… [[Govornik nije uključen.]] Evo htio bi samo stanku zatražiti zbog kriminalizacije verbalnog delikta, znači gdje sve više ljudi se pritvara zato jer na internetu kažu neke stvari, eto na tu temu. Hvala.
Budući da je to u skladu sa Poslovnikom, dajem stanku u trajanju od 10 minuta [[Upadica Pernar: Hvala.]] STANKA U 16,45 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,55 SATI]] Uvažene kolegice i kolege nastavljamo sa radom. Na redu je Ivan Pernar, uvaženi kolega u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite kolega Pernar.
Uvažene dame i gospodo u zadnje vrijeme smo svjedoci toga da se sve više ljudi uhićuje zbog verbalnog delikta. Znači neki Hrvat iz Austrije pošalje nekakvu tobožnju prijetnju premijeru i da je ta prijetnja ozbiljna bila bi tjeralica za njim raspisana. Ali sama država zna da nije ozbiljna, pa onda kaže, evo kada se bude vratio u Hrvatsku za godišnji odmor onda ćemo ga uhititi i poslati u zatvor. I taj slučaj je samo jedan u moru drugih, gdje ljudi zbog tobožnjih prijetnji idu u zatvor. E sad zašto ovo govorim? Pa zato jer ispada po uhićenicima da se prijeti samo članovima HDZ-a, odnosno ljudima s desnice. A ja sam siguran sto posto da ima puno prijetnji koje prima na dnevnoj strani i društvo iz SDP-a. Ja ne sumnjam da i Milorad Pupovac ima isto prijetnje koje mu dolaze na, neću reći dnevnoj bazi, ali često a nitko nije zbog toga uhićen bio. Isto tako i meni. Meni isto ljudi pišu svašta i to javno. Javno napišu šta Pernar treba ga ovo, ono. Odite dame i gospodo na forume, komentare članaka itd. Ali što? Ja osobno nisam uvredljiv. Smatram da ljudi što kažu ne kažu jer misle sad ne znam ubit ili mene ili Pupovca ili premijera, nego jednostavno kažu jer su ljuti na nas. Svatko ima svoje razloge. Mi se bavimo politikom. Zato imamo veću plaću. I mislim da bi ta veća plaća koju primamo kao zastupnici i što živimo na teret naroda trebalo na neki način bit alibi tim građanima koji svoj fitilj, odnosno ventil ispuhuju na nama. Htio bih još reći da postoji jedan alarmantan problem kao recimo u Požeško-slavonskoj županiji jer će na jesen bit upisano 199 djece manje u škole i 8 nastavnika će dobit otkaz. Vidite taj problem se u javnosti uopće ne raspravlja, uopće a ljude se uhićuje zbog kao što sam rekao verbalnog delikta. Todorić njemu uhićenje ne prijeti. On ne živi u strahu. I ima toliko ljudi koji nikad nisu bili niti uhićeni, niti procesuirani, a napravili su puno veću štetu nego neki čovjek koji je na Facebooku nešto napisao. Ali kao što vidite opasnije je napravit prijevaru, tj. opasnije je reći nekom članu HDZ-a ili biskupu koju ružnu riječ nego dovesti firmu u dugove preko 50 milijardi kuna, izvarat žive i mrtve itd. itd. Znači na neki način naša zemlja se obračunava sa kategorijom ljudi koji kao takvi nisu prijetnja za opstojnost zemlje. A oni koji jesu prijetnja za opstojnost zemlje, e oni su na žalost nedodirljivi. Eto samo sam to htio reći. I još bih htio reći da mi je žao što se toliko potežu ove pločice povrede Poslovnika. Mislim da bi svatko trebao koristiti pločicu replika. Ako se ne slaže reći zašto se ne slaže, onda ne bi bilo uvrijeđenih tonova. I evo kolege iz MOST-a bi danas bili ovdje. A ono što je najzanimljiviji ti kolege iz MOST-a dok su bili na vlasti kad sam ja možda govorio sličnim rječnikom kojim oni sada govore, a onda mi je Božo Petrov oduzimao riječ. I kao ne možete tako, ne možete tako, a sada se bune i prigovaraju. A da su još uvijek na vlasti opet bi ono kako bih to rekao, znači oni mijenjaju retoriku ovisno o tome jesu li u poziciji ili ne. To mi je jedan komičan detalj. Znači isto ponašanje koje bi osuđivali da su trenutno na vlasti sa HDZ-om. E sada to opravdavaju, smatraju da se tako treba govoriti. A kad sam ja govorio da se tako treba govoriti, a onda su govorili a kako Pernar ti to pričaš itd. itd. Hvala.
Hvala. Prva točka na današnjem dnevnom redu je: - Prijedlog strategije nacionalne sigurnosti Republike Hrvatske, - Prijedlog Zakona o sustavu domovinske sigurnosti. I predlažem da ju raspravimo objedinjeno sa Zakonom o sustavu domovinske sigurnosti. Obavljene su konzultacije između klubova i čini mi se da je tu postignut dogovor, pa će rasprava u ime klubova trajati 20 minuta. Tako je bilo dogovoreno. Da li ste svi suglasni? Vjerujem da nema problema, mislim da je to u redu. Isto tako želim vam reći da će danas u 15,00 sati biti izvješće o sastanku Europskog vijeća, koje će podnijeti predsjednik Hrvatske Vlade, Andrej Plenković, tako da ako ne bude ova točka gotova do 15,00 sati onda ćemo napraviti prekid, pa ćemo raspraviti izvješće koje će podnijeti predsjednik Vlade, a ovu točku onda nastaviti nakon toga. Raditi ćemo isto tako, evo kaže mi kolega Bačići, a je sugestija takva, da se radi bez stanke, kako bi odradili sve ono što smo planirali za današnji dan, sukladno najavama koje smo dali na jučerašnjoj sjednici Hrvatskog Sabora. Evo pitanje samo, ima li potrebe za stankom ili možemo krenuti za radom? … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, onda ću ja dati 10 minuta stanku, s obzirom da čekamo predsjednika Vlade koji će uskoro doći i onda ćemo onda, računajte u 9,50 da nastavimo sa radom. STANKA U 9,35 SATI
Poštovani predsjedniče Sabora. Proglasili ste stanku od deset minuta koja je trajala petnaest minuta zbog toga da bismo ovdje dočekali premijera. Ja sada tražim stanku od petnaest minuta da bi premijer čekao nas petnaest minuta da shvati tko je u Saboru glavni.
Kolega Stazić, to nije razlog za davanje stanke. Ako imate neki drugi razlog ja ću vam odobriti stanku, ali ovo nije razlog. Ja sam tražio da sačekamo premijera, imao je neke druge obaveze i mislim da je to korektno, da je predsjednik došao na ovu točku. Evo izvolite.
Po hrvatskom Ustavu Vlada odgovara Saboru i premijer Parlamentu, dakle to je ustavni razlog.
Ja se slažem s time, ali podsjetio bih vas da je bilo premijera koji su puno manje dolazili u Hrvatski sabor od premijera Andreja Plenkovića tako da ja mislim da je njegova namjera jako dobra i moja namjera je bila jako dobra, tako da imamo raspravu na kojoj nazoči i predsjednik hrvatske Vlade. Dakle da biste vi dobili stanku morate mi reći koji su razlozi. To nije adekvatan razlog i ja vam ne dajem stanku. Kolega Stazić ja bih vas molio da sa dignitetom raspravljamo i da se ne svadimo. Što hoćete? ? … [[Upadica se ne razumije.]] Zbog kojeg razloga? … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. To nije razlog, ako mislite da sam prekršio Poslovnik obratite se Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Dakle mi sada prelazimo na raspravu, rasprava je objedinjena Prijedlog Strategije nacionalne sigurnosti RH i Prijedlog zakona o sustavu domovinske sigurnosti. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora, materijal vam je dostavljen u pretince. Raspravu su proveli nadležni odbori, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za vanjsku politiku, Odbor za obranu. Izvješća ste primili na klupe. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ovdje su s nama predsjednik Vlade RH Andrej Plenković, potpredsjednik Vlade i ministar obrane Damir Krstičević. Pretpostavljam da će dodatno obrazložiti prijedlog i prvi će u ime predlagatelja predsjednik Vlade RH Andrej Plenković. Izvolite.
Dobar dan! Uvažene saborske zastupnice i zastupnici, poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Zahvaljujem na prigodi da danas predstavim zajedno sa potpredsjednikom Vlade i ministrom obrane RH generalom Damirom Krstičevićem Prijedlog Strategije nacionalne sigurnosti RH. Najprije da se samo kratko osvrnem na opasku kolege Stazića, dakle suprotno uobičajenoj praksi Hrvatskog sabora vi danas imali stanke što ja pozdravljam, mislim da je to jako dobro i odlično, dapače. Međutim prateći dnevno rad Hrvatskog sabora to je bilo jedno veliko iznenađenje tako da sam imao jedan sastanak s obzirom na brojne obaveze koje imamo ovih dana u Vladi. Došao sam čim sam bio obaviješten da stanke nema, pa je se ispričavam nije bila namjera da na bilo koji način pokažemo nedostatak poštovanja prema Hrvatskom saboru, a još manje prema zastupnicima ovoga saziva. Tako da ako je riječ o nesporazumu, a siguran sam da je, molim da to uvažite. Meni je danas zadovoljstvo predstaviti Strategiju nacionalne sigurnosti, to je ishodišni dokument kojim se određuju strateški nacionalni interesi te politike i instrumenti za njihovu realizaciju. Mi smo u proteklih 27 godina prošli vrlo izazovan i zahtjevan put od stjecanja neovisnosti, obrane suvereniteta i teritorijalne cjelovitosti u Domovinskome ratu, zahvaljujući prije svega hrvatskim braniteljima i žrtvi cijelog hrvatskog naroda te smo zahvaljujući i državničkoj mudrosti našeg prvog predsjednika u vrlo zamršenim međunarodnim okolnostima ostvarili i samostalnost i međunarodno priznanje i uopće afirmaciju u okviru međunarodne zajednice, a tada je značajnu ulogu odigrala i nastajuća hrvatska diplomacija koja je upravo na tom tragu dala veliki doprinos. Dakle jedna sinergija branitelja, političke volje, renesansnog trenutka hrvatskoga naroda, političke državničke mudrosti i vještine političko-diplomatskoga djelovanja doveli su Hrvatsku u poziciju da u prijelomnim godinama i za svijet i za Europu ostvari snove mnogih Hrvata generacijama prije nas. Danas, 27 godina nakon tog prijelomnog vremena Hrvatska je možemo slobodno reći ostvarila sve ključne strateške ciljeve nacionalne zadaće. Imamo zaokružen teritorij, uređenu zemlju, pravni poredak, dosegnuli smo visoke standarde, ispunili kriterije od Vijeća Europe, Sjevernoatlantskog saveza, EU zaokružili sve one procese koji su bili utkani u prva dva i pol desetljeća naše aktivnosti. Mi smo ujedno kao članica Sjevernoatlantskog saveza i EU svjesni vlastite odgovornosti, ali i potrebe za zajedničkim naporima kojima bi se ne samo učvrstili ciljevi i aktivnosti tih dviju organizacija nego dao doprinos ukupnoj globalnoj sigurnosti i stabilnosti, a osobito na europskom kontinentu i našem susjedstvu. S obzirom na brojne prijetnje i rizike koje u ovako brzo mijenjajućim globalnim okolnostima dolaze na dnevni red svih država i svih međunarodnih organizacija. A naša je zadaća da sa temeljnim okvirnim dokumentima postavimo one okvire koji nam omogućuju da prepoznamo koje su to opasnosti, ono što je najvažnije, kako da na njih reagiramo i kako da ta reakcija bude u skladu sa visokim standardima koji postoje u svijetu i Europi a isto tako i da bude komplementarna aktivnostima organizacija kojima smo članice. Sigurnosne ugroze, izlazak Ujedinjene Kraljevine iz EU, dakle zemlje koja je jedina uz Francusku koja ima i nuklearno oružje u okviru EU koja je stalna članica Vijeća sigurnosti, mijenja sigurnosni vanjsko-politički karakter EU. Tu nema nikakvih dilema i o tome ćemo sigurno voditi intenzivne rasprave u godinama koje su pred nama. Stoga je i gotovo paradoksalno da je EU prošle godine praktički dan nakon što je većinska volja birača Ujedinjene Kraljevine odlučila o izlasku te zemlje, donijela globalnu strategiju EU o vanjskoj i sigurnosnoj obrambenoj politici. Zato ona možda nije ni dobila zasluženo svjetlo i dimenziju koju bi trebala. Mi smo prije nekoliko dana, o tome ću govoriti popodne pod drugom točkom dnevnog reda, govorili o prvih godinu dana provedbe te strategije. Dali svoj doprinos kao odgovor na članice EU. Istodobno Sjeveroatlantski savez je na summitu u Varšavi prije nekoliko tjedana donio svoju Deklaraciju u transatlantskoj sigurnosti koja također predstavlja referentan dokument koji je bitan i za Hrvatsku kao saveznicu u okviru NATO-a. Sigurnost naših građana, našeg državnog teritorija jedna je od temeljnih zadaća svake države i svakoga društva, sprječavanje sigurnosnih ugroza pak preduvjet je razvoja gospodarstva, ostvarivanja dobrobiti i prosperiteta hrvatskih ljudi, povećanja kvalitete života i nužne demografske revitalizacije hrvatskoga društva. Demokratski i stabilan politički sustav također ne može djelovati bez sigurnosti jer sigurnost svakog građanina je naravno preduvjet stabilnosti naše zemlje. Meni je stoga posebno drago da smo u jednom poprilično kratkom roku, s obzirom na iskustva koja smo imali 2010. i 2012. kada su postojala dva prethodna pokušaja da se u odnosu na aktualno važeći dokument iz 2002. godine naprave nove strategije nacionalne sigurnosti, jedanput u koordinaciji Ministarstva obrane, drugi put u koordinaciji Ministarstva vanjskih poslova no niti jedan od tih pokušaja nije nikada došao do faze da bude na klupama saborskih zastupnika. Ovaj put želim prije svega pohvaliti entuzijazam, energiju i uključivost pristupa koji je pri izradi Strategije nacionalne sigurnosti pokazao potpredsjednik Vlade i ministar obrane Damir Krstičević zajedno sa svojim timom, jer smo već na drugoj sjednici naše Vlade oformili povjerenstva koja su radila i na strategiji i na Zakonu o sustavu domovinske sigurnosti. Dakle bilo nam je potrebno od prvih dana studenoga pa do ove saborske rasprave praktički nešto malo manje od 8 mjeseci. Mislim da je to zavidno postignuće i da na taj način pokazujemo ozbiljnost koju ova Vlada u ovako zamršenim, globalnim europskim i regionalnim okolnostima pridaje izradi i usvajanju ovako dva važna referentna dokumenta. Ja želim ovaj put zahvaliti svim, osobito stručnjacima, ne samo iz sustava državne uprave nego i iz akademske zajednice, najšire javnosti, nadležnim saborskim odborima i zastupnicima koji su sudjelovali u ovom procesu, dali svoj doprinos, svoje ocjene, svoje sugestije a vrlo sofisticiran pristup izradi dokumenta pokazao je da se na kraju kada se došlo u fazu odbora postigao vrlo širok politički konsenzus na svim stranama političkog aspekta. Što po mom dubokom uvjerenju ovakvi dokumenti svojim sadržajem i karakterom i zaslužuju. Zahvaljujem na doprinosu i organizacijama civilnog društva koji su i na ovom primjeru pokazali kako partnerstvo u tom pogledu između državnih institucija, institucija vlasti i aktera civilnog društva i nevladinih udruga mogu dati dobru sinergiju. Apostrofirao bih i doprinos predsjednice Republike i njenih suradnika koji su također radili na ovome dokumentu. Mislim da je to korisno s obzirom na ustavne nadležnosti predsjednice Republike a i na činjenicu da svojim ne samo nadležnostima u pogledu obrane, sigurnosti Hrvatskih oružanih snaga i naravno hrvatske diplomacije i vanjske politike ona daje značajan doprinos provedbi i ove strategije i ovoga zakona u budućnosti. Mi smo poštovane zastupnice i zastupnici željeli da ovaj dokument koji će biti referentan bude u skladu sa onim što danas rade druge države, gotovo sve naše zemlje susjedne, velike zemlje, partneri, ključne zemlje u Međunarodnoj zajednici, usvajaju ovakve dokumente u razdobljima od otprilike 10-ak godina. To znači da se svaka država prilagođava mijenjajućim globalnim okolnostima. Kada se prije nekoliko godina revidirala prvi put ona Strategija EU o vanjskoj politici i sigurnosti iz 2003., kada su se ljudi osvrtali na dokument od prije samo 5 ili kasnije od 10 godina a naročito sada prošle godine, gotovo je nevjerojatno koliko su se okolnosti promijenile, koliko je ozračje u europskom susjedstvu, na Sredozemlju, na Bliskom istoku, Srednjem istoku, sjeveru Afrike, subsaharskoj Africi promijenjeno, koliko su prijetnje terorizmom promijenile kartu pitanja unutarnje i vanjske sigurnosti koje su sada neraskidivo vezane i gdje pravodobno djelovanje daleko van granica i Hrvatske i pa i onda naše šire zajednice, to je EU, može spriječiti sigurnosne ugroze na našem teritoriju. To je poruka koju nosi i ovaj dokument koji uvažava koliko je bitno, a osobito tu mislim na sam Zakon o sustavu domovinske sigurnosti, koji je postavio okvir i po mom mišljenju, nastoji zatvoriti određene praznine koje su bile uočene od svih nadležnih tijela u pogledu koordinacije, u pogledu pravovremenih reakcija na krize, na rizike bez obzira o kakvim se rizicima radi, da li je to elementarna nepogoda ili migracijsko-izbjeglička kriza, gdje se uočilo da taj sustav mora biti u stanju brže odgovoriti na te krize, kvalitetnije ostvariti koordinaciju i sinergiju svih onih koji mogu pridonijeti bilo sprečavanju bilo kvalitetnoj reakciji. Zato mi se čini da će ova dva dokumenta dati dodatnu snagu svim nadležnim državnim institucijama koje su uključene po svojim temeljnim dokumentima u pitanja nacionalne sigurnosti, da će povezivanje kroz sustav koordinacije koji će voditi potpredsjednik Vlade biti učinkovitije nego što je to danas slučaj i da ćemo na taj način moći prepoznavati prijetnje povezujući sustav koji rade naše sigurnosne službe, sustav koji radi Ministarstvo unutarnjih poslova, koji radi hrvatska policija, koje radi Ministarstvo obrane, koje radi Ministarstvo vanjskih i europskih poslova, znat ćemo štitit našu kritičnu nacionalnu infrastrukturu jer je i to pitanje jedno od prvorazrednih strateških pitanje nacionalne sigurnosti. I na taj način kada se ovi dokumenti usvoje, a ja vjerujem da će to biti slučaj, da će njihova provedba u fazi mandata ovoga Sabora i ove Vlade pokazati što još u ovom trenutku danas ne vidimo i ne prepoznajemo da može biti bolje, ali su autori ovoga dokumenta već ugradili pravovremeno jedan osigurač, a koji znači da će buduće Vlade i budući sazivi Sabora, moći na vrijeme raditi na nadogradnju ovoga dokumenta ove strategije i ovoga zakona. I upravo takva poruka o jednom živućem dokumentu koji se prilagođava našim realnostima daje mu snagu i u meni daje duboko uvjerenje da smo izradili kvalitetan dokument na inkluzivan način koji će biti podloga svih naših aktivnosti području zaštite nacionalne sigurnosti i sustava domovinske sigurnosti. Toliko za uvod, ja bih sada zamolio najodgovornijega u Vladi za izradu ovih dokumenata, potpredsjednika Vlade kolegu Krstičevića da detaljnije kaže nešto više i o samoj strategiji i o zakonu. Hvala vam lijepo.
Hvala predsjedniče. Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče hrvatske Vlade, gospođe zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Ja bih se još jednom na početku želio zahvaliti predsjedniku Vlade na potpori u ovom procesu, ovoj metodologiji izrade ovog strateškog dokumenta. Mi kao što vi znate, postojeća Strategija nacionalne sigurnosti je iz 2002. godine. Znači 15 godina ona nije ažurirana. Bila su dva pokušaja. 2010. godine proces je vodio HDZ i u tom slučaju Ministarstvo obrane je radilo na tom procesu. Ja sam razgovarao sa tim ljudima zašto taj proces nije doveden do kraja. I sve ono što je dobro, pozitivno iz tog procesa smo stavili u ovu Strategiju nacionalne sigurnosti. Iza toga je bio proces 2012. Taj proces je vodio SDP, u tom slučaju Ministarstvo vanjskih poslova također sam razgovarao sa ljudima iz tog procesa i sve ono što je dobro, pozitivno stavili smo u ovaj strateški dokumenat. I sada evo treći put, mi smo se odlučili kao što je rekao predsjednik Vlade već na početku ove Vlade da krenemo u taj proces i od 10. mjeseca proces je bio vrlo otvoren, inkluzivan, koristili smo jednu metodologiju koju koriste sve razvijene demokratske države na zapadu. Tako da evo ja bi se još jednom na kraju ovog procesa zahvalio svim ljudima koji su sudjelovali u procesu, bilo je jako puno ljudi, preko 150 ljudi, stručnjaka, neovisnih stručnjaka, političkih stranaka, oporbenih stranaka. Znači priča je bila vrlo, vrlo otvorena. Također, tu su sudjelovali i predstavnici civilnog društva, naši branitelji, braniteljske udruge, generali, znači svaki je mogao stvarno, iskreno sudjelovati. U svemu tome smo napravili savjetovanje i to u punom, 28 dana. Svaki je u tom savjetovanju imao mogućnost u Hrvatskoj imenom, prezimenom da sudjeluje u procesu izrade Strategije nacionalne sigurnosti. I do bili smo dosta dobrih pozitivnih komentara i vjerujte mi, sve ono što je dobro, korisno za Hrvatsku, našu Hrvatsku, sve smo to ugradili u ovaj strateški dokumenat. Napravili smo i 8 okruglih stolova, od braniteljskih udruga, preko generalskog zbora zatim Udruga civilnog društva, predstavnika medija, akademske zajednice, Hrvatskom udrugom poslodavaca, sa našim partnerima, saveznicima tako da evo ja na kraju ovog procesa meni je drago da smo mi zajedno ovaj proces dovukli do kraja i da taj treći put nadam se da ćemo proces zatvoriti i da će Hrvatska imati Strategiju nacionalne sigurnosti koja je ključan strateški dokumenat u području nacionalne sigurnosti. Ono što smo primijetili kroz proces izrade Strategije nacionalne sigurnosti je da Hrvatska treba partnerstvo za sigurnost. Znači, bez partnerstva za sigurnost vrlo je teško graditi sigurnost. Ono također što želimo iz tog partnerstva za sigurnost da proizađe sustav domovinske sigurnosti kojeg smo mi već imali u Domovinskom ratu. To je ta sinergija, zajedništvo i obrane vojske, policije, Gorske službe spašavanja, vatrogastva, privatnog sektora, gospodarstva, akademske zajednice, građana da bi se obranili i kasnije oslobodili. I mislim da nam to zajedništvo i danas u sustavu domovinske sigurnosti je potrebno. Druga stvar koju želimo je da taj naš sustav domovinske sigurnosti bude moderan, ali s druge strane da bude racionalan, učinkovit i da on odgovara i našoj tradiciji i da on odgovara našim potrebama. Također smo stavili još jednu stvar da Vlada jednom godišnje treba izvijestiti vas Hrvatski sabor, zastupnice i zastupnike o provođenju strategije, tako da možemo pratiti taj cijeli proces provedbe Strategije nacionalne sigurnosti. I na kraju ona najvažnija stvar što je, što nam je cilj da sustav sigurnosti koji razvijamo mi imamo sustav sigurnosti i on se razvija u kontinuitetu. I na tom sustavu sigurnosti su radili, radili su moji prethodnici, radili su sve hrvatske Vlade. Naša zadaća ga je poboljšati u odnosu na naučene lekcije, u odnosu na sva ova događanja koja vidimo u Europi i sa ciljem da Hrvatska u svakom trenutku može čvrsto, snažno, jasno reagirati na svaku ugrozu rizik s kojima je suočeno svako suvremeno društvo, pa tako i hrvatsko društvo. Što se tiče zakona, znači paralelno uz strategiju, jer uvijek je strategija problem u provedbi. Mi smo željeli upravo napraviti jedan mehanizam da bi se ta strategija mogla sprovesti, tako da smo paralelno radili i na Zakonu o sustavu domovinske sigurnosti. Koji je cilj tog zakona? Zašto zakon? Pa vidjeli smo, iz svih onih događanja u Hrvatskoj smo imali tri krizna događaja. Imali smo Gunju, imali smo Kornate, imali smo izbjegličku krizu. Ta tri krizna događaja koja su nam se dogodila su testirala u tom datom trenutku sposobnost države da pruže sigurnost ljudima kojima je bila ugrožena. Znamo i dan danas da se nosimo sa posljedicama tih kriznih događaja. Možemo i dan danas postaviti pitanje jesmo li reagirali najbolje? Koje su naučene lekcije? Je li sustav upravljanja bio dobar? Je li sustav zapovijedanja bio dobar? Jesu li bili određeni dijelovi sustava koji reagiraju tim datim situacijama? Je li mogla primjer u Gunji, jel' se mogla ona stoka izvući dan ranije? Da li je mogla šteta biti manja? Znači to su naučene lekcije. I upravo s tim ciljem želimo sustav jer jedino kroz sustav, kroz sinergiju, kroz uvezivanje svih ovih sposobnosti koje država ima se možemo nositi sa svim ugrozama i rizicima. Jel' naša zadaća da taj naš sustav sigurnosti bude moderan, ali da bude bolji, brži, spremniji od onih koji nam predstavljaju prijetnju? A oni koji nam predstavljaju prijetnju žele biti ispred sigurnosnog sustava. Zato kroz taj sustav domovinske sigurnosti želimo sve te probleme koje smo imali u upravljanju tim kriznim situacijama želimo riješiti, želimo popraviti, želimo nadograditi. Sve ono što je dobro želimo zadržati. Ono što je najvažnije u tom sustavu domovinske sigurnosti ključna stvar je da taj sustav mora imati sposobnosti predviđanja, prepoznavanja tih svih ugroza i rizika sa kojima je suočeno hrvatsko društvo. I ona ključna stvar najvažnija je prevencija. Odvraćanjem u što ranijoj fazi razvoja i zato nam treba sustav domovinske sigurnosti. Sljedeća stvar koja je bitna, važna sposobnost pravodobnog primjerenog odgovora na prijetnju odnosno ugrozu rizik koju Hrvatska ima. I ključna stvar, te koordinacija, tog sustava domovinske sigurnosti je proces upravljanja, kada imamo kriznu situaciju, nastanak krize. I zato nam je vrlo bitna ta koordinacija za domovinsku sigurnost koja se sastaje redovito, tjedno, mjesečno, koliko god treba puta radi procjene ugroze i rizika, jer vidimo da su ti ugrozi i rizici da su vrlo složeni da su vrlo kompleksni, da su nepredvidivi i zato je vrlo bitno da imamo jedan sustav koji to redovito prati i predlaže Vlade međuresorni krizni stožer koji će preuzeti upravljanje kriznom situacijom. Znači, Vlada je ta središnje tijelo koja prati i kao što je rekao predsjednik Vlade i jedan dokumenat i strategiju i Zakon o sustavu domovinske sigurnosti, radili smo uz veliku potporu, uz veliku pomoć Predsjednice Republike, Ureda predsjednice Republike. I upravo ovaj zakon, sustav, daje nam tu mogućnost i sinergiju svih sastavnica, ali i sinergiju sa Predsjednicom, Uredom predsjednica, da zajedno, angažirano na ovome radimo. I evo, ono što na kraju želim još jednom odgovornost za sigurnost je ogromna. Ugroze često doživljavamo kao nešto što se događa nekom drugom, daleko od nas, za što mnogi misle da nije njihov problem, sve dok ne pogodi nesreća ili neka ugroz. Svaka odgovorna država, a ja smatram da naša Hrvatska mora svoj sustav sigurnosti prilagođavati, mora planirati i mora stvoriti sustav sigurnosti, ono što sam rekao, koji će biti proaktivan, učinkovit, brži, bolji i jači. Ja još jednom želim da svi vi podržite taj dio jer smatram da nacionalna sigurnost mora biti iznad stranačko pitanje i da ona uvijek traži konsenzus i da ono traži usuglašavanje stavova pozicije i opozicije. I ovom procesu u kontinuitetu, svak je imao mogućnost i ja se zahvaljujem svim onim koji su dali, dobre, kvalitetne prijedloge i za strategiju nacionalne sigurnosti i za Zakon o sustavu domovinske sigurnosti, kao što ste vidjeli, Zakon o sustavu domovinske sigurnosti ne idemo u hitnu proceduru, nego upravo u dva čitanja želimo još saslušati i sve što je dobro, pozitivno, korisno za jačanje sustava sigurnosti u RH, želimo ugraditi u zakon tako da on bude jedan dobar jak mehanizam jačanja sustava sigurnosti u RH. Evo, još jednom, hvala, hvala svima na angažmanu i na ovom prijedlogu i molim sve vas na potpori strategiji nacionalne sigurnosti i Zakon o sustavu domovinske sigurnosti. Hvala.
Zahvaljujem se i potpredsjedniku Vlade i ministru obrane, Damiru Krstičeviću. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Pardon da imamo replike. Prije toga imamo 10 replika, 5 replika je za predsjednika Vlade, 5 replika je za potpredsjednika Vlade. Prva replika za predsjednika Vlade, zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Premjeru jasno je svima da je žalosno da nemamo 15 godina strategiju nacionalne sigurnosti i sigurno ovaj dokument je jedan ključni dokument koji je vrlo bitan za stabilnost RH, za sigurnost svih građana i pojedinaca. Međutim, spomenuli ste hrvatske branitelje, da oni su ključni faktori, oni su taj resurs i potencijal koji može puno doprinijeti u razvoju strategiju nacionalne sigurnosti i samom prijenosu na teren svojim iskustvom iz Domovinskog rata. Ali je također i činjenica da odnos prema hrvatskom braniteljima po pitanju poglavalja koje je otvoreno Srbiji, pravosuđe, tj. pravna jurisdikcija Srbije i nadležnost Srbije nad hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata da ih se procesuira i sudi je, tj. daje se mogućnost malog HAG-a, to treba hitno zaustaviti, još jednom vas molim, upozoravam vas što sam govorio da se to prekine prema hrvatskim braniteljima. Hrvatski branitelji nisu bili agresori, oni su branili domovinu i ne zaslužuje da Srbija ima toliki utjecaj. Zašto nacionalne sigurnosti? Da. Ja ću vam postaviti jedno pitanje. Ključni, uz ovo sve, sustav što treba biti osiguran, što treba biti dobro iskoordiniran, energetika, vode, telekomunikacije, to su one ključne stvari koje moramo se čuvati. Vidimo da smo izgubili telekomunikacije jednom bestijalnom privatizacijom što su naši roditelji plaćali, otišlo je u strane ruke. Taj je sustav vrlo bitan za sigurnost i stabilnost. Mi se moramo boriti do boli, do boli se moramo borit da to ostane u rukama na hrvatskim i kažite mi da li će graditi Hrvatska država, optički mrežu, ili će gradit netko drugi? Hrvatski branitelji su se borili za državu [[Upadica: Zahvaljujem se.]] a ovo do boli moramo braniti. Hvala.
Odgovor na repliku predsjednik Vlade.
Zahvaljujem. Evo kolega Bulj, imali ste nekoliko točaka, dakle suglasni smo da je dobro da usvajamo novi dokument nakon 2002. godine, pretpostavljam da tu imamo konsenzus oko poglavlja 23, Zakona o nadležnosti državnih institucija Srbije u vezi procesuiranja ratnih zločina, problematizirali smo više puta i u ovom Saboru i na razini Vijeća EU i u kontekstu poglavlja 23 i nekoliko godina za redom u rezolucijama Europskog parlamenta koji su se odnosile na izvješća o napretku Srbije u procesu pregovora za EU. Znate i sami da je to pitanje oko kojeg Hrvatska ima vrlo čvrst i jedinstven stav. Dakle, zaštita hrvatskih državljana, osobito hrvatskih branitelja na način da po našem konsensualnom mišljenju nije normalno da institucije vlasti Srbije, dakle prije svega tužiteljstvo i sudovi, mogu imati hibridnu proširenu jurisdikciju, ne univerzalnu jurisdikciju jer to je velika razlika, to imamo i mi, to imaju mnoge druge države koja je uvijek podredna u smislu kaznenoga gonjenja gdje institucije neke druge države su zakazale. A ovo ovdje je čisto preslikavanje kataloga djela iz Statuta Haaškoga suda sa ciljem da zemlja koja je bila agresor na RH može za kaznena djela počinjena na našem teritoriju od strane naših državljana protiv naših državljana voditi proces. I tu mislim da smo suglasni. O procesu pregovora o pristupanju Srbije u EU ova tema je dignuta nekoliko puta, bit će i dalje na dnevnom redu. Pregovori o poglavlju 23 trajat će godinama i naša intencija da se to pitanje riješi i da ne dođe do ugroze naših državljana na bilo koji način. A što se tiče ovoga zadnjega pitanja, njega ću dovesti u vezu sa kritičnom nacionalnom infrastrukturom u kontekstu ovoga zakona. Mi smo nedavno dobili 101 milijun eura [[Upadica Predsjednik: Hvala vam predsjedniče Vlade.]] za izgradnju širokopojasne mreže, kao što i sami znate, a vidjeli ste i priopćenja. Hvala.
Druga replika uvaženi kolega Glasnović.
Poštovani premijeru, generalu Krstičeviću. Ovo će odgovor biti za obojicu vas. Čuli smo da je trebalo 15 godina za ovaj strateški dokument, naravno to je samo okvir, a sa vojničke strane mogu reći da sam impresioniran radom koji je taj tim proveo u izgradnji ovog dokumenta. Govorili su o nekim ključnim stvarima za vojsku, evo npr. aktivna pričuva, Centar za naučene lekcije itd. … svi su borbeni rodovi bili uključeni, to je najvažnije. Također tamo sam vidio od vojnika, dočasnika do generala, naravno tu je bio i general Gotovina, to je bio jedan inkluzivni tim koji je radio na svemu tom, tu nije puno zaboravljeno po pitanju vojske. Po pitanju strateškog dokumenta, mislim da on stavlja Hrvatsku tamo gdje joj je i mjesto, tamo Podunavlje, Mediteran također i Srednju Europu, a ne na gudure Balkana kako su to neki željeli. Tu su također temelji Hrvatske države, Domovinski rat, Hrvati u BiH, hrvatska dijaspora i naši branitelji naravno. po pitanju unutarnjih prijetnji, naravno ovo je okvir koji će se razrađivati. Ja bih rekao taj dokument također odbacuje i neke propale doktrine i propale društvene eksperimente koji neki zagovaraju, a kojih ovdje tih ljudi nema ih pola ovdje danas, to se vidi koliko njih zabrinjava nacionalna sigurnost. Njih zabrinjava nešto drugo i vidimo ovdje da su prazne klupe. Ja ću ovaj dokument podržati, naravno, naravno a tu je provedba, a to ovisi o svima nama naravno jer mi smo Sabor je važna karika u provedbi tog plana i programa provedbe. I mi svi trebamo zavrnut rukave i prenijet to vodstvo, inicijativu do najniže razine da se taj plan provede. Hvala.
Hvala lijepa. Nema odgovora na repliku. Treća replika. … [[Upadica se ne razumije.]] ne, ne može sada jer je replika bila upućena premijeru. Iduća replika uvaženi kolega Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Sabora. Poštovani gospodine predsjedniče Vlade. U svom izlaganju ste nas podsjetili na sinergiju stvaranja Hrvatske države, sinergiju državničke mudrosti i nastojanja hrvatskih branitelja koji su obranili Hrvatsku državu. No zaboravili ste spomenuti još jednu važnu političku činjenicu iz tog povijesnog doba, a to je da je u Domovinskom ratu prevladane su podjele koje su opterećivale hrvatski narod, a koje vuku svoj korijen iz Drugog svjetskog rata. I upravo te podjele su najveća ugroza našoj nacionalnoj sigurnosti i upravo te podjele su najprotivnije našem nacionalnom interesu. Prvi hrvatski predsjednik je vrlo intenzivno radio i predano na prevladavanju tih podjela i tu je demonstrirao svoju državničku mudrost. Konsenzus novi nakon Domovinskog rata o ovom pitanju podjela je kodificiran u hrvatskom Ustavu u izvorišnim osnovama hrvatskog Ustava. U tom smislu mi mislimo da i u Strategiji nacionalne sigurnosti uz temelj što je Domovinski rat i vrijednosti Domovinskog rata mora stajati i drugi temelj naše državnosti koji se spominje u Ustavu, a to je antifašizam. I hrvatski branitelji moraju biti zastupljeni naravno, ali i hrvatski antifašisti bez kojih također ove zemlje ne bi bilo i mnogi zastupnici danas bi sjedili možda u talijanskom ili mađarskom parlamentu, ali ne u hrvatskom. U tom smislu SDP će podnijeti dva amandmana gdje ćemo tražiti da se registriraju i vrijednosti i tekovine antifašizma, zajedno sa vrijednostima i tekovinama Domovinskog rata. Ukoliko ova Vlada stvarno vjeruje u politiku prvog hrvatskog predsjednika Tuđmana, posebice u politiku pomirbe koju je on promovirao na kojoj je radio, ukoliko ova Vlada stvarno vjeruje u prevladavanje podjela i njihovu ozbiljnost i štetnost za hrvatske nacionalne interese, ukoliko ova Vlada stvarno vjeruje u hrvatski Ustav i njene izvorišne osnove, ja se nadam i očekujem da ćete podržati amandmane i time osigurati punu potporu SDP-a ovom dokumentu koji će time dobiti stvarno državni i nadstranački karakter. Hvala.
Hvala vam. Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala cijenjeni kolega Klisović na vašoj replici tj. komentaru. Kada podnesete amandmane na ovu strategiju Vlada će ih razmotriti. Kada je riječ o pitanju podjela u društvu, stvaranju inkluzivnog tolerantnog ozračja, pa ja bih rekao da ova Vlada tome pridonosi svakoga dana. Tom smo pridonosili i u kampanji za izbore za ovaj saziv Hrvatskoga sabora za razliku od recimo vašeg tadašnjeg predsjednika, to se svi jako dobro sjećamo i to jako dobro znamo. Činjenica da ste spomenuli prvog hrvatskog predsjednika dr. Franju Tuđmana i njegovu politiku pomirbe je izrazito važna i izrazito bitna. Mi smo '90.-tih godina bili u situaciji da je postojala agresija velikosrpskog Miloševićevog režima na Hrvatsku. I to je činjenica, oko toga se svi slažemo. U takvim okolnostima prvi predsjednik je znao prepoznati da teme koje su opterećivale hrvatsko društvo, hrvatsko biće, bilo u domovini ili dijaspori nisu bile glavne za razliku od drugih država srednje i istočne Europe koja su upravo ta pitanja suočavanja s prošlošću rješavala '90.-tih godina. Hrvatska to u tom trenutku iz objektivnih razloga i iz činjenice da je on to pitanje možemo slobodno reći na neki način otvorio i zatvorio sa idejom pomirbe, idejom jedinstva svih naših ljudi u Domovinskom ratu, mi smo tu temu ostavili za kasnije. I upravo stoga je i osnovano vijeće koje će se baviti posljedicama nedemokratskih režima, sutra popodne će imati sastanak kojeg će voditi predsjednik HAZU-a akademik Kusić. I vjerujem da će rad toga vijeća pridonijeti smanjivanju tenzija u hrvatskom društvu i pronalaženju konsenzusa o ključnim povijesnim temama. I za to ćemo se založiti a vaše amandmane ćemo razmotriti.
4. replika je uvaženi kolega Vešligaj, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora, uvažene zastupnice i zastupnici, poštovani predsjedniče Vlade. Da, kao što je rekao i kolega Klisović vrlo ste dobro opisali i dali važan značaj, najvažniji zapravo u jednom periodu hrvatske povijesti a to je domovinski rat i oko toga ćemo se svi ovdje složiti. No, moramo se složiti da granice današnje Hrvatske su iscrtane na zasjedanjima Zemaljskog antifašističkog vijeća narodnog oslobođenja Hrvatske i Antifašističkog vijeća narodnog oslobođenja Jugoslavije. Znači još je netko zaslužan za današnji izgled RH kojeg smo obranili u Domovinskom ratu. Zaslužan je za Istru, za Međimurje, za otoke, za velike dijelove Dalmacije. Za to je zaslužan antifašistički pokret čije su zasluge i postignuća i u Ustavu RH. I kao što svaki pokret ima nekakve svoje simbole, ima nekakve vođe, tako ih ima i antifašistički pokret a jedan od njihovih simbola je i Josip Broz Tito kojem evo vaša stranka unatoč doktrini na koju se pozivate prvog hrvatskog predsjednika danas miče trg u gradu Zagrebu. A zbog čeka je dr. Franjo Tuđman smatrao da je Tito i da je antifašistički pokret važan i u nekoliko svojih javni istupa to i ponovio? To su, to su činjenice. I ako se već pozivamo na zajedništvo a ovo je ovdje danas često korištena riječ u Hrvatskom saboru u ovoj raspravi onda ne smijemo odbacivati civilizacijske vrijednosti kao što je antifašizam jer za njega su dali svoje živote mnogi hrvatski građani, vaši Dalmatinci, više od 3 tisuće ih je poginulo na Bitci na Sutjesci. Jeste im poslali možda koji vijenac? Nedavno je bila obljetnica, naravno da niste. Danas nam nažalost viziju povijesti kreiraju razni revizionisti koji čak niti ne poštuju temeljni pravni akt ove države a to je Ustav RH.
Hvala. Odgovor na repliku.
Zahvaljujem cijenjeni kolega Vešligaj. Dakle kada je riječ o hrvatskom Ustavu, antifašizmu koji je ugrađen u preambulu Ustava, mislim da tu svi dijelimo te vrijednosti. Ne vjerujem da u ovom Hrvatskom saboru ima bilo koga tko neće kazati da je temelj za, jedan od temelja za ostvarivanje samostalnosti i međunarodnog priznanja pa ako hoćemo i pravne osnove bio Ustav iz 1974. godine. Tu nema nikakvih dilema. Međutim, ono gdje trebamo raditi distinkciju je antifašizam za vrijeme Drugog rata i nedemokratski režim nakon 1945. godine i to je ključ, to je ta fina sofisticirana distinkcija. Pretpostavljam da se i SDP slaže sa time da ta dva pojma nisu baš ista. Da nije baš isto ono što se zbivalo na Golom otoku i na drugim sličnim mjestima niti recimo djelovanje državnog terorizma prema pripadnicima Hrvata u inozemstvu. To nisu iste stvari. I zato u ovoj raspravi koju smo namjerno i to vam ponavljam još jednom stavili u kontekst posebno formiranoga vijeća u kojem su ljudi koji nisu vezani za politiku na način kao što su danas to saborski zastupnici u kojoj su relevantne hrvatske institucije, u kojoj su i pravnici i povjesničari i politolozi izabrani na vrlo pluralan način a doprinos radom mogu dati baš svi zainteresirani u RH. Od njih očekujem da upravo ovakvo miješanje aktualnih tema na razini gradske skupštine sa temom Strategije nacionalne sigurnosti koja usput budi rečeno ni u vrijeme Vlade premijera Ivice Račana nije 2002. upoznala pitanje antifašizma u onoj strategiji. Dakle ajmo pokušati napraviti distinkciju između politike i onoga što bi bilo dnevno političko pozicioniranje. Hvala.
Hvala vam. Iduća replika uvaženi kolega Pupovac. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora, poštovani gospodine predsjedniče Vlade, gospodine ministre. Sa pažnjom sam pročitao ovu Strategiju nacionalne sigurnosti i smatramo da je sveobuhvatna, smatramo da odgovara na aktualne izazove i aktualna pitanja i situira problem nacionalne sigurnosti u mnogo širi kontekst nego što se to uobičavalo. Ono što bi htio kazati jeste slijedeće. Cijenimo činjenicu da je u četvrtom poglavlju pažnja posvećena pravima nacionalnih manjina. Mislim da bi bilo dobro da se to napravi u prethodnim pravima, tema gdje se govori o ljudskim pravima, slobodama i ostalome, s obzirom na važnost politika ostvarivanja prava nacionalnih manjina u RH. Kao jedne od temeljnih vrednota hrvatskog Ustava, a to je nacionalna ravnopravnost. U tom smislu će naš klub predložiti jednu vrstu amandmana i pokušati se usuglasiti sa ministrom. Druga stvar koja mi se čini koju posebno također cijenimo, te se također u četvrtom poglavlju govori o suzbijaju različitih, trećem pa i onda u četvrtom, različitih oblika ekstremizama, huliganizama, govora mržnje, zločina iz mržnje i slično. Mi bismo tome, gospodine predsjedniče Vlade, smatramo da bi bilo dobro, promocija kulture tolerancije i kulture mira. To je važan elemenat u nacionalnoj sigurnosti, važan elemenat u razvoju svijesti i razvoju vjerojatno i obrazovnih politika koje nam je proteklih godina nedostajalo. I konačno, vi ćete to gospodine predsjedniče Vlade, razumjeti, sasvim sam siguran, bolje nego mnogi drugi, kad se govori o politici u našem susjedstvu, u regiji jugoistočne Europe. Manjak i nedostatak politike promocije povjerenja, obnove povjerenja i dijaloga je nešto što može pomoći rješavanju otvorenih pitanja i kriznih točaka. Hvala vam.
Hvala. Odgovor na repliku, predsjednik Vlade.
Cijenjeni kolega Pupovac, zahvaljujem. Drago mi je da ste zadovoljni sa činjenicom da je nacionalna strategija sigurnosti prepoznala doprinosi položaj nacionalnih manjina, mislim da svaka sugestija koja bi na precizniji i pertinentniji precizirala ono što želimo u tom pogledu reći bit će dobrodošla. Kada je riječ o kulturi pomirenja, uspostavljanju povjerenja i prevladavanju animoziteta koji su iz logičnih razloga postojali tijekom proteklih godina u odnosu sa susjednim državama, pa ja mislim da upravo ova Vlada, nastoji u tom pogledu biti vrlo obazriva, i u svojoj komunikaciji i u svojim potezima. U proteklih, evo 10 mjeseci nisam primijetio da je bilo tko u Vladi nastojao pridobiti neke političke poene nastojeći u prvi plan staviti razlike između Hrvatske i njenih susjeda. I to radimo svjesno, namjerno, možda čak i na štetu ponekoga glasa više u nekim izborima, ali to radimo sa uvjerenjem da je došlo vrijeme, dakle 22 godine nakon oslobađanja hrvatskih teritorija, 19 godina nakon mirne reintegracije hrvatskog Podunavlja, da sva ta teška povijesna nasljeđa i otvorena pitanja, možemo rješavati dijalogom, razgovorima, diplomacijom, političkim kontaktima, instrumentima međunarodnoga prava. Brojna su rezidualna pitanja koja nas opterećuju, s kojima nismo zadovoljni, koja dugo čekaju na rješenje, primjerice pitanja nestalih osoba. To je nešto što one obitelji o kojima se radi i to je njima svakodnevna tema. Tema na političkoj pozornici to nije svaki dan. A naša je zadaća da to u dijalogu sa onima koji su dobili povjerenje u susjednim državama, na demokratskim izborima, rješavamo tehnikama koje će pridonijeti smirenju, pomirbi i rješenju a ne novih nerazumijevanjima. Hvala.
Hvala. Sada prelazimo na replike koje su upućene potpredsjedniku Vlade i ministru obrane Damiru Krstičeviću. Prva replika uvaženi kolega Tomislav Žagar.
Hvala predsjedniče. Poštovani potpredsjedniče hrvatske Vlade, gospodine Krstičević, drago mi je da ste rekli da ovaj zakon koji ide i strategija koja ide u sva čitanja, da će to biti prilika da iznesemo konkretne prijedloge i primjedbe. Pa ja ću izreći jedan konkretan prijedlog. Nadam se da mi neće odgovoriti na to ovako kažem birokratski, pa je reći, je to je unutra samo se ne vidi ili to je sastavni dio sustava, ja bi volio da se to ipak vidi. Pa evo kad govorimo o svakom sustavu, tako i sustavu domovinske sigurnosti, sigurno da su svi sudionici u tom sustavu, trebaju imati potrebna znanja i vještine, naravno da ljudi trebaju imati materijalne uvjete a ono što nikako ne smijemo zaboraviti, je tradicija. Tradicija koju imamo, koju njegujemo, pa ovdje je tradicija neka stara i do 150 godina. Naime, vi ste u svom ovdje u obrazloženju spomenuli vatrogastvo. I rekli ste da su vatrogasci sudjelovali u obrani RH. Međutim, ono što meni osobno smeta, nigdje, niti u strategiji niti u zakonu se ne spominju vatrogasci. Mislim da se ta riječ treba spomenuti tamo, iz nekoliko razloga. Jedan je već samim tim što postoje stvarne ugroze, svjedoci smo svakoga dana da postoje požari koji se pojavljuju u RH, i koje je dosta zahtjevno gasiti. Nećemo spominjati tragediju koja je bila prije nekoliko godina, još dandanas nismo utvrdili razloge. S druge strane to je poruka i namjera i Vlade i Sabora da se vatrogastvu posveti pažnja. Mi uvijek kada govorimo o vatrogastvu, željeznici, znači uvijek se to govori prigodno, svi se slažemo, međutim, nikad se ništa konkretno ne rješava. U koordinaciji u kojoj ćete vi biti predsjednik je uvršten ravnatelj Državne uprave za zaštitu i spašavanje, ali nije ravnatelj Državne uprave za zaštitu i spašavanje oformio vatrogastvo u Hrvatskoj. On je samo došao kao krovni čovjek kojemu je glavni vatrogasni zapovjednik pomoćnik. Pa evo stavite u koordinaciju, glavnog vatrogasnog zapovjednika i spomenite u strategiji jednu riječ o vatrogastvu, mislim da će to biti puno bolje.
Hvala vam. Odgovor na repliku, ministar Krstičević.
Uvaženi kolega Žagar, komentar ne birokratski nego ono kao što ste rekli vrlo operativan jer ja sam čovjek bez obzira na ovu funkciju, s terena. Vatrogastvo, to je naša vrijednost i u strategiji je prepoznato kroz sustav Civilne zaštite, znači i kao vrijednost. U okviru Zakona o sustavu domovinske sigurnosti također, znači naši vatrogasci ja ih sa ovog mjesta, ja im ono zahvaljujem na svemu što čine, u kontinuitetu što čine. I prije neki dan i stalno vezano za gašenje požara i po Jadranu i ono moramo biti ponosni na sve naše zemaljske vatrogasne snage i sigurno vidjeli ste i u okviru Hrvatske vojske to je ta protupožarna eskadrila. I u ovoj koordinaciji oni su tu. Znači i mi nemamo pravo nikoga isključiti iz ovog procesa, iz sustava domovinske sigurnosti. Pa upravo i zbog toga je sustav, upravo je zbog toga uvezanost svih da bi kroz sinergiju, procese, zajednički rad i tu sigurno je i u ovom slučaju cijelo vatrogastvo, tu je sigurno i preko koordinacije pomoćnik ravnatelja za vatrogasne snage. Pa vidjeli ste i prije neki dan da sam direktno zajedno kada je bila situacija i oko Makarske, Tučepa otišao na teren i da smo zajedno svi skupa gledali kako tu situaciju staviti pod kontrolu i opet kako iz tih procesa još jednom naučiti tako da budemo na sljedećim slučajevima bolji. Mi znamo svi skupa da tu imamo dosta problema koji traže i novu opremu, koji traže nova sredstva i ja vjerujem da upravo kroz taj sustav da ćemo otvoreno kroz razgovor, kroz prioritete naći načina [[Upadica predsjednik: Hvala.]] da u jednom procesu unaprijedimo to.
Hvala. Druga replika zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa. Uvaženi ministre Krstičeviću napokon došao je pred saborske zastupnike ono što je svaka ozbiljna država trebala imati u kontinuitetu, a to je Strategija nacionalne sigurnosti. I činjenica da je sramotno da bilo na koji način do sad nismo imali, da se nije mogla napraviti, a vi ste zaista u ovome procesu koji je bio otvoren proces i kroz odbore i kroz javnost postigli evo da imamo ispred sebe dokument koji se može i s vremenom kako je i napisano i dorađivati, koji se može u biti ugrađivati novi elementi ugrozbe. Činjenica je da vidimo da se podjele u društvu, ali je činjenica da je temelj moderne Hrvatske države Domovinski rat u kojemu ste i vi imali vrlo značajnu ulogu. Domovinski rat gdje su svi građani RH i nacionalnih manjina i spolova sudjelovali u obrani Domovine i sigurno je tu prepoznata još uvijek ta snaga i to iskustvo koje treba implementirati. A Strategija nacionalne sigurnosti u provedbi ne smije biti samo mrtvo slovo na papiru. Ono mora biti, znači ono što vi dobro znate dobro iskoordinirano, dobro uvježbano i dobro sinhronizirano. Ali je činjenica, činjenica je kad spominjemo današnje sustave i primjere koje ste vi spomenuli, primjera Gunje da su zaista ljudi se svi uključili, svih razina od škola, vrtića, a poglavito branitelji Domovinskog rata i taj potencijal treba ovdje iskoristiti. Moje je pitanje i dobro ste već neke poteze napravili, a to je poglavito na praznim područjima raspored vojarni, tj. vojske Sinj, Vukovar i drugi, Ploče gdje planirate u tim područjima gdje je zaleđe iseljavaju se ljudi. Pitam vas još jednom pred javnosti, rekli ste za vojni rok. Možete li kazati točno javnosti za zna što mislite o vojnome roku obaveznome i pričuva. Činjenica je da je vrlo bitna pričuva Hrvatske vojske, da je nemamo što je vrlo bitan element svake ugrozbe da se može podignuti [[Upadica predsjednik: Hvala.]] te postrojbe pričuvne. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Uvaženi kolega Bulj, hvala još jednom puno na replici. Što se tiče strategiji hvala vama i na potpori tom strateškom dokumentu koji je vrlo bitan i potreban za jačanje sustava sigurnosti u Hrvatskoj. To mi i činimo. Druga vrlo bitna stvar, mislim da ćemo se složiti, to želim i ponoviti. Domovinski rat da Bog da, da ga nije bilo. Ali mislim da je on temelj moderne Hrvatske države, da smo se zajedno u toj agresiji koja je bila brutalna prema Hrvatskoj uspjeli obraniti i kasnije osloboditi i da su hrvatski branitelji kamen temeljac Hrvatske države. Što se tiče Hrvatske vojske vidjeli ste od početka mandata ove Vlade od većeg proračuna da jačamo Hrvatsku vojsku, da radimo novi raspored, tako da kao što i znaš da će vojska biti u Vukovaru, do kraja godine u Sinju. Evo pozvan si krajem mjeseca ja i premijer ćemo doći, znači postrojba Hrvatske vojske koju smo vratili u Sinj. I ono što nas čeka još jedna postrojba Hrvatske vojske u Pločama. Evo tu je gospodin kolega Orepić, nadam se i taj dio sljedeće godine da vratimo vojsku u Ploče. I ono što nas čeka je Varaždin. Tu nas još čeka po pitanju Hrvatske vojske vezano za, znači borbene avione. Ali ja se nadam, ta odluka je teška, složena, Hrvatska je odgađala i nadam se da ova Vlada radimo dobro na tome da ćemo do kraja godine i tu sposobnost koja nam je bitna također. Što se tiče vojnog roka vi znate stav. Kad smo vidjeli kroz strategiju, ključna je strategija. Ono što smo prepoznali kad smo analizirali ugroze i rizike treba nam više sposobnosti, više nam treba sposobnosti. Trebamo proširiti bazu postojećih sposobnosti da bi se mogli nositi i upravo na tom tragu radimo stručno pripreme za temeljno vojno osposobljavanje u Hrvatskoj.
Hvala ministre. Treća replika je uvaženi kolega Klisović. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora, poštovani gospodine potpredsjedniče Vlade i ministre kazali ste u svom izlaganju da Strategija nacionalne sigurnosti treba imati jedan nadstranački karakter čime se ja slažem. I kazali ste da ste konzultirali i strategije koje je pripremala Vlada SDP-a i to mogu potvrditi. I mislim da je to dobra investicija u dugoročnost ove strategije, a posebice mi se sviđa što ste preuzeli neke novine koje smo mi tamo imali uključujući koncept individualne sigurnosti kao i proglašavanje zaštite i promocije hrvatskog nacionalnog interesa, od nacionalnog interesa za RH. Konsenzus je važan i on će biti najveća vrijednost ove strategije ako ona bude usvojena konsenzusom. No, vrijednosti u koje vjerujemo i podjele koje želimo prevladati, moraju biti dio strateških dokumenata RH. Ustav je to jasno regulirao i svi se oko toga slažemo, ali to mora imati i strategija nacionalne sigurnosti. Povjerenstvo u … [[Govornik se ne razumije.]] sa Istrom koju je spomenuo premjer, može biti dobro pomoćno sredstvo, ali svakako ne može Vladu osloboditi odgovornosti da donosi odluke kada se dovode u pitanje vrijednosti antifašizma i antifašističke borbe. Mi govorimo ovdje o antifašizmu a ne o karakteru režima koji su slijedili. Jer ako se vratimo u to vrijeme, zapadno od nas su bile države koje su vodile kolonijalne ratove i gdje su isto funkcionirali koncentracionalni kampovi. Obavještajne službe su radile svoj prljavi posao. Na istoku od nas, funkcionirali su gulazi, prema tome nitko nije u to doba bio nevin, važno je da se spozna povijesna istina, a da se vrijednosti ne zaprljaju. I zato mislim, da je ključno, da Vlada prihvati amandmane koje će SDP podnijeti, kako bi ovaj dokument mogao konsenzualno biti usvojen. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Uvaženi potpredsjednik Vlade. Izvolite.
Uvaženi kolega Klisović, hvala puno isto na replici. Ovaj tim i ovaj proces, kao što ste vidjeli koji je bio vrlo uključiv, otvoren, mi smo se bavili strukom. Najviše strukom i zato smo iz pozicije struke, ono što je bitno za sustav sigurnosti, zato smo zajedno i napravili taj strateški dokumenat, strategiju nacionalne sigurnosti. Mislim da u strategiji nacionalne sigurnosti iz pozicije struke, opasnosti, rizika, ugroza, odnosno sposobnosti koja nam treba, sve ono što je potrebno, mislim da je tu. Što se tiče zakona, također, zakon je jedan operativna dokumenat koji je potreban Hrvatskoj da ojača sigurnost da bi se upravo kroz jednu sinergiju mogli nositi sa svim ovim ugrozama i rizicima. Vi sve ono što smatrate da je dobro za sustav sigurnosti, kao i do sada, stavite, mi ćemo razmotriti i kažem još jednom, ono što će nas ojačati, što će ojačati sustav sigurnosti, što će ojačati sposobnosti koje su nam potrebne u vojsci, policiji, sigurnosnom obavještajnom sustavu, Gorskoj službi spašavanja, vatrogascima, u ljudima koji danas rade u sustavu sigurnosti, oni su ključ, njima se u potpunosti i sa ovog mjesta zahvaljujem, jer zaslugom njih možemo reći da naš sustav sigurnosti je stabilan, ali naša zadaća, svih nas, naša odgovornost je kroz proračune, kroz aktivnosti učiniti sve da te njihove sposobnosti, njihova oprema, njihovi uvjeti života i rada u tim prostorima, njihov standard da bude bolji i kvalitetniji i mislim da je to vjerujete mi, danas radi sustava sigurnosti najbitnije i najpotrebnije.
Hvala. Sljedeća replika, uvaženog zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani potpredsjedniče Hrvatske Vlade, rekli ste u svome obraćanju zapravo nekoliko stvari, koje treba zbog istine ovdje ponoviti, dakle, strategije koja je bila do 2002. godine, nismo imali 15 godina, 2010. godine bio je u … [[Govornik se ne razumije.]] jedno međuresorno povjerenstvo i povjerenstvo i napravljen je taj jedan nacrt strategije, međutim Vlada kukuriku koalicije nije našla za … [[Govornik se ne razumije.]] da se zapravo ta strategija nastavi, jednostavno da se kao takva donese i evo nakon 15 godine imamo ovu strategiju ovdje u Hrvatskom saboru. Rekli ste da ovu strategiju prati i Zakon o sustavu domovinske sigurnosti upravo zbog jednog procesa upravljanja, zbog jednog procesa koji je jako bitan u kriznim situacijama, a ključ za sve to su bili okidači koji su bili vezani za Kornate, vezani za Gunju, odnosno, za izbjegličku krizu koja je, kroz koju je u Hrvatskoj prošlo oko 618 tisuća izbjeglica. Ja ću se vratiti na i u ono vrijeme koje je bilo vezano za Gunju 2014. godine u 5. mjesecu, kada je zapravo toj Vladi trebalo 6 dana da formira stožer u Županji kako bi se mogla tada organizirati. Kroz to vrijeme su ljudi donosili hranu, građani su organizirali ispred Arena centra, ta je hrana, naravno, bila kvarljiva jer nitko tada nije vodio računa o tome, zapravo, falio je taj stožer upravljanja iako smo imali tada Zakon o zaštiti spašavanja gdje je zapravo sve bilo navedeno kako se ponaša u tim kriznim situacijama. Želim napomenuti za vrijeme Domovinskog rata, primili smo pola milijuna izbjeglica i tada smo organizirali škole, i vrtiće i zdravstvenu zaštitu, čak smo imali karantene za životinje, brinuli smo se o puno dobrih stvari, a to tada 2014. godine nismo iskoristili, zato pozdravljam ovu strategiju, drago mi je da je postignut konsenzus i da će ona doprinijeti jednoj učinkovitoj i dobroj zapravo zaštiti stanovništva u RH.
Hvala. Odgovor uvaženog potpredsjednika Vlade.
Uvaženi saborski zastupniče Babić, hvala puno na tom komentaru. Kao što smo vidjeli, krize su teške, složene su. Kada se događaju jedini, mislim ako ćemo stručno, jedino rješenje je sustav, ali sustav i upravo ovo što ste rekli, taj sustav mora imati učinkovit sustav upravljanja sigurnosnim rizicima. Što to znači? To je proces, znači prva faza istraživanja ugroza i rizika. Znači mi već moramo na tom raditi. Druga faza je preventivno djelovanje, zato želimo sustav domovinske sigurnosti i treća krizni događaj koji nam se događa, združen odgovor. Zato smo rekli mi želimo sustav domovinske sigurnosti. Što je svrha tog sustava, zbog čega? Možete postaviti pitanje. Pa upravo graditi sigurno okruženje, graditi sigurno okruženje, promicati, štiti nacionalne interes RH, voditi računa, skrb o zaštiti ljudi, gospodarstva, infrastrukture, prirodnih resursa, nacionalnog suvereniteta. A zbog čega? A upravo zbog sveukupnog gospodarskog razvoja i prosperiteta RH. A ono što smo rekli šta je vizija, što želimo kroz sustav domovinske sigurnosti, osim svrhe? Je jedinstven funkcionalno organizacijski definiran sustav sigurnosti, gdje će sve sastavnice sustava prvi puta ćemo reći koje su to sastavnice, raditi zajedno i u fazi planiranja, što je vrlo bitno, u fazi upravljanja sigurnosnim rizicima, u fazi jačanja nacionalne sigurnosti. I ono što je vrlo bitno, vrijednost tog sustava. Vrijednosti sustava je sloboda, dostojanstvo čovjeka, domoljublje, poštivanje ljudskih prava, transparentnost, zakonitost znači to ćemo sve zajedno uspostaviti kroz sustav domovinske sigurnosti.
Hvala lijepa. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Branka Hrga. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovane potpredsjedniče i ministre. Kao prvo, čini mi se da ste dobar dokument pripremili obzirom na raspravu koja se odvija ovdje u vrlo jednoj staloženoj atmosferi, što je dobar znak. No ja sam se javio vama repliku da potvrdim ono što su već neke kolege govorili i što ste vi spomenuli i mislim da ne bi stvarno bilo loše da se u dokumentu, pa makar u zagradi nađe taj naziv vatrogasaca i Crvenog križa kao dvije ipak glavne institucije koje su uvijek u svakoj prilici pri ruci. Ali nisam se zbog toga javio. Javio sam se jer nekako imam dojam da u strategiji nije dovoljno naglašena najvažnija proizvodnja, domaća proizvodnja hrane. Mislim da možda ja nisam dobro iščitao, ali mislim da bi u svakom slučaju domaća proizvodnja hrane morala imati posebno naglašeno mjesto u nacionalnoj strategiji jer u principu bez hrane nema ničega, nema važnije proizvodnje, a na taj način dajemo naglasak na ono što piše u strategiji na pomoć i očuvanju života u ruralnim prostorima i ruralne prostore same po sebi. Mislim da je ta domaća proizvodnja hrane definitivno nešto što bi moralo biti na jednom onako istaknutijem mjestu jer time šaljemo poruku građanima o sigurnosti da će imati što jesti, a s druge strane šaljemo poruku onima koji bi se trebali baviti tom proizvodnjom da se mogu baviti tom proizvodnjom. Mislim da bi u ovom dokumentu stvarno trebalo biti posebno naglašeno.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog potpredsjednika.
Hvala kolegi Hrgu na postavljenoj replici. Kao što ste rekli oko vatrogastva to sam već rekao on je dio sustava i sigurno ono ima istaknuto mjesto i mora imati. A što se tiče proizvodnje i mogu još jednom i pročitati „RH će politika mjera poticanjem industrijske proizvodnje, proizvodnji hrane stvarati uvjete dislokaciju određene industrijske aktivnosti iz većih industrijskih središta prema slabijim razvijenim i naseljenim područjima“ itd., itd. „osigurat će se održivi razvitak sela, ruralnog prostora poticanjem ulaganja u razvojne projekte, jačat će se konkurentnost hrvatske poljoprivrede“ poticanjem, još jednom, proizvodnje kapitalnim ulaganjima, te ulaganjima u suvremene tehnologije i iz znanja područja poljoprivrede. Onoliko još ima da sada s tim da bi ova strategija nacionalne sigurnosti ne možemo očekivati da ona sve riješi. Znači svaki sektor treba napraviti sektorske strategije, znači konkretno još sa više stvari kako upravo ovo što vi kažete što maksimalno podržavam proizvodnju, posebno hrane da bi ta proizvodnja hrane bila još puno veća u Hrvatskoj, taj potencijal i da bi ti naši proizvođači mogli još jednom puno bolje raditi. I jasno da je tu zadaća države da kroz konkretne poticajne mjere da oni budu konkurentni i da mi možemo razvijati na pravi način naše selo i našu poljoprivredu.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu. I prava će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti uvažena zastupnica Ines Strenja-Linić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam predstavnike predlagatelja generala Krstičevića ministra sa svojim suradnicima. Poštovani kolege zastupnici. Prijedlog Strategije nacionalne sigurnosti i Prijedlog zakona o sustavu domovinske sigurnosti daju naslutiti da se u RH počinje buditi svijest o promišljanju sigurnosti i obrane kao krucijalnog dijela opstanka i prosperiteta države od suvremenih ugroza. Postojeća Strategija nacionalne sigurnosti je današnje pojmove vrlo stara i zbog svog sadržaja i promijenjenih okolnosti zbilja je danas nedorasla novim izazovima. Posve je jasno da je potrebno izraditi i donijeti novu strategiju koja će biti dorasla novim izazovima i okolnostima u kojima se RH nalazi pa mi podržavamo potrebu za donošenje nove strategije koja treba detektirati osnovne ugroze i izazove sigurnosti RH. Postojeći dokument koji danas imamo na klupama predstavlja dobru osnovu za daljnji rad. U pretežitom dijelu dobro detektira sigurnosne izazove te smjerove u kojima se trebaju razvijati potencijali i sposobnosti RH, ali je u nekim dijelovima zaboravila se dodati veća pozornost nekim sigurnosnim prijetnjama RH i njezinim građanima kao i smjernicama za njihovo rješavanje. Dakle radi se o jednom općenitom dokumentu, visoke strateške razine, no od njega ne treba očekivati nekakve konkretne recepte i konkretne procedure za rješavati problema. On treba sagledati stanje, definirati probleme i bar načelno naznačiti njihove općenite putove rješenja. Koncept domovinske sigurnosti temelji se na uvezivanju svih subjekata obrane i sigurnosti RH radi što efikasnije iskoristivosti svih svojih kadrovskih i materijalnih kapaciteta u slučaju potrebe obrane i zaštite svoje unutarnje sigurnosti i zasigurno je nešto najkonstruktivnije u sustavu obrane i sigurnosti što se trebalo dogoditi od osamostaljenja RH bez obzira na sve nedostatke otvara novu, kvalitetniju perspektivu za daljnji razvoj i modernizaciju. No nažalost duboko smo uvjereni da su i strategije i nacionalne sigurnost i Zakon o sustavu domovinske sigurnosti politički kompromis i trenutni maksimum zbog kojeg i dalje ostaje problem razumijevanja suvremenih ugroza a time i suvremenog koncepta obrane i sigurnosti. Gdje je glavni problem? Problem je u činjeni da zakon ne daje odgovor na pitanja što branimo i s kime branimo. Zakon daje odgovore od čega se branimo i čime no nije dao odgovor i ne može dati odgovor na pitanje što branimo jer RH nije definirala samu sebe, nije definirala svoj nacionalni razvoj. Kada se definira nacionalni razvoj i izradi Strategija nacionalnog razvoja onda ćemo moći definirati i zadnju stavku naše obrane a to je što branimo. Također Zakon i Strategija nacionalne sigurnosti nisu nadležni i ne mogu dati odgovor na pitanje s kime i čime branimo u smislu postojanja kompetentnih, educiranih i opremljenih ljudi te mehanizama i alata za gospodarsku obranu. Da bismo mogli razumjeti pitanje što branimo a potom i s kime i s čime se branimo trebali bismo razumjeti sljedeće pojmove. Tehnološki razvoj i globalizacija nametnuli su potrebu preispitivanja vrijednosti za koje su se danas vodili ratovi a to su ili teritoriji ili kruna, odnosno vlast države. Vrijednosti kojima se danas upravlja svijetom ili bar kontrolira su kritički elementi a sustavi koji ih proizvode osiguravaju se tzv. sustavima kritičke infrastrukture dok se teritoriji na kojima se oni nalaze nazivaju interesne sfere, zone, regije, životno okruženje a to su energenti i energija, hrana i voda, ekologija i zbrinjavanje otpada, informacijsko, komunikacijski sustavi i promet, bankarsko financijski sustav. Poseban problem su današnji stavovi kako se Ustavom definiraju i brane temeljne vrijednosti države i nacije a to su suverenitet, teritorijalni integritet, cjelovitost, višestranačje, multikulturalnost i multireligioznost. Sve ove vrijednosti kategorije rezultat su civilizacijske tekovine zapadne civilizacije i svakako ih treba vrednovati i braniti. No brani li se suverenitet i integritet isključivo tenkovima na granici? Na osnovu promjene paradigme ciljeva i meta ratovanja u kojem nije cilj teritorijalno osvajanje potrebno je zapitati se čime onda se nameće politička volja i osigurava ekonomska ovisnost. Odgovor je u osnovi vrlo jednostavan, ekonomskim sredstvima i ako je potrebno svim konvencionalnim i nekonvencijalnim metodama i oblicima koji najčešće nisu oružana agresija i koji najčešće ne provode vojske. Nije pitanje što bi sve Strategija nacionalne sigurnosti trebala obuhvatiti već je pitanje treba li prvo donijeti Strategiju nacionalne sigurnosti ili Strategiju nacionalnog razvoja. Suvremenim konceptima nacionalne sigurnosti na prvom je mjestu sigurnost gospodarstva. Konkretno, prvo država, narod, nacija moraju promisliti na čemu, čime i s kime će graditi svoje prosperitet. Zbog toga je prvi dokument država Strategija nacionalnog razvoja koja je zajedno sa Ustavom koji je pravno uokviruje temelj za izradu provedbenih strategija, gospodarske, sigurnosne, obrazovne, zdravstvene i još njih više od 20. Da imamo Strategiju nacionalnog razvoja ne bismo lutali već 25 godina bez jasne vizije što Hrvatska jest i što bi trebala biti i ne bi se politike i pravci djelovanja mijenjali sa svakom novom vladom i novim stranačkim ideolozima. Dakle, Strategija nacionalne sigurnosti i Zakon o domovinskoj sigurnosti nisu pružili i ne mogu pružiti potpunu gospodarsku sigurnost jer to i nije njihova briga, to i nije njihova uloga, oni brane gospodarstvo od prirodnih i antropogenih ugroza sa sustavima koji stoje na raspolaganju. Kako su i sami autori napomenuli sada kvalitetno koordiniranim i do sada postojećim i autonomnim sustavima obrane i sigurnosti Oružanih snaga RH, policije, pravosuđa, obavještajnim sustavom, civilnom zaštitom, vatrogastvom koje treba staviti, zdravstvom itd.. Gospodarsku sigurnost koja također proizlazi iz Strategije nacionalnog razvoja ali i gospodarsku obranu osmišljava i provodi politika kroz državna tijela. Prije svega Ministarstva gospodarstva, poljoprivrede, turizma, financija, obrazovanja i pravosuđa. Gospodarska obrana svojim jednim vrlo bitnim segmentom podrazumijeva i ukupnost organiziranost i spremnost države da svojim gospodarskim i proizvodnim kapacitetima osigura maksimum samodostatnosti proizvodnje i stvorene strateške robne rezerve za obranu u slučajevima kada se međunarodna i partnerska pomoć na temeljima kolektivne sigurnosti i obrane ne može očekivati a to su regionalni i globalni sukobi, svjetske antropogene i prirodne nesreće i pandemije. Neki prijedlozi, u dijelu koji navodi sigurnosne prijetnje, rizike i izazove za RH, korupciju u RH kao jednoj od najvećih ugroza nacionalne sigurnosti u strategiji se posvećuje praktički samo jedan mali odlomak na stranici 8 gdje između ostalog se navodi: „Najčešći oblici korupcije vezani su uz postupke javne nabave te pri izdavanju raznih dozvola i suglasnosti.“. Mi se sa time ne slažemo, najčešći oblici korupcije su čak i više od javne nabave, zapošljavanje preko veze, političko kadroviranje, manipuliranje podacima te procesima koji su nositelji funkcioniranja države. Trgovanje političkom moći spada u jedan od najopasnijih oblika korupcije koji je nažalost itekako istaknut u RH te prerasta u standardan obrazac ponašanja koji i najviši dužnosnici pravdaju kao posve običan i moralan način obnašanja vlasti, čega smo i svjesni ovih tjedana. U strateškim ciljevima se daje pozornost u jačanju kapaciteta i sposobnosti policije u otkrivanju i suzbijanju kriminala. Međutim, zanemaruje se činjenica da je niz institucija zadužen za borbu protiv kriminala posebno onih financijskih čija je važnost zapostavljena. Valja podsjetiti da je neke od najvećih financijskih, gospodarskih i korupcijskih potreba pomogao i namjeran ili neuredan rad tih institucija koje nisu prepoznale opasnosti i rizike pojedinih, samo su zatvorile oči, pojedinih aktera ili su čak u određenim situacijama bile svjesne štete koja nastupa ali su zatvorili oči. Sjetimo se afere FIMI-MEDIA, INA-MOL-a, Agrokora, nezakonito poslovanje banaka. Samo su neke od teških strateških i vrlo opasnih udara na Hrvatsku koji su zaprijetili stabilnosti Hrvatske jer u svojoj srži ugrožavaju gospodarstvo države i stavljaju institucije i građane u podređeni položaj u odnosu na koruptivne centre moći. Stoga smatramo da je u narednom razdoblju, se mora artikulirati problem manjka nadzora nad monopolističkim koncernima. Strategija zanemaruje državna tijela koja su u razvijenim demokracijama vrlo bitni stupovi društva. Današnja situacija u kojoj se Hrvatska nalazi posve jasno pokazuje da se izgrađenost hrvatskih državnih financijskih nadzornih i pravosudnih institucija nalazi na niskom nivou, i stoga je u strategiji bilo potrebno dati jači naglasak na jačanje i tih institucija. Istini za volju, na strani 21 strategije navodi se reagiranje nadležnih državnih tijela na kršenje zakona i kažnjavanje protuzakonitih postupanja imaju snažan opći i preventivni učinak čime se pridonosi zaštiti temeljnih ustavnih vrednota, ljudskih prava i prava građana. Pravosudni sustav prilagođavat će se novim pojavnim oblicima ugrožavanja zakona čime će se stvoriti povoljni uvjeti za ukupan društveni razvoj Hrvatske. Međutim, u strategiji se ne daje smjernica jačanja etičnosti i sposobnosti pravosudnog sustava kao niti smjernica ulaganja u pravosudni sustav. Također, na stranici 22, navodi se da će RH jačajući integritet odgovornosti i transparentnosti tijela javne vlasti suzbijati korupciju u javnim poslovima, te pojačavati povjerenje građana u državne institucije. Jačat će se antikorupcijski mehanizmi, unaprjeđivati suradnja i sposobnosti tijela javne vlasti, te podržavati uloga građana, civilnog društva i medija u otkrivanju suzbijanja korupcije. Međutim, držimo da ovakve formulacije bez da se jasno definiraju najčešći koruptivni oblici, predstavljaju preopćenite faze. Nezakonito zapošljavanje preko političkih linija, političko kadroviranje bez adekvatnih sposobnosti, nerazvijen sustav odgovornosti, moraju biti jasnije i specificirano prepoznati kao velike ugroze u Strategiji nacionalne sigurnosti. Razvijena korupcija, potpuno ne razvijen sustav odgovornosti, plodno su tlo za destabilizaciju svake države. I narušavanje mogućeg prosperiteta svih njenih građana. Glede cijelog teksta strategije, držimo da se trebalo jasno odrediti gdje će RH biti u bilateralnim i mutilateralnim odnosima, posebice glede ugovora i voditi računa da se nalazi u specifičnom gospodarskom, političkom i sigurnosnom području te da će u tom smislu povesti računa da se neke od dvostranih ili višestranih ugovora, RH možda više ne smatra svrsishodnim i u interesu RH, pa da stoga valja razmotriti raskida takvih ugovora ukoliko nisu više u skladu sa interesima građana RH. Ovo govorimo posebice stoga što su mnogi međunarodni sporovi u kojima se Hrvatska našla, vođeni po pravilima iz ugovora koji su pokazali se nepovoljni za Hrvatsku, kako glede pravila koja se primjenjuju tako i glede financijskog troška gdje se najčešće vode u Americi, umjesto da se vode u Europi. Također, radi pojašnjenja valja istaknuti da neki od međunarodnih ugovora iz kojih Hrvatska ima pravo istupiti uslijed obostranih interesa i drugih država, mogu na brz način se raskinuti na obostranu korist. Dakle, RH treba u strategiji definirati svoj odnos sa saveznicima. Prije svega onima iz NATO-a i EU, ali definitivno treba jasno definirati da je u tom odnosu prvenstveno radi svoje sigurnosti te da je polazišna točka sudjelovanja RH u tim organizacijama, interes hrvatskih građana. Pa da je stoga potrebno trezvenije promišljati ukupnu politiku sa saveznicima te u koje aktivnosti će se ti savezi i savezništva uključivati. U tom smislu, potrebno je jasnije definiranje Hrvatske kao jedne od ravnopravnih članica saveza unije i savezništva, ne kao jednog od sporednih aktera. U ovom tekstu predložene strategije nije dan dovoljno jak naglasak na suverenost RH u sklopu takvih savezništava. Nešto u odnosu na medije. Strategija je potpuno zapostavila činjenicu da je stručnost medija jedna od oslonaca društvenog razvoja. Senzacionalistički i populistički pristup medijski zanimljivim temama, dovode do ugroze redovnog funkcioniranja države. Strategija je potpuno previdila opasnost od instruiranih medija, najčešće mrežnih i elektronskih, nepoznatih vlasnika i urednika koji koristeći društvene mreže, brzo i efikasno šire paniku, nepovjerenje, te uvode destabilizaciju. Mediji danas nisu samo novine i tv-postaje, mediji su se razvili na svim poljima, mogu upravljati na velikim daljinama sa malim financijskim i ljudskim resursima, a mogu uzrokovati i velike društvene promjene pa su time postavili efikasan alat ugroze društva. Netransparentnost rada medija je razvojem tehnologija također postala jedna od stvari o kojima je strategija trebala voditi računa. Predlažemo stoga prepoznati i veliku pojavu tzv. lažnih vijesti kao i lažnih istraživanja koji preplavljuju medijski prostor a imaju za posljedicu donošenja odluka temeljem krivih činjenica i porastu populizma. Nažalost, sve češće smo svjedoci utjecaja takvih vijesti i na izborne rezultate u pojedinim zemljama. Na ovu je posebno upozorio Centar za mirovne studije u svojem e-savjetovanju. Posebno je interesantna formulacija u dijelu ocjena, izvori i sredstava za provođenje ove strategije. Za provedbu ove strategije kažu, zahtijevati će se postupno povećanje financijskih sredstava za obranu u državnom proračunu RH prema ciljnih 2% BDP-a uvažavajući fiskalne i ekonomske mogućnosti RH. Dakle, ova strategija se itekako dotiče financija cjelokupnog našeg društva, našeg gospodarstva i svih segmenata njega. A to je puno šire od samog konteksta nacionalne sigurnosti i obrane. U ovom trenutku za RH bilo bi bolje odustati od odluke izdvajanja 2% BDP-a za Oružane snage i taj iznos smanjiti na 1%, a razliku sredstvima uložiti u jačanju sustava civilne zaštite, unapređenje međunarodne razvojne suradnje i ljudske sigurnosti. Nešto o zakonu. Nacrtom Zakona o domovinskoj sigurnosti uvodi se novi sustav te se ustrojava novo tijelo a pritom je zanimljivo da je predložena i nova koordinacija, ako izuzmemo Predsjednika Republike i predsjednika Vlade, ustvari je prošireno Vijeće za nacionalnu sigurnost. Skoro pa isti sastav Vijeća za nacionalnu sigurnost i predložene koordinacije, implicira moguće pitanje pa zašto onda već sada oni ne mogu usklađivati stvari i zašto je potrebno nešto novo? Nadalje, u predloženoj koordinaciji za sustav domovinske sigurnosti osim savjetnika Predsjednika, 11 je članova pod izravnom ingerencijom Vlade, dok se načelnik glavnog stožera imenuje na prijedlog ministra obrane a i njega imenuje Vlada od strane Predsjednika Republike a predsjednika Ureda Vijeća za nacionalnu sigurnost, ravnatelja sigurnosno-obavještajne agencije, ravnatelja Vojne sigurnosne obavještajne agencije imenuju se supotpisom Predsjednik Republike i predsjednik Vlade. Dakle, ako prihvatimo da je predložena koordinacija dobro rješenje možda u njenom sastavu nedostaje predstavnik Hrvatskog sabora. Hrvatski sabor mora donosit neke odluke glede Oružanih snaga. Podsjetimo se na članak 3. predloženog nacrta. Sustav domovinske sigurnosti podrazumijeva koordinirano djelovanje, razvitak sposobnosti i potencijala javne sigurnosti, obrane sigurnosno-obavještajnog sustava, vanjskih poslova i gospodarstva, te drugih tijela radi prepoznavanja procjene i smanjenja sigurnosnih rizika od značaja za nacionalnu sigurnost RH. O zdravstvu. S obzirom da je izrijekom u članku 5. u podstavku 1. ne navodi se kao dio sustava domovinske sigurnosti Ministarstvo zdravstva bilo bi neophodno i pragmatično staviti u jedan od podstavaka da je Ministarstvo zdravstva kao dio sustava domovinske sigurnosti iz razloga što u našem širem, pa i užem geopolitičkom okruženju postoje indikatori opasnosti od nuklearne, bioterorističke, epidemiološke i drugih prijetnji. A u slučaju takvog napada do izražaja dolaze specifična znanja, sposobnosti i vještine i tehnike koje po prirodi stvari ima medicinska struka različitih profila. Za kraj. Sam zakon korektno je napisan i iako u biti ne donosi ništa posebno novoga osim koordinacija aktivnosti. Time se nastoji dati naglasak sveobuhvatnosti i ima stručnu pozadinu u kojoj se odražava teorija i realno iskustvo. Čini se da zakon više namjerava osnažiti koordinaciju raznih institucija i unaprijediti javni sustav o sigurnosti kao nečemu što ne spada samo u područje vojske i policije već mnogo šire. To je dobar potez i u skladu je sa prijedlozima NATO saveza. S druge strane ne odražava najavu neke veće, dublje i dugotrajnije Strategije razvoja hrvatske nacionalne sigurnosti. Ovaj zakon svakako ne najavljuje nastanak novog ministarstva domovinske sigurnosti o kojem se neko vrijeme govorilo najviše za vrijeme one prošle Vlade kao pandan američkom iskustvu i to je dobro. Mišljenja smo da takvo ministarstvo nije potrebno, te da je ovaj zakon napravio ključnu sastavnicu i institucionalni oblik suradnje svih oblika sigurnosnih ustanova. Pitanje je kako će to i djelovati. Poznato je da mnoga djelovanja policije, obavještajnih službi i vojske nisu međusobno iskomunicirana, pa je najveći izazov nove ideje koordiniranja djelatnosti upravo u učinkovitom dijeljenju podataka i skladnom međusobnom funkcioniranju. Hrvatska je zbog svog zemljopisnog i geopolitičkog položaja više-manje definirana kao prostor tranzitnih ugroza prije svega organiziranog kriminala, migracija, otmica, krijumčarenja ljudi, narkotika, ali i područje prelijevanja mogućih kriza sa balkanskog poluotoka što može dovesti do manjih ili većih napetosti na granicama kao i suočavanja sa izbijanjem ratova u susjednim zemljama. Neke su od tih stvari hipotetske, neke su iznimno realne i tekuće. Ali sve su vezana uz geografsko određenje položaja Hrvatske. I tu se Hrvatska relativno dobro snašla skladno surađujući preko institucija unutar i izvan države u suzbijanju ovakvih ugroza. Ono gdje se buduća domovinska sigurnost mora dokazati jesu novi asimetrični globalni oblici ugroza kao štos u ciber kriminal, financijske malverzacije, utjecaj terorističkih organizacija i multi polarnih igra, šteta kritičnoj infrastrukturi i mnogi drugi možda i našoj javnosti nepoznati oblici kriminalnog djelovanja. Dakle, kao što smo već čuli od predsjednika Vlade Strategija nacionalne sigurnosti i njen razvoj je trajan proces. Nadam se da ćete ovo danas shvatiti kao prijedlog za poboljšanje ovog teksta, ali isto tako pozivamo za nacionalni konsenzus kod donošenja Strategije nacionalne sigurnosti i to je ujedno zahtjev da zajedno u Hrvatskoj radimo kako bismo poboljšali i bolju suradnju sigurnosnih sustava što je preduvjet za veću sigurnost građana. I nadam se da će ovi dokumenti tome i pridonijeti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje je izazvalo niz replika. Prva je ona uvaženog zastupnika Mire Bulja. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Zastupnice Strenja Linić naveli ste vrlo bitne stvari. Međutim, u cijelom ovome i vašem govoru i govoru, tj. izlaganju cijelog zakona vrlo bitna je pričuve, a tu je još uvijek potencijal ljudi iz Domovinskog rata i Hrvatskoj vojsci pa i u sustavima koji su bili vatrogasci, koji se tribaju implementirati u ovaj zakon. Inače ovaj zakon neće biti smisao nikakav, samo donesemo. Znači, ali je činjenica da ste pogodili i činjenica je da je žalosno što od 2002. godine nemamo zakon, tek sad imamo taj zakon. I zbog toga je ugrožena Hrvatska, razvoj, energetika. Gdje su Bijele noći, INA Mol? Šta je sa, pa mi smo imali toliko ugroženi sustav. Spominjete hranu i vodu, da hrana. Pa silose su, nestali su silosi hrane kao zaliha hrvatska, pa nestalo je avioni hrvatski borbeni su poslati u Ukrajinu, vraćeni su u dijelovima u … [[Govornik se ne razumije.]] Mislim toliko je bilo nebrige o sustavu, našem sigurnosnom sustavu da je to bilo razočarajuće. Očekujem od ministra obrane, tj. generala Krstičevića da dobro, kad bude imao prigodu, pojasni taj vrlo učinkovit, a i vaše mišljenje sustav pričuve kojega sada trenutno nemamo. Mi jednostavno danas nemamo organiziran sustav ne samo u ratnim okolnostima, nego u ekološkim katastrofama i bilo drugim katastrofama i ugrozbama se more vrlo brzo i učinkovito ako se organizira iskoristiti taj potencijal koji je još uvijek rekao sam ljudi ima iz Domovinskog rata koji su vrlo dobro organizatori u puno težim uvjetima bili. I prema tome, taj potencijal se pod hitno mora iskoristiti da se zna tko, što, kada i gdje u određenim kriznim situacijama i to triba pojasniti našoj javnosti i zbog sigurnosti građana i da se svaki pojedinac uključi poglavito u raznim područjima. Hvala.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Strenja Linić.
Hvala gospodine Bulj što ste podsjetili na ovaj dio. U pripremama sam mislila se osvrnuti i na taj dio, pa evo puno je teksta bilo. Pričuva je nešto što je godinama zanemareno i što je nešto što definitivno trebamo razvijati u ovoj zemlji. Stajaća vojska hrvatska ima određeni broj svojih pripadnika koji su sasvim drugačije organizirani ali isto tako, za slučaj i ekoloških katastrofa i bilo koje ugroze, pričuva je nešto što mora biti redovito pozivano, pripremljeno i na što bi sigurno 1000 naših branitelja vrlo rado se odazvali i to bi bio jedan način njihovih organiziranja jer oni su za to iskazali višekratno i svoje zahtjeve i želje i da se to organizira. Bili smo svijesti u Gunji koliko pripadnika bivših pripadnika i branitelja se spontano okupljalo i određenih dijelova Hrvatske odlazilo, gore iz Rijeke, odlazile su ekipe i pokušavale prikupiti nešto od materijalnih dobara i odlazili gore, a očekivali su da će ih netko pozvati. To je, ne treba nam spontano okupljanje branitelja da odlaze neorganizirano, potrebno je da budu organizirani kao pričuva, da taj sastav ima određene pozive, određene edukacije prisutne i mislim da bi na taj način i sam sigurnosni sustav naše Hrvatske daleko bio bolje i organiziran. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća replika, uvaženog zastupnika Joška Klisovića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabor. Poštovana gospođa Strenja-Linić, u svom izlaganju ste spomenuli nekoliko puta značaj strategije razvoja. I ja se sa vama slažem, to je jedna izuzetno važna strategija i kazali ste da svaka Vlada kada onda mijenja, odnosno, nova koja dolazi mijenja te strategije i da gubimo kontinuitet i to je jedan od većih problema. I tu se slažem s vama. No, strategija nacionalne sigurnosti je krovni dokument, koji treba utvrditi, nacionalne prioritete, nacionalne interese, prijetnje i rizike, ugroze interesima. Dakle, strategija nacionalnog razvoja je jedan sektorski dokument koji bi trebao dobiti smjernicu za svoju izradu u strategiji nacionalne sigurnosti iz tog razloga i ne može biti više zastupljena u strategiji nacionalne sigurnosti, ali da je možda moglo preciznije se definirati smjernice razvoja Hrvatske, to ste u pravu i tu se slažem s vama. Druga stvar koju ste spomenuli da zdravstvo nije uključeno u sustav domovinske sigurnosti. Ja se ne slažem sa ovim rješenjem zakona koje kaže da su samo središnja tijela državna uprave pa ih nabraja 5,6 čine sustav domovinske sigurnosti. Sustav nacionalne sigurnosti ili domovinske kako se ovdje naziva, čine sva državna tijela, dakle, svi su dio jednog istog sustava promicanja nacionalnih interesa, a svatko doprinosi onoliko koliko njegova nadležnost to dozvoljava ili potrebne trenutka ili definirani prioriteti. Prema tome, ograničiti se samo na resurse i na sve što posjeduje Ministarstvo unutarnjih poslova, obrane, vanjskih poslova, obavještajne službe, nije dovoljno i pogrešno je i pokazuje nerazumijevanje tog sustava. Pa naravno da ej zdravstvo dio sustava domovinske sigurnosti, odnosno nacionalne sigurnosti. Hvala.
Sljedeća replika, uvaženog zastupnika Miroslava Tuđmana.
Hvala gospodin potpredsjedniče. Kolegice Strenja-Linić, vi ste rekli da smo imali strategije, ne bi bilo lutanja 25 godina. To naprosto treba upozoriti, da nije točna konstatacija, jer je strategija, hrvatska strategija iznijeta već na prvog dana zasjedanja Hrvatskog sabora, 30. svibnja 90' godine u 10 točaka strateških ciljeva koje Hrvatska treba postići u tih 10 točaka iznijetih 90' godine, jedno 6 do 7 su u potpunosti realizirane, a neke nisu, kao što se, jer je i tada već upozoreno na demografski problem i umiranja Hrvatske. Osim toga, s obzirom na sustav kakav je bio predsjednik Republike je svake godine podnosio pred Hrvatskim saborom, podnosio izvješće o stanju naciji i zadaćama za narednu godinu, prema tome, to je bilo daleko u većoj mjeri strukturirani način i odnos prema strategijama razvoja. Što se tiče ovoga gospodin Klisović je već rekao, tu je nesporazum oko terminologije, jer svugdje od EU, pa do Amerike ili Rusije nacionalna strategija sigurnosti je temeljni dokument, u Francuskoj se čak to zove totalna strategija, a ove druge su izvedene strategije. A nesporazum je vjerojatno u tome što se zbog nekog naslijeđa smatra da je sigurnost samo zaštita, a ne i promocija nacionalnih interesa i nacionalnih vrijednosti, što je danas postao standard, s obzirom na promijenjene paradigme i ugroza, odnosno odgovora na suvremene ugroze u svijetu.
Hvala. Sljedeća replika uvaženog zastupnika Ante Sanadera.
Hvala gospodin potpredsjedniče. Pozdravljam zamjenika ministra. Uvažena kolegica Strenja-Linić, vi ste kao i nekoliko kolega ovdje spominjali vatrogastvo i zahvaljujem na tom. Međutim, govori se o vatrogastvu i vatrogasnom sustavom. U Hrvatskoj ne postoji vatrogasni sustav, postoji organizirano vatrogastvo kroz vatrogasne zajednice i Hrvatsku vatrogasnu zajednicu koja je krovna organizacija hrvatskog vatrogastva. Znači, kompletno vatrogastvo je po Zakonu o vatrogastvu udruženo u Hrvatsku vatrogasnu zajednicu i ja sam i razgovarao u tijeku izrade ove strategije s odgovornima na izradi, očekujem da ćemo do drugog čitanja ovog zakona uvrstit pojam Hrvatske vatrogasne zajednice kao krovno organizacija hrvatskog vatrogastva. Jer kada govorimo o bilokakvom incidentu, evo neki dan, požar u Makarskoj. Tko je vodio taj požar? Tko je kompletno vatrogasno organizaciju vodio? Županijski vatrogasni zapovjednik, Splitsko dalmatinske vatrogasne zajednice, tako je i na državnoj razini. I očekujem da će se u sljedećem čitanju ovog zakona uvrstiti Hrvatska vatrogasna zajednica, kao krovna organizacija hrvatskog vatrogastva, jer ne postoji vatrogasni sustav, postoji Hrvatska vatrogasna zajednica, u kojem su udruženi sve postrojbe dobrovoljne i profesionalne u Hrvatskoj. Učlanjuju se u vatrogasne zajednice gradova i općina. Oni u vatrogasnoj zajednici županije, a 20 vatrogasnih zajednica županija plus vatrogasna zajednica Grada Zagreba, su članice Hrvatske vatrogasne zajednice. I to je hrvatsko vatrogastvo, a ne kako su ovdje nekoliko kolege kojima zahvaljujem da su spomenuli vatrogastvo kao i vama, ali se mora znati jasna terminologija. I mislim da bi i Hrvatska vatrogasna zajednica trebala biti članica ovog koordinacijskog sustava, a ne neki ljudi koji nisu iz sustava, a budu na čelu državne uprave ili civilne zaštite. Oni ne mogu predstavljati hrvatsko vatrogastvo.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Strenje-Linić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine Sanader. Uvijek je potrebno da onaj čije je to uže područje malo i pojasni kako bismo točno javnosti rekli. Slažem se s vama da bi predstavnik vatrogasaca, znači predstavnik Hrvatskog vatrogasnog društva trebao biti u tom sustavu kao što bi trebao biti i predstavnik Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo. Znači krovne jedne ustanove u ime onih koji predstavljaju zdravstvo koji najbliže se bavi onim što je pojam javnog zdravstva i otklanjanja potencijalnih ugroza od bioterorizma, od ekoloških bombi koje su potencijalno moguće do masovnih katastrofa, nesreća sa stotinama i tisućama potencijalno mrtvih, ranjenih i sve ono što treba zbrinuti. Znači u tom tijelu koordinacijskom ako će oni nešto koordinirati zbilja onda treba biti i netko tko se tim područjem uže bavi, a ispod sebe ima jedan veći sustav. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Dragice Rošćčić. Izvolite.
Hvala dopredsjedniče. Uvažena kolegice. Vi ste ovdje spomenuli, ja ne znam jesam li ja krivo čula ili ste se krivo izrazili da treba smanjiti razinu sadašnjih ulaganja proračunskih za obranu sa 2% na niže. Ali svejedno jesam li krivo čula, trenutna sada ulaganja za obranu odnosno izdvajanje iz proračuna su 1,23%. vi ste predložili da to treba smanjiti na 1%. Mi smo ovdje već kod donošenja proračuna o tome raspravljali da taj postotak 0,23 da je on vrlo značajan za vojsku i da među sredstvima za obranu se ne izdvajaju ta sredstva za igračke koje će naš ministar Krstičević nabavljati unutar svoga ministarstva nego se već time osiguravaju osnovna sredstva za obroke, za smještaj naših vojnika i slično. Tako da sam čisto htjela dati ovaj komentar. Hvala.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Strenje-Linić. Izvolite.
Kolegice, ne morate mi objašnjavati zašto je taj novac. Ja sam bila hrvatski branitelj i u sastavu Hrvatske vojske sam provela 13 godina. Dakle meni je potpuno jasno koji su troškovi potrebni za Hrvatsku vojsku i kakav je standard današnjih vojnika koji nije dobar, poboljšava se ali nije dobar i njihov život u vojarnama i odvojeni život na koji su prisiljeni zbog svojih obaveza tamo gdje imaju svoje radno mjesto i putovanja kući i stambeno zbrinjavanje sve je to ogroman trošak. Ja samo kažem da je pitanje da li Hrvatska u ovome trenutku može izdvajati 2%, da li je to naš cilj, da li je cilj zadržati na ovoj razini? A taj novac koji smo predložili za ulaganju u Hrvatsku vojsku da uložimo u druge sustave sigurnosti, a to je prvenstveno jačanje civilne zaštite i jačanje ostalih sigurnosnih sustava, a ne samo konkretno u Hrvatsku vojsku. To je nešto za raspravu. Apsolutno smatram da ono što se daje samo hrvatskom vojniku još uvijek je nedovoljno dostatno i apsolutno moramo pojačati i poboljšati standard vojnika i to treba biti imperativ, naravno uz modernizaciju Hrvatske vojske i sve ono što je potrebno kako bismo bili u skladu. Ali da ćemo mi moći postići ono što Amerika traži od nas odnosno što sada NATO traži na traženje Amerike, veće ulaganje je pitanje u ovoj gospodarskoj situaciji u kojoj sada jesmo.
Hvala. I zadnja replika uvaženog zastupnika Ante Babića. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice Stranja-Linić. Pozorno sam pratio vaše izlaganje, pohvaljujem to vaše izlaganje jer je temeljito. A možda ste i vi sudjelovali u nekoj od radnih skupina vezano za ovu strategiju, ako niste onda ste u izlaganjima dali svoj veliki doprinos. No, rekli ste da nisu prepoznati mediji ili možda oni kibernetički mediji gdje se trebalo ova strategija malo više pozabaviti time. Koliko znam u ovoj strategiji je poseban jedan osvrt, jedan pasus na stranici 5, vezan za ove medije koji kaže da ovisnost društva i pojedinaca o internetu i o informacijskoj tehnologiji predstavlja posebnu osjetljivost napadu u kibernetičkom prostoru, bez obzira na motive sve više ugrožavaju pojedince, organizacije i države. A sam je potpredsjednik Vlade u svom izlaganju rekao da od 11. mjeseca prošle godine do dolaska ovog prijedloga strategije u Hrvatski sabor su se dogodile nekoliko savjetovanja koja su trajala 28 dana, okruglih stolova u kojima je sudjelovao generalski zbor branitelja, a posebno je rekao da su tu sudjelovali mediji. Pretpostavljam i sve one opservacije koje su dolazile i od medija da su uvažene u ovoj strategiji. Ova strategija može imati tridesetak stranica, ona je kao dokument sigurno dobra i prihvatljiva što ste i sami rekli, naravno da se ona mogla puno šire napisati, ali je također potpredsjednik Vlade rekao da jednom metodologijom koju su prihvatile zemlje razvijenog svijeta se to i prenijelo na ovaj Zakon o sustavu domovinske sigurnosti koji bi to opet trebao razrađivati i na niže razine. Pa tako mislim da su posebnu pozornost dali i u ovom dijelu što vi kažete da je možda loše opisano vezano za medije. Hvala vam lijepo.
Odgovor uvažene zastupnice Strenje-Linić.
Zahvaljujem kolega Babić. Ono što nisam rekla, a to je da će klub MOST-a nezavisnih lista podržati ovu Strategiju nacionalne sigurnosti. Drago mi je da je u jednom trenutku rečeno jučer na Odboru za nacionalnu sigurnost da to treba biti dokument koji će trajati, ali na osnovu kako je rekao i predsjednik Vlade i general Krstičević, to je dokument koji je fluidan. Znači mi moramo razmišljati da danas više nešto nije zabetonirano na deset godina nego se možda i godišnje mijenjaju različite ugroze i sve ono što moramo prepoznavat. A što se tiče medija, ovo je moje mišljenje jer smatram da previše senzacionalistički isticanjem nekih tema daje se na značaju nekima koji realno nemaju neki značaj u Hrvatskoj, posebno nekakvi populistički stavovi. A tu spada, pa mislim ja smatram da je ugroza nacionalne sigurnosti i anti vakcinacijski pokret koji apsolutno mediji u jednom trenutku daju im vjetar u leđa i kažu da možda ne treba cijepiti svu djecu i sada dolazimo u situaciju da je u Dalmaciji drastično opala procijepljenost djece zbog čega su moguće i epidemije. Znači to je ugroza nacionalne sigurnost jer je jedna populistička ekipa zajedno sa antivakcinacijskim pokretom koji je u svijetu ovdje u Hrvatskoj prepoznalo da su to možda njihovi potencijalni glasovi i rekli su ne treba obavezno cijepiti djecu. I onda dolazimo u situaciju da roditelji ne znajući jer mediji to različito plasiraju ne cijepe svoju djecu, nije obavezno i time ugrožavaju ne samo svoje dijete nego i svu onu djecu koja ne mogu biti cijepljena jer su rizična. Tako da postoji način na koji zbilja možda treba drugačije i mediji da plasiraju neke stvari i to je definitivno ugroza. A posebno nadam se da će i profesor Tuđman o tome više govoriti, cyber kriminal i informacijski zapravo, informacija kao nešto što potencijalno je vrlo bitno za nacionalnu sigurnost i cyber kriminal je nešto o čemu definitivno treba jedan određeni dio i u nacionalnoj sigurnosti biti prepoznat i o tome se progovoriti. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Joško Klisović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora, pozdravljam potpredsjednika Vlade sa suradnicima. O sadržaju ove strategije smo dosta detaljno razgovarali na nekoliko nadležnih odbora Sabora tako da ja ne bi ovdje ponavljao, već replika vidim ide, ne bih ponavljao ono što je bilo rečeno. No važno je ipak naglasiti da Strategija nacionalne sigurnosti u čemu se svi danas očigledno slažemo uključujući predsjednika Vlade mora imati nadstranački državni karakter. U tom kontekstu uzimanje nacrta kukuriku koalicije kao temelja ove strategije pozdravljamo i mislimo da je to dobra investicija u dugoročnosti i kontinuitet rada na ovim pitanjima. Strategija nacionalne sigurnosti krovni je strateški dokument države i iz njega deriviraju sektorske strategije koje onda puno detaljnije razrađuju pojedina područja i o tome smo danas pričali. Ona je također i osobna iskaznice države u kojoj vlast iznosi kako građanima tako i Međunarodnoj zajednici koji su osnovni nacionalni prioriteti te osnovne prijetnje, izazovi i rizici nacionalne sigurnosti kao i načelne konture odgovora na njih. Stoga je glavni smisao i zadatak strategije dati smjernice državnim tijelima za rad nad strategijom definiranim prioritetima a građanima osjećaj sigurnosti. Dakle u središtu svih aktivnosti nalazi se građanin, sa svim svojim slobodama i pravima koje vlast treba aktivno čuvati. Zato pozdravljamo što je i ovaj nacrt strategije preuzeo koncept ljudske, tj. individualne sigurnosti koji je uveo nacrt izrađen za vrijeme Vlade kukuriku koalicije. To predstavlja značajan korak sa današnjeg shvaćanja nacionalne sigurnosti kao državne sigurnosti u smislu prevencije, oružane agresije ili sustavnog nasilja. Zaštita nacionalne sigurnosti podrazumijeva šire sudjelovanje različitih aktera poput lokalnih zajednica i nevladinih organizacija i angažman građana u identificiranju i implementiranju rješenja za našu sigurnost. Vodeći se tim temeljnim vrednotama, vlastima obvezno osigurati opstojnost države i naroda, štititi građane, njihove živote, zdravlje i imovinu te osigurati uvjete za blagostanje građana i boljitak društva u cjelini. Dozvolite mi sada da citiram jedan paragraf strategije koji smatram posebno važnim u kontekstu naše nacionalne sigurnosti i nacionalnih interesa. Taj paragraf kaže: „Domovinskim ratom zaštićene su univerzalne vrijednosti, postignuto jedinstvo svih sastavnica hrvatskoga društva, prevladane su ideološke podjele i konstituirana zajednica slobodnih i ravnopravnih ljudi.“. Da Strategija nacionalne sigurnosti ima samo ovaj paragraf ja bih rekao, dovoljno je, to je najbolja i najveća investicija u našu nacionalnu sigurnost i u naše nacionale interese. Jer kao što sam kazao u pitanju premijeru podjele koje imaju korijen u Drugom svjetskom ratu su najveća ugroza hrvatskim nacionalnim interesima i našoj nacionalnoj sigurnosti. Ovaj paragraf je i temelj, da ga ja tako razumijem politike prvog hrvatskog predsjednika dr. Tuđmana na prevladavanju ovih destruktivnih podjela u hrvatskom nacionalnom tkivu, politike u koju se svi kunu a tako se često zaboravlja i zaobilazi u dnevnom životu. Podjele su prevladane i konsenzus kodificiran u Domovinskom ratu i u ishodišnim osnovama Ustava RH i tu se pokazala državnička dužnost prvog hrvatskog predsjednika o čemu smo također se suglasili danas ovdje sa premijerom. No zloupotreba i produbljivanje tih podjela za homogeniziranje birača na izborima od neodgovornih političara je nažalost još uvijek česta pojava. Zloupotreba u dnevnoj politici također i to od onih koji su gladni moći a nemaju šta ponuditi ovim građanima. Tako nije čudo da danas u javnom prostoru Hrvatske još uvijek se govori i dominiraju priče i vijesti o skidanju ili stavljanju ploča ne određene trgove dokazanim antifašistima ili na rodne kuće dokazanim fašistima. Takve stvari nam više ne trebaju, budućnosti se moramo okrenuti. Domovinski rat su iznijeli branitelji i građani ove zemlje. I to ne branitelji samo koji su organizirani u braniteljske udruge nego svi oni koji su stvarno sudjelovali u obrani zemlje a oni sjede i ovdje u Saboru s desna na lijevo i s lijeva na desno. Članovi su svih političkih stranaka, to je investicija u našu budućnost i to je investicija u prevladavanje svih možebitnih podjela. SDP u načelu podržava predloženi tekst strategije a ima i dva mandata o čijem će prihvaćanju ovisiti i konačna potpora SDP-a. Oni su na crti Ustava, odnosno njegovih izvorišnih osnova. Nadam se da postoji puno jedinstvo u ovoj sabornici i među građanima Hrvatske o tome. U predloženoj strategiji prihvaćen je stav SDP-ove Vlade da se zaštita i promicanje hrvatskog nacionalnog identiteta definira kao nacionalni interes. Osim elemenata tog identiteta kako ga je definirao nacrt strategije Vlade Zorana Milanovića iz 2015., ovaj nacrt koji je pred nama nadopunio ga je Oružanim snagama i policijom koji su sastavni dio nacionalnog identiteta i hrvatske povijesti te tradicijama Domovinskog rata i hrvatskih branitelja. Mi se s time slažemo, ali smatramo da treba rečenica biti nadopunjena i tradicijama antifašizma te hrvatskim partizanima kao nositeljima antifašističke borbe koji su bili hrvatska pobjednička vojska i hrvatski branitelji u Drugom svjetskom ratu. Uporište za ovaj dodatak je sam Ustav RH. Kao što se bez hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata ne bi bilo današnje RH, i tome se svi slažemo, tako ne bi bilo bez pobjede hrvatski antifašista u Drugom svjetskom ratu. A kao što sam kazao, mnogi od nas danas ne bi sjedili u ovom Parlamentu nego u talijanskom, mađarskom ili nekom trećom. Također je nužno u paragrafu na strani 23 dodati, koji se govori o zalaganju za znanstvenu utemeljenu istinu o Domovinskom ratu, te događajima iz hrvatske povijesti, uključujući i povijest odnosa sa drugim narodima i državama, te sustavnom suprotstavljanju pokušajima difamacije hrvatskog naroda i RH, s čime se slažemo, dodati i obvezu sustavnog suprotstavljanja na povijesnom revizionizmu i negiranju antifašizma kao vrijednosnog temelja RH. Bilo da oni dolaze od domaćih ili stranih političkih snaga. Svaki revizionizam, domaći ili strani, koji ide za negiranje antifašizma kao temelja RH, štetan je za hrvatske nacionalne interese i protivan je hrvatskom Ustavu. On može dovesti do nestabilnosti kako unutarnje tako i regionalne. Osim ova dva amandmana, želio bih istaknuti još tri važna pitanja iz strategije. Sa žaljenjem moramo konstatirati da u nacrtu strategije koja je pred nama, jedina dva strateška cilja koji su izbačeni u odnosu na nacrt Kukuriku koalicije, su jačanje dobrog upravljanja i jačanje vladavine prava i demokratskih vrijednosti. Po mom mišljenju, u Hrvatskoj imamo krizu dobrog upravljanja. I ona se ne očituje samo u državnim institucijama nego i u gospodarstvu, u sportu, pogledajte što nam se samo zbiva u sportu, u kulturi. Umjetnost upravljanja nije lagana, ali bez nje nećemo moći gurnuti ovu državu naprijed u pravom smjeru. Dakle, ja ne govorim ovdje o pitanju zakonitog upravljanja, govorim o pitanju dobrog upravljanja, dobrog menadžmenta. Zbog lošeg menadžmenta, mi zaostajemo za dobrim dijelom država EU-a. Investiranje u obrazovanje, investiranje u stvaranje stručnjaka i njihovih sposobnosti dobrog upravljanja je ključno da ova država krene punim jedrima naprijed, u bolju budućnost. Drugi strateški cilj koji je izbačen je jačanje vladavina prava i demokratskih vrijednosti. ja mislim da to mora biti u nacionalnom interesu i da svi zajedno moramo jačati vladavinu prava i demokratske vrijednosti. Jer država u kojoj je premijer u zatvoru ili istraga protiv njega, bivši naravno, vodi postupak, postupak na sudu protiv korupcije ili zloupotrebe službene dužnosti, protiv raznih ministara, gdje gradonačelnici dobivaju izbore sa sudskim procesima, svakako nije država u kojoj su demokratske vrijednosti poštivane na način kako bi željele da su poštivane i prema tome, tu ima puno posla da doradimo naše društvo, da ga unaprijedimo, i zato je takav cilj po meni nužan. Slijedeće, nadstranački strateški državni karakter strategije bitno je kompromitiran određivanje vijeka trajanja strategije na 4 godine. Odnosno usklađivanjem s redovnim parlamentarnim izbornim ciklusom te unošenjem obveze svake Vlade da na početku svog mandata, donese novu ili izmijeni postojeću strategiju. U slučaju prijevremenih izbora to bi značilo pisati strategiju svakih godinu ili dvije dana. Naš je prijedlog bio da se strategija utvrdi, da je njen vijek trajanja 10 godina uz obaveznu reviziju nakon 5 godina, a u svakom slučaju ukoliko se promijene okolnosti u kojima živimo, domaće ili međunarodne a koje bi iziskivale reviziju Strategije nacionalne sigurnosti. Na taj način dalo bi se jedan osjećan kontinuiteta i nadstranački karakter, a ovako ostavljamo svakoj stranci koja dođe na vlast da onda ju mijenja kako misli da treba. Nacrt strategije također utvrđuje kao strateški cilj uspostavu i razvoj sustava domovinske sigurnosti. No prateći Zakon o sustavu domovinske sigurnosti, ne uspostavlja nikakav poseban sustav već samo osniva koordinaciju za provođenje odluka Vijeća za nacionalnu sigurnost i provedbu strategije. Time su izostala dva važna elementa strategije, Kukuriku Vlade, a to je uspostava sustava ranog upozoravanja i uspostava sustava upravljanja kriza na operativnoj razini. Bez ova dva sustava, strategija nije kompletna. Inače što se tiče samo zakona, ako je intencija zakona unaprijediti koordinaciju provedbe Strategije nacionalne sigurnosti, te provedbu odluka Vijeća za nacionalnu sigurnost koje ne ulaze u nadležnost Savjeta za koordinaciju sigurnosno-obavještajnih agencija, onda zakon ima smisla i mi ga podržavamo. U ovom slučaju, trebalo bi uskladiti naziv zakona s njegovim ciljem jer se radi ne o uspostavi novog sustava sigurnosti već o pokušaju unapređivanja koordinacije za provedbu odluka Vijeća za nacionalu sigurnost i Strategije nacionalne sigurnosti. Potrebu za kvalitetnijom i učinkovitijom koordinacijom na ovom području predvidio je i nacrt strategije Kukuriku Vlade, no mi smo govorili o nadogradnji postojeće sustava nacionalne sigurnosti, a ne o izgradnji novoga u ovom kontekstu. Ako je pak intencija zakona uspostaviti novi sustav nacionalne sigurnosti, onda je zakon popuno promašen. I nije ispunio svrhu. On nema nikakvu dodatnu vrijednost u odnosu na trenutno stanje stoga ga SDP ne može podržati. Pretpostavka izgradnje novog sustava nacionalne sigurnosti i analiza postojećeg stanja i pronalazak rješenja za trenutnim neuralgičnim točkama i procedure u stavu, takva analiza nije učinjena pa su i rješenja zakona paušalna i proizvoljna. Konsenzus stožernih političkih strana ljevice i desnice oko izgradnje novo sustava nacionale sigurnosti ili domovinske bio poželjan i osigurao bi njegovu održivost i kontinuitet. Predloženim Zakonom o sustavu domovinske sigurnost ne uspostavlja se novi sustav nego samo još jedna koordinacija koja se naziva Koordinacija za sustav domovinske sigurnosti. Vlada premijera Plenkovića već je osnovala novu koordinaciju unutar Vlade, Koordinaciju za sustav domovinske sigurnosti i hrvatske branitelje. Ta koordinacija je funkcionalna i njome predsjeda potpredsjednik Vlade Damir Krstičević. Zakonom je predložena koordinacija istog imena kao vladina koordinacija samo bez branitelja. Razlika je jedino što ova zakonom predložena u svoj sastav uključuje i tijela sigurnosno-obavještajnog sustava. Na čelu obje koordinacije je isti čovjek. Isti čovjek je na čelu i Savjeta za koordinaciju sigurnosno-obavještajnih agencija. u tom kontekstu postavlja se pitanje koncentracije prevelike moći u rukama jednog čovjeka. Dupliciranje koordinacije na visokoj političkoj razini nema nikakvog smisla. Ona samo ukazuje na lošu, neučinkovitu i nefunkcionalnu koordinaciju suradnje između ministara unutar same Vlade i vladine Koordinacije za sustav domovinske sigurnosti hrvatskih branitelja. Usvajanjem predloženog zakona ta se koordinacija neće poboljšati. Osim toga, Vladi za bolju koordinaciju sa ravnateljem SOA-e, VSOA-e, policijom i vojskom ne trebaju nove formalizirane koordinacije već kvalitetniji rad ministara i premijera, te učinkovitije upravljanje državnim poslovima. Podsjetimo premijer je zajedno sa predsjednikom države šef SOA-e tj. cijelom sigurnosno-obavještajnom sustavu. Da se zakonom ne uspostavlja novi sigurnosni sustav vidljivo je iz članka 2. koji propisuje da on ne mijenja nadležnosti tijela iz sustava domovinske sigurnosti, niti utječe na odredbe drugih zakona i podzakonskih akata. Predlagatelj zakona tvrdi da se trenutno ne zna tko proglašava stanje krize, tko njime upravlja, a Vlada je predlagatelj zakona. A upravo je Vlada RH ta koja proglašava krizu i njome upravlja. Za ovaj posao na raspolaganju su i svi državni resursi i dostupna međunarodna pomoć. Zakonom također nije pojašnjen odnos Koordinacije za sustav domovinske sigurnosti i vladine Koordinacije za sustav domovinske sigurnosti hrvatske branitelje. Predlaže li se koordinacija koja se namjerava uspostaviti zakonom odluke Vladi preko vladine koordinacije. Dakle, koordinacija predlaže koordinaciji da bi koordinacija predložila Vladi. Dupliranje i nepotrebno kompliciranje, te rasipanje državnih resursa. Korištenje Oružanih snaga u doba mira je ustavna kategorija i ne može se odobriti jedino, i može se odobriti jedino u skladu sa Ustavom RH, a ne samo u skladu sa Zakonom o obrani. To je članak 11. zakona. Članak 2. prijedloga zakona i članak 15. su u koliziji, jer se člankom 15. šire odlasci Ureda Vijeća za nacionalnu sigurnost. I završna primjedba. U obrazloženju prijedloga zakona kaže se da za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati sredstva u Državnom proračunu RH. A u stavku 1. zakona, stavku 1. članka 18. zakon propisuje da se sredstva za provedbu ovog zakona osiguravaju u Državnom proračunu RH. Kolizija zakona i njegovog obrazloženja je očita. Ovaj primjer samo svjedoči koliko je prijedlog zakona aljkavo pripremljen. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje izazvalo je 10 replika, pa krenimo redom. Prvi je uvaženi zastupnik Miro Kovač. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedatelju. Ja najprije želim čestitati gospodinu potpredsjedniku Vlade i ministru obrane čestitati na ovom dokumentu. Radilo se vrlo ozbiljno i ovaj će dokument biti odličan temelj za jačanje položaja Hrvatske u međunarodnoj zajednici i na ostvarenju onoga što je u Hrvatskoj nužno. a to je jačanje gospodarstva i promjena demografske slike naše zemlje. Što se tiče gospodina Klisovića i amandmana. Ja bih htio reći sljedeću stvar. Kad govorimo o referencama na ZAVNOH i odbacivanje NDH nemojmo zaboraviti da Hrvatska je bila izložena hibridnom ratu od '45. godine pa do dana današnjega, … [[Govornik se ne razumije.]] devedesetih godina jer se Hrvatsku htjelo prikazati kao genocidnu tvorevinu a Hrvate kao genocidan narod. O tome svjedoči i pokojni predsjednik Tuđman i mnogi njegovi radovi. On se aktivno zalagao, pa i u Beogradu protiv težnja ondašnjeg vodstva u Jugoslaviji protiv toga. I zbog toga smo dobili te reference u hrvatskom Ustavu, izvorišne osnove s tim da toga nigdje drugdje u svijetu nema. Ni ruski Ustav, ni srpski Ustav, ni slovenski Ustav nema tu referencu, pa ni francuski Ustav to nema. Nego postoji samo u hrvatskom Ustavu zbog te specifične situacije, zbog tih težnji da se Hrvate prikaže kao genocidan narod. To je vrlo važno znati. A budući da imamo hrvatski demokratski Ustav, božićni Ustav nemamo potrebe to više ponavljati. Imamo Ustav, imamo svoje izvorišne osnove, imamo svoju preambulu i sve je u njoj rečeno, sve je jasno. Imamo hrvatske vrednote koje su zapisane i one nisu kompatibilne sa režimima koji su komunistički, totalitarni, fašistički, nacistički. Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog zastupnika Klisovića.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Dakle, odgovor gospodinu Kovaču je sadržan u izvorišnim osnovama našeg Ustava gdje se kaže da temelj hrvatske suverenosti jesu odluke ZAVNOH-a nasuprot NDH.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ante Babića. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani gospodine Klisoviću kad ste govorili kodifikaciju u izvorišnom dijelu Ustava, evo i gospodin Kovač vam je to rekao, onda ste se nadovezali na to da smo svjedoci dnevnih događanja vezanih za skidanje ploča kako osvjedočenim antifašistima, tako i ustašama. A na kraju ste onda dodali da je zapravo Domovinski rat ona svijetla točka, zapravo oko koje bismo stvaranje moderne države oko koje bismo se svi trebali složiti i ja se s time apsolutno slažem. I bilo bi dobro da u Hrvatskoj državi zapravo govorimo o Domovinskom ratu, o svim onim dobrim stvarima koje su se nama dogodile, nametnutom ratu RH, svijetloj pobjedi branitelja u tom domovinskom ratu. I onda ste govorili o strateškim ciljevima ove strategije, možda, neću reći, stidno onako u jednom dijelu spomenuli ste osiguranje opstanka, zaštite identiteta i političko … [[Govornik se ne razumije.]] hrvatskog naroda, iseljene Hrvatske, odnosno u BIH, ja to naravno nadodajem. No, zaboravili smo onaj dio kada smo ovdje stalno govorili što se tiče Hrvata izvan RH, da je u stvaranju Hrvatske države, iseljena domovinska dala svoj jedan veliki obol. A onda smo mi sami kroz ovaj Hrvatski sabor, zapravo onemogućili tim istim ljudima da mogu sudjelovati na glasovanju, sjetite se još iz vaše Vlade, kada smo govorili o aktivnoj registraciji, ti ljudi izvan RH, jedno nepotrebno maltretiranje. Druga stvar koja je vezana, vezana za Hrvate u BIH, njihovo jednakopravnosti kao konstruktivnog naroda i složiti ćete se da je pitanje svih pitanja za političare u RH, zapravo opstojnost hrvatskog naroda u BIH.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Klisovića.
Poštovani kolega, vašu raspravu ja ću shvatiti kao doprinos u stvari ovom konsenzusu i eliminiranju svih, odnosno potvrdi eliminiranja svih ovih podjela i ja se s vama slažem, ja nisam spominjao Hrvate u BIH posebno, ali također smatram da je to konstitutivni narod, da su oni dio našeg nacionalnog bića i da Hrvatska sve mora učinit da bi ih zaštitila na njihovim ognjištima, uključujući da bi osigurali svoju ravnopravnost u državi u kojoj žive, ne samo formalno, nego da, budu stvarno uključeni u donošenje odluka na ravnopravnoj osnovi koje se tiču njih samih. I tu ja ne vidim nikakve razlike i nikakvog spora između vas i mene i bilo koga u ovoj sabornici. Hvala.
Hvala. Sljedeći je uvaženi zastupnika Božo Ljubić.
Zahvaljujem kolega Klisovuću, dakle, iz vaše rasprave danas i vaše rasprave također jučer na Odboru za vanjsku politiku iz amandmana koji je predložio Klub zastupnika SDP-a na ove dokumente ja iščitavam, da vaša podrška u ovim dokumentima će ovisiti o ugrađivanju ovih amandmana u ove dokumente. Radi se dakle, o tome, o čemu ste već govorili u svojoj raspravi, po tome neću sada ponavljati. Međutim, koliko se ja sjećam, zadnja koja je bila donošena nacionalne sigurnosti donešena je za vrijeme mandata SDP-ove Vlade 2002. godine i tada nisu bili ugrađeni u strategiju ovi amandmani i ove formulacije koje ste vi danas predložili a tiču se antifašizma, partizana, itd., itd. Što se desilo u međuvremenu? Da li se desila refašizdacija i reustašizacija Hrvatske? Što ja kategorički odbijam, ali ono što se jeste desilo, desio se jedan konstrukt refašizacije, reustašizacije, potaknut djelovanjem dijela trenutne oporbe, rekao bi, dijela trenutnih medija. Pa se onda incidenti tipa fašističke povorke, ja je tako zovem jer se desila za vrijeme korizme, na Trgu bana Jelačića, jedne marginalne pravaške stranke obučene u čudne crne uniforme, postavlja kao osnovni problem RH i mjesec dana zaokuplja rasprave ovdje u Hrvatskoj, čak su neke ambasade, ne primjereno o tome očituju, zato što su nosili reći ćemo zastave NPD-a, Nacionalne demokratične … /Govornik govori njemački./… a ista ta NPD stranka u Njemačkoj je prije 10 godina, 7 zastupnika u Bundestagu i danas ima zastupnike u 11 država Njemačke. Dakle, dok god mi odavde iz ovog Sabora, iz ove Hrvatske ne prestanemo sa gifamacijom RH, glede ovih stvari o kojima sam govorio, nikakva strategija i nikakva PR kapanja neće dakle afirmirati dodatno ugled RH.
Hvala. Uvaženi zastupnik Klisović.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine Ljubić, očigledno je u doba 90', rane 90' godina, Domovinskog rata i neposredno nakon njega oko ovih pitanja koje sada spominju bilo više državničke mudrosti, da citiram našeg predsjednika Vlade, to je njegova teza, njegova rečenica, danas. I očigledno je prvi Hrvatski predsjednik puno drugačije pristupao ovim pitanjima nego neki neodgovorni političari danas, a i naravno predsjednikom SDP-a tadašnjim pokojnim gospodinom Račanom, se očigledno dalo dogovoriti i razgovarati. No u današnje doba, evidentno je da imamo pojačanu prisutnost različitih i konografija i različitih pozdrava koje se vezuje uz kvislinške i fašističke tvorevine na području Hrvatske koje su funkcionirale u 2. svjetskom ratu. Kada vam se Predsjednica Republike o tome oglašuje na utakmici Hrvatske Izraela u Osijeku, kaže da nije čula, kada imate ploče za dom spremni u Jasenovcu, kada se hoće podići spomen ploče Francetiču, Juri Francetiču, onda to znate diže ipak jednu nervozu i potiče jedan sentiment, da stvari ipak nisu ratne sjekire zakopane onoliko duboko koliko bi trebalo biti. Slažem se s vama, u Saboru bi trebali takve stvari izbjegavati, trebali bi se okrenuti budućnosti i idemo samo u ovoj strategiji još jedanput ponoviti ono što nam Ustav kaže, onu mudrost državničku koju smo dobili u 90'-tima da se ova država temelji na Domovinskom ratu, na njegovim vrijednostima, kažem mnogi su ljudi koji ovdje sjede bili u Domovinskom ratu, iz svih stranaka, ali se temelji i na antifašizmu i vrijednostima antifašizma, jedna kao što se i cijela slobodna Europa na tome temelji. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepa. Kolega Klisović, vi ste jedan veći dio svog izlaganja govorili o podjelama u društvu. Da narod se zasljepljuje kao u potonuloj špilji, međutim, hrvatski vojnik, to mogu reći meni kad sam bio 18 godina, hrvatski vojnik cijeli Domovinski rat i još poslije 12 godina gdje se borio protiv velikosrpskog četničkog fašizma potpomognuto sa JNA sa simbolom pod zvijezdom petokrakom koji ste zazivali na antifašizam. Nije to antifašizam. Hrvatski branitelj je antifašist, hrvatski vojnik pripadnik HOS-a, policije, vatrogasaca svi su to hrvatski antifašisti. To zasljepljivanje naroda o Drugom svjetskom ratu i tako pozicioniranje na ljevicu. Nije to ljevica. Ne daje vam pravo da više volite sirotinju od mene, ali zazivanje podjele naroda koji smo zaobišli, koji smo zajedno u Domovinskom ratu i sinovi partizana i sinovi ustaša obranili i unuci njihovi obranili Hrvatsku domovinu, a vraćaju se na podjele iz Drugog svjetskog rata je žalosno ovdje slušati. Nadivati imena nekome da je fašist, pa baš ti antifašisti koji uporno nekome nabijaju na nos fašizam koriste se nacističko fašističkim metodama, Gebelsovim. Ja sam kao hrvatski branitelj antifašist i na to sam ponosan kao i drugi ljudi koji imaju druge svjetonazore, druge ideologije. Ideologije nas trebaju i svjetonazor vezat bez obzira šta su različite. Postoje instrumenti u društvu, postoje razne rasprave, dijalozi, ali pozivat se na Drugi svjetski rat i tako raditi podjele na lijevo i desno, zasljepljivati narod žrtvama Jasenovca, Beleiburga, pa ljudi moji gdje smo otišli? Poklonimo se žrtvama, zahvalimo hrvatskim braniteljima za slobodnu Hrvatsku državu, antifašistima koji su nas doveli u ovu situaciju gdje svi sada sjedimo. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Klisovića.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Bulj, mislim da sam dovoljno jasno iskazao svoje razmišljanje i mišljenja o Domovinskom ratu i to ne jedanput u ovoj sabornici nego pregršt puta. Drago mi je da ste se deklarirali kao antifašist, hrvatski branitelj jer to sam i ja i molio bih vas da u svim svojim raspravama idete od tih antifašističkih vrijednosti i svakako ćete imati moju podršku u tome uvijek.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Josipa Đakića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Klisović, pomislio sam i vjerovao sam da smo ove predrasude riješili i da je ova Strategija nacionalne sigurnosti donesena jednoglasno na Odboru za obranu pa tako da će biti i u ovom hrvatskom Parlamentu. Vjerovao sam da ste dovoljno razumni da nećete spočitavati i stavljati nove podjele u obliku partizanskog pokreta u Strategiju nacionalne sigurnosti. Za mene je to stvarno pase. Ovo što ste napisali u amandmanu nema veze sa nacionalnom sigurnošću niti sa povijesnim činjenicama, ni sa ustavnim izvorišnim osnovama. To ne piše, to nigdje ne piše i ne znam samo kako ste mogli da tradicija antifašizma i partizanskog pokreta što uopće u izvorišnim osnovama ne piše. Zašto opet želite neke podjele i kada nemate nikakvog razloga za ovako kvalitetan dobar dokument koji je napokon došao pred hrvatske zastupnike kako bi ga izglasovali, napraviti podjelu na nekim prošlim vremenima. Zadnje što piše od ovih svi povijesnih činjenica koje su pobrojene u izvorišnim osnovama kako je stvarana Hrvatska država od stoljeća 7., piše jasno i nedvosmisleno „na povijesnoj prekretnici odbacivanja komunističkoga sustava i promjena međunarodnoga pokreta u Europi, hrvatski je narod na prvim demokratskim izborima '90.-te godine slobodno izraženom voljom potvrdio svoju tisućljetnu državnu samobitnost“ i dalje ono što piše, to je zadnje u novijoj hrvatskoj povijesti. Čemu se vraćate ponovo na partizanski pokret koji je imao svoj oslobodilački karakter, ali imao je jednako tako i ubojstva koja su ostala iza njega još i danas nerasvijetljena.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Klisovića.
Poštovani kolega Đakić, amandmani ne idu da bi se podjele povećale nego upravo obratno. Vi ste citirali jedan dio iz paragrafa izvorišnih osnova, ali niste pročitali onaj prvi dio tog istog paragrafa koji se … [[Upadica se ne razumije.]] e pa molim lijepo. Prema tome nemojmo selektivno govoriti. Ako neko u ovoj sabornici, a čuli smo da predsjednik Vlade nama i da ova Vlada nema problema sa vrijednostima antifašizma neka to kaže. Ono što mi hoćemo staviti to u strateški dokument i zatvoriti tu priču kao što smo zatvorili u Ustavu. Ali evo vidimo povremeno stvari izmiču kontroli. Da ne bi izmicale kontroli idemo se politički očitovati u ovoj strategiji, prihvaćanjem amandmana o vrijednostima antifašizma. To je sve što tražimo. Hvala lijepo.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Petra Škorića.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega Klisović. Krenuli ste dobro, optimistično kroz odbore, vidjeli smo jedno suglasje, jednu potporu donošenju jednog ovako važnog dokumenta za RH. Vidjeli smo kroz rasprave da je to bilo u jednom pozitivnom smjeru, međutim neugodno nas je iznenadio jučerašnji praktički nastup i bacanje klipova, podmetanje u biti, dovođenje u stanje opstrukcije kod donošenja ovog važnog dokumenta. Spominjali smo nestranački karakter, sam potpredsjednik Vlade i ministar obrane je istaknuo da je uvažio smjernice i vaših vlada i HDZ-ovih vlada i tužno i žalosno što 15 godina nismo imali ovakav dokumenat. Normalo je da se ovakav dokumenat revidira i da danas se može dogoditi nešto što će zahtijevati sutra revidiranje jednog takvog dokumenta. Međutim posebno se želim osvrnuti na ovaj posljednji dio a to je gdje aludirate na povezivanje i otvaranje razdoblja prije '90.-te godine, dakle točka poveznica cijelog hrvatskog naroda i svi građana naše zemlje bila je stvaranje države i njena obrana u Domovinskom ratu. Sve drugo nas vodi u podjele, podjele koje smo davno prevladali a međutim vi očito bez tih podjela ne možete. Današnje priče i uporno ustrajavanje na afirmaciji propalih i nesretnih razdoblja iz hrvatske prošlosti prije '90.-tih i pod krinkom antifašizma o kojem nikome ništa nije sporno, zapravo je postalo srž političke strategije za afirmaciju i održavanja propalog komunizma koji je silom došao na vlast, hvala Bogu da je završio. Ne mogu doći k sebi od čuđenja da se ponovno vraćamo na te teme i da ponovno vam je potrebno to kao tema kojom hranite i kojom praktički politizirate jednu ovakvu temu i pokušavate ju ideologizirati. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Klisovića.
Štovani kolega ako nije sporno onda ćemo prihvatiti i mislim da problema neće biti, antifašizam. Što se tiče trajanja strategija, pokušao sam objasniti, dakle ako vezujemo trajanje strategije uz izborne cikluse, parlamentarne izborne cikluse onda time indirektno naglašavamo jedan stranački karakter jer svaka Vlada koja dođe, bez obzira koja ju stranka vodi će mijenjati strategiju prema nekoj svojo volji, želji ili političkom razmišljanju. Da bi se ipak osigurao veći kontinuitet i više konsenzusa i uključivosti puno je po meni mudrije da se utvrdi da strategija traje 10 godina kao što ima dobar dio država a i NATO svoje recimo strategije donosi na 10 godina uz reviziju nakon 5. Naravno da je revizija moguća ako treba i svaki dan, ako okolnosti se životne promjene do te mjere da počinje ugrožavati nacionalne interese. Dakle to je poanta bila našeg prijedloga da se produži rok trajanja strategije a ne da se ospori ono što je ne znam ministar Krstičević ili Vlada predložila. Dakle pokušavamo na konstruktivan način doprinijeti poboljšanju ovog teksta. I to je sve. I to je naš zadatak zar nije? Hvala.
Hvala sljedeća je replika uvaženog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Klisović, na ovu repliku me navelo vaše spominjanje novca. Mislim da financije su ključne kod provedbe svake strategije. Ovdje se u strategiji predviđa povećanje sredstava od ciljanih 2% BDP-a za obranu u državnom proračunu, to je nekakav cilj koji se želi postići. Na tome želim uspjeha ministru, pardon potpredsjedniku Vlade da uspije u tom naumu. Međutim, ono što se spominje u strategiji a ja ću navesti dva pitanja, jedan kaže ovako, znanje i tehnologija pokretači su i nositelji globalnog gospodarstva. Hrvatski obrazovni sustav sinkronizirati će se sa potrebama i očekivanjem gospodarstva te će se osigurati radna snaga spremna za gospodarsko natjecanje. Dakle meni je sasvim jasno da ovakav opsežni dokument teško je donesti, teško je sve elemente ubaciti. Na stranu to da se ja i baš ne slažem sa ovim dijelom, jer mislim da ipak nije gospodarstvo to koje treba oblikovati obrazovni sustav već obrazovni sustav treba oblikovati gospodarstvo. A da bi to napravili treba nam 2% BDP-a u obrazovanju znanosti. Kada ćemo to doseći? Mi imamo, spomenuli ste hrvatske policajce. Znate koliko djece Slavonaca ima danas u Metkoviću i po cijeloj Hrvatskoj što roditelji moraju poslati da imaju za kavu. Pa bi toj djeci, tim roditeljima, kada bi toj djeci mogli dati i tim policajcima dodatna sredstva da makar ili osigurati im stanovanje e to su onda konkretne mjere za povećanje sigurnosti države. Ali u svakom slučaju ovu strategiju treba podržati jer možda će biti temelj da se takve stvari počnu i mijenjati. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Joška Klisovića.
Hvala lijepa. Kolega Žagar, ja se slažem da treba više investirati u hrvatsko obrazovanje i zato bi naravno trebalo punu potporu dati i kurikularnoj reformi kako je ona originalno zamišljena. Kada govorimo o financijama imamo dva dokumenta pred sobom, jedan je Strategija nacionalne sigurnosti, drugi je Zakon o domovinskoj sigurnosti. Strategija po sebi ne može dati iznos potreban financijski za svoju provedbu jer iz nje deriviraju sektorske strategije a iz njih akcijski planovi i zakoni koji onda kažu koliko je teška pojedina mjera koju treba provesti a u skladu je sa Strategijom nacionalne sigurnosti. Kada govorimo o Zakonu za domovinsku sigurnost, sustavu domovinske sigurnosti, onda sam ukazao na jednu potpunu nelogičnost da u zakonu se kaže da moramo osigurati sredstva za njegovu provedbu a u obrazloženju se kaže da neće biti potrebna sredstva za njegovu provedbu. Tu nešto jednostavno u elementarnoj logici ne štima. Hvala.
Sljedeća replika je uvažen zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Klisović, primjetila sam jednu koliziju. Prvo Strategiju nacionalne sigurnosti i nakon nje zakon trebamo i moramo gledati kao pitanje, to ste sami rekli koje nije ovisno o političkoj opciji jer ako razborito gledamo onda već sam termin nacionalna sigurnost nam sugerira i daje nam tu svijest da on nadrasta i nadilazi svijest, nadrasta političke stranke. Zato što treba i mora jamčiti sigurnost i prosperitet svih žitelja u RH neovisno o političkom opredjeljenju, religijskoj i drugoj opredijeljenosti sukladno Ustavu. Ali onda dođemo do kolizije da inzistiranje stranke SDP-a na ova dva članka, na dvije riječi u dva članka da bi se podržalo ovako prebitan dokument, tim više što važnost antifašizma nije uopće minorizirana u ovom dokumentu je u koliziji sa ovim prvom. Jer poštujem vas kao razboritog zastupnika ali inzistiranje na te dvije riječi u ta dva članka ne izgleda niti razborito a niti dobronamjerno. Jer ako je potreban konsenzus oko bitnih pitanja nacionalna sigurnost je itekako bitno pitanje. A vi ste to više puta istaknuli u svojim i televizijskim i radijskim nastupima. Onda se vi osobno zalažete za jedno a stranka SDP se zalaže za drugo. Jer ova dopuna je više izrad inata i nekakve potrebe za opstrukcijom nego što je izraz nekakve razboritosti i neke ozbiljnosti koju bismo očekivali od velike stranke u pristupu ovako važnom dokumentu. Za mene je to korak unazad. Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog zastupnika Klisovića.
Poštovana kolegice, mislim da ste potpuno pogrešno shvatili ono što sam govorio i ono što SDP želi. Dakle, to nije nikakav korak unazad, vi ste u pravu nigdje se u ovom tekstu ne diskreditira antifašizam ali se niti ne spominje. A ako se nešto treba spomenuti minimum, to je sigurnost u tekovine Domovinskog rata i vrijednosti tekovine antifašizma. Jer to su dva stupa po Ustavu na kojem se temelji naša državnost. I s obzirom da imamo situaciju koju imamo u našem društvu, nije loše u strateškom dokumentu, dapače, preporučljivo je spomenuti još jedanput i tekovine antifašizma uz tekovine Domovinskog rata jer to je način kako se prevladavaju podjele ako smo uspjeli u Ustavu onda moramo biti u mogućnosti to uspjeti i u Strategiji nacionalne sigurnosti, posebice što ovdje nisam čuo čovjeka koji se tome ustvari protivi. Niti je itko obrazložio zašto bi se protivio tako nečemu. Prema toma, ljudi, javnost nas gleda, nemojmo govoriti jedno, raditi drugo, idemo u ovom slučaju napraviti ono što stvarno govorimo. Premijer je bio poprilično jasan da sa antifašizmom ova Vlada nema problema, da ga podržava i da ga drži jednim od temelja naše državnosti. Idemo staviti u Strategiju nacionalne sigurnosti, pokažimo da nam djela idu u korak sa riječima. Jer ako tome nije tako, narod će to brzo prepoznati. I time ćemo doprinijeti nesigurnosti ovoj zemlji, i naštetiti našim nacionalnim hrvatskim državnim interesima. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika uvaženog zastupnika Hrvoja Zekanovića.
Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi ministre, uvaženi kolega. Danas raspravljamo o Strategiji nacionalne sigurnosti, odnosno o Zakonu o sustavu domovinske sigurnosti i ja ne vidim zapravo uopće nikakav razlog da u ovoj strategiji odnosno u zakon se stave te odrednice koje ste vi rekli, znači tradicija antifašizma i partizanskog pokreta. Pozvali ste se na Ustav. Na izvorišne osnove, pa ste onda iz tih izvorišnih osnova izdvojili jedan stavak i to biste stavili ovdje u strategiju, odnosno u zakon. Moje pitanje zašto niste izdvojili neku drugu odrednicu pa npr. tu govorili o kraljevstvu Hrvata koje je uspostavljeno u 7. stoljeću, ili odluci Narodnog vijeća države SHS, ili preskočili ste jednostavno ovaj dio gdje se govori o odbacivanju komunističkog sustava. Znači jedan dio je izdvojen i ja smatram da to nije dobro. Kad govorimo o antifašizmu, ja sam siguran da mi imamo jedan konsenzus ovdje u Hrvatskom saboru i u hrvatskom narodu što se tiče antifašizma. Ali nisam siguran da imamo konsenzus oko osude totalitarnih režima ostalih, ovdje mislim na komunističke totalitarne režime koje smo dužni osuditi sukladno rezolucijama Vijeća Europe, koje smo mi potpisnici također. Znači, ovdje imamo konsenzus sa… [[Govornik se ne razumije.]] stvari, te stvari se uvijek zapravo pokušavaju gurati na što više mjesta, a kod drugih stvari pitanje imamo li konsenzus. Evo da čujem vaš mišljenje oko tih drugih stvari. Znači imamo li konsenzus oko osude svih totalitarnih režima, ovdje sada mislim na komunističke režime, jer s vaše strane nikad ne čujem osudu tih režima a dužni ste ih osuditi? Hvala.
Evo odgovor uvaženog zastupnika Klisovića.
Dakle ako imamo konsenzus oko antifašizma onda ovi amandmani nisu problem i ljudi, molim vas, sjetite se toga, kad budete dizali ruku, kada bude glasovanje u ovoj sabornici po ovim amandmanima. Što se tiče komunističkih režima, da ste malo podrobnije i pozornije pratili moj politički rad i javne nastupe, onda bi vidjeli da svaku nedemokratsku devijaciju, bilo kojeg režima, uključujući komunističkog, da li se radi o jugoslavenskom, sovjetskom ili nekom trećem da sam ja osudio. I ja s time problema nemam. Ovo o čemu danas govorimo ovdje su vrijednosti i tekovine antifašizma. Dakle o tome govorimo, i za to ja predlažem da dignemo ruku kada se bude glasalo o ovim amandmanima. I nema drugih insinuacija. I ako smo ozbiljni, ako mislimo što govorimo, ako ćemo raditi ono što govorimo i mislimo, onda ćemo dignuti ruku za ovaj amandman. Hvala.
I napokon zadnja replika uvaženog zastupnika Tomislava Klarića.
Uvaženi kolega Klisoviću, u svojoj raspravi kad ste obrazlagali amandman, rekli ste da su ugrađeni hrvatski branitelji, Domovinski rat i da bi bilo kompletno da treba ugraditi antifašizam i hrvatske partizane i to u članku 14. iza riječi da će se čuvati tradicije antifašističke borbe. Sad ja vas pitam zašto ne ugraditi hrvatsku bitku ili ugraditi moju bakarsku gradsku stražu koja je branila Bakar od Mlečana svojevremeno. Pa hrvatska povijest nije počela niti završila '41. niti '45. u 2017. godini smo. Ovo je dokument za koje je ministarstvo i naš ministar i njegovi suradnici uložili silan napor, ja ne znam kome je on neprihvatljiv ovakav kakav je. Konačno imamo jedan ovako solidan kvalitetan dokument. I ono u čemu ste uspjeli da smo ovdje izgubili dva sata vremena, da pričamo o antifašizmu i fašizmu. Kad ćemo više završiti tu priču Drugog svjetskog rata, ustaša i partizana? Ako je itko ovoj zemlji, cijenio te tekovine, onda je to ova država, ovaj narod. Pa nedavno, 22. smo slavili Dan antifašističke borbe. Ja sam osobno bio na partizanski logoru na Tuhobiću, držao govor tamo okupljenim ljudima. Šta ćemo svugdje pisati? Ovo je dokument, nacionalna strategija, hrvatska država ovakva kakva je danas, nastala je '91. pucali su na nas ljudi koji su imali petokraku na glavi, šta ćemo? Povijest nije počela '41. ni '45. završila. Ovo je dokument koji se zove tako kako se zove. Nacionalna strategija. Danas smo u 2017. godini, raspravljamo o onome što će se dogoditi u budućnosti i stalno nas vraćate nekamo u prošlost na nekakve partizane, na nekakve ustaše, četnike i ne znam koga što više ne. Hrvatska je država njenih građana. I ovdje lijepo piše u uvodu, a vi ste govorili, svi ovdje govorimo da se pozivamo na Ustav [[Upadica Reiner: Hvala.]] Ovdje piše da je osnov ove strategije počiva na Ustavu, tamo to piše. Čemu više inzistirati na takvim podjelama?
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Klisovića.
Dakle kolega, ako nemamo, ponavljam još jedanput problema sa antifašizmom prihvatimo amandman. Druga stvar, ako mislite da bakarsku stražu treba staviti u strategiju, pa predložite amandman, objasnite nam i mi ćemo podržati. Isto i kolega Zekanović ako misli da treba državu SHS-a staviti eto na njima je da to predlože, pa ćemo raspraviti.
Hvala lijepa. Sada će govoriti predstavnik predlagača uvaženi potpredsjednik Vlade i ministar obrane Damir Krstičević.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, gospođe saborske zastupnice, zastupnici evo ja bih još jednom želio u ime predlagatelja, u ime hrvatske Vlade zahvaljujem se svima na svim ovim raspravama, replikama. Klubu SDP-a također, gospodinu Klisoviću. Ali želio bih još jednom pred svima vama, pred hrvatskom javnošću reći neke stvari oko izrade Strategije nacionalne sigurnosti. Ja sam već rekao, znači da je taj dokumenat bitan za jačanje sustava sigurnosti u Hrvatskoj. Vidite da taj dokumenat nemamo već 15 godina. Dva su bila pokušaja i ovo je sada treći pokušaj. I mi smo od početka, od početka smo krenuli otvoreno sa tim procesom. Već na početku Vlada je krenula. Imali smo sastanke, uključili smo predstavnike SDP-a. Vi znate gospodine Klisoviću da ste bili već kad smo izašli sa prvim prijedlogom Strategije nacionalne sigurnosti 7.3. bili ste na sastanku. O ovim stvarima o kojima danas govorite ništa niste govorili. Sudjelovali ste u procesu. Iza toga ste bili ne samo sedmog, bili ste i kad smo imali drugi draft Strategije nacionalne sigurnosti. On je bio 10.4. Nakon toga u Hrvatskom saboru smo 19.4. imali u Odboru za vanjske poslove gdje ste imali također priliku da kažete po tom pitanju. Iza toga od 28.4. do 28.5. puni mjesec dana ste mogli također kazati o ovim stvarima o kojima danas govorimo. Također nakon toga smo izašli sa četvrtim prijedlogom Strategije nacionalne sigurnosti. Prije neki dan imali smo i raspravu u Odboru za obranu kojih ste član i vi ste tu također dali jednoglasnu podršku Strategiji nacionalne sigurnosti. I danas, danas vi uvjetujete vašu podršku sa ovim stvarima. Ja to ne razumijem, vjerujte mi ne razumijem jer kad ja gledam Strategiju nacionalne sigurnosti za mene što je ona? Pa ona je dokumenat strateški koji treba reći i mislim da govori o ugrozama, rizicima. Govori o terorizmu, govori o kibernetičkom terorizmu, govori o požarima, poplavama, potresima i svim tim opasnostima koje nam se trebaju dogoditi. Govori o sposobnostima koje nam trebaju, novim sposobnostima koje nam trebaju. Ja bih volio da si ti rekao treba nam jedno vatrogasno auto više. Treba nam tri opreme više za vatrogastvo. Trebamo to jačati. Hajmo zajedno kako ćemo naći načine da to, to što je potrebno danas. Drugi svjetski rat, pogledajte partizan, ustaša ili antifašizam. Pa on je prepoznat u izvorišnim osnovama našeg Ustava, te nema potrebe navoditi ga u ovoj strategiji. Antifašizam kao što ste čuli od kolega nije ni prepoznat ni u strategiji iz 2002. koju ste vi radili, a ni u nacrtima strategije iz desete i dvanaeste godine. Domovinski rat je temelj moderne države Hrvatske i pobjeda hrvatskih branitelja u Domovinskom ratu. Mislim da tu imamo suglasje. I zato po meni ne morate, preuzimate odgovornost, ne želite jačati sustav sigurnosti, ne želite da se razvijaju nove sposobnosti, ne želite da Hrvatska ima takav strateški dokumenat. Nemojte! Ako smatrate da ćete na takav način pomoći razvoju sustava sigurnosti slobodno, vaš izbor. Slobodno to napravite. Politizirajte, politizirajte taj dio. Ja mislim da Strategija nacionalne sigurnosti, jer ni jedna strategija u Europi nema to. Nema ni europska strategija, nema ni jedna strategija. I ne vidim razloga da bi ova naša strategija imala takav dio. I zato vas još jednom molim kao odgovornog čovjeka, stranku koja je odgovorna, velika stranka da preispitate i da se fokusiramo na bit. A bit je jačanje sustava nacionalne sigurnosti, bit je čovjek u sustavu, bit je policajac, bit je vatrogasac, bit je vojnik. Bit je onaj u Gorskoj službi spašavanja, u vatrogastvu. Hajmo njega ojačati, bavimo se konačno 2017. godine sa njim. Hvala vam.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Klisovića.
Poštovani potpredsjedniče Vlade i ministre Krstičević, je u pravu ste, sudjelovao sam u različitim sastancima vezanim uz strategiju uključujući u relevantnim odborima Sabora. No, dozvolit ćete da rasprava o ovom dokumentu traje do onog trenutka dok ga Sabor u ovoj sabornici ne usvoji. Prema tome, ove amandmane koje je klub SDP-a podnio, podnio je dakle klub SDP-a. Insinuirati da time impliciramo, da ne želimo jačanje nacionalne sigurnosti u ovoj zemlji vrlo je nizak udarac politički i nije primjereno i znate da to nije istina. Takva vrsta prijetnje prema SDP-u ne može proći i neće proći. I zato suzdržimo se od toga. SDP voli i radi ovu državu i njegovi članovi jednako kao ostali ljudi u ovoj sabornici, članovi drugih stranaka. Nemojte si davati za pravo da osuđujete članove jedne stranke, da su protiv nacionalne sigurnosti do kojim im je te kako stalo, samo zato što žele iz izvršnih osnova, drugi temelj naše državnosti staviti u strategiju nacionalne sigurnosti. Kako bi se potvrdila još jedanput politička volja, ključnih stranaka u ovoj zemlji, stožernih stranka desnice i ljevice, SDP-a i HDZ-a, da podjele nema, da smo na istoj crti. Dopustite to, neka narod vidi. A ovako samo ovu raspravu ovdje raspirujete, bez ikakvog razloga, govoreći što? Da vam je problem staviti tako nešto u strategiju. Čuli ste da nitko nema problem u ovoj sabornici, uključujući predsjednika Vlade, sa vrijednostima antifašizma, prema tome stavimo točku na to i potvrdimo još jedanput našu političku predanost antifašizmu. Hvala lijepa.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Bulja.
Ministre, generale Krstičeviću, ovo sa ustankom ste, tj. svoje pravo na izlaganje usmjerili na ono čemu je kolega Klisović posvetio svoj najveći dio govore a to su podjele. Ja uvijek govorim da u hrvatskom društvu, i to sam rekao maloprije u replici, dijelimo na ljevicu, desnicu, na temelju, 2.svjetskog rata, ali zaista priče o fašizmu, antifašizmu, na način i podjelama iz drugog svjetskog rata ne donosi ništa. Hrvatski narod je doživio ono nakon 9. stoljeća da samo svi zajedno, u istom rovu, i sinu partizana, ustaša, nacionalnih manjina, svi zajedno, u svim postrojbama hrvatske vojske sudjelovali i sad kroz strategiju, spominjat podjele. Naravno da se podjele zasljepljuju narod i one homogeniziraju birači, naravno da će se pričati o Titovom trgu, sada kada je Bandić treba većina desnice, da ljevice, ne bojte se. Vratiti će on Titov trg, pa to je poznato. U večer, Titov … [[Govornik se ne razumije.]] na skupu antifašista i 2.svjetskog rata, a ujutro na misi kod u crkvi mučenika, naravno to je jedan Platonova špilja gdje se narod zasljepljuje i gdje jednostavno kada iz te špilje krene odmah podjele, na zajedništvo, možemo krenuti dalje. Hrvatski branitelj je antifašist koji se borio protiv četničko JNA okupatora. U Vukovaru je klalo i pod zemljom i pod kokardom. Kužite? A hrvatski branitelji svih nacionalnosti, državljani, u svim postrojbama u hrvatske vojske, policije, hrvatskih obrambenih snaga, pa zašto potenciramo te ljude, mrtve kosti pljujemo. Na žrtvi želimo dijeliti dalje narod. Domovinski rad je temelj države, Ustav je tu propisano, antifašizam je hrvatski branitelj obranio u Hrvatskoj, hrvatski branitelji su antifašisti protiv velikosrpskog četničkog okupatora i JNA.
Hvala. Odgovorit će uvaženu potpredsjednik Vlade.
Hvala puno gospodine kolega i saborski zastupnik Bulj. Ja još jednom želim u ime predlagatelja Vlade, mislim da zato i po Zakonu o sustavu domovinske sigurnosti, mislim da je vrlo važno, ta sinergija. Vrlo je važno to zajedništvo iz Domovinskog rata. Mislim da nam je ono potrebno i danas. Vidimo da je sigurnosna situacija vrlo složena, nepredvidiva, kompleksna i jedini je sustav koji može na to reagirati i upravo kroz sustav domovinske sigurnosti mi želimo povezati sve te naše sposobnosti koje Hrvatska ima, želimo kroz jedan zajednički rad doći do toga, da možemo se nositi, nije se lako nositi. Vidite drugim, jačim državama od nas. I zato ja sve skupa molim iz te pozicije odgovornosti da se fokusiramo na bit, da se fokusiramo na sustav sigurnosti, da ga zajedno osnažimo, ojačamo, da RH, u bilo kojem trenutku može, čvrsto, snažno, jasno, reagirati na bilo koju ugrozu i rizik s kojima je hrvatskog društvo suočeno. Mislim da nas tu čeka ogroman rad. Imamo jako puno posla oko standardnih operativnih postupaka, oko po svakoj scenariji, imamo jako puno posla oko zajedničkih vježbi, oko jačanja, kao što ste rekli oko pričuve. Vi znate, pričuva da je bila u Domovinskom ratu. I ona nam je potrebna danas, nemamo je, mi je moramo ponovno uspostaviti. To su te nove sposobnosti koje moramo imati, trebamo nove sposobnosti da bi se mogli sustavno, organizirano nositi i to je ključ priče. To je sustav sigurnosti.
Hvala vam lijepa. Sada ću u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvaženi zastupnik Miroslav Tuđman. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zastupnici, danas raspravljamo o nacrtu strategije nacionalne sigurnosti. Strategija nacionalne sigurnosti je ključni dokument kojim se definiraju nacionalni interesi. Obrazlažu zadaće i politike kako ostvariti ciljeve kojima Hrvatska teži, ali isto tako politike kako spriječiti brojne prijetnje i rizici. Strategija, svaka strategija nacionalne sigurnosti treba omogućiti da službena državna politika bude konzistentna, koordinirana i učinkovitija. Ono što treba odmah na početku reći da je u pripremi ove strategije, da je našla se prava mjera između dviju paradigmi nacionalne sigurnosti one stre gdje je težište na državnim institucijama, teritoriju i suverenosti i one nove paradigme koja je ugrožena odnosno koje ugroze dolaze usmjerene na nacionalni identitet, društvene vrijednosti i na cijeli civilni sektor. To zapravo znači i nešto drugo, da je nađena prava mjera mobilizacije kako državnih struktura tako i društvenih struktura od gospodarstva, znanosti, kulture do braniteljskih i civilnih udruga. Odmah na početku treba iskazati zahvalnost svima onima koji su radili na pripremi ove strategije, na javnoj raspravi koja je dugo trajala i ono što je naglašeno više puta na kontinuitetu od one strategije zadnje 2002. godine koja je ako se ne varam imala preko tisuću stranica, do onih nacrta iz 2010. i 2012. godine. Ukratko možemo reći i zaključiti na temelju ovoga prikaza svih ovih rasprava da je ovaj nacrt strategije ono najbolje što Hrvatska danas može ponuditi i što može artikulirati. Kao što znate nacionalni interesi su grupirani ovdje u četiri područja. S jedne strane prvo je područje sigurnost stanovništva te teritorijalni integritet i suverenitet RH, drugi je dobrobit i prosperitet hrvatskih građana, treće područje nacionalni identitet i međunarodni ugled i utjecaj Hrvatske, te četvrti Hrvati izvan Hrvatske, posebno Hrvati u BiH, ali i iseljena Hrvatska. Ovi nacionalni interesi raspoređeni u ova područja definirani su kroz devet strateških ciljeva. I ono što je s jedne strane za pohvalu, a s druge strane jako teško prikazati, to je na jednome relativnom malom obujmu stranica na 29 stranica sve skupa rečeno. I u tom smislu ta strategija se može mjeriti po svom prikazu, po svom izričaju sa drugim strategija i velikih zemalja od ako hoćete SAD-a do Rusije. Ono što mislim da bi ovom prilikom posebno trebalo naglasiti, a to je onaj što je rečeno u zaključku odnosno na kraju ove strategije, s jedne strane da će ovo biti podloga ova strategija podloga da se izrade sektorske strategije. Prema tome, ovo je ključni dokument za pisanje drugih strategija i s druge strane da je to obveza Vlade jednom godišnje podnijeti izvješće o radu na ovoj strategiji. Same ove dvije odredbe pretpostavljaju da će biti kontinuirana obveza svake Vlade da ulaže napore o koordiniranom radu i radu na ostvarivanju hrvatskih nacionalnih interesa. Ono što je na neki način izazvalo već do sada razlike u tumačenju jer takve su formulacije, a to je da svaka nova vlada treba donijeti novu strategiju, mislim da bi to trebalo protumačiti na drugi način. Ako imamo godišnje izvješće o radu na ovoj Strategiji nacionalne sigurnosti, to godišnje izvješće pretpostavlja jedno ažuriranje postojećeg stanja pa samim time to je onda jedan dugoročno ili srednjoročni dokument koji može onda trajati i daleko duže nego jedan mandat ili jedan ciklus izborni ciklus pojedine vlade. Pa prema tome, trebalo bi vjerojatno ići za time da se strategija ne mijenja sve dotle dok se radikalno ne promijene ili okolnosti zbog kojih je potrebno pisati novu strategiju. Ono što bih ovdje da ne prepričavamo sadržaj ovih strategija što se meni čini posebno važnim, ja bih naglasio dvije dimenzije, dvije zadaće ove strategije koje su važne i na neki način odgovor na dio diskusija ovdje što smo čuli. Prvo je, tu se definira nužnost strateškog komuniciranja i odlučivanja, tako da nije točna ona primjedba od strane SDP-a da nije uključeno upravljanje ovim sustavom odnosno da je to ključ za realizaciju strategija. Zašto naglašavam ovo strateško komuniciranje? Naime, u doba sve veće informatizacije, sve veće dostupnosti informacija i podataka živimo navodno u informacijskom društvu, potreban nam je novi model odlučivanja, potrebno nam je horizontalno odlučivanje pa prema tome i horizontalno komuniciranje, a to pretpostavlja da postojeći sustav odgovornosti kako je definiran u većini zakona tako da pojednostavim sada stvari, ministri odgovorni za svaku odluku da naprosto treba spustiti na niže razine, da treba omogućiti horizontalno povezivanje između ministarstava i državnih institucija i da na taj način vertikalna odgovornost ne bude zapreka vremenska ili naprosto po kapacitetima kočnica za brže i dinamičnije donošenje odluka. Na taj način jasna stvar da onda imamo i tu situaciju da ljudi na nižim razinama imaju veće odgovornosti ali moraju biti i daleko kvalificiraniji da bi mogli preuzeti te odgovornosti i donositi te odluke. Prema tome, sama ovakva definicija i ovakav pristup o strateškom komuniciranju i odlučivanju pretpostavlja da u narednim periodima moramo redefinirati zakone da bismo omogućili da se odgovornost distribuira na jedan drugi način a ne način kako je to do sada definirano. Ono što je daleko isto tako važno po mom mišljenju, važne su sve ove točke, da se razumijemo, ja ovdje samo izdvajam ono što mislim da bi trebalo promijeniti naprosto i mentalitet ponašanja i odlučivanja, to je uočavanje prijetnji onoga što danas zovemo hibridnim ratovanjem. I tu postoje na neki način dvije grupe različitih prijetnji koje dolaze po različitim osnovama. S jedne strane su ono što možemo nazvati, što zovemo terorizmom ili druga isto tako prijetnja te vrste su gospodarske ugroze ili ugroze kritičke nacionalne infrastrukture što imaju svoju reperkusiju naprosto na neki način u fizičkim destrukcijama i opstrukcijama itd.. Druga vrsta prijetnji i ovoga hibridnog ratovanja su ugroze nacionalnog i kulturnog identiteta i vrijednosti hrvatskog društva. Tu je ono što naprosto i u teorijskom planu a i pogotovo po zakonima nemamo odgovore na to pitanje. Mi moramo biti svjesni danas da je informacija postala oružje. Ali to je u suprotnosti sa danas proklamiranim načelom o slobodi govora. Te činjenice da informacija oružje i sloboda govora moraju se naći u nekakvoj ravnoteži odnosno moramo naći ograničenja kako ne bi bilo zlouporabe. Ovdje je vezano za to ratovanje, ovdje je bilo riječi i treba podržati ovu odredbu da trebamo težiti da dođemo do … [[Govornik se ne razumije.]] BDP-a za vojne potrebe. Ali trebamo biti svjesni i činjenice da će iznosi za sigurnost biti daleko veći s obzirom da se uključuje i ovaj civilni sektor jer kao što je već rečeno u obrazlaganju ove strategije mi danas imamo 16 tisuća vojnika ali imamo 30 tisuća zaštitara, imamo 25 tisuća policije. Prema tome, trebati ćemo i zbog NATO-a i Europske unije uvesti druge kriterije da bismo pokazali kolika su izdvajanja za sigurnost, za nacionalnu sigurnost i da to nije samo vojska i vojni sustav nego su to i druga područja, civilno područje i sustavi koje mi danas još nemamo. Dozvolite možda još nekoliko riječi vezano za Zakon o sustavu domovinske sigurnosti. Ono što treba pozdraviti u tom zakonu to je sustava domovinske sigurnosti da se on uspostavlja sa ciljem osigurati racionalnu, učinkovitu, koordiniranu uporabu postojećih potencijala, ojačati funkciju upravljanja u izvanrednim kriznim stanjima, omogućiti sustav i usklađeni razvitak postojećih i novih potrebnih sposobnosti, osigurati redovitu izradu strateških dokumenata od značaja za nacionalnu sigurnost, osigurati jedinstvenu metodologiju procjene i rangiranja sigurnosnih rizika, osigurati usklađenu provedbu propisa koji određuju mjere i postupke sigurnosne zaštite te omogućiti primjeran doprinos javnog i privatnog sektora te civilnog društva u jačanju nacionalne sigurnosti na svim razinama. Ono što je, to su ciljevi, to su zadaće koje ovaj zakon stavlja pred sustav domovinske sigurnosti, zahtjeva da se taj sustav razvija sustavno. I ono što je važno da u ovom trenutku zakon ne predviđa mijenjanje nadležnosti postojećih tijela u sustavu domovinske sigurnosti koja ta tijela moraju ostvarivati i realizirati po zakonima na kojima su osnovana. Međutim, ono što se naglašava a to je da koordinacija koja se predlaže ima nadležnosti, sada ću upotrijebiti jedan termin koji možda ovdje nije adekvatan, supsidijarnosti, onoga što ne rade ovi postojeći sustavi to ova koordinacija mora odraditi. A samim time imati će zadaću definirati nove aktivnosti, nova središta, nove, institucije je možda preteška riječ, ali recimo primjera radi mi nemamo centar za borbu protiv cyber terorizma odnosno cyber kriminala. Imamo niz tih početaka ili začetaka od policije, pa do nekih drugih institucija, vjerojatno će to trebati objediniti odnosno redefinirati na jedan novi način. Jasna stvar da je ključna zadaća ono što je bilo rečeno ali i krivo pročitano, upravljanje sa kriznim situacijama. Međutim, čini mi se da bi ovdje trebalo u ovom zakonu još neke stvari pojasniti i doraditi s obzirom, i to je dobro da je ovo prvo čitanje tako da to treba, te prijedloge promijeniti. Prvo mislim da treba uvesti da Vijeće za nacionalnu sigurnost odobrava planove i operativne planove i zadaće sustava nacionalne sigurnosti. Na taj način imamo vrlo jasni političku odgovornost, oni koji definiraju ciljeve i oni koji ih onda operativno pripremaju. Drugim riječima ova koordinacija treba razrađivati godišnje planove rada i slati ih na odobravanje Vijeću za nacionalnu sigurnost. Ako je tome tako, a mislim da mora biti jer se treba razdvojiti onaj koji definira ciljeve, od onih tko ih provodi, u tom slučaju će biti jasna odgovornost tko je zakazao ili tko nije odradio svoj posao, onda bi bilo racionalno razmisliti o sastavu ove koordinacije koja se predviđa jer nije logično onda da tu budu i ministri nego oni trebaju biti u Vijeću za nacionalnu sigurnost, a ovdje trebaju biti čelnici koji operativno rade i provode različite zadaće i poslove nacionalne sigurnosti. Jasna stvar da se tu postavlja problem što je sa onim ministrima koji mogu biti u ovoj koordinaciji, zato što ih imenuje Vlada, a Zakon o Vijeću za nacionalnu sigurnost ih nije predvidio, ali to je nešto što treba naći neko rješenje u poluvremenu dok se ne predloži jedno cjelovito rješenje. Tako da ste strane sa ovim nekakvim doradama mislim da bi ovaj zakon riješio ove neke dileme koje su iznijete i u ovoj već raspravi i bio bi čini mi se, cijeli taj sustav puno učinkovitiji, a s obzirom na to da smo na neki način ponovno na početku razvoja tog jednog sustava jer smo devedesetih godina već to imali, da bismo mogli ponovno doći do jednoga koordiniranoga i zajedničkog napora svih relevantnih službi i institucija u promociji i zaštiti nacionalnih interesa. Zato Klub zastupnika HDZ-a smatra i prijedlog zakona i ovu Strategiju nacionalne sigurnosti kvalitetnim dokumentima i treba ih prihvatiti odnosno HDZ će ih prihvatiti. Jasna stvar uz, vjerujemo da će ove nadopune zakona, biti također usvojene. Hvala najljepša.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike, prva je uvaženog zastupnika Joška Klisovića.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Poštovani kolega Tuđman, kazali ste u svom izlaganju da bi strategiju trebalo revidirati kada okolnosti u kojima živimo upute na tako nešto. I to je upravo ono za što sam se i ja založio. No formulacija koja stoji u strategiji ustvari daje obvezu Vladi da na početku svakog mandata de facto mora podnijeti novi zakon ili izmijeniti, ne zakon nego strategiju, ili izmijenit postojeću. Dakle ja se upravo zalažem za istu fleksibilnost kao i vi, da ostavimo na procjenu svakoj Vladi koja trenutno vodi državu, da sukladno okolnostima koje mogu ili ne moraju ugrožavati nacionalni interese, reagira promptno i da predloži ili novu strategiju ili izmijeni postojeće. Dakle, ja želim samo da omekšamo ovu obvezu koju Vlada ima. A svaka odgovorna Vlada naravno da će to napraviti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Tuđmana.
Hvala. Mislim da na neki način se razumijemo, ovdje je problem naprosto da li ćemo zakon čitati doslovno ili ne jer svaka naredna Vlada i po ovoj formulaciji može reći nemamo primjedbu na strategiju prema tome ona ide dalje, ali isto tako se može dogoditi nešto drugo. Da u mandatu jedne Vlade se dođe do takvih drastičnih promjena da se moraju promijeniti, mora izmijeniti odnosno dopuniti strategija jer ne zaboravimo, primjera radi, naprosto Strategija europske sigurnosti 2003. kad je donijeta, kad je usvojena, prva rečenica glasi te strategije „Europa nikad nije bila sigurnija, demokratskija i slobodnija nego što je danas.“ Iza toga smo i rusku intervenciju i rat u Ukrajini i ovaj migracijski tsunami, prema tome, okolnosti su se drastično mijenjale što je bilo jako teško za predvidjeti. Tako da, ovdje treba po mom mišljenju biti fleksibilan u čitanju tih zakonski odredbi, što se mene osobno tiče, dostatna je ta odredba da godišnje se i referira i ažurira strategija, a okolnostima kada je to nužno onda se može i mijenjati.
Slijedeća replika uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Zastupniče Tuđman, kazali ste da ovim zakonom, u biti ta primjena zakona tj. operativna stvar i vertikalna i horizontalna kroz sva ministarstva i kroz sve službe od svih, od svakog pojedinca koji će biti uključen, svakog građanina, da je vrlo bitna i ta koordinacija i … [[Govornik se ne razumije.]] se poznaje, znači sve što se treba poznavati. I to je istina. Kako vi kao čovjek koji se dugo bavite nacionalnom sigurnosti, koji poznajete ovu trenutnu sigurnosnu situaciju u RH, a pa poglavito po pitanju iseljavanja mladih i praznih prostora na našem području? To je taj gospodarski element i pravni element, znači naše pravosuđe koje ne funkcionira da li vi… [[Govornik se ne razumije.]] utječe. Znači sve što se tiče po pitanju monetarne politike, recimo činjenica je da sam guverner Vujčić, priznao da je 2012. godine, 10 milijardi kuna bez mjenica pokrića Agrokor koristio tj. izravan udar na monetarnu politiku. Da li su to poruke građanima da smo svi isti. Mi imamo, znači svaki pojedinac odakle iseljava mora ostati da osjeća sigurnost i stabilnost. Pa primjer evo u generalovome selu Vrgorcu kaotično stanje, ljudi iseljavaju jer nemamo. U mome Sinju, znači ljudi više se ne osjećaju sigurni i ne osjećaju da imaju istu sigurnost na cijelom području. Znači, ove mjere ako su samo napisane radi pro forme činjenica je da ne krene li se odmah u akciju od svih ministarstava i ne bude li koordinacije, subkoordinacije, bude li ovo samo mrtvo slovo na papiru, onda nema iz toga ništa. Bit će kao i do sada sa svim zakonskim propisima i strategijama koje su bile ovdje. Ali je strategija pozitivna što napokon nakon 15 godina imamo evo ovdje u Saboru. I zaista bi tribali svi ti konstruktivni prijedlozi koje ste i vi dali biti implementirani u drugom čitanju. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Tuđmana.
Hvala. Kolega Bulj, vi ste nekoliko pitanja postavili što je nemoguće odgovoriti u dvije minute. Ali danas nema dana da mi ne govorimo o iseljavanju iz Hrvatske. Međutim, ono što nedostaje ovim procjenama da bismo mogli naći prave odgovore i prave uzroke tome to je podatak da se iz Mađarske iselilo pola milijuna ljudi. Iz Italije se iselilo milijun ljudi, iz Rumunjske se iselilo nekoliko milijuna ljudi od kad postoji EU, europskog tržište. Drugim riječima, odgovor na ta pitanja treba biti sa stajališta svih tih procesa koji se zbivaju u EU, da bismo te procese zaustavili i našli odgovor. S druge pak strane ovo što se tiče postojećeg sustava sigurnosti ta paradigma se danas potpuno promijenila. Danas je terorizam, više to je domicilni terorizam nije uvezeni terorizam kada govorimo o tim akcijama u Njemačkoj, Francuskoj, Velikoj Britaniji. To su državljani tih zemalja koje čine te terorističke akte. I ova jedna paradigma da mi možemo s vojskom to rješavati naprosto više ne funkcionira. Prema tome, mi cijeli taj sustav moramo postaviti na drugim teorijskim, pa onda zakonskim i organizacijskim osnovama i to je ono što pretpostavlja da u ovom sustavu treba između ostalog izgraditi ili dograditi nekoliko tih strateških centara koji će misliti i predlagati rješenja jer nije sve u teoriji, ali isto tako bez teorije se ne može ići dalje.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Goran Dodig. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predlagatelji. Razmišljajući o ova dva prijedloga Strategiji nacionalne sigurnosti i Prijedloga zakona o sustavu domovinske sigurnosti, a i slušajući ovo danas što je rečeno ovdje dopustite mi da se ne ponavljam, pa da u tom smislu priđem ovom problemu s druge strane ne nepotrebne. Mislim da je važno da je itekako važna, ali da pokušamo ovaj problem sagledati i sa nekog drugog aspekta. Imamo objedinjenu raspravu o Strategiji nacionalne sigurnosti, Prijedlogu zakona o sustavu domovinske sigurnosti. Sama objedinjena rasprava inicira zaključak da se radi o dva vrlo isprepletena područja i da se radi o nečem što itekako ima dodirnih točaka i da jedno s drugim, jedno drugoga odvojit nije moguće. Ključne riječi u oba ova problema jeste sigurnost. Dakle, sigurnost. Postavlja se pitanje zašto je to tako važno i što se to danas događa da praktički čitavi svijet govori o sigurnosti. Nikad kao do sada, konačno Ujedinjeni narodi su nastali na konceptu da bi jedna međunarodna organizacija preuzela jednu globalnu sigurnost protiv ratova. Međutim, kao što reče prof. Tuđman danas se paradigma te sigurnosti promijenila, pa onda imamo sasvim očekivano i potrebu razvoja nacionalnih strategija sigurnosti koje su bitno različite od onoga kako se to pokušavalo nekada riješiti. Ako gledamo sigurnost kao fenomen kroz povijest, onda ćemo vidjeti da ima svoja dva temeljna dijela. Jedan je sigurnost pojedinca, sigurnost osobe, sigurnost individue, a druga je sigurnost zajednice u kojoj taj pojedinac živi. Sam čovjek po svojoj definiciji je nesigurno biće, vrlo nesigurno i on se osjeća kroz čitavi svoj život nesiguran, a silnu potrebu za sigurnošću traži upravo u odnosu s drugima, u zajednici koja ga razumije, u zajednici koja je bez nasilja, u zajednici koja ga ne ugrožava. I tako nastaju prvobitne skupine, prvobitne zajednice, nastaje obitelj koja također pruža pojedincu sigurnost i nastaju države koje za svoju sigurnost organiziraju najjednostavnije rečeno vojske koje će ih braniti. Unatoč tome svijet obiluje ratovima, obiluje nesigurnošću neviđenom. Zadnjih desetak, petnaest godina vidjelo se da taj koncept sigurnosti i ugroženosti pojedinca i država i zajednica je postao potpuno nepredvidljiv i najpesimističniji, futurolozi su iznenađeni stupnjom nesigurnosti kojom je današnji svijet u cjelini, a onda i manje zajednice, manje države i veće države, ugroženi, a na kraju sve je to nastala, sva sigurnost se svodila na to da bi se pojedinac kao čovjek, kao univerzalna vrijednost bolje osjećao. I naravno, došli smo do sadašnjeg stanja. Ugroze koje se danas pojavljuju, nadilaze, zaista i najpesimističnijih futorologa, što će se to događati. Zbog toga, nastaju i ovakvi prijedlozi i strategije nacionalne sigurnosti i domovinske sigurnosti. Zbog toga sama ideja da se donesu ovi dokumenti i ovaj zakon, za mene predstavlja izuzetno koristan pokušaj, koristan materijal i sada kada je već to napravljeno, kada je napravljeno onoliko koliko je bilo moguće bilo napraviti, vidimo različite zamjerke. Ja pokušavam ići s pretpostavke da sve su te zamjerke dobrodošle. Pa i ja kada sam pročitao imam nekakve sitne zamjerke, a onda dolazim do zaključka sljedećeg, reći ću vam koja je to zamjerka, znate tko je kriv za to. Nije ova skupina koja je radila. Krvi sam ja, isključivo ja, jer nisam pratio što se događa. Naime, u toj zamjerci koju vidim, ne vidim jedan dio a to je kako svakog građanina, svakog državljanina napraviti odgovornim za onaj dio sigurnosti s kojim on sam može pridonijeti ukupnoj sigurnosti. Kako njega psihološki motivira, da tu sigurnost poboljša. Ja koji mislim da je to jako važno, da svaki građanin, da svaki državljanin ima tu odgovornost prema sigurnosti i države i sredine u kojoj živi i što mi se čini da znam kako to izgrađivati, to nije proces koji se može izgraditi preko noći. Nisam se uključio u ovo. Imam li pravo osuđivati nekoga drugoga da nije to napisao i to nije napravio, ako ja sam u tome nisam sudjelovao? A mogao sam sudjelovati, imao sam poziv. Stalno očekivati da netko drugi, nešto napravi za mene u ovakvoj važnoj stvari, kao što je sigurnost, i individualna i kolektivna, u najmanju ruku nije korektno i nije pošteno. Zato ovaj materijal u cijelosti podržavam, ali ga doživljavam kao, ne kao sveto pismo, nego nešto što se može i mijenjati, u kojem periodu i kako, to se dogovorimo, s obzirom na okolnosti, jer da smo mi razmišljali na način da donesemo jedan zakon prije 20 godina, koje je nemoguće mijenjati ne bi imali državu. Svaki zakon je promjenjiv, sve se može nadopuniti. Ali ono što sigurno mislim da nije dobro, nije dobro unositi bilo kakve povijesno ideološke odrednice u ovakvu vrstu materijala. Jer sama ta činjenica po sebi, pa i antifašizam o kojem se ogovori, kojeg smo mi prihvatili u Ustavu, sama po sebi, izaziva podjele, a gledajući psihološki sa aspekta pojedinca, svaka podjela koja dijeli ljude dijeli i njihov osjećaj sigurnost. Pa ćemo misliti, da oni koji misle da su antifašisti, da će oni braniti sigurnost ove države po toj definicije. Ili oni koji nisu da će braniti neku drugu ideološku poziciju. Sigurnost je nešto što mora biti interes svakom i ne smije u tu kategoriju unositi nikakva ideološka podjela niti apostrofirati tu ideološku podjelu. Dakle, uz uvjerenje da ljudi koji govore iz najboljih namjera, ja im želim poručiti da je to samo po sebi kontradiktorno sa konceptom sigurnosti. Mi ovdje se borimo za univerzalne ljudske vrijednosti, za slobodu. A koliko je sigurnost važna. Ja ću vam reći da se ljudi rađe odriču slobode nego sigurnosti. Pa su Švicarci dopustili da ih se prati i da ih se uhodi, da bi se … [[Govornik se ne razumije.]] da bi se osjećali sigurno. Na referendumu su to izglasovali. Dakle, sigurnost je nadkategorije. U ovom Saboru ne bi smjelo biti nikakvih podjela po tom smislu. Postavlja se pitanje, slušao sam gospođu Strenja-Linić, što bi sve trebalo unijeti. Pa kompletna državna politika, sve što se u državi događa je u funkciji sigurnosti pojedinca, njegovoj psihološkoj, fizičkoj, gospodarskoj, socijalnoj, ne možemo sve zakone ovdje prenijeti. Ovo je samo okvir načelni da možemo razmišljati o tome i one najisturenije, najčešće predviđane ugroze koje će nam se dogoditi, da imam organiziran odgovor na to, a ne improvizacija taj osjećaj da imamo organiziran odgovor na takvu ugrozu je od iznimnog značaja, ne samo za ovaj dokument za ovo stanje u državi, on je od iznimnog značaja za sve ono što se u državi događa. Pa jel mislite da neće ljudi bježati iz države ukoliko se osjećaju nesigurno, da ljudi neće bježati iz države ukoliko se osjećaju gospodarski nesigurno, da se neće bježati mladi ljudi iz države koji nemaju perspektive da tu naprave dom svoj? Dakle ovo je materija koja zadire u sve sfere života. I zbog toga naš klub će ovo podržati i spreman je u onom dijelu u kojem možemo dati doprinos, dat doprinos izradi još boljeg dokumenta. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Vlahe Orepića. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Gospodine Dodig. Potaknut vašom riječju i odnosno obrazlaganjem riječi sigurnost, reći ću odmah da potpisujem svaku riječ koju ste izgovorili. Sigurnost možemo staviti u sferu nekakve ravnoteže odnosno potrebe za ravnotežom. I ovi amandmani koji su dostavljeni od strane SDP-a u njima htjeli mi to priznati ili ne ima politikantstva i to ne smijemo dozvoliti. Jedina riječ s kojom se svi ovdje slažemo, a to naše sveukupno slaganje je iznimno bitno da bi se ovakvi dokumenti donosili je antifašizam. Tako da uistinu u ovim amandmanima vidim nekakav izvor neravnoteže, tenzije koju jednostavno treba izbjeći da bi konstruktivno došli do zajedničkog rješenja, do svih ruku da donesemo ovako iznimno bitan dokument. Znači trebamo iz artikulirati naći pravi odnos, mjeru društvenih vrijednosti iz kojih proizlazi ova naša strategija. I tu definitivno imamo dvije činjenice u ovom trenutku koju možemo ja vjerujem svi podijeliti. Prva je antifašizam je neupitno i na njemu je antifašizam kao temelj naše državnosti je neupitan, ali samo ta riječ, bez ovih dodataka i partizani i revizionizam itd. to je pokušaj unošenja tih riječi u ovaj dokument. I druga činjenica imamo nekakvih pojavnosti koji jedan dio građana, značaj broj dio građana tumači kao pokušaj povijesnog revizionizma. To nas okružuje ovih dana i to je iznimno bitno da budemo svjesni te činjenice. U tom kontekstu možda bi bilo pametno raspraviti odnosno vidjeti gdje staviti isključivo ovu riječ antifašizam. Ja vidim u ovom trenutku u nekakvim, mada mislim da ovakvi dokumenti uvjeren sam pošto to Ustav sadržava nema potrebe u ovakvim dokumentima unositi jer oni proizlaze iz Ustava i svih ostalih dokumenta, ali evo jedna možda konstruktivna ideja da ugasimo možda ovaj mali žar koji možda može izazvati požar i nekakvu nestabilnost i nesigurnost, ovdje u ovom članku 14. kada bi ispred „čuvati tradicije antifašizma, Domovinskog rata i hrvatskih branitelja“ i onda gubi smisao sve ovi amandmani. Evo to je jedan konstruktivan prijedlog, možda za razmisliti u ovom duhu ako je to prihvatljivo. Mada ponavljam, ovakvi dokumenti ne trebaju sadržavati … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala lijepa. … [[Govornik nije uključen.]] sljedeći to je mala zabuna, kolegica Pusić je molila da ju stavimo na kraj je uvaženi zastupnik Željko Glasnović. Nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeći je uvaženi zastupnik Milorad Pupovac. Nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeći je uvaženi zastupnik Davor Vlaović. Oprostite, uvaženi zastupnik Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem predsjedniče. Štovani predstavnici predlagatelja, ministre, štovane kolegice i kolege. Dakle u ime kluba HNS-a kratko ću samo se osvrnuti na Prijedlog Nacionalne strategije s obzirom da je objedinjena rasprava. Dakle u glavi 4, vrlo jasno definirano strateški ciljevi, instrumenti, mehanizmi i njihova ostvarivanja i to je sukus i ključne teme ove naše strategije. Naime, samo bih par stvari istaknuto da smo imali u sklopu usklađivanja sa brojnim europskim acquis u krajnjoj liniji potrebu i samu kasnije potrebu mogućnosti povlačenja određenih sredstva donositi niz strategija na razini Hrvatske, tako i ovaj strategija svakako je predstavlja i kako je ministar sam rekao od 2002. nismo imali nijednu strategiju novu donešenu, jedan pozitivan odmak koji sigurno može sigurno treba biti donesena i sigurno može biti oslonac za daljnja djelovanja u krajnjoj liniji i onog zakona koji je ujedno ovdje i o domovinskoj sigurnosti. Ono što je ovdje navedeno svakako moramo biti svjesni vremena u kojima jesmo i vjerojatnosti kako je ovdje je rečeno terorističkih napada da je u Hrvatskoj niska, ali ne treba nikako ostati na to zanemariti i praviti se kao da se to nama ne može dogoditi. Puno zemalja, puno sustava je tako mislilo to se nikada neće dogoditi nama pa su se našli iznenađeni. Također ovdje se spominje i vjerojatnost ono što se može čak prije dogoditi a to su određene hibernetičke prijetnje, dakle cyber terorizam koji sve više i više uzima maha. Stoga bih odmah prešao i na sami zakon, koji mislim da, o domovinskoj sigurnosti koji ćete se svi složiti da je svakako pozitivan iskorak. Naime on ide prije svega u dva smjera i trebao bi ići u dva smjera a to je detekcija, odnosno u smislu prevencije. Jer ovo novo oformljeno tijelo, koordinacija zapravo će biti najučinkovitija ako nikada ne budemo čuli za njega, ako radi svoj posao u tišini, prevenira, detektira, upravlja svim rizicima, koordinira. I to je smisao tog zakona. Da li tu neke stvari mogu biti drugačije ili ne, to će se u provedbi samoj vidjeti. Ali sigurno da je nama ono što je također bitno osim same prevencije je i što kada dođe, ovdje smo čuli tri navedene krize koje su nas zadesile u zadnjih nekoliko godina od … [[Govornik se ne razumije.]] Gunje i izbjegličke. Što onda napraviti? Tko koga zove? Samo jedan mali iluzorni primjer koji uopće ne može se usporediti sa ovakvom temom, kod svih velikih događanja, kod svih velikih nekih organizacija, točno, da li su to sa visokim rizikom utakmice, reprezentacije ili bilo kakva okupljanja gdje se očekuje okupljanje većih ljudi je jasno unaprijed definirano tko i što i čiji su zadaci, u kojem slučaju, koje sve službe sudjeluju, kako organiziraju, tko stoji u pripremnosti, koji su brojevi telefona, tko treba za šta biti zadužen. To je jedan, ne može se usporediti ali mi trebamo tako nešto na razini Hrvatske, na razini velikih stvari i to je upravo ovaj Zakon o domovinskoj sigurnosti što nam radi i tko upravlja rizicima i odnosno kakvo je upravljanje u kriznim situacijama. Ono što je po meni ovdje bitno, vidjeli smo neke primjedbe i u nekim je raspravama vezano za druga tijela u okviru domovinske sigurnosti mogu biti angažirane i druge pravne osobe. Ja ovdje vidim taj članak 7. prije svega kao otvorena vrata onoga, a to se danas čulo i na raspravi za pozivanje u određenim kriznim situacijama ako ne i u onom dijelu prevencije i savjetovanja upravo da li ako gledamo regionalno ili lokalno u određenim stožerima i predstavnicima stožera civilnih zaštita, čuli smo ovdje vatrogasaca ili dobrovoljnih vatrogasnih društva, također Crveni križ, Zavoda za javno zdravstvo županijskih ili većih, dakle u svakoj određenoj situaciji te određene ustanove mogu biti angažirane da bi se došlo, promptno brzo rješavalo sve ugroze koje nam prijete. I ono što je zapravo najbitnije ovdje, što jest spomenuto u članku 13. stavak 4. da se organizacijska i administrativan pitanja funkcioniranja koordinacije za sustav domovinske sigurnosti uređuje Poslovnikom o radu. Dakle taj poslovnik je zapravo ono što bi trebalo definirati i tijelo i sami ovaj smisao zakona. U njemu jasno moraju biti utvrđeni protokoli kako, šta, u kojem slučaju, tko, na koji način, kako je sve definirano. Ja shvaćam da možda to ne može biti predmet zakona i ne treba i da bi možda taj, da imamo ga ovdje i prijedlog otklonilo brojne neke i eventualne primjedbe ili dvojbe o tome kako će to funkcionirati ali to je zapravo srž imati sve na jednom mjestu, znati to tko koga točno se zove, gdje se dolazi, tko sa kojim podacima, tko, zašto i za što je odgovoran. Naravno ovdje se uključuje još i ured predsjednice sa svojim savjetnikom i sa svojim ovlastima. Dakle imamo jednu koordinativnu skupinu bez obzira što smo tu čuli neke primjedbe o gomilanju, birokratskom itd. Sami ovaj dio, taj članak, taj Poslovnik, taj protokol je taj koji zapravo to sve otklanja. Stoga ćemo mi apsolutno iz kluba HNS-a podržati i strategiju i zakon i smatramo da je to iskorak u dobrom smjeru u sigurnosti i kako je navedeno strategiju raznih oblika sigurnosti ali prije svega mislim da je to nešto što je potrebno i da ne smijemo nikada ono što bi se reklo zaspati sa oba oka zatvorena, uvijek držati jedno oko otvoreno jer prijetnja nikada ne spava. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Sljedeći je klub zastupnika HSS-a, kolega Davor Vlaović, nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeća je klub Nezavisnih HSU-a, uvažena zastupnica Vesna Pusić. Nema je, gubi pravo na govor. Vidio sam povredu Poslovnika. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, baš u vezi gospođe Pusić, htio sam vam skrenuti pozornost da je povrijeđen članak 233. Nema mogućnosti zamjene zastupnika za mjesto koje je prijavio za govor u vezi teme. Zastupnik koji se je prijavio za govor i nije bio nazočan u dvorani kada je pozvan gubi pravo govoriti o temi dnevnog reda za koju se prijavio. Pravo govoriti o temi dnevnog reda za koji se prijavio gubi i klub zastupnika. Stoga ovo je izniman slučaj da se dogodilo ovako.
U svakom slučaju klub zastupnika je izgubio pravo [[Upadica Đakić: Hvala lijepa.]] Sljedeći, idemo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio uvaženi zastupnik Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Nakon njega za pojedinačnu raspravu javio se uvaženi zastupnik Joško Klisović. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Bože Ljubića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedatelju, gospodine potpredsjedniče Vlade, ministre, zajedno sa suradnicima. Dakle evo pred nama je danas ovdje jedan od najvažnijih dokumenata zapravo za RH dakle Prijedlog strategije nacionalne sigurnosti i odmah u startu mogu reći dakle da ovaj dokument podržavam jer je sveobuhvatan, koherentan, suvremen kako zapravo i priliči dakle suvremenim izazovima s kojima se suočava RH i ne samo RH već čitav svijet. Ono posebno što u ovom dokumentnu zapravo vidim kao novinu i što je istaknuto u strategiji je dakle da strategija uvodi novu paradigmu dakle sigurnosti koja se bazira na pojedincu, na osobi, pa ću ja u svojoj raspravi u nekoliko sekvenci progovoriti da tako kažem kako se mi kao pojedinci, dakle odnosimo prema elementima i osobne i nacionalne državne sigurnosti. Što se tiče interesa RH, oni su zapravo definirani na primjeren način ali naravno ja ću u svojoj raspravi se fokusirati na samo nekoliko aspekata koji su da tako kažem, bliže meni, s druge strane bliže mom interesu ovdje i onih kojih ja zastupam ovdje u Saboru a to su prvom redu Hrvati izvan RH. Što se tiče sigurnosnog okruženja, ono je zapravo analizirano i identificirano na jedan adekvatan način i sigurno pored onih klasičnih izazova, odnosno rizika koji se tiču sigurnosti za teritorijalni integritet i slobodu države i nacije, dakle, klimatske promjene, demografska kretanja, migracije stanovništva, dakle, razvoj novih tehnologija, globalizacija, društvene mreže, Internet itd., sve su to dakle novi izazovi koji definiraju naše okružje. Ono što smatram dakle da pored ovoga što je tu navedeno, dakle geopolitička nadmetanja velikih sila koja zapravo ugrožavaju mulilateralizam u svijetu, ono što smatram također da su globalni rizici i na globalnoj i nacionalnoj razini to je, ja bih rekao supremacija multinacionalnih korporacija… [[Govornik se ne razumije.]] industrijskog kompleksa kako na globalnoj tako i na nacionalnoj razini koji predstavlja, dakle rizike za sigurnost. Ono što je posebno ovdje i što želim istaći kao pozitivno postignuće ove strategije, to je ono što se odnosi na jugoistočno susjedstvo. Dakle, znamo na što se odnosi, dakle na zemlje koje nisu još uvijek članice ni NATO-a ni EU-a, neke su blizu, neke još uvijek daleko. Ono što u ovom segmentu smatram da bi RH trebala u budućnosti, u implementaciji ove strategije voditi računa, to je dakle, politika strateške dubine u odnosu na jugoistočno susjedstvo, da upotrijebim jedan pojam koji je iskovao jedan moj dobar poznanik inače, bivši ministar vanjskih poslova i bivši premijer jedne moćne države, inače prijateljske i Bih i Hrvatskoj. O čemu se radi dakle? Radi se o mnogo aspekata, pored dakle BiH i Hrvata u BiH-u, o čemu ću posebno govoriti, radi se zapravo o utjecaju RH u regiji u više sfera. U prometnom povezivanju, u gospodarskoj interakciji, u investicijskom potencijalu. Dakle, radi se o svim tim elementima koji zapravo ne spadaju u onaj uži pojam, dakle nacionalne sigurnosti i ugroza za teritorijalni integritet, ali itekako dakle doprinose položaju Hrvatske u regionalnom i širem svjetskom kontekstu. Naime, bez obzira što je Hrvatska članica i NATO-a i EU-a, dakle uvažavanja Hrvatske u svim ovim međunarodnim institucijama i partnerstvima će biti u značajnoj mjeri uvjetovano razinom utjecaja koje RH ostvaruje u svom jugoistočnom susjedstvu koje još uvijek, nažalost nije stabilno i u svakom slučaju Hrvatska treba iskoristiti tu činjenicu, dakle članstvo u EU-a, članstvo u NATO-u, da utječe na procese u svom jugoistočnom susjedstvu na način da firmira i ugled i strateški položaj RH, kad to kažem onda posebice mislim na BiH i utjecaj Hrvatske u BIH-u. Ono što također želim ovdje želim istaći kao važan element ove strategije, to je dakle, pitanje demografske obnove i revitalizacije hrvatskog društva. Sam pojam revitalizacija koji se koristi pod naslove strategije govori u kakvom smo mi lošem stanju kao društvo i kao država i kao narod u demografskom pogledu. I sad ću se tu vratiti dakle, nekih 26 godina unazad. Dakle, '91. i '92. godine, kada je izvršena agresija na RH i na BiH, mi Hrvati, naši sunarodnjaci su se vraćali iz dijaspore, pa čak i njihovi potomci koji nikada nisu živjeli ovdje, vraćali su se ovdje braniti Hrvatsku, braniti BiH, braniti domovinu. Dakle, što se desilo danas da zemlju napuštaju ljudi, u miru? Dakle bez obzira na probleme kojima se suočava i Hrvatska i ovaj čitav predio, dakle uvjeti danas su neusporedivi sa onim prije 26 godina kada su se ljudi vraćali ovdje znajući da mogu i poginuti. Dakle, desilo se nešto što ja smatram gubitak perspektive, gubitak optimizma, za koji smo svi skupa krivi. Dakle, i koji nažalost, pothranjujemo svojim stalnim istupima. Dakle, statistika iz 2015. godine govori da je Hrvatsku napustilo oko 30 tisuća stanovnika a da je uselilo nekih 12 tisuća što bi trebao biti negativan saldo, nekih minus 18 tisuća. Međutim, mislim da je negativni saldo najmanje 30 tisuća, jer tih 12 tisuća koje se uselilo nažalost su mogli doseliti uglavnom iz BiH, a onda je pitanje da li je veća šteta za Hrvatsku kad napuste ljudi koji su građani RH i ovdje prebivaju nego kad oni napuste BiH, napuste dakle zaleđe koje je Hrvatsku branilo i obranilo u Domovinskom ratu. Ono što želim također ovdje posebno istaći, tiče se dakle nacionalnog identiteta međunarodnog ugleda RH i o tome sam nešto govorio u replici kolegi Klisoviću. Međutim, očuvanje vrednota Domovinskog rata, zaštita hrvatskih branitelja, osoba sa invaliditetom obitelji poginulih i nestalih sudionika Domovinskog rata, njihova statusa u društvu ključna su pretpostavkom očuvanja dostojanstva Domovinskog rata. Dakle, da li strategija bilo koja može polučiti svoje uspjehe ako mi ovdje u Saboru, odnosno neki u Saboru zapravo optužuju RH za agresiju u BiH, koji zapravo optužuju hrvatske branitelje kao ratne zločince i djecu ubice što smo također imali prilike čuti prije nekoliko dana ovdje u Hrvatskom saboru. Dakle, nikakva strategija dragi moji kolege, draga javnosti ne može, dakle podići ugled RH ako se mi budemo i dalje tako ponašali. Što se tiče konačno Bosne i Hercegovine. Ovdje ću reći naravno da me jako raduje da je BiH odnosno Hrvati u BiH, BiH kao država dobila dakle zasluženo mjesto u ovoj strategiji. Naravno ja bih mogao upotrijebiti nešto drugačije i preciznije formulacije, ali to je u ovom momentu najmanje bitno. Bitne su intencije i bitna je dakle provedba ove strategije s tim ciljem. Naravno formulacija, dakle u razdoblju nakon '95. i osobito nakon 2000. godine došlo je do postupnih promjena u izbornom zakonodavstvu BiH što je dovelo do narušavanja konstitutivnosti i suverenosti jednakopravnosti hrvatskog naroda. Dakle u razdoblju nakon '95. i osobito nakon 2000. godine došlo je do postupnih promjena u izbornom zakonodavstvu BiH što je dovelo do narušavanja konstitutivnosti i suverenosti jednakopravnosti hrvatskog naroda. Da, desile su se promjene. Međutim, one nisu samo promjene izbornog zakonodavstva. To su u prvom redu nametnute nelegalne, nelegitimne promjene Ustava, promjene i Washingtonskog i Daytonskog mirovnog sporazuma kojeg je Hrvatska potpisnica. I to je dakle također područje gdje Hrvatska treba i diplomatskom i multilateralnom i bilateralnom kapacitetu djelovati da se ukaže na te promjene i da se traži da tako kažem ispravljanje tih nepravdi. Ono što je ovdje jako bitno u ovom momentu, da RH iskoristi sve svoje instrumente, a njih ima naravno i kao članica NATO-a i kao članica EU i kao potpredsjednica Washingtonskih Daytonskih mirovnih sporazuma, da se u BiH ne zaštititi konstitutivnost jednakopravnost, već je ona narušena, već da se vrati da tako kažem barem na ona rješenja koja smo imali nakon Washingtona i Daytona, dakle nakon onih sporazuma čija je Hrvatska potpisnica. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Anđelka Stričaka. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, potpredsjedniče Vlade, ministre obrane, kolegice i kolege. Pa evo pozdravljam činjenicu da nakon punih 15 godina ovaj Visoki dom raspravlja o Strategiji nacionalne sigurnosti RH. Najprije bih čestitao i Vladi RH, potpredsjedniku Vlade i premijeru i znači svim ekspertima radne skupine koji su sudjelovali u donošenju, u njenom donošenju. Zanimljivo je da oni koji su imali prilike nekoliko godina razmotriti i donijeti takvu strategiju nisu je donijeli. Ali sada se bave ideološkim pristupom toj istoj strategiji. Očito im je to najveći domet da svađaju hrvatske građane, hrvatski narod po ideološkoj razini. Ja sam se prvenstveno javio za raspravu, jer pozdravljam teritorijalni pristup uspostave objekata i Hrvatske vojske po cijelom području RH. Naime, raduje me i veseli da nakon desetak godina jedna postrojba, odnosno postrojba Puma se vraća ponovo u Varaždin. To je bitno iz gospodarskog aspekta, jer Poljka je potrošač i naravno da će lokalni poduzetnici, obrtnici od toga imati određene koristi. Također, ti vojnici će živjeti u Varaždinu i svoje plaće i naravno njihove obitelji trošiti u Varaždinu, a naravno to nam je bitno i iz sigurnosnog aspekta. Naime, područje Varaždinske županije u proteklih par godina pogodilo je nekoliko poplava. I osim lokalnih vatrogasnih društava nije bilo ni jedne organizirane snage koje bi pritekle u pomoć civilnom stanovništvu i pomogle kod spašavanja. Smatram da je bila prilika i da je na terenu bilo postrojbi Hrvatske vojske, da bi bilo daleko manje štete i da smo mogli daleko prije sve to sanirati. Stoga podržavam donošenje ove strategije. Glasat ću za. I još jednom cijeloj skupini čestitam na njenoj izradi. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku uvaženog kolege Vlaovića. Izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče, kolega Stričak, uvaženi ministre sa suradnicima i klub Hrvatske seljačke stranke će naravno podržati donošenje Nacionalne strategije sigurnosti i dobro je da nacionalnom strategijom definiramo i nacionalne sigurnosne interese i naravno podržavamo i ovaj pristup o kojem je govorio i gospodin Stričak o regionalnom pristupu i ravnomjernom razvoju svih dijelova RH. Jer samo jednako, ravnomjerno razvijena Hrvatska je i sigurna Hrvatska. Tamo gdje imamo stanovništvo tamo imamo i sigurnost. Ključni detalj sigurnosti je čovjek. Ako vi imate čovjeka u određenom prostoru tad ga možete i branit i nadzirati. To se pokazalo i u Domovinskom ratu gdje su Slavonci dali svoj doprinos, to se pokazalo i u obrani od poplava. Jer igrom slučaja sam bio načelnik Stožera za zaštitu i spašavanje u Brodsko-posavskoj županiji gdje smo branili područje 170 km obale rijeke Save i gdje je dnevno na obrani od poplave bilo 3 do 5000 ljudi. Koga ćete vi danas pozvati da brani od poplave ako nemate tamo ljudi, a nemate? Slavonska sela ostaju prazna. Najvećim dijelom su to bila pripadnici dobrovoljnih vatrogasnih društava, udruga, braniteljskih udruga i u konačnici i Hrvatske vojske kojoj zahvaljujemo jer nam je pomogla i spasila nas. Ali ključan je čovjek, ključno je radno mjesto i gospodarstvo. Znači, ukoliko toga nemamo onda i ovaj nacionalni pristup i nacionalni interes ravnomjernog razvoja pada u vodu. Stoga evo pozivam vas da pomognete, jer ako već svi želimo da vatrogasac bude dio sistema, onda je nelogično da poplavljena Gunja nema obnovljen vatrogasni dom. Jedini je on ostao neobnovljen. To je sramotno.
Odgovor uvaženi zastupnik Anđelko Stričak.
Evo, kolega vidim da smo se složili u svojoj raspravi i replikama, naravno da je u fokusu svega čovjek i to potpredsjednik Vlade, ministar obrane uvijek naglašava, da je za Ministarstvo obrane najbitniji čovjek, časnik, dočasnik, vojnik. Naravno, da treba biti regionalna zastupljenost, da se treba pokušati barem sve krajeve lijepe naše razvijati ravnomjerno iako nažalost to svugdje nije moguće, ali gdje godine je prilika, trebamo tim krajevima izaći u susret. Spomenuli ste i braniteljske udruge. Veseli me da upravo u strategiji a i u prijedlogu ovog zakona se baš spominju braniteljske udruge. Kada je poplavila se Gunja, prve udruge koje su pritekle u pomoć, bile su upravo braniteljske udruge. Braniteljske udruge s područja Varaždinske županije, isti dan su se organizirale, isti dan pokrenule prikupljanje pomoći za unesrećene i već idući dan prema Gunji. Prema tome smatram da i branitelje i sve te braniteljske udruge treba i poticati i okrupnjavati i držati blizu sebe. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvažene zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović, nema je ovdje, gubi pravo na raspravu. Sljedeći je uvaženi zastupnik Petar Škorić. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani predsjedniče. Dame i gospodo, poštovani izvjestitelji, što se tiče samog prijedloga strategija nacionalne sigurnosti i prijedloga Zakona o sustavu domovinske sigurnosti, mislim da nakon evo iscrpnog izvješća kojega smo čuli od predsjednika Vlade i predlagatelja ministra obrane, da nije potrebno isticati benefite i koliko je to normativni iskorak naše zemlje u definiranju stanju o upravljanju sigurnosnim rizicima na području nacionalne sigurnosti. Strategija, vidim da oko nje vlada opći konsenzus, predugo smo to čekali i potrebno je da se što prije donese. Također, ovim zakonom normativno da se uredi, poboljša cijeli sustav, jer svjedoci smo praktički brojnih zamki kojemu su izloženi nedefinirani neuređeni odnosi između razmjena informacija, koordiniranog djelovanja svih sastavnica sustava domovinske sigurnosti, prema tome ovo je za svaku pohvalu. I ovaj zakon kažem, sigurno da će u budućnosti kroz njegovu primjenu, vidjet će se sve prednosti, svi benefiti, a uočiti će se možda neki problemi koji će opteretiti funkcioniranje, al u svakom slučaju, riječ je o početku odnosno otvaranju prostoru za reviziju i za neophodno usklađivanje normativnih područja ovih sustava nacionalne sigurnosti. Mi danas živimo u digitalnom vremenu, dakle, kada su gotovo svi podaci o digitalnom formatu i predstavljanju nemjerljiv kapital svakog društva, kada je naglašeno, ugroženo kroz računalni kriminalitet, zbog čega je žurno potrebno je nakon usvajanja i strategije i ovog zakona, cijeli niz zakona, cijeli niz propisa, kojima će se urediti sustav domovinske sigurnosti. Upravo donošenjem ovog zakona je temeljni preduvjet da se na jednoj stručnoj razini sve to skupa osigura. Prema tome ova nova strategija i zakon preduvjet su učinkovitijeg institucijalnog djelovanja, ukupnog sustava nacionalne sigurnosti naše zemlje i zaštite općeg interesa hrvatskog naroda i našeg društva, a samim time i gospodarskog sustava RH. Važno je naglasiti da će ovi normativni dokumenti ojačati sustav koordinacije između svih sastavnica hrvatskog društva, da se s druge strane pri tome neće umanjiti dostignuti standard stručnog i građanskog nazora, bilo kada je riječ o obrambenom, policijskom ili obavještajnom sustavu u smislu zaštite i nadležnosti ustavnih prava i sloboda svih naših građana. Prema tome pozdravljam donošenje jednog ovakvog propisa i predlažem da se oko ovoga postigne opći konsenzus da se po ovom pitanju izdignemo iznad osobnih, parcijalnih, stranačkih i bilokakvih drugih interesa, ovo je dokumenat, ovo su dokumenti koji određuju budućnost naše zemlje i njihovo usvajanje sa općim konsenzusom sigurno da će olakšati sutra i njihovu primjenu. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava, uvaženog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Potpredsjedniče Hrvatske Vlade, svi suradnici, kolegice i kolege, pa ova strategija nacionalne sigurnosti sigurno je dokument od presudnog značaja za RH, koji je naslonjen na program Vlade RH i uvezan zajedno sa programom četvrtgodišnjim programom Vlade RH. Zbog toga želim naglasiti taj program Vlade RH, na koje je naslonjena ova nacionalna strategija, s obzirom da se stavljaju primjedbe da zašto je on ograničen na 4 godine, pa se mijenja. On se može mijenjati i prije, ali kada se ispuni program 4 godine, dolazi novi program, za novo razdoblje, pa onda i novi strateški ciljevi i planovi su nužni i potrebni kako bi bili uvršteni u strategiju, a možda i prije ukoliko su ugroze drugačijeg karaktera i ukoliko postoje realne potrebe da se nacionalna strategija revidira i nakon godinu dana, a može i nakon 6 mjeseci dopuniti sa određenim stvarima koje nisu obuhvatile. Naime, u ovoj strategije jasno se vidi da su 4 nacionalna interesa koja su pobrojana i koja govore o tome da sigurnost stanovništva, te teritorijalni integriteti, suverenitet RH, temeljni su preduvjeti opstojnosti države u svim njezinim funkcijama. Dobrobit i prosperitet građana najvažniji su pokazatelji kvalitete i uspješnosti države demokratskog političkog sustava i stabilnost društva, nacionalni identitet, međunarodni ugled i utjecaj omogućuju RH sudjelovanje u međunarodnim procesima i u oblikovanju povoljnog međunarodnog okružja. I četvrti, ravnopravan položaj suverenitet i opstanak hrvatskoga naroda u BiH, položaj hrvatske nacionalne manjine u drugim državama te Hrvati u iseljeništvu uživaju osobitu skrb i zaštitu RH. To su četiri nacionalna interesa iz kojih proizlazi daljnji segment, a to su strateški ciljevi, instrumenti i mehanizmi njihova ostvarivanja. Oni su podijeljeni u devet strateških ciljeva koji jasno govore što to treba raditi u narednom periodu iz ove strategije, kako ojačati sustav obrane i ugroza, kako raditi na uspostavi da svi segmenti Hrvatske države, državne uprave u bilo kojem vidu budu spremni za bilo koje ugroze. Dobro je da su kroz ovu strategiju obuhvaćene i udruge civilnog društva, naročito udruge hrvatskih branitelja koje smo u nekim raspravama vidjeli da nekima stvaraju problem zašto su posebno naglašene. Pa udruge hrvatskih branitelja kao što smo čuli od naših kolega su te koje su uvijek u funkciji domovine Hrvatske i ti članovi udruga su oni koji su bili spremni žrtvovat se i život dati za slobodu Hrvatske države. Tako i danas kada u mirnodopskom vremenu je potrebno, oni su uvijek spremni žrtvovat se i pomoći i braniti narod i granice od bilo kakvih ugroza. Ono što želim naglasiti, dobro je da se u daljnjem tekstu ove strategije spominje i to kako obukom profesionalnom izobrazbom hrvatske vojske od dragovoljnog služenja do specijalističke obuke postoji i način kako u kratkom obučnom jednom semestru napraviti da budu mladići upoznati sa osnovama korištenja i oružja i zapovijedanja i onoga što je potrebno bar od vojne discipline kako bi mogli u datim momentima, ne daj Bože ugroza biti ti koji će biti upotrjebljeni. Nekima to stvara prepreke i ja sam imao od svoje druge vizije koju sam iznio, vjerojatno u budućnosti razvojem našeg društva, osiguranjem mogućnosti bit će i prilike da i o tome govorim. Želim naglasiti da jačanjem i razvojem održavanja snažne i aktivne obrane, siguran sam da Hrvatska država pokazuje na čega stavlja segment. Razvojem snažne obrane nije samo trošak. Ta investicija je i dobit koja proizlazi iz ukupnog angažmana hrvatske vojske i u misijama kao i u zadaćama koje su zajedničke u savezu. Nekada mislimo i smatramo da kolektivna obrana po članku 5. je sve i da ne trebamo razvijati segmente naše oružane sile. Mislim da se u tome varamo i da je nužno i potrebno u svaku komponentu hrvatske vojske razvijati, unapređivati i opremati najsuvremenijim oruđima, oružjima, razvijati domaću industriju dapače. Ona je pokazala da može ostvariti najbolje rezultate na svjetskom planu i naši pištolji i naše puške i naša uniforma digitalna i naša kaciga i naša čizma, sve su to proizvodi koji diljem svijeta postižu najbolje uspjehe i to je dio koji strateški mora biti razvijen i dobro je da imamo takove stručnjake u privatnom sektoru koji u zajedništvu sa potrebama Hrvatske vojske i Hrvatske policije stvaraju domaće proizvode koji su uvijek dostupni i mogu poslužiti u opremanju svih onih koji će u budućnosti služiti i Hrvatsku vojsku i Hrvatsku policiju. Jednako tako jedan segment u obrani je diskutabilan i koji moramo razvijati bez obzira na NATO kišobran koji kao danas štiti. Moramo reći da bez hrvatske eskadrile, bez hrvatskih pilota, bez zaštite hrvatskog neba nemamo ni kompletnog suvereniteta. Stoga vjerujte mi da je nužnost kroz ovu strategiju učiniti daljnje napore kako bi se osigurala znatna sredstva za nabavku aviona koji će štiti hrvatsko nebo, koji će biti u funkciji Hrvatske domovine, koji će biti u funkciji razvoja modernih pilota sa modernim letjelicama jer kada imamo zaštitu svog neba po svojoj eskadrili aviona po svojim pilotima tada smo sigurno slobodna i suverena država, tada naše nego ne štiti ni Italija, ni Češka, ni Poljska, ni Mađarska, tada ne plaćamo tuđima vojnicima koji sigurno nisu toliko skloni obrani svoga suvereniteta kao što je hrvatski vojnik. I vjerujem da na tom planu moramo činiti znatne korake, iznaći najbolja rješenja i mogućnosti kako bi se u narednom kratkom periodu osigurao i taj segment obrane koji nedostaje i koji je zapravo zastarjeli bez obzira na modernizaciju MIG-ova. Mislim da nismo polučili nikakve dobre uspjehe, da su oni još uvijek borbeno nespremni i da treba ići u nabavku nove flote kako bi hrvatsko nebo bilo čuvano i da je to dio strategije koju želimo imati nakon 15 godina i nakon dva propala pokušaja. Čestitam i potpredsjedniku Vlade kao i cijelom timu, ovoj širini koja se dogodila u stručnjaka koji su sudjelovali u sticanju ove vrlo vrijedne dokumentacije i strategije i vjerujem da zakon koji ide u dva čitanja će biti taj provedbeni dokument koji će kroz koordinaciju koja će sve one segmente koji su potrebiti staviti u funkciju u datim momentima, koja će nadograđivati i upozoravati ona državna tijela koja nisu poduzela korake niti spremno stavila na onaj nivo koji je potreban kako bi RH u bilo kojim momentima bila spremna da odvrati ugrozu ili da spriječi ugrozu ili da pomogne u ne daj Bože katastrofama koje se mogu dogoditi. Stoga smatram da u zakonu jasno sve piše, da je četverogodišnji rok važenja strategije objektivno razuman s obzirom na plan i program Vlade RH koji traje 4 godine i da svako daljnje njegovo dopunjavanje, usavršavanje je potrebita i potreba izričita ukoliko to bude okolnosti stavljale kao potrebu ukoliko će biti ugroze definirane i nekako drugačije ili modernije nego što to sada strategija može predvidjeti. Stoga pozdravljam donošenje ove strategije kao i zakona u prvom čitanju. Mislim da su sve stvari jasne i da ih ne treba ideološki miješati sa bilo čime niti ih osporavati sa nekakvim ideološkim stvarima koje zapravo ne proizlaze ni iz Ustava i nisu potrebne u ovim momentima kako bi zasjenile ovu dobru stvar koja se dogodila a to je Strategija nacionalne sigurnosti i Zakon o domovinskoj sigurnosti koji jasno govori o svemu što treba učiniti u budućnosti. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Vlaovića, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Đakić, spomenuli ste da je u okviru ovog dokumenta nacionalni interes, dobrobit građana, sigurnost stanovništva a strateški cilj snažno i razvijeno gospodarstvo. Pa pitam vas kakva je situacija u Slavoniji i Baranji, istočnoj Hrvatskoj, da li smo mi sigurna i stabilna država ako imamo narušeno gospodarstvo, devastiranu poljoprivrednu proizvodnju i praznu Slavoniju i Baranju. A zašto je Slavonija toliko važna? Pa zato što izbjeglička ruta upravo ide preko istočne Hrvatske, preko Slavonije. Zato što najveći lanac šverca drogom ide preko Slavonije i Baranje, trgovina ljudima i niz drugih kriminalnih radnji koje su potencijalna opasnost ovome kraju. A kako se mi odnosimo prema tom gospodarstvu najbolje govore podaci što smo učiniti nakon poplave na području Gunje, Drenovaca, Račinovaca, Soljana i taj dio, gdje najveći dio gospodarskih objekata nije obnovljen. Ostali smo bez tih radnih mjesta i mladi iz tih krajeva odlaze. U samoj Gunji proizvodnja je tvornica namještaja imala 40-ak zaposlenih, danas ne radi. Druga, servis poljoprivrednih strojeva ne radi, poljoprivrede farme nisu obnovljene, za stoku dobivaju nešto novaca ali ni ona nije sve isplaćeno. Mi moramo naći načina kako oživjeti taj kraj, ako je Marija Terezija znala da sufinanciranjem treba naseliti Slavoniju da bi bila sigurna onda i ova Vlada i mi moramo biti sigurni da je Hrvatska sigurna i Slavonija sigurna samo ako mi tamo imamo stanovništvo, ako imamo radna mjesta i ako se danas kada je žetva pšenice u Slavoniji i Baranji zna koja je otkupna cijena pšenice, gdje će biti uskladištena i kada će biti plaćena. Dok to nemamo mi nismo odgovorni prema tim ljudima, prema svojim … [[Govornik se ne razumije.]] i prema svojoj državi. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Đakića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Vlaoviću, da program Slavonija koji je Vlada RH donijela i u koji je uključila sve segmente koji su odgovorni za razvoj Slavonije jasno govori da ova strategija koja je naslonjena i koja proizlazi iz programa Vlade za četverogodišnje razdoblje mora te probleme koji su nastali riješiti. Ja bih više volio da se nisu neke stvari događale i da su išle drugim tokom, da se je brinulo o Slavoniji, da je njezin razvoj bio napredak, da nije podijeljena Hrvatska u dvije regije, statističke, gdje je Zagreb u jednoj, gdje smo mi iz Podravine i Slavonije u toj bogatoj regiji pa ne možemo koristiti određene fondove. To su problemi koje moramo riješiti pod hitno. Ja bih isto tako volio da propusti koji su se dogodili u sigurnosnim službama koje nisu pravovremeno apelirale ili dojavljivale ono što se događa na terenu i propusti i krađe i prijevare i uvoz koji je također naštetio slavonskom seljaku. Jednako tako i ulaz kapitala bez granica na naše područje i kupovanje i to je sigurnosni problem koji nije bio otkriven pravovremeno. Ja bih rekao ne može se dogoditi da takav kapital uđe u RH i da se kupe strateške firme ili se postaje skoro većinski vlasnik a da to se ne zna. Sve su to stvari koje kroz Strategiju nacionalne sigurnosti moraju biti definirane, koje koordinacija kroz zakon mora koristiti i sigurnosni sustav je odgovoran i predsjedniku Vlade i predsjednici države ali i koordinaciji koja rukovodi i traži od njega informacije kako bi pravovremeno mogla zaustaviti ili spriječiti sve marifetluke ili pojave štetne koje se događaju. Da je tako bilo sigurno se ne bi događale i ne bi Slavonija bila raseljena, zapuštena i siromašna.
Hvala lijepo. Sljedeći u pojedinačnoj raspravi uvaženog zastupnika Mladena Karlića. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani potpredsjedniče hrvatske Vlade, uvaženi suradnici. Evo meni je izuzetno važno i drago i želim zahvaliti potpredsjedniku hrvatske Vlade i suradnicima na izradi ove strategije i prijedloga zakona ne samo u svoje ime nego i u ime svih žitelji istočne Slavonije a posebno Vukovarsko-srijemske županije koji su nažalost evo kroz ovih već 26 godina pretrpjeli puno zapravo ovakvih ugroza od Domovinskoga rata '91. godine pa do '95., ali nažalost evo i ovu veliku migrantsku krizu koja je najviše zahvatila upravo područje Vukovarsko-srijemske županije a nakon toga nažalost i prije nekoliko godina ovu katastrofalnu poplavu u području Županjske Posavine. Sve su to stvari koje izazivaju izuzetno potrebnu hitnu reakciju svih zapravo institucija, svih službi a najveći problem u tome je što u tom sustavu nema one prave i nije bilo prave koordinacije, brze, uhodane kakva bi trebala biti da bi se takvi problemi što brže rješavali. Suočavanje sa ovakvim kriznim situacijama uzrokovanim prirodnim ili ljudskim djelovanjem koje izazivaju veliko ugrožavanje života, imovine, okoliša i narušavaju djelovanje institucija vlasti potrebno je imati sposobnost usklađenog djelovanja brojnih nacionalnih institucija, ministarstava, zavoda, agencija, ustanova, svih zapravo koji u ovome procesu sudjeluju. Ova strategija obuhvaća sve to, posebno daljnje integracije sustava i službi koje se bave prevencijom, upravljanjem i ublažavanjem posljedica raznih prijetnji, izazova nacionalne sigurnosti u moderna sustav koji će biti dobro koordiniran i usmjeren, to je ono što je najvažnije. Vidljivo je da se krug prijetnji za RH proširio, kad govorimo o prijetnjama i izazovima, svjedoci smo da se oni mijenjaju brzo, nepredvidljivo, a posebno je primjer terorizam koji je postao sveprisutan u zapadno-europskim zemljama. Kod nas posebno još uvijek ne regulirane migracije, ova kriza koja nije više onakvog intenziteta kakva je bila ali nažalost još uvijek, posebno u području Vukovarsko-srijemske županije traje, i svakodnevno naši policajci ali i drugi zapravo građani a posebno evo lovačke udruge, susreću migrante ilegalne i pokušavaju pomoći policiji u njihovom zaustavljanju i vraćanju nazad. Tako da, još uvijek ne samo da je problem što ih svakodnevno se može vidjeti, nego je problem što oni imaju uhodane svoje mehanizme, imaju punktove na kojima se po šumama naše Spačve zaustavljaju, preuzimaju opremu i idu dalje. Tako da ono što je izuzetno važno, da ovaj sustav mora biti je kompatibilan sa svim sustavima NATO-a i EU-a, ali je bitno da je ova strategija prepoznala da sustav mora biti koordiniran, prilagodljiv, da mora stvarati što kvalitetniju koordinaciju i što brže reagiranje svih službi iako su naše službe dosta dobro u pojedinim segmentima razvijene od policije, službe spašavanja, sigurnosne službe, vojske, hitne službe, vatrogasaca. Možda jedan od problema koji bi htio naglasiti je civilna zaštita koja je dobro organizirana, opisana zapravo, ali u onom djelu lokalne samouprave nisam siguran da je baš najbolje organizirana, zbog toga što se nije dovoljno pažnje posvetilo edukaciji onih ljudi koji su u stožerima. Kao evo dugogodišnji čelnik gradske uprave, bio sam zapovjednik stožera civilne zaštite, imenovao sam načelnike… [[Govornik se ne razumije.]] cijeli taj stožer, nikada nismo imali edukaciju, nikada nismo imali niti smo mogli, pozvali smo članove civilne zaštite ali oni nisu, ne znaju što rade, što trebaju raditi. Kad je došla poplava ja sam ih mobilizirao, poslao u Gunju, ne znam kud sam ih poslao, niti što će oni tamo raditi konkretno. Tako da mislim da u tom sustavu mora biti malo bolje edukacije, od čelnika, znači onih vođa zapravo, zapovjednika, do samih članova civilne zaštite koji su u to uključeni ako dođe do takve katastrofe. Tako da u tom dijelu ako se to sve iskoordinira, ako se to sve na neki način, mislim da ova strategija je izuzetno ljudska, humana, ona zapravo vodi brigu o čovjeku i ono što bi volio da nakon ove strategije koju kad je izglasamo, i ovog zakona da svaki zapravo građanin RH osjeti da je i on sudionik ovog sustava, ove strategije. Da on želi pomoći da nacionalna sigurnost bude na što višoj razini. I ako u tome uspijemo, onda ova strategija ima svoj puni uspjeh, onda će ona doprinijeti do onoga čeg smo željeli znači, da imamo sigurnu, stabilnu državu u kojoj će naši građani osjećati onu sigurnost kakvu svi trebaju. I zato mislim da je ovo dobra, izuzetno dobra strategija, sveobuhvatna. Da ima budućnost, da zapravo očekujemo da će se svi hrvatski građani uključiti u ovu i svojim zapravo doprinosom dati da Hrvatska bude jedna od najstabilnijih država ne samo u Europi nego u cijelom svijetu, i da bojni ljudi zapravo žele doći živjeti na ove prostore. Hvala.
Hvala lijepo. Na vaše izlaganje imamo više replika. Izgleda da se skupljamo nakon ručka, puni energije. Prvi je uvaženi zastupnik Davor Vlaović. Izvolite.
DAVOR VLAOVIĆ: Hvala potpredsjedniče. Kolega Karlić, drago mi je da ste spomenuli ulogu i važnost funkcioniranja civilne zaštite. I ona je spomenuta u strategiji međutim, javio sam se za repliku da potpredsjednik Vlade i ministar čuje da nije dovoljno donijeti samo zakon i u njemu napisati da za provedbu zakona ne treba osigurati sredstva u državnom proračunu jer i u ovom slučaju kroz Zakon o civilnoj zaštiti i Zakon o zaštiti i spašavanju prije toga, prebačena je loptica, jedinica lokalne i regionalne samouprave koje jednostavno nemaju novca za to, da naprave procjenu rizika, da naprave plan zaštite i spašavanja, da ustroje postrojbe za spašavanje iz vode, iz ruševina, od kemijsko-biološke opasnosti, da ih educiraju i opreme. Izostala je potpora države u tom dijelu i jedinice lokalne samouprave su kažnjene dvaput. I kad su morale to napraviti i drugi put kad su im uzeta sredstva iz prihoda, izvornih prihoda iz poreza na dohodak. I u budućim zakonima koji se budu nosili, a koji su bitni za nacionalnu sigurnost, mora se voditi računa da se moraju jedinica lokalne i regionalne samouprave osigurati novce da mogu provesti zadatke koji su pred njima. Znate u čemu su mi ljudi iz civilne zaštite i vatrogasci dolazili na obranu od poplava? U svojim čizmama i svojim radnim odijelima. Nisam imao da im zamijenim kad su poderali. Vozni park vatrogasnih postrojbi je 50, 60 godina star, dobrovoljna vatrogasna društva entuzijazmom to održavaju a mi kao Sabor i kao Vlada moramo im osigurati uvjete za kvalitetan rad, i onda ćemo imati sigurnije društvo. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika uvaženog zastupnika Marka Vešligaja.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo, kolega u svojoj raspravi spomenuli ste pitanje civilne zaštite i nadovezat ću se ovdje na kolegu Vlaovića. Ja ću reći da civilnu zaštitu zapravo, u posebnim manjim lokalnim jedinicama i ne postoje. Normalno, izuzetak su vatrogasci, prvenstveno, dobrovoljna vatrogasna društva koja počivaju na entuzijazmu članova a i dobrim dijelom je država ipak riješila u jednom dijelu njihovo financiranje pa onda možemo im osigurati određena sredstva i pomalo ih zapravo opremati. Naravno, glavni problem kao i svugdje je novac kojega manje lokalne jedinice znamo da nemaju. Kroz porezne reforme zadnjih desetak godina lokalna samouprava je uvijek gubila, nikad nije dobivala i onda je ako ne možete osigurati one najosnovnije zadaće koje imaju jedna lokalna samouprava. Dakle, to je predškolski odgoj, to je komunalna infrastruktura naravno da teško da ćete moći osigurati adekvatne uvjete za civilnu zaštitu. Nekad to nije bilo tako, nekad se puno više polagalo na civilnu zaštitu. Smatram da ovdje država treba donijet stvarno jasan plan, ali ne samo plan kojima će prenijeti određene ovlasti na lokalne jedinice što mi svi koji radimo u lokalnim jedinicama i koji smo čelnici dobro znamo, nego da i osigura financijska sredstva kako bi mogli provoditi one zakone koje nam je država propisala. U mnogo područja su takvi slični primjeri, ali je pitanje civilne zaštite. Možda nam je onako van radara da se tako izrazim, jer ono dolazi tek na, tek dolazi u fokus onda kada se nešto desi. E onda se počinju postavljati pitanja zbog čega niste ovo, ono, a nitko na žalost se s time ozbiljno ne bavi. Hvala.
Odgovor uvaženog zastupnika Mladena Karlića.
Hvala. Evo upravo vidim da je to potaklo kao što sam i ja sam civilnu zaštitu kao problem upravo zbog toga. Ma čak nije toliko problem novac koliko ljudi koji su u sustavu civilne zaštite ne osjećaju se da su važni, ne osjećaju da su bitni, ne osjećaju da oni nešto vrebaju i naravno da nemaju ni opremu, nemaju edukaciju, nemaju nekakve sastanke, vježbe u kojima bi zapravo stvarno znali da su oni ipak jedan sustav, jedna ekipa koja treba nešto učiniti kad dođe do izvanrednog stanja. I zato mislim da se u tom slažemo se svi zapravo treba nešto učiniti. Hvala.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Stjepana Ćuraja. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Da, upravo kolega Karlić ste spomenuli stožere civilne zaštite koje sam ja imao i u izlaganju ispred kluba. Naime, kolega je tu spomenuo što se tiče općina, dakle prije svega znamo da su na snazi uvijek i županijski stožeri civilne zaštite i apsolutno i u Zakonu o domovinskoj sigurnosti, članku 7. je tamo navedena suradnja sa ostalim tijelima i podržavam taj princip koordinacije na način da smo bili svi svjedoci u bilo kakvoj kriznoj situaciji i ja osobno kao član, da je uvijek najorganiziraniji, najsmisleniji udio u svakom tom stožeru imao MORH odnosno vojska. I to se vidjelo, to se vidjelo, to se osjetilo ne samo što se tiče i dobrovoljnih vatrogasnih društava, Crvenog križa da li potencijalno u slučaju zaraze, poplave Zavoda za javno zdravstvo. Tu su i brojne da li poduzeća i jedinice koje raspolažu određenim infrastrukturnim objektima, vodovodi. Dakle, puno je tu različitih sudionika. Treba to sve okupiti. I mislim da upravo ovim Zakonom o domovinskoj sigurnosti ta koordinacija ako bude ispunila tu svoju svrhu da će moći svakako imati u onome što sam posebno naglasio, a to je Poslovnikom, odnosno protokolu kako postupati u slučaju na ugroženosti u mikro regijama, a naravno kako i u nacionalnim. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovor, a nema, nema odgovora. Dobro. I sljedeća replika je uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolega kazali ste da je ovo humana Strategija nacionalne sigurnosti, da se treba svaki čovjek implementirati. Međutim, ostaje li ovo nakon 15 godina ova Strategija nacionalne sigurnosti samo mrtvo slovo na papiru. Ostane li sve kao do sada u svim kriznim situacijama u kojima se Hrvatska nalazila bojim se da će biti velikih pomaka. Inače mi puno strategija i zakona koje donesemo apsolutno ne ispoštivamo, a puno se vremena potroši ovdje u raspravi zato ja očekujem da će se to implementirati. A da bi čovjek svaki uključio se i bio bi zadovoljan to je nemoguće u ovome trenutku od ljudi očekivati. Pa mi smo imali rezerve hrane, pšenice ja mislim iz vaših krajeva, silosi. Na tone je nestalo preko noći. Pomeli se ambari do zrna. Nitko nije odgovarao. Zlato, 15 tona zlata je bilo u HNB-u. Gdje je zlato? 10 milijardi kuna HNB, tj. Vijeće za praćenje stabilnosti financijske, 10 milijardi kuna mjenica bez pokrića je u Agrokoru utučeno. Ja sam osobno to prijavio DORH-u. Nitko ne odgovara za ništa. Bijele noći, INA, energetika, optička sad mreža. Naša sigurnost mora garantirati da naša djeca ne iseljavaju. Opet ponavljam, bio sam nedavno u generalovome mistu, selu Vrgorcu, kraj Vrgorca. Vrlo malo svita, vrlo malo ljudi. Tko će garantirati na tim područjima ako odu mladi da se uključi svaki čovjek kad će bit u Irskoj mladi čovjek sa cijelim obiteljima. Moramo hitno krenuti. Nije dovoljno reći mi smo ispunili NATO standarde, direktive EU, nego moramo biti, suvereno štititi i vode i energetiku i hranu. I to ako budemo štitili, ako budemo našeg čovjeka ostavili ovdje onda će biti čovjek zadovoljan i nacionalna sigurnost će zasigurno biti na većem nivou, a ne zbog Facebook objava da se ljudi privode. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovor uvaženog zastupnika Mladena Karlića.
Hvala gospodinu Bulju. Evo nacionalna sigurnost po meni ovisi, znači mora voditi brigu o obitelji, mora voditi brigu o domu, mora voditi brigu o poslu, znači zapošljavanju u gospodarstvu. I onda kad sve to imamo, a posebno na rubnim dijelovima RH, da bi sačuvali te obitelji, te građane na tom prostoru tad ćemo imati i bar jedan dio oblika sigurnosti naše zajednice. Naravno ovo su već problemi, odnosno koje ste vi naveli, zapravo nabacili puno šire i da bih ja mogao na njih odgovoriti u ove dvije minute, a što se tiče samog žita i čišćenja to svake godine očistimo staro žito da bi novo mogli … [[Govornik se ne razumije.]] Sad već novo stiže. Šalim se naravno malo, ali to su već stvari koje možda nisu sad za ovaj trenutak. Ali bitno ja vjerujem da je ovo strategija koja ima budućnost, koja sigurno ako je prenesemo na naše županije, na općine, na gradove, na ljude, na ustanove, institucije, na pojedinca, na čovjeka da on shvati da je ovo nešto vrijedno, važno, da ovo zapravo i njega uključuje ili ga želi staviti da bude važan dio segmenta Hrvatske države, da mora biti i on taj koji će sudjelovati u njenoj zaštiti. U svakom pogledu onda možemo imati budućnost jednu svjetliju koju želimo.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Željka Raguža. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici, ja ću u okviru rasprave o nacionalnoj strategiji i sigurnosti govoriti o dijelu koji se odnosi na Hrvate izvan RH. Naime, ova strategija u odnosu više puta danas spomenutu strategiju iz 2002. godine, napravila je značajan iskorak u definiranju strukture Hrvata izvan RH, dakle, da se radi o Hrvatima u BIH, hrvatskim manjinama u susjednim državama i hrvatskom iseljeništvu, ali ću to potkrijepiti, ilustrirati navodima strategije iz 2002. godine. Kako se tad razmišljalo i kakvim se zabludama radilo kada je u pitanju BIH. U strategiji iz 2002. godine u dijelu koji se odnosi na BIH, navodi se, više od 6 godine od potpisivanja Daytonskog mirovnog sporazuma, BIH i dalje se nalazi pod intenzivno upravljačkim nadzorom međunarodne zajednice. Centralna državna administracija ne funkcionira na razini potrebnoj za uspješno upravljanje državom. Položaj hrvatskog naroda u BIH, između ostalog, osjetljiv je i zbog same činjenice njegove malobrojnosti. Neovisno od svih silnica koje su uvjetovale položaj hrvatskog naroda u BIH, u tome razdoblju, odnosa međunarodne zajednice i drugih brojnih naroda u BIH i svim zlouporaba Daytonskog sporazuma, tada se u Hrvatskom saboru razmišlja na razini teza velikobošnjačke politike o BIH. Nema nikakvih problema, problem je samo što ne funkcionira središnja administracija. Danas 2017. u ovoj nacionalnoj o kojoj danas govorimo, ponavljam, napravljeni su značajni iskoraci u realnom sagledavanju situacije u BIH, pa je položaj hrvatskog naroda, temeljem takvog odnosa, naveden i u strukturi 4 ključna nacionalna interesa. Ravnopravan položaj, suverenitet, i opstanak hrvatskog naroda u BIH. Naravno, moći će se nakon određenog vremena i nakon razdoblja mandata ove Vlade i vidjeti i učinci i to je ono ključno što želim naglasiti, kako će državna tijela sve ove teze iz nacionalne strategije sigurnosti realizirati u okviru svojih nadležnosti. I upravo iz tog razloga, jedna pozitivna prezentacija strategije nacionalne sigurnosti, je nužna da bi osigurala i njezinu prihvatljivost u javnosti RH, među Hrvatima u BIH, hrvatskim manjinama u susjednim državama i hrvatskom iseljeništvu. Naravno, sve ovo skupa, kada su Hrvati izvan RH, njih 3 milijuna i 800 tisuća, koji danas žive izvan RH, moguće je bilo postići zato što su već ranije od 2011. godine napravljeni značajni iskoraci u donošenju strategije u odnos RH prema Hrvatima izvan RH, donošenjem zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH, uz konsenzus svih političkih stranaka u Hrvatskom saboru, ali prije svega i radom Državnog ureda za Hrvate izvan RH. Stotinama, realiziranim projekata pomoći Hrvatima u BIH, hrvatskim manjinama u susjednim državama i jednim primjerenijim odnosom prema hrvatskom stanovništvu, stvorile su se pretpostavke da se danas u okviru nacionalne strategije može na jedan objektivniji način govoriti o Hrvatima izvan RH. Ali ono što je važno naglasiti i što je posao koji tek slijedi, kako sam spomenuo, je djelovanje državnih tijela RH, u realizaciji strategije nacionalne sigurnosti. Ovu spomenuti centralizaciju na razini BIH, jednostavno treba zaboraviti. RH se treba okrenuti na jedan ustrajan način, ozbiljan način, odgovoran način pomoći da Hrvati u BIH, vrate izgubljenu ravnopravnost u odnosu na Srbe i Bošnjake. Nažalost, djelovanje međunarodne zajednice svih ovih godina nije bilo ni na demokratizaciji BIH, niti na realizaciji onih načela koja su bila predviđena u Daytonskom sporazumu, već naprotiv, na njegovoj reviziji koja je dovela Hrvate u neravnopravni položaj sa Srbima i Bošnjacima. Međunarodna zajednica je prije svega usmjerena na očuvanje mira u BIH i nažalost, na očuvanje ravnoteže i snaga u BIH. Danas, u BIH postoje 2 države. Realno 2 države, Republika Srpska i Federacija BIH, dakle to su realno srpska i bošnjačka država u BIH u jednom konfederalnom, labavom savezu. Danas Hrvati, njih 20 tisuća u Republici Srpskoj i 500 tisuća u Federaciji BIH, imaju jednak položaj, danas u Banjaluci i Sarajevu funkcioniraju dvije identitetske Vlade, koje mogu donositi odluke bez hrvatskih predstavnika koji djeluju u ovim Vladama, naravno sa blokadom u mogućnosti da utječu na ključne oluke u donošenju strateških razvojnih pravaca, ambicija dijelova BIH. Sve to skupa će biti važno imati u vidu prije svega od Ministarstva vanjskih poslova RH kada se bude suočavalo sa realizacijom teza iz Nacionalne strategije sigurnosti. Ali to je jedini način, jedini put kako se mogu promijeniti okolnosti u BiH. Također Ministarstvo vanjskih poslova RH morat će po meni na jedan drugačiji način pristupiti i pitanju položaju hrvatskih manjina u susjednim državama. Iako RH do sada nije prakticirala načelo reciprociteta, moramo primijetiti da neke države čije manjine postoje u RH i ovdje realiziraju sva prava, da takav odnos ne postoji njihovih država matica prema hrvatskim manjinama. Nećemo navoditi danas precizno takve činjenice, ali o njima treba voditi računa da bi hrvatska manjina u takvim državama jednostavno bila u prigodi opstati, funkcionirati i djelovati. Također moram na jedan objektivniji način se suočiti sa značajem hrvatskih iseljenika. Nije potrebno samo emotivno spominjati hrvatsko iseljeništvo, jednostavno treba tražiti načina ono što se često ističe, dakle da se hrvatsko iseljeništvo uključi u razvoj hrvatskog društva, ali isto tako kroz promjene izbornog zakona i kroz povećanje broja zastupnika hrvatskog iseljeništva dati hrvatskom iseljeništvu kakav on treba imati u hrvatskom društvu. I na kraju, dakle u realizaciji svih ovih ciljeva iz Strategije nacionalne sigurnosti ja vjerujem da će državna tijela RH naći načina realizirati u okviru mandata ove Vlade u okviru ove četiri godine sve ciljeve, sve intencije Strategije nacionalne sigurnosti. A ja zahvaljujem Vladi RH i ministru obrane što su Hrvati izvan RH, Hrvati BiH, hrvatske manjine u susjednim državama, hrvatsko iseljeništvo dobili zasluženu ulogu i mjestu u Strategiji nacionalne sigurnosti. Hvala.
Hvala lijepa. Prije nego što prijeđemo na replike, s obzirom da se oduljila rasprava o ovoj točci, a bilo bi dobro da je završimo mi ćemo sa sljedećom točkom ovom Izvješću o sastanku Europskog vijeća i o sastanku Europskog vijeća u formatu EU 27 koji je bio u Bruxellesu započeti ne u 15,00 sati nego u 16,00 sati tako da završimo ovu točku i da je zaokružimo i da onda možemo opet i odmah najavljujem da ćemo nakon izvješća o sastanku Europskog vijeća obadva sastanka Europskog vijeća nastaviti danas dalje sa točkama kako je najavljeno, tako da se pripremite na malo dulji boravak. Malo se odužilo sa ovom točkom, ali eto tako kako je. Prvi se za repliku javio uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolega, ustavna obaveza RH je da skrbi o Hrvatima u BiH. nažalost vidljivo je da su ti učinci bili loši i da je taj narod zaboravljen. To je vidljivo u svim segmentima. Možemo pogledati samo odnos prema šestorci koji su bili u Haagu kojima se sudi, šestorici generala Hrvatske vojske, možemo vidjeti kako je se država ne tako davno ponijela prema hrvatskim braniteljima koje su u Federaciji uhitili u Orašju i počeli ih proganjati nemilosrdno. Oni su bili hrvatski branitelji, hrvatski visoki časnici, niži časnici. Čak se ni Vijeće za nacionalnu sigurnost nije moglo sastati isti tren. Da je izraelski vojnik na taj način se postupilo u nekoj državi vidjeli bi koje su reakcije za te ljude koji su stvarali i branili državu. U BiH Hrvati će teško opstati ako Hrvatska država ne bude ne samo diplomatske napore koje do sada nije ulagala, jel da je ulagala onda ne bi imali prazan prostor koji strateški ugrožava i RH jel u zaleđu Dalmacije je vrlo uzak prostor od mora do granice sa BiH, to je apsolutno prazan prostor. Hrvatska mora poticati isključivo unutar BiH sve institucije, zdravstvene usluge, komplet ono što treba održati škole, obrazovne institucije da opstanete na tom području. Međutim tako nije bilo, tako nije bilo ali to triba mijenjati. Jedino što se je promijenilo u odnosu prema šestorci sjetimo se po prvi put nakon prvostupanjske presude, generali koji su zaboravljeni, koji su teško optuženi ne samo na osobno nego cijeli hrvatski narod i RH, tek po prvi put je otišao ministar Šprlje. Očito … isto čekali riješiti tih koji su po prvi put stali iza hrvatskih generala i osobno otišli kod njih i stali u njihovu zaštitu, to dobro znate jel ste u tome odboru. Međutim tih ljudi koji su se borili za te ljude da Hrvatska država ne snosi teret agresora, tih ste se ljudi jednostavno riješili. Šteta, ali se nadam da će se ovom strategijom u budućnosti pobrinuti za narod hrvatske u BiH kao treći entitet. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Željka Raguža.
Kolega Bulj, dobar dio navoda koji ste kazali stoji, ali ono što je potrebno uraditi da bi se navodi koje ste naveli ispravili, potreban jedan konsenzus u Hrvatskom saboru kada su Hrvati BiH u pitanju odnosno kada su u pitanju Hrvati izvan RH i njihovi problemi. Upravo izostanak konsenzusa u ovom razdoblju u zadnjih petnaestak godina skupo je koštao hrvatski narod u BiH, ali ja vjerujem da razdoblje ispred nas bit će prigoda da ispravimo sve te propuste uz nužan konsenzus hrvatskih političkih stranaka u Hrvatskom saboru.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Bože Ljubića. Izvolite.
Kolega Raguž, dakle vi ste u svojoj raspravi na jedan sustavan i rekao bih strukturiran način dakle osvrnuli se na strateški odnos Hrvatske prema Hrvatima … RH i prema Hrvatima BiH-a i prema hrvatskim manjinama ali i prema dijaspori i tome nemam ništa dodati. Apsolutno se slažem s vama da Hrvatska ne koristi dovoljno sve instrumente koji su joj na raspolaganju, da u odnosu sa državama u susjedstvu gdje žive hrvatske manjine, zapravo isposluje da se one tretiraju u najmanju ruku približno kako Hrvatska tretira svoje manjine. Pa je ne znam ni ja u Srbiji Hrvatska manjina priznata ali joj nije dopušteno da ima svoje zastupnike sa manjinske liste u općinskim ili državnom tijelu, u Makedoniji je nepriznata, u Italiji je priznata kao jezična skupina, u Sloveniji je nepriznata a sve manjine iz tih država u Hrvatskoj uživaju sva moguća prava. Ono što se želim ovdje u vremenu preostalom osvrnuti a to je dakle zašto je položaj Hrvata u BiH bio u Hrvatskoj do sada zapravo tabu tema kroz dugi period vremena. Naravno mijenjaju se stvari zadnjih godinu i pol dana. Naime, Hrvatska i Hrvati su pobijedili u Domovinskom ratu ali nažalost mi Hrvati smo izgubili bitku, dakle na polju istine o Domovinskom ratu pa kako u regiji, tako i, regionalno tako i u međunarodnom … [[Govornik se ne razumije.]] Pa se onda to negativno odražava i na položaj Hrvata u BiH-a pa sve dotle da se zbog toga pokušava negirati Hrvatima pravo na BiH. Ja ću vam reći na jednom primjeru koji sam već negdje rekao kada je bila rasprava o HRT-u, da je u jednoj emisiji dakle dogodilo se na današnji dan, kaže na današnji dan je stvorena Federacija Bosne i Hercegovine. Nakon što se dakle preskače dalje, nakon što se kaže u sukob Hrvata i Muslimana uključila RH to je za Hrvatsku imalo teške međunarodne posljedice. Federacija ne funkcionira zato što županije teško ostvaruju proračun. Kao da su županije krive dakle za … [[Govornik se ne razumije.]] Federacije a ne narušavanje Daytona i Washingtona od strane međunarodnog faktora.
Hvala vam lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Željka Raguža.
Sa novom Vladom RH i sa isticanjem njenog strateškog odnosa prema BiH kada se kazalo u programu Vlade RH da je politika dakle Hrvata u BiH nešto sa čime se treba na jedan ozbiljniji način baviti i da je BiH jedan od prioriteta, dakle vanjske politike RH. I u programu Hrvatske radiotelevizije kako je kazao kolega Ljubić primijetile su se značajne promjene u odnosu prema praćenju dakle položaja, procesa i sudbine Hrvata izvan RH, Hrvata u BiH, hrvatskih manjina u susjednim državama i hrvatskog iseljeništva. Koliko je značajno to što je došlo do ovog zaokreta i preciznijega definiranja politike Vlade RH prema Hrvatima u BiH govori i činjenica da je HRT za razdoblje narednih 5 godina planirala uvesti međunarodni radijski i televizijski kanal a to je na određeni način sukladno i ključnoj tezi iz Strategije nacionalne sigurnosti da je važna i uloga HRT-a u promicanju namjera Strategije nacionalne sigurnosti u javnosti RH i među Hrvatima izvan RH.
Hvala lijepa. I zadnja replika je uvaženog zastupnika Ivice Mišića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Raguž, drago mi je čuti da se mi brinemo o Hrvatima u BiH. Ja znam da Hrvati u BiH-a imaju dvije razine, imaju da žive u Srpskoj Republici i Federaciji BiH-a, da im komfor nije nigdje. Da u Federaciji kako tako žive, da u Srpskoj Republici od 220 tisuća Hrvata vratilo se 5 tisuća. 138 tisuća je od Brčkog do Dervente Hrvata izašlo. Ja postavljam sada pitanje kompletno i bosanskoj vladi, HDZ-ovoj koja vlada BiH-a, koliko se bori da se Hrvata vrate u Bosansku Posavinu? Ja to baš i ne vidim. To bi bio prioritet i svakako pravo tražiti i u Bošnjačkoj Federaciji koja se može reći slobodno da je njihova. Koliko smo se izborili za naš teritorij da uđemo u naše kuće, ne, to se ne borimo i to nam nije problem. To je najveći problem. Ako nemate naroda ne možete se izboriti. A mi nemamo naroda u Bosanskoj Posavini 220 tisuća istjerano i nitko ih ne optužuje i nitko o tome ne govori. I 3,5 tisuće poginulih ljudi braneći Bosansku Posavinu i naše generale evo u Orašju sada zatvaraju i proganjaju. Tko je stao jasno ispred politike da ih brani? Nitko, pa ni Hrvatska država a tak je i u Bosni koji vode politiku. To je problem gospodine Raguž što bosanska politika decidno ne kaže, gospodo mi želimo da se ti ljudi vrate svojim kućama u svoja sela. Ne, to se šuti. Pa se pitam kome je interes. Znam da Odžak je bio razrušen popaljen ali su sela napravljena hrvatska i Hrvati sada tamo žive. To želim da bude i u Srpskoj Republici isto tako. Pa vas molim koji vodite politiku dolje, dajte, odite do Dodiga i pitajte ga zašto hrvatske kuće je li i danas … [[Govornik se ne razumije.]] stotine sela je porušeno i ništa se ne dešava. To je i najveći problem gospodo.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Željka Raguža.
Kolega Mišiću, ja sam na početku rasprave kazao kako je u strategiji iz 2002. godine bilo naglašeno kako je jedini problem BiH nefunkcioniranje središnje administracije. Takva jedna teza bila je ključna zabluda, ja vjerujem da je to posljedica zablude neznanja ali sigurno ne treba isključiti djelovanje bošnjačkih lobista u političkom životu RH. Upravo su ti bošnjački lobisti proizveli niz zabluda o BiH, pa kada ste pitali koju su podaci o povratku, koji su podaci o progonu stanovništva, ja ću ponoviti ovdje, a to sam i prije kazao, sa prostora pod nadzorom bošnjačke vojske koja je sebe nazvala sa ciljem manipulacija armiju BiH protjerano je 170 tisuća Hrvata. Sa prostora pod nadzorom vojske Republike Srpske u BiH, protjerano je 142 tisuće Hrvata. Potrebno je također kazati u odnosu na popis iz 1991. po popisu 2013. godine nedostaje, odnosno manja je u BiH, 216 tisuća Hrvata. Ali isto tako treba kazati da je u BiH manje 2013. u odnosu na popis 1991. 279 tisuća Srba i 114 tisuća Bošnjaka. Ako kažete tko je trebao raditi, trebali su Hrvati raditi koji su bili nemoćni o čemu sam govorio, Hrvatski narodni Sabor BiH pokušava tu nemoć pretvoriti u našu narodnu snagu i slažem se s vama da je potrebno raditi nastojati da se Hrvati u Posavini vrate u mjeri u kojoj je to moguće. I na prostore, ostale prostore Republike Srpske.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava je uvaženog zastupnika Vlahe Orepića. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ministre, kolegice i kolege. U ovom ambijentu ja ću reći političke nestabilnosti, političke nesigurnosti, političke nevjerodostojnosti i uistinu potpune otuđenosti vlasti od naroda, trebamo biti svjesni jedne činjenice a to da je Strategija nacionalne sigurnosti dokument koji je naveden u Ustavu i koji je gusar Hrvatski sabor. Kao takvim, njime se određuje hrvatska sigurnosna politika u narednim godinama i Hrvatski sabor, strategijom daje smjernice rada svim državnim tijelima koje imaju zadaće u nacionalnim sigurnostima. Zbog ove činjenice strategija je vrlo važan dokument. Iz sigurnosne situacije u svijetu vidimo koliko se proširio pojam sigurnosti. Više ne govorimo samo o fizičkoj sigurnosti teritorija, već se pojam sigurnosti proširio praktično na sva područja društvenog života. Pitanja poput energetike, telekomunikacijskih veza, borbe protiv korupcije, ekologije i zaštite okoliša, industrijske ili poljoprivredne proizvodnje postala su pitanja, prava pitanja nacionalne sigurnosti. Zato je dobro da ovaj nacrt strategije prepoznao upravo tu širinu i da konačno shvatimo da je nacionalna sigurnost neodvojiva od funkcionirajuće pravne države. Uistinu neodvojiva. Primjerice korupcija je korozija koja polagano nagriza temelje hrvatske države a koju možemo suzbiti jedino zajedničkim naporom državnih institucija cijelog društva od pojedinca, medija, društvenih skupina i udruga do sustava obrazovanja. Ili na primjer zaštita okoliša ima izravan utjecaj na sigurnost svakog pojedinca, to nam je valjda također jasno. Dakle, nacionalna sigurnost je odgovornost svih jer se radi o zajedničkom dobru, i nacionalna sigurnost je sigurno područje oko kojeg moramo postići zajednički i iskreni dogovor dionika, također u interesu svih. Glavno mjerilo naše nacionalne sigurnosti i osjećaja sigurnosti i prosperiteta naših građana. Koliko su naši građani sigurni, koliko se osjećaju zadovoljno u svojoj državi, toliko nam je država jaka i uspješna. Samo uspješne države su dugoročno sigurne i to je ono čemu trebamo težiti. I samo samostalne države, države odnosno politike koje imaju direktu sponu sa narodom i koje proizlaze vlasti a to su uistinu i iskrenost sigurne države. Na početku rasprave moramo ovdje nekakve stvari još približiti javnosti, znači na početku rasprave o domovinskoj sigurnosti, postojala su ozbiljna razmišljanja da se stvori sustav koji će pod jednu upravljačku kapu da se tako izrazim, staviti sve sigurnosti obrambene institucije i resursa. Čak se govorilo o formiranju posebnog ministarstva domovinske sigurnosti. Uz to, nudila su se rješenja a da nije provedena nikakva analiza stanja niti su utvrđeni nedostaci koje bi trebalo popraviti. Samo je rečeno da sustav nije dobar bez nekakvih konkretnih nedostataka. A kao rješenje se nudila potpuna centralizacija svih sigurnosnih instrumenata i to u rukama jedne osobe. Već tada bili smo izrazito protiv takvih razmišljanja, jer smo smatrali da je za demokraciju vrlo opasno sve instrumente državne moći staviti u upravljanje jedne osobi a također smo smatrali da se takvim rješenjem narušava Ustav RH koji jasno propisuje ovlasti Vlade i Predsjednice RH. Također smatramo da u Hrvatskoj postoje razvijene i uspostavljene sve potrebne institucije. One imaju svoje nadležnosti i zadaće i smatraju da u tom djelu Hrvatska ima resurse, ima razlog odnosno obvezu odgovoriti na moderne sigurnosne izazove. Ono što nam treba jest bolja koordinacija svih naših institucija bez narušavanja ustavnih rješenja. Kad se pogleda nacrt Zakona o domovinskoj sigurnosti vidljivo je da su naša razmišljanja primjedbe uvažene. Kao što smo se zalagali za iznimno važnu da se postigne odgovarajuća usklađenost djelovanja brojnih državnih institucija u zajedničkom cilju veće nacionalne sigurnosti. Ali se pritom ne smije jednoj osobi ili tijelu dati sva upravljačka ovlasti na jednom mjestu bez odobrenja Sabora. Zato je dobro da se u prijedlogu zakona odustalo od takvih ideja. Naš Ustav jasno propisuje kako se donose odluke na državnoj razini i koja je uloga Vlade, Sabora i predsjednice u kriznim situacijama i neophodno je da prijedlog zakona slijedi ustavne odredbe. Sukladno i našim razmišljanjima domovinska sigurnost je bolji način koordinacije i zaštite nacionalnih interesa. Sve nadležne institucije i dalje rade svoj posao, a svaka od njih u svom području najbolje zna što treba učiniti da sustav funkcionira bolje. Ovdje po ovom pitanju vrlo je bitno članak 2. predloženog zakona i doslovno ću pročitati. Znači ovaj zakon ne mijenja nadležnosti tijela iz sustava domovinske sigurnosti koja proizlazi iz zakona koja su ta tijela osnovana. I druga stavka, odredba ovog zakona ne utječe na odredbe drugih zakona i podzakonskih akata. To je ključni, to je bitno da se razumije uopće pristup nacrtu nacionalne sigurnosti, Strategije nacionalne sigurnosti i zakona. Također predloženom koordinacijom očito se ne predviđa formiranje nikakvih dodatnih tijela poput ministarstva domovinske sigurnosti ili Ureda za domovinsku sigurnost što je također dobro jer nema dodatnih troškova za porezne obveznike. A inače smatramo da se formiranjem novih tijela neće postići bolje funkcioniranje sustava, već naprotiv dovest će do još većeg šuma u djelovanju institucija. Zato je formiranje Koordinacije za domovinsku sigurnost bez stalnih tijela i novih zaposlenih najracionalnije rješenje. Sve u svemu očito je da se shvatilo da sustav domovinske sigurnosti treba biti samo nadogradnja postojećeg načina funkcioniranja i omogućuje bolje i učinkovitije djelovanje države u osiguravanju sigurnosti svojim građanima. Također, ono što očekujem od sustava domovinske sigurnosti je da se i Sabor redovito izvješćuje o dogovorima postignutim na Koordinacijama o domovinskoj sigurnosti i rezultatima djelovanja sustava domovinske sigurnosti. Zaključno bih rekao. Proces izrade i usvajanja ovih dokumenata nužno, uistinu nužno treba biti posljedica suradnje svih nas bez obzira na političke opcije i opredjeljenja. I ono što je najbitnije u ovom trenutku smatram da proces izrade i usvajanja ovih dokumenata nužno treba biti i početak procesa zajedničke, ali doslovno zajedničke odgovornosti prema svemu onome što podrazumijeva nacionalna sigurnost. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se. Imamo tri replike. Prva je uvažena kolegica Irena Petrijevčanin Vukasanović. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Poštovani kolega Orepić, s jednim dijelom izlaganja se, koji se tiče tehničkih primjedbi neću složiti. Ali se slažem sa vašim prepoznavanjem širokog pojasa nestabilnosti oko EU. I taj pojas kako vidimo seže od sjeverne Afrike do srednje Azije i obuhvaća cijelu EU. I zato je potrebno naglasiti. O važnosti strategije je već dosta rečeno i neću trošiti svoje vrijeme, ali treba naglasiti ono što ste i vi prepoznali da Hrvatska sa svim članicama EU dijeli iste probleme i iste sigurnosne izazove i rizike. I zato ovu strategiju promatramo i moramo ju promatrati uvijek u kontekstu okruženja i europskog kontinenta koji i nije tako siguran i ima trenutačno određene prijetnje sigurnosti koje nisu samo u Ukrajini, nego i negdje dalje. Ono što je bitno reći da i situacija u susjedstvu nije stabilna kako se na prvi pogled čini. I kako ono često znaju reći u zapadnim zemljama „balkansko bure baruta“ uvijek može eksplodirati i u tom kontekstu je ovaj dokument iznimno bitno. Možda ne znate 18. svibnja u Bruxellesu je održan jedan važan sastanak gdje su ministri obrane, a među nama i naš ministar Krstičević sudjelovali i usvojili su jedan bitan dokument. To je novi centralizirani vojni stožer EU koji je, koji treba biti zadužen za funkciju vojnog planiranja i provedbe. I unatoč protivljenju Velike Britanije to je sada postignuto. O tom se radi da, dakle moramo promatrati u cjelokupnom kontekstu, a tada je ministar Krstičević održao jedan važan sastanak sa glavnim tajnikom NATO-a Stoltenbergom ali i sa Federicom Mogherini koja je zadužena ispred EU za vanjsku i sigurnosnu politiku. Hvala lijepo.
Hvala vam. Odgovor na repliku kolega Orepić, izvolite.
Poštovana kolegice, slažem se sa potrebom širokog pogleda ali vrlo je bitno u ovom trenutku naglasiti da je Hrvatska uistinu sigurna, humana i prijateljska zemlja. Mi postojeći sustav trebamo nadograditi, imamo puno posla na tom području i ono što trebamo napraviti prvo je pogled iznutra i ispraviti sve ono što je utjecalo na naše ja ću reći nacionalno osiromašenje i obespravljenje naroda. I to prvo trebamo riješiti, to vam je zadaća i to su primarni ciljevi nacionalne sigurnosti u ovom trenutku.
Druga replika kolega Miro Bulj, izvolite.
Kolega Orepiću, Strategija nacionalne sigurnosti i Zakon o domovinskoj sigurnosti da bi se implementiralo potrebni su ljudi, a sami ste kazali ljudi iz sustava, sami ste kazali da se nalazimo u nestabilnim vremenima gospodarskim, institucionalnim i to je vidljivo na svakoj razini. Da li vi, kako vi kao bivši ministar unutarnjih poslova gledate da li je ova strategija i ovaj način i Zakon o domovinskoj sigurnosti moguće i da li će spriječiti događanje novoga Agrokora. Znači način u biti uništavanja hrvatskog i pljačke hrvatskog čovjeka, hrvatskoga sela u interesu i cijele države. A u biti ti isti ljudi danas u biti dalje u sustavu. Vidimo da nitko ne snosi nikakve konsekvence u slučaju Agrokora, u slučaju mogućeg još uvijek i kolapsa gospodarstva RH. Koliko su potrebni ljudi i da li mogu to raditi ljudi koji za sada evo vidimo već nekoliko mjeseci apsolutno se ništa poduzelo u odgovornosti i sankcioniranju onih koji su dozvolili da Agrokor napravi od države ovo što je napravio, a u biti doveo je pred gospodarski kolaps.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Poštovani kolega, uistinu u ovom trenutnu niti politika niti gospodarstvo ne štiti svoj narod, naprotiv, ona ga je osiromašila i ona ga je obespravila. Prvi i osnovno gdje to možemo vidjeti i šta živim u ovom trenutku je upravo taj Agrokor i stanje oko Agrokora, odnosno kompletan politički ambijent iz kojeg je proizašao taj Agrokor. To je nešto što trebamo mijenjati i nadam se da će ova strategija nacionalne sigurnosti pomalo skupljati hrvatski narod, pokrenuti da stvori refleks i prema tim pošastima koje su nas dovele u ovo stanje.
I zadnja replika, uvaženi kolega Davor Vlaović.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolega Orepić, rekli ste u svom izlaganju da bi imali provedivu strategiju nacionalne sigurnosti da sva državna tijela, njihove institucije moraju međusobno koordinirati i da moraju biti prisutni u terenu. Pa upravo iz tih razloga vas pitam, imamo li mi dovoljno ljudi danas na terenu, konkretno Ministarstvo unutrašnjih poslova, policajaca, razmještenih duž granice RH, da odgovori ugrozama koje su oko nas, da zadovoljimo režim Schengena za koji se pripremamo, da zadovoljimo potrebe i našeg turizma da nemamo čekanja na granicama. Da li imamo dovoljno policajaca, carine i inspekcije na granicama, da provedemo sve ono što želimo? Ima li oni kvalitetnu opremu? I da li su motivirani za svoj rad, odnosno da li imaju adekvatne plaće za svoj rad? Ono koliko ja imam informacija, da nismo tu još postigli taj dovoljan nivo, da su ljudi zadovoljni, da su plaće još uvijek njihove niske, da nemamo dovoljan broj ljudi i da treba sigurno uložiti još puno u opremu, odnosno konkretno da bi imali sigurnost, nacionalnu sigurnost, mi moramo ta naša rubna područja, više proračunskog novca dislocirati, više ljudi i sa kvalitetnom opremom. Hvala.
Hvala i vama. I odgovor na repliku.
Neću govoriti kao političar nego uistinu ovo što kažem vjerujem u to, imamo naša policija, naša vojska, naše sigurnosne snage imaju dovoljno snage da se odupru izazovima koje mogu doći, ali to može biti i puno bolje, ali najtragičnije u ovom trenutku je to što ste na kraju rekli. Naš policajac pogotovo naš vojnik je na dnu društvene ljestvice šta se tiče osobni status, materijalni status i to ovo društvo mora mijenjati, ovo društvo mora cijeniti i poštivati ljude koje se bave javnom sigurnošću i nadam se da je ponavljam, ova strategija, gdje moramo uistinu doći konsenzusom do ovog dokumenta, početak tog procesa, gdje će ti i takvi ljudi dobiti svoj značaj i biti vrednovan njihov rad u našem društvu. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo dalje na pojedinačne rasprave. Imamo još 3 pojedinačne i jedu završnu u ime klube i završno obraćanje predlagatelja. Molim sada uvaženu kolegicu Dragicu Roščić.
Zahvaljujem predsjedniče, pozdravljam ministra Krstičevića sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege, do sada sam osobno radila na 5 strateških dokumenata, 3 procesa izrade strategije sam vodila i svaki put kada bi donosili neku strategiju, taj proces je trajao 6 mjeseci do godinu dana, te strategije su bile lokalnog, regionalnog i nacionalnog značaja, uključivale su velik broj dionika, ali nisu dugo trajale, doduše to su bile strategije razvoja. 2009. godine kada sam radila i surađivala sa katedrom za ekonomske i financijske znanosti Pravnog fakulteta u Splitu, jedan dio te katedre se bavio upravo ovim područjem jer je naša pročelnica katedre doktorirali na informatičkoj sigurnosti. Ono što su me oni tada uputili je da što se tiče informacijske sigurnosti kibernetičkog kriminala, kao glavni nedostatak za ishodište temelj svih aktivnosti je tada već 2009. bio nedostatak strategije nacionalne sigurnosti. Zadnja tada je bila, danas smo mnogo puta spomenuli strategija koja je donošena 2002. godine. Razmišljajući … [[Govornik se ne razumije.]] sam očekivala ta strategija će se donijeti svaki dan, mjesec, za sljedeću godinu, ali evo u ožujsku 2017. godine, nekih 8 godina poslije kao voditeljica parlamentarne skupštine zemalja Mediterana, našla sam se u talijanskom senatu na konferenciji koja okuplja predstavnike ureda UN, za droge i kriminal i odjela za prevenciju terorizma UN-a, te stručnjake iz područja terorizma i kibernetičkog kriminala. Naša dužnost je bila tada evaluirati uloge nacionalnih parlamenata u stvaranju sigurnosti i donošenju dokumenata kojima ćemo osigurati borbu protiv terorizma. Ja sam tada predstavila strateški zakonodavni okvir RH, koji definira upravljanje sustavom prevencije i suzbijanje terorizma u Hrvatskoj. Nažalost, naš strateški okvir, odnosno strategija koju sam bila dužna navesti i reći neke detalje o njoj je datirala iz 2002. godine. Danas smatramo da je puno manja vjerojatnost izravne vojne ugroze, onoga što mi nažalost, 90' kao država i narod prošli. Ja osobno se osjećam puno sigurnije u RH, nego u drugim državama u koje putujem, ali u vremenu kada se povećava vjerojatnost sa simetričnim ugroza kao i hibridnih, gospodarskih i drugih prijetnji, kao država moramo slijediti korak s vremenom i uvidjeti odakle nam prijetnje dolaze. Na susretu zemalja Mediterana koje sam već spomenula, iznijela sam podatke naše SOA-e. Ti podaci se nalaze i u ovoj strategiji na koji su prigovori imali pojedini predstavnici BIH i Srbije. Iznijela sam samo činjenice. Činjenica je da se prema službenim podacima, preko 300 pripadnika terorističkih skupina, vratilo u matične države jugoistočne Europe. U takvoj situaciji, u situaciji kada se negiraju prijetnje od službenih predstavnika naših susjednih država, jasno je koliko je ovaj dokument bitan u odnosu na okruženje u kojem se nalazimo. I što se znači dogodilo od 2002. godine? Mi smo kao društvo postali ovisni o internetu, informacijskoj tehnologiji, što predstavlja posebnu osjetljivost. Suočili smo se sa 3 krize, koje smo danas spominjali, Gunja, Kornati, izbjeglička kriza, a nismo imali strateški odgovor. Danas moram reći i zahvaliti vam jer ste me učinili ponosnima. Ja vjerujem da i vi i ja bismo voljeli možda ovu strategiju koju donosite da ona nije jedina od 2002., nego da smo možda već imali 2,3,4 strategije, s obzirom da su okolnosti zahtijevale da imamo nekakve planove i u zadnjih 15 godina RH između ostalog postala je članica NATO-a i članica EU. RH je u skupini malih država organizacije NATO-a i EU te nema velikih mogućnosti iz kojih bi mogla neograničeno crpiti materijalne, financijske i ljudske resurse za održavanje potrebne razine sigurnosti. Izdvajanje u proračunu nisu još na zadovoljavajućoj razini. Mi se svi trebamo ovdje truditi u Saboru na razini Vlade da gospodarska situacija bude takva da se osiguraju dovoljna sredstva za obranu, ali u današnjoj situaciji kada sredstva za obranu nisu na zadovoljavajućoj razini ova Strategija nacionalne sigurnosti je ključna jel osigurava bolju koordinaciju i udruživanje resursa. Vjerovali smo u vas i hvala vam što ste to opravdali i nadmašili.
Zahvaljujem se. Sada je na redu uvaženi kolega Ante Sanader. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Uvaženi potpredsjedniče Vlade i ministre sa suradnicima. Evo ja također se pridružujem ovima koji čestitaju potpredsjedniku, ministru na brzom donošenju ove strategije, ali znajući koliko se pripremalo i prije kroz rad odbora prije preuzimanja dužnosti ministra, koliko ste radili na pripremi svega ovoga kroz odbore, onda je bio to je jedan logični slijed, ali to je jedna kvalitetna pripremljenost za preuzimanje funkcije pa najiskrenije čestitam zato i to je rezultiralo ovako dobrom strategijom. Sigurno da zahvaljujem i za ovu široku raspravu koja je provedena. Ja sada ovdje više govorim kao vatrogasac, ja se ne razumijem u obranu puno i nisam stručan na tom područje, ali moje 40 godišnje iskustvo u vatrogastvu mi daje pravo da evo nekoliko riječi kažem o toj problematici, a vezano za ovu našu Strategiju domovinske sigurnosti. Dobro ste naveli ono da su tri stvari Gunja i Kornati i migranti, kod ove dvije stvari sam dobro upoznat, a to je najveća tragedija hrvatskog vatrogastva na Kornatima je rezultirala s tim da je hrvatskom vatrogastvu su napravljene mnoge promjene iako je vatrogasna organizacija u Hrvatskoj stara 150 godina i jedna tradicija koja je 150 godina je jedno bogatstvo koje Hrvatska ima vis a vis mnogih drugih država koje to nemaju. Tako da je to naša obveza da kroz ovu strategiju i kroz ovu strategiju ste dali dobre smjernice za razvoj sigurno da su važne sada ove druge strategije, naše sektorske strategije u koju nam trebate dati potporu, da kroz te strategije ovdje konkretno govorimo o Strategiji zaštite od požara koja također mora biti isto ovako dobro napravljena i sigurno treba vaš suport tu i kao potpredsjednika Vlada da nam se pomogne jer bitno je za hrvatsko vatrogastvo jedna kvalitetna opremljenost. Vatrogasci su osposobljeni i interventno spremni, ali sigurno da će trebati napraviti strategiju opremanja vatrogasaca, kao što je napravila npr. Poljska. Poljska je jednom kvalitetnom strategijom definirala koliko to vatrogasni postrojbi, koliko to vatrogasnih vozila treba jednoj državi. I temeljem toga dobili su velika sredstva EU. Nama upravo fali takva strategija koja će onda točno definirati ovo što treba Hrvatskoj jer nažalost vatrogasna vozila u najsiromašnijim dijelovima Hrvatske stara su preko 30 godina. One bolje jedinice lokalne samouprave imaju dobro opremljeno vatrogastvo, ali one siromašne, što su mnoge kolege danas ovdje govorili imaju vrlo loše opremljeno vatrogastvo. I da bi njima pomogli mora biti kvalitetna iz ove strategije smjernice koje ste ovdje stavili, ali sektorska strategija mora to jasno definirati da bi mogli privuć sredstva EU, a da bi i država mogla opremit. Također kod intervencijske spremnosti vrlo važno je da ćemo morati predvidjeti da vatrogasci kao i svugdje u svijetu, kao što je policija i vojska starije od 55 godina ne mogu biti u državnim intervencijskim postrojbama. Mi imamo 80 vatrogasaca koji su državna intervencijska postrojba gdje su ljudi stari već sada po 45, 50 godina. Ti ljudi ne mogu biti interventna postrojba i za te ljude moramo osigurati kvalitetno rješenje za njihov status odnosno ojačati druge vatrogasne snage. Ovdje u ovoj strategiji ja bi molio evo i razgovarali smo to dugo kroz ovu raspravu da se u ovoj glavi A, sigurnost stanovništva teritorijalni integritet, suverenitet RH ubaci par riječi u smislu da u ovom drugom dijelu rečenice, prema tom pregledu kako ste vi rekli nastavit će se razvoj, da tu stavimo i civilne zaštite i Hrvatske vatrogasne zajednice i Hrvatsko crvenog križa i HGSS-a kao i drugih interventnih službi koje rade i koje su interventno sposobne. Vi sada u Hrvatskoj ovdje je kolega postavio pitanje bivšem ministru imamo li mi spremnost u Hrvatskoj. Mi u Hrvatskoj imamo 55 tisuća vatrogasaca koji su spremni na dugme ovog momenta intervenirati na bilo kojem dijelu Hrvatske, normalno svak na svom području i to znaju ovdje prisutni gradonačelnici, načelnici što rade vatrogasne snage i koja im je prva interventna, normalno uz policiju i hitnu pomoć vatrogasci su na lokalnoj razini prva snaga koja intervenira na poziv gradonačelnika što je važno i što se pokazalo kod svih katastrofalnih stanja, poplava i požara koje su se događale na području RH. A Hrvatska vatrogasna zajednica je krovna organizacija hrvatskog vatrogastva. Prošle godine 140 godina smo proslavili postojanja. Znači to je jedna tradicija koje mnoge zemlje, posebno ove istočnog bloka koje su sve centralizirale nastoje sada stvoriti sada kao novo. Evo zato molim i apeliram i kroz zakon koji ste ovdje predložili, ali dobro ja se nadam do drugog čitanja da ćemo to još u razgovoru dogovoriti da u ovoj koordinaciji, ne u onoj glavnoj centralnoj ali ovoj stručnoj koordinaciji znači kada se dogodi nekakav događaj, normalno ako je epidemija da tu moramo biti najstručniji ljudi iz zdravstva, ali ako je pitanje požara, poplave gdje su vatrogasci intervenirali onda bi bilo logično da u tom koordinacijskom tijelu u tim specifičnim situacijama sjedi i zapovjednik vatrogasaca. Evo zahvaljujem ministre što ste bili neki dan na ovom velikom požaru, ali vi ste vidjeli tamo to su zapovjednici županijskih, gradskih, općinskih i zapovjednici javnih postrojbi koji vode cijelu situaciju. Sigurno velika nam je i prevažan značaj hrvatskog zrakoplovstva, hrvatskih kanadera to smo vidjeli kod pomoći u Izraelu kada je Hrvatska pokazala svoju snagu, a to je ta tradicija koja je rezultirala s tim da imamo sad dobru zračnu snagu, dobre i kvalitetne zračne snage, kanadere R-traktore. Ali u tim situacijama, znači kada je na terenu takav veliki požar onda bi bilo logično da u tom koordinacijskom tijelu predvidimo da sjedi i vatrogasni zapovjednik ili ne znam ako je zdravstvo, netko iz zdravstvo tko je tu već stručan, ja to ne znam i s time da se proširi ovaj zakon. Ali evo kroz, do drugog čitanja mi ćemo to dati u jednoj pisanoj formi ali nadam se još razgovorima da to možemo izmijeniti i da bi to bilo čisto operativno da popunimo sve ono što može biti problem o eventualnim intervencijama. Evo hvala lijepa i očekujem da ćete to prihvatiti.
Zahvaljujem. Sada idemo na zadnju pojedinačnu raspravu. Uvaženi kolega Miro Kovač.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo ja ću samo podijeliti, uvažene kolegice i kolege, samo pet misli kada je riječ o zakonu, o prijedlogu zakona i o strategiji. Znači još jedan put ću reći da zaista moramo gospodinu potpredsjedniku, ministru i svim onima koji su surađivali sa njim da bi se ovi dokumenti proizveli čestitati, zaista ovo je vrlo kvalitetan uradak i sigurno velik iskorak u odnosu na ono što je prezentirano prije 15 godina u onoj strategiji iz 2002. godine. Druga misao odnosi se na domovinsku sigurnost, na ovaj koncept domovinske sigurnosti. Tu moram pohvaliti isto gospodina Krstičevića jer je već u oporbi, to je spomenuo gospodin Ante Sanader, mi smo već u oporbi, mi smo već u oporbi radili na tom konceptu i gospodin Krstičević je bio predsjednik našeg odbora u stranici o nacionalnoj sigurnosti i obrani. I pokazuje se da stranke ako, ljudi koji su u stranci angažirani da stranke mogu proizvesti kvalitetne stvari. Tako da ovo što danas imamo ovdje pred sobom nije samo kontinuitet u odnosu na prijašnje Vlade i vlasti nego je i plod rada naše stranke dok smo bili u oporbi i na to sam izuzetno ponosan, to je za moj pojam bio i ako tako smijem reći i najkvalitetniji odbor naše stranke kada smo bili oporba. Treća, i kada smo već kod tog koncepta domovinske sigurnosti, kod tog zakona, moram reći da sam proučio zakon, da podržavam, da dolazi do bolje koordinacije. Vidio sam da je planirano da s jedan put mjesečno sastaju potpredsjednik Vlade koji vodi koordinaciju sa ostalima iz koordinacije ali bih volio da pored toga, to sam rekao i neki dan i na jednom tijelu ovdje u Saboru da uvedemo i neke neformalne mehanizme koji ne moraju biti propisani, konkretno znači da se jedanput tjedno sastaju ljudi koji se bave sigurnošću unutar te koordinacije. To imaju i neke druge zemlje koje su razvijene. Jedanput tjedno u Njemačkoj utorkom se sastaje tzv. odbor za sigurnost kojim predsjedava državni tajnik i dolaze drugi državni tajnici iz resora unutarnjih poslova, obrane, vanjskih poslova, pravosuđa i službi jer jedan put tjedno imaju svoju rundu, svoj krug i razgovaraju o najbitnijim stvarima za njihovu sigurnost. Smatram da je nužno kada već imamo ovakvo ustrojstvo u Hrvatskoj da Vlada vodi vanjsku unutarnju politiku, da to mi imamo jedanput tjedno tu koordinaciju na razini Vlade ali i u drugim segmentima. A kada već govorimo o ovom sigurnosnom aspektu smatram da je nužan da te neformalne mehanizme suradnje učinimo puno efikasnijima. Treća misija odnosi se na stanje svijesti. Ovaj dokument pokazuje da se stanje svijesti u Hrvatskoj promijenilo. Mi smo nakon što smo ostvarili temeljne ciljeve, slobodu, demokraciju, neovisnost, ušli u EU, NATO savez, mi sada imamo jedan zdrav kroatocentrični pogled na svijet. Mi smo u centru, mi razmišljamo o sebi. I ovo je dokument, ovi dokumenti pokazuju da tome jest tako. I to dokazuje i pokazuje da se Hrvatska emancipira na planu sigurnosne politike, vanjske politike i da je Hrvatska toga svjesna i da će kao takva djelovati pozitivno za sebe, za svoje okruženje ali i za sigurnost i mir u svijetu tome stremimo. Četvrta misao odnosi se na nešto što je vrlo važno a to je isto zapisano u strategiji a to je da imamo nacionalne interese. I mi smo ih jasno u tom dokumentu i imenovali. Ja ću ponoviti koji su to nacionalni interesi. Prva točka, sigurnosti stanovništva. Druga točka dobrobit i blagostanje. Treća točka očuvanje nacionalnog identiteta, međunarodnog ugleda i utjecaja. Četvrta točka, ravnopravan položaj, suverenitet i opstanak Hrvata u BiH-a. Zaštita prava Hrvata kao manjina izvan Hrvatske i Hrvata drugdje u svijetu. To se podrazumijeva međutim vrlo važno je da se to zapiše, da se točno zna koji su najvažniji temeljni hrvatski nacionalni interesi. I kada smo kod BiH-a, o tome se već govorilo tijekom rasprave, vrlo je važno da budemo toga svjesni da sada kada imamo mogućnost emancipirano djelovati prema BiH-a, ne samo zbog ustavne obveze da to moramo zaista u praksi i činiti. I ja sam ohrabren i posljednjim istupima predsjednika Vlade na tijelima u Briselu i ohrabren naputcima koji se izdaju našim ministrima da se na taj način djeluje jer je stabilnost Hrvatske ovisna o stanju u velikoj mjeri o stanju u susjednoj BiH-a. Peta točka, završna točka, završna misao, ovaj dokument naravno ne može biti savršen, uvijek se nešto može promijeniti, nađe se neka točka, neki zarez, neka dvotočka koju bi se htjelo promijeniti. To je normalno u svijetu, to znamo i mi osobno kada predamo neki diplomski rad nakon toga te grize savjest, pogriješio si tu, trebao si neku drugu riječ upotrijebiti, to je tako. Međutim, ovaj dokument, ovi dokumenti su podstrek za nas u Hrvatskoj za transformaciju naše zemlje u jedno napredno društvo, u društvo koje će omogućiti našim stanovnicima da budu kreativni, da mladi ljudi u Hrvatskoj mogu biti kreativni, da mogu ovdje živjeti, da svi mi u Hrvatskoj možemo živjeti od svoga rada, da Hrvatsku pretvorimo u moderno gospodarstvo u koje će se Hrvati iz svijeta vraćati, u kojem će biti moguće da i drugi ljudi iz svijeta dolaze u Hrvatsku raditi, istraživati kao znanstvenici i druge poslove obavljati, da budemo napredno društvo, a ne zemlja iz koje će ljudi odlaziti u druge države. Zbog svega toga sam sretan da imamo a sad ovu strategiju i ovaj prijedlog zakona, još jedanput sve čestitke gospodinu potpredsjedniku i kolegama i kolegica koje su pomagali da se taj dokument producira i veselim se vrlom skorom usvajanju ove strategije ovoga zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Kovaču. I sada idemo na raspravu Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, kolega Miro Bulj, to je završna rasprava. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Uvaženi potpredsjedniče, ministre obrane sa suradnicima, kolegice i kolege. Nakon 15 godina od 2002. godine Hrvatska nije imala dokument nacionalne sigurnosti, nije imala nikakve zakone provedbene koji bi ili činjenice da je imala nekakve, ali nisu bili usklađeni svi potencijali, svi resursi u RH, kako ljudski tako i prirodni u zaštiti svakog pojedinca, prirodnog resursa i zbog toga mislim da u ovome čitanju i sam ministar i njegovi pomoćnici su imali dosta konstruktivnih prijedloga koji će se moći implementirati u ovaj dokument i koji će kao dokument izvanstranački, ja neću se pozivati kao kolega Kovač na svemoć stranke. Ovo je dokument koji se mora donijeti u interesu svih građana ni HDZ-a ni SDP-a ni MOST-a, svih nas, svakog čovjeka, onoga što sad živi u podplaninskom području, sam, zaboravljen, bez mogućnosti zdravstvenih usluga, bez mogućnosti mobitela, signala, bez mogućnosti da dođe Hitna pomoć do te bake, mi moramo ovdje misliti na svakog čovjeka i na svaku osobu, na svakog pojedinca, sve ono što imamo potencijale, resurse, od vatrogasaca poglavito hrvatskog vojnika, poglavito branitelje tj. ljude koji su stvorili ovu našu RH i na tim temeljima možemo graditi, i na njihovom potencijalu i tim znanjima i tim vještinama koje je stečeno u Domovinskome ratu, možemo graditi jednu stabilnu bazu ljudi, bazu svi potrebnih postupaka koje treba staviti kao standard. Činjenica da ovaj dokument je dobrodošao, ali moramo znati da bi bilo dobro da u ovom dokumentu tvrdo stoji zaštita naših prirodnih resursa, to je ono za šta će se nažalost i ratovi se vode, to je energetika, voda, hrana, telekomunikacije, proizvodnja hrane, poljoprivredno zemljište, to je ključ održivog razvoja jedne države i na tome trebamo se bazirati i to štititi i izdignuti se iznad stranačkih priča. Nadam se da će u idućem čitanju, pardon, da će na glasanju se uvrstiti tj. ovo što je dobro, i očekujem da će implementacija biti u što kraćem periodu, znači u što kraćem da će biti provedba. Ako ostane samo na dokumentu, neće biti dovoljno. Klub MOST-a podržava i nadam se uvrstiti i u budućim perspektivama, nacionalna strategija je dobro dostojna i otvorena da bude promjenjiva zbog raznih ugroza i činjenica je da na ovim stvarima se vidi i da li smo se izdigli, svi bili oporba bilo vlast iznad politikanstva, iznad onoga što je protiv interesa naroda, a vidljivo je da ovaj dokument koji je proveden u skladu sa procedurom koji je proveden kroz javne rasprave, kroz odbore, kroz udruge i civilne i braniteljske, pokazao je interes hrvatskog čovjeka da se više nikada ne događaju gospodarski kriminaliteti, kao što se dogodio slučaj u Agrokoru, da se ne događaju više udar na monetarnu politiku. Ako se svi uključimo, svi ti resursi od vrtića, obrazovanja, školstva, zdravstva, vojske, pričuve, volio bih da je general malo više o pričuvi pričao ali ipak ja mislim, to je vrlo bitna organizacijska snaga, ali jednostavno mi te ljude moramo pokrenuti, to je ogroman potencijal, i to je ogromna moć, to su ljudi koji jedva čekaju da i dalje pomažu svojoj domovini, poglavito oni koju su branili domovinu. I evo na kraju, očekujem da će se ipak postići konsenzus oko ključne ove stvari, poglavito vas kao predlagatelje koji ste se potrudili zajedno i u prošlom mandatu kad ste bili zastupnik, ulagali ste veliku energiju, upozoravali ste na ovo i napokon da Hrvatska dobije jedan dokumenat i taj dokumenat da bude proveden u stvarnosti i očekujem da ćemo imati stabilan i siguran život u RH i tako i razvoj i opstanak ljudi na ovim područjima. Hvala lijepa.
Hvala. I evo, došli smo do samoga kraja. Završna, u ime predlagatelja potpredsjednik Vlade i ministar obrane Damir Krstičević. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Evo nakon od 9 i pol do danas do 3 i pol, jako kao u samoj funkciji predlagatelja, izrazio bi prije svega zadovoljstvo što evo treći put, što smo pred kraj, i ja se nadam i nakon ovih rasprava i danas nakon svih rasprava danas koji su bili u ovom Hrvatskom saboru, da ćemo ovaj proces završiti do kraja i da ćemo uz ono sve što je dobro pozitivno, korisno iz svih ovih rasprava da ćemo usvojiti Strategiju nacionalne sigurnosti i Zakon o sustavu domovinske sigurnosti. Ono što želim još jednom na početku naglasiti da je pitanje nacionalne sigurnosti iznad svih stranaka i da se o ovome složenom sigurnosnom okružju samo zajedničkim pristupom možemo suprotstaviti brojnim vanjskim i unutarnjim sigurnosnim i prijetnjama i rizicima i izazovima. Vaša, svih vas ovdje i saborskih zastupnica i zastupnika, potpora svima nama koji sada u ovom trenutku smo odgovorni za sustav sigurnosti ona nam puno znači i u nastavku rada na zaštiti i razvoju nacionalnih interesa, te planiranju, implementaciji, praćenju ostvarivanja strateških ciljeva koji proistječu iz tih interesa. Ja želim još jednom naglasiti da donošenje ove strategije nije kraj već početak intenzivnog rada ono što je vrlo bitno na akcijskom planu, jer strategija je jedan policy dokumenat. Mi moramo jako puno raditi na akcijskom planu, na konkretnim aktivnostima u potpori ove strategije. Moramo raditi na sektorskim strategijama, na standardnim, operativnim postupcima. Za svaku kriznu situaciju moramo početi misliti nezamislivo da bi nam se neke stvari mogle dogoditi. Moramo se svi skupa zajedno osloboditi naših ograničenja, a on je ustaljen način promišljanja upravo da bi bili brži, bolji i spremniji. Morat ćemo raditi i na promjenama određenih zakona i svim drugim dokumentima koji se bave pitanjem i nacionalne i domovinske sigurnosti. Danas se manje ugrožava i suverenitet i teritorijalni integritet a mnogo više nacionalne ustavne vrednote, vitalni resursi, kritička nacionalna infrastruktura. Stoga je još jednom važno naglasiti da ova strategija u prvi plan stavlja sigurnost pojedinca i ističe partnerstvo za sigurnost, uključivanje gospodarskih subjekata, znanstvenih, stručnih institucija, privatnog, javnog sektora, te organizacije civilnog društva, braniteljskih udruga, branitelja kao vrijednosti pa i svakog ponaosob građana u sustav sigurnosti. U tom partnerstvu stvara se odnos sa svime za koje se sustav i gradi, ali koji se pojavljuje kao kreator i tog sustava čime se jača integrativni pristup. Znači, sustav je otvoren za bilo koga i možemo angažirati bilo koga za koga smatramo da u tom datom trenutku ima sposobnost koja nam je potrebna da bi se mogli nositi sa svim ugrozama i rizicima. Jedino tako možemo izbjeći ono što imamo u ovom trenutku, a to je fragmentiran sustav sigurnosti koji postiže i određene rezultate, ali uz puno napora i uz neracionalno trošenje ljudskih, materijalnih, financijskih i … [[Govornik se ne razumije.]] resursa uz otežano postizanje sinergijskih rezultata. Zato je Hrvatska danas i članica i Sjevernoatlantskog saveza EU predana potpori izgradnje mira i međunarodnog poretka utemeljenog na međunarodnom pravu. I RH koristi sve prednosti članstva za jačanje vlastite sigurnosti, ali se ponaša i kao odgovorna članica u jačanju jedinstva ove dvije organizacije te širenja područja stabilnosti izvan naših granica čime se jača unutarnja sigurnost. Na svima nama je da nastavimo i dalje zajednički raditi na holistički uključiv način, pa se još jednom ja se želim zahvaliti svima ovima i vama danas saborskim zastupnicama i zastupnicima. Zahvaljujem se Predsjednici Republike, predsjedniku Vlade, svim tijelima državne uprave, akademske zajednice, organizacijama civilnog društva, privatnog sektora, brojnim stručnjacima i pojedincima, zatim braniteljskim udrugama. Tu su i generali koji su nam također puno pomogli na čelu sa generalom Gotovinom i sigurno i danas još jednom i vama na velikom doprinosu u razvoju ove strategije. Vaša će uloga biti vrlo važna i u procesu praćenja implementacije ove strategije kroz godišnja izvješća, a jasno i kroz usvajanje ove, a i svih budućih strategija nacionalne sigurnosti. Što se tiče Zakona o sustavu domovinske sigurnosti vodili smo računa da imamo jedan sustav. Vi znate mi smo napravili analizu trenutnog stanja sustava nacionalne sigurnosti, vidjeli smo koje su jakosti sustava. Naš sustav sigurnosti ima jakosti. Vidjeli smo koje su slabosti sustava, vidjeli smo koje su prilike za poboljšanje i vidjeli smo koje su prijetnje. Također smo napravili i pest analizu sustava, vidjeli smo koji su to politički, sociološki, tehnološki, ekonomski faktori našeg sustava. Upravo iz te pozicije vodili smo računa da trebamo sustav. Samo sustav jer mi sada govorimo o sustavu nacionalne sigurnosti, međutim stručnjaci koji intenzivno na tome rade oni znaju da niti jednim dokumentom niti je normiran, niti je definiran sustav nacionalne sigurnosti, niti su određeni dijelovi tog sustava. Mi govorimo policija, vojska, sigurnosno-obavještajni sustav, Gorska služba spašavanja, vatrogastvo ali to nigdje nije. Mi sada prvi put, prvi put točno definiramo tko čini sustav domovinske sigurnosti. I mislim da nam je to vrlo važno i vrlo, vrlo bitno. I ono što je druga vrlo bitna stvar u taj sustav domovinske sigurnosti, u to partnerstvo za sigurnost želimo uključiti osim tih svih državnih elemenata koji se bave sigurnosti želimo uključiti i privatni sektor. U privatnom sektoru je jako puno sigurnosti. Evo primjer. Zaštitarske firme imaju skoro preko 20 tisuća zaštitara. HV ima samo 16 tisuća vojnika. Mislim da nemamo jedan komot ni uključiti taj dio. Zatim tu su sigurno predstavnici braniteljskih udruga, zatim, udruga civilnog društva, pa i građana. Jedan građanin, vjerujte mi, u jednom otvorenom sustavom, sa jednom malom informacijom, znate koliko nam može pomoći? Ne možemo zamisliti, tako da mi želimo i te građane upravo sa ciljem da zajedno, angažirano, da možemo se nositi sa svim tim ugrozama i rizicima. Vodili smo se računa i kao što je rekao saborski zastupnik koji je sudjelovao jako puno, kolega Vlaho Orepić, koji je sudjelovao jako puno, pazili smo da ne uđemo u nadležnosti, odnosno, nadležnosti u našoj državi su određene. Točno se zna odgovornost Vlade, što je odgovornost Predsjednice i što je odgovornost svih institucija koje se danas bave sigurnosti. Nismo željeli sada da trošimo vrijeme na to, mislim da nam je to nepotrebno, nego smo željeli na jedan lajt način, kroz tu koordinaciju povezati i želimo povezati, iskordinirati i ono što je vrlo bitno kada baš imamo jednu kriznu situaciju, da možemo napraviti jednu koordinaciju sinergiju, uvezivanje tih svih sposobnosti i ono što smo željeli napraviti, tu jednu nadogradnju postojećeg sustava sigurnosti i mislim kroz zakon, kroz ovaj dio današnje rasprave, kroz sve vaše prijedloge, sugestije, ono sve što je dobro uključiti ćemo u to drugo čitanje, tako da taj zakon se nadogradi i da on stvarno bude jedna dobar korak ka uspostavi jednog pravog, modernog, racionalnog, učinkovitog sustava domovinske sigurnosti. Jasno da u svemu tome moramo voditi računa da taj sustav bude prije svega racionalan, da dijelimo sposobnosti i združimo te sve sposobnosti koje imamo, da bi se s združenim sposobnostima mogli nositi sa svim ovim ugrozama i rizicima s kojima svako suvremeno društvo pa tako i hrvatsko društvo suočeno. I kažem, vjerujem da ćemo jednim zajedničkim radom, ja vas sve skupa molim, ovo je stvar struke i mi i saborski zastupnici, pa čak i ako ministar i političari moramo slušati struku, moramo paziti i moramo voditi računa da razvijamo te sve sposobnosti koje su nam potrebne da bi se mogli nositi sa svim ovim ugrozama i rizicima. Tu je spomenuto pitanje pričuve. Vi znate da ste mi pričuvu imali u domovinskom ratu i zaslugom prije svega gardijskih brigada, ali u tom dijelu i pričuvne brigade i domovinske postrojbe i svi drugi ljudi u Hrvatskoj su jako puno učinili, napravili da se mi obranimo, a kasnije i da se oslobodi prostori koji su bili privremeno okupirani. I naša zadaća je sada da taj pričuvni dio, da, on je potreban i te sposobnosti, proširiti bazu sposobnosti su potrebne, mi smo to zanemarili zbog što nedostataka financijskih sredstva, zbog nedostatne vizije razvoja pričuve. I u ovom sustavu domovinske sigurnosti, nama je pričuva potrebna i ja vjerujem da ćemo korak po korak graditi pričuvu i tu pričuvu također staviti u sustav domovinske sigurnosti i te sposobnosti iz pričuve koje su nam potrebne da nam i ojačaju ove postojeće sposobnosti, tako da već ove godine mi namjeravamo angažirati, odnosno dodatno osposobiti jedne pričuvne snage. Evo, želim još jednom, na kraju se zahvaliti svima vama, na svemu ovome, sve ono što smatramo da je dobro, korisno, potrebno i u okviru strategije, mi ćemo tu uključiti i kažem još jednom Zakona u sustavu domovinske sigurnosti, također ćemo uključiti da bi ti, ta dva dokumenta potrebna Hrvatskoj u ovom trenutku iz pozicije, mislim da smo svjesni da moramo ojačati naš sustav sigurnosti, i mislim da nam je upravo potreban nakon 15 godina da imamo jedan taj strateški dokumenat i da uz taj strateški dokumenat i imamo Zakon o provedbi ili Zakon o sustavu domovinske sigurnosti upravo sa ciljem da taj naš sustav sigurnosti bude bolji, kvalitetniji, brži, da bi se mogao nositi sa svim ovim ugrozama, rizicima u tom dijelu. Evo još jednom hvala vam svima i očekujem također da i dalje angažman svih vas u potpori jačanja sigurnosti u Hrvatskoj. Hvala.
Zahvaljujem potpredsjedniku Vlade i ministru obrane. Imamo dvije replike, prvi je uvaženi kolega Ćelić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani potpredsjedniče Vlade, poštovani ministre obrane, pa evo drago mi je da smo pri izglasavanju strategije nacionalne sigurnosti i drago mi je da u … [[Govornik se ne razumije.]] sigurnosnom okružju se spominju droge. Dakle, za razliku od područja obrane, dugi niz godina i već je krenula priprema nacionalne strategije za suzbijanje zlouporabe droga za razdoblje za 2018. do 2025. i vjerujem da će strategija nacionalne sigurnosti biti važan dokument pri donošenju strategije za suzbijanje zlouporabe opojnih droga. Dakle, Hrvatska je s obzirom na geostrateški položaj na putu između zemalja proizvođača i potrošača na tzv. balkanskoj ruti. Poznato je da heroin iz Afganistana i marihuana kao glavna psihoaktivna tvar iz Albanije idu preko našeg područja i nisu zanemarive zapljene koje čine nadležne institucije. Kada govorimo o drogi neizostavno je govoriti i o kriminalu pa tako UN imaju svoj poseban ured za droge i kriminal. Dakle droge svakako predstavljaju jedan od značajnih čimbenika sigurnosne ugroze i zato je bitno premda samo u jednoj rečenici da i u Nacionalnoj strategiji sigurnosti postoji i taj element i ta dimenzija kao jedan od elemenata sigurnosne ugroze. Hvala.
Zahvaljujem. Druga replika, uvaženi kolega Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovani potpredsjedniče hrvatske Vlade. Evo jedna kratka replika, a vezana je za na kraju krajeva … ovo izlaganje možda to danas nije rečeno, naravno da provođenje strategije zahtjeva i nužnu komunikaciju između svih aktera pa tako i ministarstva jer jedan od ciljeva ove strategije je razvoj gospodarstva. Prema podacima koje sam pročitao 118 tvrtki posluje sa NATO savezom iz RH. Naravno da se ovdje traži visoki standardi i često su vrlo, vrlo kratki rokovi isporuke. NATO savez traži osim naoružanja i vojne opreme to su roba široke potrošnje, IT komunikacijski uređaji, građevinski radovi, obuću, odjeću. U tom smislu bilo bi vrlo dobro, mislim da su to poduzetnici izrazili želju da im ministarstvo bude servis i da im pomogne da čim prije dobiju potrebne certifikate jer navodno se traže određeni certifikati za koje treba određeno vrijeme i mislim da je i tu prilika da eto i kroz strategiju da hrvatski poduzetnici izađu na tržište i na kraju krajeva da razvijamo gospodarstvo, a što je onda preduvjet i bolje sigurnosti naše zemlje. Hvala.
Uvaženi kolega Žagar, hvala puno na ovoj replici. Pa jasno da upravo ono što smo rekli sustav domovinske sigurnosti i njegova temeljena zadaća je da brine o sigurnosti svakog pojedinca, sigurnosti cijele naše Hrvatske. Druga vrlo bitna zadaća tog sustava domovinske sigurnosti je potpora razvoju hrvatske vojne industrije. I kao što znate mi u okviru Ministarstva obrane da smo već početkom poslovne godine preko svih natječaja već početkom godine potpisali ugovor u vrijednosti 230 milijuna kuna upravo sa ciljem da već na početku poslovne godine da zatvorimo taj proces. Znate da su hrvatski vojnici opremljeni u potpunosti sa hrvatskim proizvodima i u svakoj poziciji smo ja kao ministar u poziciji da pomognem hrvatskim proizvođačima. Znate da je bio sajam ASDA u Splitu gdje smo također bili u potpori hrvatske vojne industrije. Znate prije nekih dva mjeseca da je isto naša firma Galeb dobila jedan posao u okviru NATO-a, velik posao tako da svaki dan činimo da bi osnažili hrvatsku vojni industriju. Evo mogu vam i sada najaviti prvi put u 9. mjesec u Afganistan, hrvatski vojnik će otići naoružan sa hrvatskom puškom. Do sada je ona bila rezervna puška, ja sam donio odluku da prvi put tako da želimo pomoći, želimo razvijati gospodarstvo i želimo da sustav domovinske sigurnosti pomogne svim hrvatskim proizvođačima.
Zahvaljujem. I ovim zaključujem raspravu o Prijedlogu zakona o sustavu domovinske sigurnosti i isto tako Prijedlog Strategije nacionalne sigurnosti RH. Zahvaljujem se potpredsjedniku Vlade i ministru obrane i njegovim suradnicima. Čestitam na odlično obavljenom velikom poslu i očekujemo naravno i drugo čitanje. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sada ćemo napraviti jednu stanku od osam minuta. U 16,00 sati nastavljamo s radom Izvješće o sastanku Europskog vijeća održanog 22. i 23. lipnja, te o sastanku Europskog vijeća u formatu E27 koji se održao 29. travnja u Bruxellesu o tome će govoriti predsjednik Vlade RH. STANKA U 15,50 SATI. Prijedlog Strategije nacionalne sigurnosti RH, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Klub zastupnika SDP-a, Klub zastupnika SDSS-a i zastupnik Ante Sanader. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima, ovdje je Tomislav Ivić, državni tajnik u Ministarstvu obrane. Molim vas idemo slijedećim redoslijedom, prvi je Klub zastupnika SDP-a, amandman broj jedan.
Ne prihvaća se. Obrazloženje. Navedeno je prepoznato u izvorišnim osnovama Ustava RH, pa predlagateljica smatra da to nije potrebno navoditi u predloženoj Strategiji nacionalne sigurnosti RH koja se donosi na temelju Ustava RH. Predloženo nije prepoznato ni u važećoj Strategiji nacionalne sigurnosti RH iz 2002. godine, a ni u nacrtima Strategija nacionalne sigurnosti RH koji su izrađivani 2010. i 2012. godine. Uz to, navodim da je Hrvatskim sabor donio 2005. godine Deklaraciju o antifašizmu te nema potrebe da se to navodi da se to navodi i u ovom dokumentu.
Zahvaljujem se. U ime kluba SDP-a, da li će se netko očitovati? Kolega Klisović, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče, mi smo u najboljoj vjeri predložili naš amandman. Dakle amandman, vi ste u pravu, se temelji na hrvatskom Ustavu, ova Strategija nacionalne sigurnosti je temeljna strategija naše države i izraz političke volje ovog Sabore i Vlade koja ju predlaže. I zato je nužno uz Domovinski rat spomenuti i antifašizam kao vrijednosni temelj naše zemlje. Ako se to ne bude tako napravilo, postojat će velika sumnja zašto se to ne radi. Ako se sjetimo rasprave koju smo imali u ovom Saboru, svi zastupnici u ovoj sabornici su se deklarirali kao antifašisti i da podupiru antifašizam kao vrijednosni temelj naše države. Prema toma nema razloga da se ovaj, ili gotovo svi, oprostite, možda nisu baš svi, nema razloga zašto bi se ovaj amandman odbio. Ukoliko je Vlada stvarno vjerodostojna, ukoliko Vlada stvarno poštuje političko nasljeđe i politiku predsjednika Tuđmana, prvog predsjednika HDZ-a, ukoliko ljudi koji sjede u ovoj sabornici i deklarirali su se u raspravi kao antifašisti, stvarno će svoje riječi potvrditi svojim djelima i pokazati na koji način poštuju i na koji način tumače hrvatski Ustav. Prema toma, ja još uvijek ne vidim razloga i vaše objašnjenje je nesuvislo, da postoji razlog zašto politička volja ovog Sabora, politička volja Vlade ne bi bila sadržana u Strategiji nacionalne sigurnosti i time bi doveli strategiju potpuno u skladu sa Ustavom jer puno puta smo rekli antifašizam i tekovine antifašizma, vrijednosti antifašizma kao i Domovinski rat jesu temelji naše države i našeg društva. I zato molim da još jedanput razmilite prije nego što budete glasali o ovim amandmanima, što će hrvatski građani misliti o ljudima koji govore jedno, a rade drugo. Hvala lijepo. I tražim glasanje, naravno o amandmanu.
Molim vas pristupimo glasovanju oko amandmana SDP-a koje vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio dovoljan broj glasova i dakle nije postao dio ove strategije. Prelazimo sada na amandmane Kluba zastupnika SDSS-a. Krenimo sa amandmanom broj jedan.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Obrazloženje. U ovom odlomku je navedeno da će se RH razvijati kao demokratska i slobodna država koja je sposobna štititi svoje stanovništvo, teritorij i suverenitet, nacionalni identitet, najviše vrednote ustavnog poretka, ljudska prava i slobode. Budući da su u članku 3. Ustava RH pobrojane najviše vrednote ustavnog poretka RH u koje između ostalog pripada i nacionalna ravnopravnost smatramo da nema potrebe posebno izdvajati nacionalnu ravnopravnost u odnosu na druge najviše vrednote ustavnog poretka. Ljudska prava i slobode istaknuti su u viziji jer se Strategija nacionalne sigurnosti RH temelji na modelu ljudske sigurnosti u kojem se sigurnost ne provodi na način da se ugrožavaju i potiru ljudska prava i slobode, a i sustav domovinske sigurnosti temelji se na poštivanju ljudskih prava i sloboda.
Kolega Milošević, izvolite očitovanje.
U ime kluba SDSS-a prihvaćam obrazloženje Vlade i povlačim amandman.
Hvala vam. Amandman broj dva.
Ne prihvaća se. Obrazloženje. Cijeli odlomak odnosi se na izazov masovnih migracijskih kretanja prema Europi, migracije, migranti i izbjeglice, te nije jasno na što se odnosi navođenje porasta socijalne i ekonomske nejednakosti i populističkih politika. Porast socijalne i ekonomske nejednakosti je problem koji se događa u državama, te su masovna migracijska kretanja prema Europi uzrokovana i socijalnim i ekonomskim nejednakostima iz kojih država dolaze migranti i izbjeglice.
Izvolite kolega Miloševiću.
U ime kluba SDSS-a prihvaćam obrazloženje Vlade i povlačim amandman.
Hvala lijepa. Treći amandman.
Vlada prihvaća treći amandman.
On postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 4.
Vlada ne prihvaća navedeni amandman. Obrazloženje. U ovom poglavlju se isključivo opisuju sigurnosne prijetnje, rizici, izazovi za RH i ne daju se odgovori na što se odnosi predloženo. Odgovor je dan u 4 poglavlju u strateškom cilju dostizanje najvišeg stupnja sigurnosti, zaštita stanovništva, te kritičnih infrastruktura.
Izvolite kolega Milošević.
U ime kluba SDSS-a prihvaćam obrazloženje i povlačim amandman.
Hvala. Amandman broj 5.
Amandman se ne prihvaća. Smatramo da je nepotrebno da se u naslovu strateškog cilja posebno ističe regionalno ravnomjerno razvijeno gospodarstvo jer je ono obuhvaćeno u razvoju snažnog i održivog gospodarstva. Kod upisivanja instrumenata i mehanizama za provedbu ovog cilja obuhvaćena su različita područja, pa nema smisla da se neka od njih posebno biraju, ističu u naslovu cilja koji treba ostati na generičkoj razini.
Izvolite kolega Milošević.
U ime kluba SDSS-a prihvaćam obrazloženje i povlačim amandman.
Amandman broj 6.
Vlada prihvaća navedeni amandman.
Postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 7.
Također prihvaća.
I on postaje sastavni dio zakona. Amandman broj 8.
Također Vlada prihvaća i ovaj amandman.
I taj amandman postaje sastavni dio zakona. Amandman 9.
Vlada ne prihvaća. Obrazloženje. Pojam „sve žrtve pale za Hrvatsku“ obuhvaća i civilne žrtve i sve žrtve rata, te ih nema potrebe posebno navoditi jer sve žrtve pale za Hrvatsku su i civilne žrtve i sve žrtve rata.
Hvala. Izvolite kolega Milošević.
Klub SDSS-a prihvaća obrazloženje i povlačimo amandman.
Zahvaljujem. I amandman broj 10.
Vlada prihvaća navedeni amandman.
I taj amandman postaje sastavni dio zakona. Sada prelazimo na amandman zastupnika Ante Sanadera.
Vlada prihvaća navedeni amandman.
I taj amandman postaje sastavni dio zakona, strategije. Ispričavam se. Sukladno prijedlozima saborskih radnih tijela dajem na glasovanje Prijedlog Strategije nacionalne sigurnosti RH zajedno sa amandmanima koje je prihvatila Vlada. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 98 glasova za i 35 suzdržanih donijeta Strategija nacionalne sigurnosti RH zajedno za prihvaćenim amandmanima. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 16,05 SATI]] Dame i gospodo nastavljamo s radom. Na redu je: - Izvješće o sastanku Europskog vijeća održanom 22. i 23. lipnja 2017. te o sastanku Europskog vijeća u formatu EU 27 koji se održao 29. travnja u Briselu; Podnositelj izvješća je predsjednik Vlade Republike Hrvatske. Predsjednik Vlade Republike Hrvatske podnijeti će izvješće u skladu sa člankom 11. Zakona o suradnji Hrvatskoga sabora i Vlade Republike Hrvatske u europskim poslovima. Izvješće ste primili na sjednici. Pozdravljam predsjednika Vlade i molim da podnese uvodno izvješće. Izvolite predsjedniče Vlade.
Dobar dan još jednom, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskoga sabora, poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Prema već našoj ustaljenoj praksi imamo prigodu nakon zadnjeg Europskog vijeća uoči ljetne stanke razmotriti osnovne aspekte zaključaka nakon rasprave koju smo vodili u četvrtak i petak u Briselu. Iskoristiti ću ovu prigodu a to ste vidjeli u izvješću koje je na vašim klupama da se kratko na kraju osvrnem i na sastanak u formatu EU 27 koji je bio 29. travnja a u kontekstu usvajanja mandata za pregovore sukladno članku 50. o izlasku Ujedinjene Kraljevine iz EU. Glavne raspravne teme ovog zadnjeg Europskoga vijeća bile su sigurnost i obrana, rast i zapošljavanje, konkurentnost, migracije, Pariški sporazum o klimi, digitalna Europa i teme iz vanjskih odnosa. Kada je riječ o pitanjima sigurnosti i obrane ključni naglasak bio je na borbi protiv terorizma, sprječavanju terorističke propagande na internetu, prije svega jačanjem razmjene informacija i jačanjem kontrola i zaštite vanjskih granica EU. Naravno da je većina kolega istaknula i izrazila sućut kao i ja britanskoj premijerki May na nizu terorističkih napada koji su se dogodili u Ujedinjenoj Kraljevini prije nekoliko tjedana. Zadaća i EU ali i hrvatske Vlade je jamčiti sigurnost našim državljanima, svima koji borave u RH, pa je u kontekstu ove teme koja je bila ključna tema na početku sastanka dobro da je koincidirala i sa raspravom jutros ovdje u Hrvatskom saboru o Strategiji nacionalne sigurnosti, o zakonu, o sustavu domovinske sigurnosti gdje je potpredsjednik Vlade Krstičević predstavio zajedno samnom proces i aktivnosti koje su se odvijale proteklih 8 mjeseci. Na razini EU ključan naglasak stavlja se na sprječavanje radikalizacije vlastitih građana. Dakle to je problem koji nije toliko vidljiv niti prisutan u našem društvu. Međutim u brojnim, osobito velikim starim članicama EU to je pitanje od prvorazrednoga značaja zajedno i sa vrlo osjetljivim pitanjem povratka stranih boraca sa ratišta na Bliskom istoku, Srednjem istoku, osobito Sirije i Iraka. Na vijeću smo zaključili kako je bolja kontrola vanjskih granica. Jedan od najvažnijih aspekta i zadaća institucija Unije i država članica. Stoga se priprema i očekuje i provedba novog zakonodavnog paketa o tzv. pametnim granicama dakle sustav ulaska i izlaska u EU te sustav za informacije o putovanjima i njihovom odobrenju. Mi smo sa tog aspekta u jednoj posebnom položaju kao država koja se sprema za ispunjavanje svih obaveza koje podrazumijeva ulazak u šengenski prostor te evo i jučer, želim to podsjetiti, smo imali prigodu formalno spojiti naše sustave na šengenski informacijski sustav, znate i sami koliko je to bitno i za stjecanje kredibiliteta kao partnera unutar EU koji je u stanju kvalitetno kontrolirati, bilježiti sustavno sve ulaske i izlaske na naš teritorij. A naravno da će nam ta mogućnost šengenskih baza podataka dati prigodu i da puno bolje, puno brže riješimo i određene zahtjeve i pitanja koja imaju na dnevnom redu i naša tijela. Stoga smo u zaključke ubacili jednu rečenicu kada je riječ o ovom pitanju da se uzmu specifične okolnosti onih država članica koje još nisu u poziciji da u potpunosti primjenjuju šengensku pravnu stečevinu. Sličnu formulaciju ovaj puta još precizniju uvrstili smo ju u prosincu i ta nam je formulacija omogućila onaj dogovor koji se odnosio na revidirani šengenski zakonik koji je stupio na snagu 7. travnja i vidjeli ste probleme koji su nastali u vrijeme uskršnjih blagdana. Za dogovor i pravnu podlogu od strane Europske komisije u dijalogu sa kolegom Cerarom i predsjednikom komisije Tuskom da smo izbjegli gužve na granici od našeg susreta 29. travnja. Sa ovakvom formulacijom ostavljamo prostor da Hrvatska s obzirom da nitko ne može sa punom sigurnošću znati u kom trenutku će doći do političke odluke i našega članstva u Schengenu, da možemo imati određeni manevarski prostor i nastojati prilagoditi pravne instrumente koji će se u međuvremenu usvajati na razini institucija Europske unije. Dakle poanta je da imamo jednak status kao i drugi. Kada je riječ o temama obrane i vanjske politike visoka predstavnica Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku Federica Mogherini dala je i svoje pismeno a naravno i usmeno izvješće o provedbi globalne strategije EU na području sigurnosti i obrane. Ona će inače boraviti u Hrvatskoj, u petak navečer, doći će na završni dio sastanka procesa suradnje u jugoistočnoj Europi i večer uoči početka tradicionalnog Dubrovnik foruma gdje će imati prigodu razgovarati sa ključnim dužnosnicima i čelnicima država jugoistočne Europe i onih koji će biti na ovome forumu. Mi smo naravno pozdravili daljnji napredak i aktivnosti u provedbi ove globalne strategije, sa sada realnim okvirom od godinu dana u 5 ključnih prioriteta, jača suradnja u području sigurnosti obrane, izgradnja tzv. koncepta otpornosti država članica i društava država članica na sve sigurnosne ugroze s kojima smo danas suočeni, na integrirani pristup rješavanju sukoba i globalnih kriza, na koncept tzv. kooperativnih regionalnih poredaka te na onu zadnju točku, a to je dati ključan doprinos EU-u, u pitanju globalnoga upravljanja u 21. stoljeću. Također, smatramo da je ključno ostvariti dodatni napredak u području stalne strukturirane suradnje, ona je osobito važna za daljnji napredak boljeg korištenja naših sposobnosti u području obrambene politike. Hrvatska će sa svoje strane naravno, inzistirati na našoj, možemo sada već reći tradicionalnoj poziciji, da je Sjevernoatlantski savez temelj kolektivne obrane važna poveznica transatlantske suradnje ali jednako tako podržavamo i jačanje vojnih sposobnosti, obrambenih sposobnosti, instrumenata koji se u proteklih petnaestak godina vrlo dinamično razvijaju u okrilju EU-a i stoga ćemo se zalagati i za uključivost i solidarnost i komplementarnost svih djelovanja EU u ovom području sa onim što se radi i što mi poduzimamo u okviru Sjevernoatlantskoga saveza. Kada je riječ o pitanjima rasta zapošljavanja i konkurentnosti, za nas je posebno bilo važno što se formalno došlo do usvajanja onih odluka koje su već bile odobrene na razini vijeća, osobito Vijeća za ekonomska i financijska pitanja, dakle ovogodišnji ciklus europskoga semestra gdje je Hrvatska kao što znate nakon specifičnih preporuka, 2016. i 2017. ostvarila svoje ciljeve koje se odnose na fiskalnu konsolidaciju. I stoga je Europsko vijeće potvrdilo izlazak RH iz korektivnog mehanizma pakta o stabilnosti i rastu, odnosno o postupku u slučaju prekomjernoga deficita. Znamo da je uz nas tako postignuće na ovome vijeću i u lipnju na razini ministara i sada na Europskom vijeću, ostvario također i Portugal. Sami zaključci odnosili su se na pozitivne poruke glede produbljivanja jedinstvenoga tržišta, postizanja napretka u svim njegovim elementima, poticanja rasta, otvaranja novih radnih mjesta i promicanja ulaganja i inovacija. Glavna rasprava vodila se u kontekstu određenih protekcionističkih trendova, koji postoje na globalnoj razini, osobito glede nekih velikih država i u tom smislu održana je rasprava kako da se izbalansira i upravlja u biti procesom globalizacije, sustavom, multilateralnim sustavom međunarodne trgovine, prije svega utemeljenim na pravilima Svjetske trgovinske organizacije, a da se istodobno unija koja je na neki način glavni promicatelj slobodne trgovine, dođe u poziciju da je spremna i sposobna provoditi sve trgovinske sporazume na način da oni pridonose našem gospodarskom rastu i stvaranju novih radnih mjesta. Nekoliko država članica je upravo zbog takvih globalnih okolnosti istaknulo mogućnost zaštitnih mehanizama i prije svega svojevrsnog screeninga ali i snimanja stranih ulaganja te instrumenata međunarodne nabave, dakle međunarodne javne nabave, na način da se štite strateški sektori. Većina država članica ima posebno zakonodavstvo gdje vodi računa o tome što su to strateška ulaganja u njihove zemlje i očito je da su neke države članice primijetile da neke globalne sile ulažu u one sektore koji su od nacionalnog interesa i značaja te žele na određeni način postrožiti mehanizme kontrole, imati temeljiti uvid u pojedine sektore koji idu malo dalje od obrambene industrije. Kada je riječ o prioritetima godišnjeg pregleda rasta za 2017. godinu, bitno je istaknuti da nam je svoje tradicionalno izlaganje podnio i predsjednik Europske središnje banke, Mario Draghi, koji je iznio ukupnu ocjenu ekonomske situacije u EU-u, potvrdio nastavak pozitivnih uzastopnih trendova u 16 kvartala glede gospodarskog rasta. Stopa nezaposlenosti EU-a, danas je na razini 2009., prema tome to su pozitivni podaci i trendovi koje imamo, koji utječu naravno i na gospodarske trendove u Hrvatskoj, u ovom trenutku su ocjenjeni kao pozitivni. U proteklim godinama kreirano je 5 milijuna novih radnih mjesta na razini na EU-a, što je puno više na odnosu na razdoblje krize prije otprilike desetak godina u odnosu na druge zemlje, osobito na SAD. U ovom trenutku, komisija procjenjuje da je kada je riječ o Hrvatskoj, situacija u području javnih financija, bitno poboljšana, te očekuje nastavak trendova pametne fiskalne konsolidacije koju provodimo zadnjih nekoliko godina i koja nas u ovom trenutku kvalificira među one zemlje za koje se može reći da su u pozitivnim trendovima. A to se potvrđuje i rastom BDP-a i rastom uvoza i evo, na današnji dan broj nezaposlenih u Hrvatskoj je 170 tisuća ljudi, što je najbolji podatak nakon niza, niza godina, a trenutno je više od 53 tisuće ljudi zaposleno više nego prije 2 godine. To su sve podaci koji su važni, dobro je bilo i koincidiralo je sa boravkom u Briselu, da je Europska komisija odobrila baš taj dan i sredstva u iznosu od 90 milijuna eura za niz projekata u prometnoj politici, od čega je čak 72 milijuna eura bespovratnih sredstava, prema tome polako evo na pragu četvrte godišnjice našeg članstva u EU-u, vidimo određenu bržu dinamiku apsorpcije europskih sredstava. Tema koja je također zaokupirala šefove država i vlada. Bilo je pitanje migracija. Dakle, ona je možemo slobodno reći u zadnjih nekoliko godina na svakom Europskom vijeću vrlo važna tema. Suglasje postoji oko daljnjeg angažmana da se ide ka rješavanju uzroka problema migracija, dakle puno dalje od naših granica, puno dalje od naših najbližih susjeda sa jednim koherentnim djelovanjem i vanjske i sigurnosne i trgovinske, razvojne politike misija koje zajednički poduzimamo, partnerstva sa drugim organizacijama, sa međunarodnim nevladinim organizacijama i dijalogom sa onim zemljama koje su po mnogim kriterijima zemlje koje ili same po sebi nisu uspjeli imaju krhke situacije siromaštvo, ratove, sukobe i sve one druge uzroke koji generiraju trendove poput velikih migracijsko-izbjegličkih valova kojima smo svjedočili proteklih godina. Mi smo se naravno zauzeli za reformu zajedničkog europskog sustava azila, jačanje zajedničke azilne politike, te provedbu načela solidarnosti, a osobito u kontekstu onih zemalja koje su najviše pogođene izbjegličkom krizom. U ovom trenutku dominantan fokus je na ipak pojačani priljev migranata preko srednje mediteranske rute. Kada je riječ o istočnom mediteranskom balkanskom pravcu tu je intenzitet migracija nešto niži, premda se i tu bilježe određena kretanja. Ali još uvijek možemo reći a i to se vidi u krajnjoj liniji i u Hrvatskoj da taj smjer nije posebno intenzivan u ovom trenutku. Sa aspekta Hrvatske izrazito je važno da držimo dijalog i poštujemo dogovor između EU i Turske od prošle godine, budući da bez ikakvih dilema je pozicija Turske, njen geografski položaj i činjenica koliko milijuna izbjeglica i migranata jest na njenom teritoriju u ovom trenutku predstavlja kapitalno pitanje da li će ili ne ta istočno-mediteranska ruta biti aktivna ili ne. I stoga unatoč svim drugim temama koje se odnose na poštivanje vladavine prava, ljudskih prava, sloboda medija, općenito funkcioniranje institucija u Turskoj naša je pozicija kontinuirano takva da moramo voditi ozbiljan dijalog sa Turskom jer njeni stavovi i njeni potezi ovise vrlo izravno na dinamiku mogućih daljnjih valova koji bi imali migracijsko-izbjeglički karakter. Raspravili smo i najnoviju situaciju glede Pariškoga sporazuma o klimi. Raspoloženje svih članica EU naravno da nije ni malo naklonjeno recentnim vijestima o najavljenom izlasku SAD-a iz tog sporazuma, budući da je riječ o multilateralnom sporazumu koji je nastavak procesa koji traje niz godina i koji sa aspekta EU treba poštovati, nastojati ga maksimalno provesti i pokušati vidjeti i u dijalogu sa SAD-om kako da se ukoliko ne u cijelosti, onda barem u nekim aspektima pristupi dogovorima koji su ostvareni u Parizu. Tema digitalne Europe je važna za europskog gospodarstvo. Bila je dijelom i rasprave. Zemlja koja je sljedeća predsjedateljica, dakle nakon Malte čiji mandat će završiti na kraju lipnja koja preuzima predsjedanje je Estonija. Estonija je jedna od novih članica, manjih država, ali država koja je postigla izrazito velika postignuća u pogledu provedbe digitalne AGENDA-e, u pogledu elektronskog funkcioniranja uopće od administracije do tvrtki, do načina i kulture poslovanja, te je sasvim jasno da će upravo za njih ta tema biti najvažnija. Najavili su jedan poseban sastanak na vrhu koji će biti u Estoniji koncem rujna gdje će se u fokus staviti jedinstveno digitalno tržište, potencijal kreiranja skoro do 4 milijuna novih radnih mjesta, a znate i sami da su procjene provedbe digitalne AGENDA-e otprilike 340 milijardi eura rasta i doprinosa europskom BDP-u. Kada je riječ o raspravi koju smo vodili o vanjskim odnosima ta tema je najčešće u smislu tehnologije sastanka dio rasprave koji se odvija tijekom radne večere. Raspravljeno je nekoliko ključnih tema. Posebno je bila bitna tema koja se odnosila na produljenje režima restriktivnih mjera prema Ruskoj federaciji za dodatnih šest mjeseci, gdje su dvije države članice koje su vodeće u provedbi politike EU, a i uopće možemo reći Međunarodne zajednice glede situacije u Ukrajini. Dakle, kancelarka Merkel i francuski predsjednik Macron kojem to bio prvi dolazak na Europsko vijeće predstavili napore u provedbi Sporazuma iz Minska u okviru normandijskoga formata, dakle dijaloga između čelnih ljudi Francuske, Njemačke, Ukrajine i Rusije gdje je ipak vidljivo da velikih pomaka i stvarnih rezultata od procesa koji se vodi u ovom trenutku nema. Dakle, uskoro će biti tri godine od Sporazuma iz Minska. Kao što se sjećate oni su bili postignuti početkom rujna 2014. godine i trendovi koji prijete na neki način je sličan scenarij za Ukrajinu za oblasti Donjecka i Luhanska kakav je vidljiv u smislu zamrznutih konflikata proteklih godina u Gruziji. I upravo na tom tragu i ne samo Francuska i Njemačka, nego cijela EU traži mehanizme kako pridonijeti tom procesu. Ja sam kolege izvijestio o aktivnostima radne skupine koje imamo zajedno sa našim ukrajinskim kolegama. Evo ovdje je Zdravka Bušić, državna tajnica koja će sudjelovati idućeg tjedna u Londonu na posebnom sastanku kojeg zajednički organiziraju britanski ministar Boris Johnson, ukrajinski ministar Pavlo Klinkin sa niz članica EU, gdje se nastoji na jednoj široj platformi napraviti upravo ono što mi radimo pomoć europskoj AGENDA-i. Ukrajina je istodobno prenošenje iskustava iz procesa mirne reintegracije koji je po našem dubokom uvjerenju glede kataloga mjera i aktivnosti koje se mogu poduzimati isključivo komplementaran sa onim što radi normandijska skupina sa onim što radi Organizacija za europsku sigurnost i suradnju predvođena posebnim izaslanikom austrijskim diplomatom Martinom Sajdikom koji je inače dobar prijatelj i poznavatelj Hrvatske, koji na dnevnoj bazi nastoji pridonijeti provedbi sporazuma iz Minska i sprječavanju jednog dugotrajnog zamrznutoga konflikta koji bi se u protivnom dogodio sa naše strane možemo reći da dajemo baš onakav … [[Govornik se ne razumije.]] doprinos kakav se očekuje od Hrvatske u ovom okolnostima s obzirom na neka slična povijesna iskustva. Od drugih vanjsko političkih tema, predsjednik Europskoga vijeća i predsjednik Komisije Junker, su nas izvijestili detaljno o sastavnima koje su održali i sa Turskom i sa američkim predsjednikom Trumpom, sa kineskim čelnicima, dakle, jedan uži krug čelnika europskih institucija, vodio je nekoliko dijaloga od našeg susreta posljednjeg koji je bio 29. travnja. Tema koja je naravno sada postala nezaobilazna tema svih europskih vijeća je početak pregovora sukladno članku 50. o izlasku UK iz EU. Znate i sami da je ovlašteni, glavni pregovarač sa strane Unije Mišel Barnije, bivši povjerenik i bivši francuski ministar i to nekoliko resora, ne samo vanjskih poslova, gdje je prije svega u ovom trenutku objašnjenja metodologija pregovora koja će se odvijati u ciklusima, svaki tjedan će biti otprilike, bilo neformalni kontakt na jednoj nižoj razini, sami pregovori i konzultacije u Bruxellesu, konzultacije sa državama članicama, a britanska primjerka May, dala je jednu određenu, ohrabrujuću poruku, o tome da želi, da državljani, članice EU, koji jesu u UK, zadrže svoja stečajna prava, status Hrvatske u tom kontekstu je ponešto specifičan, međutim jasno artikulirali našu poziciju i pred svih 27 članica, a ja sam to rekao direktno premijerki May. Dakle, Hrvatska je u položaju da je zadnja država članica, članica koja će u ekonomskom financijskom smislu imati najmanje posljedica na međusobne odnose kada je riječ o dovršetku ovog procesa koji će očito trajati minimalno 2 godine pred nama. Da želimo, premda je UK jedna od onih zemalja koje su iskoristile onu formulu koju se sjećate iz našeg pristupnog ugovora, da zbog zaštite tržišta rada pojedine države članice mogu imati prijelazne periode od 2 godine, pa 3 godine pa još 2 godine, dakle, maksimalno 7 godina. UK trenutno u evo, zadnjoj, početku zadnje godine tog modela formule 2 + 3, međutim naša je pozicija da želimo da hrvatski državljani da imaju jednak status kao i ostale države članice i na tome ćemo u procesu pregovora inzistirati i mislim da postoji visoki stupanj razumijevanja i kod komisija i kod britanske strane da se to i realizira jer se u krajnjoj liniji i ne radi o prevelikom broju ljudi, tj. naših državljana. Teme koje su također bile raspravljene na kraju tog dijela sastanka, bila je rasprava o preseljenju 2 agencije sa sjedištem o Londonu, dakle Europska agencija za lijekove, Europska agencija za banke, Europsko vijeće prihvatilo je određeni set kriterija kako uopće doći u poziciju da se odlučuje o budućem sjedištu. Usvojeni su svojevrsni kriterije, ono što je hrvatskoj javnosti već poznato, čak 21 država članica izrazila ambicije da preuze središte Europske agencije za lijekove. Jedna od tih 21 je i Hrvatska, mi smo osnovali radnu skupinu, znači na čelu je ministar zdravstva Kujundžić, uključeni su svi relevantni resori, u ovom trenutku kriteriji koji su možemo reći, donekle favorobilni za Hrvatsku s obzirom da smo jedna od onih članica koja nema trenutno sjedište niti jedne europske agencije, to je svakako pozitivan aspekt, pozitivan je aspekt i tradicija našeg javnog zdravstva, farmaceutike, itd. No, ono što je bitno, voditi će se jako puno računa o tome kakvi su konkretni prijedlozi glede, možemo reći same zgrade u kojoj bi se smjestila Europska agencija za lijekove, dakle, treba voditi računa da je tamo trenutno oko 900 zaposlenika, 36000 ljudi godišnje dolazi na brojne sastanke, uglavnom su to liječnici, farmaceuti, pravnici koji se bave pitanjima iz nadležnosti agencije i ono što je jako važno, važni su kriteriji prometni, dakle, dostupnost i sve ostale pogodnosti koje mogu biti. Naravno da činjenica da je trenutno ta agencija u Londonu predstavlja, možemo reći visoke standarde u smislu internacionalizacije načina života ljudi koji su tamo zaposleni, ali i Hrvatska će do roka, a taj rok je 31. srpnja, podnijeti svoju kandidaturu, nakon toga će se suprotno ovim kriterijima, donositi odluke o tome u koju će zemlju ići ove dvije agencija, intencija je da se odluke donesu otprilike do listopada ili studenoga ukoliko sve bude išlo prema planu. Samo na kraju da kažem nekoliko riječi o tome sastanku koji je bio 29. travnja. Dakle, sastanak u formatu 27, kada je usvojen pregovarački okvir, on je za Hrvatsku bio puno relevantniji s obzirom na aktivnosti koje smo imali na margini, a te aktivnosti su se odnosile na ono što sam kazao, dogovor sa slovenskim premjerom i predsjednikom Komisije Junkerom, predsjednikom Europskog vijeća o tome da se na graničnim prijelazima, nakon što se konstituiraju veće gužve u dogovoru dviju policija, prelaze sa sustavnih na ciljane kontrole, i kao što vidite, od tog 29. travnja, uglavnom bez većih poteškoća odvija se promet između Slovenije i Hrvatske. Ključna argumentacija koju smo dali je da ne smije biti prevelike razlike između onih članica EU koje su danas u Schengenu od onih koji nisu, mi našu vjerodostojnost dokazujemo kvalitetnom kontrolom ulaska, odnosno izlaske iz Hrvatske na granicama sa nečlanicama Unije, dakle u svim drugim susjednim državama, a ovaj sustav koji smo uspostavili na granici sa Slovenijom omogućuje nam da štitimo naše nacionalne interese, prije svega ekonomske. Hrvatska je turistička destinacija, 70% naših gostiju dolazi cestovnim putem, bilo osobnim vozilima bilo autobusima prema tome znamo koliko je bitan taj aspekt za naše gospodarstvo. A znate i sami da je udio turizma otprilike 18, 19% u hrvatskome BDP-u. S te strane bilo je dosta razumijevanja kod ključnih čelnika i komisije i Europskoga vijeća, ali i drugih kolega. Moj je dojam da neovisno o onome što će se zbivati sutra moramo nastaviti dijalog sa Slovenijom, dakle naše pozicije glede presude Arbitražnoga suda i cijelog arbitražnog procesa iz kojeg je Hrvatska vrlo decidirano odlukom Hrvatskoga sabora iz srpnja 2015. izašla moraju biti čvrste, konzistentne. Očekujem jedinstvo svih političkih aktera i na tom tragu sam iskoristio prigodu boraveći u Bruxellesu u četvrtak i petak da upravo tu poruku pošaljem našim kolegama i čelnicima institucija EU. Naravno da je za nas na pitanje granice, pitanje o kojem odlučuje Hrvatski sabor. Arbitraža je za nas nepovratno kompromitirana, same ostavke koje su dali u tom trenutku i od Slovenije delegiranih sudaca, slovenska agentica čine tu arbitražu nepovratno korumpiranom sa aspekta Hrvatske i zato odluke Arbitražnoga suda neovisno o tome što će i kako komentirati bilo koji drugi akter, bilo koja država ili međunarodna organizacija za Hrvatsku nisu prihvatljive i mi s te strane unatoč formalnom signalu koji smo dobili od Arbitražnoga suda da se sutra u nekom trenutku prihvati fizički sama presuda Vlada RH donijela je odluku da tako nešto ne učini, dakle za nas ta presuda nema relevantnost pa je nećemo ni primiti nego ćemo je pretpostavljam znati kada ona bude objavljena na Internetu odnosno u prijenosu koji će biti sutra popodne. Naše pozicije su čvrste, na njima ćemo ustrajati i očekujemo u tom smislu čvrstu potporu Hrvatskoga sabora. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade. Imamo devet replika. Prvi je zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani premijeru. 27.10.2016. na prvoj sjednici vaše Vlade na prijedlog MOST-a tada je donešena odluka da se krene u konzultacije o proglašenju isključivog gospodarskog pojasa. Pošto ste bili sa čelnicima EU, sada ste dali izvješće, a pošto je isključivi gospodarski pojas zaštita nacionalnog interesa i našeg prirodnog resursa od iskorištavanja i ne samo ribe nego uništavanja našega podmorja od ribarskih stranih flota, a isključivi gospodarski pojas bi bio zaštita nacionalnih interesa, da li ste razgovarali sa svojim kolegama čelnicima i našim susjedima temeljem odluke koja je donesena na prvoj sjednici Vlade 27.10. o zaštiti nacionalnih interesa našega mora od uzurpacije stranih brodskih kompanija. A također znamo i da strani brodovi, tankeri isperu i svoje rezervoare i stvara se velika naftna mrlja i naravno ugrožava se i turizam, a samim tim i ekološki naš pojas u Jadranskom moru.
Hvala. Odgovor na repliku.
Cijenjeni kolega Bulj, koliko se ja sjećam u toj odluci je dan rok od godinu dana, dakle u odluci na koju vi sada spominjete dan je rok Vladi RH, prije svega Ministarstvu vanjskih i europskih poslova od godinu dana da provede konzultacije o toj temi. Na ovom Europskom vijeću ja o tome nisam razgovarao, to ću vam otvoreno reći jer smo imali druge prioritetne teme koje su u ovom trenutku puno važnije, ali su na određeni način povezane i s ovim što sam govorio oko arbitraže i oko činjenice da je ovaj Hrvatski sabor proglasio zaštićeni ekološko-ribolovni pojas. Rasprava o IGP-u vodila se početkom onog prošlog desetljeća, ako se sjećate 2001., druge i treće odluke su donošene tada, uvažavao se kontekst i međunarodnoga prava, ali se isto tako uvažavao i europski kontekst osobito u onoj fazi kada je Hrvatska pristupala EU. Temeljito izvješće o tom konzultacijama Vlada će podnijeti Hrvatskom saboru na kraju proteka roka na koji ste se vi sami pozvali. Hvala.
Zahvaljujem. Druga replika uvaženi kolega Panenić.
Hvala lijepo. Poštovani predsjedniče Vlade. U izvješću vidio sam i sami ste napomenuli da su iznesena stajališta u okviru teme europskog semestra i izvješća o ekonomsko-financijskoj situaciji u EU gdje je rečeno pozitivni trendovi kroz 16 uzastopnih kvartala. Navedeno je da je razina nezaposlenosti na razini 2009., značajno se smanjila, kreirano pet milijuna mjesta. Nisam vidio vaše stajalište i što se prenijeli vašim kolegama o rezultatima vaše Vlade jel zadnje imamo tromjesečje koje je izneseno da je pad BPD-a na 2,5%. to samo pokazuje da će biti problem i sa proračunom jer ste projicirali vaš proračun na 3,2% pa bi to onda značilo da ćete u buduće vrijeme morati značajno napraviti neke korekcije u samome proračunu. Ne znam dali ste komunicirali da je rast trgovine pao sa 7,7% godišnje na ukupno 2,8 na godišnjoj razini, iako je provedena porezna reforma koja je trebala napraviti značajno rasterećenje građana, ali to nije utjecalo na trgovinu. Ono što je drago mi je da se spominje u samom izvješću izašli smo iz procedure prekomjernoga deficita, međutim moram podsjetit da je to ipak rezultat vlade Tihomira Oreškovića to je za 2016. godinu, ali s ovim pokazateljima trebat će puno raditi u okviru vaše Vlade da ovi pokazatelji doprinesu da ostanemo izvan te procedure. Pa me evo zanima koje je vaše stajalište bilo i koje su bile reakcije vaših kolega na ove pokazatelje. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Dakle, kolega Panenić budući da vi niste bili fizički na tim sastancima, dakle kada gospodin … [[Govornik se ne razumije.]] daje ukupnu ocjenu gospodarskih i financijskih trendova na razini EU ne očekuje se onda jedan … [[Govornik se ne razumije.]] na kojem bi 28 premijera izvješćivalo o svim detaljima ekonomskih pokazatelja na nacionalnoj razini nego se Hrvatska u tom kontekstu apostrofirala kao jedna od zemalja koja je ispunila kriterije za izlazak iz procedure prekomjernog proračunskog manjka. Ono što je dobro su pozitivni trendovi. Naravno da u pogledu tih pokazatelja je bitno i ono što se događalo ranije, bilo da je to Vlada gospodina Oreškovića u kojoj ste vi bili ministar gospodarstva ili ona ranija Vlada ili ova Vlada sada koja ima odgovornost evo već sada na kraju trećega kvartala možemo tako reći i svi ti trendovi su dobri. Svi su trendovi dobri i to pokazuje i podaci Zavoda za statistiku, to pokazuju i podaci Eurostata. To u krajnjoj liniji pokazuju i efekti porezne reforme koju ste spomenuli, to pokazuje porast zaposlenosti, pad nezaposlenosti, izgledi kreditnog rejtinga koji su za vrijeme ove Vlade i to zahvaljujući poruci političke stabilnosti i načinu kako komuniciramo sa međunarodnim akterima ohrabrujući a to je da su nam svi izgledi iz negativnih pretvoreni u stabilne i kada je riječ o … [[Govornik se ne razumije]] i o kapacitetu Vlade koja je imala situaciju da nam je prijetio doslovno jedan plimni val na hrvatsko gospodarstvo i financijske institucije a tu smo našli rješenje, pa i u dijalogu sa MOST-om koji je tada bio član Vlade oko situacije u koncernu Agrokor. Sve su to činjenice koje bilježe međunarodni aktori. Dakle pokazujemo sposobnost suočavanja sa krizama i što je najvažnije njihovim kvalitetnim upravljanjem. Tako da ćemo nastaviti raditi da fiskalna konsolidacija bude trend puno dulji od jedne ili dvije sezone. Hvala.
Treća replika, uvaženi kolega Grmoja, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani premijeru. Evo kolega Bulj je postavio pitanje oko isključivo gospodarskog pojasa. Iz vašeg odgovora nisam baš mogao steći dojam nekakav da vam je puno previše stalo do toga. Ja smatram da je to naš strateški interes. To se doduše moglo vidjeti i tijekom pregovora između HDZ-a i MOST-a je bivši potpredsjednik Vlade i ministar vanjskih poslova Davor Ivo Stier bio jako sklon toj ideji dok ste se vi tome protivili, tako da me to ne čudi. A zato bih vam ja postavio jedno konkretno pitanje. Znači kada govorite, spominjali ste danas i Strategiju nacionalne sigurnosti, kada govorite o nacionalnoj sigurnosti i kada govorite o sastanku Europskog vijeća mene zanima jeste li u svim ovim razgovorima koji su bili do sada a ne konkretno na ovom sastanku, vodili razgovore sa njemačkom kancelarkom Angelom Merkel oko toga da Hrvatska ima namjeru i da je to strateški interes RH izgradnja vlastite agregacijske optičke mreže. Zanima me kakav je stav njemačke kancelarke po tom pitanju i kakav je vaš stav bez obzira na to kakav je stav Njemačke, treba li Hrvatska ići u tom smjeru? Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Dobro je da mi imamo ove rasprave o Europskom vijeću jer one pružaju mogućnost zastupnicima da kopiramo ono što je aktualno prijepodne i dotičemo se svih drugih tema koje nisu nužno vezane za dnevni red, ali to je dobro. Što se tiče pregovora HDZ-a i MOST-a, dakle kada već o tome govorite a znam na koji sastanak mislite. Ja sam vam tada rekao otprilike sljedeće. Imali ste 7 jamstava, 3 su vaša lokalna optika, 3 su vaše inicijalno iskustvo nacionalne razine a jedan ste onako garnirali da kažete da se razumijete u vanjsku politiku i međunarodne odnose i stojim kod toga čvrsto danas. Jer se tu otprilike stvara okvir političke platforme i djelovanja i dalekovidnosti aktivnosti koje MOST ima a to se pokazalo i na ovim lokalnim izborima. Dakle, ja malo dulje pamtim naše aktivnosti u vanjsko političkom smislu nego vi kolega Grmoja i jako se dobro sjećam rasprava u Hrvatskom saboru, brojnim međunarodnih aktivnosti koje smo imali 2002., '03., '04., svih godina nakon toga, teških pregovora sa komisijom, vrlo posebnih odnosa sa Italijom u tom kontekstu, specifičnih relacija koje smo imali sa Slovenijom, neriješenog pitanja granice koja je utjecala na tu temu. A s druge strane sjećam se malo i dalje, sjećam se '90.-tih godina. Da li se vi sjećate koji je to državnik posjetio Zagreb 16. siječnja 1992.? Nije, nije nebitno tko je posjetio Zagreb 16. siječnja '92., vi se možda sjećate kolega Bulj ali kolega Grmoja se ne sjeća. To je bio tadašnji talijanski predsjednik Cossiga, taj njegov posjet u tom trenutku dakle dan nakon što je EU, odnosno zajednica u tom trenutku kolektivno priznala Hrvatsku nije bio slučajan, bio je bitan, on je odredio stav hrvatskog državnog vrha u tom desetljeću prema proglašenju IGP-a na kojeg smo imali pravo, idealno bi bilo da smo ga proglasili odmah 16. siječnja '92. i ova pitanja bi bila zatvorena. Ovo što se događalo, kasnije bio je plod vrlo kompleksnih međunarodnih odnosa koje smo imali a o ovoj temi Ministarstvo vanjski i europskih poslova ima zadaću da radi ne nužno na razini šefova država odmah nego na razini kontakata i aktivnosti naših diplomatskih predstavništva. Ali to je tema za jednu posebnu raspravu koju možemo i organizirati u Hrvatskom saboru ako želite.
Hvala. Imamo dvije povrede Poslovnika. Prvi je uvaženi kolega Grmoja.
Povreda Poslovnika, znači članak 238, stavak 5. ovdje je očito predsjednik Vlade vrijeđao zastupnike MOST-a, našu političku opciju, našu dalekovidnost, političke ciljeve. Niti na jedno pitanje nije odgovorio, znači pitao sam ga konkretno o isključivom gospodarskom pojasu i posebno o optičkoj mreži, nije dao odgovor ni na to pitanje ali je našao vremena da izvrijeđa MOST i našu dalekovidnost i političke ciljeve i znači uvjete MOST-a.
Dakle, smatram da nije došlo do povrede Poslovnika, ja ne znam zašto mislite da dalekovidnost koju je spomenuo predsjednik Vlade jest kritika vama ili vrijeđanja, možda je to pozitivno. Dakle, ja ne vidim nikakvu povredu Poslovnika. Izvolite kolega Bulj, isto povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika, članak 238. Gospodine predsjedniče, zamolio bi kolege s lijeve strane da zašute.
Kolega Bulj, ja vas molim da stvarno budete tiho, ali bih onda iskoristio ovu priliku da vama kažem, sad kad upozoravam sve ove, da vi isto tako budete tiho kad drugi govore, jer vi ste najglasniji dok drugi govore.
Bog nadari, Bog da svakome dar. Vama je dao isto dar koji je poznat, dao je dar meni isto. Gospodine premijeru, gospodine predsjedniče. Na niti jedno pitanje , premijer je došao [[Upadica predsjednik: Koji je članak povrijeđen, molim vas?]] Rekao sam, 238. članak 1. jer je premijer govorio o temi koja nije predmet rasprave. Na niti jedno pitanje konkretno koje je postavljeno po pitanju mreže, DTK mreže, također i po pitanju gospodarskog pojasa, on je samo vrijeđao, niti jedan konkretan odgovor, naravno jer ga istina i ova pitanja bolje. Ali vi ste dužni, ne štititi premijera nego Poslovnik [[Upadica predsjednik: Recite mi što je bila povreda? Recite mi što je bila uvreda? Recite mi što je bila uvreda pa ću ga upozoriti da ne vrijeđa?]] lokalne izbore, mi pričamo o europskim sastancima, sa njegovim europskim činovnicima, a premijer govori o lokalnim izborima, dal je tema lokalni izbori? [[Upadica predsjednik: A što je uvredljivo bilo tu?]] ne govori o temi, pa čitate li vi Poslovnik? Čitate li vi Poslovnik? Znači članak 238. govori o temi koja nije predmet rasprave, kolega Grmoja nije premijera pitao o lokalnim izborima nego ga je pitao o DTK mreži.
Kolega Grmoja, odnosno Bulj, dakle ja bih vam nešto rekao sada. Tema Europskih vijeća nije ni ono što je pitao kolega Panenić, niti ono što ste pitali vi, dakle na Europskim vijećima, predsjednici Vlade ne informiraju [[Upadica Bulj: Kako ne? Nacionalni interes, a što je pitanje? Želja premijera da bude predsjednik toga vijeća ili interes nacionalni Hrvatske? Ili želja premijera da bude predsjednik Vijeća?]] dobro, ja vas molim, da vam samo kažem da na Europskom vijeću [[Upadica Bulj: Vaš je da štitite saborske zastupnike, Poslovnik, a ne da pogodujete premijeru. Znate da morate to raditi ali nije red.]] Dakle, vi ste svoj primitivizam pokazali puno puta pa nastavljate i dalje, a budući da nastavljate, ja vam to moram dati do znanja, samo malo, da završimo. Dakle, nisam vam uzimao riječ jer niste ni vi govorili o temi, pa sam pustio da govorite jer tema onoga o čemu se govori na Europskom vijeću svakako nije ono što ste vi pitali, dakle nije bilo nikakvih sa moje strane, podbadanja, niti sam vam uzimao riječ, predsjednik Vlade isto tako odgovorio je na način na koji smatra da je ispravan. Vi ste rekli da je povrijeđen Poslovnik, da smatram da nije, vi ćete zatražiti od Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav mišljenje o tome da li je bio povrijeđen Poslovnik i da li sam ja pogriješio. Izvolite kolega Grmoja.
Poštovani predsjedniče, tražim stanku od 10 minuta zbog vrijeđanja saborskog zastupnika od strane predsjednika Sabora.
Ja vam neću dati stanku iz razloga što je vaš kolega iznio puno uvredljivijih, vi se jako dobro sjećate toga. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] ne moram, ne ja procjenjujem, a vi opet se možete žaliti Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav, ne moram. Izvolite kolega Glasovac.
Hvala gospodine predsjedniče. Vi ste najprozvanija osoba ovdje za čuvati Poslovnik i voditi računa o tome da se sjednica odvija u skladu sa njime. Ovdje često u Hrvatskom saboru padnu teške riječi, a mislim da nije u redu da ste vi upravo povrijedili članak 238. u stavku 5. koji kaže da „razlozi za izricanje stegovnih mjera između ostalog i omalovažavanje ili vrijeđanje predsjedatelja ili druge zastupnike“. Mislim da ste u onom trenutku kad ste gospodinu Bulju rekli da pokazuje svoj primitivizam, da ste ga uvrijedili, da bi zapravo sami sebi trebali možda izreći stegovnu mjeru odnosno opomenu.
Kolegice Glasovac, kolegice Glasovac, s obzirom na težinu riječi koje mi ovdje čujemo u Hrvatskom saboru, više puta sam o tome govorio da bi bilo dobro da to ne činimo, ja nisam davao opomene. Ali ako se s jedne strane čuje uvredljiva riječ, onda se može čuti i s druge strane, pa evo ako ste vi zadovoljni, ja ću sam sebi dati opomenu [[Upadica Glasovac: Da.]] Evo. Kolega Pernar, izvolite. Nastavljamo sa replikama. Uvaženi kolega Klisović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine predsjedniče Vlade u svom izlaganju spominjali ste Schengenski prostor, a jučer ste i sami išli na granicu uvjeriti kako funkcionira Schengenski informacijski sustav. Schengen je svakako u korist RH, a rekao bih da je i u korist EU ulazak Hrvatske u Schengen. Također ste spomenuli da je sutra objava arbitražne presude koju Hrvatska ne priznaje i tu je potpuno jasna hrvatska pozicija. No, uzimajući u obzir povijest odnosa sa Slovenijom u kontekstu europskih odnosa, pa i pregovora i završetka pregovora koje smo imali može se očekivati svojevrstan politički pritisak na Hrvatsku da ipak na neki način prihvati tu presudu uključujući i kroz osporavanja ili onemogućavanje primanja Hrvatske u Schengenski prostor. Mene zanima što hrvatska Vlada u tom slučaju namjerava učiniti i da li mislite to pitanje podići na Europskom vijeću i zatražiti potporu članova Europskog vijeća. To znamo da su šefovi vlada i predsjednici država, a ne činovnici kako je malo prije bilo rečeno i ukazati na važnost primanja Hrvatske u Schengenski prostor. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala na pitanju koji se odnosi na Schengen i na danji proces prije svega evaluacije i ispunjavanje kriterija i očekujemo prvi tim koji će doći upravo vidjeti kako Hrvatska koristi Schengenski informacijski sustav u rujnu, cjelovitiju ocjenu očekujemo u studenome, a proces političkog diplomatskog lobiranja za donošenje konačne političke odluke je uvijek vrlo zahtjevan i obično traje dulje, nego bilo koja zemlja to pretpostavlja. Činjenica da Bugarska i Rumunjska još nisu u Schengenu, a u ovom trenutku smo već u njihovoj 10-toj obljetnici članstva EU, govori koliko je taj proces složen. Što se tiče eventualnih korištenja prava pa možemo slobodno reći prava veta ili barem sprječavanja jednoglasnosti u donošenju odluka, to je uvijek dvosmjeran proces. Dakle, naš međunarodni položaj danas i onaj kakav je bio u vrijeme sklapanja arbitražnoga sporazuma, nije isti. I tko god bi posezao za svojevrsnim blokadama ili sprječavanja zasluženog napretka Hrvatska, temeljem ispunjavanja kriterija, po mom sudu ne bi išao dobrim putem, ja vjerujem da ćemo kroz dijalog spriječiti takve situacije, ali vi sami dobro znate s obzirom na vaše prethodno iskustvo da ima jako jako puno proceduralnih situacija na razini EU, gdje je dovoljno da samo jedna zemlja kaže da se odluka ne donosi. Prema tome, naš će stav biti da i daljnje razgovore o ovom pitanju granice sa Slovenijom vodimo između dvije države odgovorno s ciljem nalaženja rješenja, a da europske … [[Govornik se ne razumije.]] ne opterećujemo tom vrstom eventualnih blokada s jedne i s druge strane.
Hvala. Iduća replika, uvaženi kolega Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Poštovani predsjedniče Hrvatske Vlade, rekli ste da je dobro da se danas u Hrvatskom saboru na dnevnom redu našla zapravo strategija nacionalne sigurnosti što koincidira i sa ovim izvješćem Europskog vijeća na kojem ste bili 29. travnja, gdje se zapravo govorilo o radikalizaciji vlastitih građana kroz ovog poglavlje vezano za sigurnost i obranu. U ovom izvješću piše također, da je za 2016. godinu, da se dogodila 142 teroristička napada, od tog vremena do danas, dogodilo se njih još nekoliko. Pitanje je vodili se računa i govori li se o tome u Europskom vijeću zapravo koliko je građana EU, onih koji idu na područje Sirije ili područje ISIL-a koji se zapravo dolje bore a vraćaju se u svoje domicilne zemlje i kolika je to zapravo opasnost? A drugo pitanje je vezano je što ste zapravo na kraju samog izvješća rekli, a vezano je, jučer su naši granični informacijski sustavi umreženi sa Schengenskim, nakon ovog sastanka 29.4 sa gospodinom Junkerom i premjerom Slovenije rekli ste da se, da nema zastoja na graničnim prijelazima. S obzirom na sutrašnju odluku arbitražnog suda, koja je za nas, zbog odluke Hrvatskog sabor irelevantna, je li očekujete možda opstrukcije od susjedne države. Hvala.
Odgovor. Izvolite.
Poštovani kolega Babić, na ovo prvo pitanje postoji temeljita statistika o broju stranih boraca koji su se vratili u države članice, mi smo imali evo prije nekoliko dana jednu lijepu prigodu na blagdan Bajrama u islamskom centru u Hrvatskoj razgovarati i sa Muftijom i sa drugima, gdje je Hrvatska u tom smislu jedinstvena, nema niti jedan jedini zabilježeni slučaj odlaska na ratišta na srednjem istoku, Bliskom Istoku, Iraku ili Siriji, što je izrazito ohrabrujuće i govori o kvaliteti i uspjehu modela integracije islamske zajednice u hrvatsko društvo, 101 godinu tradicije, 15 godina ugovora uređenih odnosa i 1 kontinuiranog dijaloga gdje je islamska zajednica u biti pridonosi i podjeli i prilagodbi onih ljudi koji su trenutno ovdje u statusu ili izbjeglica ili azilanata, glede njihovoga prihvata, učenje jezika dobivanja određenih saznanja o našoj kulturi, o našem društvu i uopće jednoga suptilnoga procesa adaptacije. Kada je riječ o ovom drugom pitanju, ja bi pričekao sutrašnji dan, da dakle, vidimo najprije o čemu se radi, smatram da bilokakvi jednostrani potezi koji bi se odnosili eventualno na sadržaj te odluke, ne bi bili dobri, mi smo apsolutno protiv poduzimanja bilokakvih jednostranih poteza, a ovo drugo bi bio nekakav ekstra napor za koji bi u cijelosti odudarao i od duha dijaloga, koji imamo sa našim slovenskim kolegama premjerom, ministrima, razini šefova država i mislim da bi to bilo izrazito kontraproduktivno za obje zemlje, te se nadam da takvih posezanja, za takvim mjerama neće biti. Hvala.
Hvala. Iduća replika, uvaženi kolega Vlaović.
Hvala predsjedniče Sabora, uvaženi kolega Hrvatske Vlade, u svom izlaganju više puta ste spomenuli kako se razgovaralo o politikama, migracija vanjske i unutrašnje sigurnosti i obrane o klimatskih promjenama, a za sve te politike i njihovu provedbu trebaju povećana sredstva, a u kontekstu izlaska iz EU, UN i smanjenja europskog proračuna, kako će se to odraziti na druge politike. Svi smo svjesni da zbog okruženja ove politike koju ste spominjali treba više sredstava izdvajati iz europskog proračuna, konkretno, kako će se odraziti na financiranje zajedničke, provođenje zajedničke poljoprivredne politike. Rekli ste da pojedine članice EU, štite određene sektore u gospodarstvu svojim okruženju, što Hrvatska planira to učinit, koje politike ćemo mi tu voditi i kako štititi našu domaću poljoprivrednu proizvodnju u kontekstu daljnjeg embarga prema Rusiji i plasmana poljoprivrednih proizvoda naših proizvođača. I drugo, moje je pitanje vezano na proširenje EU i mogući ulazak BiH. jeste li iskoristili priliku razgovarati i o a u kontekstu i zaštiti od klimatskih promjena, stanje u energetskim postrojenjima u BiH i njive emisije, tlo, zrak i vodu i trovanje građana grada Slavonskog Broda može li se očekivati konkretnija aktivnost na tom planu da se zaštite građani grada Slavonskog Broda? Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
uvaženi zastupniče Vlaović. Što se tiče financijskih reperkusija izlaska UK iz EU one će biti vidljive tek na kraju procesa. Dakle oko 80% proračuna EU je financirano od strane deset najvećih, najbogatijih i najrazvijenijih članica EU, dakle to je jedan podatak koji se rijetko predstavlja javnosti, ali to su činjenice. Sukladno tome onda i utjecaj tih zemalja u procesu donošenja odluka ima određenu težinu. UK koliko se ja sjećam sada već kao bivši član Odbora za proračun Europskog parlamenta participira negdje između 9,5, 10% ukupnoga proračuna. Dakle ta sredstva se iz određenih drugih izvora moraju namaknuti. Trenutno proteklih tri godine radi vrlo intenzivan i vrlo koristan posao jedna skupina koju vodi nekadašnji talijanski premijer Mario MOnti koja se bavi reformom sustava vlastitih prihoda. I ja mislim ako bi rad te skupine naišao kasnije na potporu u donošenja odluka kroz institucije da bismo jedan značajan dio financiranja višegodišnjeg financijskog okvira europskog proračuna mogli riješiti na što bezbolniji način da ne ispada na svakom Europskom vijeću tko je nešto dobio, tko je nešto izgubio. Pitanje poljoprivrede koja je uz kohezijsku politiku, politiku ravnomjernog regionalnog razvoja možemo slobodno reći 1/3 europskog proračuna je ključno, mi smo to dobro izpregovarali, koristimo ta sredstva i ono što će ona nama omogućiti je smanjenje rashodovne strane naših izdvajanja za poljoprivredu, a povećanje subvencija korištenjem sredstava EU. Oko Slavonskoga Broda razgovaramo i bilateralno i sa europskim partnerima. Imat ćemo uskoro zajedničku sjednicu Vlade i Vijeća ministara u BiH, to će biti jedno od ključnih tema. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Htio sam premijera Andreja Plenkovića da li smatra da je pad broja nezaposlenih prvenstveno rezultat iseljavanja velikog broja ljudi iz zemlje ili možda nekakvog ekonomskog čuda rasta BDP-a, zamaha proizvodne ekonomije itd.? Hvala.
Vjerujem da je ovo u onom kontekstu izlaska iz procedure prekomjernog proračunskog manjka vezano za temu rasprave na Europskom vijeću. Dakle statistika koju imamo danas i koju sam namjerno spomenuo trenutno je nezaposlenih u Hrvatskoj nešto malo više od 170 tisuća i ti podaci su verificirani, precizni su i točni. Da ne bi došlo do brzopletih zaključaka na tragu ideje o kojoj vi govorite da je to isključivo zbog iseljavanja mladih, odlaska ljudi iz zemlje bitan je ovaj drugi podatak, a to je koliko u odnosu na isti period prošle godine registrirano novozaposlenih, a to je više od 26 tisuća ljudi, više od 52 ili tri tisuće ljudi nego prije dvije godine. Dakle ti podaci su oni koji su dokaz da postoji trend otvaranja novih radnih mjesta, oni su potvrda pozitivnih gospodarskih pokazatelja i potvrda da se na hrvatskom tržištu rada u hrvatskom gospodarstvu dolazi do stvaranja preduvjeta za generiranje novih radnih mjesta. To naravno ne znači da mi ne trebamo nastaviti raditi na sprečavanju ili smanjenju u što većoj mogućoj mjeri odlaska mladih ljudi iz Hrvatske koji eto koriste slobodu kretanja koju smo na neki način i željeli sa članstvom u EU. Međutim moramo naći jedan kvalitetan balans između stvaranja preduvjeta za zapošljavanje u zemlji, odgovarajuća primanja, formiranje obitelji, gledanje dugoročne perspektive mladih posebno u određenim krajevima zemlje. Nije u svakom dijelu Hrvatske ista situacija, stoga smo i krenuli sa projektom „Slavonija“. Imat ćemo naš drugi savjet u ponedjeljak popodne u Požegi i nastojat ćemo svim mjerama koje poduzimamo, a jedna od njih je bila i cjelovita porezna reforma da ti preduvjeti budu što čvršći i da veći broj ljudi ostane u zemlji. Hvala.
I zadnja replika uvaženi kolega Čuraj.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani predsjedniče Vlade. Vi ste u vašem izlaganju spomenuli izvješće oko aktivnosti kandidiranja za sjedište Agencije za lijekove i pozdravljam napore koje je Vlada po tom pitanju činila i čini. Naime, vrlo kratko zbilja, a to je jedna od najlukrativnijih agencija što se imati za sjedište u jednoj zemlji. Znamo da ima 900 članova osoblja, njihovih obitelji i 36 tisuća različitih posjeta, preko 300 milijuna eura je samo budžet te agencije, znači to se procjenjuje oko 10 milijuna eura direktno od benefita godišnje tamo gdje ima sjedište. Moj je prijedlog s obzirom da rokovi su tu da jedna od najvećih ajmo reći uvjeta je smještajni kapacitet odnosno prostor od 20 minimalno 27 tisuća metara kvadratnih, među ostalim povezanosti prometnom dostupnosti i obrazovanja i svega onoga što zemlja odnosno grad, sjedište mora nuditi. Ja ovaj puta kao zastupnik iz 4. izborne jedinice, odnosno iz grada Osijeka, samo bih želio predložiti da ako se može razmotriti grad Osijek kao takav, s obzirom da ima grad Osijek jedan objekt gotovo 85 tisuća metara kvadratnih koji bi bio više nego idealan za to, ako ukoliko to se može napraviti, razmotriti, to bi bilo jedan od većih benefita za tu regiju, za grad, s obzirom da bi ga se stavilo na daleko visoko gore na europsku kartu, na kartu Europe a da ne govorimo o svim ostalim popratnim stvarima. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovor na repliku.
Hvala lijepa uvaženi kolega Čuraj na ovoj inicijativi i na ideji da se eventualno razmotri i Osijek kao moguće sjedište Europske agencije za lijekove. Ja sam rekao i u uvodnom govoru dakle nije ovo jednostavna utakmica, 21 zemlja članica ima ambicije, postoje gradovi koji su u smislu prometne povezanosti puno bolje povezani nego Zagreb a da ne govorim bilo koji drugi grad u Hrvatskoj. Znate i sami da Osijek u tom pogledu možda i ne bi bio u najužem krugu onih koji su, barem kada je riječ o zračnom prometu a to je činjenica, idealno povezani. Dakle, ja sam tu vrlo realan, mislim da možemo istaknuti našu kandidaturu, prije svega mislim da od gradova u Hrvatskoj Zagreb nekako najindiciraniji, da ima određene šanse ali ni to nije tako jednostavno. Pronaći adekvatan prostor, evo danas je u Londonu ta zgrada na 27 tisuća kvadratnih metara, možda ih ima u Zagrebu ali ni to nije jednostavno s obzirom na brojne konferencijske dvorane, auditorije, velike prostore. Ne bih rekao da je to za nas jednostavna utakmica. Napraviti ćemo kvalitetan prijedlog, međutim kriteriji koji su postavljeni će uzeti u obzir i prometnu povezanost, međunarodne škole, čitav niz drugih aspekata koji moraju odgovarati barem približno određenim, pa ajde stečenim pravima da ih tako nazovem onih koji tamo rade. Mi ćemo sa svoje strane učiniti sve što je moguće a evo ministar Kujundžić koji vodi radnu skupinu ja ću mu osobno kazati da ste vi sugerirali Osijek, pa ćemo vidjeti da li je to u ovom trenutku realno. Hvala na sugestiji.
Zahvaljujem. Sada prelazimo na rasprave po klubu zastupnika. Prvi je Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Javili su se i kolega Bunjac i kolega Pernar, ne znam tko će. Kolega Pernar, evo izvolite vi onda.
U zadnje vrijeme kao što smo imali prilike vidjeti sa ovoga sastanka u Briselu upućuju nam se poruke o potrebu tzv. slobodne trgovine, liberalizacija se to zove. I kaže nam se da ćemo tom slobodnom trgovinom, odnosno jedinstvenim tržištem mi napredovati. I mi iz godine u godinu idemo sve više ka toj liberalizaciji. I mislim da je to proces koji nije u interesu našeg društva, objasniti ću i zašto. Naime, tečaj hrvatske valute kune je precijenjen u odnosu na euro, što znači da je vrijednost, odnosno da je cijena naših uvoznih proizvoda manja nego bi trebala biti. Znači da je tečaj kune, ajmo reći simbolično realan, znači kada bi održavao stvarnu vrijednost naše valute tada bi trebalo više kuna za uvozne proizvode. Ali kako država tečajnom politikom, time što je HNB mjenjačnica čini kunu jačom nego ona jest uvozni proizvodi su jeftiniji i dolazimo do problema sa našom proizvodnjom. Naime što je bilo, sve do ulaska u EU mi smo imali carine. I onda s jedne strane je država monetarnom politikom subvencionirala uvoz, znači činila uvozne proizvode jeftinijima ali je s druge strane carinama ih opet poskupljivala. I sve dok smo mi bili van EU, sve dok su bile carine je jednostavno taj carinski sustav djelomično korigirao pitanje tečaja. I sad što se događa? Ulazimo u EU, tečaj se ne mijenja, on ostaje isti kakav je a carine sve nestaju. I preko noći uvozna roba postaje sva jeftinija. I u konačnici, znači konačan rezultat takve politike je slom naše poljoprivrede. Ali nažalost naši građani ne razumiju uopće ulogu centralne banke, ne shvaćaju zašto je važno da tečaj bude realan, ne shvaćaju što znači da je HNB mjenjačnica i zašto se to njih tiče. Nažalost, ovaj problem o kojem govorim odnosno na koji ukazujem nikada se ne spominje kao tema na dnevnom redu u Briselu što meni nije jasno zašto. I onda što se događa? Ne samo da je Hrvatska sebe izmasakrirala monetarnom politikom, ne samo da je ukinula zaštitne mehanizme poput carina, ne samo da imamo najviše poreze u Europi nego onda još uvozimo, odnosno uvodimo sankcije Rusi i na kraju i ono zadnje tržište koje imamo za našu poljoprivredu gubimo. I u konačnici naša zemlja propada, u konačnici ljudi bježe van. Dok ste vi ovdje razgovarali, ja sam tipkao na fejsu i pisala mi je jedna majka, kaže danas sam svoje dijete ispisala iz škole i selimo se u Njemačku. Danas. E i što se događa? Svakog dana sve više ljudi odlazi i naša država propada. Ali taj problem iseljavanja iz naše zemlje pitanje je našeg tečaja, pitanje je deložacija, pitanje je blokada. Zašto recimo se božićnica i regres blokiranima ne uplaćuje na zaštićeni račun nego kao da ih i ne dobiju? Ta pitanja nisu nikad teme dnevnog reda u Briselu i nikoga u Briselu za to nije briga i meni je zbog toga žao, ja bi volio da kada naš premijer Plenković dođe u Brisel, da on, naš premijer, da on, kao ja ovdje u Saboru, pokuša skrenuti pozornost tih europskih birokrata sa njihovih tema, na naše hrvatske teme, da kaže, dame i gospodo, ja znam da vas zanimaju možda neke druge stvari, ali mi u Hrvatskoj imamo neke druge probleme koji traže prioritetna rješavanja. Ali nažalost, bojim se da premijer to ne radi. Da on jednostavno kad dođe u Brisel, da on poput kolega iz HDZ-a koji sada ovdje sjede, jednostavno posluša što ovi kažu, da im ne kontrira u ničemu i da jednostavno ide kak se kaže niz rijeku, da tu nema nikakvog otpora i u konačnici, kakva je ta europska politika za našu zemlju, možemo najviše vidjeti po ekonomskim pokazateljima. Često se ovdje priča o nekakvo ekonomskom rastu, uzletu, itd., međutim o kakvom rastu mi pričamo? Imamo sad slom Agrokora, 50 milijardi kuna kredita i obveza dobavljačima koji vjerojatno nikad neće biti vraćene. Imamo situaciju sa Petrokemijom Kutina koja nema od kuda vratiti kredite, imamo situaciju da država nema od kuda vratiti svoje kredite, sve te teme nikad nisu na europskom redu, dnevnom. I ja bi volio da naša zemlja krene naprijed. Ja bi volio da naš premijer Plenković kaže evo imamo konkretne mjere da zaustavimo bijeg mladih, evo, imamo rješenje, mijenjamo monetarnu politiku, evo ukidamo valutnu klauzulu, evo, mijenjamo Ovršni zakon, tako da se smanje troškovi ovrhe. Ja bi to volio, ali nažalost te mjere naš premijer ne donosi. Tih mjera nema. I mi zapravo kao društvo kontinuiramo stagniramo, padamo i propadamo. I to nažalost, nije od premijera Plenkovića, nije on sad krivac u smislu, evo on je kriv za sve, nije. To je politika koja se provodi zadnjih 20 godina, od 1994. I ja se pitam zašto je tako teško stat toj politici na kraj? Zašto je teško reći ja želim da Hrvatska uspije, želim da izađemo iz ovih problema, želim da ljudi budu ponosno što su Hrvati, a ne da se srame toga, želim vratiti ponos naciji koja je demoralizirana, koja je izgubila samopoštovanje, koja je uvjerena u to da je sama nesposobna itd. Zašto se to ne radi? To ja pitam vas, dame i gospodo. Podjednako iz svih stranaka. Ono što se u Hrvatskoj dogodilo je to da su svi saborski zastupnici i sve političke stranke odlučile ignorirati, nažalost, pitanje centralne banke, kao da taj problem ne postoji. Ono, zabija se glava u pijesak. Mi iz Živog zida ponavljamo stalno, novac je dug, novac za kamatu ne postoji, krediti su neotplativi. I svi ignoriraju to, i onda dođe Agrokor, u, krediti se ne mogu vratiti. Šta ćemo sad? Sad raspravljamo nakon ove točke dnevnog reda, novi kredit autocestama, a ni stari se ne mogu vratiti. Te teme, ta tema, recimo teoretska otplativost duga, od kuda će država vratiti kredite, to je ogroman problem, Ogromno pitanje. U Europskoj komisiji nikoga to pitanje ne zanima. Kažu smanjio se deficit, pa ja sam pitao ministra Marića kad je tu predstavljao proračun, ja sam mu rekao gospodine Marić, 27 milijardi kuna koji dolaze na naplatu, vi uopće ne računate u rashode proračuna. 7 milijardi kuna za koje je država jamčila kredita, također ne računate u proračunske rashode, kamate na sve to tipa na ove kredite za koje je država jamčila, koje će država vraćati, također ne računate u proračunske rashode. Jednostavno se sav teret duga, se skriva, sav teret duga se stavlja sa strane. Vodi se paralelno knjigovodstvo, nažalost. I onda što se događa? I onda prividno se kaže kao smanjili smo deficit. A smanjili smo deficit a stvarna rupa u proračunu je veća nego ikada, stvarna obveza koje Hrvatska mora podmiriti a koje nema od kuda podmiriti, su najveće u povijesti. Najveće u povijesti. Nikad ovoliko kredita nije dolazilo na naplatu. I što će se događat? Iz godine u godinu na naplatu će dolaziti sve veći iznosi. Nikoga to u hrvatskoj Vladi nije briga, i što je najgore, hrvatsku javnost za to nije briga. Ja sam mislio da kada izađem na ulicu, kada kažem ljudima da su to glavni problemi u zemlju, znači uloga centralne banke, visoki porezi, da će ljudi reći pa da, to je ono što guši ekonomiju, međutim, ljudi su rekli ne, nas politika centralne banke ne zanima, a zašto? Zato jer se uvijek ide, tj. ljudi razmišljaju sami za sebe. Znači njih ne razmišlja dal su i drugi ljudi bez novaca. Njih samo muči to što su oni novaca. Oni se ne pitaju dal je besparica opća pojava u društvu. Dal je kreditna prezaduženost i nemogućnost vraćanja kredita problem samo njihov ili je to problem cijelog društva. I onda iz tog individualnog razmišljanja pronalaze se umjesto sustavno rješenja, pronalaze se individualna rješenja. A znate kakva? Evo deložacija u Šenkovcu kraj Čakovca jučer sam svirao klavir. Tamo su nas nosili mene i kolegu Marijana Dominka iz Varaždinske županije koji je naš vijećnik tamo u skupštini. Zašto? Krediti se ne mogu vratiti. A u isto vrijeme Todorić koji je dužan milijarde njega nitko neće deložirati. On živi u dvorcu i smije se. Zamislite Todorić koji je ostavio takve dugove iza sebe on na televiziji gleda deložacije sirotinje i on si misli Bog zna šta si on misli. Ali u svakom slučaju sustav je nepravedan, nije normalan i odnosi u našem društvu nisu prirodni. I ja apeliram ovom prilikom na vas gospodine Plenković kao premijera da nešto učinite. Ako želite, ako vas zanima moje mišljenje možemo sjesti zajedno za stol. možemo razgovarati. Ali se bojim da jednostavno krivnja nije zapravo na HDZ-u i na Plenkoviću kao premijeru zato jer ništa ne mijenjaju što treba mijenjati nego na hrvatskom narodu koji nema svijest, koji nema volju i kojeg nije briga. Znači hrvatski narod je nezainteresiran. Jedina osoba u ovom Saboru koji kontinuirano ukazuje na krucijalan problem uloge HNB-a iz dana u dan, iz rasprave u raspravu, iz replike u repliku, iz rasprave u raspravu na žalost kao da pričam ja ne znam ni sam kome. I pitam se često puta koji je smisao ovih govora? Da li oni dopiru do ičijih ušiju, da li ikoga ovo u Hrvatskoj uopće zanima? Da li hrvatski birači koji su bez novaca i u kreditima da li se oni pitaju da li je to samo njihov problem ili je to uloga centralne banke. Onda kad im ja kažem problem je uloga centralne banke, onda oni kažu ne, ne, ne. Nije problem HNB, nije zato besparica, nego nas su pokrali. O.k. pokrali su. Ja pitam ono ljude tko vas je pokrao? Pa oni kažu najčešće HDZ. I ja onda gledam rezultate izbora, onda isti ti zbog kojih su navodno ljudi bez novaca, odnosno zbog kojih ljudi kažu da su bez novaca dobiju izbore. I kako god okrenete svijest hrvatskog naroda je na žalost niska i evo ja pitam vas kolege iz HDZ-a za koju godinu mi Hrvati sa ovih prostora ćemo nestati. Nestat ćemo ljudi, dame i gospodo. I možemo mi onda mahat tj. hajmo to ovako reći tko će onda mahat hrvatskom zastavom, tko će držat ruku na srcu, tko će ići u vojsku hrvatsku, tko će ići na obljetnice vojnih akcija, tko će polagati vijence na grobovima onih koji su dali za ovu državu život. Mislim da je trenutno ugrožena opstojnost hrvatskog naroda na ovim prostorima, a da ni hrvatska Vlada, niti Bruxelles ne čine ništa da se zaustavi katastrofa koja dolazi. Hvala.
Nemamo replika pa prelazimo na drugi klub zastupnika. To je Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, uvaženi kolega Domagoj Ivan Milošević.
Uvažene kolegice i kolege, predsjedniče Sabora. Pozdravljam predsjednika Vlade gospodina Plenkovića, zahvaljujem što redovno dolazi u Hrvatski sabor i izvješćuje nas o sastancima Europskog vijeća. Mislim da je to za sve nas bitno iz nekoliko razloga, a prije svega zato što napokon moramo 2017. čini mi se osvijestiti da su europske teme naše hrvatske teme odavno nisu pitanje naše vanjske politike. Pa mi je zbog toga žao da evo, ako dobro vidim ni klub SDP-a nema što za reći o tome. MOST-ovaca nema nikoga. Evo jedna kolegica iz SDP-a je ipak tu. To mi je i žao i neshvatljivo pa taman da se i ne slagali oko većine tema, ali mislim da je nužno na europskim temama bit u hrvatskoj sabornici i govoriti. Drugo, upravo je približavanje EU građanima središnji motiv oko kojeg se razvija rasprava o budućnosti Europe, te je današnja rasprava o sastancima Europskog vijeća na sjednici Sabora upravo jedan od načina aktualizacije europskih tema u javnosti. Kao što ste čuli od predsjednika Vlade ovo izvješće pokazuje zapravo da sve teme ja ću ih nabrojati izrijekom sve su teme itekako važne za RH. Dakle, prvo sigurnost i obrana. Drugo, rast, zapošljavanje i konkurentnost. Treće, migracije. Četvrto, Pariški sporazum o klimi. Peto, digitalna Europa i šesto vanjski odnosi. Prvo sigurnost i obrana su svakako ključne za našu ekonomsku stabilnost posebno za turizam o kojem sve više ovisimo. Tu treba naglasiti unutar ove točke, dakle borbu protiv terorizma i sprječavanje terorističke propagande na internetu, te jačanje kontrole i zaštita vanjskih granica. Vjerujem da ćemo svi podržati i napore Europske komisije u provedbi globalne strategije EU na području sigurnosti i obrane kao i zajedničke alate obrane, te europski obrambeni fond. Na ovom mjestu pohvala Vladi RH za napore koje je u kratko vrijeme ulaže da bi Hrvatska čim prije ušla u Schengenski prostor, a također premijeru na dogovoru sa gospodinom Junckerom i gospodinom Cerarom oko rješenja granične kontrole pred sam početak turističke sezone. Druga točka je rast zapošljavanja i konkurentnost. Mislim da vrijedi da iskažemo podršku dovršetku jedinstvenog tržišta i svih aspekata jedinstvenog tržišta uz napomenu važnu, o tom ću nešto kasnije govoriti pod točkom migracije, a to su unutarnje migracije, borba za talente u 21. stoljeću. A značaj jedinstvenog tržišta iako se s njim čini mi se neki ne slažu u ovoj sabornici na žalost je prije svega značajan s pozicije izvoz hrvatskih poduzeća. Dakle, izvoz hrvatskih poduzeća i turizam u proteklih nekoliko godina su zapravo ključni doprinos zašto smo izašli napokon iz krize, a nakon toga tehnički iz recesije. Očigledan je optimizam širom EU što se tiče i gospodarskog rasta i zapošljavanja čuli smo 16 uzastopnih kvartala gospodarskog rasta, rasta zapošljavanja prije svega temeljen na rastu osobne potrošnje, a to znači povratak povjerenja potrošača širom EU drugo važno, ulaganja. Stopa nezaposlenosti je na razini EU 2009. kreirano je 5 milijuna novih radnih mjesta i mislim da je dobro i korisno za sve nas u Hrvatskoj a to je da Europska centralna banka predlaže da se nastavi s postojećom monetarnom politikom, to će značiti još neko vrijeme prilično niskih kamata, iako u Hrvatskoj i nisu tako niske, međutim značajno su niže nego prije. Nažalost, Hrvatskoj je trebalo nešto više nego što je većini država EU, da izađe iz krize i recesije, to smo doživjeli tek prije godinu dana, međutim, danas Hrvatska napokon ima snažan gospodarski rast, rast zapošljavanje, čestitamo Vladi na rezanju i deficita i padu javnog duga i izlasku iz procedure prekomjernog deficita i u tom smislu mislim da treba podržati sva nastojanja i naravno reforme koje su tek pred ovom Vladom. Što se tiče ove trgovine, u sklopu ove točke rad zapošljavanje i konkurentnost, neću puno, s obzirom da ćemo sutra ujutro raspravljati o CETI, dati o sveobuhvatnom sporazumu ekonomskom i ulagačkom između EU i Kanade, međutim reći ću nekoliko rečenica. Pa ima nekih kolega koji su protiv CETE, međutim protiv tog sporazuma zapravo mogu biti isključivo oni koji su ujedino protiv hrvatskog članstva u EU. Naime s obzirom na veličinu Kanadskom tržišta i stanovnika, za one koji ne znaju 35 milijuna stanovnika u Kanadi nasuprot 500 milijuna sada minus 65 milijuna stanovnika Velike Britanije uskoro i 10 puta manji BDP, mislim da teško da može netko reći da to bi moglo ugroziti bilo čije ekonomske interese, da pače ono što se očekuje od tog sporazuma, kao i budućih sporazuma, a to su sa Meksikom, Japanom i Azijsko pacifičkom regijom, očekujemo, rast ulaganja, rast investicija i posljedično korist za sve građane, pa onda i hrvatske građane naravno. A što se tiče natjecanja, mislim da ćemo se složiti da se konkretnost o kojoj svi pričaju u proteklih jedno 7, 8 godina stalno konkretnost se ne može povećavati time da se biježe od natjecanja, nego upravo suprotno, a to je da se krenemo natjecati. Treća točka su migracije. Čini se da je trenutna situacija pod kontrolom, prije svega ono što su naši nacionalni interesi, dojam je da je postignut napredak, iako zapravo, na tzv. srednjoj mediteranskoj ruti pritisak izbjeglica se ne smanjujem, nažalost i dalje se bilježi da oni koji su izbjegli sa ratom pogođenih područja i cijeloj obitelji pogibaju na Mediteranu. S druge pak strane kao što je spomenuo naš nacionalni interes podrška i Vladi RH i Europskoj komisiji u nastojanju da se tzv. istočno sredozemni, odnosno zapadno balkanski migracijski pravac zadrži u zatvorenom. Također, potpora reformi zajedničkog i europskog sustava azila i jačanja zajedničke azijske politike kao i solidarnosti među država članicama. Međutim, treba ovdje reći dosta jasno, a to je načelo primarne solidarnosti i odgovornosti. Čini se da je i dalje dosta daleko od dogovora i razumijevanja svih članica EU. To je do neke mjere i razumljivo s obzirom na dosta različite i političke i gospodarske okolnosti ali i nacionalni mentalitet unutar EU. Spomenuo bih, to sam već prije rekao ovdje, unutarnje migracije. O tome se relativno rijetko govori, međutim, osobno mislim da je to u godinama pred nama jedan od najvećih izazova koji stoji pred EU. Dakle, mislim na naravno kretanje radnika, u ovom slučaju naš nacionalni interes je zadržati hrvatske ljude u Hrvatskoj, o tome se često govori, ono o čem se manje govori a to je borba za talent. Dakle, brojka je velika, oni koji su ušli, izašli iz Hrvatske, treba pokušati s vremenom sve njih vratiti nazad. Danas već smo svjedoci da u Hrvatskoj zapravo nedostaje ljudi za mnoga radna mjesta, u budućnosti će to slučaj biti sve veći i veći, ali unutar tog ukupnog napora, mislim da treba posebno Hrvatska vlada na darovite mlade ljude i na talente, ali također i Europska komisija. Dakle, ja osobno kada god sam u prilici razgovarati sa predstavnicima Europske komisije u Zagrebu ili negdje izvan Zagreba nastojim otvoriti to pitanje, zato što to mora biti zajedničko pitanje, pitanje borbe za talente je zapravo pitanje svih pitanja u 21. stoljeću, tu više nije pitanje borbe za novce, eventualno borba za privatne resurse, ali zapravo ključni resurs 21. stoljeća su ljudi posebno mladi i talentirani. I zato očekujemo i od Europske komisije odgovore što možemo zajednički činiti da centripetalna sila u nekim vrlo uspješnim i naprednim državama članica EU, zapravo ne podnese i ne odvuče sve talente sa ovih rubnih područja. 4.točka je Pariški sporazum o klimi. Ovdje možemo samo izraziti žaljenje, što je predsjednik SAD-a gospodin Trump odlučio da SAD izađe iz sporazuma i možemo podržati Europsku komisiju u borbi protiv klimatskih promjena i u ovom slučaju, ja mislim prilike, dobre prilike za preuzimanje uloge globalnog lidera u borbi protiv klimatskih promjena. Nadam se da ćemo oko ove točke se lako suglasiti da svi ovdje u Saboru i ne treba elaborirati pretjerano nešto pretjerano tu važnost za Hrvatsku, za hrvatsku ekonomiju, hrvatsku budućnost upravo pitanje klime, klimatskih promjena i zaštite okoliša. 5. točka digitalan Europa, ona napreduje, nažalost vrlo neujednačeno i neuravnoteženo širom EU, međutim ono što treba podvući a to je da digitalizacija u 21. stoljeću sigurno je u izravnoj korelaciji i to potvrđuje sve statistike, a to je gospodarski rast, ubrzani gospodarski rast, konkurentnost nacionalnih ekonomija je izravno u korelaciji i proporcionalna je upravo procesu digitalizacije. Premjer je spomenuo Estoniju, ona za koji dan preuzima predsjedavanje EU, najavila je upravo digitalnu Europu kao jedan od svojih prioriteta, što je sasvim logično, s obzirom da su jedan od vodećih upravo u digitalizaciji, iako mala baltička država zaista bilježe značajan gospodarski rast, premda su na samom početku tamo negdje 2008. i 2009. tzv. globalne ekonomske krize bili izrazito teško pogođeni nadolazećom recesijom. Vjerujem da će upravo naša putovanja, biti će tu mnogo kolega, ja ću biti jedan od tih koji ćemo ići tokom sljedećih 6 mjeseci u Estoniju, Tallinn, dakle imati priliku razgovarati sa estonskim kolegama o toj digitalizaciji i o tome što mi možemo ubrzati, što možemo napraviti bolje, brže i naravno izbjeći eventualne pogreške koje su mnogi ostvarili. U proces digitalizacije, ovdje bi spomenuo jednu temu, koja se rijetko spominje na europskoj razini, a to je Uber. Uber je samo jedna od najpoznatijih tehnoloških platformi, često je u hrvatskim medijima, često je u svim europskim medijima kao kompanija. Znamo svi dobro o čemu se govori međutim kompanija ubire samo ono što dolazi u budućnosti, dakle takve tehnološke platforme kada se ne govori samo o prijevozu. Njih će biti sve više i više. Zato mislim da bi bilo dobro da Europska komisija i cijela Unija se pozabavi takvim platformama i da se ne prepušta pojedinim državama članicama da se iznalaze pojedinačna rješenja, onda su različita, oprečna dakle svjesni toga što donosi i to vrlo, vrlo bliska budućnost. Tehnološki napredak je nezapamćen, nevjerojatan mislim da bi trebalo … da komisija i EU zajednički nalaze rješenja za sve takve izazove u pozitivnom smislu. I 6. točka vanjski odnosi, ovdje želim kratko naglasiti samo dvije teme. Prva je Brexit, Brexit će se dogoditi, to je sasvim izvjesno i po svojoj prilici će biti mnogo teži i mnogo kompliciraniji proces nego što se pretpostavljalo, mislim posebno za Veliku Britaniju na kraju dana. Slažemo se da države članice trebaju nastupiti svih 27, jedinstveno, a mi naravno tražiti poziciju za hrvatske građane jednako kao i za sve ostale građane EU. Ako ne znate govorimo o 4,5 milijuna stanovnika, 4,5 milijuna građana EU. Od toga vam je nešto više od četvrtine, ako sam dobro zapamtio, onih Britanaca koji žive na teritoriji kontinenta europskog, a nešto manje od tri četvrtine dakle tri i nešto milijuna stanovnika onih koji s teritorija kontinenta EU žive u Velikoj Britaniji. Dakle govorimo o 4,5 milijuna obitelji. I 2. točka, klub HDZ-a smatra da je dogovor oko rješenja problema gužvi na granici između Hrvatske i Slovenije zadovoljavajući. Dakle kao što znamo rješenje su ciljane kontrole putnika nakon što je čekanje na granici između Hrvatske i Slovenije preko 15 minuta. Vrlo korisna činjenica je jučerašnji ulazak Hrvatske u schengenski informacijski sustav, to će nas sigurno približiti ne samo informacijski, dakle sad od jučer imamo sve naše službe policija ima pristup svim informacijama, međutim približit će nas i što skorijem ulasku u schengenski prostor, što je svakako hrvatski nacionalni interes. Evo, ja se na kraju zahvaljujem i klub HDZ-a prihvaća izvješće i pozivam sve kolege, bez obzira na stranku kojoj pripadaju da podrže ovo izvješće. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Domagoju Ivanu Miloševiću. Iduća rasprava Klub zastupnika SDSS-a i uvaženi kolega Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine predsjedniče Vlade, državna tajnice, kolegice i kolege. Iznimno je značajno što se nastavlja praksa podnošenje izvještaja nakon sjednica Vijeća kako bi zastupnici u Hrvatskom saboru mogli dobiti neposrednu informaciju o raspravama, ne samo o temama, nego o dilemama, stajalištima, sporenjima pa posebno važno naravno o tome kako je naša Vlada u ovom slučaju predsjednik Vlade, sudjelovao u tome, zastupao interese RH ili pak iznosio stavove kada su posrijedi interesi same EU. I mislim da s tom praksom treba nastaviti i da joj treba posvetiti što je moguće veću pažnju. Ona ne bi smjela biti ništa manja nego što je bila ona pažnja u vrijeme kada smo pregovarali sa EU i kada smo od EU imali velika očekivanja. I bilo bi zapravo loše da danas kada nakon nekoliko godina članstva naša pažnja kao zastupnika bi trebala popuštati, kada su posrijedi izvještaji sa tako važnih sastanaka kao što su sastanci Vijeća. Govorim to zbog toga što nije samo došlo do zamora u EU nego je došlo i do zamora i kod nas za interes o tome što se zapravo odlučuje, kako se odlučuje i o čemu se odlučuje unutar tijela EU. Ja ću za ovu raspravu u ime kluba SDSS-a odabrati sljedeće teme, prva tema je činjenica da je val političkog populizma vezan posebno uz desne, ne samo suverenističke nego i ultrakonzervativne pa i nacionalističke politike, a u velikoj mjeri antieuropske politike. Nakon izbora u pojedinim europskim zemljama kao što je Austrija, posebno Francuska u značajnoj mjeri jenjao i nekom smislu da je pobijeđen. Ali htio bih isto tako reći i vjerujem da je predsjednik Vlade Andrej Plenković sasvim sigurno svjestan toga i kao članovi Vijeća da ta stvar nije do kraja dobivena kao bitka i da potencijali posebno u nekim zemljama koje inspiriraju svojim ultrakonzervativnim stajalištima pojedine politike unutar EU i svojim antieuropskim stavovima nisu otišle sa scene niti će tako lako otići sa scene. Problem solidarnosti unutar EU, problem jednakosti ne samo članica Unije nego prije svega građana unutar EU generira ili pogoduje toj vrsti stajališta ili toj vrsti politika, koje naravno plijene interese ljudi i obećavaju nešto što mi znamo jer imamo vlastitog iskustva, nisu realna obećanja, niti su realna rješenja. Ali to jeste značajna stvar radi stabilizacije EU koja se našla nakon jednog razdoblja vlastite ekspanzije, vlastitoga rasta, prvo sa financijskom krizom, drugo sa migrantskom krizom, treće sa ozbiljnim procjepima unutar geopolitičkog vanjskoga spektra koji je EU stavio u situaciju u kakvoj ona do sada nije bila. Niti u pogledu odnosa sa SAD-om, niti u pogledu odnosa sa Ruskom Federacijom a niti u pogledu odnosa sa Narodnom Republikom Kinom. I to dakle, posebno tema obrane i vanjske politike EU za sve njezine članice pa i za RH i EU u cijelosti predstavlja vjerojatno jedno od najozbiljnijih, najizazovnijih tema s kojom se vijeće bavi, članovi vijeća bave, Europski parlament bavi i o tome ovisi sasvim sigurno pitanje koje odgovore i koja rješenja EU može i treba imati na tu vrstu izazova. Dakle EU koja je posebno u razdoblju politike proširenja, koje je išlo na valu optimizma, koje je išlo na valu dobrih rješenja, nakon kriza s kojima se suočila, suočava se sada sa ozbiljnim procjepom u vanjskim geopolitičkim okolnostima koje od nje sasvim sigurno zahtijevaju ozbiljne odgovore i ozbiljna propitivanja. U tom smislu je i pitanje migranata kao jedan od produkata takvih poremećaja, procjepa u geopolitičkim okolnostima, pogodio je Europu više nego bilo koji drugi segment svijeta osim zemalja odakle potiču migranti. I treba reći da je RH kao i još neke druge zemlje u našem susjedstvu koje su bile na trasi migrantskoj odradile svoj posao na način koji je iz humanitarne, s jedne strane, s druge strane iz političke ravni bio značajan doprinos tome što se zove europska stabilnost. Da je kojim slučajem, da je kojim slučajem se širio tip politike kakav su zauzimale neke zemlje i u našoj regiji, kod nas ili u našem susjedstvu, sasvim je sigurno da bi onda unutrašnje teškoće u EU se višestruko pojačale u političkim odnosima ali isto tako i u odnosima među članicama same EU. Zbog toga kao što je i jenjao populizam i populističke politike, jenjao je i problem migrantske krize ali nije riješen i sasvim sigurno da mu treba i dalje nastaviti posvećivati pažnju jednako veliku kao što se posvećivala u vrijeme najozbiljnjih i najznačajnih problema kada se on pojavio. Treća stvar o kojoj želim govoriti, koja je za nas od posebnog interesa jeste pitanje nastavka politike proširenja. Politika proširenja, naravno na BiH, na Crnu Goru i na Srbiju, na Albaniju, na Makedoniju, na naše neposredno susjedstvo i širi prostor jugoistoka Europe o kojima ovisi stabilnost okruženja u kojem se nalazi naša zemlja, u kojem su naši ozbiljni ekonomski interesi, u kojem su naši ozbiljni ako hoćemo i nacionalni interesi, ta tema i ta pitanja bi trebala biti na nešto većem stupnju pažnje i fokusa nego što jesu. Ako ostane ovo pitanje da rasprave o proračunu za naredno proračunsko razdoblje unutar EU ne predviđaju mnogo za politiku proširenja to je onda nešto što ne odgovara našoj proklamiranoj politici, politici naše Vlade i nema nikakve sumnje da bismo mi u tom pogledu trebali učiniti sve da pojačamo svoj doprinos tome da druge članice, kao što smo to radili u nekim okolnostima, da druge članice bolje razumiju koje posljedice može proizvesti odlaganje ili odugovlačenje ili pak stavljanje ne čekanje procesa pridruživanja zemalja našeg neposrednog susjedstva s obzirom na već spomenutu sve kompleksniju i sve aktivniju globalnu vanjsko-političku aktivnost i u našem susjedstvu i u našoj regiji. Uvjeren sam da će predsjednik Vlade zastupajući interese naše zemlje zastupati i ovaj segment, važan segment naših interesa kao što je naravno, kao što su naravno i neki drugi o kojima je ovdje bilo riječi, bilo izlaganjem samoga premijera, bilo kolege Domagoja Miloševića. Na kraju, mi izrazito cijenimo činjenicu da premijer posvećuje veliku pažnju izvještajima i svojoj ulozi i ulozi naše Vlade u Europskom vijeću. I siguran sam da će kontinuirani i ustrajan rad na tome zapravo i kod nas zastupnika ali istovremeno i kod šire javnosti pobuditi veći interes nego što on ovoga trenutka postoji zato što se zapravo događa unutar europskih institucija. Ali ima jedna tema koja mi se čini da bi, a nadam se da mi premijer neće zamjeriti što ću je ovdje otvoriti a mogao bih je otvoriti i na drugom mjestu ali mislim da je važna. Mislim da je iznimno važno da mi, naša Vlada nakon dvije ili tri godine političke nestabilnosti ili nestabilnosti koje smo prošli našem političkom životu, sa našim Vladama, da sada kada ulazimo i kada smo ušli u period političke stabilnosti, posebnu pažnju posveti dvjema stvarima. Jednoj je premijer već posvećuje pažnju, a to je situiranje i izgrađivanje mjesta Hrvatske u europskim institucijama. Zajedno sa ostalim akterima. Od Europskog parlamenta do onih koji su u komisiji i do aktivnosti u različitim bilo tijelima komisija bilo naravno, vijeća. Ali od iznimne je važnosti da politički stav i politički interes RH, političko viđenje RH, posebno u ovakvim pitanjima, kao što je politika proširenja i politika odnosa u susjedstvu dobiju što je moguće zapaženiju i značajniju ulogu koju RH može imati jer je to dodana vrijednost, dodani kapital koji mi kao zemlja imamo. I druga stvar je pitanje iskoristivosti naše financijske omotnice do 2020. Razumljivo je da zbog nestabilnosti koje smo imali, ta iskoristivost nije mogla biti mnogo veća nego što je bila kada smo je krenuli koristiti. Ali sada u ovih preostalih nepunih 3 godine, to je sasvim sigurno za jedan od najvećih imperativa za nas kao zastupnike, za Vladu, jer to može povratiti povjerenje građana. Može kazati pa da, to je ono zbog čega je imalo smisla pregovarati, to je ono zbog čega je imalo smisla slati ljude u europske institucije, ono zbog čega ima smisla slušati izvještaje koje premijer podnosi. I posebno u nekim ministarstvima. Kao što je zaštita okoliša, kao što je poljoprivreda, gdje su sredstva iznimno velika. Ako se računa još k tome i naš udio u tim sredstvima, to za nas predstavlja ogroman imperativ i bilo bi iznimno značajno kada bi ste gospodine predsjedniče Vlade u nekom momentu, nakon razgovora sa članovima Vlade, našli načina kako da prezentirate građanima kako će se intezivirati, pojačati, osnažiti mehanizmi korištenja tih sredstava i kako će se stimulirati jedinice lokalne samouprave, općine gradovi, županije pa isto tako i udruge u civilnom društvu kao i razni drugi akteri unutar našega društva. Da to bude neka vrsta nove točke konsenzusa koji smo imali do ulaska u EU, i sa onima koji nisu dio vladajuće koalicije ali sasvim sigurno bi jer načelnici dolaze iz različitih stranaka, župani dolaze iz različitih stranaka, i interes im je da sredstva budu što je moguće većega stupnja iskoristivosti. Na kraju, Klub zastupnika SDSS-a će podržati ovaj izvještaj koji je premijer podnio Saboru. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Miloradu Pupovcu na ovoj raspravi. Imamo dvije replike, prvi se za repliku javio uvaženi kolega Miro Kovač. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedatelju. Uvaženi kolega Pupovac, ja sam sa zadovoljstvom slušao vaše izlaganje, sviđa mi se to što govorite… [[Govornik se ne razumije.]] znate, gospodin Popper je o tome pisao i referirajući se na Kanta. Korisnost u životu od poteza što hoćemo u životu i što pišemo knjige da bi bile čitane. Međutim, ja se javljam zbog populizma. Govorite o populizmu i slažemo se da on jenjava ali on je uvijek postojao i on jača onda kada političke stranke koju su etablirane, poput recimo nas, HDZ-a ali i kolega iz SDP-a, velike stranke, kada izgube kontakt sa realnošću. Kada nisu bliski sa pukom, e onda jača populizam. Tj. politika protiv establishmenta, protiv institucija. Ne samo u Hrvatskoj i drugdje. Mi smo donekle ovdje imuni, na te pojave jer smo dosta bliski puku. Kaptiramo želje puka i vodimo takvu politiku. Ima jedan primjer u zapadnoj Europi, jedna velika stranka koja isto tako postupa, to je CSU u Bavarskoj, koja ne dopušta da se pojave desno od CSU-a, snažna stranka. Koja bi ugrozila sam CSU. A što se tiče EU-a, ona je snažna, ona je danas opet jako atraktivna, ove centrifugalne snage su slabije i vidimo da na neki čin i odlazak Velike Britanije ali i politika SAD-a, nas u EU-a, homogenizira. Surađivat ćemo sad malo jače na planu obrane. Prema tomu, kriza populizma je uvijek bilo, sjetimo se devedesetih godina, kad smo imali u Njemačkoj jačanje desnice zbog izbjeglica iz bivše Jugoslavije, Hrvatske i BiH-a, kasnije i Srbije, SR Jugoslavije, a i to se prebrodi, ako velike stranke vode ozbiljnu politiku i osluškuju bilo birača i naroda. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kovaču. Odgovor uvaženi kolega Pupovac. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Kovač, populizam je neizbježan instrument politike. Ali onog momenta kad on postaje sva politika i kada se još stavi u funkciju ideja koje mogu biti razorne po ostvarivanju politika, posebno zajedničkim politika EU-a, posebno politika koje bi očuvale postignuti stupanj integriranosti EU-a, odnosno zemalja članica EU-a, onda to naravno postaje opasno stanje. I Europa je doista bila u opasnom stanju, do momenta pojedinih izbora zemalja članica EU-a. I danas nakon izbora koji su održani u pojedinim zemljama je jasno da je demokratski kapacitet tih zemalja pokazao da se može nositi sa takvim izazovima. Šteta je ali nećemo imenovati, a nećemo posebno ni komentirati što neke druge zemlje koje su mogle biti i jedno vrijeme su bile treći stup, treći faktor stabilnosti EU u svim njihovim segmentima od starih članica do novih članica da tamo još uvijek nismo pronašli dovoljno snažan demokratski kapacitet da se EU u tom pogledu do kraja stabilizira. Vi imate pravo. Zamori politiku pojedinih vrsta politika daju prostor tome. Ozbiljne krize koje se susreću u EU kao što je nejednakost, kao što su migranti dodatno pogoduju pojavljivanju takvih politika. Ali to je dodatan razlog za raspravu unutar same Unije.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženom kolegi Pupovcu. Imamo još jednu repliku, uvaženi kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani kolega Pupovac, drago mi je da ste se dotaknuli financijske omotnice. Ona, mi u Hrvatskoj ne možemo imati samo očekivanja od te financijske omotnice. Jer koliko će ona biti realizirana ovisi isključivo od nas. Ja sam u trećem mjesecu ovdje postavio jedno pitanje i kasnije se obratio predsjedniku Vlade jer mi u Hrvatskoj imamo 13000 stanova u višekatnim zgradama gdje postoji mogućnost ugradnje liftova sa 80 postotnim financiranjem iz sredstava EU. Radi se o jednom projektu od gotovo 4 milijarde kuna sa zapošljavanjem od oko 3000 ljude i kasnije još oko 200 ljudi u održavanju tih dizala, odnosno liftova. One su supstitut za ono što je velika potražnja za domove umirovljenika, dakle osiguravaju mobilnost starijih, bolesnih invalida da mogu živjeti jednako kvalitetno na petom ili četvrtkom katu kao što to mogu prizemno sa mogućom rampom. Još odgovora nisam dobio, pa ću moliti predsjednika Vlade da malo pogleda taj dopis koji mu je upućen. A drugo, spominjali ste barem jedno desetak puta pojam EU. I to bi bilo sve krasno kad bi EU bila Unija naroda, ne Unija država. Ali kad gledamo elementarnu matematiku čak ona i nije Unija, ona je Unija skupina država po teoriji matematike skupova. Jer imamo skupove država u koje čak i izbjeglice hoće i u koje neće. Imamo skupove država koji imaju eure i oni koji nemaju. Imamo skupove država koji imaju Schengen i oni koji nemaju. Dakle, hoću samo da ne bi imali krivu sliku o EU. Dug je put do EU koja bi trebala biti Unija naroda.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrelji. I odgovor, uvaženi kolega Pupovac. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Hrelja, što se tiče pitanja iskoristivosti sredstava iz EU nisam član Vlade, nemam operativno iskustvo, pa ne mogu preuzimati rizik stvaranja prijedloga o tome kako bi se to moglo najbolje raditi. Ali ću povući jednu paralelu sa pregovorima sa EU, da u vrijeme pregovora sa EU oko pojedinih poglavlja na primjer javne nabave ili temeljnih prava nismo imali doslovno kampanju u postupanju pojedinih ministarstava mi pregovore ne bismo završili u roku u kojem smo završili. Tako mi se čini da i ovoj stvari treba pristupiti tako jednom koordiniranom akcijom ili posebno osmišljenim planom aktivnosti oko toga za koji ja, možda postoji a da ja ne znam za njega. Ali ako postoji bili bi dobro da čujemo kako se realizira, ako ne postoji bilo bi neophodno da se razvije. Što se tiče EU pa svi mi znamo da je EU možda ne, možda termin skupovi nije najbolji ni u logičkom, ni u matematičkom smislu te riječi. Ali krugovi da, da postoje krugovi prvoga reda, krugovi drugoga reda i krugovi trećega reda to mi znamo. I kada govorimo o tome i u sistemu odlučivanja i pripremanju odluka i kada govorimo o situiranju RH unutar EU onda mislimo na to da se stvaranjem partnerstva, stvaranjem savezništva RH sa svojim interesima, sa svojim pogledima, sa svojim potrebama nameće na način na koji se može nametnuti sagledavajući te okolnosti, tražeći partnerstva i istovremeno gradeći, potvrđujući stara i stvarajući nova partnerstva neophodna za jačanje vlastitoga udjela u tome kao male zemlje i kao zemlje koja sama sasvim sigurno ne može imati toliki utjecaj kakav bi joj bio potreban.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pupovcu na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Hrvatske narodne stranke uvaženi kolega Stjepan Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče, štovane kolegice i kolege zastupnici. Naime, vrlo kratko samo par, dozvolite da u ime kluba samo par podataka odnosno navoda iz izvješća iskomentiramo prije svega što se tiče sigurnosti i obrane. Apsolutno aktualizirana tema schengenske pravne stečevine koja je ovdje kako vidimo i naš premijer ovim amandmanom usvojio, odnosno uvršten je amandman u konačnu verziju vezano gdje se ne primjenjuje u potpunosti schengenska pravna stečevina za države koje se nalaze na vanjskim granicama. Naime, to u kontekstu i kasnije tema migracija apsolutno dolazi do izražaja s obzirom da smo mi na na balkanskoj ruti i praktički prvi na udaru, kao što smo imali i vidjeti u prijašnjim godinama, odnosno, ne tako davno. Što se tiče, samog rasta zapošljavanja i konkurentnosti, apsolutno je ovdje kako je navedeno pozitivni trendovi ekonomskog rasta, a ne samo, dakle i u Hrvatskoj, što smo svjedoci u zadnjih par godina, nego 16 uzastopnih kvartala u EU, što za sobom dolazi na, povlači sa sobom, pokazatelje od stope nezaposlenosti za njih 2009. I ono što je tu svakako pohvalno, gdje se spominje Hrvatska zajedno sa Portugalom, što se tiče izlaska iz procedure prekomjernog deficita. Bitno, ono što se tiče članaka 50. i izlaska Velike Britanije za EU, tu u izlaganju Predsjednika Vlade, svakako je za podržavamo, apsolutno stajalište glede mobilnosti radnika, što se tiče u odnosu na Veliku Britaniju, da se prate jednaki uvjeti kao i u startu EU, odnosno članica EU. Ono što je također ovdje navedeno i što je izuzetno bitno, pogotovo za nas u Hrvatskoj u jeku turističke sezone je to onaj sastanak koji je ovdje naveden da je održao predsjednik Vlade, na marginama sastanka sa predsjednikom Europskog vijeća i predsjednikom Vlade Slovenije, vezano je za proceduru, provjera, sustavnih provjera svih putnika na granicama. Dakle, imamo smo nemile događaje i ovo sada automatski, što smo i 27. lipnja ušli u Schengenski informacijski sustav, da možemo ono što je dogovoreno zapravo, da sustav civilne kontrole da se prelazi na sustav civilne kontrole, kada je čekanje duže od 15 minuta, mislim da to jedan od bitnijih stvari za istaknuti što se tiče ovog samog izvješća. I na posljetku, što se tiče također čl. 50 ono što sam nešto i u replici već spomenuo, jedna od velikih prilika, koji su naravno prepoznani i ostali, koliko sam vidio 21 članice EU je sjedište, dakle 2 agencija koja, agencije za nadzor banaka i europske agencije za lijekove, koje su bile u Londonu, koje sada traže svoje novo sjedište i apsolutno tu podupremo Vladu svojim nastojanjima i u skupini, a i u svim mogućim lobiranjima za dobivanje sjedište takve jedne agencije. Znamo da to ne samo donosi direktne ekonomske benefite, što se tiče stalno zaposlenih ljudi, njihovih plaća, obitelji, što se tiče godišnjih, 36 tisuća posjetitelja smještenih kapaciteta van pansionskih potrošnje i svega onoga što to nosi sa sobom. To donosi benefite i u razvoju same farmaceutske industrije, znate da imamo dugu tradiciju, također i sveučilišta i sve onoga što ide s time. U tom dijelu svakako treba ići na više frontova, naravno, što kvalitetnije samu proceduru ispoštovati, što bolje uvijete koji su ovdje navedeni, a ima ih 6 bitnih kriterija, prema kojima se, odnosno 5 kojima se će se dodjeljivati ta, to sjedište, da se ide naravno lobiranje, kao osnovnom i prema komisiji i preko Europskog parlamenta i preko ostalih eventualno članica koje se nisu kandidirale, ali također i preko određenih lobističkih skupina, farmaceutskih lobija, koji sigurno imaju tu svoj interes koji su sigurno i najveći korisnici ove agencije. Taj budžet agencije preko 300 milijuna eura, kako sam spominjao, donosi direktno benefit u proračun oko 10 milijuna eura godišnje. Samim time, to je velika prilika na koju skrećemo pozornost, i mislim da treba odraditi sve maksimalno, naravno da ti kriteriji, su teško ispunjivi ne zemlji poput Hrvatske, nego i drugim, ostalima već članica EU, koje su dugi niz godina članice, ali svakako trebamo dati sve od sebe. Zaključno Klub Hrvatske narodne stranke prihvaća ovo izvješće. I hvala vam na pozornosti.
Zahvaljujem uvaženom kolegi, Stjepanu Čuraju na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu, pojedinačnu, uvaženi kolega Miro Bulj. Nije nazočan. Gubi pravo na raspravu. Sljedeći se za pojedinačnu raspravu, javio uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Pa htio bih pitati, evo imam u rukama izvješće o sastanku Europskog vijeća kojeg smo primili svi zastupnici u ruke. Piše ovako vanjski odnosi, u kontekstu produljenja sankcije za 6 mjeseci, Ruskoj federaciji, njemačka kancelarka Angela Merkel i francuski predsjednik Emmanuel Macron, predstavili su stanje provedbe sporazuma iz Minska. Zaključeno je kako nema potrebe za promjenom situacije, jer nema stvarnih rezultata, te su vidljivi neki elementi pogoršanja. Drugim riječima, na tom sastanku, odlučeno je da se nastavi sa politikom sankciji Rusiji. Politikom od koje naša zemlja pati, znači, od sankcija Rusiji, Hrvatska nema nikakve koristi, ja ne znam moja europska zemlja zapravo ima koristi od tih sankcija i ne vidim njihov smisao. Ako netko misli da će Rusija, vratiti Krim Ukrajini zbog tih sankcija, on se vara. Znači nastavlja se pogubna politika, a naš premjer, kojeg na žalost, sada ovdje nema, on nudi Ukrajini neka rješenja, kao Amerika nema rješenja za Ukrajinsku krizu, ali naš premjer Plenković, on ima rješenja i nekakva … [[Govornik se ne razumije.]] integracija koju on predlaže itd., a cijeli svijet mu se smije i misli si, o čemu ovaj čovjek priča, jer znaju da je to utopija, da se to neće nikada dogoditi. Nažalost, kažem pogubna vanjska politika, sluganska se nastavlja. Nastavlja se, nastavlja se ova nesretna liberalizacija, nastavlja se promašena tečajna politika, nastavlja se promašena porezna politika. Ali prije svega bih se htio osvrnuti na jednu temu koja zaokuplja hrvatsku javnost i koju političari koji predstavljaju elitu često spominju, a zove se populizam. Kažem populizam sa razlogom jer ja bi htio pitati kolege iz HDZ-a, da li je populizam na jedne izbore ići sa parolom nema novih poreza, ne porezu na nekretnine, a onda nakon drugih izbor uvesti porez na nekretnine? Jeli populizam reći dat ćemo tisuću eura za svako dijete pa onda ne dati? Jeli populizam kada predsjednica KOlinda Grabar Kitarović kaže da će Hrvatska biti jedna od najrazvijenijih zemalja Europe i svijeta, a zahvaljujući politici koja se provodi smo pali na samo europsko dno i sada je još samo Bugarska iza nas. Znači čak i u Rumunjskoj se bolje živi nego u Hrvatskoj. Jeli populizam reći da će se zaustavljati bijeg mladih ljudi iz zemlje, a ne činiti ništa po tom pitanju? Jeli populizam reći da se smanjio broj nezaposlenih, ako se zna da je to isključivo posljedica iseljavanja? Jeli populizam reći građanima naše zemlje da ćemo u EU sjedati zajedno za stolom i suodlučivati kada se zna da o ničemu ne odlučujemo? Jeli populizam reći da smo ravnopravna članica u NATO-u i da nećemo biti marginalizirani u svijetu ako se naša predsjednica gura što bliže Donaldu Trumpu? Drage dame i gospodo, jeli populizam kada je Radimir Čačić išao na izbore i govorio da će otvoriti 200 tisuća novih radnih mjesta? Jeli populizam kada je premijer Plenković prije izbora rekao da će zaustaviti ovrhu nad jedinim domom, a nakon izbora se nastavljaju svakodnevne deložacije na kojima non stop svjedoče? Drage i dame i gospodo, ono što rade političke elite to je najgori mogući populizam koji se može vidjeti. Ne samo zato jer se obećavaju ljudima spektakularni rezultati sa nastavkom provođenja promašene politike već i prvenstveno zato jer postoje žrtve tog populizma. Znači nezaposleni ljudi koji daju glas za HDZ i SDP jer oni obećavaju nova radna mjesta ostat će i dalje nezaposleni. Ljudi koje čeka deložacija, a dali su glas za HDZ jer su čuli premijera Plenkovića kako govori da će zaštititi jedinu nekretninu od ovrhe, ti ljudi su isto žrtve populizma. Mnogo je tu dame i gospodo žrtava populizma. Na kraju krajeva dame i gospodo, od tog vašeg populizma on je jako toksičan za društvo, stradavaju ljudi. Nema posla. Jeli recimo populizam reći da ćete pomoći blokiranima jel to populizam? Jel populizam kada HDZ ide na izbore sa strankom blokiranih hineći da je stalo do blokiranih, a broj blokiran i njihov ukupan broj raste. I to je populizam. Međutim što? Niti jedan novinar, niti jedan medij, nitko se ne usuđuje dotaknuti tu temu prevare birača. Kada se govori o populizmu ne napada se HDZ zato jer kaže da će zaustaviti ovrhu nad jedinom nekretninom, a neće nego se napada nas koji stvarno to mislimo. Ne napada se za populizam HDZ koji je govorio da neće uvesti porez na nekretnine pa ga je uveo nego se za populizam napada nas iz Živog zida koji smo protiv poreza na nekretnine. U biti o čemu se radi? za populizam se proziva samo političare koji su iskreni, koji su vjerodostojni, koji rade ono što govore. A one političare koji lažu i obmanjuju birače, oni koji obećaju jedno, rade druge, a misle treće, njih se ne proziva za populizam. I zapitajte se dame i gospodo, zašto je došlo do pojave protestnih stranaka i da li smo babe roge u cijeloj priči mi koji ukazujemo na probleme i govorimo koja su konkretna rješenja. Vi ćete reći, ne vi ne govorite koja su konkretna rješenja. Pa evo vam monetarna reforma, neka se izmijeni Zakon o Narodnoj banci na način da se država izravno može financirati iz HNB-a, a ne da mora posuđivati kredit od stranih banaka. Neka se izmjeni Zakon o obveznim odnosima i neka se ukine valutna klauzula na kredite, to su konkretne mjere to nije populizam. Neka se izađe iz NATO pakta i prestane sudjelovati u ti zločinima. E vama je to isto populizam. Uglavnom svaki konkretan prijedlog kao npr. zaustavite deložacije da ta patnja ljudi prestane, kažete vi to je populizam. A kada idete na izbore dame i gospodo iz HDZ-a onda ljudima obećavate da će biti jedina nekretnina zaštićena od ovrhe, da poreza na nekretnine neće biti. I na kraju krajeva, ne znam da li se sjećate gospodo iz HDZ-a svih vaših govora godinama kada ste govorili protiv uvođenja poreza na nekretnine, govorili ste da je to harač, udar da ne nabrajam, jedan za drugim, čak i ministar Marić iz Vlade, ne onaj financija onaj drugi je govorio protiv poreza na nekretnine i vi ga sada uvodite. A pazite ovo uza sve to znači svo ovo licemjerje, demagogiju koja je vaš program, vi na izbore idete s kojom parolom? Vjerodostojno. Pa to ne da je cinizam, to je vrhunac cinizma. Jedino u čemu ste vi dostojni je nevjerodostojnost, ne izvršavanje izbornih obećanja, prevara birača i zapravo posljedica toga je nestanak našeg naroda, ali najodgovorniji za to nažalost niste vi gospodo iz HDZ-a nego ljudi kojima je ispran mozak, koji podržavaju i vas i ove druge stranke u Saboru, koje brinu samo za sebe, koje nije briga za to što ljudi jedu u pučkoj kuhinji, što su blokirani, što od božićnice, uskrsnice i regresa neće dobiti ni kune jer su blokirani, koje ne brine to što umirovljenici Royal mirovinskog osiguranja koji su uložili u to na kraju neće dobiti svoj dodatak za mirovine itd.. Ne brine vas ništa, gledate samo sebe i svoje džepove i svoje obitelji i svoje stranačke prijatelje a Hrvatsku ste zaboravili. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. Uvaženi kolega Miro Kovač. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedatelju, ja ću biti vrlo kratak, pokušati ću biti koncizan. Zaista cijenimo da predsjednik Vlade dolazi redovno u Hrvatski sabor izvješćivati zastupnike o tome što se dogovaralo na sjednicama Europskoga vijeća. I meni je jako žao da osim uvažene kolegice Sabine Glasovac i gospodina Jovanovića, kolege, nema više kolega iz SDP-a koji bi mogli i mlada dama, ispričavam se, koji bi mogli sudjelovati u ovoj raspravi a ima kolega u SDP-u, kolegica koji dosta znaju u EU jer su isto tako bili sudionici, tj. obnašali su važne dužnosti u državnoj vlasti, tako i u Vladi RH. Ovo je sad zaista jedan poziv, ispunjen altruizmom, bilo bi dobro čuti od vas koje su vaše primjedbe, koji su vaši prijedlozi kada je u pitanju EU, njezine politike i one krucijalno utječu na hrvatsku stvarnost i na stvarnost svih zemalja članica EU. Tako da, zaista bio bih sretan i zadovoljan i zadovoljniji i sretniji ako bi sljedeći put kada dođe predsjednik Vlade uspjelo da bude više kolegica. Ovo nije sada nekakva zlonamjerna kritika nego jedan dobronamjerni poziv, ponavljam ispunjen altruizmom. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kovaču na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, uvažena kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Budući da je ovo već drugi put u pola sata da se na neki način apostrofira činjenica što neki od kolega koji po procjeni vaših kolega iz HDZ-a bi imali što reći o ovoj temi nisu u ovoj sabornici. Ja ću sada iskoristiti priliku i dati ću jednu primjedbu na sam postupak upućivanja ovog dokumenta u Hrvatski sabor. Dakle ovaj dokument je stigao na klupe saborskih zastupnika ujutro čini mi se negdje oko 10 sati. On nije ni malo benigan, ima nekih 30-ak stranica, radi se o ozbiljnim stranicama. Ja ne kažem da naše kolege ne bi imale što reći o ovoj temi i bez čitanja predloženog dokumenta ali dozvolite mi, dozvolite mi da skrenem pažnju na to da ipak za ovako ozbiljne stvari treba priprema i treba vremena da se to pročita. I mislim da bi se trebala izbjegavati ovakva praksa. I ja cijenim činjenicu što je predsjednik hrvatske Vlade ovdje u Hrvatskom saboru i što nas izvještava o svim aktivnostima vezane uz EU i njene institucije. Ali evo ja bih zamolila da se više ne ponavljaju ovakve stvari da dokumenti dolaze zastupnicima na klupe u 10 sati a da se o njima raspravlja poslijepodne u 15h. Što je sljedeće? Da se raspravlja o njima 2 sata poslije. Možda vas neće zadovoljiti ovo obrazloženje, zašto kolege ne raspravljaju o ovome ali shvatite to kao jedan vid protesta, zbog načina rada i načina na koji se ophodi prema zastupnicima u Hrvatskom saboru. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac. Odgovor uvaženi kolega Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena kolegice, meni je drago da sam na neki način potaknuo vas na repliku, da ste rekli svoje mišljenje, da smo na taj način dobili još jednu bogatiju raspravu u Hrvatskome saboru o ključnim temama EU.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kovaču na odgovoru. Prelazimo na raspravu. Završna riječ u ime Kluba zastupnika Živog zida, uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Evo, pokušajte zamisliti vrijeme koje svi mi imamo kao jedan pješčani sat. Znači svatko od nas je svakim danom, svakom minutom, svakom sekundom jedan dan bliže smrti, svi ćemo kad-tad otići. Ja ću možda iza vas ali samo zbog dobi, iz niti jednog drugog razloga jer sam mlađi a stariji će ići ranije. Međutim, taj pješčani sat ima i naša država. Znači mi vidimo da demografski i ekonomski procesi koji su u našoj zemlji su zapravo takvi da našoj državi otkucava vrijeme. Znači pješčani sat je okrenut i mi imamo još malo vremena da preokrenemo trendove. Imamo još malo vremena da zaustavimo iseljavanja, da zaustavimo demografski slom, zapravo da spasimo državu. Vrijeme curi. I ukoliko mi ne učinimo ništa da taj pješčani sat koi nam curi zaustavimo jednostavno će doći do neminovnog. A to je kao što sam rekao maloprije nestanak hrvatskog naroda iz Hrvatske države. Već sada nas ima više van Hrvatske nego u njoj. I u konačnici sela se prazne, čak u gradovima pada broj stanovnika. Evo ovo je šokantan podatak, Rijeka gubi stanovnike na primjer. I jednostavno pitanje se postavlja, što će ostati u budućnosti i što mi radimo da bude bolje? I odgovor je da mi u Saboru radimo jedno veliko ništa, da mi ništa konkretno ne mijenjamo, da samo pretačemo iz šupljeg u prazno, da pričamo o stvarima koje nisu bitne, a o krucijalnim stvarima ne pričamo. I onda ćete vi reći ok, gospodine Pernar, koje je krucijalna stvar po vama? Pa tema HNB-a, govorim vam to cijelo vrijeme. HNB mjenjačnica, HNB mjenjačnica. Pa jeste vi svjesni što to znači, da je svaka kuna u opticaju vanjski dug. Da mi bez vanjskog zaduživanja nemamo novca u zemlji, da imamo kunsku besparicu. I da sav taj vanjski dug koji uzmemo, moramo vratit, uvećan za iznos kamata, a dobili smo samo glavnice kredita. A sav novac je vanjski dug. I kako će se to vratiti, nikako. Dug države raste, krediti se vraćaju uzimanjem novih kredita. I drago mi je da je gospodin Šuker danas ovdje. Ima jedna pjesma u kojoj su stavili njegov glas gdje on govori da to nije novi kredit, nego neki sindicirani kredit koji zapravo služi za zatvaranje nekog starog kredita, itd. Međutim što? S tom politikom vraćanja kredita, uzimanjem novih kredita zapravo ukupni dug raste. Sad gospodin Šuker kaže da ne raste, međutim ako vidite obveze na godišnjoj razini, koje Hrvatskoj dolaze na otplatu kredita, svake godine se kredita mora plaćati sve više. E, naravno, postoji sukob razuma i emocija. Emocije, članovima HDZ-a govore da dug ne raste, emocije govore da BDP raste, emocije da ljudi na burzi rada nikad nije bilo manje, emocije govore da se u Hrvatskoj živi bolje, a znate čega se ja sjećam gospodo iz HDZ-a? Sjećam se izbora kad je bio SDP na vlasti. Čovjek dolazi doma, žena ima trbuh do zuba i čovjek dolazi u radnom odijelu, radničkom, onom plavom, ne. I pita on ženu, ženo što je za ručak, veli ona grah, a veli on opet grah. Opet grah. I uglavnom, poanta tog spota je bila ako glasate za HDZ dobro ćete živjeti i pitanje je bilo da li vjerovati tim spotovima, i onda je bio onaj spot HDZ-a gdje je Ivo Sanader bio glavna zvijezda u spotu, gdje su jedan za jedan čovjek pitali vjerujete li vi ovom čovjeku? Kaže, deda vjeruješ li ti ovo čovjeku? Deda kaže, vjerujem. Onda pitaju drugog čovjeka, kaže [[Upadica Brkić: Uvaženi kolega Pernar, vrijeme vam je isteklo.]] aha, hvala vam, oprostite, ponijelo me. Živjeli.
Hvala lijepo. Molim vas, kolege, završnu riječ, uvaženi predsjednik hrvatske Vlade, gospodin Andrej Plenković. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Zahvaljujem vam na raspravi koju smo vodili o zaključcima Europskog vijeća koji je održan prošlog tjedna, četvrtak i petak, u rezimeu naše rasprave evo nekoliko komentara i nekoliko metodoloških opaski. Kolegica Glasovac je kazala da je dokument došao na klupe zastupnika tek danas, moja intencija je da budemo ažurni, dakle da ako se Vijeće odvilo prošloga tjedna da o njemu raspravljamo još dok je taj informacija relativno svježa, premda u današnje vrijeme nešto što je bilo prošli četvrtak i petak ne djeluje više toliko svježe, osobno, ne vidim neku svrhu da o tome raspravljamo, recimo zadnjeg dana sukladno ustavnom roku zasjedanja Sabora, primjerice 14. srpnja. Mislim da moramo biti brzi, to je praksa koju smo uspostavili u zadnjih nekoliko mjeseci, ovo je već šesto Vijeće od kad imam čast biti predsjednik Vlade i vjerujem da je ipak bolje da to radimo brže, inače ti zaključci su objavljeni bili na internetu već u ranim poslijepodnevnim satima u petak, tako da, ono što je novo, novo je izvješće koje je naravno istaknulo, one aspekte zaključaka koji su posebno relevantni za Hrvatsku i kontekstualiziralo ih se ostalim našim prioritetima bilo da su gospodarskoga, sigurnosnoga karaktera, migracijskoga, schengenskoga itd. To je jedna stvar. Druga je naravno da su ove raspravi prigoda za širi osvrt na vanjskopolitičke teme, europske teme, društvene teme, pitanje populizma ili ne, međutim ono što je dobro, da smo uspostavili ovu praksu, evo ovo je sada na neki način, u ova dva semestra koliko se ova praksa primjenjuje, za mene jedna korisna ne bih rekao vježba, nego jedna korisna razmjena mišljenja. Ipak ćemo na ovaj način, kako vrijeme bude proticalo senzibilizirati ne samo zastupnike nego i hrvatsku javnost za ove teme na konkretniji način. Ono što je očito najvažnije i najbitnije a to je na koji način se koriste sredstva koja su nam valocirana u ovoj financijskoj perspektivi, kakva je apsorpcija sredstava, koliko se projekata realizira. Dakle, vodimo računa da na zatvorenom dijelu sjednica Vlade, postoje točke koje su međusobno povezane i sve imaju europski predznak, prvi je kako idemo sa transponiranjem svježeg, novog europskog zakonodavstva, dakle pravne stečevine EU, sukladno kvartalima i planu normativnih aktivnosti. Drugo je da Ministarstvo regionalnog razvoja i europskih fondova izvješćuje, podsjeća, upućuje, upozorava sve resore o dinamici povlačenja sredstava u ovoj financijskoj perspektivi, svaka dva tjedna, temeljito izvješćuje. Treće je aktivnosti koje su usmjerene na nacionalni program reformi, plan konvergencije, dakle Hrvatska radi jednom godišnje taj dokument, on je dobro prihvaćen od Europske komisije, njegova provedba između ostaloga i pomogla da izađemo iz procedure prekomjernog proračunskog manjka, on je dio europskog semestra, godišnjega plana rasta na razini EU sve su to međusobno povezani procesi i aktivnosti. I zato je bitno da i u hrvatskoj javnosti, u Hrvatskom saboru postoji svijest o tim okvirnim dokumentima i međusobno povezanim djelovanjima Vlade i ostalih resora. Na tragu razmišljanja niza zastupnika sugerirao bih ukoliko predsjednik Odbora za europske poslove smatra to oportunim da se pozove ministricu za regionalni razvoj i europske fondove na jednu posebnu sjednicu gdje bi ona zastupnicima predstavila vrlo detaljno i temeljito stanje provedbe da se vidi gdje moramo napraviti dodatne iskorake i na razini središnje vlasti, ali isto tako na razini županija, na razini gradova, na razini drugih partnera u provedbi projekata. U tom smislu želim najaviti da ćemo u ponedjeljak biti u Požegi gdje će biti drugi sastanak cijele Vlade RH sa svim novoizabranim županima, predsjednicima udruga gradova, predsjednicima udruga općina sa predsjednikom saborskog Odbora za lokalnu i područnu samoupravu gdje ćemo zajednički vidjeti što su konkretne teme u ovom trenutku bitne za provedbu Strategije regionalnoga razvoja koja je usvojena na sjednici Vlade prošloga tjedna i koji su aspekti važni za fiskalnu decentralizaciju i novi zakonski paket koji se odnosi na jedinice regionalne i lokalne samouprave, a usput ćemo dobiti jednu povratnu informaciju koja se tiče i planiranja proračuna za 2018. godinu od naših župana, od predstavnika koji su bliže našim ljudima diljem Hrvatske. Dakle, to je jedan sveobuhvatan pristup i zato je namjera ove rasprave za koju sam znao i kad smo krenuli sa ovom inicijativom da će biti puno šira nego što je ovih nekoliko stranica zaključaka ili našega komentara i to je dobro. I ja se trudim što više se izložiti ovoj javnoj raspravi, raspravi u Hrvatskom saboru, mogućnosti razmjene mišljenja da li ćemo o tome uspjeti animirati dovoljan broj zastupnika. Rezultati su trenutno polovični. Međutim, kako vrijeme bude išlo očekujem i veći angažman i možda rađenje te fine distinkcije između dnevno-političkih, nekada malo i politikantskih bodova. I zaista supstantivne rasprave o onome što je relevantno za Hrvatsku, što je relevantno za sve naše građane i što je relevantno u konačnici za bitne teme europskoga projekta. Jer voditi računa, sve ono što dođe na kraju na Europsko vijeće svakih dva ili tri mjeseca, sve je to prije prošlo i radne skupine i veleposlanike, odnosno strane predstavnike i ministarska vijeća, a na vrh dođe ono zaista što je najbitnije. I zato kada bi vidjeli cjelinu stajališta koje je Vlada usvajala primjerice u ovih 8 mjeseci za pojedina vijeća onda bih tih stranica o kojima smo malo prije govorili bilo puno, puno više nego samo nekoliko bitnih dokumenata o kojima smo govorili danas. I ja ću ustrajati i cijela Vlada upravo u ovoj aktivnosti. Mislim da je korisno dobra i ako to postane praksa vidjet ćete kako ćemo se svi skupa na izravniji i možda pravovremeniji način osjećati involviranima i identificirati sa odlukama koje donose europske institucije. To je cijela poanta. Dakle, to što netko predstavlja Hrvatsku u okviru vijeća što je gospodin Mimica u Komisiji, što je 11 zastupnika u Europskom parlamentu to nije neki posao u gostima. To je posao u kući, samo se odvija fizički u institucijama u kojima sudjeluju i druge države članice. I taj proces identifikacije, evo 4 godine nakon članstva mislim da moramo dodatno osnažiti i učiniti hrvatskoj javnosti sve ove teme puno bližima nego što je to danas. Zahvaljujem vam i trudit ćemo da ove vanjsko-političke rasprave, a pretpostavljam da je zrelo vrijeme da na inicijativu više klubova i više zastupnika i vanjsko-političkog odbora, da nakon zajedničke sjednice Vijeća ministara Bosne i Hercegovine i Vlade RH koja će biti u Sarajevu idućega tjedna organiziramo jednu plenarnu raspravu upravo o odnosima Hrvatske i Bosne i Hercegovine kao jedne od naših ključnih vanjsko-političkih tema i bitnom za prava Hrvata u Bosni i Hercegovini kao jednakopravnoga konstitutivnoga naroda. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem predsjedniku Vlade RH gospodinu Andreju Plenkoviću. Imamo nekoliko replika. Prva se za repliku javila uvažena kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Nije replika ali je izražavanje jednakog stava da ja također vjerujem i svi zastupnici ovdje shvaćaju potrebu zašto trebamo raditi brzo i ekspeditivno. Ali onda vas molim, evo premijeru na tom tragu o čemu sam govorila i malo prije, da ne čekate od, znači sjednice Vlade, odnosno od petka do srijede da nam uputite materijale, nego da u tom dijelu isto tako budete ekspeditivni i da ako su oni već bili objavljeni na internetu u petak, ne znam zašto je samo prošlo pet dana zapravo da bi oni došli na saborske klupe. Neka se taj postupak malo ubrza. Vi ste nama ovdje naravno dobro došli, ali isto tako bi bilo lijepo da znamo dan prije da ćete doći, da se možemo pripremiti, da dobijemo materijale. Danas ujutro smo saznali zapravo da će se o ovom raspravljati danas poslije podne i dobili same materijale. Mislim da će to biti na obostrano zadovoljstvo. Ako vi budete ekspeditivniji, onda ćemo i mi kao zastupnici imati više razumijevanja i biti ćemo i mi ekspeditivni. Toliko samo.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Sabini Glasovac. Prelazimo na sljedeću repliku. Uvaženi kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi predsjedniče hrvatske Vlade. Evo koristim ovu repliku kao priliku dok ste ovdje da vas nešto upitam. Vezano je za sporazum, gospodarski i trgovinski sporazum koji će prema informacijama sutra biti na dnevnom redu Sabora između Kanade i članica EU. Kolega Domagoj Ivan Milošević je u ime kluba HDZ-a govorio afirmativno o tom sporazumu. Čak je rekao da svi oni koji su protiv sporazuma zapravo su na neki način protiv EU ako sam dobro shvatio. Ono što ja zapravo vas želim pitati, a ja nisam baš tako optimističan i dijelim zabrinutost u tom smislu što je Hrvatska, evo uzmimo primjer poljoprivreda. Hrvatska poljoprivredna gospodarstva su mala i rascjepkana. Prosječna veličina gospodarstva je 2,4 hektara. U Kanadi je to iznad 300 hektara. Kanadska farma ima toliki prosjek. Nekonkurentnost poljoprivrednog prehrambenog sektora u RH, a posebno proizvodnje mlijeka i mesa je već evidentan. To se vidi po količini hrane iz uvoza koju zapravo uvozimo u RH. Dakle, ovdje je riječ o ranjavoj proizvodnji. I zapravo moje pitanje glasi postoji li takve opasnosti za RH, da se taj još manjak izvoza u odnosnu prema uvozu, posebno poljoprivrednih proizvoda, poveća sa ovim sporazumom, a posebno zato što prema informacijama u Kanadi su neka sredstva kemijska sredstva i postupci u poljoprivredi dopušteni, a u RH, su tu zabranjeni postupci, čak i GMO. Evo postoji li takva zapravo opasnost? A bitno je i za sutrašnju raspravu, vezno za uz taj sporazum. Hvala.
Zahvaljujem uvaženi kolegi Žagaru na replici. Odgovor, predsjednik Vlade gospodin Plenković. Izvolite.
Tzv. CETA nije baš tema današnje rasprave, ali recimo da je povezana sa onim što se odnosi na temu slobodne trgovine i brojnih trgovinskim ugovora koje Unija sklapa sa trećim zemljama, ovo je jedna od ključnih, takve vrste međunarodnih ugovora o slobodnoj trgovini. Jedna nova generacija koja se pregovarala jako dugo, kanadski pregovarači, ne samo pregovarali sa predstavnicima komisije koji su formalno vodili razgovore oko država članicama, nego su dolazili i sve države članice pa i uključivši i Hrvatsku. Rješenja koja su pronađena u ovoj generaciji, ovakve vrste sporazuma, su detaljno analizirana od svih država članica, od svih stručnih službi, komisije, pazilo se i na GMO, pazilo se i na kvalitetu hrane, javnoga zdravstva, na sva ona ključna pitanja koja su bila emancipirana u raspravama u nizu zemalja, kada je ne samo ovaj ugovor, nego i još više, naravno i TTIP s obzirom na volumen gospodarske razmjene dominirao javnim prostorom i nerijetko dizao ljude i na noge i na prosjede. Međutim, ono što je bit ovoga ugovora rješenja koja su nađena u pogledu sporova između investitora i država su najmodernija, najbolja, kvalitetno štite i države o kojim se radi a na odgovarajući način daju i pravnu sigurnost ulagačima. Kada je riječ o ukupnoj trgovinskoj razmjeni u smislu poljoprivrednih proizvoda, ovakav sporazum Hrvatskom, hrvatskom gospodarstvu, hrvatskoj poljoprivredi može koristiti, osobito, primjerice u izvoznom smislu drvno prerađivačkoj industriji. To je jedna od područja u koje možemo jako puno profitirati od CETA-e. A što se tiče samih efekata na hrvatsku poljoprivredu, ja ne vidim tu veću opasnosti, evo državna tajnica Bušić, sutra će predstavljati ovaj zakon, pa može ići o tome detaljnije, ali sve analize koje sam ja vidio, nisu ukazivale na neku vrstu opasnosti na koju abolirate. Hvala vam.
Zahvaljujem se na odgovoru predsjedniku Vlade, gospodinu Plenkoviću. I posljednja replika, uvaženi kolega Ivica Mišić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovani premjeru, ja kao zastupnik oporbe sam vam dao povjerenje vašoj Vladi. Zašto? Zato što sam vidio vaš posao kroz ovih 10 mjeseci koji se meni svidio i vi radite jedne dobre stvari. Meni je to po prvi puta drago u ovih 25 godina da sam vidio jednu Vladu, jednog čovjeka koji ide putem da riješimo probleme ove Hrvatske države. I stoga imate moje povjerenje, s tim što ću i dalje pratiti, pošto sam u oporbi, ukoliko ne budete radili, ja ću vas svakako prozvati i sve druge. I pošto ste najavili sada odlazak u Sarajevo, pa vas ja molim, vi znate, koliko je Hrvata protjerano iz BIH, osobito iz Bosanske Posavine, iz koje ja potječe, koje nitko u 25 godina, nije pokušao, na jedan politički, zdravi način pokušao, lijepo vratiti, izgraditi te domove i vratiti kućama. Znamo da neće se svi vratit, to je nama svima jasno, ali dajmo pomognimo, tom narodu, koji je stvarno napaćen, 138 tisuća Hrvata je izašlo. Ja vam posebno zahvaljujete, što dolazite u Sabor, što izlažete europska pitanja i mislim da Hrvatska ide u jednom dobrom putu i nadam se da ćete to nastaviti i da ćemo surađivati do kraja i šta drugo reći. Hvala vam na ovom vašem putu, ja ga takvog vidim, ja ću vam davati podršku dok tako bude, kada bude drugačije, vjerojatno nećete imati moju podršku, a nadam se da će biti dobro. Hvala.
Zahvaljujem uvaženi kolegi Mišiću. Odgovor, uvaženi kolega Plenković. Izvolite.
Moramo biti dobri nastaviti ovako kako radimo, jel? Kolega Mišić, hvala vam na ovim sugestijama, činjenica je da imamo jako puno otvornih pitanja, financijskih, gospodarskih, socijalnih s međunarodnim karakterom, sigurnosnih i jako puno je toga došlo, možemo to slobodno reći odjednom na dnevni red i Hrvatskoga sabora i Vlade RH. No, ono što je naša odgovornost, je temeljem programa, temeljem mandata, povjerenja koje smo dobili od hrvatskih birača, ispuniti ta očekivanja, pa makar ona bila kompleksnija i zahtjevnija nego što je to možda djelovalo uoči parlamentarnih izbora 11. rujan. Meni je drago da vi prepoznajete te napore i da cijenite ovo što činimo. Truditi ćemo se naravno, cijela Vlada da na tom tragu bude naša aktivnosti u budućnosti. Kada je riječ o suradnji sa BIH, nizu otvornih pitanja, koja su na stolu, dnevni red koji se u ovom trenutku usuglašava, naravno da će dotaknuti i ovu dimenziju. To je pitanje koje jest svojevrsna bolna točka, za status položaj Hrvata u BIH, a to je, ne samo Hrvati iz Posavine, nego uopće na jednom prostoru entiteta Republike Srpske. O tome razgovaramo i sa institucijama vlasti BIH i sa predstavnicima hrvatskih političkih stranaka, sa nerijetko sa biskupom Komaricom, koji se trudi, održati tu temu živom, držati kontinuiran dijalog sa predstavnicima Hrvata iz BiH osobito iz Posavine koji su u različitim dijelovima Hrvatske i potpora Ureda za Hrvate izvan Hrvatske, potpora Ministarstva vanjskih i europskih poslova, potpora Vlade je snažna. Da li smo svi zajedno zadovoljni rezultatima glede fizičkog povratka? Naravno da nismo. Ali očekujem evo i od vas i od naši trojice kolega koji su izabrani na listi u izbornoj listi za Hrvate izvan Hrvatske da kad-tad ta tema dođe u Hrvatski sabor da puno detaljnije o tome raspravimo i napravimo jednu konsensualnu široku političku platformu daljnjeg zajedničkog djelovanja. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem se na odgovoru predsjedniku Vlade gospodinu Plenkoviću. S ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem se predsjedniku Vlade RH gospodinu Andreju Plenkoviću, državnoj tajnici gospođi Zdravki Bušić na predstavljanju ovog izvješća. O ovoj točki dnevnog reda glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Sada prelazimo na glasovanje o raspravljenim točkama. Prvo izvješće o sastanku Europskog vijeća održanog 22. i 23. lipnja 2017., te o sastanku Europskog vijeća u formatu EU 27, koji se održao 29. travnja u Bruxellesu. Podnositelj je predsjednik Vlade Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Kluba zastupnika HDZ-a, HNS-a, HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, Kluba zastupnika Stranke rada i solidarnosti, Stranke međugeneracijske solidarnosti Hrvatske i Reformista i nezavisnih zastupnika, dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvješća predsjednika Vlade Republike Hrvatske o sastanku Europskog vijeća održanog 22. i 23. lipnja 2017., te o sastanku Europskog vijeća u formatu EU 27, koji se održao 29. travnja u Bruxellesu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova sa 104 glasa za i 1 suzdržanim i 11 protiv navedeno izvješće prihvaćeno od strane Hrvatskog sabora.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt „Modernizacije i restrukturiranje cestovnog sektora“, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 151. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku, sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave temeljem članka 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li možda predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Evo izvolite, državni tajnik Ministarstva mora, prometa i infrastruktura gospodin Tomislav Mihotić. Izvolite.
Cijenjeni potpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjeni zastupnici. Slijedom zaključka Vlade RH od 6. travnja 2017. kojim je prihvaćeno izvješće o vođenim pregovorima za sklapanje ugovora o zajmu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt „Modernizacije i restrukturiranje cestovnog sektora“ 8. svibnja 2017. potpisan je ugovor o zajmu za navedeni projekt. Sa strane RH potpisao ga je ministar financija gospodin Zdravko Marić, a sa strane IBRD-a regionalni direktor Svjetske banke za operacije u EU. Slijedom navedenog Ministarstvo mora, prometa i infrastrukture pripremilo je nacrt Prijedloga zakona o utvrđivanju ugovora o zajmu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, kako bi njegove odredbe u smislu članka 141. Ustava RH postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Ovim zajmom će se osigurati provođenje projekta „Modernizacije i restrukturiranja cestovnog sektora“ tj. povećanje operativne djelotvornosti i povećanje kapaciteta otplate duga društava u cestovnom sektoru kroz institucionalno jačanje i sektorske reforme i operativno restrukturiranje društava iz cestovnog sektora. Na pripremljen nacrt prijedloga zakona dobijena su sva potrebna mišljenja resornih ministarstava, a s obzirom na prirodu postupka potvrđivanja međunarodnog ugovora kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana već potpisanim međunarodnim ugovorom kao i na činjenicu da se u ovoj fazi postupka u pravilu ne mogu vršiti izmjene ili dopune teksta međunarodnog ugovora predlaže se da se ovaj prijedlog raspravi i prihvati po hitnom postupku. Iznos ukupni zajma je 22 milijuna eura, rok otplate je deset godina, poček je četiri godine, kamatna stopa je šestomjesečni Euribor plus fiksna kamatna marža od 0,6, naknada za obradu zajma je 0,25 kao i naknada za neiskorištena sredstva. To su osnovni podaci. Hvala.
Zahvaljujem državnom tajniku uvaženom gospodinu Tomislavu Mihotiću. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prelazimo na rasprave u ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista uvaženi kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo nastojat ću ja ukratko obrazložiti nekakve razloge zbog čega će klub Most-a podržati ovaj zakon. Istina i on ide u hitnom postupku i doista je hitan postupak. Kamo sreće da smo ga imali i prije. Dakle ono što je veliki problem što opterećuje RH to su dugovi u cestarskom sektoru. Mi imamo jako dobre ceste, naravno da bi imali takve ceste to je koštalo, dakle dugovi su 43,136 milijardi kuna od toga na naplatu ove godine dolazi 8 milijardi 481 milijun kuna. Ono što je bitno spomenuti možda državni tajnik nije rekao, bit će prilike da to naglasi, osim ovog kredita od 22 milijuna eura Međunarodna banka za obnovu i razvoj daje jamstvo u vrijednosti mislim da 350 milijuna eura, što će onda podignuti kreditnu sposobnost ovih poduzeća. I oko ovoga nemamo puno ni dvojbi i mislim da ovaj zakon treba podržati. Ono što možda imamo dvojbe, evo rasprava će biti kratka pa možda nećemo dobiti sve odgovore, ali će se u budućnosti vrlo brzo pokazati, a to je način na koji će ovaj projekt zaživjet, na koji će način funkcionirat. Prije svega riječ je o racionalizaciji, optimalizaciji troškova, konkretno ako su to troškovi održavanja onda se postavlja pitanje, iako su ovdje predviđena sredstva za otpremnine od 5 milijuna eura. To ni nije čak veliki novac kada govorimo o većem broju zaposlenih u tim poduzećima koliko i hoće li radnici ostajati bez posla jer, hoće li se primjenjivati outsourcing, hoće li neke poslove održavanja koje sada rade ljudi zaposleni u ovim poduzećima obavljati umjesto njih netko drugi. I hoće li to doista onda na kraju dovesti do pojeftinjenja usluga? Što se tiče, posebno podržavam ovu klasifikaciju i standardiziranje cesta jer to je jako bitno i u odnosu na Hrvatske ceste, u odnosu na ŽUC-eve. I mislim da ta suradnja između ŽUC-a i Hrvatskih cesta se može poboljšati i ne znamo koliko je to obuhvaćeno projektom jer znamo da ŽUC-evi imaju velikih problema u svom radu. Dakle bitno je da se to obuhvati isto projektom. Što se tiče naplate cestarine, ne znam zašto se, zašto i ministar, više na to sam čuo od ministra, govori o vinjetama, govori, zašto se taj ENC koji u RH funkcionira zašto se još više ne propagira, zašto ne krenemo sa time? Ne znam koliko ima korisnika ENC-a. Vidim da kada putujem autocestom da su gužve na, da se tako izrazim na redovitoj naplati velike, znaju kolege biti nekoliko kilometara. Ja osobno imam ENC, prođem za čas. Ne znam zašto to i čak ima popust na tom ENC-u, zašto to baš nije prihvatljivo rješenje. Istina jest da mi, mi kao zemlja koja živi od turizma, zapravo moramo razmišljati i o tim ljetnim periodima. Misli da sada ide, ako već nije stupilo na snagu povećanje od 10%, ta sredstva nisu velika ali mogu biti značajna u smislu sačuvanja opet radnih mjesta. Dakle, naša pretpostavka je da je dobra volja, da postoji, da će projekt biti dobro, na kraju krajeva, to će biti konzultantske usluge ljudi koji su stručni. I nadamo se da ćemo uspjeti jer ovo nije, ovo iako ide sada evo u popodnevnoj raspravi, ovo je iznimno važan problem za RH. A ja dolazim, evo i sad moram i to reći, dolazim iz Slavonije, živim u Novoj Bukovici, to je kod Slatine, do autoceste mi je 100km najbliža autocesta. Dakle ono što me živo zanima je da se što prije ove stvari rješavaju da bi i na kraju krajeva i Hrvatske ceste imale što više novca, da bi se ovaj i Podravski ipsilon radio i sve one ceste, naravno nisam ja jedini koji imate probleme, vjerojatno ovdje kolega u sabornici, kolegica i kolege imaju koji imaju te probleme. I ovo je put da počnemo rješavati probleme da ih ne stavljamo pod tepih. Da zaključim, klub MOST-a će podržati ovaj zakonski prijedlog ali očekujemo isto tako da se doista stvari počnu odvijati u pozitivnom smjeru. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-a uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala uvaženi predsjedavajući. Tama je uzimanje kredita i ja ću postaviti kod ove teme jedno pitanje koje se u suštini u Saboru na postavlja nikada a to je sljedeće. Naime, vi svi znate da na svaki kredit treba platiti i kamatu. I postavlja se pitanje otkuda platiti kamatu na taj kredit koji ćemo podići za autoceste ako novac za otplatu kamate ne postoji. A o čemu se radi? U trenutnom financijskom sustavu u EU novac nastaje isključivo kao kredit. Znači sav, da bi novac se stvorio, odnosno pustio u opticaj, netko mora dići kredit. U ovom slučaju država mora dići kredit. Međutim kreditori, znači sav novac nastaje kao kredit a kreditori daju samo glavnicu kredita. I na sve te glavnice kredita koje su dane državi, građanima i poduzećima mora se platiti i kamata a novac za kamatu nije dan nikada, dana je samo glavnica. To vam je kao kada vi u banci uzmete 100 tisuća eura kredita, morate vratiti 200. Onih drugih 100 tisuća eura nikada nije stvoreno, banka vam je dala samo glavnicu. Ne samo vama i ostatku društva je davala glavnice. I Agrokoru je dala glavnice kredita i Petrokemiji Kutina i autocestama i željeznicama i brodogradilištima, svim pravnim subjektima je davala samo glavnice kredita i građanima. Sav novac je kredit. Da nitko nije dizao kredite u opticaju bi bila 0 kuna. Novac nastaje samo kao kredit a vratiti će se morati kamate. I onda što se događa? Imamo situaciju da autoceste već sada ne mogu vraćati kredite, nemaju otkuda. Nema država otkuda vraćati kredite, nema Agrokor otkuda vraćati kredite, nema Petrokemija Kutina. I postavlja se pitanje da li je to ne znam problem jedne loše jabuke, jednog lošeg pravnog subjekta ili je ovo opći problem cijelog društva. Po mojem mišljenju, iako je ono manjinsko, ja možda predstavljam kada govorim od 5 do 10% građana, ja mislim da problem neotplativosti kredita nije krivnja znači pojedine firme, pojedinca ili države već je sustav cijeli ovaj monetarni kakav mi poznajemo zapravo prijevara, prijevara čiji je cilj uvesti zemlju i narod u dužničko ropstvo i razvlastiti ga od imovine. Vi uvjeravate nas kao predlagatelj da je cilj ovog kredita pomoći ne znam u gradnji ceste ili čemu već. Međutim, kreditori ne daju kredite zato da bi nama pomogli. Banke daju kredite našoj državi zato da bi preuzela njenu imovinu, da bi nas na kraju natjerali u privatizaciju svega i da bismo mi kao narod na kraju ostali bez svega. Tu naopaku redistribuciju provodi država koja zapravo ne radi samo protiv naroda nego i protiv sebe. Jer na kraju krajeva narod čini tu državu. Larry Hannigan Australac 1971. napisao je knjigu „Hoću zemlju +5%“. On je u njoj objasnio taj problem, daje slikovit prikaz bankara koji dolazi i daje građanima glavnice kredita i onda svakog od njih traži glavnice plus kamatu. I na kraju godine, naravno budući da novac za kamatu ne postoji, građani tog mjesta, odnosno seljani, iz tog sela, nisu mogli vratiti kredite. I onda je on uzeo njihovu imovinu. Ta jednostavan problem objasnio je i bloger Nostradurus u svom blogu u kojem piše, odnosno na kojem piše, na teme financijskog sustava. Taj problem novca kao duga objašnjava i animirani američki film „Američki san“, koji traje 30 minuta. Taj problem objašnjava i moja knjiga „Kako je nastao novac“ koja se može skinuti sa interneta u PDF-u. Međutim, ja ovdje vičem kao usamljeni glas u pustinji. Vičem na sav glas, krediti se ne mogu vratiti a vi svi govorite ha dobro Pernar, pa nije to bitno što ti pričaš. Ok, je sam pričao da se ne mogu vratiti, jesam, i kako je Agrokor završio? Nije mogao vratiti kredite. Svi smo to vidjeli. Da država ne radi neke interventne kredite za Petrokemiju, Petrokemija bi lipsala. Mljekari se ubijaju radi kredita koji ne mogu vratiti. Kolike obitelji čeka deložacija? Imali smo ovaj mjesec deložacije zbog kredita, dame i gospodo. Zadnja koja je bila, bila je jučer u Šenkovcu, kraj Čakovca. Kredite Hypo banke, čovjek je glavnicu skoro i uspio vratiti ali kamate nije uspio, taj novac zapravo nije nikad ni stvoren, on to ni ne zna, vjerojatno. Ljudi shvate da ne mogu vratiti kredite, tj. da se krediti ne mogu vratiti tek kad dođe do deložacije. Par dana prije toga bila je deložacija u Motovunu, zbog RBA kreditne zadruge. Vi ćete reć gospodine Pernar, problem neotplativosti kredita ne postoji. Ok, 03.07. u Prečkom, opet deložacija, opet kredit, i pazite koji je zanimljiv detalj, žena je čak bila kreditno sposobna da vraća kredit, ali je bila jamac za neki drugi kredit. Jamac nije mogao vraćati svoj kredit, i kako je njoj sjeo tuđi kredit na naplatu, nije mogla vraćati svoj, i žena leti van iz stana. Gdje će svi ti ljudi živjeti? Vi ćete reć možda pa dobro, to se nas ne tiče, ali ja vas pitam, a koga bi se to trebalo ticat? Tko će djelovati ako ne mi? Nama u Saboru je dana odgovornost i zadaća. Odgovornost i zadaća da zaustavimo agoniju vlastitog naroda. Agoniju vlastite države. Ako mi kao narod odnosno ako mi kao zastupnici koji imamo svijest, znači shvaćamo da novac nastaje samo kao dug, kao kredit, da novac za kamatu ne postoji, da se krediti ne mogu vratiti ako mi ne učinimo ništa, šta će ljudi napraviti? Ljudi su vam ovce. Ljudi vam nemaju svijest. Ljudi vam ne razumiju. Gospodin Šuker, on shvaća kako funkcioniraju ti krediti. On zna da država nema otkuda njih vratiti i da nije krivnja države. Znači, kad bi netko gospodinu Šukeru rekao zašto Hrvatska ne može vratiti kredite bez uzimanja novih kredita, on će reći odmah pa nijedna zemlja koja je u takvom modelu, ne može vratit svoje kredite. Sve zemlje na svijetu vraćaju dug uzimanjem novog duga, jer u ovom sustavu se dug ne može vratiti i rasprava je gotova, dobit će novi kredit. Ali šta je sa obiteljima koje nemaju tu svijest? Koje ne shvaćaju da je monetarni ovaj globalni sustav kojeg Amerika izvozi da je to jedna velika prijevara, što je s tim ljudima? Oni će završiti tužnom i žalosnom sudbinom i što je najluđe od svega, mene koji to pokušavam reći će smatrati luđakom, reći će šta ovaj tu Pernar priča da novac za kamatu ne postoji, da se krediti ne mogu vratit, da je novac dug, da je HNB mjenjačnica. Ljudi će reći ma ti si Pernar lud, to nikoga ne zanima, to nije problem o čemu ti pričaš i znate do kad će to govoriti? Pa sve dok ih ne dođu deložirati, tek kad ih dođe deložirati će shvatiti pa Pernar ti si bio u pravu, cijelo vrijeme si govorio što će se dogoditi, ali do tog trenutka dok se to ne dogodi, katastrofa. Kak bi se reklo na njemačkom eine grosse catastrophe. I znate na kog me podsjeća gospodin koji nam predlaže ovaj prijedlog dizanja novih kredita? Na Fritza Klingenberga, znate tko je bio Fritz Klingenberg? Kad je bila okupacija tj. kad je krenuo napad na Jugoslaviju, Nijemci su stali ispred Beograda i razvili su cijeli plan kako će zauzeti Beograd, računali su da će puno vojnika poginuti, da će borbe trajat možda više mjeseci itd., da će biti velike žrtve. A šta je Fritz Klingenberg napravio? On je sa gripom od 6 vojnika preplivao, tj. u čamcu prešao Dunav i blefirao. Rekao je, ušao je jednostavno do centra grada, digao njemačku zastavu, i došao je gradonačelnik i on je rekao gradonačelniku ako se uskoro ne predate, čeka vas ogroman napad, artiljerija, avioni itd., a gradonačelnik nije znao da ovaj blefira. Znači da Fritz Klingenberg je jedan odličan blefer i pazite gradonačelnik se nećkao i u tom trenutku slučajno su prolazili neki izviđački avioni njemački, Fritz je pokazao na nebo, rekao je vrijeme vrijeme curi, sat ide, i Beograd je zapravo kapitulirao, bez ispaljenog metka i šta se događa? Fritz javlja njemačkoj komandi da je Beograd zauzet, nitko mu ne vjeruje, oni svi kažu njemu, tj. u komandi kažu radi se o klopci. Fritzu treba suditi kad ga zarobimo jer surađuje zapravo sa Srbima. Ali Fritz je govorio istinu. Beograd je pao ljudi moji bez ispaljenog metka. I kad nakon što je grad bio zauzet na kraju svega bez borbi, a očekivale su se borbe tada je gradonačelnik Beograda kada je shvatio da je prevaren počinio samoubojstvo. Da, proučite taj povijesni događaj. Pitajte Srbe o njihovoj junačkoj povijesti kako je pao Beograd, to ih pitajte. Ali što je stvar. Stvar je u tome da Fritz Klingenberg. Njegov blef je prošao. Ali ovaj blef da će se dići krediti, da će se vratiti neće proći. On će možda proći danas u Saboru, ali u stvarnosti kad ovi krediti dođu na naplatu neće ih se imati od kuda vratiti, morat će se dizati novi krediti. I ti kreditori šta će napraviti? Oni će na kraju reći ovako gledajte, dosta smo se mi sa vama natezali. I vi i mi znamo da te kredite ne možete vratiti, tražimo privatizaciju HEP-a, autocesta i čega sve ne kao uvjet za izdavanje novih kredita. I Vlada dame i gospodo, ova HDZ-ova će morati to rasprodavati, jer će bi ucijenjena. Vi ćete možda biti protiv toga. Možda će i Andrej Plenković biti protiv toga. Možda će Plenković reći, ma to je kriva stvar prodavati HEP, pa to je zlatna kokoš koja donosi dvije milijarde kuna godišnje u proračun. Ali će mu kreditori reći Plenkoviću tebe nitko ništa ne pita, ti to moraš napravit. Ako ne napraviš nema više kredita. Ako nema kredita a sustav je baziran na kreditu, jer je država lišena sposobnosti da stvara novac. Ti si osuđen na propast. I samim time ovom politikom dizanja kredita mi zapravo nastavljamo politiku koja se vodi već dva desetljeća i ovo je zapravo nastavak te politike. I Einstein je rekao da je suludo očekivati promjene ako se ponavljaju iste stvari, odnosno iste greške. I mi Hrvati ponavljamo iste greške i vjerujemo da će nas krediti izvući iz problema. Znate tko je u to vjerovao da će riješiti krediti njegove probleme? Čovjek kojem su se svi klanjali. Ivica Todorić, on je vjerovao u tu priču o kreditima. Vjerovao je da je spas u kreditima, da se s kreditima može razvijati veliki sustav. Kako je Agrokor završio? Završio je u bankrotu i bit će raskomadan. A ista sudbina Agrokora čeka i našu državu ukoliko se ne prestane pod hitno ova politika beskonačnog zaduživanja i ukoliko se ne uspostavi monetarni suverenitet, ukoliko država ne preuzme vlast nad novcem, odnosno nad središnjom bankom i ne počne zapravo emitirati svoj vlastiti novac i financirati gradnju autocesta i čega već. Jednom je jedan bankar došao u ordinaciju moje majke i taj bankar kad je mene vidio on se sav prepao, nije mene očekivao. I onda smo razgovarali, on je rekao pa da, pa mogla je država isfinancirati te kredite iz Hrvatske narodne banke, stvorena je nova vrijednost, bio je stvarni rad samo da se nije kralo, bez problema. Ali na žalost krediti su rješenje bili u doba Kalmete, ali i sada su. Hvala.
Hvala lijepa uvaženom kolegi Pernaru. Imamo jednu repliku, uvaženi kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi kolega Fritz, ovaj Ivane, pardon. Moram, javio sam se za repliku samo iz jednog razloga jer je nepošteno u vašem izlaganju građane nazivati da ne ponovim ono što ste vi rekli četveronožnim životinjama. I ja mislim da to nikako ne stoji, da mi moramo od toga generalno odustati sa ove pozornice, jer građani nisu krivi ako im nisu dostupne sve informacije, da im na primjer nisu dostupne informacije da se financijskim tijekovima provodi projekt vladanja svijetom, manumonetarizmom i manumilitarizmom i manipulacijom informacijama. Dakle, vi bi to trebali znati, ali to ne treba ići nigdje na široko i daleko. Možete samo odslušati našeg dragog makro ekonomistu gospodina Slavka Kulića koji je dosta katastrofično djeluje u svojem izlaganju. Ali na žalost u većini toga ima pravo. Prema tome, samo sam se javio radi ovog dijela. Građani bi trebali znati puno više toga, jer ovo što se nama događa, ne događa se građanima Njemačke, Švedske i oni uopće o ovim stvarima ne raspravljaju. Njihove financijske institucije daju drugima kredit zato što imaju novostvorenu vrijednost, zato što njeguju kulturu rada i nešto drugo. Dakle, problem je definitivno negdje drugdje.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrelji na replici. Odgovor uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Ma htio bih reći da gospodin Hrelja zapravo govori jednu bitnu činjenicu, a to je da on na kraju shvaća, odnosno priznaje da je narod prevaren. Kad ja kažem da su građani ovce, ja ne kažem da su oni ovce zato jer su, kako bih to rekao nužno glupi, nego zato jer ne shvaćaju da su prevareni. Ali oni imaju mogućnost prestat bit ovce i mogu shvatit da su prevareni i da je ovo sve što se u Saboru događa jedan veliki cirkus i da će oni na kraju skupa sa cijelom našom državom ići u propast. I ako to ne shvate da je jednostavno egzistencija naše države kao jednog subjektima u političkoj stvarnosti na karti Europi završena. I ja bih volio da je naš narod pametan, ja bih volio da naši građani nisu ovce. Ali opet ponavljam gledajući izbor našeg naroda, na izborima politiku koju naš narod podržava, a koja taj isti narod vodi u nestanak sa ovih prostora, ja se stvarno pitam gospodine Hrelja što se događa sa hrvatskim narodom, što se događa sa umirovljenicima koji kopaju po smeću, imaju mizerne mirovine, dok mi ovdje imamo ogromne plaće. I u isto vrijeme, ne mogu preživljavati, a podržavaju tu politiku, koja ih je dovela do toga, da biraju hoće li platiti režije ili kupiti hranu, hoće li jesti u pučkoj kuhinji ili će jesti kod kuće. Ako jedu kod kuće, nemaju za režije, ako nemaju za režije, sjeda ovrha, iskapčaju im se struja, voda, itd. Ne znam, zašto narod podržava ovu politiku, i nadam se od svega srca da će idući izbori pokazati da ljudi nisu ovce, ali ako opet glasaju za isto, onda gospodine Hrelja, ne znam što drugo reći, nego da je to jedna velika ludost, koja je ušla u glave naših birača. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru. Prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a, uvaženi kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Kolegice i kolege, ako ćemo ovaj … [[Govornik se ne razumije.]] ovako samo suhoparno, da se Hrvatska država zadužuje za 22 milijuna kuna, onda ćemo promašiti u svojoj raspravi. Ovaj kredit treba gledati u kontekstu strategije o partnerstvu, koji je Odbor izvršnih direktora donio 2013. za 4 fiskalen godine. Međutim, ima nešto što je vrlo bitno i što je ovdje predlagatelju materijalima dobro naveo, koja su 3 osnovna cilja u tom partnerstvu koja je RH potpisala sa Međunarodnom bankom za obnovom i razvoj i kada vidimo ta 3 osnovna cilja, onda mislim da u ovoj sabornici nema saborskog zastupnika koja ta 3 cilja ne bi podržao. Jer ako imate jedan cilj, da želite podnesti fiskalnu konsolidaciju, drugi povećanje konkurentnosti hrvatskog gospodarstva, treći cilj vam je da kroz te reforme koje će pratiti podrža Svjetska banka, povećavate sposobnost učinka ulaska Hrvatske u EU, tj. povlačenje sredstava. To su ta tri osnovna cilja i u sklopu ta tri osnovna cilja je Ministarstvo prometa i Ministarstvo financija pokrenulo pregovore za podizanje kredita, za strukturne reforme koje se moraju provesti u sektoru prometa. I mi ovdje danas kada raspravljamo o ovome, ne govorimo samo o tome da će se Hrvatska država zadužiti 22 milijuna kuna, nego govorim o tome da Ministarstvo prometa, zajedno sa resorom, sa javnim poduzećima u prometnom sektoru, preuzima obvezu da provede određene strukturne reforme. I to je bit cijele priče. Jer sa predlaganjem da im se odbori podizanje ovog kredita, oni preuzimaju tu obvezu. I kad pogledate, da je Svijetska banka spremna refinancirati kredite koji su prije 7, 8 ili 9 godina dizani po kamatnim stopama, koje su bile takve kakve jesu, a danas su oni puno manje, onda mislim da ove strukturne reforme treba provesti. Jer zašto? Nemojmo zaboraviti kolegice i kolege da prije 4 godine je Hrvatskim autocestama uzeto 40 lipa po litri goriva ili na godišnjoj razini vam je to negdje oko 800 milijuna kuna. U 4 godine, vam je to preko 3 milijarde i 200 milijuna kuna. Da su ti novci ostali Hrvatskim cestama, da su provedene strukturne reforme, kako u samom ministarstvu, a tako i restrukturiranje Hrvatskih autocesta, mi bi danas govorili o dugu Hrvatskih autocesta koji bi bio manje za negdje 3 milijarde 200 kada uzmete manje kamate za to to je 3 i pol milijarde kuna. A da ne govorimo o tome da kada pogledate koja namjena je ovoga kredita, kaže, angažiranje financijskog savjetnika za transakcije koje će između ostaloga pripremiti strategiju optimalizacije duga društva iz cestovnog sektora. I sad gledajte. Prije 3 ili 4 godine, sjetite se priče o … [[Govornik se ne razumije.]] autoceste, sjetite se priče oko angažiranja savjetnika koji su plaćeni oho-ho milijuna, da bi na kraju sve ono što su oni napravili bilo bačeno u aut i počelo se pričati o nekakvoj sasvim drugoj priči. E da se ne bi opet u čoravo išlo u nekakve monetizacije ili bilo što drugo, dakle, ovaj se kredit diže, da zajedno sa stručnjacima iz Svjetske banke se naprave podloga za refinanciranje postojećeg kredita, međutim ono što je vrlo bitno je i planiranje prometnog sektora te upravljanje i praćenje društva u cestovnom sektoru, a to je optimalizacija ove silne i moćne cestovne infrastrukture koje RH ima. Mi na žalost od izgradnje autoceste, takav dokument nismo napravili i nismo napravili svrsishodno okorištene, a isto tako, kada se napravi ovaj dokument, onda ćemo imati jasnu sliku kakvu naplatu cestarina treba biti i kako je optimalno korištenje tih cestarina i to je razlog zašto će Klub HDZ-a podržati ovaj prijedlog Vlade. I druga stvar, žao mi je što kolege Pernara nema ovdje, ako ministarstvo provede sve ovo skupa i ako Hrvatske autoceste i Hrvatske ceste i autoceste Zagreb-Rijeka, provede ovo sve što će se financirati ovim kreditom, onda će Hrvatske autoceste i autocesta Zagreb-Rijeka doći u poziciju da mogu vraćati kredit. To je sigurno. I definitivno nemojmo zaboraviti da kada smo gradili te infrastrukturne objekte, onda smo ih radili kao glavnu osovinu za razvoj, naše, u ovom trenutku, najbitnije gospodarske grane, a to je turizam. Prema tome, nikada autoceste, nitko u Hrvatskoj tko ih je planirao graditi nije planirao bez određene financijske intervencije i onih 60 lipa je financijska intervencija od država, jer tih 60 lipa smo morali pretvoriti u trošarine inače bi po direktivama EU, uz tih 60 lipa morali doći na granicu od 3 kune i 20, koliko su minimalne trošarine na benzin u EU. Dakle, kolegice i kolege, ja se iskreno nadam da će ministar i ministarstvo napraviti analizu koliko se napravilo od toga u hrvatskim željeznicama za 20 lipa koje su im prenesene prije 4 godine. Isto tako što je napravljeno u Hrvatskim cestama, za tih 20 lipa? Jer ta cesta su trebala biti preusmjerena, ako se ne varam prema onim famoznim … [[Govornik se ne razumije.]] , tj. pomoć jedinica lokalne samouprave kada govorimo o decentralizaciji itd., ali kažem o tom potom, ali Hrvatske autoceste su ostale bez 4 milijarde kuna i umjesto da danas imaju dugo 28, one ga i dalje imaju 32. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Šukeru na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku uvaženi kolega Hrelja. Izvolite.
Uvaženi kolega Šuker, vidi se da je vaš izostanak iz Sabora ostavio malo traga jer ova moja replika spada u kategoriju zaboravljenog ispravka netočnog navoda. Vi ste u dva navrata spomenuli cifru od 22 milijuna kuna, je 22 milijuna ali eura, ispričavam se.
Zahvaljujem. Odgovor uvaženi kolega Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Hvala kolega Hrelja. Prošli tjedan smo imali tu Zakon o stambenim kreditima, pa sam se ja silno zalagao da u svim hrvatskim dokumentima bude kuna, a ne euro pa mi je vjerojatno ostalo od toga i nisam se prešaltao.
Zahvaljujem na odgovoru. Bitno je da ste se vi razumjeli. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Nezavisne liste i Hrvatske stranke umirovljenika uvažena kolegica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo mislim kada gledate kredite isključivo u financijskim parametrima kao što je kolega Šuker rekao, takav kredit bi svako uzeo jer mislim da je kredit izuzetno povoljan, međutim ono na čemu ja bih rekla zapinje naše promišljanje, a vezano uz ovaj prijedlog je da će 22 milijuna eura na šta će se potrošiti tih 22 milijuna eura. Objašnjeno je naravno u samom ugovoru i moramo naglasiti ovdje da od tih 22 milijuna eura je skoro pet znači 4 milijuna i 770 tisuća eura namijenjeno u suštini ili većim dijelom vjerojatno za otpremnine kod restrukturiranja. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Pet da, kod restrukturiranja odnosno kod zbrinjavanja viška djelatnika, što znači da se već predmnijeva prije nego što su izrađene sve ove studije koje će trebati izradit da postoji višak djelatnika koji će trebati zbrinuti za pet milijuna eura, a još nismo napravili te studije. U prvom dijelu znači ovih 15, prvih 15, 17 milijuna eura, odnosno 15 milijuna eura bi trebalo biti potrošeno za studije koje će nam reći kakvo nam je stanje u našim cestama, prije svega Hrvatskim autocestama. I sada sve je to dobro, sve je dobro razmišljati na način da postavite temeljno, da to sve proučite, da to sve iz analizirate da napravite sve mile i nemile studije, a ja mislim da smo ih mi već u ovoj državi u više navrata radili. Nažalost, nemamo onu jednu veliku i kvalitetnu instituciju koja se bavila tim sektorom, a koja je mogla proizvesti sve ovo vjerojatno puno jeftinije, a možda čak i kvalitetnije, a zvao se IGH i to smo uspjeli uništiti. Ali imamo još uvijek jako dobar Građevinski fakultet Sveučilišta i u Zagrebu i još u nekim drugim mjestima, imamo još uvijek dobar Prometni fakultet na našem sveučilištu, imamo i raznorazne institute koji valjda ja ne znam šta rade, osim što se bave isključivo znanstvenim radom, dali se bave i tim s čime mislim da bi se trebalo sveučilište i fakulteti baviti, a to je nekakvim društveno korisnim radom odnosno proizvodnjom određenih studija i dokumenata koji bi mogli pomoć državi da kvalitetnije funkcionira, a naravno i ovakvim institucijama odnosno državnim poduzećima, naravno ne za badave, ali sigurno da kroz određene ugovore sa Vladom RH bi mogli itekako pomoći da pomognemo tim našim tvrtkama da kvalitetnije funkcioniraju. Ovdje znate kako imate, ja imam bar taj osjećaj, mi u klubu iako je kredit kažem vrlo povoljan i ima poček i na deset godina i sve je to odlično i vjerojatno će efekti primjene svih tih dokumenata koji se izrade u tih deset godina, ja se nadam da će biti vidljivi i da će već polako početi vraćati te efekte kako bi ustvari smisao cijelog ovog kredita i ulaganja bio opravdan. Međutim mi smo svjesni toga da smo mi imali već rečeno hiljadu varijanti o tome kako ćemo rješavati problem velikih dugova i preopterećenosti ustvari tog sustava sa dugovima i da nijednog u stvarnosti nismo kvalitetno pokrenuli, a vrlo vjerojatno razlog to da su ti dugovi uistinu ogromni, to se mjeri milijardama eura. Pa je jedan od prijedloga bio u onoj bivšoj, bivšoj vladi da se ide u monetizaciju, pa je u onoj isto bivšoj, bivšoj HDZ-ovaj vladi isto bilo govora o monetizaciji pa se ali se i u onoj bivšoj, bivšoj i u bivšoj od toga odustalo. Radile su se studije i za prvu i za drugu. Ne znam šta će reć ovi konzultanti odnosno ove analize i ove studije. Prema ugovoru one bi trebale dati nekakve odgovore koji će nam dati bar šansu da te kredite odnosno te dugove vratimo u nekakvo dogledno vrijeme da ih baš naši unuci i praunuci neće morati vraćati nego recimo samo mi i možda samo naša djeca. Međutim činjenica je da je u te autoceste potrošeno više struko više novaca nego što je uopće bilo opravdano i da nema tog čarobnog štapića koji će to riješiti osim nekako naše vlastito odricanje, a i restrukturiranje cijelog tog sustava. I sada s obzirom da svi više nemamo jednostavno nemamo većina građana nema povjerenje pa i ja osobno, nemam povjerenje u to da će postojati nekakav čarobni štapić koji će to sve skupa riješiti kroz ove studije, mislim da se premalo u cijelom ovom proteklom periodu suočavajući se s tim problemom, premalo oslanjamo na vlastite snage, na vlastita znanja, na vlastito ministarstvo. Imate ovdje stavku znači od 15 milijuna eura gdje će platiti jedan određeni broj ljudi koji će čak biti i institucionalno formiran. Znači to je povećanje, de facto birokracije, odnosno povećanje administrativnih kapaciteta, to se tako zove moderno. Ti ljudi će biti na neki određeni rok plaćeni sa tih 15 milijuna eura. Koliko će njih biti tu ne piše, to je neka pretpostavka koliko će na takvom projektu raditi, kako će se to ugovoriti osim što će biti javna nabava i da li će to možda dobiti nekakvi strani, što vjerojatno postoji jer će natječaj biti koliko sam vidjela u materijalima međunarodni. Znači mi ćemo pozvati međunarodne konzultante da sa međunarodnim novcima naprave ove studije i da nam kažu šta ćemo učiniti. Ali mislim da sve skupa je vrlo neizvjesno kako će to završiti s obzirom na iskustva kakva imamo sa takvim projektima i promjenama Vlade i politika kod nas. Pa mislim da bi bilo puno pametnije, ovakva sredstva ako je i moguće dobiti da ih uložimo u vlastitu pamet, da pokušamo dobiti sredstva od i EU ali pa i od ovakvih međunarodnih kreditnih institucija na način da ta sredstva možemo uložiti u vlastite znanstvene kapacitete, znači u naše institute koji nam ove iste stvari koje su nam potrebne su u stanju izraditi na određeni rok a ne da stvaramo nove administrativne kapacitete koji će vjerojatno danas sutra postati opet nekakav dio ministarstva i novo opterećenje i gomilanje ustvari administracije da ne kažem birokracije. To su neka samo promišljanja o ovoj temi što ne znači da smo mi protiv, ali htjela sam sugerirati odnosno reći, javno da smo ovakve stvari već radili, možda u manjem obimu ili segmentarno samo, da nisu polučile rezultate, da smo potrošili do sada na to sve skupa puno novaca, da je političkih bitki oko toga bilo s lijeve, desne i srednje strane jako, jako puno i da nam ostaje kao i uvijek kada raspravljamo o ovakvim stvarima nada da će ovo sve skupa donijeti baš onaj rezultat kojeg, ali nam nažalost praksa i iskustvo u ovoj državi ne govori tako. A inače što se tiče kredita u financijskom smislu mislim da apsolutno je kredit nešto što, ispregovarano na način da je izuzetno povoljan. Pa eto sa srećom, ali da li uopće može nekakav apel pogotovo vezano uz ovu problematiku, odnosno uz problematiku koju ima Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture koja je ono od željeznica do brodova luka i kompletna je ta priča izuzetno zahtjevna, skupa da kada ovakve stvari radimo da pokušamo napraviti tako da koristimo vlastita znanja i vlastitu pamet i da možda jednog dana ponovno imamo jedan građevinski institut, Hrvatski građevinski institut s kojim ćemo se ponositi i koji će ovakve stvari napraviti kroz 6 mjeseci kao što je to nekada bio u stanju! Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Nadi Turini-Đurić na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvažena kolegice ja ću nakon ove vaše rasprave kao pojedinac u našem klubu biti vrlo suzdržan oko ovog zakona, ne umanjujući njegovu vrijednost u smislu ovoga što ste vi govorili. Mene smeta jedna druga činjenica da mi generiramo dizanjem kredita za otpremnine pojedinih struktura zaposlenih u Hrvatskoj generiramo velike nejednakosti u pravima radnika. Ovdje dižemo kredit u kojem su ugrađene nekretnine koje će plaćati svi porezni obveznici a može nam se dogoditi da na tisuće radnika iz Konzuma sutra ode kući bez otpremnine. Da li smo mi pozvani kreditno se zaduživati i generirati ovakve nejednakosti. Da se podsjetimo plaćali smo otpremnine, odnosno uzeli smo kredit za otpremnine u HŽ infrastrukturi, uzeli smo kredite kod sanacije brodogradilišta. I šta smo dobili? Radi se o tzv. naivici zakona poticajnim otpremninama, naivici zakona. Odu oni, odu ljudi na dobrovoljnoj bazi i odu svi oni koji si mogu negdje drugdje naći radno mjesto i te firme ostaju siromašnije za najbolje kadrove. Da li je to funkcija Vlade da se zadužuje za te namjene. Podsjećam vas, Republika Italija ima fondo fine rapporto, svatko, poslodavac i radnik ulaže svake godine u taj fond i svatko ima pravo bez obzira da li je dobio ili dao otkaz za svaku godinu dobiti 0,8 prosječne, mjesečne plaće, za svaku godinu staža. Ajmo pokušati nešto naučiti od drugih, ne generirajmo nejednakosti.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrelji. Odgovor kolegica Turina-Đurić. Izvolite.
Ja tu vidim jedan drugi problem a to je da je konstatirano to stanje, loše stanje vezano za vraćanje dugova za Hrvatske autoceste po odavno i da naravno to opterećuje državni proračun i opterećuje cijelu državu. Bile su zato i te ideje predlagane, monetizacija, rasterećenje u tom smislu obaveza države. I godinama se govori o restrukturiranju i onda prije ne znam jedno 3, 2, 3 godine čini mi se osnovana tvrtka koja je trebala objediniti sve poslove vezano za autoceste, napraviti restrukturiranje, zbrinuti višak djelatnika, znači mi smo formirali novu tvrtku, ta nova tvrtka koliko ja znam nije ugašena, nitko nije rekao ne treba, u njoj sigurno radi određeni dio ljudi i vjerojatno više nego što ih je radilo dok su bile odvojene Hrvatske autoceste, znači nije se ustvari napravilo neću reći ništa, jer vjerojatno je nekakvim prirodnim odljevom nešto ljudi otišlo i u mirovinu, nadam se da nisu novi zapošljavani, s obzirom da su svi bili svjesni koliko su Hrvatske autoceste opterećene sa dugovima. Međutim, sad smo već unaprijed osigurali 5 milijuna eura u ovoj strukturi ovog kredita, a ustvari ni ne znamo, jer ja mislim da mi još ne znamo koliko je viška djelatnika odnosno koliko će ih se trebati zbrinuti i koliko će to ustvari vrijediti. Jasno mi je da će se sredstava povlačiti prema onome što će biti realizirano, odnosno što će biti program ali mi nije jasno da mi unaprijed već govorimo 5 milijuna eura i gdje vi apsolutno ste u pravu gdje kažete da znači, negdje već unaprijed osiguravamo sredstva, a negdje će se dogoditi da će odlaziti ljudi odnosno izgubiti posao a da nigdje sredstva neće biti u primisli a kamoli u osiguranju kroz nekakav vid kredita.
Zahvaljujem na odgovoru uvaženoj kolegici Turina-Đurić. Slijedeći za repliku javio uvaženi kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Đurić, kako ne shvaćamo da ovaj ugovor o kreditu je podloga s kojim će Svjetska banka prihvatiti refinanciranje kredita. Ja sam vam to govorio kad sam govorio u ime kluba. HAC-u treba promijeniti dugoročnost kredita. I čim se promijeni ročnost kredita znači smanjiti će se godišnji anuiteti i HAC će početi normalno funkcionirati, moći će normalno plaćati. Jer gledajte, ja gledam financijskom logikom. Kako se nekome isplati doći u Hrvatsku i dati toliku i toliku lovu, upravljati sa nečim što je navodno neisplativo? Pomalo čudno. Ali ako se promijeni ročnost kredita, a da bi se došlo do toga aranžmana, zar vi mislite da Svjetska banka ne zna kakva je situacija u HAC-u? Pa pitajte svoje kolege iz Vlade, u 4 godine koliko ste bili na Vladi, i ministra prometa i ministra financija, u svim razgovorima sa Uredom Svjetske banke u Zagrebu, koliko su im spomenuli autoceste kao jednu neuralgičnu točku koja može utjecati na deficit RH, Hrvatska je dala jamstvo za te kredite. Prema tome, mi se sad čudimo kako oni govore da bi trebalo otpustiti, znači oni znaju itekako kakva je situacija. Isto kao što mi znamo da te tvrtke treba restrukturirati, ako što treba restrukturirati hrpu javnih poduzeća da bi bila efikasna, jer funkcija javnih poduzeća je da pružaju usluge građanima po čim nižoj cijeni. Ne da budu prostor da ćemo mi zapošljavati ljude i jednostavno će to plaćati građani, smisao je da građani plaćaju manje. E kad mi počnemo na takav način razmišljati, onda si nećemo postaviti ovakvo pitanje. Ja znam da sa oporbene pozicije, sjajno je, efektno reći da je, vi već sad znate koliko budete otpustili ljudi. Ali kažem, pogledajte dokumente, pitajte kolege jer niste bili u Vladi, pitajte kolege o čemu su raspravljali, pa ćete vidjeti da ovi u Svjetskoj banci itekako dobro znaju koji je problem, a o tome da se hrvatske konzultantske kuće mogu javiti, pa one bi trebale biti jeftinije i konkurentnije da obavlja ovaj posao od bilo koje međunarodne kuće, jer bolje znaju situaciju.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Šukeru. Odgovor kolegica Turina-Đurić. Izvolite.
Ja sve razumijem kolega Šuker što vi govorite i logično je sve što govorite, međutim ono što sam ja u svojoj raspravi htjela potaknuti a vidim da sam i djelomično uspjela, mi smo imali previše pokušaja i pogrešaka. Znači, od kad je ova nova Vlada ili kako bi rekla bivša-nova, malo novija, je kolega odnosno ministar prometa govorio o tome kako treba uvest novi sustav naplate, mislim da je to rekao u prvih 15 dana šta je bio ministar. Svakakvih je tu ideja pljuštalo, angažirali su se raznorazni konzultanti i timovi koji su trebali, upravo sad ste rekli, svi vrlo dobro znaju i mi svi vrlo dobro znamo, a svih ovih godina se nije dogodilo ništa sasvim konkretno. Ja razumijem da vi sad nama u tumačenju ovoga dajete nadu da će se sad početi, ab ovo, super, idemo, međutim, upozoravam, nije prvi puta da smo takva, neću reći obećanja, nego takav pristup vrlo otvoren, vrlo transparentan vidjeli, a da se na koncu nije dogodilo ono što se trebalo dogoditi, a svi kao vrlo dobro znamo. Šta su radile i šta su čekale Hrvatske autoceste, odnosno HAC ONC, i svi ostali da idu u restrukturiranje. Da su bilo što učinili u ove protekle 3 godine otkad postoje, bez obzira bila ova ili ona Vlada, ne moramo se uvijek prozivati ova ili ona Vlada, da su bila šta učinili, vjerojatno bi već sada imali određene efekte svega toga, zato skepsa, a ne zbog toga što mislim da je to loše.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Turini-Đurić na odgovoru. I posljednja replika po ovoj raspravi, uvažena kolegica Grozdana Perić. Izvolite.
Poštovana kolegice Đurić, vi ste spomenuli smisao ulaganja, pa moramo reći da autoceste nisu nastale preko noći, počele su se projektirati i projektirane su od naših projektanskih kuća između ostalog i ove koje ste spomenuli. Prema tome, stvaralo je naša pamet ove i one Vlade su donosile smjernice kako ih napraviti, počele su se graditi, vi znate i sami, u vrijeme 2001. ili koje je već bilo, i evo, a za sve to je potrebno bilo priskrbiti itekako znatna sredstva koja su u onom razdoblju bila prilično skupa. Sada u uvjetima u kojima u kojima jesmo, u kojima je Hrvatska kao članica EU-a ako ste pročitali da je Republika Hrvatska punopravna članica EBRD-a pa ima isto tako određeni broj dionica u EBRD-u, dakle od '93. čak, onda to daje zapravo određenu sigurnost i mogućnost da se moglo ostvariti pod ovim uvjetima mogućnost da se refinancira i da se na kraju krajeva plati manje kamata nego što je to bilo sa početnim ugovorima. Prema tome, itekako moramo težiti da se onda sve to skupa i dogodi. I na kraju krajeva je 2016. je nekih 500 milijuna kuna ušteđeno na ime refinanciranja određenih kredita. Prema tome, trebamo težiti upravo na taj način upravljati svojim dugom i postizati onda optimum koliko god je to moguće.
Zahvaljujem na replici uvaženoj kolegici Perić. Sa ovime smo iscrpili sve replike po ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću pojedinačnu raspravu, uvaženi kolega Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Zahvaljujem. Želi li možda predstavnik predlagatelja završno? Hvala lijepo. Sa ovime zaključujem raspravu. Zahvaljujem se uvaženom državnom tajniku Ministarstva mora, prometa i infrastrukture gospodinu Mihotiću na obrazloženju ovog prijedloga. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt „Modernizacije i restrukturiranja cestovnog sektora“, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 151, predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt „Modernizacije i restrukturiranja cestovnog sektora“. Molim vas da glasujemo. Utvrđujem da je većinom glasova 114 za, 3 suzdržan i 2 protiv donijet navedeni zakon.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Konačni prijedlog Zakona o osiguranju radničkih tražbina, drugo čitanje, P.Z.E. br. 99. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava i članka 171. Poslovnika. U vezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora prijedlog akta primili ste u pretince. Ovaj zakon raspravljat ćemo sukladno odredbama Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave temeljem članka 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu o ovom prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Predstavnik predlagatelja da li želi dodatno obrazloženje? Izvolite. Uvažena državna tajnica Ministarstva rada i mirovinskog sustava Katarina Ivanković Knežević. Izvolite.
Poštovane zastupnice i zastupnici, pred nama je Konačan prijedlog zakona o osiguranju radničkih tražbina u drugom čitanju. U prvom čitanju bio je široki konsenzus svih zastupnika i zastupnica o ovom zakonu, pa ću ključno samo istaknuti ono što je promijenjeno zapravo u odnosu na zakon koji je trenutno na snazi. Znači, zaštita prava radnika u slučaju stečaja provodi se od 2008. godine kada je bila zapravo samo potraživanje u slučaju stečaja, a zaštita prava radnika u slučaju blokade računa provodi se od 2015. godine. Tijelo koje provodi zaštitu tih prava i Agencija za osiguranje radničkih potraživanja u slučaju stečaja poslodavca kako je već iz samog naziva agencije vidljivo da se ono odnosi, da se naziv odnosi samo na jedan dio zakona koji je pokrivao. Tako je ovim zakonom predviđeno i promjena naziva ove agencije koja će se tako umjesto Agencije za osiguranje radničkih potraživanja u slučaju stečaja poslodavca zvati Agencija za radničke tražbine i riječ „potraživanje“ se zamjenjuje riječi „tražbina“. Dakle, osim ovih nomotehničkih segmenata koji znači obuhvaćaju sve ono i stečaj i blokadu. Ključne promjene odnose se na radnike, odnosno period u kojem radnici ostvaruju zaštićeno razdoblje odnosno u kojem mogu ostvarivati svoja prava. Prema važećem zakonu to zaštićeno razdoblje predstavljalo je razdoblje od tri mjeseca prije otvaranja stečajnog postupka, odnosno tri posljednja mjeseca prije nego što je osoba prestala raditi ukoliko je isti prestao unutar tri mjeseca prije otvaranja stečajnog postupka. Sada se taj rok pomiče na šest mjeseci prije otvaranja stečajnog postupka što zapravo puno većem broju radnika daje mogućnost da potražuju svoje tražbine. Naime, u slučajevima kad stečajni postupak, a najčešće se to događa zbog dugotrajnosti sudskog postupka ili trajanja neuspjelog postupka predstečajne nagodbe bude otvoren nakon proteka roka od tri mjeseca računajući naravno od dana prestanka radnog odnosa bivši radnici bivaju uskraćeni za svoja prava. Ali ovdje ćemo im omogućiti da i ta prava mogu ostvariti u onom roku 6 mjeseci, ali pritom ne zadire se u vrstu i opseg prava koja se štite. Jednako tako regulirano je pitanje u kojem radnik, odnosno u zahtjevu radnika u kojem agencija mora odlučiti. To je 15 dana rješenjem, a u roku 15 dana od izvršnosti rješenja vrši se i uplata na poseban namjenski račun stečajnog dužnika. Prava koja radnici mogu ostvariti ovim zakonom su pet vrsta prava. To su neisplaćene plaće, odnosno naknade plaće, neisplaćene naknade plaće za bolovanje koje je prema propisima o zdravstvenom osiguranju bio dužan isplatiti poslodavac i neisplaćene naknade za neiskorišteni godišnji odmor. Te naknade se, odnosno te tražbine se pokrivaju u visini do iznosa minimalne plaće, dok preostali dio radnik ostvaruje u stečajnom postupku prema naravno posebnim propisima. Dva prava koja radnik ima može također ostvariti ovim zakonom, a to je otpremnina u visini polovice otpremnine utvrđeno u stečajnom postupku, a najviše do polovice najvišeg iznosa zakonom propisane otpremnine, te pravomoćno dosuđenu naknadu štetu zbog pretrpljene ozljede na radu ili profesionalne bolesti i to u visini do jedne trećine pravomoćno dosuđene naknade štete. Sva navedena prava izuzeta su iz ovrhe i to je bitno naglasiti iz razloga što se njihovom isplatom osigurava zapravo ona osnovna egzistencija, odnosno egzistencija radnika na tzv. društveno prihvatljivoj razini. Od ovog načela postoji i jedna iznimka, a to je da prava u slučaju otvaranja stečajnog postupka ne mogu ostvariti članovi uprave trgovačkog društva, član upravnog odbora, izvršni direktor trgovačkog društva i upravitelj zadruge bez obzira na period u kojem su obavljali te poslove i to iz razloga što svrha zakona je osiguranje isplate minimalnih tražbina i zaštita one kategorije radnika koji nisu mogli utjecati na donošenje poslovnih odluka a ove kategorije koje sam malo prije naglasila su sasvim sigurna sudjelovali i utjecali na donošenje odluka. U slučaju blokade računa poslodavaca, ovim zakonom se zapravo otklanja oni nedostaci koji su postojali u prethodnom zakonu i sada su odredbe jasnije i nedvojbene. Postupak koji pokreče poslodavac, koji do zadnjeg u mjesecu nije isplatio plaću, odnosno naknadu plaće, radniku koja pripada za prethodni mjesec, taj poslodavac je dužan Financijskoj agenciji dostaviti zahtjev za prisilnu naknadu uz obračune neisplaćene plaće. U slučaju blokade računa, zbog neizvršene osnove za plaćanja poslodavac podnosi agenciji zbirni zahtjev za isplatu plaća, odnosno naknada plaća u visini minimalne plaće za sve radnike kojima u tom mjesecu nije isplatio plaću. Agencija donosi rješenje o isplati minimalne plaće za svakog radnika poslodavca kojim je blokiran račun, uvećan za doprinose na plaću. Iznosi minimalnih plaća koja agencija isplatila, poslodavac je dužan vratiti u propisanom roku, a agencija će zahtijevati povrat sredstava preko Financijske agencije zahtjevom za prisilnom naplatom s prvenstvenim redom. To je bitno i to je ono što je promijenjeno u zakonu. Ukoliko poslodavac ne podnese Financijskoj agenciji zahtjev za prisilnu naplatu, a središnje tijelo državne uprave, nadležno za nadzor primjene propisa o radu, odnosno, inspekcija rada, prema podacima Porezne uprave, ima saznanja da poslodavac nije isplatio plaću, donijeti će rješenje osiguranju naplate, pljenidbom ili zabranom raspolaganjem novčanim sredstvima koje poslodavac ima na bilo kojem računu kod banke, za iznos koji čini umnožak propisanog iznosa minimalne plaće i broja radnika kojima u tom mjesecu nije isplaćena plaća. Mjera osiguranja traje sve dok poslodavac ne podnese Financijskoj agenciji zahtjev za prisilnu naplatu ili radniku ne isplati plaću. I opet kao i u prethodnom segmentu od ovoga su izuzeti članovi uprave, izvršni direktori trgovačkog društva i upravitelji zadruga. Ono što je ključno jest da se ovim zakonom osigurava efikasnija zaštita egzistencija radnika. Za provedbu ovog zakona u proračunu RH, odnosno u državnom proračunu, osigurana su sredstva i to za postupak osiguranja u slučaju stečaju od 53 milijuna kuna, a za postupak u slučaju blokade 15 milijuna kuna. Ovaj prijedlog Zakona o osiguranju radničkih tražbina, prihvaćen je na 3 sjednici Hrvatskog sabora, 27. ožujka 2017. godine. Prijedlozi i mišljenja koje su bili upućeni prema predlagatelju bili su nomotehničke prirode i kao takvi su uvaženi i uvršteni u sklopu nomotehničke dorade ovog zakona. To bi bilo ukratko o segmentima zakona i onoga što je bitno znati o ovome zakonu, te vas pozivamo, naravno, da u petak glasujete za ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj tajnici Katarini Ivanković Knežević na ovom obrazloženju. Imamo 2 replike. Uvaženi kolega Tomislav Lipošćak. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, pa odmah na početku moram reći da me kao do jučerašnjeg sindikalnog povjerenika ovaj zakonski prijedlog osobito veseli, a veseli i činjenica da su se gotovo sve sindikalne središnjice vrlo pozitivno i javno očitovale o ovakvom prijedlogu zakona. Kao što ste i maloprije rekli u ovom se slučaju zaštita radničkih prava ostvaruje upravo kroz posebnu zaštitu potraživanja u slučaju otvaranja stečenog postupka i to na način da se osigurava isplata dijela potraživanja na teret državnog proračuna. Riječ je o neisplaćenim plaćama, otpremninama i naknadama u visini do iznosa minimalne plaće za svaki mjesec zaštićenog razdoblja. Preostali dio potraživanja radnik ostvari u stečajnom postupku, na teret stečene mase. E sada. Upravo ta stečena masa, odnosno naplata preostalog dijela vrlo često dolazi u pitanje i pred nekoliko sam dana imao priliku razgovarati sa predstavnicima sindikata šibenskom TLM-a, Tvornice lakih metala i Sindikat metalaca Hrvatske i u biti prenosim nekoliko njihovih upita, pitanja, koja su zapravo specifična i karakteristična za većinu poduzeća koja se nalaze u ovakvim slučajevima. U prvom redu može li i u kojoj mjeri država utjecati i kontrolirati rad stečajnih upravitelja, kako bi se izbjeglo i umanjilo njihovo poneka, ajmo reći neozbiljno ponašanje i odugovlačenje stečaja. Te, drugo, koje mjere može učiniti država koja se često pojavljuje kao većinski vlasnik u ovakvim situacijama, da se kupac pronađe u jednom od prvih krugova prodaja, kako se cijena dalje, dodatno ne bi smanjivala i kako bi se omogućila isplata preostalih potraživanja radnika, a često tako i sačuvala u budućnosti radna mjesta i nastavila se proizvodnja. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegu Lipošćaku. Odgovor državna tajnica Katarina Ivanković. Izvolite.
Hvala lijepa. Vi znate naravno da se stečajni upravitelji, njih postavlja stečajni sudac, sukladno pozitivnim propisima, međutim, stečajni upravitelji uistinu imaju vrlo važnu ulogu u kontekstu ovog zakona. Ono što je zakonom regulirano, jest da stečajni upravitelji moraju surađivati s agencijom za radnička potraživanja, odnosno potraživanja radničkih dražbina i to je onaj ključni segment gdje su oni obvezni dostaviti svu potrebnu dokumentaciju, od platnih lista, očevidnika, dnevnik prisutnosti na radnom mjestu i tu je najčešće, zapravo i onaj problem gdje se dolazi do toga da ne surađuju uvijek sa agencijom ili možda s nekim drugim tijelima. To se već znalo događati, u tom slučaju, agencija ima mehanizam da piše stečaj, odnosno stečajnom sucu i traži od njega reakciju. Te reakcije su u pravilu vrlo brzo, jer je i stečajnom sucu je u interesu da postupak funkcionira i da on bude doveden do svoga kraja. Agencije je do sada već nekoliko puta, pisala pojedinim slučajevima. U nekoliko slučajeva je ček i promijenjen stečajni upravitelj, što znači ipak da postoji mehanizam da se može intervenirati, a u svakom slučaju, mi kada gledamo, primjerice broj poslodavaca koji nisu isplaćivali plaću 2015. je bilo u rujnu više od 6,5 tisuća, krajem prošle godine odnosno početkom ove godine je ta brojka na 1200, 1300 ipak taj značajan pad. Međutim sve dok ne bude nula mi nećemo biti zadovoljni dok svi poslodavci ne budu isplaćivali plaće. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru državnoj tajnici. Još jedna replika uvaženi kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Zapravo na tragu ovoga što je kolega rekao, ali i onoga što ste vi govorili o ovome Konačnom prijedlogu Zakona otklanjaju se nedostaci i odredbe su daleko jasnije, ali je i efikasnija zaštita egzistencije radnika. S obzirom da sam pratio i radnu skupinu vezano za ovaj zakon i znam koliko se vrijedno radilo na ovome, činjenica je da se ciljem ovog zakona da se u Hrvatskoj zaštiti svaki radnik, da svaki od njih prima plaću jer je i temeljno ljudsko pravo, pravo na rad odnosno pravo na pravednu plaću. Ovom zakonskom regulativom to treba stvarno naglasiti se zapravo radnika štiti ne samo onih tri mjeseca već se taj dio povećava na šest mjeseci što je jako bitno. To govorim iz razloga zato što jedan veliki dio tih ljudi kada tvrtke idu u stečaj idu u onu prijevremenu mirovinu uvjetovanu stečajem, što opet povećava rashode kroz mirovinsko za takav rad. Zato pozdravljam ono što je napravljeno ovim zakonom. Ovo je sigurno jedan dobar i kvalitetan zakon, a koliko sam čitao i iščitavao iz prvog čitanja vidim da su mnogi klubovi pohvalili ovaj zakon uz određene primjene koje ste vi uvažili i na tome zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Anti Babiću. Prelazimo na rasprave. U ime Kluba zastupnika SDP-a uvažena kolegica Marta Luc-POlanc. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Poštovana državna tajnice. Pred nama se nalazi Konačni prijedlog Zakona o osiguranju radničkih tražbina. To je jedan od zakona odnosno od seta zakona koji s jedne strane štiti prava radnika i to njegovo osnovno pravo na plaću za izvršeni rad, a s druge strane se na neki način tim zakonom posredno uvodi red u cjelokupni sustav u kojem je nastao nered onoga trenutka kada je broj blokiranih poslodavaca bio vrlo velik, a time i broj radnika koji nisu ostvarivali svoju plaću. Ovaj zakon je prvi puta donesen 2008. godine, nakon toga su bile dvije izmjene i sada je ovo jedan još prošireni i još bolje dorađeni Prijedlog zakona o osiguranju radničkih tražbina i on zajedno uz izmjene i dopune Stečajnog zakona koji se primjenjuje sada od 2015. i seta niza poreznih zakona je doveo do vidnog smanjenja blokiranih poslodavaca, a time i broja radnika koji ne ostvaruju plaće. Znači mi od 2014. godine u Poreznoj upravi imamo tzv. crnu listu gdje se vodi evidencija blokiranih poslodavaca, to je nakon što su donesene izmjene i dopune Zakona o porezu na dohodak odnosno nakon što su poslodavci dužni predavati tzv. JOP obrasce od tada imamo uvid o broju blokiranih poslodavaca. 2015. njihov broj je bio 5032, a 14 tisuća radnika nije primalo plaću. 2016. taj je broj bio 7413 oko 25 tisuća radnika nije primalo plaću. Ove 2017. godine vidimo drastičan pad broja blokiranih poslodavaca, to je 937 i 3930 radnika tu ne primaju plaću. Ja vjerujem da je ovaj zakon doprinijeo tome s time što taj zakon regulira ne samo pravo radnika na isplatu plaća u slučaju stečaja nego i pravo radnika da mu se isplati ovan neki minimalni egzistencijalni minimum i u slučaju blokade poslodavaca. Znači to je upravo ta obaveza koju sada ima Porezna uprava odnosno ako to poslodavac ne postupi Porezna uprava i nadležni inspektor rada da putem FINA-e izvrše blokadu onoga poslodavca koji nije unutar zakonskog roka isplatio radnicima plaću. Ovaj zakon osigurava radnicima onaj egzistencijalni minimum, to se odnosi na minimalnu plaću koja se isplaćuje u bruto iznosu, tu imamo isplatu minimalnih iznosa otpremnina, zatim jamči se putem agencije isplaćivanje pravomoćno presuđenog iznosa naknade štete zbog ozljede na radu ili profesionalnog oboljenja pod uvjetom da je presuda pravomoćna i da je zahtjev za isplatu pokrenut ili prije blokade poslodavca ili prije otvaranja stečaja i na neki način su se zaštitili radnici i njihovo dostojanstvo. Naravno ostaje i dalje pitanje brzine ukoliko se radi o stečajevima, brzine stečajnih postupka i isplate onog preostalog iznosa koji se duguje poslodavcima, ali obzirom da se agencija uključuje kao jedan od stečajnih vjerovnika, mi vjerujemo da će tu sada biti veći i utjecaj države i veći interes države da se ti stečajevi brže, bolje i kvalitetnije odvijaju pa samim time i radnici koji su u onom prvom isplatnom redu će doći do naplate svojih cjelokupnih potraživanja. Ovaj zakon je prihvaćen i od strane kluba SDP-a, mi na njega nemamo nikakvih primjedbi, dapače, smatramo ga vrlo dobro napisanim zakonom i kao klub ćemo taj zakon podržati. Eto toliko, hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Marti Luc-Polanc na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a uvažena kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana državna tajnice, sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Evo pred kraj ovog današnjeg dana koji je zaista bio bogat i sa iscrpnim raspravama ja ću nastojati ne biti duga. Većina toga o ovom konačnom prijedlogu zakona je već rečena, tako da ću samo ukratko još jednom podcrtati ono najvažnije što je ustvari razlog zašto klub HDZ-a podržava ovaj prijedlog, ovakav kakav je. Ono što je bitno reći da su ovim zakonom ostvareni neki važni ciljevi a jedan od njih je prije svega i to što se dosadašnji zakon ovakvim konačnim prijedlogom uskladio sa pravom EU. U odnosu na sada važeći zakon uvedene su ovim prijedlogom određene novine koje ustvari dovode do toga da je bolja zaštita radnika, odnosno njihovih potraživanja u slučaju stečaja poslodavca ili blokade računa poslodavca. I mislimo da u svakom slučaju kada se ta razina prava proširuje da je to uvijek dobro i da u svakom pogledu treba nastojati u što je mogućoj mjeri više zaštiti prava radnika, pogotovo u današnje vrijeme kada zaista se događa preko noći da brojni poslodavci odlaze u stečaj. U puno situacija taj stečaj se vrlo brzo završi jer se otvori i praktički zatvori iz razloga što ne postoji dostatna vrijednost same imovine, odnosno vrijednost kojom bi se podmirili troškovi stečajnog postupka pa se takav stečajni postupak praktički završava čim se utvrde takve činjenice. I u tom smislu praktički ostanu sva potraživanja ne naplativa. Tako da na ovaj način i ovim zakonom ipak se i u slučaju blokade poslodavca štite ona egzistencijalna prava radnika. Posebno je bitno što se ovim zakonom predviđa da su tako isplaćena prava radnika izuzeta od ovrhe i mislimo da je to vrlo značajno za zaštitu prava radnika. Ono što je također važno da se ovim konačnim prijedlogom zakona i utvrđuje ustvari i sam naziv zakona a i agencije sa sadržajem zakona, odnosno onog što agencija provodi u odnosu, ustvari za razliku kako je to sada situacija jer iz sadašnjeg naziva proizlazi da se zakon primjenjuje samo na stečajne postupke što nije ustvari slučaj. Ono što bih još također istaknula da je vrlo važno i značajno da se isključuje mogućnost kumulacije ostvarivanja prava u istom razdoblju po različitim osnovama. Znači i u slučaju da je poslodavac i u stečaju i da postoji blokada računa. Ovdje je izrijekom u zakonu rečeno nije moguće ostvarivanje prava po obadvije osnove jer to bi bilo ustvari kontra onog što je intencija samog zakona i smatramo da je to dobro. Isto tako mislim da je značajno da je regulirano ustvari pravo prvenstva naplate svih potraživanja koja, svih radnikovih potraživanja koje je agencija isplatila ustvari umjesto poslodavca. Na taj način ustvari se štite sredstva iz proračuna RH i mislim da je to u interesu svi nas i da je to ustvari pokazano na taj način dobra briga da se i o tome vodilo računa. Ono što je također naglašeno to je da je bitna novina da postoji i obveza agencije i FINA-e o razmjeni podataka o neisplaćenoj plaći jer puno puta agencija i nema odmah podatke. Tako da je bitna ta suradnja o neisplati i dobivanje podataka o neisplaćenim plaćama kako bi se efikasno i brzo moglo pristupiti samom postupku realizacije isplate minimalnih sredstava odnosno naknade plaće radniku. Također se na taj način vode i ustvari pristupa se zbirnim zahtjevima za prisilnu naplatu. Ono što je također značajno da se ovim zakonom proširuje pravo ne samo na isplatu naknade plaće nego se proširuje pravo i na isplatu prava na neisplaćeni, odnosno neostvareni godišnji odmor što je također jedno od bitnih radničkih prava i smatramo da je značajno da i takvo pravo ako nije isplaćeno radnik može u ovom postupku ostvariti kao i pravo neisplaćeno pravo na otpremninu a isto tako i pravo na naknadu štete koja je pravomoćno dosuđena u postupku. I obzirom ustvari da na sve ovo navedeno da je ovaj zakon zaista jedan iskorak u odnosu na sada važeći zakon u pogledu zaštite radničkih prava klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog a vjerujemo da će to podržati i svi ostali klubovi i da ćemo na taj način pokazati da se zaista svi trudimo da zaštita radničkih prava i u ovakvim uvjetima kakvi danas vladaju na tržištu je moguće biti bolja i da ćemo se truditi da i dalje štitimo ta prava u najvećoj mogućoj mjeri. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Mariji Jelkovac na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Nezavisnih zastupnika i HSU-a, uvaženi kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, poštovani ravnatelju. Pa neće nam biti težak posao ni u ovoj raspravi a bogme ni kod glasanja jer kad među svakakvim zakonima dobijete jedan zakon koji je ustvari željeno rješenje za socijalne partnere a i država, ministarstvo, Vlada smatra da je to jedan civilizacijski doseg koji trebamo u ovom trenutku postići onda nije nikakav problem podržati takav zakon. Ja doista ne bih ponavljao sada u ovoj mojoj raspravi ono što je uvažena državna tajnica eksplicitno i vrlo kratko, sadržajno iznosila, želim samo reći koji su dojmovi pratili ovaj i raspoloženje, donošenje odnosno stvaranje konačnog prijedloga zakona, to je da je bila izuzetna suradnja na Gospodarsko-socijalnom vijeću, da su se uvažavali, uvažavao, najveći dio onih primjedbi u tehničkom provođenju dakle u komunikaciji između agencije poslodavaca, između FINA-e, između trgovačkih sudova, dakle puno je iskustva i problematike koja prati cijelo ovo područje ugrađeno u ovaj zakon. Na kraju krajeva, i predstavnici socijalnih partnera bili su pozvani na sve sjednice Odbora za rad, mirovinski sustav, aktivno su sudjelovali, dakle i ovaj zakon ima potporu socijalnih partnera i Gospodarskog-socijalnog vijeća, to ne piše, možda bi trebalo na prvoj stranici uvijek to naznačiti da je to uz veliki stupanj suglasnosti ili konsenzus socijalnih partnera i zato je to pravo, bit će mislim, pravo zadovoljstvo svima glasati za ovaj zakon. Ono što bih ja samo istaknuo da je stvarna novina, je da se područje zaštite radnika odnosno period zaštite radnika povećava duplo, sa tri na šest mjeseci, novina je i da će pravo na isplatu pravomoćno dosuđene naknade štete zbog pretrpljene ozljede na radu ili profesionalne bolesti u visini do 1/3 pravomoćno dosuđene naknade štete iznimno ostvariti radnik koji nije ostvario naplatu pravomoćno dosuđene naknade štete bez obzira kada mu je prestao radni odnos pod uvjetom da izvršenje presude koja je postala pravomoćna prije otvaranja stečajnog postupka, zahtijevao od poslodavca prisilnim putem. Dakle, otvara se još jedna mogućnost, naravno uz određene kontrolne mehanizme, ne može tražiti naknadu štete kad tko hoće i bez ikakvih pravila ali je to jedna nova mogućnost i dakle, ima i svoju dimenziju pravičnosti ovaj zakon, da isključuje sve one članove upravnog odbora, članove uprave, izvršne direktore onda ravnatelje zadruga itd., dakle sve one upravitelje zadruge i sve one koji su imali priliku odlučivanjem dovesti to trgovačko društvo i u ispravnu ulicu, ajde da se ovo ne dogodi. Meni je sada žao jer je ovo zakon koji ovdje ne razlikuje poslodavce ni državne, ni, dakle uopće nema razlike u vlasništvu. Dakle, svi su i privatni i državne ustanove itd., i sad kad se vratim na raspravu prije toga, gdje dižemo kredit da bi isplatili otpremnine državnoj firmi, onda stvarno mi je žao da se nismo pred 25 godina ugledali na ono što nam je radila susjedna Italija, koja je imala fond otpremnina u koje se zajedno ulagali i poslodavci i radnici i svatko je bez obzira bez obzira da li je dobio otkaz ili je dao otkaz, za godine odrađene kod poslodavca, dobio 0,8 plaća po godini staža. Tada su svi jednaki. Ovdje će za neke koji su u državnom vlasništvu, država biti majka, a za one koje eventualno sutra u Konzumu izgube radno mjesto, će biti maćeha. Zato podržavam ovaj zakon još dopunski jer je on ima u svom sadržaju i ovu dimenziju pravičnosti. I samo jedna, ajmo reći, jedna slaba točka ovog zakona, a to nije vezano uz vas u ministarstvu, nije vezano ni uz socijalne partnere, nego je vezano uz vrijeme u kojem se stvari događaju, a to je da se bojim da u slučaju da dođe do proloma oblaka odnosno onih sivih oblaka koji se nadvijaju nad Hrvatskom u smislu drame Agrokora, onda ovaj iznos koji ste upisali da je potrebno osigurati u proračunu, neće biti dovoljan, to je jedini nedostatak ovog zakona. I ponavljam na kraju, Klub nezavisnih zastupnika i HSU-a će sa radošću podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Silvanu Hrelji na raspravi. Prelazimo na slijedeću raspravu u ime Kluba zastupnika HNS-a, uvaženi kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Ovlašteni predlagatelji zakona, štovane kolegice i kolege, mislim da smo iscrpili zbilja sve što se moglo pohvaliti u ovom zakonu u prethodnim govornicima i u samom izlaganju, tako da ću ja vrlo kratak biti i samo istaknuti par stvari. Dakako da će klub HNS-a podržati ovaj zakon. Naime, već je novina zapravo po novom regulativi su doneseni 2015. kao što ste se i navodi, Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o osiguranju potraživanja radnika, ali ono što je ovdje bitno i što je svakako već rečeno, pa ću ja samo kratko ponoviti je ta povećana dostupnost zaštite bivšim radnicima na zaštićeno razdoblje, sada da ne ponavljam sve, u odnosu što je izrečeno. Svakako da i samo bitna stvar da se iz ovrha izuzmu i prav u slučaju otvaranja stečajnog postupka nad poslodavcem po onda ovim osnovama neisplaćene naknade za neiskorišteni godišnji odmor, otpremninu, pravomoćnu dosuđenu naknadu štete zbog pretrpljene ozljede na radu ili profesionalnoj bolesti. To svakako je bitno, ja ono što želim ovdje svakako reći, nešto što nije možda na taj način uopće sagledavano To je članak 33. odnosno postupak ostvarivanja prava u slučaju blokade računa poslodavca. Naime zapravo najbitnije je ono što smo napravili ovim zakonom je to da su nedostatci, odnosno otklanjanje nedostataka, propisivanjem jasnih i nedvojbenih postupovnih odredbi kako bi zapravo naši poslodavci mogli koristiti upravo ovaj navedeni članak 33. koji govori o nemogućnosti isplate plaća svojim radnicima u slučaju blokade gdje poslodavac podnosi zahtjev. I naravno onda do ono što se tu čak pozitivno navodi je da neisplaćene plaće, odnosno naknade plaća u korist radnika na to dok se ne isplate se obračunavaju i zakonske zatezne kamate što je svakako za pohvalu s obzirom da baš nismo mogli imati prilike čuti da netko kome kasni plaća dobi kamate na taj zakašnjeli iznos. Ali ono što se tu radi zapravo omogućava poslodavcima da dalje rade, da steknu uvjete da se deblokiraju, da naplate svoja potraživanja vjerojatno zbog kojih su dovedeni u blokadu, a da ne moraju brinuti o tome da neće imati radnu snagu. Znači, to je nešto što em štiti radnika, a em omogućuje poslodavcu da izađe iz teškoća. Kada vidimo već i ovdje spominjan je Agrokor više puta i taj kula od karata i sustav spojenih posuda, gdje zbilja neki poslodavci možda nisu svojom krivnjom i ne budu svojom krivnjom dovedeni u te situacije i situaciju blokade zbog nemogućnosti prije svega naplate svojih potraživanja ovo sigurno im daje dodatno vrijeme da nastave dalje sa radom, proizvodnjom ili već čime se bave preko ovog instituta i to je svakako za pohvalu i s te strane. Dakako, još jednom ponavljam klub HNS-a će podržati ovaj zakon i smatramo da je ovo dobar iskorak u zaštiti prije svega radnika, ali i ovo što sam naveo za poslodavce. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Stjepanu Čuraju na ovoj raspravi. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem državnoj tajnici gospođi Katarini Ivanković Knežević i ravnatelju agencije gospodinu Ivanu Maduniću na obrazloženjima ovog prijedloga zakona. O ovoj točki dnevnog reda glasovat ćemo kad se za to steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o osiguranju radničkih tražbina, drugo čitanje, P.Z.E. br. 99. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio zastupnik Peđa Grbin. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. S nama je uvažena Katarina Ivanković Knežević, državna tajnica u ministarstvu rada i mirovinskog sustava. Izvolite. Amadndman br. 1.
Hvala lijepa predsjedniče. Vezano za 1. amandman, Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman. Naime sukladno odredbi članka 41. Zakona o postupku izvanredne uprave u trgovačkim društvima od sistemskog značaja za RH za sporove iz radnih odnosa dopušteno je pokretanje ovršnih radnji a sukladno odredbama članka 42. istog zakona FINA s osnovama za plaćanje postupa prema odredbama iz članka 69. do 71. stečenog zakona. Dakle u slučaju neisplate plaće radnicima zbog blokade računa poslodavca nad trgovačko društvo na kojem se provodi izvanredna uprava može se primijeniti Konačni prijedlog zakona o osiguranju radničkih tražbina jer se isti temelji na provedbi ovrhe na novčanim sredstvima za neisplaćene plaće radnika. Isti je slučaj i u slučaju blokade. Stoga ne prihvaćamo ovaj amandman.
Kolega Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice ukoliko ovo što ste kazali stoji onda nam u zakonu uopće ne bi trebale one odredbe koje se odnose na zaštitu prava radnika u stečaju. Jer i tada bi se one primjenjivale samo u situacijama kada je račun stečenog dužnika blokiran. Dakle ovo što ste vi rekli apsolutno ne stoji. Prije svega ne stoji zato što se ovako sročenim zakonom krši pravo EU. Naime od trenutka kada je zakon prošao prvo čitanje mi smo u Hrvatskoj uveli novi insolvencijski postupak. Direktiva 2008/94/EZ ne čini razliku između insolvencijskih postupaka odnosno ne čini razliku između toga kako se insolvencijski postupci zovu nego traži da se ona implementira na sve insolvencijske postupke u državi članici. Postupak izvanredne uprave kao što u Zakonu o izvanrednoj upravi jasno stoji je insolvencijski postupak koji se vodi umjesto stečajnog postupka, umjesto stečajnog postupka. Kao što znamo primjerice za Konzum je prvo pokrenut prijedlog za pokretanje stečajnog postupka, nakon toga je taj prijedlog obustavljen jer je pokrenut postupak izvanredne uprave nad Agrokorom. Jedino što se traži ovim amandmanom je da radnike za koje nota bene vaša Vlada govorila da u Agrokoru i Konzumu neće biti otkaza a sada vidimo da će ih biti, dakle da radnike onih trgovačkih društava nad kojima se vodi postupak izvanredne uprave stavimo u isti položaj, barem u isti položaj kada je pitanje zaštita sa ostalim radnicima u drugim trgovačkim društvima u RH, međutim vaša Vlada to ne želi. Naravno tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Dobro. Sada ćemo onda pristupiti glasovanju o amandmanu kojeg predlagatelj ne prihvaća. Molim glasujmo. Utvrđujem da amandman nije dobio potrebnu većinu. Sada vas molim obrazloženje za amandman br. 2.
Vlada RH ne prihvaća niti ovaj amandman s obzirom da Konačni prijedlog zakona o radničkim tražbinama štiti materijalna prava radnika iz radnog odnosa te istim ne propisuje postupak izvanredne uprave, nije potrebno niti propisati rokove za postupke izvanredne uprave. Hvala lijepa.
Želite očitovanje kolega Grbin? Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ovo što je sada rečeno je sukus svega onoga što smo tvrdili kada se donosio Zakon o izvanrednoj upravi. Njime se radnici ne štite. Dapače, niti sada kada donosimo Zakon o osiguranju radničkih tražbina ova Vlada, ova Vlada ne želi u njega uvesti i one radnike koji se nalaze u Agrokoru, odnosno drugim poduzećima nad kojima će se danas, sutra ne daj Bože pokretati postupak izvanredne uprave. I to je to. Ovoj Vladi do radnika nije stalo. I ovim očitovanjem o amandmanima je to apsolutno i zorno pokazano. Ja nemam ništa drugo doli reći da je to sramota i tražiti glasovanje o ovom amandmanu. Hvala vam lijepa.
Glasujemo onda još jednom o amandmanu koji predlagatelj ne prihvaća. Molim glasovanje. Utvrđujem da ni ovaj amandman nije dobio potrebnu većinu. Tako da prelazimo na glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakona o osiguranju radničkih tražbina. Molim vas da glasujemo. Zahvaljujem se državnoj tajnici. Utvrđujem da je većinom glasova 81 za, 31 suzdržan donesen Zakon o osiguranju radničkih tražbina zajedno, odnosno bez amandmana.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o državnim potporama, drugo čitanje, P.Z.E. br. 76. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika, a u vezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijali su vam dostavljeni u pretince. Ovaj zakon raspravljat ćemo sukladno odredbama Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave temeljem članka 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste također primili na sjednici. Želi li možda predstavnik predlagatelja dati obrazloženje? Izvolite uvaženi državni tajnik Ministarstva financija gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici, jest da je malo kasnije ali evo ipak bih rekao koju riječ vezano za zakon. Dakle, pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama. U prvom čitanju smo ga raspravili sredinom veljače. Tad je provedena jedna dosta široka rasprava i moram sa zadovoljstvom reći da nije bilo značajnijih primjedbi na sam tekst zakona, tako da je i prihvaćena na sjednici 17. veljače ove godine. U odnosu na to prvo čitanje napravljene su minimalne izmjene, minimalni zahvati na dva članka i to nomotehničke naravi. Ali evo, dopustite da još jednom kratko kažem o samom zakonu i osnovnim izmjenama koje su ovim izmjenama zakona predložene. Dakle, Zakonom o državnim potporama uređene su nadležnosti Ministarstva financija i davatelja državnih potpora, odnosno potpora male vrijednosti u RH i to do granice kada nadležnost u pogledu državnih potpora prelazi na tijela EU prvenstveno Europske komisije a u skladu sa pravnom stečevinom. Naime u skladu sa Ugovorom o funkcioniranju EU člankom 3. EU ima isključivu nadležnost u utvrđivanju pravila o tržišnom natjecanju potrebnih za funkcioniranje unutarnjeg tržišta unutar kojih pripadaju i pravila o državnim potporama. Dakle, sama pravila o dodjeli državnih potpora, odnosno o državnim potporama definirani su na razini EU i države članice ih prenose odnosno prihvaćaju kao takve. Ovim zakonom se kao što smo rekli samo definira funkcije i nadležnosti pojedinih tijela unutar RH u dodjeli tih istih potpora. Dakle, samo određene vrste državnih potpora ukoliko ispunjavaju uvjete iz Uredbe Komisije broj 651. iz 2014. o ocjenjivanju određenih kategorija potpora spojiva sa unutarnjim tržištem u primjeni članka 107. i 108. ugovora izuzete su od obveze prijave Europskoj komisiji. Kontrolu ispunjenja uvjeta za izuzeće državnih potpora od prijave Europske komisije vrši i Ministarstvo financija, te izdaje mišljenje o njihovoj usklađenosti s pravilima o državnim potporama. I o takvim potporama obavještava Europsku komisiju putem posebnog elektroničkog sustava. Uobičajene kategorije državnih potpora dodijeljene temeljem Uredbe o skupnom izuzeću su regionalne potpore, potpore malim i srednjim poduzetnicima, državne potpore za istraživanje, razvoj i inovacije, državne potpore za zapošljavanje, usavršavanje, zaštitu okoliša, kulturu itd. Za ostale državne potpore odluke kojima se utvrđuje da je predmetna državna potpora spojiva sa načelima unutarnjeg tržišta donosi Europska komisija. Bez pozitivne odluke Europske komisije država članica EU ne smije dodijeliti takvu državnu potporu, a postupak prijave takve potpore Europskoj komisiji obavlja Ministarstvo financija također putem već spomenutog posebnog elektroničkog sustava. Zakon o državnim potporama, pa tako i njegove izmjene i dopune odnose se samo na državne potpore industriji i uslugama, a ne na državne potpore u poljoprivredni i ribarstvu. Ovo naglašavam stoga što je prošli puta u biti rasprava se najvećim dijelom vodila o potporama u poljoprivredi, a koje nisu predmet ovog zakona. Ovim konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim potporama dodaju se odredbe o transparentnosti državnih potpora, te se dopunjuju postojeće odredbe u dijelu koji se odnosi na registar državnih potpora. Konačnim prijedlogom zakona učinile bi se potrebne prilagodbe vezane za transparentnost podataka o državnim potporama koja proizlazi iz Uredbe Komisije broj 651. iz 2014. o ocjenjivanju određenih kategorija potpora spojivim sa unutarnjim tržištem a to u primjeni članka 107. i 108. ugovora, te ostalih akata EU. Naime, radi se o tome da je EU, svojim jednim aktom o modernizacijom državnim potpora iz 2012. godine krenula s modernizacijom državnim potpora. I jedan od aspekata te modernizacije je i povećanje transparentnosti dodjela državnih potpora. Sama transparentnost, ključna je sastavnica spomenute modernizacije, i naime u okviru te modernizacije, pravila o državnim potporama, koja se provodi, dana je veća ovlast državama članicama EU, u dodjeljivanju državnih potpora i to temeljem Uredbe o skupnom izuzeću i sličnih pravila, a riječ je o državnim potporama koje ne podliježu obvezu prijave Europske komisije, nego radi prethodnog odobrenja, ta iste odobrava Ministarstvo financija. Nova pravila o državnim potpora EU, zbog većeg izostanka … [[Govornik se ne razumije.]] kontrole državnih potpora od strane Europske komisije, kao protutezu predviđaju jaču i … [[Govornik se ne razumije.]] kontrolu i upravo ovu spomenutu transparentnost, odnosno objavu podataka o dodijeljenim državnim potporama. Postizanje transparentnosti odnosi se na obvezu države članica EU, da na jednoj mrežnoj stranici objavi podatke o pojedinačnim dodjelama državnih potpora, koje premašuju iznos od 500 tisuća eura, te sažetak informacija koje se odnose na programe, odnosno pojedinačne državne potpore, usklađene s Uredbom o skupnom izuzeću. Osim spomenutih podatak, čija je javna objava obvezna temeljem EU pravila o potporama, na osnovi registra državnih potpora, biti će objavljeni i drugi podaci o potporama, a sukladno novom pravilniku čija izrada je u pripremi. S obzirom na ovlasti Ministarstva financija iz postojećeg Zakona o državnim potporama, mrežna stranica, ta sveobuhvatna mrežna stranca koja je obvezna, biti će upravo mrežna stranica Ministarstva financija, i na njoj će se objavljivati podaci o programima, odnosno o pojedinačnim državnim potporama. Dodatno, konačnim prijedlogom zakona, mijenjaju se odredbe Zakona o državni potporama, o sadržaju registra državnih potpora i potpora male vrijednosti, tako da se obuhvat registra proširuje, te se olakšava njegovo korištenje. Nakon predloženih dopuna, registra državnih potpora bi osim podataka o dodijeljenim državnim potpora i potporama male vrijednosti, sadržavao podatke o programima i pojedinačnim državnim potporama, za koje postoje obveza prijave Europskoj komisiji, ali jednako tako i državnim potporama za koje ne postoje obveza prijave, prethodne prijave Europskoj komisiji. Temeljem Zakona o državnim potporama, već je usvojen ovaj registar, te je započela njegova upotreba od strane Ministarstva financija, ali i davatelja državnih potpora i potpora male vrijednosti. Kako sam rekao, u odnosu na prvo čitanje, nije bilo značajnih izmjena, osim minimalne i zaista minimalnih nomotehničkih zahvata u članku 14. i članku 12. samog zakona. I s obzirom na sve rečeno i s obzirom na činjenicu da su i ove izmjene u biti minimalne, a isključivo su usmjerene na povećanje transparentnosti, povećanje javnog dostupnih informacija o dodijeljenim državnim potporama. Evo mi kao predlagatelj očekujemo prihvaćanje ovog zakona i njegovo izglasavanje u Saboru. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku, gospodinu Tufekčiću na ovom obrazloženju. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prelazimo na raspravu u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista. Uvaženi kolega Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu i pojedinačnu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, uvaženi kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče, pa kada bi govorili o definiciji ovih izmjena Zakona o državnim potporama, onda bi mogli reći da su oni praktički kroz članak 4. i 5. može sažeti o onome što je najbitnije, a to je transparentnost i javnost. Međutim, kada pogledamo definiciju samih državnih potpora, onda nam je jasno, zašto je toliko bitna ta transparentnost i javnost, zašto EU, je jasno razlučila ono potpore za koje treba slati izvješće njoj i potpore za koje ne treba slati, ali iz jednog jedinog razloga, jer državna potpora, svaka državna potpora je ili trošak, rashod državnog proračuna ili je potencijalno smanjeni prihod državnog proračuna. Dakle ili ste nekome dali novce ili ste mu određenim zakonskim odredbama dali nekakva porezna oslobođenja, ili neke druge olakšice, na takav način umanjili prihod državnog proračuna, samim s tim vi ste njega stavili u povoljniji položaj od nekog drugog poduzetnika koji nije bio u stanju doći do tih sredstava i zato EU inzistira, jer smo dio zajedničkog europskog tržišta, na izvještavanju i strogom praćenju tih potpora, nekada do ulaska Hrvatske u EU, te potpore praktički pratila naša Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja i oni su bili što ono kaže Bog i batina, iako oni u principu danas odrađuju jedan dio posla i za EU, za potpore koje dolaze u obliku europskih fondova jer sredstva iz europskih fondova su isto potpore. Tako da nemojmo gledati na to, na neki drugi način. Ono što je vrlo bitno spomenuti, da osnivanjem ovog registra i bez obzira što potpore u poljoprivredi nisu u nadležnosti ovog zakona, nego su regulirani na drugim zakonima, Ministarstvo poljoprivrede, mora izvještavati Ministarstvo financija i dobro je da se sada jasno definira da je Ministarstvo financija matično, što se ono kaže, kuća koja prati, koja registrira i svi davalac potpora, državnih i potpora male vrijednosti su dužni izvještavati Ministarstvo financija i zato kažem da članak 4. i 5. ovoga zakona, izmjene i dopune ovoga zakona, u principu reguliraju suštinu što je predlagatelj zakona htio napraviti, što je želio postići, i na kraju krajeva što Europska komisija od nas želi da napravimo. A s druge strane, kolegice i kolege kada pogledate samo u nekoliko sektora koliki je godišnji izvještaj potpora, jer ovaj registar je za male potpore počeo od 1.1.2017. ako se ne varam, raditi. Na žalost, izvješće za 2014. i 2015. nisu usvojena, za 2016. ne znam je li napravljeno uopće još. Nije ali će biti napravljeno, zato podaci 2015., evo pogledajte samo, potpora za zaštitu okoliša i uštede energije milijardu i 79 milijuna, to su ove vjertroelektrane obnovljivi izvori energije. Pa imate dodijeljene državne potpore u prometu, malo prije smo govorili o kreditu za program restrukturiranja cestovnog prometa u RH, dakle željeznički promet 600 milijuna, pomorski promet 309 milijuna, zračni promet 94 milijuna, ukupno milijardu kuna. Dakle kada pogledate razinu samo ovih potpora bez poljoprivrede, to vam je negdje na razini 2015. godine na razini 2,5 milijarde kuna. Dakle izuzetno velika sredstva i kada zbrojimo sve potpore u RH potpore male vrijednosti i kada zbrojimo potpore u poljoprivredi onda dolazimo do iznosa od preko 5,5 milijardi kuna. I valjda je svima jasno zašto Ministarstvo financija želi kroz registar i kroz ovu mrežnu stanicu da dostupnost tih potpora tko ih je dobio, kako, pod kojim uvjetima i efikasnost tih podjela bude dostupna svima jer ako želimo racionalnije i bolje koristiti sredstva državnog proračuna, ako želimo da s obzirom na porezna oslobođenja prihodi državnog proračuna ne budu bez efekta ako se umanje jer vi pogledajte svaki dan imate zahtjeve i želje da neko bude oslobođen nekog poreza. Vi ako nekog oslobodite nekog poreza vi ste mu dali potporu, umanjili ste prihod u državni proračun i ako se to napravi za jedinicu lokalne samouprave, e sada se postavlja pitanje koji su efekti svega toga skupa, a EU pak nas stišće da šaljemo izvješće i da to sve kontroliramo iz razloga što ne žele da se bilo tko iz Hrvatske pojavi sa većim potporama nego što to imaju poduzeća drugih zemalja u EU. I budite sigurni da u hrpu slučajeva, osobito kod poljoprivrednih proizvoda imate itekakvih potpora ispod žita. Pa kada govorimo o cijeni poljoprivrednih proizvoda kako netko može imati ovo u starim članicama EU, a naš poljoprivrednik se žali da ne može ni u ludilu za tu cijenu proizvest to. Dakle potpora su jedna velika politička igra i jedna velika mogućnost, pomoć svojim poduzetnicima, a naročito poljoprivrednicima. Stoga će klub HDZ-a podržati ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o državnim potporama sa jasnim ciljem da ovaj registar nudi jednu transparentnost, nudi javnost svako će praktički moći ući na mrežnu stanicu Ministarstva financija i vidjeti tko, kako i zašto je dobio koju potporu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Ivanu Šukeru na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. Uvaženi kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani predlagatelju, uvaženi predlagatelji. Dakle da, usklađivanjem sa pravnom stečevine EU sa ciljem transparentnosti. Kolega Šuker je dobro rekao i koji su tu novci u pitanju i to svakako podržavamo. Prije samo jedne nomotehničke primjedbe odnosno upita, mi moramo biti svjesni da ovo što je upravo rečeno i imali smo situacija prije ulaska u EU gdje smo puno tvrtki u većinskom vlasništvu države ovise upravo o potporama. To se moralo mijenjati, nešto se mijenjalo, nešto spretnije, nešto sretnije, nešto ne, nekoliko tvrtki još uvijek imamo u većinskom državnom vlasništvu kojima ne možemo dati potpore iako tu trebamo biti oprezni. Nije uvijek potpora u smislu AZTN-a ta koja bi se mogla tako tumačiti da se dovodi do neke deregulacije samog tržišnog natjecanja u smislu zaštite vlasništva. Ukoliko imamo većinsko ili 100%-no državno poduzeće koje je u poteškoćama koje je u procesu restrukturiranja radi prodaje i ukoliko je neophodno osigurati financijska sredstva kako bi to bilo završeno i osiguralo ajmo da ovako kažem, manji gubitak, onda tu potpora možda ima jednu veću svrhu, a to je zaštita vlasništva i gubitka same države. Naravno, to je vrlo teško provedivo, to je gotovo nemoguće, ali imali smo takvih situacija i onda se to radi preko različitih kreditiranja, opcija i da ne govorimo sada o ovome što je bilo preko HBOR-a za Borovo, dakle sigurno to je jedan od tih tvrtki koje treba restrukturirati koje se treba prije svega privatizirati jer država nema šta proizvoditi cipele to nije core business države da osigura svojim građanima cipele nego uvjete da si mogu naravno sami kupiti. Naime, ono što je ovdje meni nomotehnički jedno pitanje, u članku 6. je navedeno da će se pravilnik donijeti do 1. srpnja 2017. ja ne znam jel to sada materijal koji ja imam dobar ili se to mijenjalo, a naravno u članku 8. odmah piše da će se ovaj zakon stupiti na snagu osim dana od dana donošenje. Dakle tu smo malo u nekoj diskrepanciji što se tiče uvjete da li to izmijeniti taj rok. Prije je rok bio … što u ovom prijedlogu izmjene 30 dana od dana donošenja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Stjepanu Čuraju na ovoj raspravi. S ovime smo iscrpili sve rasprave, zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se steknu uvjeti. Zahvaljujem se uvaženom državnom tajniku Željku Tufekčiću na obrazloženju i njegovom suradniku. S ovime smo iscrpili uvažene kolegice i kolege sve točke dnevnog reda za današnji dan. Sutra nastavljamo sa radom plenarne sjednice u 9,30 ujutro sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade, s jedne strane, i Europske Unije i njezinih država članica, s druge strane, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 122. Hvala vam još jednom i ugodan ostatak dana. SJEDNICA PREKINUTA U 20,45 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o državnim potporama, drugo čitanje, P.Z.E. broj 76, predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o državnim potporama. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 117 za, 2 suzdržana i donijet navedeni zakon. Vidim da ima ruku u zraku za stanke. Prvi je uvaženi kolega Miro Bulj.