da komoru koristi za dobivanje glasova. Ja se nadam da ćemo to jednom prevazić i da će konačno ta komora biti ta koja će koristiti za ostvarivanje dobiti poljoprivrednika i njihove dobrobiti.
Druga replika poštovani kolega Habek. Izvolite.
Poštovani kolega Lenart. Pa da kada govorimo o članarini i obaveznoj članarini u nekim zemljama i pogodnostima koje poljoprivrednici u tim zemljama imaju ima smisla. No međutim bojim se da kod nas to nije tako. Ako povežemo paralelu sa HGK-om gdje se plaća obavezna članarina i vidimo gdje je išla ta obavezna članarina koja se plaćala. Evo imao primjer Vidoševića koji danas svira klavir ili će svirati klavir, kupovao je medvjede, kupovao je razne vrijedne knjige za te novce i imao doma privatnu zbirku svega i svačega. Ja se bojim da se ovakvom obaveznom plaćanju ne dovedemo u istu situaciju kao što je to bilo u tadašnjem slučaju. Naravno da bi podupro obavezno plaćanje kada bi i kod nas poljoprivrednici i kao vani, a podupro bi plaćanje i u HGK-u kada bi ljudi imali i tvrtke koristi od toga.
Hvala. Vrijeme. Izvolite kolega Lenart.
Zahvaljujem. Poštovani kolega. Slažem se s vama da do sada to nije bilo tako kod tih naplata članarina. Što se tiče Vidoševića, pa ja mislim da on i danas živi bolje nego vi i ja i mnogi od nas ovdje svi zajedno. Ali gledajte moramo se ugledati na naprednije i uspješnije i one koji imaju bolje modele daleko bolju poljoprivrednu proizvodnju nego što smo mi. Znači to su najbliža Austrija, pa onda Njemačka, tu je i Italija to su sve države koje vode brigu o svojoj poljoprivrednoj proizvodnji. Mi ne možemo reći da naša država vodi brigu o nama poljoprivrednim proizvođačima i o poljoprivrednoj proizvodnji. To vidimo da nam je prazna Slavonija, da nam proizvodnja pada u svim segmentima i da se ništa ne čini da se oživi i da se digne trend i povećanja broja OPG-a, ali i poljoprivredne proizvodnje.
Idemo dalje. Poštovani kolega Sinčić. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Sabora. Kolega Lenart, ako pratimo hrvatsku poljoprivredu i ako pratimo što piše u zakonu znamo da poljoprivrednik može biti poduzeće, da može biti obrt, zadruga, OPG odnosno druga pravna osoba, tih pet kategorija stoji u zakonu i ako znamo da je 98 otprilike, poslao sam zastupničko pitanje ne znam sada točno, ali mogu pročitati ako znamo da je nekih 98% svih poljoprivrednika da su OPG-ovi da su mali OPG-ovi prije svega, a mi već desetljećima radimo našu poljoprivrednu politiku oko velikih oko Todorića, Hrvačića, Pipunića da ne kažem kojih i kakvih i ako znamo kako su se oni ponašali na tržištu i jasno je zašto je ta politika do sada bila premašena. Prema tome, dok god se hrvatskom poljoprivredniku ne okrenemo kakav on je, a on je mali i on je OPG hrvatska poljoprivredna proizvodnja neće se popraviti nego će se nastaviti trend slobodnoga pada.
Odgovor, izvolite.
Poštovani kolega Sinčić. Dobro ste primijetili da se uglavnom politika vodila oko velikih, no međutim u ovom segmentu su potrebni i mali i srednji i veliki jer veliki imaju prerađivačke i skladišne kapacitete. No međutim mi smo rekli da je OPG u zakonu strateška proizvodna jedinica i trebali bi se toga držati. I jednostavno mi nismo ti koji trebamo reći poljoprivrednicima tebi se isplati ili ne isplati nego trebamo ostaviti samog poljoprivrednika i njegov OPG da oni odluče da li se njima isplati raditi i proizvoditi. Ja sam pet godina živio od pet hektara zemlje i isplatilo se. No međutim, cijelo vrijeme pokušavamo reć minimalna proizvodnja, minimalno može biti ovoliko, minimalno onoliko poljoprivrednih jedinica, no međutim nikada nismo rekli koliki je taj maksimum za potpore. I smatramo da bi trebalo uvesti maksimum za potpore da velike firme koje imaju kćeri i sestrinske firme ne uzimaju toliko puno potpora nego da se one proslijede upravo na ove manje.
I zadnja replika poštovani kolega Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Lenart. Spomenuli ste s pravom pitanje depolitizacije i neovisnosti komore. Ja osobno sumnjam iz nekoliko razloga, jedan ste od toga rekli i vi. Država ovdje se stavlja kao i 2009. godine u funkciju edukacije prosvjetiteljstva poljoprivrednika pa ih prisiljava da se oni udruže, ovo je prisila. Dakle članstvo u komori je obavezno za sve koji dobivaju potpore. Ta inicijativa ne ide odozdo od samih poljoprivrednika i zbog toga sumnjam u njihovu motivaciju da uopće sudjeluju u radu komore. One će imati pravo birati i biti birani, ali to će se pravo na kraju konzumirati oni koji su zainteresirani, drugim riječima oni koje je, na kraju krajeva i Vlada koja ovo inicira, će na neki način poguravati da se u tu priču uključe i imati ćemo doista opet politiziranu komoru u kojoj će se stranke itekako uključivati za vrijeme izbora i to jednostavno će biti sudbina u budućnosti.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Žagar, ja sumnjam isto u mnoge stvari, pravo da vam kažem. No međutim, ako nećemo krenuti u nešto, ako ćemo ostati na sumnjama, onda se nećemo niti razvijati. Znači, moramo krenuti u nešto, pa i u ovu Komoru. Nadam se da će ona biti na dobrobit poljoprivrednika i da neće biti politička organizacija. Što se tiče edukacija, pa mnogi su poljoprivrednici prisiljeni na edukaciju, moram vam priznati, ali ja evo, od tih edukacija koje se vrše nemam praktički ništa od toga jer su to sve znanja koja sam već davno prevazišao zahvaljujući tome što sam ja agronom pa pratim to. No međutim, postoje poljoprivrednici koji nisu, ali i oni prevazilaze te neke stvari koje kaskaju za onim znanjima koja bi oni trebali imati. Nažalost, tu se mora raditi i povećati primanja u savjetodavnoj službi da bi došli stručnjaci raditi jer za 5 tisuća kuna ni jedan stručnjak neće raditi u savjetodavnoj službi. Vjerujte, tko bi od vas sa fakultetom radio za 5 tisuća kuna u takvoj organizaciji. Vjerojatno nitko.
Hvala. Idemo sad na iduću pojedinačnu raspravu. Poštovani kolega Domagoj Mikulić, izvolite.
Zahvaljujem se predsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče Majdak sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege, pred nama se nalazi Zakon, odnosno Prijedlog zakona o poljoprivrednoj komori, a danas zastupanje interesa proizvođača je prepušteno velikom broju udruga i upravo zbog tog velikog broja neujednačeno nastupaju sa svojim stavovima i zahtjevima upravo prema nacionalnim tijelima i institucijama u RH. Nadalje, niti jedan od njih financijski ni administrativno nije sposoban zastupati interese hrvatskih proizvođača u krovnim međunarodnim i europskim asocijacijama poljoprivrednih proizvođača u kreiranju zajedničkih stavova i dijeljenju mišljenja te prenošenju novih ideja i inicijativa. Udruživanje kroz komore podržava velika većina država članica EU koje su prepoznale važnost poljoprivredne komore i kroz svoja pozitivna zakonska rješenja su dugoročno osnažila rad tih komora. Drago mi je da i RH, odnosno Ministarstvo u poljoprivrednoj komori kao jednom stručnom tijelu prepoznaje partnera u kreiranju strateških smjernica i poljoprivrednih politika u RH. Hrvatska poljoprivredna komora nije novost na našoj zakonodavnoj sceni. Osnovana je 2009. godine sa vrlo jasnim ciljem promicanja zaštite i zastupanja interesa članova komore koja su obveznim doprinosom sudjelovali u provedbi aktivnosti propisanih zakonom. Uvođenje dobrovoljnog članstva izmjenom Zakona 2012. godine dovelo je do značajnog osipanja članstva što je imalo dvojak utjecaj. Prvo je dobrovoljno članstvo utjecalo je na samu vjerodostojnost u zastupanju, o čemu sam pričao u uvodu, a drugo, utjecalo je na pitanje ispunjenja osnovnih zadaća koje su komori i dodijeljene zakonom. Ne treba naglašavati da je to dovelo do trenutne situacije gdje komora kao predstavnik poljoprivrednika RH u krovnom europskom udruženju poljoprivrednih proizvođača COPA-cogeca zastupa tek 0,6% naših poljoprivrednih proizvođača. Imajući u vidu da su primjerice obiteljska poljoprivredna gospodarstva kao tradicionalna i strateški važan organizacijski oblik obavljanja poljoprivredne djelatnosti i proizvodnje u RH, taj iznimno mali postotak je nedopustiv. Stoga pozdravljam donošenje ovoga zakona te pozivam sve ostale zastupnike da podrže ideju jačanja uloge krovne organizacije poljoprivrednika Hrvatske gospodarske komore u predstavljanju preko 100 tisuća proizvođača i udruženih poljoprivrednika. Uloga Komore ključna je u zastupanju njihovih interesa, kao i isticanja njihovih posebnosti prilikom kreiranja zajedničke poljoprivredne politike EU za buduća programska razdoblja, a jedno je upravo pred nama. Hvala.
Hvala. Idemo na replike. Prvi je na redu poštovani kolega Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega, spomenuli ste veliki broj udruga koje zastupaju poljoprivrednike sada, koje imaju neujednačeni glas itd. Tu se mogu složiti u neku ruku, ali nisam siguran da li ovakvo rješenja preko koljena i zapravo siljenje poljoprivrednika da se udružuju sa od strane države dobro rješenje. Ma mislim da bi se oni sami udružili kad bi za to vidjeli potrebu, način i efikasnost takvog udruživanja. Podsjetit ću vas da imamo trenutno Hrvatsku gospodarsku komoru, Hrvatsku obrtničku komoru, sada će ih biti obavezna Hrvatska poljoprivredna komora, dakle, ako ste poljoprivrednik i na tržištu egzistirate kao d.o.o., a mnogi oni koji mali veći jesu tako egzistiraju, morate biti član dvije komore. Ako imate obrt, također morate biti član dvije komore. Dakle, te paralelne strukture, stvaranje parafiskalnih nameta, mi nije logično tim više što ne možemo biti sigurni da će zaista zastupati interese i boriti se za interese onih koji ih plaćaju.
Odgovor, izvolite.
Evo, gospodine Hajduković, vi ste 2012. godine, odnosno vaša Vlada je upravo ukinula to nužno sudjelovanje u Komori i to nas je dovelo danas tu gdje je, podatke sam iznio, Komora zastupa samo 0,6% poljoprivrednih proizvođača u RH. Smatram da je potrebno još snažnije raditi na tome da se oni ujedine upravo u Komori kao najvećem predstavničkom tijelu i kroz same ovakve Prijedloge zakona osnažiti ulogu poljoprivredne komore u RH.
Druga replika, poštovani kolega Madjer. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Mikulić, vi ste rekli udruživanje, jasno da je dobro udruživanja poljoprivrednika da mora biti jedna jaka komora, da štiti interese obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava, ali isto napomenuli smo, znamo što se događalo u Hrvatskog gospodarskoj komori i bojim se da osnivanjem HPK se ne dogodi da dođe samo do uhljebljivanja pojedinih vladajuće strukture i da će možda imati, evo danas vjerojatno bude novoizabrani potvrđeni državni odvjetnik, možda će on imati posla sa novo osnovanom poljoprivrednom komorom.
Odgovor na repliku, izvolite.
Kolega, ja smatram da nije ozbiljno prejudicirati što bi moglo proisteći u ovoj komori. Ja osobno nju vidim kao zaista jedno tijelo koje će pomoći našem poljoprivrednicima, evo svima su vam danas bila puna usta kakvo je stanje u poljoprivredi, da je loše je, da se može nekada komora koristila u svrhe u koje nije trebala, možda i je. Ali mislim da je danas sazrilo vrijeme da zaista kroz ovaj zakon, kroz snažnu komoru pomognemo poljoprivrednicima u RH. Hvala.
Sada je na redu poštovani kolega Pernar, izvolite.
Uvaženi gospodine Mikulić. Moram vam reći da mi iz Živog zida zalažemo se za slobodu izbora. To je okosnica našeg programa. Iz tog razloga se zalažemo da članstvo u obrtničkog, gospodarskoj, ali i poljoprivrednoj komori bude na dobrovoljnoj bazi. Vi kažete da te 3 komore, odnosno poljoprivredna pogotovo, da poljoprivrednici od nje imaju koristi, kao što se pokušava objasniti isto i za ove ostale dvije komore, međutim, ako oni imaju koristi očite, oni će htjet bit članovi tih komora, a prisiljavanjem da budu članovi komora koje ne žele, samo im se otima novac, a na kraju se taj novac od jako puno ljudi koncentrira u ruke nekolicine koja je najčešće povezana sa vašom političkom strankom. Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite kolega Mikulić.
Kolega Pernar, mislim da također nije dobronamjerno ovakvo prejudiciranje. Smatram da komora je nužna, da je sudjelovanje u samoj komori potrebno. Već sam navodio danas ovdje što je to komora radila i što komora u budućnosti može radit uz određena i veća financijska sredstva na dobrobit poljoprivrednika, a da bi imala ta veća financijska sredstva potreban je i veći broj članova, vjerujem da će se tada vidjeti konkretni rezultati samoga rada komore. Hvala.
Hvala. I evo još jedna replika nakon koje ćemo onda pristupiti glasovanju. Izvolite kolega Maras.
Hvala lijepa. Kolega iz HDZ-a Mikulić. Jasno je nepovjerenje hrvatskih građana prema prijedlozima HDZ-a kada su u pitanju komore, kada vidimo Gospodarsku komoru koja siše 27 godina hrvatske poduzetnike, a glavna zanimacija predsjednika komore Vurilovića koji je bio inače lider HDZ-a u Vinkovcima i tamo vedrio i oblačio je da sada putuje sa Predsjednicom Republike i pravi joj društvo na putovanjima u Čile, u Argentini i po cijelom svijetu, a to plaćaju naši poduzetnici, a od toga nemaju nikakve koristi i normalno je da onda nitko ne vjeruje u RH da će još jedna komora donijeti nešto dobro, a pogotovo ne našim poduzetnicima šta poljoprivrednici sigurno i jesu. Hvala lijepa.
Odgovor izvolite kolega Mikulić.
Poštovani kolega iz SDP-a, kolega Maras. Ja bi samo istaknuo jednu stvar, a imali smo je nedavno ovdje u Saboru, a to je uredba o nepoštenoj trgovačkoj praksi koju smo svi ovdje podržali, koju smo svi ovdje smatrali da je dobra, da je nužna i upravo je jedan od glavnih inicijatora te uredbe bila Poljoprivredna komora. Tako da dobrih stvari će proisteći i više iz Poljoprivredne komore sa većim brojem članova i naći će se način da se zastupaju interesi naših poljoprivrednika i poljoprivrednih proizvođača, kako ovdje u RH sa institucijama RH, tako i u EU … [[Govornik se ne razumije.]] zajedničku poljoprivrednu politiku. Hvala.
Nastavljamo sa točkom dnevnog reda Prijedlog Zakona o HPK. Pojedinačna rasprava, poštovani kolega Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Do sad je rečena većina toga o dvojbama koje imamo vezane uz HPK i zakon pred nama, ali dozvolite mi još nekoliko riječi i osvrta iz moje perspektive. Dakle komorski sustav u Hrvatskoj, barem ono što imamo do sada se nije pokazao kao najbolje rješenje i kao sektorsko udruživanje bilo poduzetnika, poljoprivrednika, obrtnika itd. Dakle imamo tri komore ovoga tipa ako tu računamo i poljoprivrednu komoru koja je predložena ovim zakonom a to je HGK, HOK i sada HPK. Kako HGK zastupa interese gospodarstvenika? Iz perspektive da sam i sam nekada vodio tvrtku, vrlo loše do nikako. Dakle, bojim se da je HGK postala aparat za uhljebljivanje i da većinu onih svojih originalnih namjera koje je imala a to je štićenje gospodarstvenika, promocija njihovih interesa i zastupanje istih, ne radi. Zašto ne radi? Hrvatska udruga poslodavaca vam je ovdje jako dobar primjer. Ona vjerojatno ne bi postojala da HGK radi svoj posao. Udruga poslodavaca je udruga u kojoj je članstvo dobrovoljno. Platite ga onda kada želite biti članom da bi dobili neku konkretnu uslugu. Tako bi trebali biti organizirani komorski sustavi, barem ako pitate mene jer postojanje komore radi postojanja komore, nije rješenje. Kolege su prije iznosili dobre primjere iz Austrije, iz Bavarske i da tamo nikome ne pada na pamet ne platiti komorske doprinose, da, to je istina ali svi oni koji plaćaju doprinose, koji su članovi komore za to članstvo i te doprinose dobivaju neku konkretnu uslugu. To je nažalost izostalo u našim komorskim sustavima. Po mojoj skromnoj ocjeni, HOK još najviše živi i djeluje onako kako bi komora trebala djelovati. A zašto imam skepse prema HPK-a? Pa zato što su se i do sada dakle kada su bili obavezni u ovom području nisu iskazali. Imali smo i neke slučajeve netransparentnog trošenja novca itd., itd., dakle postojale su jasne dvojbe u svezi HPK-a. Da li će se nešto promijeniti, sumnjam da hoće. Hoće li naši poljoprivrednici biti bolje zaštićeni i zastupani, također sumnjam da hoće. A ovim zakonom morat će plaćati obavezno komorski doprinos, dakle još jedan parafiskalni namet. Ova Vlada se hvalila između ostaloga sa ukidanjem parafiskalnih nameta, rasterećenjem poduzetnika itd., poljoprivrednici su također poduzetnici a ja ne vidim da ih on zakonom rasterećujemo niti značajnije poboljšavamo njihov položaj. Druga stvar je Hrvatska savjetodavna služba koja postoji, djeluje, dakle dobar dio ovoga što bi poljoprivredna komora trebala raditi, ovaj savjetodavni potporni dio za poljoprivrednike radi savjetodavna služba. Što će biti sa savjetodavnom službom? Radimo li mi tu paralelni sustav zapovijedanja da se tako izrazim odnosno da li plaćamo i komoru i savjetodavnu službu da rade isti posao? Bojim se da da. Kako će biti upravljanje komorom? Ako je suditi prema kako sam rekao, komorama koje su postojale do sada, recimo HGK, vjerujem da će biti loše. Evo kolege su i prije mene spomenuli dakle čuvenog predsjednika HGK-a Nadana Vidoševića, sadašnji predsjednik HGK-a je sve samo ne politički neutralan, u HGK-u uglavnom rade politički kadrovi, čast iznimkama naravno, koji su iznikli iz jedne stranke, da ne imenujem koje, sad gledam na mjesta gdje sjede, dakle da će to biti efikasno komorsko udruženje, efikasne institucije koje će zastupati interese naših poljoprivrednika, ja bi bio apsolutno za taj zakon. No poučen iskustvom, a kažu da onaj koji se opeče, puše i na hladno, bojim se da će ovaj zakon rezultirati samo još jednim dodatnim nametom, parafiskalnim nametom našim poljoprivrednicima a da se u suštini promijeniti neće ništa. I zbog toga neću podržati ovaj zakon.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Hajdukoviću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika, poštovani kolega Damir Tomić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Hajduković, spomenuli ste parafiskalne namete, osim parafiskalnih nameta koje je ova Vlada trebala ukinuti, obećala ukinuti, nije samo da ih nisu ukinuli nego uvode hrpu novih nameta građanima RH, troše recimo za PR državnim novcem, najbolji primjer vam je plaćanje od 3,7 milijuna kuna Večernjem listu ili za peglanje imidža iznajmljivanje gospodina Macana od strane predsjednika Vlade. Držim da su takve stvari nedopustive, ovaj parafiskalni namet neće doista ništa doprinijeti razvoju poljoprivredi u RH, to je samo pokazatelj da ovo ministarstvo radi vrlo loš posao, pitajmo uostalom poljoprivrednike što misle o toj komori. Sasvim je jadno da je to još jedan novi namet da bismo lakše platili one koje će HDZ namjestiti da budu predsjednici, potpredsjednici komore, taj smo primjer već vidjeli. A želimo graditi kakvo društvo? Onakvo kakav je najbolji primjer nedavno pokazala Švicarska kada su imali referendum o tome žele li nastaviti plaćati pretplatu za javnu televiziju gdje su gotovo plebiscitarno odlučili da žele, postavljam si pitanje što bi naši građani rekli o tome, a to je … [[Govornik se ne razumije.]] kakvom težimo.
Zahvaljujem se kolega Tomiću, malo smo promijenili pravila. Kolega Hajduković, ispričavam se prije odgovora, samo na pozdravimo, na galeriji su nam se priključili učenice i učenici Srednje škole Otočac i njihovi profesori i profesorice. [[Pljesak.]] Hvala lijepo, želim im ugodan boravak, isprika još jednom kolega Hajduković, izvolite odgovor.
Hvala lijepo, i ja im se pridružujem pozdravima. Kolega Tomić, apsolutno ste u pravu, dakle ja se tu čak neću referirati ni na ove slučajeve koje ste prije spominjali, ja ću se referirati samo na činjenicu, dakle Švicarci žele plaćati pretplatu javnoj televiziji zato što nešto za taj novac dobiju. I nije problem platiti doprinos, nije u tome suština, ali ako ćete nešto za taj doprinos, za to članstvo i dobiti. Mnogi naši poljoprivrednici na tržištu egzistiraju osim OPG-ova, tu su i d.o.o.-i i obrti. Ako imate trgovačko društvo, dakle d.o.o., morate plaćati članarinu HGK-u, morate plaćati članarinu HPK-u, morate plaćati doprinos za vode, doprinos za šume, RTB pristojbu, pristojbu za, itd., itd., itd. A tu ne spominjemo poreze, dakle, nego samo doprinose. Stoga protivljenje ovom zakonu je čisto poučen iskustvom. Još jedan parafiskalni namet, koje poljoprivrednike zaštiti neće.
Zahvaljujem kolega Hajdukoviću na odgovoru, sljedeća replika, poštovani kolega Mario Habek, izvolite.
Poštovani kolega Hajdukoviću, pa da danas smo čuli već u nekoliko rasprava, da poveznice između Poljoprivredne komore i HGK, naravno da smo svi skeptični prema ovom zakonu, s obzirom da je HGK radila kako radila, gdje smo spomenuli, gdje je bilo spomenuto i rad bivšeg tadašnjeg Vidoševića koji je evo, na razne račune, kojima je služila HGK kao bankomat. Građeni su plaćali članarinu, međutim, od toga nije bilo ništa. Slažem se s time da bi to možda bio dobar zakon, kada bi građani RH i poljoprivrednici u ovom slučaju, imali koristi, imali neke pogodnosti od tog zakona i kada bi stvarno dobili protuuslugu za ono što plate, međutim, nažalost od toga se neće, kao i u po dobrom starom običaju desiti ništa. Spomenuli ste i savjetodavnu službu, naravno da s vama dijelim zabrinutost, da će sada, da ćemo imati paralelne sustave i da ćemo plaćati koji će raditi isti u suštini iste stvari i da ćemo u savjetodavnoj službi plaćati isto ljude kao i sad u Poljoprivrednoj komori.
Zahvaljujem kolegi Habeku, odgovor kolega Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo kolega Habek, slažem se s vama, dakle, ovo i što ste vi kolega Tomić govorili je zapravo govorim iz iskustva. HGK postoji desetljećima, što je konkretno napravila za poboljšanje gospodarske klime? Slabo nešto. Jedinu korist koju ja znam da naši gospodarstvenici imaju, kada im se sufinancira nastup na sajmovima. Sada ova Vlada ima ideju da HGK radi gospodarsku diplomaciju. Pa ja ih pitam zašto upošljavamo jednu organizaciju koja se već dokazala kao nesposobna u Hrvatskoj, sada će biti nesposobna po cijelom svijetu. Kakvu ćemo mi gospodarsku diplomaciju raditi sa HGK, slabu ili lošu ako mene pitate. I apsolutno ste u pravu, imamo savjetodavnu službu, radila je svoj posao, što će biti s njom znači i Komora, plaćamo i Komoru plaćamo i savjetodavnu službu, plaćamo more ljudi koji svi trebaju raditi jedan te isti posao. Na kraju ispada da ga ne radi nitko i da će se loptice prebacivati, savjetodavna služba će reći da treba raditi Komora, Komora će reći da to treba raditi savjetodavna služba.
Zahvaljujem kolega Hajduković na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Josip Križanić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Hajduković, mi smo uvijek raspravljali na jednom akademskom nivou, pa me baš zanima, vaš odgovor na moju raspravu. Govorili ste o HGK, o aparatu za uhljebljivanje. Pa jel nije uvođenjem toga da je ministar bio taj koji je davao novac za funkcioniranje puno veće mogućnosti uhljebljivanja, kada te ja kontroliram, ja ti dajem novac, ja te kontroliram. Komora se nakon toga urušila, 1000 članova imamo sada, po ovom novom, trebali bi imati nekakvih 105000. Dakle, posao Komore je lobiranje, posao se iz nečeg mora platiti. Lobiranje za manje kredite članstva, lobiranje za plasman roba, lobiranje u EU, s kojim novcem bi se ta Komora trebala po vama financirati, da li mislite da li je sistem koji je bio do sada, kojega je uveo vaš ministar bolji, kada je on davao novce i kontrolirao … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem kolega Križanić. Odgovor kolega Hajduković.
Hvala. Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa kolega, evo, da raspravljamo na akademskoj razini i drago mi je da ste vi iznijeli te podatke, jer sama činjenice, koju ste iznijeli, dakle da su članovi HGK, da ih je sada samo 1000, a trebalo bi ih biti 100000 govori da naše poljoprivrednici ne vide koristi od te Komore. Ja sam apsolutno za komorski sustav da se mi razumijemo, u onome smislu, kada bi oni koji plaćaju članstvo u komorama imali direktne koristi od nje. Ako pitate naše gospodarstvenike koliko ih žele ostati u HGK, mislim da bi podatak bio vrlo sličan, dakle jedna stotina možda. Ako pitate obrtnike i za obrtničku komoru, rezultat bi bio nešto bolji, ali ne radikalniji. E, pa onda vas ja pitam, u čemu je problem? Problem je u Komori, Komora se mora na tržištu iskazati, kao netko, kao jedna institucija, koju, čiji poljoprivrednici žele biti članovi. Isto kao i gospodarska komora, isto kao i obrtnička komora, tada ćemo imati efikasni komorski sustav.
Zahvaljujem kolega Hajduković na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Kolega Hajduković, vi ste rekli da se bojite da komora gospodarska, nije ispunila svoju svrhu. A ja vam kažem, ne morate se bojati, to je sigurno tako i ništa se bitno, osim možda određenih kaznenih dijela za koje je bio optužen i koje su sada u procesu, gospodin Nadan Vidošević, možda se ne dešavaju, ali sve ostalo vezano uz to da se novac ne troši na neku značajnu korist. Najave su bile velike, gospodarskoj komori, skupljati ćemo više novaca iz vlastitih prihoda, sve će to izgledati bolje, a nastavilo se voziti po starom, a nastavlja voziti de facto političar na čelu te organizacije, to je kolega iz Vinkovaca, gospodin Burilović, predsjednik HDZ-a, bivših Vinkovaca, koje je zamijenio željenu saborsku fotelju sa foteljom predsjednika HGK. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Mara. Vi jako dobro znate što je gospodarska komora, a što je poljoprivredna komora. A mi ovdje sada raspravljamo o poljoprivrednoj komori, kolega Maras, ali dobro, to su vaše bravure, pa idemo mi dalje u duhu demokracije, odgovor, gospodin Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo. Pa mislim da je neizbježno, kada govorimo o jednoj komori, isključivati druge. Dakle, o komorskom s ustavu. I zahvaljujem kolegi Marasu što mi je otklonio strah. Dakle, sada se ne moram bojati, sada sam siguran i siguran sam bio i prije. Dakle, naše komore treba restrukturirati, da budu efikasni i da budu na usluzi svojim korisnicima, jer dok to ne budu, imati ćemo ovu situaciju, 1000 članova, od mogućih 100000. Ponavljam, a kažu da je ponavljanje majka znanja, kada gospodarstvenici, poljoprivrednici, građani vide korist od članstva u nekoj komori ili nekoj drugoj instituciji, dakle nešto što plaćaju, dakle nešto što plaćaju, tada će to plaćati i neće biti problema u smislu kao što švicarski građani odlučili da žele plaćati javnu radio-televizijsku pretplatu. Zato što za svoj novac dobivaju uslugu. Isto kao i Nijemci u bavarskoj ili austrijskoj komori za svoj novac dobivaju neku uslugu jer da ne dobivaju, političari bi sigurno bili pod pritiskom da te zakone mijenjaju.
Zahvaljujem kolega Hajduković na odgovoru. Završnu riječ u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Uvažene dame i gospodo, mladi ljudi koji ste na galeriji. Nalazimo se u vrijeme kada se vlast pokušava održati sa elementima prisile i u zadnje vrijeme imali smo prilike vidjeti različite snimke različitih zastupnika u različitim izdanjima. Mislim da su to te metode neprihvatljive u smislu onih kojih su ih plasirali, odnosno onih koji pokušavaju na takav način stegnuti vladajuću većinu i održati svoju vlast. Što se tiče samog ovog Zakona, on je u duhu svih zakona koje jedan centraliziran birokratski aparat ikada i postavljao. Hrvatska poljoprivreda je u kolapsu, za seljake se ništa konkretno ne radi, mljekari šalju muzne krave u klaonice itd., itd. I što država radi? Država, čovjek bi rekao, pomoći će s nekom lovom ili će reći, plaćati ćemo, davat subvencije po proizvedenom, a ne po kvadraturi jer smo imali situacija da su ljudi prividno nešto uzgajali da bi dobivali poticaje, a zapravo nisu ništa proizvodili itd. Niti jedna, mislili smo možda će se tečajna politika promijeniti, možda će se carinama zaštiti domaća ekonomija, možda će se deblokirati tisuće recimo, poljoprivrednika OPG-a. Naravno, ništa od toga nismo vidjeli, jedino što smo vidjeli je znači, prisila da morate biti član poljoprivredne komore, a zašto? Pa gospodine Maras, vi ste pokušali ukazati ako nekome nešto treba, on će to uzeti. Ako meni i vama članstvo u nekoj organizaciji paše, pa prvi ćemo se učlaniti u nju. Međutim, upravo zato jer od te poljoprivredne komore nema koristi, baš zato se ljudi nisu učlanjivali i budući da je država vidjela da jednostavno ljude to ne zanima, kao šti ni većina, recimo tvrtki ne bi bila član gospodarske komore da ne mora ili obrtničke. E, država je doskočila tome i rekla sad će to biti obvezno, sad ćete svi morati biti tamo i svi ćete morati plaćati. To je na tragu oduzimanja slobode izbora, država oduzima slobodu izbora sustavno, država oduzima slobodu izbora recimo, po pitanju cijepljenja, po pitanju indijske konoplje i zapravo bilo kojem drugom, na bilo koji drugi način gdje čovjek ima slobodu izbora, ne, država kaže nećeš imati, sve mora biti birokratizirano, za sve moraš plaćati naknadu. Evo, reći ću ovim mladim ljudima koji nas gledaju slijedeću misao. Znate li da ne možete baciti udicu u more i pecati ribu? Ja sam kao dijete to radio, ali vi danas to ne možete raditi. Zašto? Zato jer je neki birokrat se dosjetio da moraš imati dozvolu za pecanje koju moraš platiti, ja mislim 600 kuna i možeš ju dobiti samo do 3. mjeseca. Ako zakasniš, ako recimo sad hoćete nabaviti tu dozvolu, ne možete kupiti godišnju, možete samo, ne znam, tjednu, mjesečnu itd. koja je jako skupa. Zašto mi moramo plaćati da bi ne znam, bacili udicu u more, zašto moramo plaćat da bi ubrali gljivu u šumi? Zašto? Zato jer cilj totalna kontrola. Privatizacija resursa, vode, sve dat u koncesiju i na kraju, cilj je učiniti vas ovisnim o novcu, da bez novca ne možete ništa. A zašto je to bitno? Zato jer onda će vam novac biti jedino božanstvo. Samo ćete se njemu klanjati jer cijelo vrijeme će vam trebati novac, a sustav će reći, OK, ako budeš poslušan, ako budeš radio što ti se kaže, dobit ćeš novac. I naravno, većina ljudi je ili ucijenjena ili podmićena, zapravo pristaje na tu vrstu intelektualne prostitucije jer kada vi razmišljate o prostituciji većina vas zamišlja klasičnu prostituciju gdje neka žena ili muškarac prodaje svoje tijelo za novac. Međutim, ovaj suvremeni oblik prostitucije nadilazi onaj antički i dobiva nove elemente, zove se znači, intelektualna prostitucija gdje vi prostituirate svoje znanje, svoju pamet, svoja mišljenja, stavove itd. i preuzimate neke druge za novac. Ta intelektualna prostitucija je još gora od ove klasične, a o njoj se ne priča u školi, a još je gora zato jer jedna prostitutka klasična nakon određenog posla, ona može razmišljati za sebe, može reći iskreno svoje mišljenje koje ima o bilo kojoj temi, dok recimo…
Kolega Pernar, ja bih vas lijepo molio, [[Upadica Pernar: može samo stat vrijeme onda.]] temeljem članka 232. vratite se na temu o kojoj danas govorimo. Izvolite.
Evo, ... [[Govornik se ne razumije.]] ja mislim 10 sekundi. A vratit ću se na temu, hoću samo reći da je politika HDZ-a prisila, moranje, moraš. Kao u beli, kada ste zadnji pa morate. E, tako je ne samo u beli kad ste zadnji, nego oni želi u svemu da tako bude. Živjeli.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na ovoj završnoj riječi. Imamo završnu riječ u ime predlagatelja, poštovani državni tajnik gospodin Tugomir Majdak, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici, evo zahvaljujem na današnjoj raspravi u okviru prvog čitanja Prijedloga zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori koji je dio paketa Ministarstva poljoprivrede Vlade RH u okviru nove poljoprivredne politike i reforme zakonodavstva u ovom dijelu. Nastavak je kroz donošenje Zakona o poljoprivrednom zemljištu, Zakona o OPG-u, Zakona o Hrvatskoj poljoprivredno-šumarskoj savjetodavnoj službi i ovaj Prijedlog zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori koji ide u smjeru vođenja brige o prije svega poljoprivrednim proizvođačima, stavljanje u fokus obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava kao temeljan održive buduće poljoprivredne proizvodnje u RH i sama komora kroz obvezno članstvo će biti partner, ne samo Ministarstvu poljoprivrede, nego i svim drugim institucijama, kako u Hrvatskoj, tako na EU razini. Završno bih rekao da se ne smijemo bojati održive HPK koja će svakako postići rezultate, određeni vakuum je bio u 2012. pa do sada kad je ovaj broj članova srozan na neodrživu razinu i u buduće kroz ovaj zakon upućuje se stvarno jače partnerstvo ove institucije po uzoru na europske zemlje, po uzoru na vrlo kvalitetan rad komore u okruženju, partnerstvo prema ministarstvu i europskim institucijama u poljoprivredi. Hvala na pozornosti.
Zahvaljujem državnom tajniku. Imamo jednu repliku. Poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Mi se zbilja snažno protivimo još jednoj obveznoj komori i opterećenju koje će dobiti naši ljudi s time, znači u ovom slučaju poljoprivrednici. Imam osjećaj da će tu, kako smo rekli nastavit niz, znači Gurilović, HDZ, Vinkovci, HGK, Dragec iz Zagorja, Ranogajec kandidat za župana HDZ-a, Hrvatska obrtnička komora i sad samo čekamo trećeg HDZ-ovca koji će sjesti na čelo ove komore koju ste upravo osnovali i koji će nastaviti živjeti i ja sam rekao sisati novac poduzetnika, kao što su ovi od trgovačkih društava u HGK-u, obrtnička od obrtnika, sada će ova komora to radit od poljoprivrednika. I to je ono što nažalost imamo, a što ne bi smjeli dopustit. Hvala.
Zahvaljujem kolega Maras. Iako ne vidim u čemu ste mu replicirali u sadržaju, državnom tajniku, ali dobro. Hvala lijepo. S ovime zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Glasovat ćemo o njoj kad se za to steknu uvjeti. Zahvaljujem se još jednom državnom tajniku Ministarstva poljoprivrede, gosponu Tugomiru Majdaku, načelniku sektora u Ministarstvu poljoprivrede gosponu Marinu Faku i voditelju službe Daliboru Jandi na obrazloženjima ovog prijedloga zakona. Hvala vam lijepo.
Prelazimo sad na glasovanje o raspravljenim točkama. Prvo je Prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori, prvo čitanje, P.Z. br. 317. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog radnog tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o Hrvatskoj poljoprivrednoj komori i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da sa 76 glasova za, 7 suzdržanih i 39 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. I prelazimo sada na izbor imenovanja i razrješenja, molim predsjednika Odbora za izbor i imenovanje i upravne poslove Antu Sanadera da obrazloži prijedloge odluka.
Hvala predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, na temelju članka 105. stavka 1. podstavka 1. i 3., članka 161. stavka 1. i članka 273. Poslovnika hrvatskog sabora predlaže se odluka o razrješenju člana i izboru članica Odbora za europske poslove Hrvatskog sabora. Predlaže se razrješenje člana Odbora za europske poslove Hrvatskog sabora Hrvoja Zekanovića, a za članicu Odbora za europske poslove Hrvatskog sabora predlaže se Dragica Roščić [[Upadica predsjednik: Molim vas sve, pa ćemo onda otvoriti raspravu.]] Predlaže se razrješenje člana Odbora za vanjsku politiku Hrvatskog sabora Ivana Pernara na osobni zahtjev a za člana Odbora za vanjsku politiku Hrvatskog sabora predlaže se dr. Branimir Bunjac. Predlaže se razrješenje člana Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost Hrvatskog sabora Vlahe Orepića za člana Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost Hrvatskog sabora predlaže se dr. Ines Strenja-Linić. Predlaže se razrješenje članice Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku Hrvatskog sabora Ane Komparić Devčić a za članicu Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku Hrvatskog sabora predlaže se Marija Alfirev. Predlaže se razrješenje člana Odbora za obitelj, mlade i sport Hrvatskog sabora Hrvoja Zekanovića a za članicu Odbora za obitelj, mlade i sport Hrvatskog sabora predlaže se Ljubica Maksimčuk. Predlaže se razrješenje člana Odbora za zaštitu okoliša i prirode Hrvatskog sabora Hrvoja Zekanovića a za člana Odbora za zaštitu okoliša i prirode Hrvatskog sabora predlaže se Pero Ćosić. Predlaže se razrješenje članice Odbora za regionalni razvoja i fondove EU-a Hrvatskog sabora Sonje Čikotić na osobni zahtjev.
Zahvaljujem kolega Sanader. Prijavljen je za raspravu Klub zastupnika SDP-a, poštovani kolega Arsen Bauk, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Bit ću relativno kratak, klub SDP-a podržat će naravno ova imenovanja, ali željeli bi izraziti želju da se završe imenovanja vanjskih članova odbora pritom misleći na vanjske članove Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Naime, nedavno sam u gradu vidio jednog od predloženih kandidata koji je bio predložio Odboru za imenovanje čije prezime ima 4 slova i pitao me kada će to biti pa mu ja nisam znao što ću reći pa vas molim da nam pomognete ako slijedeći put gospodina Šeksa vidim u gradu što da mu kažem, pa apeliram da se što prije imenuju vanjski članovi Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav kako i je predložio Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Predlažem da glasujemo objedinjeno. Slažete li se svi? Ako se slažete onda dajem na glasovanje Prijedlog odluka Odbora za izbor, imenovanje i upravne poslove, molim vas glasujmo. Utvrđujem da je sa 110 glasova i 3 protiv donešene odluke kako ih je predložio odbor. Time smo došli do kraja glasovanja, sada idemo na iznošenje stajališta sukladno članku 249. Idemo sada na još jednu dopunu dnevnog reda jer smo u međuvremenu dobili, a ne onda prvo idemo još na izbor i imenovanje i razrješenje. Dakle nakon toga ćemo imati još jednu dopunu dnevnog reda pa bih molio potpredsjednika Odbora za izbor i imenovanje i upravne poslove, poštovanog kolegu Silvana Hrelju da obrazloži prijedlog odluka pa predlažem da onda imamo objedinjenu raspravu a možemo i objedinjeno glasovati ako nema nikakvih primjedbi, izvolite kolega Hrelja.
Zahvaljujem. Prva je odluka o razrješenju i izboru i izbora članova Odbora za obranu Hrvatskog sabora. Razrješuje se član Odbora za obranu Hrvatskog sabora Vlaho Orepić. Za člana Odbora za obranu Hrvatskog sabora bira se Miro Bulj. Druga odluka, odluka o izboru i prestanku mandata člana Odbora za gospodarstvo Hrvatskog sabora. Za člana Odbora za gospodarstvo Hrvatskog sabora bira se Žarko Tušek. Dana 25. svibnja 2018. dužnost Odbora za gospodarstvo Hrvatskog sabora prestaje obnašati Darko Horvat zbog mirovanja zastupničkog mandata. Prijedlog treće odluke glasi, odluka o izboru i prestanku mandata članova Odbora za turizam Hrvatskog sabora. Za članove Odbora za turizam Hrvatskog sabora biraju se Sonja Čikotić i Ante Pranić. Dana 9. lipnja 2017. dužnost člana Odbora za turizam Hrvatskog sabora prestao je obnašati Mato Franković zbog prestanka zastupničkog mandata. Dana 1. listopada 2017. dužnost člana Odbora za turizam Hrvatskog sabora prestao je obnašati Ivan Klarin zbog mirovanja zastupničkog mandata. Slijedeća odluka je odluka o izboru i prestanku mandata člana Odbora za Hrvate izvan RH Hrvatskoga sabora. Za člana Odbora za Hrvate izvan RH Hrvatskoga sabora bira se Božo Petrov. Dana 31. ožujka 2018. dužnost člana Odbora za Hrvate izvan RH Hrvatskoga sabora prestao je obnašati Miroslav Šimić zbog mirovanja zastupničkog mandata. Slijedeća odluka, odluka o izboru i prestanku mandata člana Odbora za zaštitu okoliša i prirode Hrvatskoga sabora. Za člana Odbora za zaštitu okoliša i prirode Hrvatskoga sabora bira se Domagoj Mikulić. Dana 25. svibnja 2018. dužnost člana Odbora za zaštitu okoliša i prirode Hrvatskoga sabora prestao je obnašati Darko Horvat zbog mirovanja zastupničkog mandata. Slijedeća odluka, odluka o izboru članice i prestanku mandata člana Odbora za regionalni razvoj i fondove EU-a Hrvatskoga sabora. Za članicu Odbora za regionalni razvoj i fondove EU-a Hrvatskoga sabora bira se Sonja Čikotić. Dana 11. svibnja 2017. dužnost člana Odbora za regionalni razvoj i fondove EU-a Hrvatskoga sabora prestao je obnašati Maro Kristić zbog prestanka zastupničkog mandata. Slijedeća odluka, odluka o izboru potpredsjednice i prestanku mandata potpredsjednika Odbora za međuparlamentarnu suradnju Hrvatskoga sabora. Za potpredsjednicu Odbora za međuparlamentarnu suradnju Hrvatskoga sabora bira se Sunčana Glavak. Dana 25. svibnja 2018. dužnost potpredsjednika Odbora za međuparlamentarnu suradnju Hrvatskoga sabora prestao je obnašati Darko Horvat zbog mirovanja zastupničkog mandata. Slijedeća oduka, odluka o izboru i prestanku mandata člana Mandatno-imunitetnog povjerenstva Hrvatskoga sabora. Za člana Mandatno-imunitetnog povjerenstva Hrvatskoga sabora bira se Robert Podolnjak. Dana 31. ožujka 2018. dužnost člana Mandatno-imunitetnog povjerenstva Hrvatskoga sabora prestao je obnašati Miroslav Šimić zbog mirovanja zastupničkog mandata. Slijedeća odluka, odluka o razrješenju i izboru člana Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe strategije suzbijanja korupcije. Razrješuje se član Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe strategije suzbijanja korupcije iz reda zastupnika Milorad Batinić. Za člana Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe strategije suzbijanja korupcije iz reda zastupnika bira se Nikola Grmoja. I zadnja odluka o imenovanju članice i zamjenika člana i prestanku mandata člana i zamjenice člana izaslanstva Hrvatskog sabora u parlamentarnoj dimenziji srednjeeuropske inicijative. Za članicu izaslanstva Hrvatskog sabora u parlamentarnoj dimenziji srednjeeuropske inicijative imenuje se Sunčana Glavak. Sunčana Glavak, za zamjenika člana Izaslanstva Hrvatskoga sabora u parlamentarnoj dimenziji srednjoeuropske inicijative imenuje se Stjepan Čuraj. Dana 25. svibnja 2018. dužnost člana Izaslanstva Hrvatskoga sabora u parlamentarnoj dimenziji srednjoeuropske inicijative prestao je obnašati Darko Horvat zbog mirovanja zastupničkog mandata. I konačno dana 10. svibnja 2017. dužnost zamjenice člana izaslanstva Hrvatskoga sabora u parlamentarnoj dimenziji srednjoeuropske inicijative prestala je obnašati Ljubica Ambrušec zbog prestanka zastupničkog mandata. Hvala lijepa. To bi bilo sve.
Hvala kolega Hrelja. Otvaram raspravu. Ako se nitko ne javlja zaključujem raspravu i onda bi glasovali objedinjeno o svim točkama. Pa dajem na glasovanje Prijedlog odluka Odbora za izbor, imenovanje i upravne poslove. Molim vas glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 98. glasova za donijeli odluku kako ju je predložio odbor. Idemo sada na izbor, imenovanja i razrješenja pa bih moli predsjednika Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove Antu Sanadera da obrazloži prijedlog odluka. Izvolite.
Hvala predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Na temelju članka 105. stavka 1. podstavka 1. i 2. iz članka 161. Poslovnika Hrvatskoga sabora Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove predlaže da se razriješi član Odbora za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora Stjepan Čuraj a da se za člana Odbora za zakonodavstvo Hrvatskoga sabora predloži gospodin Kažimir Varda. Predlaže se da se za člana Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo Hrvatskoga sabora predloži gospodin Tomislav Žagar jer je dana 5. prosinca 2017. dužnost člana Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo Hrvatskoga sabora prestao obnašati dr. Ivan Kovačić zbog mirovanja zastupničkog mandata [[Upadica predsjednik: To je sve?]] Još jedan [[Upadica predsjednik: Ima još jedan, dobro.]] Predlaže se za članove Savjeta za robne zalihe iz reda uglednih stručnjaka iz područja gospodarstva dr. znanosti Slavko Perica i Mladen Šurbek.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu o sva tri prijedloga. Zatvaram raspravu, budući se nitko ne javlja. I onda dajem na glasovanje Prijedlog odluke Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove, molim glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno 89 glasova za donijeli odluke kako je predložio odbor.
Sada prelazimo na: - Izbor, imenovanja i razrješenja; Molim predsjednika Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove Antu Sanadera da obrazloži prijedlog Odluke.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Na temelju članka 105. stavka 1., podstavka 3. članka 161., stavka 1. i članka 273. Poslovnika Hrvatskog sabora Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora podnosi Hrvatskom saboru Prijedlog odluke o imenovanju i prestanku mandata guvernera HNB-a. Za guvernera HNB-a predlaže se dr.sc. Boris Vujčić jer je dana 8. srpnja 2018. dužnost guvernera HNB-a prestao obnašati dr. Boris Vujčić zbog prestanka mandata. Zajedničkim dopisom od 11. srpnja 2018. Klub zastupnika HDZ-a, Klub zastupnika HNS-a, Liberalni demokrati, Klub zastupnika HDS-a, Klub zastupnika HSLS-a i HDSSB-a te Klub zastupnika SDSS predložio je za guvernera prof. dr. Borisa Vujčića. Sukladno odredbi članka 80. zakona Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora u navedenom prijedlogu zatražio je mišljenje odbora za financije i državni proračun a Odbor za financije i državni proračun je na sjednici održanoj 11. srpnja 2018. većinom glasova podržao prijedlog klubova zastupnika da se za guvernera HNB-a imenuje prof. dr. Boris Vujčić. Odbor za izbor i imenovanje temeljem toga Hrvatskom saboru na 28. sjednici održanoj 11. srpnja bez rasprave u skladu sa člankom zakon i podstavkom 3. članka 161. Poslovnika Hrvatskog sabora, većinom glasova 8 za i 2 suzdržana utvrdio je ovaj prijedlog odluke sa obrazloženjem koji podnosi Hrvatskom saboru.
Puno vam hvala.
Dalje, odluka o imenovanju zamjenice guvernera i 3 viceguvernera HNB-a i prestanku mandata zamjenika guvernera i 3 viceguvernera HNB-a. Za zamjenicu guvernera HNB-a predlaže se dr.sc. Sandra Švaljeg. Za viceguvernere HNB-a predlažu se mr.sc. Slavko Tešija, dr.sc. Roman Šubić i mr.sc. Martina Drvar. Zamjenici guvernera i viceguverner HNB-a imenuju se na dužnost sa danom 18. srpnja 2018. Zamjeniku guvernera HNB-a Relji Matiću i viceguverneru HNB-a Tomislavu Presečanu, Damiru Odaku i Vedranu Šošić mandat prestaje danom 17. srpnja 2018. ako se ovo usvoji [[Upadica Radin: Ajmo sve odjednom, ajmo sve odjednom.]] Odbor za izbor i imenovanje predlaže odluku o razrješenju članice Odbora za europske poslove Hrvatskog sabora. Predlaže se da se razriješi članica Odbora za europske poslove Hrvatskog sabora dr.sc. Romana Jerković. Predlaže se razrješenje člana Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora dr.sc. Marka Vučetića a za člana Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora predlaže se dr.sc. Robert Podolnjak. Predlaže se razrješenje člana Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora dr. Marka Vučetića a za člana Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora predlaže se Marko Sladoljev.
To je to. Dakle, po svim ovim zapravo prijedlozima otvaram raspravu, možemo govoriti o bilokojemu, u bilokojem redoslijedu, izvolite. Nitko se ne javlja. Hvala vam lijepa. Zahvaljujem predsjedniku odbora, zaključujem raspravu i glasovat ćemo sutra.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,25 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom, molim vas da zauzmete svoje mjesta, kao što sam i najavio, krećemo s glasovanjem. Prvo ćemo ići na izbor i imenovanja i razrješenja. Pa glasujemo o prijedlozima odluka Odbora za izbor imenovanja i upravne poslove. Rasprava je zaključena, prvo dajem na glasovanje prijedlog odluke o imenovanju i prestanku mandata guvernera HNB-a. Molim uključite se i glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 78 za, 19 suzdržanih i 6 glasova protiv, donijeta odluka kako je predložio Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove. Drugo, dajem na glasovanje prijedlog odluke o imenovanju zamjenice guvernera i tri viceguvernera HNB-a i prestanka mandata zamjenika guvernera i tri viceguvernera HNB-a molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 78 glasova 38 glasova protiv, donijeta odluka kako je predložio Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove. Idemo sada ponovo na izbor imenovanja i razrješenja o prijedlozima o kojima je rasprava zaključena pa prvo dajem na glasovanje prijedlog odluke o razrješenju članica Odbora za europske poslove Hrvatskog sabora, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 77 za i 1 suzdržan donijeta odluka koju je predložio Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove. Drugo, dajem na glasovanje prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, 77 glasova za donijeta odluka kako je predložio Odbor za izbor, imenovanja i pravne poslove. Treće, dajem na glasovanje prijedlog odluke o razrješenju i izboru članova Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, 77 glasova za donijeta odluka kako je predložio Odbor za izbor, imenovanja i pravne poslove. Idemo sada ponovo izbor i imenovanja, ali ću sada trebati predsjednika Odbora za izbor i imenovanja i upravne poslove Antu Sanadera da obrazloži prijedlog još jedne odluke, molim vas predsjedniče odbora, izvolite.
Hvala predsjedniče. Na temelju članka 105. stavka 1. podstavka 3. Poslovnika Hrvatskog sabora Odbor za izbor i imenovanje i upravne poslove Hrvatskoga sabora podnosi Hrvatskom saboru prijedlog odluke o imenovanju članova Odbora za ustav, poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora. Odbor za Ustav, poslovnik i politički sustav Hrvatskog sabora za vanjske članove predlažu se: dr. znanosti Sanja Barić, dr. znanosti Anita Blagojević, dr. znanosti Ivan Koprić, dr. znanosti Frane Staničić i Vladimir Šeks.
Otvaram raspravu, imate i materijal, bio je jasan kolega … [[Govornik se ne razumije.]] Ajde pročitajte još jednom, s mjesta, samo za one koji nisu čuli.
Doktor znanosti Sanja Barić, doktor znanosti Anita Blagojević, doktor znanosti Ivan Koprić, doktor znanosti Frane Staničić i Vladimir Šeks.
Dobro. Dajem na glasovanje prijedlog odluke, odbora, ustvari otvaram raspravu, prvo. Javlja li se netko za raspravu? Ako ne, zaključujem raspravu i dajem na glasovanje prijedlog odluke Odbora za izbor i imenovanja i upravne poslove, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 77 za i jedan glas protiv, donijeta odluka kako ju je predložio odbor.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda, Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o prijenosu osnivačkih prava nad Sveučilištem Sjever na RH, prvo čitanje, P.Z. br. 254. Predlagatelj je zastupnik kolega Robert Podolnjak na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koji se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo, nadležni Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Pozivam poštovanog kolegu gospodina Roberta Podolnjaka da nam da dodatno obrazloženje prijedloga Zakona. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice, poštovane kolegice i kolege. Kao zastupnik sam predložio Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o prijenosu osnivačkih prava nad Sveučilištem Sjever na RH. U svibnju 2015. godine, Hrvatski sabor donio je Zakon o prijenosu osnivačkih prava nad Sveučilištem Sjever na RH čime je to Sveučilište formalno postalo osmo javno Sveučilište u Hrvatskoj. Do tada je Sveučilište Sjever formalno bilo privatno Sveučilište i ako su njegovi osnivači bile jedinice lokalne samouprave, gradovi Varaždin i Koprivnica. Za razliku od nekih drugih javnih sveučilišta, kao npr. Sveučilišta u Puli, Sveučilišta u Zadru ili Sveučilišta u Slavonskom Brodu, u kojim slučajevima je Hrvatski sabor donio Zakon o osnivanju sveučilišta, molim samo da vrijeme bude prikazano, u kojim slučajevima je Hrvatski sabor donio Zakon o osnivanju sveučilišta. U slučaju Sveučilišta Sjever, RH je preuzela osnivačka prava od dotadašnjih osnivača jedinica lokalne samouprave. Radilo se, kako je navedeno u prijedlogu zakona koji je predložila Vlada RH o svojevrsnom podržavljenju već postojeće visokoškolske institucije. Sveučilište Sjever ima dva sveučilišta centra, u Varaždinu i Koprivnici. Sjedište sveučilišta je u Koprivnici. U sveučilišnom centru Varaždin studenti mogu izabrati preddiplomske studije elektrotehnika, smjera automatizacija, multimedija, oblikovanje i primjena, proizvodno strojarstvo, tehnička i gospodarska logistika, graditeljstvo i sestrinstvo te diplomske studije poslovna ekonomija u smjerovima međunarodna trgovina, turizam i posebni imamo studij odnosi s javnošću. U sveučilišnom centru Koprivnica studenti mogu upisati preddiplomske studije poslovanje i menadžment, novinarstvo, i medijski dizajn te diplomske studije ambalaža, održiva mobilnost i logistika, novinarstvo te medijski dizajn. RH je donošenjem Zakona o prijenosu osnivačkih prava nad Sveučilištem Sjever na RH preuzela osnivačka prava, ali navedenim zakonom nije, kao u drugim slučajevima osnivanja sveučilišta putem zakona odredila sjedište sveučilišta, niti je mijenjala naziva sveučilišta. Kada je riječ o nazivu sveučilišta, smatram, ono nije primjereno i u potpunosti odudara od naziva svih ostalih javnih sveučilišta u RH. Danas je u RH 9 javnih sveučilišta, 9 posljednje osnovano zakonom je Sveučilište u Slavonskom Brodu i nazivi tih sveučilišta, su redom, Sveučilište u Dubrovniku, Sveučilište Josipa Jurja Strossmayera u Osijeku, Sveučilište Jurja Dobrile u Puli, Sveučilište u Rijeci, Sveučilište u Splitu, Sveučilište u Zadru, Sveučilište u Zagrebu, Sveučilište u Slavonskom Brodu i Sveučilište Sjever. Ovo sam namjerno izgovorio sve nazive sveučilišta, svih javnih sveučilišta u RH, kako bi pokazao, da sva ta javna sveučilišta u svom nazivu sadrže ime grada u kojem je sjedište sveučilišta, bez iznimke, osim Sveučilište Sjever. Sveučilište Sjever, dobilo je specifičan naziv zbog činjenice, da se studijski programi izvode u 2 studijska centra u Varaždinu i u Kopirnici. No sam naziv na hrvatskom ili bilo kojem stranom jeziku, ni na koji način ne određuje gdje se nalazi to sveučilište, jer iz oznake sjever, ne može se nikako zaključiti gdje bi ono moglo biti. Sva ostala sveučilišta, čak i na svojoj web stranicama imaju jasnu oznaku grada u kojem se nalaze i vrlo lako je provjeriti kako sveučilišta, primjerice Sveučilište u Zagrebu ima oznaku www.unizg, Sveučilište u Rijeci uniri, Sveučilište u Splitu unist, zatim u Osijeku, slično, dakle sva sveučilištu imaju tu oznaku grada, kraticu oznaka grada. Jedino Sveučilište Sjever nema i ne može imati tu oznaku. Ali, sada biste vjerojatno pomislili, da je kratica web stranica, web sitez unis, po prvom slovu riječi sjever, nije, nego je odabrana slovo N, unin, zašto? Jer je to prvo slovo engleske riječi north. Dakle, u kratici web stranice vi imate oznaku za uni kao što je uobičajeno, ali na kraju zadnje slovo je englesko slovo za sjever. Još jedna samo mali … [[Govornik se ne razumije.]] , jedna mala specifičnost. Iz navedenog razloga, zakonom sam predložio prvu promjenu, a to je da se predloži naziv Sveučilište Sjever i da se njegov naziv uskladi s nazivljem svih ostalih javnih sveučilišta u RH, prema sjedištu sveučilišta, a sjedište sveučilišta kao druga ključna promjena prijedloga zakona bila bi u Varaždinu. Zakonom se dakle, predlaže da naziv Sveučilište Sjever bude Sveučilište u Varaždinu, sa sjedištem u Varaždinu. Taj prijedlog, temelji se na činjenici da danas znatno veći broj studenata, tog sveučilišta studira na nekom od studijskih programa koji se izvode u studenskom centru u Varaždinu u odnosu na broj studenata koji studiraju i na studijskim programima u Koprivnici. Prema službenim podacima, kojima raspolažem, na Sveučilište Sjever je studiralo 2850 studenata, a od toga 2460 studenata na studijskim programima u studijskom centru Varaždin, a 381 u studijskim programima u studijskom centru Koprivnica. To su službeni podaci iz svibnja 2015. g. kada je ovaj Hrvatski sabor, odlučivao zakonom o prijenosu osnivačkih prava na RH. Iako sam tražio i svježe podatke i sa sveučilišta nisam ih dobio. Međutim, smatram da su i ti podaci relevantni i da se bitno nisu promijenili od donošenja zakona 2015. g. Kao što vidite, daleko veći broj studenata, studira u studijskom centru Varaždinu, daleko veći broj programa. Naročito onih programa koji su proizašli iz nekadašnjeg Veleučilišta u Varaždinu, koji se stopilo s nekadašnjim medijskim sveučilištem koje je imalo sjedište u Koprivnici. U biti u najvećem dijelu programa koji se izvode, današnje Sveučilište Sjever, ima svoje ishodište u Veleučilištu u Varaždinu. Pokušajte zamisliti, da Sveučilište u Zagrebu, koje ima neke svoje sastavnice, fakultete, u drugim gradovima u RH, primjerice u Varaždinu gdje su FOI, ili Geotehnički fakultet da nema sjedište u Gradu Zagrebu, nego da ima sjedište u gradu Varaždinu, u kojem je daleko manji broj studenata nego što je u glavnom gradu. Dakle, takva je situacija trenutno kada je riječ o Sveučilište Sjever. Dakle, po svim ključnim razlozima, a to je broj studenata, studijski programi, naslijeđe Veleučilišta u Varaždinu iz kojeg proizlazi ovo sveučilište govore u prilog tome, da sjedište sveučilišta treba biti u Varaždinu i da bi se ono trebalo zvati Sveučilište u Varaždinu kao što je uobičajeno za sva ostala sveučilišta u RH. Dozvolite mi da se ukratko osvrnem i na argumente Vlade RH koja se očitovala o ovom prijedlogu zakona smatrajući da ne postoji opravdani razlog za predloženi zakon. Ističu se tri razloga koje navodi Vlada. Ona je osporava da osnivač ima pravo mijenjati naziv i sjedište sveučilišta, ali ističe da nije nužno da se sveučilište naziva prema sjedištu grada i da u svom nazivu ima ime sjedišta, da međunarodna praksa po tom pitanju je različita. Ja se osobno s time mogu složiti. Međunarodna praksa doista jest doista jest različita, imate vrlo dobro poznata sveučilišta u svijetu koja u svom nazovu nemaju naziv grada ili mjesta u kojem im je sjedište i vi iz naziva sveučilišta Yale ili Cambridge, ne možete znati u kojem to gradu imaju sjedište ta dobro poznata sveučilišta. Ja se nisam niti pozivao na međunarodna iskustva ili praksu, govorim isključivo o nazivlju javnih sveučilišta u RH. A ovdje od 9 javnih sveučilišta postoji samo jedna iznimka i zbog toga smatram daje ona neopravdana. Drugi razlog koji ističe Vlada RH je da bi izmjena naziva Sveučilišta Sjever iziskivala dodatne financijske i administrativne resurse. Sveučilišni centar u Varaždinu ima apsolutno sve prostorne i druge uvjete i administrativne uvjete da može biti sjedištem sveučilišta, dakle to apsolutno nije sporno. A ja vjerujem da Vlada RH nije mislila da bi neki manji troškovi poput promjene ploča ili pečata i registracije u trgovačkom sudu bili oni troškovi na koje se misli u njenom obrazloženju. Ti su troškovi toliko mali da su Varaždinu zaključili da bi te troškove platili i vijećnici gradskog vijeća i moj prijedlog bio i članovi županijske skupštine i dužnosnici ukoliko bi to doista bio proračunski problem za RH. Treći razlog koji iznosi Vlada RH je da odluku osnivača ustanove o promjeni naziva i sjedišta Sveučilišta Sjever, moglo bi donijeti svojom odlukom Ministarstvo znanosti i obrazovanja koje po zakonu vrši osnivačka prava u ime RH. Moram reći da osobno nisam suglasan da ne bih mogao prihvatiti takvo stajalište Vlade da bi Ministarstvo znanosti i obrazovanja moglo svojom odlukom mijenjati naziv i sjedište sveučilišta iako u ime RH ima osnivačka prava. U raspravi na sjednici Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, također je bilo mišljenje koje je iznijeto u stajalištu odbora da Ministarstvo znanosti to ne bi moglo učiniti svojom odlukom, ja postavljam samo jedno logično pitanje, a to je obzirom da su sveučilišta u RH osnovana zakonom, naveo sam vam primjere nekih novijih sveučilišta u Puli, u Zadru, u Slavonskom Brodu, u svim navedenim zakonima, postoje odredbe o nazovu i sjedištu sveučilišta i po meni je logično, pravno tumačiti da ono što je zakonom ovaj Hrvatski sabor propisao, ne može se aktom nekog drugog tijela niti Vlade a niti ministarstva ukoliko izrijekom ne bi bilo ovlašteno, zakonom mijenjati naročito naziv sveučilišta i njegovo sjedište. Gledao sam i statute pojedinih javnih sveučilišta i u njim ne posebnih odredbi o promjeni i naziva sveučilišta i njegova sjedišta, u statutu se samo navode odredbe koje su već sadržane u zakonu o osnivanju pojedinog sveučilišta. I osim isključivo kod sveučilišta Sjever gdje ćete u statutu naći odredbu da odluku o promjeni naziva i sjedišta sveučilišta donosi Senat 2/3 većinom uz prethodnu suglasnost osnivača. Zanimljivo je da je to jedino javno sveučilište koje koliko sam ja uspio provjeriti, ima takvu odredbu. Niti jedno drugo koje je osnovano zakonom RH, dakle ovog Sabora, nema takve odredbe. Po Zakonu o ustanovama logično je da osnivač određuje naziv javne ustanove. I to je slučaj kod svih zakonima kojima je utvrđen naziv i sjedište sveučilišta i ta sveučilišta u svojim statutima nemaju odredbu kakvu primjerice ima Sveučilište Sjever. Očito je ta odredba na neki način ugrađena u statut 2015. ili 2016. kada se on usklađivao sa Zakonom o prijenosu osnivačkih prava ali po mojem mišljenju, nije ovdje riječ o odluci senata sveučilišta nego isključivo tijela koja donosi zakon koje je osnivač i koje zakonom jedino o tome može odlučivati. U tom smislu smatram jednako tako argument koji je istaknut na odboru, ali jedino na odboru da bi predloženi zakon kršio članak 68. Ustava RH koji jamči autonomiju sveučilišta, smatram da o tome nema niti govora. Svi ostali zakoni kojim se uređuje naziv i sjedište sveučilišta, a naveo sam samo nekoliko nedvojbeno govore u prilog da je to ovlast osnivača sveučilišta. I nemate posebnih odredbi čak i u statutu koje bi govorile o traženju mišljenja senata ili nekog drugog tijela sveučilišta, iako ja osobno mislim da bi to mišljenje trebalo tražiti u postupku promjene naziva i sjedišta sveučilišta, ali je pravo osnivača ustanove da o tome odlučuje. Ali vjerujem da bi bila dobra praksa koju bi trebalo propisati da se traži mišljenje ili da se eventualno uvaži određeni prijedlog koji bi dolazio od sveučilišta i njegovih nadležnih tijela. Ali napominjem, niti u zakonima kojim su osnovana pojedina javna sveučilišta, niti u njihovim statutima nema odredbi koje bi posebno govorile o promjeni naziva i sveučilišta, niti o inicijativi, niti o suglasnostima. Konzultirao sam statut Sveučilišta u Puli, u Zadru dakle oni koji su kasnije osnovani zakonom ovog Hrvatskog sabora u tom smislu smatram da ne postoji kršenje ustavne odredbe o autonomiji sveučilišta. Sveučilište je autonomno u svojem znanstvenom djelovanju i naravno u ustrojavanju svih svojih sastavnica i djelovanju i u tome apsolutno postoji autonomija sveučilišta. Ovdje govorimo isključivo samo o dvije komponente, to je naziv i to je sjedište, time se ne ugrožava ni na koji način autonomija sveučilišta. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Robertu POdolnjaku na ovim obrazloženjima prijedloga zakona. Imamo nekoliko replika poštovani kolega Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Podoljnjak, ja mislim da ovo nije životno važno pitanje za studente i zaposlene Sveučilište Sjever. I sami ste rekli da da imamo Sveučilište Josipa Juraja Strossmayera u Osijeku, Sveučilište Juraj Dobrila u Puli, Veleučilišta Lavoslav Ružička u Vukovaru, Veleučilište Nikola Tesla u Gospiću i mislim da je bitnije da i u Saboru raspravljamo o nekim temama koje će osigurati povećanje studijskih programa, veća ulaganja u područje znanosti i umjetnosti nego raspravu o tome kako će se neko sveučilište zvati, pogotovo što mi nije jasno ova vaša inicijativa od koga dolazi. Da li je to vaša osnovna inicijativa ili ste proveli nekakvo istraživanje, anketu među svim zaposlenim na Sveučilištu Sjever, među svim studentima i na temelju njihovog razmišljanja došli do zaključka da je potrebno promijeniti ime sveučilišta?
Zahvaljujem kolega Jovanović. Odgovor kolega Podolnjak. Izvolite.
Zahvaljujem. Dozvoljavam da vama iz Rijeke i to ne mora biti važna tema. Vjerujte mi da je važna u mom gradu i mojoj županiji, dakle u Varaždinu i u Varaždinskoj županiji. Svi politički dužnosnici koji su se o tome izjasnili u gradu i gradonačelnik i predsjednik gradskoga vijeća apsolutno podupiru ovu ideju. Mislim da jedino predstavnici jedne stranke su izrazili negativno mišljenje, da su to bili predstavnici HNS-a, nitko drugi. Dakle ova inicijativa ima potporu i gradonačelnika i gradskoga vijeća i smatramo je važnom iz razloga koje sam i naveo, primjerenim, pravičnim i u skladu sa činjenicom da je ovo sveučilište danas zapravo pravni sljednik nekadašnjeg Veleučilišta u Varaždinu koje je bilo izuzetno prepoznatljivo i bilo bi logično da umjesto Veleučilišta u Varaždinu postoji sveučilište u Varaždinu.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Podolnjaku na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Damir Tomić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Da, kolega možda je to vama doista važno, ali teme bi trebale biti reforma obrazovanja koju ova Vlada ne provodi, omogućavanje studentima bolji standard, boljih programa itd. Ali nisam se zato javio na repliku nego ste spomenuli nekoliko puta Zakon o osnivanju Sveučilišta u Slavonskom Brodu iz 2015. godine koji smo ovdje plebiscitarno donijeli u Hrvatskom saboru. Podsjetit ću i vas i Vladu RH da se ovaj zakon ne provodi već treću godinu za redom i da je to vjerojatno projekt ove Vlade, Projekt Slavonija gdje pokazuju posebnu brigu za mlade i razvoj Slavonije. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Tomiću. Odgovor kolega Podolnjak. Izvolite.
Zahvaljujem. Nešto sam pratio i događanja oko Sveučilišta u Slavonskom Brodu i ukoliko ste pogledali ovaj prijedlog zakona koji sam podnio, vidjeli ste u njemu da ostavljam upitnik vezan uz Sveučilište u Slavonskom Brodu u tom trenutku postojao je još ozbiljan prijepor Sveučilišta u Osijeku, izdvajanju određenih sastavnica tog sveučilišta koja bi postala dio Sveučilišta u Slavonskom Brodu. Tada još nije bilo ni odluke Ustavnoga suda koji se o tome očitovao. Bilo je također pitanje da li se zakonom na taj način može utjecati na autonomiju Sveučilišta u Osijeku, dakle pratio sam tu temu. Važno je dakle bilo i vama u Slavonskome Brodu osnovati posebno sveučilište sa studijskim programima, to je isto tako važno i u Varaždinu. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Mario Habek. Izvolite.
Poštovani kolega Podolnjak. Pa ne slažem se s vama da naziv Sveučilište Sjever nije primjereno odnosno da je neprimjeren naziv. U biti ako gledamo iz druge perspektive, u tome je poanta, Sveučilište Sjever može slati jednu drugačiju poruku, može slati poruku da se sjever udružio, da ima jako sveučilište i da u biti im želja da studenti budu zadovoljni, da budu na prvom mjestu, a ne gdje je sjedište i kako se zove. No ja bih vas samo podsjetio, vi ste član MOST-a, MOST je bio na vlasti 2 godine, ja se ne sjećam da ste ikada pokrenuli pitanje o tome da se povećaju sredstva koja se iz državnog proračuna izdvajaju za Sveučilište Sjever, naime izdvaja se godišnje 23 milijuna kuna što je za upola manje od sljedećeg po redu sveučilište koje dobiva preko 40 milijuna, a ima trećinu studenata manje nego Sveučilište Sjever.
Zahvaljujem kolega Habek. Odgovor kolega Podolnjak. Izvolite.
Zahvaljujem. Sveučilište Sjever je naravno teško se izborilo za mjesto pod suncem, bilo je velikih otpora i da se osnuje i da postane, ne da se osnuje kao privatno sveučilište, nego da postane javno sveučilište i bile su teške porođajne muke te 2015. godine. Međutim, sljedeći je korak naravno da dobije zasluženi dio tog proračunskog kolača koji je namijenjen znanosti i visokome školstvu i slažem se da to u ovom trenutku je manje za Sveučilište Sjever po broju studenata, nego što je to za neka druga sveučilišta. Slažem se da je to izuzetno važno, ali smatram da nije samo kozmetička promjena, da se sveučilište dobije drugi naziv koji mu pripada i naravno sjedište s time zajedno. To nije nevažan razlog, nikada nije ni bio. Za Varaždince sasvim sigurno ne.
Zahvaljujem kolega Podolnjak. Sljedeća replika, poštovani kolega Damir Felak, izvolite.
Poštovani dopredsjedniče Hrvatskog sabora, kolega Podolnjak. Želim se očitovati oko, odnosno replicirati vam oko ovog djela da smatrate da naziv sveučilišta nije primjeren, mislim da to nisu korektne riječi, to je evo nešto slično je rekao i gospodin Habek. Ima puno bitnijih stvari od toga gdje će biti sjedište sveučilišta i koji mu je naziv, ali mislim da s ovim nazivom sjever, odmah kod osnivanja, znači ne kad je država preuzimala vlasničke udjele, nego kad su gradovi Varaždin i Koprivnica osnivali Sveučilište Sjever je poslana jedna poruka da se želi udružiti taj sjever Hrvatske, SZ i da se ostaje otvoreno i za druge gradove da se priključe eventualno tom sveučilištu i mislim da je naziv sveučilišta sasvim primjeren i da ovo spada u sferu sitnog politikanstva što vi tražite, možda da se zove Jug i da je sjedište u Metkoviću onda vjerojatno ne bi imali nikakvih primjedbi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Felak. Odgovor kolega Podolnjak, izvolite.
Žao mi je ako to doživljavate kao politikantski prijedlog. Ja sam rekao da brojke jasno pokazuju gdje se odvija najveći dio studijskih programa i gdje je najveći broj studenata. Pravično je i logično da tamo bude sjedište sveučilišta, kako god vi to smatralo politikantskim prijedlogom, on nije. Po broju studenata, kako imate 80% studenata u gradu Varaždinu, gdje je zapravo niknulo to veleučilište, vrlo prepoznatljivo veleučilište u Varaždinu, logično je i pravično da tamo bude sjedište sveučilišta, a mi znamo zapravo način na koji je nastajalo to sveučilište spajanjem veleučilišta i medijskog sveučilišta, tko je imao dopusnicu itd. ali time nećemo opterećivati govornicu Hrvatskog sabora.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Podolnjaku na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Domagoj Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine podpredsjedniče. Gospodine Podolnjak. Iz perspektive Slavonije kada vidite da postoji Zakon o Sveučilištu u Slavonskom Brodu koje ne postoji, znači postoji de jure, ali defakto ne postoji. Nama se ovaj problem čini trivijalnim. Znači činjenica je da Sveučilište Sjever postoji, da radi, da se studenti obrazuju itd. Mislim da bi trebali govoriti o tome, trebali bi govoriti i o standardu studenata, kvaliteti nastave, novcu koji izdvajamo za sveučilišta kao što ste spomenuli prije. Ono što mene posebno brine je rejtinzi našeg sveučilišta u međunarodnim okvirima, dakle unutar EU itd. Dakle da li je sjedište u Varaždinu, Koprivnici, ne znam, to je meni, kažem iz perspektive Slavonca trivijalno jer mi imamo zakon o Sveučilištu u Slavonskom Brodu, odluka Ustavnog suda je donešena u korist provedbe ovog zakona koji se dalje ne provodi. Slavonski Brod i dalje, defakto Sveučilište nema, ima samo zakon.
Zahvaljujem kolega Hajduković. Odgovor kolega Podolnjak, izvolite.
Slažem se s vama da je problem u provedbi zakona i to nije dobro, dakle da se jedan zakon koji je donio Hrvatski sabor, ali očito vidite da postoje specifični interesi svakog sveučilišta i da jedno sveučilište očito ne može lako prihvatiti da bez određene njegove suglasnosti se ne može osnovati drugo sveučilište, izdvojiti određeni fakultet, određene sastavnice koje će postati dio drugog sveučilišta. Time dakle jasno naznačujete da postoje i oni možda i partikularni interesi koji nisu vezani za donošenje zakona. U konkretnom slučaju, ja bih rekao da i kod Sveučilišta Sjever postoje dosta tih partikularnih interesa, ali ja znam i samnom je kontaktiralo mnogo djelatnika sveučilišta koji naravno ne mogu javno govoriti, iz naravno poznatih razloga, što se ne žele niti zamjerati rukovodstvu sveučilišta pa onda zapravo su prinuđeni o tome šutjeti.
Zahvaljujem gospodine Podolnjak, molim bi vas malo da na vrijeme pripazite. Poštovana kolegica Vesna Bedeković, slijedeća replika, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Podolnjak, ja bi se isto osvrnula kratko na onaj dio vašeg izlaganja u kojem ste govorili o primjerenosti naziva Sveučilišta Sjever i nekako mi se čini da je to jedno od vaših polaznih teza kada govorite uopće o potrebi promjene naziva. Naime, primjerenost naziva, bilo čega pa i sveučilišta u Sjeveru možemo promatrati iz različitih perspektiva. Dakle, možemo gledati iz vaše perspektive što ja prihvaćam, mogu prihvatiti gdje vi smatrate da naziv nije primjeren zato što to naprosto nije u skladu s tradicijom hrvatskom gdje imamo osmo po redu sveučilište koje se zove drugačije od ovih prvih osam, dakle ne sadrži naziv sjedišta i to nije u skladu naprosto sa tradicijom hrvatskog prostora visokog obrazovanja. Ja bih mogla reći da evo meni naziv Sveučilišta Sjever kao regionalnog sveučilišta koje okuplja, dakle djeluje na području regije Sjever II, grada Koprivnice i Varaždina, mi se čini baš zgodno i zanimljivo i nije li to možda prednost i posebnost Sveučilišta Sjever u hrvatskom prostoru visokog obrazovanja.
Hvala kolegice Bedeković. Odgovor kolega Podolnjak, izvolite.
Dozvoljavam da to možete vidjeti iz neke druge perspektive ali doista sam upozoren od mnogih djelatnika kako to sveučilište ima vrlo neprepoznatljiv naziv. Ono na kraju krajeva u svojoj misiji u svojim ciljevima ističe daje to jačanje znanosti na području sjeverozapadne Hrvatske. Dakle kaže na području sjeverozapadne Hrvatske ne sjevera, ne imaginarnog sjevera nego su se vrlo jasno odredili da misle na sjeverozapadnu Hrvatsku. Dakle i to vam govori da naziv sjever nema logike bar u skladu sa statutarnim određenjem, dakle ciljeva i misije tog sveučilišta. Dakle ostajemo kod toga da to sveučilište sa tim nazivom je apsolutno neprepoznatljivo, mnogi mi kažu kad dođu negdje u inozemstvo i kada govore odakle dolaze, da ih svi pitaju a gdje je to. Naravno da ne mogu znati gdje je Sveučilište Sjever, University North. A gdje je to? naravno da to nije prepoznatljivo. Ljudi bi htjeli da to bude prepoznatljivi naziv.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Podolnjaku na odgovoru. Slijedeća replika, poštovani kolega Anđelko Stričak, izvolite.
Kolega Podolnjak, najveći dio svog izlaganja posvetili ste imenu navodeći brojne primjere. Međutim zato sam i među zadnjima javio za repliku. U svojem izlaganju nigdje niste spomenuli uopće da bi naziv sveučilišta moglo se recimo zvati po našem poznatom Varaždincu Ivanu Kukuljeviću Sakcinskom. Rođen je u Varaždinu, 29. svibnja 1816., hrvatski povjesničar, književnik i političar, osnivač arheološke znanosti u Hrvatskoj, zalagao se da se hrvatski jezik uvede kao službeni u škole, javne ustanove i upravo na njegov prijedlog kao saborskog zastupnika, Hrvatski sabor je 1847. donio zaključak o uvođenju hrvatskog jezika kao službenog jezika. Prema tome, smatram da je to sigurno jedna od najpoznatijih osoba s područja Varaždina koja je rođena u Varaždinu pa recimo od prijedloga ako bi se danas-sutra išlo u promjenu imena. Hvala.
Zahvaljujem kolega Stričak. Odgovor kolega Podolnjak, izvolite.
poštovani kolega Stričak, vi ste u poziciji kao dio parlamentarne većine da predložite u tom smislu i ovo što ste sada iznijeli, ja ću vas u svakom slučaju podržati, ukoliko je ovaj prijedlog trenutno vama, parlamentarnoj većini nije prihvatljiv jer ga je predložio netko iz redova opozicije, ja to mogu razumjeti. Bilo bi mi drago ukoliko bi ste vi to predložili odnosno vaš klub, na kraju krajeva 2015. godine, jedna vaša kolegica i zastupnica HDZ-a je predložila također paralelno sa prijedlogom zakona Vlade, prijedlog zakona kojim je Sveučilište Sjever trebalo imati sjedište u Varaždinu. Dakle paralelno je bio predložen taj zakon i vaše kolege iz HDZ-a i vaš predsjednik gradskog vijeća je upravo skrenuo pozornost da ste vi prvi predlagali sjedište sveučilišta u Varaždinu. Dakle, apsolutno imate otvorene ruke.
Zahvaljujem kolega Podolnjak. Slijedeća replika, poštovani kolega Tomislav Sokol.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice. Pa kolega Podolnjak, ja isto smatram da nije nužna ova promjena imena što se tiče prepoznatljivosti, postoji Massachusetts Institute of Technology odnosno MIT koji pokriva po nazivu puno veće područje od Sveučilišta Sjever pa mislim da nije problem prepoznatljivosti u tom slučaju. Ali ne bi govorio sad o tome, nemam puno vremena, nego bi rekao da se slažem u jednoj stvari s vama a to je vezano uz obrazloženje Vlade. Mislim da se ni po kojoj osnovi ne može aktom odlukom ministarstva mijenjati naziv sveučilišta koje je osnovano zakonom. S time da napominjem da je po članku 49. stavak 2. Zakona o znanstvenoj djelatnosti, javna sveučilišta se osnivaju zakonom i ako je zakonom definiran naziv kao što ovdje je, to se ne može mijenjati odlukom Vlade. Jest da po Zakonu o ustanovama se neka pitanja mogu urediti aktima drugih tijela, ali to ne može ići contra lege, to ne može ići kontra onoga što izričito piše u zakonu a to je naziv sveučilišta tako da mislim da bi pravna služba ministarstva trebala poraditi na tim obrazloženjima. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Podolnjak, izvolite.
Evo, zahvaljujem, drago mi je da smo oko toga suglasni iako ako gledajte, ako Vlada ima takvo stajalište imajući u vidu mišljenja svih svojih pravnih služi koje ima na raspolaganju, ako oni misle da to mogu učiniti, onda ćemo vrlo brzo ukoliko ovaj prijedlog zakona ne bude prihvaćen u Hrvatskom saboru, onda ćemo pitati nadležnu ministricu kada ona mislim svojom odlukom promijeniti naziv i sjedište sveučilišta ukoliko je mišljenje Vlade da ona to može svojom odlukom učiniti. A budući da je gospođa ministrica upravo iz našeg grada, iz grada Varaždina, onda će biti i razlog više da je pitamo kada namjerava tu odluku donijeti i eventualno naravno osigurati ta mala financijska sredstava koja treba osigurati u proračunu RH pa ćemo vidjeti tada njen odgovor. Ja ću dakle, poštivati ovo što je Vlada navela, jer oni službeno stoje iza toga.
Zahvaljujem kolega Podolnjak, na ovom odgovoru. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Hvala lijepo. Predstavnica Vlade, želi li uzeti riječ? Ne, hvala lijepo. Otvaram raspravu, u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Mario Habek, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državna tajnice, kolegice i kolege. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o prijenosu osnivačkih prava nad Sveučilištem Sjever na RH koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnio kolega Robert Podolnjak aktom od 14. prosinca 2017. iz više razloga za nas u SDP-u neprihvatljiv. Evidentno je da se ovdje radi o proceduralnim i formalnim razlozima neprihvatljivosti prijedloga autonomija i samostalnost odlučivanju o svom ustrojstvu i djelovanju svakog javnog sveučilišta zagarantirani su člankom 68. Ustava RH. To je jasno rečeno u više navrata tijekom ovih nekoliko mjeseci. Ono što posebno želim naglasiti kako je u mandatu SDP-ove Vlade na čelu sa Zoranom Milanovićem donesen Zakon o prijenosu osnivačkih prava na Sveučilištem Sjever na RH. Na taj sam zakon posebno ponosan mogu bez imalo zadrške reći, kako sam osobno svojim inicijativom, djelovanjem, lobiranjem na lokalnoj i na nacionalnoj razini, uspjeli jednom kvalitetnom i za Sjever iznimno važnom projektu osigurati stabilnost i održivost financiranje iz državnog proračuna RH. Uz to usred kvalitetnog sveučilišta na sjeveru Hrvatske, koji mladima omogućuje kvalitetno obrazovanje, velika je pomoć njihovim roditeljima. Budući da su troškovi studiranja u Zagrebu prilično visoki, i nažalost, ne mogu svi roditelji svojoj djeci financijski omogućiti školovanje u Zagrebu, uspostavom Sveučilištem u Varaždinu i Koprivnici, pružena je prilika da se mladi, uz manje troškova prijevoza stanovanja i općenito života, i uz manje financijsko opterećenje roditelja školuju bliže svojim domovima. Govorimo o preko 3000 studenata na Sveučilištu Sjever, 3000 mladih ljudi, većinom sa sjevera Hrvatske, 3000 mladih sa željom daljnjeg usavršavanja i obrazovanja kako bi dali svoj doprinos društvu, no pitanje je, gdje bi neki od njih završili da nisu dobili priliku školovati se u Varaždinu ili Kopirnici. Tome treba pridodati i 200 zaposlenih na Sveučilištu Sjever iz kojih izlazi kompetentni stručni kadar za potrebe realnog gospodarstva i zdravstvenog sustava. Završni studenti Sveučilištu Sjever, poželjni su i zapošljava stručnjaci zbog visoke razine i širine usvojenih znanja i kompetencija spremni na samostalni i kreativan rad u struci. Da je tome tako, govori podatak, da se gotovo svi studeni nakon završetka studija zaposle i pronađu posao u struci u vrlo kratkom roku. Dakle, ne provode godine i godine na Zavodu za zapošljavanje, čekajući priliku za poslom u struci. Da se na ostalim studijima promišlja i razmišlja kao na Sveučilištu Sjever, možda bi brojka nezaposlenih na Zavodu za zapošljavanje, posebno mladih, nakon završetka bila manja. Unatoč sjajnim rezultatima koje Sveučilište postiže, visokoj stopi zapošljavanja, završenih studenata, velikom interesu studenata, kvalitetnom programu prilagođen tržištu i rada i potrebama gospodarstva, Sveučilište Sjever dobiva najmanje novaca od svih sveučilišta u Hrvatskoj, a država ga podupire od gotovo duplo manjem iznosa od slijedećeg po redu sveučilišta. Da ponovim Sveučilište Sjever dobiva 23 milijuna kuna godišnje za 3000 studenata, a sljedeće sveučilište po redu, dobiva preko 40 milijuna kuna godišnje za 2000 studenata. Znači za trećinu manje studenata dobiva duplo više novaca. I umjesto da se pobrinemo, da se ispravi ta nelogičnost, da se pobrinemo da Sveučilištu Sjever omogućimo još bolje uvjete za rad, da mladima omogućimo bolje i kvalitetno obrazovanje i školovanje nakon kojeg neće morati trbuhom za kruhom odlaziti iz Lijepe naše, nego će poslodavci u Hrvatskoj se boriti za njih. Umjesto da roditeljima omogućimo da školuju svoju djecu, bez da im školovanje pojede cijeli kućni budžet i bez da moraju za to dizati kredite, mi se brinemo i vodimo rasprave, gdje će biti sjedište Sveučilišta, u Varaždinu ili Koprivnici. Sveučilište Sjever, stvoreno je kao prvo regionalno sveučilište u Hrvatskoj koji djeluje u 2 grada. Logika stvari je da se ime takvog ustrajnog sveučilišta ne može vezati uz jedan grad, stoga je naziv Sveučilište Sjever vrlo dobro prihvaćen u obje sredine. Kozmetički zahvati kao što su promjena naziva i sjedišta Sveučilišta Sjever, neće ni na koji način donijeti boljitak toj ustanovi. Ono za što se saborski zastupnici sa sjevera moraju zalagati i boriti je da toj mladoj ustanovi osiguraju bolje uvjete rada, veći iznos financiranja iz državnog proračuna. Želim da se buduće rasprave u Sabora, oko sveučilišta Sjever vode na temu ulaganje u Sveučilište Sjever, odobravanje kapitalnih investicija i razvoja ljudskih resursa. Jer dok ćemo mi voditi rasprave, gdje treba biti središte sveučilišta i baviti se kozmetičkim zahvatima, mladi će nam i dalje odlaziti iz Hrvatske. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mariu Habeku. Imamo u ime predlagatelja poštovani kolega Robert Podolnjak, izvolite.
Zahvaljujem. Evo, moj kolega poštovani zastupnik Habek je zajedno sa mnom na sjednici gradskog vijeća grada Varaždina, bio je i kolega Stričak, ja mislim da je bio i kolega Križanić, ali, dakle, na sjednici gradskoga vijeća, svečanoj sjednici, za dan grada 6.12. prošle godine, kada je predsjednik gradskog vijeća gospodin Habijan, rekao u svom govori i zalažući se programski i za razvoj visokoga školstva u gradu Varaždinu, da će se založiti da grad Varaždin bude sjedište sveučilišta. To je pozdravljeno aklamacijom svih prisutnih u dvorani na svečanoj sjednici. To govori koliko je to važno našim građanima u gradu i u županiji i nakon tog prijedloga, nakon tog prijedloga koji je aklamacijom pozdravljen sam predložio Prijedlog zakona. Ne prije, nakon toga. Time ni na koji način ne sporim ono što se rekli da se moramo založiti za ravnopravnost sveučilišta Sjever sa svim ostalim javnim sveučilištima u RH u financiranju njegove djelatnosti. I na kraju moram još jednom reći jer vaš prvi argument bio da zapravo ne podržavate u ime kluba prijedlog zakona jer bi on bio protivan načelu autonomije sveučilišta i članku 68. Ustava RH. Apsolutno, i mislim da sam to rekao u svojem uvodnom izlaganju, ne stoji prigovor da je to kršenje autonomije sveučilišta. Naveo sam u prilog tome i druge zakone kojim su osnovana javna sveučilišta, dakle, novija sveučilišta u RH i u Puli i u Zadru i u Slavonskom Brodu gdje je zakonom uređeno ime sveučilišta i njegovo sjedište i gdje vi nemate posebnih odredbi niti u statutu koje bi ukazivale na to da u toj proceduri promjene naziva koji daje osnivač RH postoje odredbe koje bi na bilo koji način uključile neko tijelo sveučilišta, po logici stvari Senat, da u tom smislu ili odlučuje o promjeni ili da takvu odluku predlaže ili da daje određeno mišljenje ili nešto treće. Isključivo i jedino kod sveučilišta Sjever vam postoji odredba u Statutu da Senat sveučilišta odlučuje o promjeni naziva i sjedišta sveučilišta 2/3 većinom uz prethodnu suglasnost s osnivačem. Zanimljivo je da takve odredbe nemate niti u jednom drugom statutu javnog sveučilišta. Ovo kažem jer je ovdje i državna tajnica. Pretpostavljam da ste vi morali dati suglasnost na statut sveučilišta jer osnivač, u pravilu, mora dati suglasnost ili prethodnu suglasnost. Dakle, ovdje je vrlo neobično, vrlo neobična odredba, da ona postoji u svim ostalim statutima ili u odredbama zakona na koji način se mijenja dakle, uz suglasnost visokog učilišta dakle, sveučilišta, tada bi, naravno i takva odredba bila ugrađena i u ovom Zakonu i u Zakonu o preuzimanju osnivačkih prava. Dakle, takve odredbe nemate niti u jednom drugom zakonu, niti u jednom drugom statutu i stoga smatram da prigovor neustavnosti ovog Prijedloga zakona nije opravdan jer kada bismo ga uvažili, vi ne biste nikada mogli mijenjati naziv sveučilišta Sjever, nego bi to zapravo činilo isključivo sveučilište, za razliku od svih ostalih javnih sveučilišta gdje zakonom smo, ovaj Hrvatski sabor odredio je naziv. Dakle, takva iznimka naprosto ne bi mogla biti u skladu sa Zakonom. Hvala.
Zahvaljujem poštovani kolega Podolnjak. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Mario Habek, izvolite.
Poštovani kolega Podolnjak, kada govorite o gradskom vijeću, OK, ja se slažem da gradsko vijeće ima pravo zatražiti i podržati vaš prijedlog, inicijativu itd. No, ja se pitam da li ste vi pitali ljude koji vode sveučilište Sjever, zaposlenike sveučilišta Sjever, da li oni, vi ste meni jednom govorili o tome da ste govorili sa nekim ljudima koji se ne bi htjeli javno izjašnjavati. Ali, da li ste pitali? Koliko se ja sjećam u našim lokalnim medijima, vodstvo sveučilišta Sjever je jasno i glasno reklo da se ne slaže s tim vašim prijedlogom, da su zadovoljni nazivom koji je, da su zadovoljni sa sjedištem u Koprivnici i da tu ne vide apsolutno nikakav problem. Evo, ja vas sad pozivam, vi možete sad odgovoriti na repliku, ja vas pozivam da slijedeći vaš prijedlog izmjene i dopune zakona bude da se povećaju sredstva godišnja koja se izdvajaju iz državnog proračuna za sveučilište Sjever i ja ću vas u tome podržati.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Podolnjak, odgovor.
Kad je o sredstvima riječ, naravno da je to ono što moramo regulirati državnim proračunom i to je nesporno, s time se apsolutno slažemo i vjerujem da ćemo se svi zajedno za to založiti. Ali stvar je očito krivo krenula 2015. godine nakon što je to privatno sveučilište postalo javno. Dakle, od samog početka nije dobilo onaj pripadajući dio financijskih sredstava u proračunu Ministarstva znanosti. Zbog toga su i bili mnogi otpori pri osnivanju, odnosno ne osnivanju nego o pretvaranju tog privatnog sveučilišta u javno. I nije riječ samo o gradskom vijeću kao što vi dobro znate. Na svečanoj sjednici grada bilo je nekoliko stotina najistaknutijih ljudi u gradu Varaždinu i Varaždinskoj županiji. Nekoliko stotina ljudi. A prijedlog koji je iznijet upravo od predsjednika gradskog vijeća je pozdravljen aklamacijom. Dakle, i rekao sam na temelju toga sam i predložio ovaj Prijedlog zakona.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Podolnjaku na odgovoru. Na galeriju su nam se pridružili učenice i učenici osnovne škole Oroslavlje sa svojim profesoricama i profesorima, pa ih ovim putem pozdravljam. Pljesak! Nastavljamo dalje sa raspravom. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Anđelko Stričak, izvolite.
Hvala lijepo. Najprije bih zahvalio kolegi Podolnjaku da prati rad predsjednika gradskog vijeća grada Varaždina i da ga u tome podržava. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državna tajnice, kolegice i kolege. Prostor Hrvatskog zagorja, Međimurja, Podravine, Prigorja, koji zovemo i hrvatskim sjeverom, od davnine se smatra jednim od najrazvijenijih krajeva Hrvatske. Snažnog razvoja obrtništva, gospodarstva, kulture i umjetnosti zasigurno ne bi bilo bez razvijenog obrazovnog sustava. Tome u prilog govore slijedeće povijesne činjenice. U Lepoglavi je 1503. otvorena prva javna gimnazija i kontinentalnom dijelu Hrvatske, a koje je radilo do 1637. godine. Zatvorena je jer je u Varaždinu 1636. godine počela s radom Isusovačka gimnazija čiji kontinuitet danas nastavlja I. gimnazija Varaždin kao jedna od najstarijih i najkvalitetnijih srednjih škola u Hrvatskoj. Imajući u vidu da su u 17. stoljeću lepoglavski pavlini utemeljili studij filozofije, priznat čak i od Pape Klemena X, te da je u 18. stoljeću aktom Marije Terezije utemeljen Političko-kameralni studij u Varaždinu kao preteča Pravnog fakulteta u Zagrebu te da je u Križevcima od 1860. zabilježen početak rada Kraljevsko-gospodarskog i šumarskog učilišta kao najstarijeg poljoprivrednog i šumarskog učilišta u Jugoistočnoj Europi bez pretjerivanja se može reći da je u Zagreb sjever Hrvatske kolijevka hrvatskog visokog školstva. Osim navedenih povijesnih činjenica u korist osnivanja Sveučilišta Sjever govorili su i ciljevi strategije Europa 2020. Jedan od glavnih ciljeva strateškog dokumenta EU Europa 2020. je do 2020. godine dostići 40% visokoobrazovanih u populaciji 30 do 34 godine. RH je postavila cilj do 2020. doseći 35 visokoobrazovanih u toj populaciji. Prema popisu stanovništva iz 2011. godine RH imala je 26% visokoobrazovanih u ovom indikatoru, a županije sjevera Hrvatske u prosjeku 17%, što ukazuje na to da je sjever Hrvatske u zaostatku sa prosjekom ostalog dijela RH. Uz postojeće fakultete Zagrebačkog sveučilišta Fakultet organizacije informatike te Geotehnički fakultet upravo bi Sveučilište Sjever trebalo biti ključno u ostvarenju tog cilja. Sveučilište sjever ima dva sveučilišna centra i to Varaždin i Koprivnicu. U 2015. godini u Sveučilišnom centru Varaždin studenti su mogli izabrati Preddiplomske studije Elektrotehnika smjer Automatizacija, Multimedija, Oblikovanje i primjena, Proizvodno strojarstvo, Tehnička i gospodarska logistika, Graditeljstvo i Sestrinstvo te diplomske studije Poslovna ekonomija, smjerovi Međunarodna trgovina i turizam i Odnosi s javnošću. U Sveučilišnom centru Koprivnica studenti su mogli upisati Preddiplomske studije Poslovanje i menadžment, Novinarstvo i Medijski dizajn te diplomske studije Ambalaža, Održiva mobilnost i logistika, Novinarstvo i Medijski dizajn. Od ove godine od jeseni pokreću se novi studiji na Sveučilišnom centru u Varaždinu Preddiplomski stručni studij program Fizioterapija i Mehatronika te tri diplomska sveučilišna studijska programa iz STEN područja Strojarstvo, Graditeljstvo i Multimedija. Prema službenim podacima u vrijeme kada je Hrvatski sabor donio Zakon o prijenosu osnivačkih prava nad Sveučilištem Sjever na RH to je bilo u svibnju 2015. na Sveučilištu sjever studiralo je 2841 student od toga 2460 ili 86% na studijskim programima u Studijskom centru Varaždin te 381 ili 14 na studijskim programima u Studijskom centru Koprivnica. Imajući u vidu bogato povijesno nasljeđe, strateške ciljeve i potrebe gospodarstva smatramo logičnim da sjever Hrvatske ima svoje sveučilište da mu sjedište bude u Varaždinu i da se zove Sveučilište Sjever. Međutim smatramo neprimjerenim da se adrese sjedišta institucija kojima je osnivač RH mijenjaju izmjenama i dopunama zakona. kada bismo se vodili tim modelom doveli bi se u situaciju da u Saboru raspravljamo o promjenama 200-njak adresa institucija odnosno 200-njak zakonskih prijedloga. Smatramo da nema potrebe za ovakvim načinom promjena zakona. Naime, odredbom člankom 2. stavak 2. Zakona o prijenosu osnivačkih prava nad Sveučilište Sjever na RH jasno se navodi da je osnivač Sveučilišta Sjever RH, a da prava i dužnosti osnivača u ime RH obavlja Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta. Također odredbom članka 21. stavak 1. Zakona o ustanovama propisano je da ustanova može promijeniti naziv i sjedište samo odlukom osnivača ustanove. Stoga predlažemo da naziv Sveučilište Sjever ostane nepromijenjeno jer je pod tim imenom postalo prepoznatljivo, a da senat sveučilišta predloži promjenu sjedišta u korist Varaždina. Ovu odluku ipak na kraju u ime osnivača donosi Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta. Iz naprijed navedenih zakonskih odredbi jasno proizlazi da postoje mehanizmi za promjenu sjedišta i da nema potrebe za donošenjem izmjena dopuna Zakona o prijenosu osnivačkih prava nad Sveučilištem Sjever na RH te i klub HDZ-a neće podržati.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Anđelku STričaku. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Poštovani kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine Podolnjak, gospođo državna tajnice. Ja ću isto krenuti, nadao sam se odnosno mislio sam da će ipak biti malo više zastupnika u Saboru pa sam imao potrebu nekoliko rečenica isto reći o povijesnom razdvoju i kako je uopće došlo do Sveučilišta Sjever. Mi koji ovdje sjedimo gotovo svi to znamo, ali ipak mi dopustite radi ozbiljnost da kažem nekoliko rečenica i o tome o samoj uvertiri. Dakle u Varaždinu već niz godina dijele neki fakulteti koji su sastavni dio Zagrebačkog sveučilišta, a Sveučilište Sjever je najmlađe hrvatsko sveučilište, sada imamo i Sveučilište u Slavonskom Brodu koje istini za volju još ne funkcionira. Pa mi zato dopustite kažem da velim i ja nekoliko rečenica o samom razvoju. 17. svibnja 2001. godine pri Elektrostrojarskoj školi u Varaždinu uz suglasnost Ministarstva znanosti utemeljen je stručni studij elektrotehnike, odnosno visoka škola s pravom javnosti koja je djelovala pri navedenoj srednjoj školi. Nakon prve godine uspješnog rada, dovoljnog broja upisanih studenata i zapošljavanja prvih nastavnika s potrebitim izborima za nastavno zvanje, ispunjeni su uvjeti za osnivanje i prerastanje navedene visoke škole u nezavisnu ustanovu. Tako na temelju dopusnice Ministarstva znanosti, tehnologija dana 19. listopada 2002. godine osnovana ustanova pod nazivom Visoka elektrotehnička škola s tada jednim studijskim programom elektrotehnika. 2003. i '4. godine razvijana su dva nova studijska programa u tehničkom području proizvodno strojarstvo i multimedija od oblikovanje i primjena ispunjavanjem uvjeta da visoka škola izvodi 3 različita studijska programa, ostvaruje se zakonske odredbe da se nakon dobivanja dopusnice od strane resornog ministarstva Vijeće grada Varaždina na sjednici od 8. studenog 2005. donosi odluku o ustrojavanju nove visokoškolske ustanove pod nazivom Veleučilište u Varaždinu. Ustanova se u narednim godinama nastavlja i dalje razvijati u pogledu novih studijskih programa iz područja tehničke znanosti, to su tehnička i gospodarska logistika i graditeljstvo te stručni studij sestrinstva. Osvrćući se na razvoj visokog obrazovanja u drugim dijelovima RH, gradski županijski čelnici, uprava ustanove te nastavnici, uviđaju da postojeći oblik ustanove veleučilište neprimjerenim razvojnim potrebama i težnjama regije, odnosno da je vrlo ograničen po pitanju autonomije studijskih programa, ali da postoji velik i nepravedan raskorak u razvoju visokog obrazovanja SZ Hrvatske u odnosu na druge krajeve RH. Sveučilište Sjever, dakle nastalo je pripajanjem ustanove Veleučilišta Varaždinu, ustanove medijsko sveučilište 22. siječnja 2014. godine. U trenutku pripajanja na veleučilištu u Varaždinu tu su samo dvoje ljudi koji ne znaju o tome, u trenutku tog pripajanja u Varaždinu je studiralo 2501 student, a medijsko sveučilište u Koprivnici pohađalo je 75 studenata. Zakonom o prijenosu osnivačkih prava nad Sveučilištem Sjever na RH koji je stupio na snagu 18.6.2015. godine dosadašnji osnivači, Grad Varaždin i Grad Koprivnica prestaju biti osnivači Sveučilišta Sjever te osnivač postaje RH, a prava i dužnosti osnivaču u ime RH obavlja Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa. Sveučilište Sjever, već smo čuli, predstavlja 2 sveučilišna centra, Sveučilišni centar Koprivnica i Sveučilišni centar Varaždin. Sveučilište Sjever sa današnjim danom izvodi 15 studijskih programa podijeljenih u 13 udjela, neću ih čitati, već ste čuli maloprije, na navedenim odjelima u sklopu Sveučilišnog centra Varaždin trenutno aktivno studira 2307 studenata, a Sveučilišnom centru Koprivnica aktivno je 624 studenta. U najavi, u akademskoj godini 2018./'19. pokrenuto je i nekoliko novih preddiplomskih i diplomskih sveučilišnih studija koje isto neću čitati te jedan doktorski studij, medij i komunikacija. Dakle slijedom navedenog povijesnog presjeka razvoja ovog sveučilišta, ali broja studenata u sklopu pojedinog sveučilišnog centra, logično je i normalno da sjedište Sveučilišta Sjever bude u kulturnom, političkom, obrazovnom i gospodarskom središtu sjeverne regije Varaždinu. Točno je gospodine Podolnjak, ja sam to rekao na toj svečanoj sjednici isto kao i gospodin Habjan i to govorim i danas. Također je logično i stoga što gotovo 85% studenata sada studira upravo u Varaždinu. Međutim, aktom prenošenja osnivačkih prava nad Sveučilištem Sjever na RH propisano je da će prava i dužnosti koje proističu iz ovog zakona u ime RH obavljati Ministarstvo znanosti i obrazovanja sukladno pak Zakonu o ustanovama, a Sveučilište Sjever je javna ustanova. Propisano je ako ustanova obavlja djelatnost u više mjesta, sjedište ustanove je mjesto u kojem je sjedište poslovnog organa. Nadalje je propisano da ustanova može promijeniti naziv, pa je sjedište samo odlukom osnivača ustanove. Žao mi je što nema ovdje resorne ministrice, inače naše Varaždinke, imam potrebu dosta toga njoj reći, njoj se obraćati, ali sada ćete to vi gospođo državna tajnice vjerojatno joj prenesti moje stavove, a s obzirom da sam ja legalist i vjerujem u obrazloženje Vlade ovo što sam pročitao, onda je jasno i razvidno da su svi elementi za promjenu sjedišta sveučilišta ispunjeni jer se u Sveučilišnom centru Varaždin nalazi 80 do 85% studijskih odjela i tu studira 85% studenata. Na oba mjesta postoji sjedište poslovnog organa. Zato pozivam gospođu ministricu da pokrene sukladno zakonskim ovlastima postupak promjene sjedišta sveučilišta jer za to nije potrebna promjena zakona, kao što smo čuli u obrazloženju Vlade. Ovo što je rekao moj kolega Sokol to je vjerojatno njegovo privatno mišljenje. Što se pak tiče promjene imena, pošto se nastava izvodi u 2 sveučilišna centra, Varaždinu i Koprivnici te se otvara mogućnost priključenja drugih centara kao što je to Čakovec i Križevci u takvim slučajevima nije nužna ili uobičajena praksa da se ime mora bit identično sa imenom sjedišta. Bude li pak iz nekih drugih, za sveučilište važnih razloga, potreba promijeniti ime sveučilišta u sveučilište u Varaždinu sa sjedištem u Varaždinu se nad sveučilišta će sigurno to predložiti ministrici, a ona sukladno već naprijed navedenim zakonskim ovlastima to i učiniti. Ponovo napominjem, za to ne treba mijenjati zakon jer je to već regulirano postojećim zakonom o Sveučilištu Sjever, odnosno izmjenama i dopunama zakona. Međutim, poštovanoj ministrici kao Varaždinki želim reći da za jedan drugi izuzetno važan problem za razvoj našeg Sveučilišta Sjever kojeg je već spomenuo kolega Habek. Naime, Sveučilište Sjever dobiva duplo manje proračunskih sredstava od posljednjeg po redu, a puno manje od svih ostalih, sami grade infrastrukturu i teško im je. Naš je posao da im pomognemo, dobivaju puno premalo. Pročitat ću vam podatke o odobrenim sredstvima za 2018. godinu. Sveučilište u Zagrebu – milijardu i 328 miliona, sveučilište u Rijeci – 292 miliona, sveučilište Josipa Juraja Strossmayera u Osijeku – 297 miliona, sveučilište u Splitu – 288 miliona, sveučilište u Zadru – 106 miliona, sveučilište u Dubrovniku – 41 milion, sveučilište Josipa Juraja Dobrile u Puli – 45 miliona, sveučilište Sjever – 22 miliona. Već je rekao kolega Habek da i sveučilište u Puli ima manje studenata, sveučilište u Dubrovniku ima manje studenata nego sveučilište u Varaždinu, a sveučilište u Puli, koje dobiva duplo, pa još onda nešto više od duplo više ima otprilike studenata kao sveučilište u Varaždinu. Stoga pozivam gospođu ministricu, varaždinku, da najmlađem, a time i najranjivijem sveučilištu u RH ozbiljno podigne proračunska sredstva kako bi kvaliteta studija na ovom mladom sveučilištu bila čim bolja i kvalitetnija. Ona to svojim autoritetom može učiniti, a moja malenkost i svi ovdje prisutni zastupnici sjevera će sigurno to vrlo rado podržati. Dodatnim jačanjem ovog sveučilišta uz postojeće članice zagrebačkog sveučilišta koje djeluje u Varaždinu, želja nam je da u Varaždinu studira 10 tisuća studenata, čime bi Varaždin postao ozbiljno i respektabilno sveučilište sjevera Hrvatske, što je za očekivati već kroz dvije do tri godine. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Križaniću. Replika, poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Križanić, mislim da se nismo shvatili. Dakle, ono što sam ja rekao je da se naziv sveučilišta koji je definiran zakonom može mijenjati samo zakonom. Međutim, sjedište sveučilišta Sjever nije definirano zakonom, što znači da se ono ne mora mijenjati zakonom, čisto da taj dio razjasnimo. A taj dio što se tiče sjedišta uopće nisam dovodio u pitanje, nego ovaj dio koji se tiče naziva. Znači, naziv se isključivo može mijenjati zakonom, mislim da je taj dio potpuno jasan.
Zahvaljujem. Odgovor, kolega Križanić.
Zahvaljujem kolegi Sokolu na pojašnjenju. Nisam vas onda dobro pratio i nisam shvatio. Krivo smo se shvatili. Hvala vam na obrazloženju.
Zahvaljujem. Slijedeća replika, poštovani kolega Stričak. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Križaniću, nadovezao bih se samo na ovo vaše izlaganje vezano za financije i htio navesti par podataka. Naime, najniži prosjek plaća u RH je upravo, nažalost u Varaždinskoj županiji. Percepcija šire javnosti je da je to bogat i napredan kraj, što je najvjerojatnije i točno. Međutim, s najvećim izvozom, ali to je cijena najnižih plaća i upravo iz tog razloga apeliram i pridružujem se vašem apelu da u idućem proračunu budu daleko veća sredstva namijenjena za rad sveučilišta Sjever. Hvala.
Zahvaljujem. Izvolite kolega Križanić.
Ispričavam se. Hvala kolega Stričak što ste ovo rekli. Sigurno da se sjever Hrvatske ne samo percipira, nego sjever Hrvatske i jest motor pokretač i lokomotiva ove zemlje i sigurno da je ovo, usudit ću se reći, sramotno. Da sveučilište u Varaždinu dobiva ovakva sredstva sigurno je da s takvim sredstvima oni ne mogu graditi infrastrukturu, sigurno je da ne mogu kvalitetno platiti svoje nastavnike, sigurno da kvaliteta nastavnika ne može biti na takvom nivou kako bi trebalo i kako zaslužuje sjever Hrvatske, a to što imamo najniže plaće, što imamo takvu strukturu industrije, ali što će se isto s vremenom promijeniti. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Križaniću na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu. Poštovani kolega Tomislav Sokol, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospođo državna tajnice, kolege malobrojni zastupnici, kao što je nažalost vrlo često na temama iz područja obrazovanja, ali eto, takva je situacija, takvo je očito i vrijeme i termin rasprave. Uglavnom, prvo što bih istaknuo vezano za sveučilište Sjever da je to jedna pozitivna priča. Znači, dio tih podataka je već istaknut, znači imamo preko 3 tisuće studenata koji tamo studiraju. Pokazatelji su kvalitetni, broj znanstvenih radova raste, broj nastavnika u znanstveno-nastavnim zvanjima i ono što bih posebno istaknuo, znači čak 86% studenata ovog sveučilišta studira u STEN području, znači u prirodnim i tehničkim znanostima za koje se svi slažemo, a tako je navedeno i u našim strateškim dokumentima da su prioritet u razvoju ove države, tako da mislim da je tu sveučilište Sjever kao institucija, način na koji funkcionira kvalitetno, da napreduje brzo u pravom smjeru i da to svakako treba podržati. Taj dio mislim da nije dvojben i ja svakako podržavam sveučilište Sjever i kao instituciju i također sve ove napore da se ono još dodatno ojača. E sad, ono što međutim nije dobro u cijeloj ovoj priči, nešto smo od toga već spomenuli, a to je način, odnosno procedura na koji je ono dobilo svoj pravni status, neću reći na koji je zapravo osnovano, mada to je pravno-tehnički termin, ali mislim da treba precizirati upravo način na koji je ono dobilo svoj sadašnji status. Znači nažalost, iz cjelokupnog konteksta donošenja ovog Zakona, jednog od zakona s najmanje članaka valjda u povijesti Hrvatskog sabora, vidi se da cijela procedura i način odnosa države tada, tadašnje Vlade, SDP-ove Vlade prema ovom sveučilištu nije bio dobro osmišljen. Znači, to se vidi iz samog načina donošenja Zakona, a iz ovog proračunskog dijela, znači, financiranje itd. Znači nažalost, tu se jako dobro vidi da tadašnja SDP-ova Vlada nije imala jedno strateško promišljanje prema razvoju visokog obrazovanja u RH, nije gledala dugoročno, između ostalog, upravo i ove potrebe sjevera i sjeverozapada Hrvatska za jednom visokom školskom ustanovom i nažalost, posljedice toga osjećamo i danas. Recimo, to je ono i način na koji se stvari ne bi trebale raditi. Kad se rade i osnivaju visokoškolske ustanove, znanstvene ustanove, to treba biti dio jedne šire strategije, treba biti vrlo dobro osmišljeno i treba definirati sve parametre. Znači, nije dovoljno osnovat sveučilište i bacit ga u vodu i pustiti da postoji. Znači, treba onda osigurati i sve ove popratne elemente poput infrastrukture, nastavnika i svih mogućih sredstava kako bi ono moglo zbilja profunkcionirati i ostvariti svoju zadaću. Mislim da sjeverozapadu Hrvatske treba sveučilište. Mislim da je to pokazano i u ovoj raspravi. Neki od podataka koji nisam siguran da su istaknuti, je to da upravo ovaj dio Hrvatske ima niži postotak visokoobrazovanih od prosjeka Hrvatske ima niži postotak visokoobrazovanih od prosjeka Hrvatske, mislim da je 10%, a prosjek je oko 17 i to su sve pokazatelji da nam je sveučilište potrebno. Samo žao mi što tadašnja vlada nije predvidjela sve ove korake kako bi se to sveučilište dodatno jačalo pa smo mi sada u toj poziciji da o tome moramo raspravljati. Međutim ono čega bi se dotaknuo, a to je jedna šira tema, a to je općenito pitanje strateškog promišljanja našeg obrazovnog sustava. Znači mi u sustavu visokog obrazovanja imamo mrežu ustanova koja je donesena još 2011. znači prije punih sedam godina i koja jednostavno već sad u velikoj mjeri … /Govornik govori engleski./ … što bi rekli, koja jednostavno nije ažurna i nije suvremena. Dosta stvari se je promijenilo od tada, između ostalog osnovana su i nova sveučilišta iz ovih ili onih razloga i naravno to je nešto na čemu svakako treba raditi. Znači trebamo osmisliti mrežu visokoškolskih ustanova koja odražava trenutne potrebne prvenstveno tržišta rada, ali isto tako koja održava neke državne prioritete u budućnosti. Znači ako se vi samo koncentrirate na situaciju kakva je sada i potrebe koje su sada bez ikakvog dugoročnog promišljanja i nekakve vizije sustava što želimo, naravno da nećete nigdje napredovat nego ćete stalno stajati u mjestu. I mislim da je tu velika odgovornost svih nas u Hrvatskom saboru i državnim institucijama kako bismo takav jedan sustavni pristup zapravo i promovirali. Mi u Hrvatskoj imamo više strateških dokumenata u raznim područjima, a krovni dokument u području obrazovanja je strategija iz 2014. O njoj se puno toga govorilo, usklađenosti propisa sa strategijom, strategijom s propisima itd., itd. Međutim ono što ja mislim, opet naglašavam, ovo je moje osobno mišljenje, da je ta strategija pokazala mnoge poteškoće u svojoj provedbi u zadnje četiri godine i da definitivno jedna stvar o kojoj se treba razmišljati, a to je njeno redefiniranje. Znači pokazala se jako obimnom, pokazalo se da je jako teško provesti sve njene elemente jer bi to zahtijevalo stotine milijardi kuna i pokazalo se da je došlo do dosta velikog administriranja i izmišljanja kojekakvih dodatnih institucija itd., itd. bujanja cijelog sustava za koje nisam siguran da postoji jasno definirana svrha. Zato mislim da nešto o čemu ćemo definitivno morati dugoročno razmišljati je da cjelokupni obrazovni sustav definiramo na jedan novi, suvremeniji način na svim razinama od temeljnih strateških dokumenata pa pravnog okvira, budući da imamo temeljni Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju koji je donesen prije 15 godina, koji se mijenjao ne znam ni sam koliko puta i naravno da je tu potrebno jedno novo promišljanje kako sustav unaprijediti. Ono što međutim ne bi bilo dobro da sustav i te promjene budu motivirane nekim partikularnim interesima određenih skupina. Recimo primjerice da dogovori nekih stranaka ili nekih dijelova nekih stranaka s nekim tajkunima dovode do redefiniranja obrazovnih institucija, načina njihovog formiranja itd. što smo vidjeli nažalost u prošlosti. Također ne bi bilo dobro da opet partikularni interesi pojedinih nekih drugih grupacija opet sam sustav tko o čemu odlučuje da na njega utječu i da dovode do mijenjanja procedure itd., itd. Mislim da treba čuvati institucije, čuvati postojeće institucije koje imamo, između ostalih bih istaknuo Nacionalno vijeće za znanost, visoko obrazovanje i tehnološki razvoj, trebamo čuvati autonomiju tih institucija u velikoj mjeri i trebamo im dati onu ulogu koju one imaju. Evo spomenuo sam Nacionalno vijeće za znanost, visoko obrazovanja i tehnološki razvoj kao upravo jedno od onih krovnih institucija koje treba definirati određene elemente politike visokog obrazovanja i znanosti u RH. Mislim da te institucije trebamo čuvati, da im trebamo dati još snage, da trebamo raditi na tome da oni djeluju u sinergiju i koordinaciji s resornim ministarstvom, da tu ne bude nekakvih suprotnosti i sukoba i da se stvari rješavaju dijalogom i dogovorom. Znači ono što isto tako nije dobro je da, a to se dogodilo u zadnjih nekoliko godina da su sustavu visokog obrazovanja se odluke donose preglasavanjem. To je moguće, to je katalog gdje je pravno dopušteno, to možda i je u skladu s nekim poimanjima demokracije, ali za cjelokupnu atmosferu u društvu mislim da nije dobro. Mislim da trebamo razvijati dijalog, da ministarstva, nacionalno vijeće, sveučilišta, visoke škole trebaju međusobno surađivati u definiranju obrazovne politike i u definiranju svih strateških dokumenata koji će se onda donositi. Tako da ne bismo onda imali situacije da se neki smatraju zapostavljenima, da neki smatraju da nema dovoljno financiranja poput Sveučilišta Sjever itd. Uglavnom da zaključim, mislim da je Sveučilište Sjever jedna dobra priča, mislim da nema potrebe mijenjati naziv što u priču oko sjedišta neću ulaziti, tu nisam dovoljno informiran, stvarno mislim, a kao što ste rekli to nije u nadležnosti Sabora pa ovim putem o tome ne bih, ali mislim da trebamo generalno promisliti o novom strateškom i sistematskom pristupu našem obrazovnom sustavu, da trebamo definirati koji su nam ciljevi u nekom vremenu od 10, 20 do 30 godina i da prema tome trebamo donositi naše ključne dokumente iz koje će ona preuzeti i zakon i podzakonske akte i sve ostalo što uređuje naš obrazovni sustav kako bi on bio bolji i na korist cijelog društva i našim studentima. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu. Replike, poštovani kolega Stričak. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Sokol, pa evo veseli me da ste u svojoj raspravi, a smatram da ste po tom pitanju zaista stručni, naveli da Sveučilište Sjever dobro radi i da mu u svakom slučaju treba pomoći. Međutim naveli ste da jedino što je po vama možda sporno je način osnivanja. Ja ću samo tu napomenuti da te 2015. kada se osnivalo Sveučilište Sjever su bila tri zakonska prijedloga u proceduri i to prijedlog tadašnje vlade, tj. Prijedlog zakona o prijenosu osnivačkih prava nad Sveučilište Sjever na RH, po tom Prijedlog zakona o osnivanju Sveučilišta Sjever tadašnje zastupnice Natalije Martinčević i tadašnje zastupnice Sunčane Glavak u ime HDZ-a, upravo prijedlog HDZ-a je išao da sjedište bude u Varaždinu, da se sveučilište zove Sveučilište Sjever i da ima četiri centra u Čakovcu, Varaždinu, Križevcima i Koprivnici. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor kolega Sokol. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa kažem kolega što se tiče samog postupka dobro je da je bilo više prijedloga i drago mi je sa razmišljalo o ovoj policentričnosti koju ste naveli. Mislim da je to općenito jedna pozitivna priča, to je u skladu i sa načelom supsidijarnosti između ostalog da je što više aktivnosti koje mogu biti na lokalnoj razini to bude i taj dio je sasvim ok. Ono na što sam se ja referirao ne tiče se toliko toga, nego načina razmišljanja, ok, sad smo osnovali sveučilište i to je to. Znači ono što nama treba i to je pitanje ovog sistemskog i dugoročnog promišljanja je osmisliti što s njim dalje napraviti, u kojem ga smjeru usmjeravati i da država daje svu infrastrukturu koja je potrebna da je to moguće. I taj dio mislim da tad nije bio dobro osmišljen i je to ono na čemu sada mi moramo radit dalje.
Zahvaljujem na odgovoru. Sljedeća replika poštovana kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Sokol, osvrnut ću se na onaj dio vašeg izlaganja u kojem ste govorili o samoj proceduri osnivanja Sveučilišta Sjever i rekla bih da bi to zapravo trebalo poslužiti kao jedna, ajdemo to uvjetno reći pouka svima nama kod osnivanja sljedeće takve vrste visokog učilišta u Hrvatskoj. Naime, doista, uz dužno poštovanje prema svima, moramo se podsjetit da je Sveučilište Sjever osnovano, valjda jedino sveučilište koje je u Hrvatskoj osnovano Zakonom o prijenosu osnivačkih prava na RH i zapravo je nastalo fuzijom jednog privatnog visokog učilišta, dakle Medijskog Sveučilišta i Veleučilišta u Varaždinu koje je najprije bilo visoko učilište s pravom javnosti, jer su mu osnivači bili jedince, dakle grad Varaždin, kasnije je prešao na RH i dakle doista punu pozornost u sljedećim koracima kad budemo osnivali slična visoka učilišta posvetiti prije svega kvaliteti i uvjetima kod inicijalnog
…/Upadica Brkić: zahvaljujem kolegice Bedeković. Odgovor kolega Sokol./…
Hvala lijepa. Pa dobro, ono što mislim da je dobro da je istaknuto u ovoj raspravi, a to je upravo ta struktura ovog sveučilišta jer obično, tu je, mislim da je gospodin Podolnjak dobro da je to istaknuo jer obično kad se u medijski govori o Sveučilištu Sjever uvijek se ističe, mislim pa budimo otvoreni, Ninoslav Pavić, medijsko Sveučilište itd. a ono što se zaboravlja je upravo to da je Varaždin i Veleučilište u Varaždinu to koje je nositelj temeljnog djela i glavnog djela programa ovog sveučlilišta. Što mislim da treba svakako istaknuti, ali upravo to je tužno što je, barem dojam u javnosti, da su unutar partijski odnosi u SDP-u doveli do toga čiji je županijski ogranak jači od nekog drugog, da se sveučilište osnuje, a ne da zbilja Varaždin i taj sjeverni dio Hrvatske pa i Koprivnica imaju potrebe za sveučilištem. Znači taj dio, taj pristup stvarima nije dobar, a postoji indicija u svakom slučaju da je u barem nekom elementu toga bilo.
Zahvaljujem kolega Sokol na odgovoru. Sljedeća rasprava, poštovani kolega Damir Felak. Izvolite.
Poštovani dopredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana gospođo državna tajnice, cijenjene kolegice i kolege, gospodine Podolnjak koji ste predlagatelj ovog zakona. Pošto dolazim iz Koprivnice, želim to odmah na početku naglasiti, moja rasprava će možda ići malo drugačije nego nekih kolega, ali pozdravljam jednu stvar koja je ovdje izrečena što se tiče Sveučilišta Sjever, a to je da svi pozdravljaju njegovo osnivanje i njegovo dosadašnje djelovanje i rad. Ja se tome pridružujem, želim izreći da od njegovog osnivanja pa nakon toga, to je bilo početkom 2014. godine pa prenošenje osnivačkih prava na RH, ovo sveučilište naprosto stalno raste, usuđujem se reći i buja. Raste broj studijskih programa, raste broj studenata u 2 centra u Varaždinu i u Koprivnici i mislim da bi to trebalo biti ona osnovna nit i misao vodilja kada razgovaramo o Sveučilištu Sjever. Po meni je puno manje bitno, gotovo nebitno gdi je sjedište, a mislim oko naziva, koliko smo čuli da se 90% onih koji su danas izlagali, složili da je ovaj naziv pogođen. Rečeno je već puno toga o potrebama stanovnika sjevera, SZ djela Hrvatske, da li sad to bio SZ ili Sjever, tome gospodine Podolnjak mislim da je najmanje bitno, potreba za obrazovanjem, potreba za stručnim kadrovima, podkapacitiranost u tim stručnim kadrovima tog jednog djela Hrvatske, a koji je inače razvijen gospodarski i upravo osluškivanje potreba gospodarstva je jedno od glavnih odlika ovog Sveučilišta Sjever, Sveučilište Sjever vode mladi, stručni ljudi koji su se prilagodili potrebama gospodarstva, to se vidi po otvaranju novih studijskih programa koji se takorekoć svake godine događaju na Sveučilištu Sjever i ono je u potpunosti ispunilo svoju ulogu. Govorimo ovdje, puno toga je rečeno, ne bih se želio ponavljati, ali mislim da ne bismo smjeli politiku miješati u nešto što dobro funkcionira, što je krenulo prije svega iz stručnih krugova, jasno bez nekakvog početnog utjecaja politike nije moglo, ali prije svega iz stručnih krugova i dobro se razvija. Ne bih želio da sada uplitanjem politike dođe do toga da eventualno to sveučilište zbog ovih ili onih razloga ne bude popraćeno u državnom proračunu kako bi trbalo biti, a ovdje je puno o tome govoreno, gospodin Križanić je iznio ove statističke podatke, ali koji jasno govore u prilog toga da bi Sveučilište Sjever trebalo puno bolje prepoznat i u državnom proračunu, ali i bez tih sredstava iz države, ovo sveučilište se i do sada kvalitetno razvijalo. To samo pokazuje da bi puno njih, pa možda i ljudi iz ministarstva, trebali malo pogledat kako to sveučilište sa svoja 22, 23 milijuna se razvija puno kvalitetnije i brže od nekih sveučilišta koji dobivaju 2, 3 puta, a možda i 5 puta više novaca, pogotovo gledajući broj stručnih djelatnika i broj studenata. Netko je rekao da li se radila kakva anketa, mislim da nije rađena anketa i mislim da je studentima pa i većem broju profesora i koji rade na tom sveučilištu puno manje bitno gdi je sjedište, a pogotovo kakav je naziv jer je naziv već udomaćen i saživio je. Puno bitnije im je da dobe što kvalitetnije prostore, što kvalitetniju opremu za svoj rad, a oni će onda napraviti ono što rade svih ovih godina, plasirati na tržište rada u Hrvatskoj kvalitetne, mlade ljude koji mogu doprinijeti razvoju, kako SZ Hrvatske, naših županija, isto tako cijele RH. Mene žalosti da mi danas po meni raspravljamo po meni jednom manje bitnim stvarima kao što je sjedište, kao što je naziv, ali reći ću jednu stvar. Gledajte, kada je aklamacijom u Varaždinu, rekli ste, pozdravljeno to da se sjedište sveučilišta premjesti u Varaždin, što mislite kako je to prihvaćeno u Koprivnici? Isto tako aklamacijom protiv toga, vjerojatno. I sada zbog tog animoziteta da narušavamo neku dobru stvar, a koja je po meni nebitna, prepustimo sveučilištu neka se ljudi dogovore gdje žele da im bude sjedište, kao što su se dogovorili. Ja ću ovdje reći, ovdje je gospodin Sokol, sad ga nema govorio malo i gospođa Bedeković kroz replike, kako je došlo uopće do nastanka sveučilišta Sjever, ali jedna je osnova u svemu tom, da su se udružili medijsko sveučilište kojem je u tom trenutku bila vlasnik grad Koprivnica, ono je prije bilo privatno, Koprivnica je otkupila većinu udjela i veleučilište. Znači, niži rang, gospođa Bedeković me gleda i potvrđuje, niži rang. Znači, Koprivnica je već imala sveučilište, a Varaždin ga nije imao i kod tog udruživanja, kod tog dogovora postignut je određeni kompromis da bi se zadovoljila i Koprivnica koja je na taj način osnažila projekt sveučilišta, a isto tako zadovoljio se i Varaždin jer se uključio u projekt sveučilišta, a cijela regija dobila je sveučilište Sjever kao regionalni znanstveno-nastavni visokoškolsku ustanovu i mislim da je to bit svega i želja je da se u to uključe i druge sredine, spominjani su ovdje Čakovec i Križevci. Isto tako je, ja mislim, sveučilište otvoreno i za druge sredine iz tog sjevernog, sjeverozapadnog dijela Hrvatske jer to može doprinijeti razvoju toga kraja, a to kako će se sveučilište zvati, mislim da smo se oko toga velika većina ovdje složili, u konačnici Vlada je dala svoje mišljenje koje odbacuje ovaj prijedlog gospodina Podolnjaka, isto tako i matični odbor za obrazovanje, znanost i kulturu je isto odbacio ovaj prijedlog gospodina Podolnjaka i ajmo ljudi se konačno baviti onim što je osnovno, a tamo gledam predstavnicu Ministarstva znanosti i obrazovanja, nakon što su uložena velika sredstva jedinica lokalnih samouprava i samog sveučilišta u razvoj ovog sveučilišta, ja apeliram i pozivam da RH na odgovarajući način preko svojeg ministarstva pomogne ovo sveučilište jer ono se pokazalo kao vrlo vitalno i vrlo potrebno RH i nadam se da će sa dodatnim sredstvima iz državnog proračuna ono se razvijati još brži i još jače. Evo, prije tri dana su otvorena, koliko znadem, u Varaždinu, znači, nekoliko novih studijskih programa, očekuje se uskoro i u Koprivnici da dođu novi studijski programi. Znači, biti će još više studenata. Prepustimo velim, samom sveučilištu da se dogovore gdje će mu biti sjedište. Ono je sada riješeno u Koprivnici, da li će tako biti u budućnosti vidjeti ćemo, ali nemojmo raditi ništa protiv interesa studenata, protiv interesa roditelja tih studenata i protiv interesa samog sveučilišta. Ja vas pozivam sve skupa na razum i pozdravljam ovo da Vlada nije prihvatila ovakav Prijedlog zakona i nadam se da ćemo to realizirati prilikom glasanja, a sve ove ostale stvari se mogu dogovoriti, ali bitno je da se osiguraju financijska sredstva, da ovo sveučilište još kvalitetnije može raditi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Felak na ovoj raspravi. Imamo replike. Poštovani kolega Robert Podolnjak, izvolite.
Moram reći da nisam uzvraćao na izlaganja pojedinačno, evo kolega ovdje, ali morao sam na ovo što ste rekli da je došlo do spajanja jednog sveučilišta kojeg je sjedište bilo u Koprivnici i jednog nižeg ranga učilišta, dakle veleučilišta u Varaždinu. Mislim da je to bilo apsolutno neprimjereno jer mi svi znamo da je veleučilište u Varaždinu bila stvarna, djelujuća visokoškolska institucija, a da medijsko sveučilište to nikako nije bilo i mi svi dobro znamo i u Varaždinu i u Koprivnici tu političku povijest, dakle, koje je politika utjecala na rezultat da u Koprivnici bude sjedište jer je imalo tu dopusnicu medijskog sveučilišta, ali zapravo mi znamo da su ključni studijski programi i studenti u Varaždinu.
Zahvaljujem kolega Podolnjak. Odgovor, kolega Felak. Izvolite.
Gospodine Podolnjak, ja u ovaj dio političke pozadine ne bih ulazio. Činjenice jesu da je Koprivnica imala medijsko sveučilište u tom trenutku koje je djelovalo. Nije imalo ovakvu tradiciju i povijest kao veleučilište u Varaždinu, nije imalo ni taj broj studenata, ali netko je tada dogovarao i gradovi Koprivnica i Varaždin su, koliko ja znadem, jednoglasnim odlukama svojih gradskih vijeća donijeli odluku o osnivanju sveučilišta Sjever sa sjedištem u Koprivnici i mislim da se u to ne bi trebalo puno više miješati i pustiti to sveučilište da ono radi kvalitetno kao što je radilo do sada jer vidim, ja ne vidim nikakvu, da je nikakva prepreka ili nikakva prepreka kvalitetnom radu sveučilišta to što je sjedište u Koprivnici, a nije u Varaždinu.
Zahvaljujem na odgovoru. Slijedeća replika, poštovana kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega, dakle, jasno nam je svim i ajmo biti iskreni. Dakle, naravno, sveučilište je osnovano na inicijativu lokalne politike i naravno osnovano je političkom voljom. Dakle, dogodilo se i tako to uvijek bude u političkom smislu kad se donosi određeni akt, dakle, tko je jači taj kvači. U situaciji kad je osnivano sveučilište Sjever, dakle, SDP je bio na poziciji dakle, na vlasti. Njihov prijedlog je prevagnuo, njihov prijedlog je izglasan i to je tako. I to je reala. Da je bio netko drugi na vlasti vjerojatno bi bio prošao ovaj drugi prijedlog i to je tako. Ono što pozdravljam i što smatram da je jako bitno i zapravo najvažnije u cijeloj ovoj priči, ajmo se vratiti na suštinu, idemo se baviti suštinom i nemojmo dozvoliti da politički animozitet i da se politička prepucavanja tko će biti i gdje će biti sjedište odraze na kvalitetu rada sveučilišta koje nakon tri godine svog rada pokazuje jasnu amplitudu prema gore. Hvala.
Zahvaljujem kolegice Bedeković. Odgovor, kolega Felak. Izvolite.
Zahvaljujem kolegice Bedeković na ovome što ste iznesli, u potpunosti se slažem s ovom vašom završnom konstatacijom i to sam i ja rekao, nemojmo dozvoliti da sad politika naruši nešto što je stvarno dobro. Evo nema gospodina Sokola više, i s njim se slažem u ovom djelu da bi sigurno bilo sretnije rješenje da je država prepoznala potrebe ovog sjevero-sjeverozapadnog djela Hrvatske da osnuje sveučilište i da ga je osnovala država kao osnivač, kao u nekim drugim dijelovima Hrvatske ali pošto se to nije dogodilo, onda su lokalne sredine krenule u tu inicijativu, jeste ovo specifičnost Hrvatske da su osnivači dva grada, Varaždin i Koprivnica a da su onda osnivačka prava prenesena da državu. Puno bolje bi bilo da je država osnovala sveučilište u tom djelu Hrvatske i na vrijeme prepoznala potrebe ljudi iz sjeverozapada Hrvatske. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Felak na odgovoru. Prelazimo na slijedeću raspravu, poštovani kolega Hajduković, nema ga. Poštovana kolegica Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam državnu tajnicu Ramljak. Dakle, evo ja sam koliko vidim zadnja i puno je toga već rečeno, ja doista neću uopće ponavljati sve ono što smo do sada rekli i naravno neću izgovoriti sve ono što sam si ovdje pripremila, nego ću samo kratko pokušati rezimirati sve i za početak reći da se nažalost ne mogu oteti dojmu da je ovdje na ovaj ili onaj način posrijedi izravnavanje nekih starih računa vezanih za samo osnivanje ovog sveučilišta i da je posrijedi izravnavanje starih taština, hoće li sjedište biti ovdje, hoće li ondje, hoće li prevagnuti politička volja, moć, nazovimo to kako hoćemo Varaždina, Koprivnice, pa onda ili Križevaca ili Čakovca ili ne znam, dakle nekoga od gradova u našoj sjevernoj regiji naše domovine i nekako mislim da se ne bismo trebali svesti na tu razinu i da se ne bismo trebali vraćati na tu razinu. Sveučilište je osnovano i ono je tu i mislim da bismo se trebali baviti suštinom a pomalo kako je rasprava odmicala ipak mi dolazimo na suštinu a to je trenutni i sadašnji status i stanje sveučilišta kako je ono danas i to je zapravo suština o kojoj bismo trebali razgovarati i težiti svi tome da se osiguraju što bolji uvjeti za razvoj ovog sveučilišta. o tezi o primjerenosti naziva sam već govorila, dakle o mogućnostima različitih perspektiva, jel' se to nekome smatra netko da je naziv primjeren ili nije, ono što je bitno, moždane znam jel' to netko do sad spomenuo, da bismo ipak umjesto takvih, ja bih ih nazvala paušalnih procjena jel' nešto meni, vama ili bilo kome drugome primjereno ili ne, ja bi to uz dužno poštovanje prema svima, ipak rekla da je to jedna paušalna procjena. Važno bi bilo pogledati zakon, temeljni zakon kojim se regulira visokih učilišta je Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju koji ako sam ja to dobro gledala i vidjela, ne sadrži niti jednu odredbo o nazivu visokog učilišta odnosno sveučilišta i zapravo ne postoji zakonska obveza da sveučilište svoje nazive vežu uz svoja sjedišta tako da sa zakonske strane tu je barem što se tiče sadašnjeg na snazi zakona, sve ok a što se tiče usporedbe naziva Sveučilišta Sjever s nazivima u Hrvatskoj gdje to nije tradicija ili s nazivima u zemljama u okruženju ili nekim svjetskim prekomorskim za Hrvatsku zemljama, onda ću samo spomenuti da je jedno od jako dobro dobrih američkih sveučilišta i među vodećima ako se ne varam američkim sveučilištima je sveučilište koje nosi naziv Northwest University. Isto tako vrlo blizu ovdje u okruženju Hrvatske u Rumunjskoj, u Temišvaru imamo West University, ja sam prošle godine bila u posjetu tamo, nakon što sam se vratila, nazvala sam rektora Milkovića, rektora Sveučilišta Sjever i rekla kolega Milkoviću, ja bila u Temišvaru, sveučilište se zove West University, divna jedna priča, sjajna, moderna priča, biste li bili spremni surađivati s njima, sklopiti sporazum o suradnji, da, kako da ne, mi danas evo imamo jednu lijepu, evo sklopljen sporazum o suradnju između sveučilišta u Temišvaru i Sveučilišta Sjever u Koprivnici, tako evo, meni se to čini jednom zanimljivom pričom, i dalje smatram da je naziv samog sveučilišta primjeren, Sjever mu je zanimljivo ime i čini mi se i nekako da je to jedno od prednosti Sveučilišta Sjever koje mu daje prepoznatljivost u hrvatskom prostoru visokog obrazovanja i podlogu da se onda dalje razvija i u europskom i u svjetskom prostoru visokog obrazovanja. Ako se vratimo na suštinu, ja bih rado da umjesto rasprava a prema tomu evo smo i krenuli, o promjeni imena bi bilo korisnije sveučilištu omogućiti i osigurati jedan miran i stabilan razvoj bez tenzija i bez stresova. Nemojmo zaboraviti, ne znam jel' netko spomenuo, 29. svibanj 2015., sveučilište je osnovano, dakle ono tek ulazi u 3. godinu svog rada. Pa još boli dječje bolesti da se to tako izrazim i nemojmo dodatno još raditi tenzije, pustimo i radimo sve ono što činimo neka bude u interesu prije svega sveučilišta, nastavnika, studenata a onda i osoba sveučilišta. Već je bilo riječi, imamo ovdje 3 000 studenata, 200 zaposlenika, oko 90 vanjskih suradnika, 25 studijskih programa. Veleučilište u Varaždinu prije nego što je prešlo na sveučilište imalo je 5 studijskih programa. Sveučilište Sjever, danas nakon 3 godine rada ima 25 studijskih programa što na razini stručnih, što na razini sveučilišnih studija i to je jedna sjajna priča. Kolega Felak sad je otišao, govorio je o Sveučilištu Sjever kao sveučilištu regionalnom koje brine o potrebama tržišta rada i dobro je povezano s potrebama, prepoznaje potrebe gospodarstvu. Kada je bilo riječ je o ustrojavanju novih studijskih programa, za koji dan Sveučilište Sjever će obznaniti, promovirati ili da tako kažem, pustiti u javnost dakle, ustrojavanje studije prehrambene tehnologije u suradnji s Podravkom, što je to nego prepoznavanje potreba tržište rada na svom području. Ovo su samo neki od primjera, dakle, netko je govorio o broju, čini mi se kolega Sokol studijskih programa u stand području, što je jako važno, preko, gotovo 90% programa, dakle, njihovih je u stand području, to nije zanemarivo. Ja nekako smatram da mi sada umjesto rasprava, hoće li se nešto zvati ovako ili onako, hoće li sjedište biti ovdje ili tamo, trebamo se usmjeriti na kvalitetu, trebamo se usmjeriti na ljude, trebamo se usmjeriti na to da imamo malo strpljenja i pustimo vremenu da pokaže koliko će studenata gdje biti, hoće li biti više u Koprivnici, hoće li biti biše, da Bog da ih bilo što više i u Koprivnici i u Varaždinu i dajmo da ljudi mirno rade. Jednako tako, dajem si za pravo reći, da dobro poznajem početke rada Sveučilište Sjever jer u vrijeme kada je Veleučilište u Varaždinu radilo integraciju sa medijskim sveučilištem, ja sam još bila u sustavu, imali smo dobru suradnju sa Veleučilištem u Varaždinu i s cijelom tom garniturom ljudi na čelu s a sadašnjim dekanom Milkovićem i njegovim prodekanima, a danas, rektorom Milkovićem i njegovim prorektorima. I smatram da su ti ljudi obavili i napravili jedan sjajan posao. Znam kroz šta su i kroz koji pakao su prolazili kada se sveučilište osnivalo. Treba odati poštovanje svima njima i reći respekt ljudi, napravili ste sjajnu stvar u nemogućim okolnostima, pod svim mogućim medijskim pritiscima. I sada kada se konačno sve tu malo primirilo i kada polako utiru svoj put prema gore, treba ih pustiti da polako i mirno smisleno utemeljeno i sustavno se razvijaju bez proletariziranja i bez. Dakle, ja smatram da politika je tu da pomogne i strašno puno može pomoći visokim učilištima u manjim sredinama, pa i poput moje Virovitice, pa i poput Koprivnice, koja nije puno veća od Virovitice i veća je ali ne puno i Varaždina, dakle, politika tu može puno napraviti i puno pomoći, ali znate može i strašno puno odmoći. Pa onda ajdemo se orijentirati prema tome, da politika puno pomaže a što manje odmaže. Pustimo azimunitete političke, pustimo stare priče i dajmo se okrenimo prema budućnosti ovog sveučilišta i pomozimo da ono dobije što više financijskih sredstava da ostvari što više projekta da ministarstvo pazi na njih, da brine o njihovom razdoblju i da se osiguraju svi uvjeti da za nekih 10, 20, 30 ili 50 g. Sveučilište Sjever dostigne svoje puni razvoj. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Bedeković, replika poštovani kolega Sokol, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Bedeković, istaknuli ste jednu stvar koju mislim da je jako bitna, koja nam fali upravo u našoj znanstvenoj i akademskoj zajednici, što je paradoks, a to je da se odluke donose temeljem nekih objektivnih pokazatelja i kriterija, znači da ne … [[Govornik se ne razumije.]] neke stvari iz prsta ili iz ovako, subjektivnog dojma, kako se nekome čini, jer onda, evo, neki kažu da većina misli da je naziv je primjeren, drugi kažu da nije primjeren, mislim, tako možemo se nabacivati do sutra. I mislim da je to jedan od temeljnih problema našeg sustava, obrazovanja i visokog obrazovanja općenito, da kada se donosile odluke o osnivanju, sada ne govorim o ovom sveučilištu, nego o općenito o mreži visokih učilišta, načinu osnivanja, koliko će se novca ulagati u koje itd., itd. Da je tu bilo svega a ne objektivnih kriterija, nažalost, pogotovo i u onom periodu kada je bilo najviše novca, prije financijske krize, mislim da se tada mogao napraviti veliki iskorak u unaprijeđenu našeg sustava, da se prilika potrošila i sada moramo opet popravljati puno grešaka i puno štete koje su tada, koje je tada napravljeno.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Sokolu, odgovor kolegica Bedeković, izvolite.
Hvala. Ma kratko, samo evo, zahvaljujem na vašoj replici. Da mi smo imali u neko vrijeme u Hrvatskoj bujanje visokih učilišta na raznim mjestima u raznim sredinama, a da nismo istovremeno donijeli jasne kriterije osnivanja. Pa opet smo imali osnivanje visokih učilišta, po načelu tko je jači taj kvači, tko se bolje izbori, visoko učilište se osnuje, a da se nije vodilo računa dovoljno o jasnijim kriterijima, o kvaliteti rada tih visokih učilišta i o načinu na koji će se ta visoka učilišta dalje razvijati po jasnim kriterijima, jednakima za sve. Tu mislim da je dobru stvar radi Agencija za znanost i visoko obrazovanje kroz proces reakreditacije visokih učilišta, gdje se sada pokazuju manjkavosti i nedostaci, ali i dobre strane nekih visokih učilišta i smatram da tim putem samo trebamo nastaviti i naravno zagovaram pristup jasnih kriterija u mjesto paušalnih procjena.
Zahvaljujem kolegici Bedeković na odgovoru. Imamo završnu riječ u ime predlagatelja, poštovani kolega Robert Podolnja, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Sabora i zahvaljujem kolegice i kolege na raspravi o ovom prijedlogu zakona. I ako vam se čini da smo raspravljali o jednom kratkom, pa možda za neke i suvišnom prijedlogu zakona, vjerujte mi da i ova rasprava pokazuje da je prijedlog zakona, zapravo bio dobar u smislu o kojem bismo se mogli svi složiti da je potaknuo raspravu i o jednom novom, o jednom mlađem, javnom sveučilištu u RH, gdje je u raspravi skrenuta pozornost, ne samo oko naziva ili sjedišta ili primjerenosti i promjene, nego i o financiranju i položaju tog javnog sveučilišta. I to mi je drago i sasvim sigurno nešto više od pola godine, kada budemo raspravljali o proračunu RH, za slijedeću godinu, sasvim sigurno ćemo mi svi ovdje koji smo o tome govorili, naročito zastupnici, koji su birani na području izborne jedinice iz koje dolaze iz Varaždinske, Koprivničko-križevačke županije, će sasvim sigurno, vjerujem dati svoj doprinos, da financijski položaj Sveučilišta Sjever bude jednak svim ostalim javnim sveučilištima. A vjerujem da će se u tom smislu posebno založiti i zastupnici većinske stranke koji sasvim sigurno imaju veći utjecaj u ovom procesu donošenja državnog proračuna, to je samo po sebi jasno i drago mi je zato što je ova rasprava, za zapisnik će u tom smislu biti podsjetnik svima nama, kad dođe rasprava o financiranju Sveučilišta u sklopu rasprave o donošenju državnoga proračuna, u tom smislu ova rasprava sasvim sigurno nije suvišna. Drugo želim jasno reći da mi namjere nisu bile politikantske iznoseći ovaj, predlažući ovaj Prijedlog zakona. Isključivo sam bio motiviran stajalištem brojnih sudionika u gradu Varaždinu i Varaždinskoj županiji koji o tome godinama raspravljaju, a samo je recimo prijelomna točka za podnošenje prijedloga bilo to što je to istaknuto na Svečanoj sjednici gradskoj vijeća Grada Varaždina povodom blagdana dana grada i drugi kolege zastupnici svjesni su da je to upravo tada istaknuto i da je to dočekano i bilo popraćeno kao nešto vrlo važno. Sigurno ne kao neki nevažan politikantski čin. Ono što posebno želim istaknuti da mislim da bi trebalo uvažavati činjenicu, objektivnu činjenicu da je u Gradu Varaždinu 85% studenata. To su govorili i drugi kolege zastupnici, to je jedna objektivna činjenica koja pokazuje gdje se zapravo nalazi težište sveučilišta. Ja sam uvjeren da ta činjenica nije politikantska, nego nešto objektivno što bi trebalo valorizirat na način da i sjedište bude u Varaždinu. Vidim da konsenzus oko naziva sveučilišta sasvim sigurno nije postignut i da mislim više-manje gotovo svi sudionici u raspravi su rekli da nemaju problem sa nazivom sveučilišta. Ja to mogu respektirati, ali u onom drugom djelu o promjeni sjedišta moram konstatirati da su zastupnici HDZ-a, moji kolege iz Varaždinske županije podržali prijedlog da se Sveučilište Sjever, da i ako ne promijeni naziv, da ima sjedište u Varaždinu. Podsjetili su i sami da su takav prijedlog iznijeli, barem njihova kolegica, tada zastupnica 2015. godine, mislim da je gospođa Sunčana Glavak, da je taj prijedlog iznijela i da je to bio prijedlog Kluba zastupnika HDZ-a, dakle i vi podržavate zapravo sjedište u Varaždinu već od samog osnivanja tog javnog sveučilišta. Ono što je pravno nedorečeno, oko čega ćemo vidjeti zapravo kako će se to odvijati je hoće li tu promjenu sjedišta učiniti Ministarstvo znanosti jer tako proizlazi iz mišljenja Vlade RH da sjedište može promijenit svojom odlukom, u ime RH ministarstvo, ukoliko se to može učinit jednostavnom odlukom, a to zapravo je ono što ste vi i u ime Kluba zastupnika HDZ-a rekli, dakle dobro se sjećam da je to stajalište koje je iznio kolega Stričak, to znači da ste vi zapravo prijedlog koji je iznijet u ovom Prijedlogu zakona prebacili na Ministarstvo znanosti, odnosno na ministricu gospođu Blaženku Divjak. U tom smislu, iako ja načelno smatram, a mislim da mi je to jedino logično i pravno ispravno da sjedište i naziv sveučilišta se određuju zakonom, ali ako u konkretnom slučaju specifično ovog Zakona o preuzimanju osnivačkih prava, sjedište nije uređeno zakonom i da je to razlog zbog kojeg je Vlada iznijela svoje stajalište, ja to načelno mogu prihvatiti, to znači da ćemo se svi zajedno založiti da takvu odluku donese nadležno Ministarstvo znanosti i da će takvu odluku donijeti uskoro. U tom smislu, ova rasprava je ipak postigla svoju svrhu i ukoliko, kao što su rekli predstavnici klubova, neće podržati ovaj prijedlog zakona, u svakom slučaju rasprava koju smo vodili je dobrodošla za Sveučilište Sjever i oko ovih statusnih pitanja, dakle sjedišta i naziva sveučilišta, ali naročito u pogledu budućeg razvitka jačanja materijalnog položaja sveučilišta, a za to ćemo se vjerujem svi zajedno založiti pri donošenju državnog proračuna RH za sljedeću godinu. Zahvaljujem vam svima na raspravi. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom gospodinu Robertu Podolnjaku. Ovime smo iscrpili sve rasprave, zaključujem raspravu. Zahvaljujem se i gospodinu Robertu Podolnjaku na obrazloženju ovim prijedlogom zakona. Zahvaljujem se također i državnoj tajnici u Ministarstvu znanosti i obrazovanja, gospođi Branki Ramljak na nazočnosti u ovoj raspravi. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za to steknu uvjeti. S ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda za današnji dan. Nastavljamo sa radom u srijedu 25. travnja 2018. u 9,30 sati s točkom dnevnog reda Prijedlog Zakona o prijevozu u cestovnom prometu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 327. Zahvaljujem svima i želim ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 15,26 SATI. Prijedlog Zakona o prijevozu u cestovnom prometu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 327. Zahvaljujem svima i želim ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 15,26 SATI.
Idemo sada na Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o prijenosu osnivačkih prava nad sveučilištem Sjever na RH, prvo čitanje P.Z. broj 254. Predlagatelj je zastupnik prof.dr.sc. Robert Podolnjak. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: Ne prihvaća se Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o prijenosu osnivačkih prava nad sveučilištem Sjever na RH. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 88 za, 6 suzdržanih i 4 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.