Dobro jutro vam svima želim. Evo počinjemo sa današnjim radom. Po običaju vidim uzdignute ruke. Evo prvo je uvaženi zastupnik Panenić. Izvolite.
Hvala. Dobro jutro potpredsjedniče Sabora. Molio bih stanku u ime kluba MOST-a vezano za temu razdjelnika i zadnjih navoda koji su oko te teme izneseni, 10 minuta stanku tražim.
Dobro, hvala. Uvaženi zastupnik Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Evo tražimo stanku u ime kluba HNS-a i HSU-a a vezano je da se progovori o zlouporabi državnih institucija u predizborne svrhe vezano za lokalne izbore.
Hvala. Još netko? Uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živoga zida i SNAGA-e tražim stanku od 10 minuta kako bih progovorio o političkom pritisku Slovenije na Hrvatsku. Između ostaloga i stvaranje nepotrebnih gužvi na hrvatskim granicama.
Hvala. Još netko? Ne, hvala. Vidimo se onda u 9,47. Hvala vam lijepa. STANKA U 9,37 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Kolegice i kolege, evo vrijeme stanke je isteklo pa ćemo onda redom kako su se javili. Prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti uvaženi zastupnik Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Dobro jutro kolegice i kolege! Imali smo temu razdjelnika. Državni tajnik je iznio rezultate ekonomske analize koja je pokazala da ulaganje u razdjelnike tijekom životnoga vijeka koji je 10 godina nije isplativo. Znači, ako uložite 4, 5000 kuna u razdjelnike u jednome stanu i u tih 10 godina nećete ostvariti tu uštedu to vam je kao da u automobilu na benzin uvedete plin. Isto tako da se pokaže, znači da ušteda neće jer ne napravite dovoljno kilometara ili bilo kojeg drugog razloga neće vam vratiti investiciju. Naravno da je to tema koja je otvorila i pitanje i studije koju sam i ja radio, ali da pojasnimo postoje jedna je ekonomska studija koja je sad rezultati bila. Jedna je tehnička studija i onda jeste pokazala da kako je kolega Vrdoljak i naveo da nastaje ušteda. Ali ono što je propustio reći, nastaje ušteda kod ljudi koji su krenuli zatvarati grijanje u svojim stanovima i jako puno imamo slučajeva gdje upravo ljudi su se žalili tijekom analize i rada upravo oko toga dijela da ne mogu plaćati račune i snalaze se na način da zatvaraju grijanje i smrzavaju. Znači kud imaju taj račun koji je minimalni kao takav je visok. S druge strane onda je alternativni izvor grijanja putem struje ili nečega koriste i oni se snalaze. Imamo pothlađene zgrade koje na kraju štete svima stanarima u tim zgradama, štete cijelom sustavu, smanjuje se potrošnja plina, izazivamo jednu reakciju koja na kraju se prvenstveno očitava u rastu troškova, fiksnih troškova opskrbljivača plinom. Ali vratimo se na prošlu godinu gdje smo evo pokušali napraviti upravo jednu amortizaciju i uspjeli smo. Spuštanjem cijene plina koja je za nekih dvadesetak posto pokazalo se da ljudi su amortizirali taj efekt i bilo je primirje, znači u nemogućnosti da se mijenja sam Zakon o toplinskoj energiji s tih dvadesetak posto ljudi su prošli kroz tu zimu. Prema tome, moramo se vratiti na to da nije to samo imati razdjelnik ili nešto drugo, nego ljudi zahtijevaju da imaju povoljne cijene grijanja da mogu s time sa svojim prihodima mjesečnima financirati. Zašto sam rekao cijena plina jer većina sustava grijanja, daljinskog grijanja tzv. zasniva se upravo na termo toplanama koje su prvenstveno na plin. I tu je ključ u kojem mi trebamo tražiti optimizaciju. S jedne strane naravno da će biti toplinske ovojnice, optimizacija sustava grijanja unutar samih zgrada. Ali s druge strane, tko su naši opskrbljivači? Ako pogledamo na hrvatskom tržištu 35 opskrbljivača ima plina koji kupuju još uvijek reguliranu cijenu od HEP-a, od HEP opskrbe plinom. I kad vam se pojave, ako je netko primijetio da je RW rekao u slučaju liberalizacije mi s obzirom na našu veličinu možemo ponuditi i nižu cijenu plina. Znači, prema tome, trebamo tražiti ne rješenje u RW-u nego moramo tražiti u našim opskrbljivačima i njihovim troškovima koji su previsoki. Njihova cijena distribucije jednostavno je previsoka i utječe na tu cijenu plina. Ali oni ne da se, oni ne pokušavaju spustit svoje troškove. Imaju prekobrojne zaposlene. Ali ono kad sam radio analizu, znači jasna analiza njihovih troškova koje oni upućuju prema regulatoru, prema HERA-i pokazuje da idu i sa jednom obmanom. Prvenstveno se odnosi na trošak plinskog priključka gdje oni prihode koje imaju s te osnove stavljaju na odgođeni prihod. Znate što vam se tu događa? Znači taj prihod ne prikazuju kao svoj, ne prikazuju kao nešto što su oni već zaradili, nego prikazuju kao da su imali trošak. Znači oni prema regulatoru iziđu sa cijenom ako ste platili ne znam 7000 kuna priključak, oni kažu da je to njihov bio trošak. I regulator na ime takvih troškova im osigura višu cijenu distribucije njihovih troškova. Oni manipuliraju sa regulatorom kao takvim i manipuliraju sa javnosti. I to je predmet u koji treba ući. I ako netko kaže da li trebaju ući institucije? Trebaju jer to je prevara hrvatskoga društva. I bilo koji oblik koji upozorimo sada ili nakon izbora ili bilo kada treba jasno ukazati, upravo tražiti modele kako se kroz pozitivne zakonske prijedloge pokušava manipulirati sa javnošću. Prema tome, tražimo u opskrbljivačima rješenje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime kluba HNS-a, HSu-a govoriti uvaženi zastupnik Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice i kolege, tražili smo stanku u ime kluba HNS-a i HSU-a zbog zlouporabe državnih institucija u svrhu predizborne kampanje na lokalnim izborima. Klub HNS-a i HSU-a upozorava na sve očigledniju zlouporabu državnih institucija, a posebice represivnog aparata u predizborne svrhe i to tik u oči samih lokalnih izbora. Može se zaključiti i stvara opravdanu sumnju da je primarni cilj tih istražnih radnji baciti sjenu na pojedine kandidate, diskreditirati ih bez obzira neovisno o tome da li će konačni pravorijek, da li će se istražni postupci prije izbora, uoči izbora, nakon izbora, neovisno o ishodu kakav će on biti po te kandidate, po te građane. I zamislite ono što je vrlo interesantno, znakovito radi se isključivo o kandidatima iz opozicije, parlamentarne opozicije. Imamo slučaj nedavno kolege našeg saborskog zastupnika Sauche kojemu smo već skinuli bili imunitet, gdje je, kojega se brzopleto usudim se sada i vjerujem da smo svi na neki način suglasni s time brzopleto optužilo i i poslalo odmah u Remetinec, da bi se pokazalo da su u tom slučaju proširena istraga pa smo ponovo skidali imunitet, istražuju neke druge osobe, prema novim informacijama koje imamo za bitno veće iznose financijske što se tiče pronevjere. Međutim, trebam li naglašavati, za razliku od kolege Sauche za ove druge bez mjera istražnog zatvora. Imamo cijeli niz neuspjelih pokušaja dezavuiranja, bacanja ljage na opozicijske kandidate na lokalnim izborima, imamo čak izvlačenje slučajeva od prije dvije, tri godine i baš u ovom trenutku pred same izbore. Čak smo i mi ovdje, ne mi kao opozicija, nego vi s pozicijske strane donijeli jedan poseban zakon lex Vlahušić, samo da se onemogući kandidatura čovjeka kolege Vlahušića koji ima najveće šanse da je mogao pristupiti izborima u Dubrovniku. I ono što je veći apsurd on može biti po tom tumačenju zakona i po tumačenju struke, može biti član Vlade, čak i predsjednik Vlade ukoliko uspije dobiti većinu, čak može biti kandidat i sam predsjednik države. Nije li to apsurdno? A ne može biti kandidat za gradonačelnika. Tako da teško je opravdati donošenje ovog zakona. Ovaj zakon je isključivo donesen vrlo dobro znamo iz kojeg razloga, da se kolega Andro Vlahušić ne može kandidirati za gradonačelnika Dubrovnika. S druge pak strane kandidati parlamentarne većine, imamo otvorene slučajeve već godinama unatrag, pa čak slučajeva od dva, tri, čak i deset postupaka protiv nekih osoba i oni se ne trebaju brinuti. Tako izgleda, takva je praksa da se ne trebaju … da će uoči lokalnih izbora bilo što biti pokrenuto od strane državnih institucija kontra njih. Međutim isto tako evo primjer, zadnji primjer od prije nekoliko dana građani su nas upozorili, postoji kaznena prijava protiv našeg jednog kolege saborskog zastupnika, člana parlamentarne većine, člana HDZ-a i kandidata za gradonačelnika Dubrovnika. Vrlo indikativna koincidencija protiv našega kolega Mate Frankovića podnijeta je kaznena prijava, podnijeli su je zaposlenici dubrovačkog Hotela Maestral. Još uvijek nema reakcije DORH-a, da li će biti? Postavljam pitanje svima nama, prvenstveno kolegicama i kolegama iz HDZ-a iz MOST-a oni čine većinu jer očigledno je da oni na neki način, da li direktno, da li indirektno i upravljaju upravo sa ovim institucijama, sa ovim dijelom represivnog aparata. No, da ne bi bilo dileme, stav HNS-a i HSU-a je vrlo jasan, tko je kriv mora odgovarati. Neovisno kakvo je vrijeme, da li su izbori ili ne i koju stranačku iskaznicu ima. I baš zato tražimo od državnih institucija prvenstveno od DORH-a represivnog aparata da se pridržava tog načela, ali svih 365 dana u godinu i za sve političke opcije jednako. Hvala.
Hvala lijepa. I treći je bio po redu Živi zid u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Posljednjih tjedana svjedočimo ogromnim gužvama na granicama zbog navodne obrane od terorizma, a za te gužve prije svega snose odgovornost Europska komisija i Slovenija. Novim režimom na granicama pokazala se krajnja nehumanost prije svega prema stanovnicima same EU koji su satima morali stajati u nepreglednim kolonama, s malom djecom, bolesnicima, bez dovoljno vode, hrane, sanitarnih potrepština i liječničke skrbi. Uz to pokazan je potpuno nehumani odnos prema lokalnom stanovništvu koje svakodnevno komunicira međusobno prelazeći granicu, bilo zbog posjeta rodbini, prijateljima i što je još važnije zbog posla i poslovnih aktivnosti. Tim je ljudima svakako trebalo osigurati alternativne mogućnosti prelaska granice i nikako ih se nije smjelo dopustiti da njihovu aktivnost koja je na dnevnoj bazi ugrožavamo. Odgovornost za nastalo stanje snosi Europska komisija jer nam je prilikom ulaska u EU obećavala život bez granica, prestanak izolacije i srdačnost, a umjesto toga dobili smo gužve na granicama kakve nismo vidjeli još od vremena staljinizma. Još veću odgovornost snosi Slovenija koja navodno traži teroriste, ali sve do dana današnjega nijednoga terorista na granici nije uhapsila, dok je s druge strane jedini terorizam koji smo vidjeli bio terorizam prema ljudima koji su prelazili državnu granicu. Slovenija je očito iskoristila situaciju za politički pritisak na Hrvatsku isto kao što je činila i u vrijeme pristupnih pregovora za ulazak u EU kada je svjesno i namjerno blokirala Hrvatsku. Slovenija to čini iz razloga kako bi mimo međunarodnog prava kroz relevantne sudove, putem ucjena, pritisaka i tzv. arbitraža pokušala oteti dijelove hrvatskog teritorija Savudrijske vale, Svete Gere, dijelove Međimurja i još nekih, kako bi spriječila povrat otetoga novca štedišama bivše Jugoslavije i kako bi stekla pravo ribarenja u hrvatskim teritorijalnim vodama. Radi ublažavanja slovenskih terorističkih mjera na granici s Hrvatskom uoči turističke sezone koja je u Hrvatskoj predstavlja glavnu gospodarsku djelatnost, Živi zid predlaže da se od Europske komisije hitno zatraži obustava postroženih mjera ili donašanje dodatne mjere koja će zaštititi građane Europe. Objasniti Europskoj komisiji da ne može tražiti od Hrvatske, jedne od najsiromašnijih članica EU da sama snosi financijske posljedice zbog zaštite cijele EU od navodnoga terorizma. U tom smislu treba od Europske komisije zatražiti obeštećenje, naknadu za izgubljene prihode kako bi se pomoglo svima onima, a posebno našim ugostiteljima i turističkim djelatnicima koji su ovim mjerama jako oštećene. Također pozivamo sve stranke u Saboru da postignu konsenzus po ovom pitanju putem kojega bi se Sabor RH obratio Europskom parlamentu izrazivši zabrinutost postojećim stanjem i tražeći pomoć odnosno utjecaj na Europsku komisiju. Od Europskog parlamenta treba tražiti nakon ovoga vrlo neugodnoga iskustva da Sloveniju i bilo koju drugu članicu Europske unije u budućnosti spriječi da neki svojim činom bilo kojoj drugoj državi unutar EU ugrožava gospodarstvo. Također je potrebno pripremiti sve potrebne resurse i službe koje će na hrvatskoj strani granice pomagati turistima u odlasku iz RH kako bi mogli preživjeti slovenski državni terorizam na granici a koji ih primorava da stoje satima i čekaju kao taoci u službi slovenskih ucjena. I to na način da hrvatska strana pripremi dovoljni broj cisterni sa pitkom vodom i za higijenske potrebe, dovoljni broj sanitarnih i toaletnih uređaja, kamp prikolica i šatora za pružanje liječničke skrbi potrebitima i majkama s malom djecom, pakete sa hranom za turiste koji su ostali bez hrane. Uz to potrebno je pripremiti brošure koje će se dijeliti turistima na odlasku, kojim će se upoznati sa uzrocima koji su doveli do takvoga stanja i također im treba objasniti tko je za to kriv. Dakle prije svega Slovenija ali i predstavnici država iz kojih dolaze turisti koji se također nalaze u Europskom parlamentu i drugim institucijama EU. Na kraju svega, svim turistima koji su pretrpjeli neugodnosti prilikom dolaska u Hrvatsku potrebno se ispričati i zamoliti ih da u svojim zemljama daju relevantne informacije prijateljima u službi istine. Hvala lijepa.
Tražim stanku u ime Kluba zastupnika MOST-a vezano uz uskraćivanje prava i zastrašivanje radnika u Općoj bolnici u Virovitici.
Hvala. Dakle da li osim Kluba zastupnika MOST-a još netko želi provoditi stanku? Dobro. Onda se vidimo u 12h točno. STANKA U 11,50 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,05 SATI]] Kolegice i kolege, evo stanka je istekla. Ima nas još manje nego što nas je bilo, ali kolega Žagar će nam reći što je naumio. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, tražio sam ovu stanku u ime kluba MOST-a kako bih progovorio o jednoj pojavi koja se dogodila na području moje županije, a koja je neprihvatljiva. Naime, mi kao zastupnici u Hrvatskom saboru dužni smo se zalagati i braniti Ustav RH koji jamči jednakost svih pred zakonom. I u tom smislu svako kršenje takvih odredbi nije prihvatljivo. Naime, ne možemo ljude vrednovati na temelju toga tko kakav automobil vozi, tko ima kakvo odijelo. Istina je ako netko vrši određenu funkciju koja je po svojoj prirodi važnija tad mora imati određenu prednost. Međutim, nikako ne na taj način da se zakine onda prava onih koji imaju manju prednost. S druge strane dolazim iz županije koja je jedna od najsiromašnijih u RH, svakodnevno nam odlaze ljudi sa naše županije. Negdje se procjenjuje da je 18000 ljudi izgubila ova županija u zadnjih 8 godina. Ono što je točan podatak koji možete naći na internetu 4885 djece manje je u školama u Virovitičko-podravskoj županiji u 8 godina. To su zastrašujući podaci. A što je povod ovih riječi? Naime, jučer ste u medijima mogli vidjeti, barem lokalnim, ne znam jesu li državni mediji to objavili. Ovako je glasio članak: „Strahovlada u Virovitici ravnateljica Virovitičke bolnice traži očitovanje svih koji su lajkali status protiv nje“. To je naslov iz novina. Svi koji su na Facebooku imali nešto za reći o Odluci o rasporedu korištenja parkirališta ispred Opće bolnice Virovitica ili čak samo stisnuli lajk ispod objave te odluke mogli bi se naći u ozbiljnim problemima sa ravnateljicom Mirjanom Peček. Priču je pokrenuo viši medicinski tehničar Ivan Mareković kojem je zasmetalo što su nova parkirna mjesta namijenjena samo visoko rangiranim djelatnicima bolnice, dok sestre, tehničari i drugo osoblje moraju tražiti parking gdje stignu. Kako javlja Virovitica net Mareković je na svom Facebook profilu objavio sken odluke uz komentar: „Još jedna u nizu sramota naše bolnice i parkirališta i čunjeva“. Od kako je to objavio 70 prijatelja mahom zaposlenika bolnice lajkalo je njegov status, a neki su išli toliko daleko da su ga i komentirali. Svi oni dobili su poziv ravnateljice i to pravi službeni dokument s potpisom i pečatom, da se najkasnije do 27. travnja u 8 sati pisano očituju o navedenom događaju, te razlozima komentiranja, jer su negativnim komentarima nanijeli štetu poslodavcu i ugledu ravnateljice Opće bolnice Virovitica. Taj je dopis i priložen uz ovu odluku. Ja ću pročitati samo neke od komentara na tom Facebooku. Jedan mi se čini ovako upečatljiv. otišla sam kući s grčem u želucu, hvala Bogu da uskoro odlazim iz ove države i ovakve radne sredine, nemam riječi kako bi to nazvala. Ti se spasila, ja ću uskoro hvala dragom Bogu ovo više nije gledat i slušat. Živim za dan kada ću otići, barem tamo ovakvih ovu riječ neću i govoriti i ponižavanja ljudi nema, poštuju radnike i njegova prava, znam da neću požaliti. Ovo mi je sigurno najbolja odluka u životu“. Dakle situacija je vrlo ozbiljna, iako neću ulaziti u to ima li ravnateljica pravo internim odlukama donositi odluke o parkirnim mjestima. Ali ono što je zadaća ravnateljice Opće bolnice Virovitica, da pronađe načina, da pronađe mjesta da ljudi mogu dolaziti nesmetano na posao i obavljati svoje dužnosti. Prema informacijama koje imam postoje zemljište koje se može …, dakle uloga ravnateljice je da rješava probleme, a ne da ih stvara, a posebno ne na način da zastrašuje ljude i da ih poziva na odgovornost samo zato što su se usudili izraziti nezadovoljstvo na facebook profilu. Dakle mislim da se svako u ovoj zemlji ima pravo izraziti svoje nezadovoljstvo. I na kraju, sve ovo ne bi ni govorio, nije ovo izolirani slučaj na Virovitičko-podravskoj županiji, jednom sam ovdje to rekao, u svih 13 općina i 3 grada i županiji je na vlasti HDZ i vjerujete mi spremačica se ne može zaposliti ako nije član HDZ-a, to je takav model. Mi se svi zajedno moramo boriti da se takvi modeli dokinu. Ljudi jako teško dolaze do radnih mjesta, ako svakodnevno strahuju za svoje radno mjesto kako će ga onda obavljati? Vjerujte mi da neki ljudi se čak boje popiti kavu s nekim osobama da ih ne bi neko vidio i da bi zbog toga snosili posljedice. To se promijeniti mora samo u tom slučaju mislim da onda i županija i ovo društvo može krenuti naprijed. Hvala.
Hvala lijepa. Možda istine radi treba vrlo jasno reći da dokument EU omogućava svim državama da ne rade sistematske kontrole nego da rade i kontrole prema svom nahođenju, da rade kontrole, ciljane kontrole. Prema tome to je odluka države. Da li će raditi jedno ili drugo, primjerice Mađarska država odlučila je raditi ciljane kontrole i zbog toga je propusnost neusporedivo veća. To je odluka države a ne EU. EU ne obvezuje da se moraju raditi sistematske kontrole. No, ali u svakom slučaju činjenica je ona koju ste izložili da su nažalost posebno vezano uz uskršnje blagdane bile enormne kolone i da je za bojati se kako će to izgledati u sezoni. Ali sada ćemo prijeći na našu 1. točku dnevnog reda a to je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 124. Predlagatelj akta je Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 172 i 204 Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prilozi u prijedlog zakona nisu umnoženi već se nalaze na web stranici Sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav a njihova izvješća ste primili na sjednici. Amandman je podnio zastupnik Peđa Grbin. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi državni tajnik u Ministarstvu uprave Mihovil Škarića. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi zastupnici. Ukratko ću izložiti osnovne smjernice ovih Izmjena i dopuna Zakona o državnim službenicima koji sve zajedno zapravo osiguravaju efikasniji rad državnih službenika, efikasnije brže zapošljavanje i zapravo u cijelosti podižu administrativni kapacitet tijela državne uprave ponajprije u poslovima i procesima apsorpcije sredstava koje nam iz europskih strukturnih i investicijskih fondova stoje na raspolaganju. Postupak prijema u državnu službu je dugotrajan i kompliciran te se Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima isti želi pojednostaviti i ubrzati posebice vezano za prijam državnih službenika na poslove upravljanja i korištenja europskih strukturnih investicijskih fondova uz poštivanje ustavnog jamstva o jednakoj dostupnosti javne službe svim građanima pod jednakim uvjetima. Kod zapošljavanja službenika na poslovima vezanim u ESI fondove predlažu se izuzeci od primjene odredbi zakona odnosno drugačija regulacija a sve u cilju ubrzanja postupka zapošljavanja na tim poslovima. Predlaže se da zapošljavanje na poslovima vezanim uz ESI fondove nije potrebno predvidjeti u planu prijema u državnu službu te ukidanje obveze državnih tijela da prije raspisivanja javnog natječaja ili internog oglasa provjere ima li službenika na raspolaganju u Vladi i provjeri njihove kompetencije. Također, za potrebe rada i iznimno na projektima koji se financiraju iz fondova EU osobe se mogu primiti u državnu službu na određeno vrijeme za vrijeme trajanja projekta. Prema važećoj odredbi zakona državna služba na određeno vrijeme može trajati najduže godinu dana. Međutim pokazalo se, praksa pokazuje kako projekti financirani iz ESI fondova u pravilu traju duže od tog razdoblja a upravo u tom razdoblju kapaciteti zahtijevaju više službenika i veći angažman postojećih službenika. Također kod prijema službenika na poslovima upravljanja i kontrole korištenja ESI fondova predlaže se propisati hitan postupak po žalbi što znači da Odbor za državnu službu žalbu treba odmah uzeti u rad i riješiti u roku od 30 dana. Osim navedenog predlaže se ubrzati postupak zapošljavanja za sve službenike bez obzira za koje poslove se zapošljavaju. Predlaže se tako niz pojednostavljenja a time i ubrzanja samog postupka zapošljavanja i to u postupku koji prethodi raspisivanju javnog natječaja za prijam u državnu službu potrebno je provjeriti ima li službenika na raspolaganju Vladi koji ispunjavaju uvjete za raspored na to radno mjesto. Ovim se prijedlogom zakona predviđa brži način provjere podataka o službenicima na raspolaganju korištenjem elektroničke web aplikacije comunitation and information resurce centre of administration. Ukoliko na raspolaganju Vlada ima državnih službenika koji ispunjavaju propisane uvjete predlaže se da državno tijelo pozove samo državne službenike čije mjesto stanovanja nije udaljeno više od 50 km od državnog tijela, odnosno neovisno o udaljenosti ako je u toj aplikaciji naznačeno da službenik pristaje na raspored u drugo državno tijelo i ako se radi o većoj udaljenosti njegovog mjesta stanovanja. Također predlaže se ukidanje obveze sudjelovanja ministarstva predstavnika Ministarstva uprave u komisijama za provedbu javnog natječaja i internog oglasa. Naime, institut predstavnika Ministarstva uprave nije ostvario svoju svrhu. Iako predstavnik Ministarstva uprave može upozoriti na potrebu zakonitog postupanja i ukazati na određene nezakonitosti, ipak je on tek jedan član komisije za provedbu javnog natječaja čiji glas u većini slučajeva ne utječe na donošenje odluke. Također procedura imenovanja predstavnika Ministarstva uprave zahtijeva odgovarajuće vrijeme i troškove pri čemu Ministarstvo uprave nema dovoljno personalnih i administrativnih kapaciteta da bi osiguralo imenovanje i nazočnost svojih predstavnika, odnosno predstavnika iz reda svojih službenika, pa često određuje službenike drugih tijela ali koji također zbog svojih službenih obveza ili čak nerazumijevanja nadređenih ne mogu sudjelovati u radu takvih komisija. Također, predlaže se važeće zakonsko rješenje koje nalaže dostavu rješenja o prijemu u državnu službu izabranog kandidata svim kandidatima u postupku javnog natječaja putem pošte izmijeniti na način da se predviđa dostava rješenja o prijamu u državnu službu javnom objavom na web stranici državnog tijela koje je raspisalo javni natječaj i web stranici Središnjeg tijela državne uprave nadležnog za službeničke odnose, tj. Ministarstva uprave. A dostava se smatra obavljenom istekom osmog dana od dana javne objave na web stranici Središnjeg tijela državne uprave nadležnog za službeničke odnose. Na predloženi način bi se znatno pojednostavio postupak, ubrzao, a ujedno bi se i smanjili troškovi dostave rješenja, a također i ne manje važno ujednačilo bi se računanje rokova u odnosu na sve kandidate u kojem oni mogu podnijeti pravne lijekove na navedeno rješenje. Zakonskim se izmjenama također predlaže intervenirati u odredbe koje reguliraju pitanja Odbora za državnu službu. U primjeni zakona, tj. u radu Odbora za državnu službu uočeni su problemi dugotrajnosti postupaka u kojima se odlučuje o prijemu u državnu službu, rasporedu na radno mjesto, pravima, obvezama i odgovornosti državnih službenika, te prestanku državne službe. Postupci traju od nekoliko mjeseci čak do dvije godine. U postupku odlučivanja o navedenim pitanjima uključujući odlučivanje o svim pravima i obvezama državnih službenika primjenjuju se odredbe Zakona o općem upravnom postupku, a pravne posljedice donošenja rješenja nastupaju tek s danom izvršnosti rješenja. Stoga se predlaže ubrzanje ovih postupaka na način da se isključivo o statusnim pravima i obvezama državnih službenika odlučuje u upravnom postupku, dok bi se o drugim pravima i obvezama, primjerice o pravu na godišnji odmor, plaćeni ili neplaćeni dopust, pravo na naknadu troškova prijevoza dolaska na posao odlučivalo na način predviđen općim propisima o radu. Ovim se načinom zapravo prilagođava, odnosno harmonizira status službenika i pravila koja reguliraju njihov status sa općim radnim zakonodavstvom što bi ubrzalo postupke pred Odborom za državnu službu. Odbor bi se rasteretio znatnog broja predmeta jer bi odlučivao samo o žalbama protiv rješenja kojima se utvrđuju statusna prava i obveze. Također predlaže se imenovanje članova odbora na temelju javnog natječaja, a ne na temelju internog oglasa kao što upućuje važeća odredba čime bi se znatno proširio krug mogućih kandidata u postupku i kvalitetniji odabir članova Odbora za državnu službu. I kao još jedna poluga, dodatna poluga da se ubrza njihov rad i učini efikasnijim. Također intervenira se ovim izmjenama i dopunama u odredbe o premještaju državnih službenika. Prema važećoj odredbi, državnog službenika se može premjestiti po potrebi službe na drugo radno mjesto u istom ili drugom državnom tijelu, u istom ili drugom mjestu rada ali samo na radno mjesto za koje je propisan isti stupanj obrazovanja i potrebno radno iskustvo u jednakom trajanju. Radi poticanja mobilnosti državnih službenika, ali i poticanja lateralnog napredovanja državnih službenika predlaže se mogućnost premještaja službenika i na radno mjesto sa zahtjevnijim uvjetima, odnosno mogućnost premještaja na radno mjesto za koji je propisan isti stupanj obrazovanja i potrebno radno iskustvo u jednakom ili dužem trajanju. A iznimno i uz njegovu suglasnost i na radno mjesto za koji je propisan uvjet radno iskustvo u kraćem trajanju. Također predlaže se dopuniti i izmijeniti odredbe koje se tiču zapreka za prijem u državnu službu. Intencija takve izmjene je utvrđivanje opće odredbe da bi se izbjeglo detaljno nabrajanje odredaba Kaznenog zakona, a postigla svrha nemogućnost zaposlenja u državnoj službi osoba protiv kojih se vodi kazneni postupak. Stoga se predlažu umjesto taksativnog navođenja grupa kaznenih djela propisati da u državnu službu ne mogu biti primljene osobe protiv kojih se vodi postupak po službenoj dužnosti ili koje su proglašene krivim za kazneno djelo za koje se kazneni postupak vodi po službenoj dužnosti. Što se tiče odredbi o prestanku službe po sili zakona one se mijenjaju i nadopunjuju na sljedeći način, radi usklađivanja sa zakonom o radu, točnije sa člankom 112. točkom 4. Zakona o radu kojim je propisano da ugovor o radu prestaje kada radnik navrši 65 godina života i 15 godina mirovinskog staža, osim ako se poslodavac i radnik drugačije dogovore, predlaže se odredba prema kojem državnom službeniku služba prestaje kada navrši 65 godina života i najmanje 15 godina mirovinskog staža, osim ako se čelnik tijela i državni službenik drugačije ne dogovore. Dakle predlaže se ujednačiti ovu odredbu Zakona o državnim službenicima sa općim radnim zakonodavstvom. U tom slučaju služba prestaje posljednjeg dana godine u kojoj su ostvareni ti uvjeti ako se dogovore. Također predlaže se preciznije propisivanje razloga prestanka državne službe po sili zakona zbog pravomoćne izrečene presude u kaznenom postupku. Kada je državni službenik osuđen na kaznu zatvora ili kaznu dugotrajnog zatvora ili djelomičnu uvjetnu osudu za kazneno djelo za koje se kazneni postupak vodio po službenoj dužnosti, danom saznanja za pravomoćnost presude osim ako mu je tom presudom izrečena novčana kazna, uvjetna osuda ili rad za opće dobro. Predlaže se donošenje ovog zakona po hitnom postupku, predlaže se da Hrvatski sabor prihvati takvu proceduru i nakon rasprave o konačnom prijedlogu zakona donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sabor je već prihvatio tu proceduru. Sada ćemo prijeći na izvjestitelje. Žele li izvjestitelji uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti uvaženi zastupnik Milorad Batinić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege. Sve ono što vodi pojednostavljenju, pogotovo kada govorimo o administrativnom aparatu ne želim koristiti birokratski aparat je hvale vrijedno. No međutim, ono što mi nedostaje u ovim obrazloženjima, a vjerujem da bi bilo poželjno radi samog praćenja izmjena zakona koje su manje-više tehničke naravi i čim se govori o pojednostavljenju nema razloga da se protivimo tome. Međutim u članku 2. ono što je ključno znači provodi se prijem u državnu službu u skladu sa planom prijama u državnu službu utvrđeno ovim zakonom osim u slučajevima, e sada onda nabraja radi se o prijemu u državnu službu na određeno vrijeme, popunjavanje radnog mjesta koje je upražnjeno odlaskom službenika i ovo pod c prijema … na poslove upravljanja kontrole korištenja europskih strukturnih i investicijskih fondova, e tu je ono što je ključno. Sjećamo se da je bilo koncem mandata koalicijske vlade HNS-a i SDP-a donijet jedan strateški dokumenat na tragu reformiranja javne uprave, vlada koja je prethodila ovoj imala je po nama jedan dobar dokumenat, radni dokumenat koji je trebalo dalje razvijati da se u konačnici definira po svim ministarstvima koliko je stvarno potrebno s obzirom na obim poslova, koliko je potrebno službenika, namještenika, kojega profila da se ide i u promjenu sistematizacije radnih mjesta. To sam isto očekivao i od ova Vlade. Bilo je najava reforma javne uprave kako se kaže, ne samo preko svih medija nego i ovdje, nažalost dobili smo jedan zakon koji volio bih vjerovati da će riješiti problem, međutim nisam siguran koliko i kada na koji vremenski rok. Posebno pažnju bih želio u raspravi, neću duljiti, govoriti o ESEI fondovima, Europski strukturni investicijski fondovi, svjedočimo primjera imamo mnogo po raznim ministarstvima. Recimo konkretno prošle godine je bio rok 9. mjesec, rujan mjesec za prijavu određenih projekata Ministarstva gospodarstva, dan danas nisu dostupni rezultati valorizacije, evaluacije. Neki natječaji iz istog resornog ministarstva završetak prijave je bio, mislim da li konac 11. ili početak 12. mjeseca, dan danas mnoge projekte, govorim iz pozicije malih, srednjih poduzetnika, OPG-a sporost u rješavanju toga, to govori da bi ovaj zakon, zakonski prijedlog trebalo svakako podržati i ova rješenja koja su na tragu toga nastojimo pozitivno iščitavati da se eliminiraju administrativno birokratske barijere prijem ljudi u državnu službu. No, nisam dobio odgovor mislim da smo imali nešto slično i u prošlom sazivu, koliko ljudi obučenih da kažem certificiranih treba pojedinom ministarstvu za rješavanje ovog problema, znači što se tiče kontrole europskih strukturnih investicijskih fondova odnosno i valorizaciju odnosno procjene da li određeni projekti mogu proći i ostvariti sredstva, volio bih znati koji je to broj po pojedinom resornom ministarstvu jer svjesni smo činjenice vrlo sporog rješavanja tih zahtjeva. Ja sam i na odboru upozorio na za regionalni razvoj jer do sada prema statistikama koliko je sredstava povučeno, ne koliko je ugovoreno. Postoji ogromna razlika, a toga smo svi svjesni, iako kada nam odgovara tada govorimo koliko je ugovoreno sredstava, a kada uspijemo povući tada govorimo koliko je povučeno odnosno ostvareno, da kažem došlo novca u državni proračun ili u lokalnu samoupravu ili ovisno o poduzetniku. Ne bih želio manipulirati sa tim podacima ali svakako mislim da nije dobro. Mi smo sada u konac travnja, postotak ne ugovorenih projekata nego ostvarenih je vrlo, vrlo, vrlo mali, čak opasno mali, usudim se kazati i dovodi u pitanje ako se ovom dinamikom, ovim tempom krene u realizaciju što se financija tiče, ostvarenja projekata bojim se da ona projekcija koja je bila definirana, odnosno planirana državnim proračunom da će doći u pitanje. I to ozbiljno doći u pitanje. Stoga, možemo prihvatiti ovaj dio iako uz jedan veliki upitnik jer ovim izmjenama zakona reguliraju se i neke druge stvari. Ne bih želio sada davati tome jednu političku dimenziju i pozitivna ili negativna prije svega, negativna iskustva iz prethodnih godina koga, kako, na koji način. Međutim, postavljam pitanje, u RH imamo niz lokalnih agencija, regionalnih agencija, privatnih tvrtki, vjerujem da se možda i razgovaralo da se iznađe jedan period, da se upravo ubrzaju postupci valorizacije, vrednovanja projekata i privlačenja, odnosno konačne realizacije sredstava. To je jedno pitanje. Drugo pitanje je, vrlo dobro znam iz vlastitog iskustva da proces certifikacije visokoobrazovanih ljudi, znači sa da li su baccalaureus ili imaju visoku spremu ili višu proces certifikacije traje od 4 do 6 mjeseci, 4 do 6 mjeseci. Jer upravo jedan projekt smo realizirali u našoj lokalnoj samoupravi da bi bili osposobljeni za ovaj posao koji se ovdje traži. I sada ukoliko procedura bude trajala mjesec dana, dva i još naredna obuka da tako kažem da bi stekli certifikat, da bi mogli raditi određeni posao to vam je negdje 11.-ti, 12.-ti mjesec. Stoga predlažem i predlagao sam i ministrici regionalnog razvoja i ministru poljoprivrede da se vidi sa regionalnim agencijama, sa lokalnim agencijama koji imaju certificirane ljude, osposobljene da pokušaju da izmijene zakon, da donesu zakon koji će trajati za određeno vrijeme a potreban je, da se ti ljudi na neki način stave u funkciju ovoga što se ovim zakonom želi napraviti za jedan određeni vremenski period dok se ne dimenzionira i ne kapacitira dovoljan broj ljudi u resornim ministarstvima. Pa čak i na uštrb pisanja možda određenih projekata jer bojim se imamo podatke, nekoliko tisuća projekata po pojedinim natječajima, ogroman novac. Međutim nisam, skeptičan sam. Iako velim načelno ne možemo biti protiv ovoga zakona koja je namjera. Ali skeptičan sam i smatram da je važnije govoriti upravo o tom segmentu nego o samom tehničkom dijelu zakona. Zato bih molio isto tako i resorno ministarstvo iako nije u direktnoj nadležnosti njih ali apel i prema Vladi prvenstveno prema svim ministarstvima i koja sam spomenuo i ona druga koju imaju u svojoj nadležnosti ESI-e i fondove da pokušaju iznaći jedan među, među rješenje upravo iz razloga da što više sredstava se slije i u državni i lokalni proračun a i isto tako i proračune gospodarstvenika. Ovo nije problem što ovdje piše ali problem je kakav efekt će toga biti. Nadalje, progovorio bih još, a ovo sam posebno nastojao istaknuti licencirani, osposobljeni jer imamo povrat informacije, valorizacije određenih projekata koje i lokalne samouprave su kandidirale, postavlja se pitanje kompetentnosti tih ljudi koji vrše ne samo administrativnu provjeru kao prvi korak nego i valorizaciju. Kolegice i kolege tu je ogroman problem. Nažalost, nažalost valorizaciju određenih projekata rade ljudi uz dužno poštovanje koji ne poznaju tematiku o kojoj se govori. U fazi valorizacije od administrativne provjere, valorizacije projekata i koliko su ti projekti, odnosno vrednovanje tih projekata kasnije kroz bodovanje, da li su ti projekti nužni ili ne. Mislim da taj problem ima nekoliko razina problema ali mislim da je to jedan od ključnih. I stoga da ponovim, znači obuka, certifikacija ili kako već hoćemo školovanje ljudi o kojima govorimo jer nisam siguran a volio bih znati podatak da li na razini RH ima da kažem slobodnih kapaciteta, ljudi koji žele raditi u državnoj službi upravo na ovim poslovima, nisam siguran iz više razloga. Svi znamo kolike su plaće, moramo otvoreno o tome razgovarati i u agencijama a pogotovo u privatnim agencijama plaće su višestruko veće. I volio bih isto tako konkretno Ministarstvo uprave a i ostala resorna ministarstva konkretno Vlada da se o tome povede računa, ovo je realnost. To je realnost i nitko vam neće iza 4, 5, 6 tisuća kuna raditi po 8 do 10 sati a negdje drugdje ima 10 do 15, to je naša realnost. Tako da se bojim da i u ovim izmjenama zakona koje velim u načelu nema razloga nepodržati ali bojim se da nećemo riješiti problem. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeća će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvažena zastupnica Marija Jelkovac.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege zastupnici evo pred nama je ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima s konačnim prijedlogom zakona. Kao što smo vrlo iscrpno čuli od državnog tajnika o predloženim izmjenama ja ću se kratko osvrnuti prije svega i na važeći zakon i reći da je on doživio do danas već više izmjena. Na ona pitanja koja nisu uređena samim Zakonom o državnim službenicima ili posebnim zakonom, odnosno uredbama Vlade primjenjuju se znači, primjenjuje se Zakon o radu kao opći propis. Važeći zakon definira državne službenike i namještenike i njihova prava, obveze, odgovornosti, upravljanje u državnoj službi, prijam u državnu službu, odlučivanje o pravima, obvezama i odgovornostima državnih službenika, zatim klasifikaciju radnih mjesta u službi, premještaje, ocjenjivanje, napredovanje u službi, izobrazbu državnih službenika, odgovornosti za povrede službenih dužnosti, odgovornost za štetu. Zatim raspolaganje, prestanak državne službe, te definira namještenike. Dosadašnja praksa pokazala je zaista da je postupak prijema u državnu službu dugotrajan i kompliciran i zaista je pohvalno što se ovim zakonskim prijedlogom isti želi pojednostaviti i na taj način ubrzati, a posebno je to važno zbog prijema službenika na poslove upravljanja i kontrole korištenja europskih strukturnih i investicijskih fondova, ali i ostalih državnih službenika. Ono što je važno da se u stvari važna promjena koja će doprinijeti ubrzavanju je da se prije raspisivanja javnog natječaja ili internog oglasa provjeri ima li službenika na raspolaganju u Vladi i provjere njihove kompetencije kao što je po sada važećem zakonu. Ta obveza se ukida i mislim da će to zaista dovesti do određenih ubrzanja u samom procesu prijema službenika. Isto tako, mislim da je vrlo značajna promjena na bolje to što se omogućuje onim službenicima koji se financiraju iz projekata, koji se financiraju iz fondova EU da mogu ostati raditi do završetka projekta, a ne kao što je bilo do sada po sada važećem rješenju najduže godinu dana na određeno vrijeme iz razloga što u pravilu projekti traju duže. I onda smo imali zaista jedan konkretan problem što nakon isteka roka od godine dana kada u stvari nismo više mogli zakonito imati državnog službenika koji je radio na tom projektu u roku tih godinu dana. Morali smo provoditi opet postupak prijema za to ili se snalaziti na kojekakve načine, tako da mislim da je ovo zaista hvale vrijedna promjena koja će olakšati zaista u tom dijelu nastavak rada na projektima do samog završetka. Ono što je spomenuo i državni tajnik a što je vrlo značajno da će Odbor za državnu službu rješavati žalbe odmah, odnosno najduže u roku od 30 dana kada se radi o prijemu službenika na poslove upravljanja i kontrole korištenja europskih strukturnih investicijskih fondova. Mislimo da je to zaista važno upravo zbog ovog o čemu je govorio i kolega Batinić da se zaista korištenje sredstava iz europskih strukturnih investicijskih fondova stavi u jednu višu brzinu, da se postigne što veći učinak i moramo znači omogućiti i u ovom tehničkom smislu, da se znači službenici koji rade na tim poslovima i kod prijema, ali i kod zaštite njihovih prava, da taj postupak bude ekspeditivan. Također mjera koja će doprinijeti efikasnosti je i brži način provjere podataka o službenicima koji su na raspolaganju u Vladi korištenjem elektroničke web aplikacije. Ono što je također značajno a to je da će se sva ona rješenja o prijemu u državnu službu koja su se do sada dostavljala preporučeno svim kandidatima po ovim usvojenim izmjenama oglašavati, znači dostava se predviđa oglašavanjem na web stranici onog tijela koje je raspisalo javni natječaj i na web stranici Središnjeg tijela za državnu upravu za službeničke odnose što mislim da će značajno i olakšati prijem službenika, odnosno smanjiti same troškove dostave koje su državna tijela imala jer smo imali, dakle natječaj gdje je znao biti stvarno velik broj kandidata i po 500, 600 kandidata gdje onda ta dostava zaista iziskuje određena sredstva. A da ne govorim o tome da je kod takve dostave zaista postojao jedan duži period dok bi se prikupile sve dostavnice od svih kandidata da su primili uredno otpravke akata i da se onda dalje može provesti postupak do kraja, odnosno donijeti rješenje o rasporedu. Što se tiče izmjene o mogućnosti premještaja službenika na više radno mjesto mislim da je ona dobra, da će također potaknuti i motivirati službenike da budu još efikasniji na svojim radnim mjestima, u svom radu, da mogu na taj način napredovati, bit premješteni na službenička mjesta višeg ranga što do sada nije bilo moguće. I na taj način će se u stvari postići jedna veća mobilnost službenika. Ono što je također značajno da za sve ove izmjene nisu potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu i mislimo da su sve predložene izmjene vode efikasnijoj državnoj službi, da vode ubrzanju samih postupaka pogotovo postupka prima i zato će klub HDZ-a podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Branimira Bunjca. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvažena zastupnice Jelkovac. Govorili ste kako ovaj zakon predstavlja nekakvu promjenu na bolje, kako će sada državni službenici biti motivirani da napreduju, međutim čini se da bi prije svega uopće trebalo riješiti pitanje javnih natječaja na koji se način uopće ljudi zapošljavaju u državne službe jer je poznato da dok je HDZ na vlasti se ni čistačica ne može zaposliti, a da nije podobna od vaše stranke. Vi jednostavno uvijek te javne natječaje izigrate, uvijek je poznato unaprijed tko će biti zaposlen, a čovjek pri tom može imati kakvo god hoće obrazovanje jer pismenost, poznavati jezike i imati iskustvo ako nije iz vašega tamo okvira on jednostavno nema nikakve šanse da bude zaposlen. Iz toga razloga ja vas pozivam da sve javne natječaje provodite pod šiframa, to se između ostalog već više puta najavljivalo kroz ministarstva bez imena i prezimena da te natječaje provode neovisna povjerenstva i da što je više moguće po mogućnosti izbacite ove intervjue koji se spominju u ovom zakonu, a koji su ustvari glavno sredstvo putem kojih se eliminiraju nepoželjni kadrovi. Ja znam da ćete vi sada reći da natječaji funkcioniraju, ali evo ja sam se javio na brojne natječaje nikad nisam bio zaposleni i iskreno sumnjam da biste mi vi osobno ikada bilo gdje zaposlili pa ne znam kakve kvalifikacije da imam samo zato što sam iz Živoga zida. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor uvažene zastupnice Jekovac.
Poštovani kolega, zaista ne mogu prihvatiti ove vaše paušalne ocjene. Zakon predviđa testiranje svih kandidata kroz javni natječaj, testiranje nije samo intervju. Dakle testiranje se provodi iz općeg dijela, posebnog dijela znači kandidati svi moraju pokazati određeno znanje, prije samog testiranja oni dobiju također oglašeno na web stranici iz kojeg područja će biti testirani, dobiju materijale, zakone sve iz čega se trebaju pripremiti. Onaj kandidat koji ostvari najveći broj bodova, ima najveću šansu da bude primljen. Intervjui donose samo jedan određeni manji broj bodova i ne može se temeljem toga samo odlučiti tko će biti primljen. Tako da vaše ove stvarno kvalifikacije ne stoje i mislim da su politikantske i da kada takvo nešto govorite zaista morate biti odgovorni za svoju izrečenu riječ. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti uvaženi zastupnik Marko Vučetić. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, s Konačnim prijedlogom Zakona ne bi trebao izazivati nikakve ili ne bi trebao izazivati mnoge polemike iz jednostavnog razloga što se radi o jednom čvrstom argumentiranom stavu i čvrstom argumentiranom polazištu koje odbija unaprijed sva pretjerivanja. Tako da ovom prigodom neću ni ja ulaziti u pretjerivanje pojačavanja ovog zakona nekakvim retoričkim formama, a sve kako bi zašli u prostor deriviranja jednostavnosti i činjeničnosti i zamagljivanja da se upravo ovdje radi o jednostavnosti činjeničnosti. Ovaj zakon vidjeli smo i iz same ove evidencije odsustva velikog broja replika da se radi o zakonu kojeg svi podržavamo i o potrebnom zakonu. RH su potrebni europski strukturni investicijski fondovi, oni su potrebni RH ukoliko je promatramo u njezinom kulturološkom obliku, ukoliko je promatramo putem teritorija, građana ili putem njezine ekonomije pa i politike. I upravo zbog ove potrebe da se iskorištavaju europski strukturni investicijski fondovi je potrebno donijeti i zakone koji će omogućavati da to iskorištavanje i kontrola upravljanja korištenja fondova i sredstava bude što efikasnija i da poluči one rezultate koje očekujemo, a ti rezultati se ne mogu svesti samo na mjeru ekonomije nego te rezultate moramo promatrati i mjerom političnosti, demokratičnosti i jednom drugom civilizacijskom optikom. Dosadašnji prijem državnih službenika je bio potpunoma predan sterilnosti birokratskog uma koji gotovo ničemu ne bi trebao ni služiti osim samo opravdanosti upravo tog sterilnog ili birokratskog uma. I zbog toga se zbog one moje početne pozicije da se radi o jednostavnosti činjeničnosti moralo odustati od mnogih zakonskih rješenja, ali i prakse primanja državnih službenika i namještenika. Ti državni službenici i namještenici su kao što smo to vidjeli iz dosadašnje prakse bili podložni onom klanu koje je državno tijelo trebalo iznijeti i bili su podložni mehanizmu i zakonitosti prethodnog propitivanja da li možda u sustavu postoji neka osoba, neki državni službenik potrebnih specifičnih znanja ili vještina. Gotovo da se radi o nekakvoj ontologiji službenika. Državno tijelo kada bi trebalo doći u posjed ili posjed znanja ili vještina a to se može samo putem određenog državnog službenika trebalo bi se uputiti u ove prilično nejasne vode. S ovim izmjenama i dopunama zakona ova procedura se racionalizira i ova procedura zahvaljujući ovoj elektroničkoj web aplikaciji u koju su pohranjeni svi potrebni podaci omogućuju svim tijelima, svim državnim tijelima da na raspolaganju imaju sve relevantne podatke o znanjima i specifičnim vještinama upravo onih službenika koji bi trebali odgovarati i tim specifičnim potrebama državnoga tijela. Ako uzmemo u obzir samo ovu činjenicu jasno je da se radi o vrijednom doprinosu zakona. Međutim, zakon se ne zadržava samo na tome, jednostavnost i činjenično se širi i na području da kada se radi premještanju službenika u neko državno tijelo da je to premještanje moguće ukoliko se radi do 50km od mjesta stanovanja tog službenika odnosno ukoliko se radi više od 50km ukoliko je taj službenik izrekao svoju suglasnost i ta suglasnost je zavedena u njegovom personalnom dosjeu. Međutim, puno je značajniji drugi dio koji se tiče opet premještanja državnih službenika a to je da se ukida ova jedna iracionalnost. S jedne strane imamo racionalnost dosadašnjeg zakona da se državni službenik mogao premjestiti samo na radno mjesto drugog državnog tijela koje zahtjeva istu razinu obrazovanja ali i radno iskustvo u jednakom trajanju što za sobom povlači da taj državni službenik ne može prijeći na radno mjesto koje će mu omogućavati niži koeficijent i samim time niža materijalna radna prava. Ovo je racionalno, međutim tu pronalazimo i određenu iracionalnost ukoliko se sprječava službeniku da pređe i na složenije radno mjesto koje sa sami time dovodi i do višeg koeficijenta odnosno onog što mi kolokvijalno nazivamo da prijeđe na bolje radno mjesto ili bolje plaćeno radno mjesto. Zahvaljujući ovom prijedlogu zakona koji dokida jednu takvu iracionalnu praksu, ova iracionalnost sada postaje dio historijske svijesti ili historijata, o njoj ćemo pričati kao o iracionalnost ali nećemo slušati više taj iracionalni govor. Novina Ministarstva uprave i reformskog logosa koji je ovo ministarstvo poduzelo, očituje se upravo u tome da iracionalni govor i govor sveg onog iracionalnog nestane iz našeg političkog i javnog prostora. I zbog toga Klub zastupnika MOST-a Nezavisnih lista podržava ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona i podržavam ovaj prijedlog i zbog toga što nas ovaj zakon i potiče da polako mijenjamo paradigmu državnih službenika kao onih koji bi trebali zahvaljujući ovom birokratskom umu, koji bi trebali biti i predstavljati teret društvu, odnosno oni su sve ono što bi trebala biti određena spomenička baština nepotrebnosti u društvu. Vidjeli smo na primjeru iskorištavanja europskih strukturnih investicijskih fondova koja je veza između ekonomije i demokracije ali i da u toj vezi između ekonomije i demokracije nije moguće zaobići ovu važnu kariku a ta karika se naziva državnim službenicima. Zbog čega je nam bitna ova promjena paradigme u odnosu na poimanje službenika, upravo zbog toga što u ovom zakonu Klub MOST-a Nezavisnih lista pronalazi i jedan snažan pedagoški instrument koji nas vodi prema tome da se odgajamo na drugačiji način i da zaboravimo dosadašnju javnu odgojnu pedagogiju koja državnim službenicima prilazi s razine ove jedne patologije, javne disperzije svijesti svodeći ih na nepotrebnost. Jasno je da neću sada pojačavati, otvarati one, na svu sreću zaboravljene diskusije o tome kako bi u ovim zakonima trebalo iščitavati i tražiti nekakvu izgradnju etičke platforme s kojom ćemo kritizirati sve živo i sve što nam dolazi iz suprotnog tabora. Ovaj zakon to nije. Ovaj zakon je uistinu zakon koji polazi od jednostavnosti i činjeničnosti ali je to zakon koji može dovesti do toga da nam poraste ekonomija, da nam poraste demokracija i jasno je da kapital nije preduvjet i niti nužni uvjet razvoja sloboda, slobode se razvijaju negdje drugdje ali niti je država neki gigantski subjekt koji raste i oživljuje ekonomskom snagom nego se radi o jednostavnoj činjenici da svi zakoni koji prolaze kroz ovaj Dom pa i ovaj Zakon o državnim službenicima su u svojstvu naše opredijeljenosti da stvaramo državu koja nas neće izručivati niti ekonomskoj moći niti ekonomskoj nemoći nego će skrbiti o pravima svih građana. o pravima svih građana. Zbog toga u ovom proširenom objašnjenju klub MOST-a nezavisnih lista podržava ova nastojanja koja dolaze iz Ministarstva uprave, podržava reformski logos ovog ministarstva i podržava samim time i ovaj zakon. Zahvaljujem.
Hvala. Imamo dvije replike. Prva je uvaženog zastupnika Nikole Grmoje.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Vučetiću, dobro ste primijetili znači da Ministarstvo uprave tiho, znači odrađuje svoj posao. Ministar Kovačić nije čovjek od nekakvog velikog PR-a, doduše je čovjek od nekad malo težih riječi, a ovaj prijedlog zakona pokazuje, znači da ministarstvo ide u smjeru pojednostavljivanja, znači samog postupka zaposlenja ljudi koji se bave fondovima EU. Ali ono što je zanimljivo i što je prošlo ispod površine o čemu gotovo niti jedan medij nije na veliko pisao je najava, znači rezanja broja nadzornika u preko 300 agencija koje imamo što dolazi iz Ministarstva uprave. A kolega Batinić je malo prije pričao o tome da je nestala reforma uprave. Mi vidimo da se ona događa i putem ovog prijedloga zakona, a i putem svih tih najava. I ja sam uvjeren da će ministar Kovačić biti duh sa sjekirom, da će pojednostaviti propise, ali i da će srezati sve te nadzornike u agencijama. Hvala.
Hvala lijepa. Vidim da smo na Zagora došli. Evo odgovorit će uvaženi zastupnik Vučetić.
Kolega Grmoja, evo zahvaljujem na ovoj vašoj replici. Upravo zbog toga što u Ministarstvu uprave vidimo ono što sam ja nazvao reformskim logosom, a najjednostavnije se može sažeti u tome da vidim mjesto na kojem smo prestali s političkim ekstazama i započeli smo sa učinkovitim politikama. Sve učinkovite politike trebaju voditi prema tome da nam život bude jednostavan, da život bude maknut i pomaknut iz ovih zakonitosti ekstaza koje ne dovode i ne vode ničem dobrom. I ministar Kovačić i ono što je on do sada radio i što je u svom radu najavljivao mi se čini ipak da se umjesto za sjekiru odlučio za zakone, ali ta slika je zanimljivija mi je da bude slika sjekire nego da zakon postane slika.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Ivane Ninčević-Lesandrić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Vučetić, nadovezala bih se na ovo vaše povezivanje birokratskog uma i ovog zakona. Zakon ću svakako pohvalit kao i rad Ministarstva uprave koji su krenuli u realizaciju svega što su i najavljivali. Međutim, kad smo kod birokratskog uma upravo zato i imamo jedan veliki problem općenito sa povlačenjem sredstava iz europskih fondova obzirom da sam kao privatnik radila u tom sektoru mogu reći da sam često bila angažirana od strane jedinice lokalne samouprave za pisanje projekata za povlačenje sredstava iz europskih fondova, a za ta ista mjesta unutar tih istih jedinica lokalne samouprave su već postojali ljudi kojima je to bio posao. Dakle, upravo ovim zakonom osim što naravno najbitnije će se vršiti provjera postojećeg kapaciteta ljudskih resursa u RH je i najbitnije da ne dolazimo, da ne nastavljamo ono što se već dešava proteklih 25 godina, a to je konstantno nagomilavanje državnih službenika koji nisu kompetentni, koji ne žele i koji nemaju volju naučiti za što su plaćeni. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Vučetića.
Birokratski um je ne um, to je bezumnost. Ali nekako bi trebalo civilizacijski to izreći a da ne ulazimo u područja vrijeđanja. Dakle, birokratski um nije stvarnost koja pripada umu. Isto tako kao što stvarnost osoba koje su zaposlene na radnom mjestu a nemaju kompetencije da dinamiziraju to svoje radno mjesto nisu zaposlenici nego su nešto drugo. Ovo što ovim zakonom sad radimo i zahvaljujući elektroničkoj web aplikaciji u kojoj će bit pohranjeni svi podaci i bit će dostupni svi ti podatkovni resursi o zaposlenicima i to pod vidom njihovih znanja i vještina. Nama nisu potrebni ljudi koji će na način praznog prostora pokušati ispunit radno mjesto. Nama su potrebni ljudi koji imam konkretna znanja i vještine, odnosno ljudi čiji je postupak formalnog, neformalnog, informalnog obrazovanja rezultirao usvajanjem nekih ishoda učenja i usvajanjem određenih vještina. I upravo ovaj zakon to, u tom zakonu i iščitavam. Ovo nije izrijekom rečeno jer se zakon ne tiče obrazovnih naših politika, ali ovaj zakon pretpostavlja da su nam i obrazovne politike zdrave i da nam je način zapošljavanja djelatnika antikoruptivan.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti uvaženi zastupnik Orsat Miljenić.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege dakle uvodno zakon donosi bitna poboljšanja i zato ćemo ga podržati. Dakle, to je pojednostavljeno. Sve ono što može doprinijeti da se postupak prijema u državnu službu ubrza, s jedne strane da se maknu formalnosti i još što je važnije da se upravo to ciljano napravi za postupak provedbe fondova i projekata je nešto što ćemo podržati. Zato da ne bih sad dalje govorio o podršci reći ću neke stvari koje mislim da su trebale biti riješene drugačije da bi bilo bolje. Prvo, načelno iako nije sada ovdje, ali ću se osvrnuti, mislim da je jako loše da ovaj zakon ide u hitnu proceduru i da imamo samo jedno čitanje. To je loše zato što on utječe na statusne stvari. Ne bi se ništa izgubilo da mjesec dana se kasnije donose, a vjerujem da bi kroz raspravu da bi bilo kvalitetnijih rješenja. Tri ili četiri stvari mislim da treba istaknuti. Prvo, predlaže se ukidanje obveze sudjelovanja predstavnika Ministarstva uprave u komisijama za provedbu natječaja. To je iz vašeg obrazloženja nešto što bi trebalo biti logično, međutim u praksi ja mislim da je vrlo loše kada se natječaji zatvaraju i kada nema nikog sa strane da sudjeluje u njihovoj provedbi. Do sada su to bili službenici Ministarstva uprave, d ali se tu opredijeliti da to budu predstavnici sindikata, ali neko sa strane je dobro kada sudjeluje u natječaju. To je dobro za transparentnost, to je zdravo za zakonitost i za samu provedbu natječaja. Tako i natječaj kada se provede čvršći i jači i mislim da bi takvo rješenje trebalo ugraditi. Dakle ako nemate kapaciteta u Ministarstvu uprave, možda tim ljudima dati neku naknadu ako idu tamo i to je moguće, ali ako nema kapaciteta razmisliti ili sindikat ili neko drugi, ali dobro je da neko sa strane sudjeluje u natječaju. Gdje god smo takvo rješenje primijenili imamo kvalitetnije postupke, nije se dobro zatvarati. To je prvo. Drugo, govori se u ubrzanju na način da će odbor rješavati samo statusne stvari, a ostalo bi išlo teoretski pred redovne sudove. Ovdje ću vam reći da je to katastrofa. Redovnim sudovima, opteretiti ih dakle ljude koje mi plaćamo jako dobro i sa stanjem koje imamo u pravosuđu sada ih opteretiti da rješavaju o godišnjim odmorima je ispod svake razine i to je katastrofalno loše rješenje, jako loše rješenje. To će vam možda ovdje ubrzati s jedne strane, ali će vam u pravosuđu upravo u radnim sporovima gdje se mučimo, gdje imamo svaki dan probleme s radnicima kojima je dugotrajnost postupaka, to će ih još više produžiti. A zbog čega? Zbog godišnje odmora. Vrlo loše rješenje. Konkretan prijedlog vam je da idete i ovdje, a to bi inače trebalo razmisliti da se primjenjuje kod svih radnih odnosa, da idemo prema sustavu arbitraže. Dakle zašto ne ustanovite poseban sustav arbitraže koji će donositi odluke u roku od dva tjedna ili 30 dana, riješit će stvari i idemo dalje? Nije logično da dajete sudu da rješava o manjem problemu. To će rješavati općinski sud koji rješava o sporovima o milijardama kuna, koji rješava o izuzetno bitnim stvarima, vi ćete mu sada dati jednu stvar koju ste sami ovdje proglasili trivijalnijom da se makne iz ovog sustava, a opteretit će se pravosuđe. Jako loše rješenje. Ja apeliram na vas da se to promijeni jer će u praksi dovesti do silnih problema, usporit će se i ovako dugotrajni postupci u radnim odnosima. Sljedeća stvar, nisam siguran da je dobro rješenje da članovi odbora prema ovom postaju državni službenici. Oni trebaju biti neovisni i ako dolaze sa strane, ja mislim da oni trebaju otić kada im istekne mandat, vratit se tamo od kud su došli. Rješenje, ako ga ja dobro čitam, prema kojem će oni nakon isteka mandata postati državni službenici vam je zapravo povećavanje kvote državnih službenika s jedne strane, s druge strane odbor koji treba biti neovisan to neće biti, zato što će sutra ovisiti, znaju da moraju podnijeti zahtjev za prijem u državnu službi i kod njih prevladava mentalitet državnih službenika i imaju sasvim drugačiji pogled i interes od onoga kakav bi trebali imati. Mislim da je postojeće rješenje bolje i osim pogodovanja nekolicini ljudi koji će s tim dobiti stalno radno mjesto, ne vidim razloga za ovo. Možete ih riješiti na drugi način, ali ako se neko javlja za odbor mora biti spreman da će se vratiti tamo od kuda je došao, a ne da kroz to ulazi u državnu službu. To nije logično. Četvrta stvar, kod odlaska u mirovinu, uredu, ovo rješenje koje je tu, ali onda ga je po meni potrebno povezati sa ovim rješenjem koji imate o radu na određeno vrijeme kod projekata, zato što će se vama dogoditi da vam državni službenik također radi na projektu, nije na određeno vrijeme, on će otić, a neko ko radi paralelno zapravo može ostati jer nemamo takvo ograničenje ili se na njega također primjenjuje ograničenje godina. To je nešto što ja ne mogu iščitat do kraja odavde i bilo bi dobro riješiti prije nego što se ode u praksu. Međutim jedna načelna stvar, građani zbog ovog neće imati bolju državnu upravu. Ovo je jedan pomak i rekoh mi ga podržavamo, ali nećemo imati bolju državnu upravu. Ovdje što meni nedostaje je također rješenje, dakle mi kažemo sljedeće, trebaju nam ljudi za provedbu projekata, zato ćemo ih uzimat sa tržišta rada na određeno vrijeme po posebnom postupku, na njih ne vrijeme pravila o državnim službenicima, odrađuju koliko treba, izlaze vani, uredu. Ali ovdje nije predviđena situacija kada vi imate istovremeno službenika kojem je u opisu radnog mjesta stoji da vodi i radi na tim projektima. To nije riješeno. I vi ćete onda građanima poslati poruku ovom piše da radi na projektu, ali to zapravo ne zna raditi pa zato mi uzimamo nekog sa strane kojeg uzimamo na određeno vrijeme, plaćamo dodatno nije dobro. Dakle tu predlažem rješenje prema kojem da, ako se nema službenika koji su za to je jedna priča, ali ako ih ima, a trebamo uzimati nekog sa strane, onda treba postaviti pitanje da li ti službenici trebaju ostati u sustavu jer očito nisu sposobni. Dakle mora se nekakva poruka poslati i drugačija kroz ovaj zakon, ne samo prema državnoj upravi jer ovo je zakon nažalost okrenut previše prema državnoj upravi, nije okrenut prema građanima. Ako idemo na smanjenje nekakvo, trebaju nam dodatni ljudi to je uredu, ali onda šta je s ljudima koji rade unutra koji iz bilo kojeg razloga to ne mogu ili ne žele raditi, oni trebaju ići van. I to je jedno rješenje koje bi spriječilo paralelizam jer on će se događati. Vi ćete imati, građani će vas pitati pa gle ovom piše u opisu radnog mjesta da radi na projektu, a sada si mi zaposlio još troje ljudi. I koji je naš odgovor? Nemamo ga. Dakle to nije dobro i do kraja riješeno u zakonu. Da ne duljim sa ovim primjedbama rekoh bio bih sretniji da smo u dva čitanja da ih možemo bolje raspraviti. Mislim dakle to je naš stav da su vrijedne da se o njima raspravlja jer bi dale jedan pomak zakonu s upozorenjem da je izuzetno, izuzetno i neprihvatljivo rješenje da ovi, ja ću pojednostavljeno govoriti da rješenja o godišnjima idu pred redovne sudove, to je katastrofa. Zakon ćemo u ... [[Govornik se ne razumije.]] podržati. Ali apeliram da se kod izrade zakona okrenemo prema građanima. Mi smo imali i vodile su se rasprave dugo i o njima treba raspravljati u Hrvatskom saboru. Da li uopće državni službenici trebaju biti u posebnom statusu ili trebaju biti u statusu ugovora o radu kao i svi drugi zaposlenici? Mnoge europske zemlje imaju i to rješenje. Meni je recimo žao što se i kroz ovaj zakon to nije raspravilo. Ja ne kažem da je jedno ili drugo bolje rješenje ali ako mijenjamo Zakon o državnim službenicima to je jedno ključno pitanje jer sve ovo mi radimo neke pomake a nismo riješili ovo središnje pitanje koji je status. O.K., možemo iz ovog čitati da zadržavamo status kakav je, posebni status ali onda ga treba drugačije provesti kroz sve. Nemojte onda ubacivati odredbe u ugovor o radu jer to je onda jedno miješanje, imati ćete dvostruke statuse, mislim to nije dobro. Tako, evo hvala lijepa, nadam se da ćete uvažiti primjedbe, bile su izrečene u najboljoj mjeri. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, uvaženog zastupnika Dražena Bošnjakovića. Izvolite.
Sačekati ću da kolega Miljenić dođe. Kolega Miljenić, slažem se s vama potpuno da građani zaslužuju zapravo dobru i učinkovitu upravu. Da li će ovaj zakon tome pripomoći on je zapravo, doprinosi ubrzanju kod zapošljavanja i zapravo ona ciljana nekakva radna mjesta koja su važna u sustavu za povlačenje sredstava iz EU. Ovdje bih htio zapravo jednu stvar otvoriti a to je kod toga da nema stranke koja u svom programu nema učinkovita uprava, uprava koja je zapravo servis građana, koja nije sama sebi svrha i o tome zapravo slušamo na svim mjestima. Ima jedan problemčić koji mi se čini važan u toj cijeloj priči a to je ocjenjivanje službenika. To ocjenjivanje zapravo ja bih rekao da je jedan farsa. Svi su iznad prosječni, svi su sjajni, svi su perfektni a zapravo ocjenjivanje bi možda trebalo regulirati tako da čovjek dobije onu ocjenu koju zadovoljava i koja zapravo je zaista rezultat njegovog rada. I kroz to ocjenjivanje čelnik uprave nekoga bi mogao nagraditi a nekoga bi mogao spustiti stepenicu niže. Tako da mislim da je to jedan važan segment kojim bi zapravo u budućnosti trebalo dati nekakvu pozornost jer sustav u kojem su svi izvanredni i svi iznad prosjeka zapravo nije sustav.
Hvala odgovor uvaženog zastupnika Miljenića.
Hvala lijepa. Kolega Bošnjakoviću, potpuno se slažem, mislim da smo i to ide na onu moju primjedbu da malo brzamo sa ovim a nismo proveli jednu dobru raspravu. Dakle gdje ja vidim rješenje upravo za ovo o čemu vi govorite ali i kod prijema u državnu službu i kod ocjenjivanja a to je vanjsko vrednovanje. Mnoge zemlje su na to prešle i to je jedan sustav koji daje dobra rješenja. Dakle jedno je što mi mislimo o sebi, mi, govorimo o državnim službenicima kada su unutra, opće državnoj službi a drugo je kada vi imate nekog sa strane koji će zapravo sudjelovati u jednom i u drugom postupku i prema nekim kriterijima koji postoje, danas vi sa razvojem informatike možete čitav niz parametara postaviti da budu objektivni. Zapravo s jedne strane sudjeluju u postupku prijema državnih službenika, mičemo nekakvu moguću pristranost, utjecaje itd., biramo one koji su stvarno najbolji ali još važnije kod ocjenjivanja. Ocjenjivanje je strahovito važno. Mi imamo mentalitet u državnoj službi često nezamjeranja, znači šef se neće zamjeriti, svi dobiju najbolju ocjenu i svi idu dalje. Takva je ocjena besmislena. Ako tako se nastavi onda ju je bolje ukinuti zato što ona u ovom trenutku ne služi ničemu. Možda za nekog, samo da nekog se kazni ali ne zato što nije dobro radio nego zašto što su nekakvi opet loši odnosi. Tako da mislim da tu trebamo stvarno razmisliti ali to je ono pitanje da li je ugovor o radu, da li je ovo. Ako je ovo, ajmo razmišljati o uvođenju vanjskog elementa kod vrednovanja i kod prijema u službu i kod ocjenjivanja. I što više objektivnih kriterija. Ako vi imate koliko službenik mora riješiti predmeta mjesečno pa to je matematički vrlo jasno ili je riješio ili nije, pa se mogu, mislim to smo stavili za suce. Ako smo stavili takve kriterije za suce zašto ne možemo staviti ovdje? I to onda može sudjelovati u ovoj ocjeni koja onda može biti objektivnija i zapravo postići cilj koji hoćemo a to je da se nagradi onog kog treba a da se zapravo i kazni onog tko ne radi dobro. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj SDSS-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici, predstavnici predlagatelja. Odmah na početku izlaganja želio bih istaknuti da bih volio da je ovaj prijedlog u prvom čitanju, dakle da ide u redovnu proceduru i da je ovo prvo čitanje i rasprava koju danas vodimo priprema, jedna kvalitetna priprema i podloga za drugo čitanje, za jedan kvalitetniji konačni prijedlog zakona. Inače nema puno smisla raspravljati i zapravo zato što će zakon biti usvojen onako kako je predložen, nećemo imati priliku da se naše primjedbe koje budu konstruktivne ugrade u sam tekst zakona. Imamo i izvješća Ustavnog suda upravo o toj problematici koji zapravo kaže da je hitna procedura grubo kršenje parlamentarne prakse i da bi Sabor trebao stvarno nastojati da sve što može da ide u redovnu proceduru, da raspravi dakle u dva čitanja. Ovaj zakon je bio u raspravi u Hrvatskom saboru i prošle godine, ne u 100%-tnom sadržaju kao što je danas predloženo ali je bio. Dakle u prošlom sazivu nije doživio drugo čitanje i smatram ako je mogao pričekati godinu dana do donošenja da je mogao još i koji mjesec, mjesec i pol, dva da dakle, da se još malo kuha i sprema. Što se samog zakona tiče kojim se predlaže brži i jednostavniji postupak zapošljavanja dakle službenika i to na poslovima upravljanja i kontrole korištenja europskih investicijskih, strukturnih investicijskih fondova strukturnih investicijskih fondova te za pojednostavljenje zapošljavanja službenika u državnoj službi općenito to možemo samo pozdraviti. I to je ova dosadašnja rasprava i pokazala. Dakle, svi smatramo da je postupak prijema u državnu službu prebirokratiziran, zapetljan i zapravo predugo traje. Ono što ja mislim osobno da je ovaj prijedlog mogao biti još i hrabriji, ići još u jednu revolucionarniju promjenu, u još jedno veće pojednostavljenje kako bi postupak maksimalno, dakle pojednostavili i kako bi taj cijeli postupak zapošljavanja bio čim brži da ne traje po nekoliko mjeseci. Možda bi čak trebalo razmisliti i da neko državno tijelo se specijalizirano bavi zapošljavanjem državnih službenika, dakle i raspisivanjem natječaja i održavanjem testiranja i obavljanja svih onih potrebnih radnji kad se prima službenik u državnu službu. Predlagatelj odnosno Vlada ima priliku to još na neki način popraviti, odnosno doraditi prilikom donošenja uredbe koja se najavljuje ovim prijedlogom zakona, dakle u roku od tri mjeseca od usvajanja ovog zakona Vlada je dužna donijeti Uredbu o raspisivanju natječaja i internih oglasa. I uzmimo samo primjerice uvjerenje nadležnog suda o tome da podnositelj prijave, da se protiv podnositelja prijave ne vodi kazneni postupak. Dakle, smatram da bi to trebao predavati samo kandidat koji je izabran kao i uvjerenje o zdravstvenoj sposobnosti. Da ne bi bilo da je bespotrebno da se time opterećuju svi prijavitelji, da se traži od sudova, dakle ta uvjerenja to će bit sad pojednostavljeno putem e-građanina i na taj način ćemo rasteretiti sudove. Ali svejedno mislim da ako kažem možemo i uvjerenje o zdravstvenoj sposobnosti pribaviti samo od strane kandidata koji je izabran da bi primjerice mogli i takvo jedno uvjerenje. Ono što smatram da je bitno kod zapošljavanja u državnoj službi da se postigne maksimalna transparentnost, da se vidi zašto je netko zaposlen, da se vidi struktura bodovanja, da se vidi koliko je bodova ostvario, dakle na testiranju, koliko je bodova ostvario na intervjuu. Stoga ja koristim priliku i da predložim predlagatelju da prilikom donošenja uredbe razmisli o tome da se smanji utjecaj intervjua, da se intervju više ne boduje sa 10 bodova nego da se primjerice boduje sa tri boda. Smatram da je intervju isto tako bitan, da je bitno da poslodavac budući vidi kandidata kojeg će zaposliti, da ga na neki način procijeni. Ali isto tako da taj intervju ne bude u toj mjeri toliko odlučujući. Ne kažem da tu ima zlouporaba, ali smatram da je taj dio postupka zapošljavanja zapravo najpodložniji upravo manipulacijama i zloupotrebama. Ono što bih još htio reći o zakonu, odnosno prijedlogu zakona, a što ne piše u zakonu je udio pripadnika nacionalnih manjina u državnoj upravi. Dakle, udio pripadnika nacionalnih manjina u stanovništvu je 7,6%. Zakon o sustavu državne uprave kaže da pripadnici nacionalnih manjina u središnjim tijelima državne uprave imaju pravo na zastupljenost razmjerno svom udjelu u stanovništvu. Pa zakon isto tako kaže da pripadnici nacionalnih manjina kad se prijavljuju za posao u državnoj službi, za neko mjesto u državnoj službi se imaju pravo pozvati na pravo prednosti. Navedena prednost suprotno uvriježenom mišljenju i predrasudama u javnosti, krivoj slici koja je stečena u javnosti ne ostvaruju to pravo po automatizmu. Taj kandidat koji se poziva na pravo prednosti mora ispunjavati formalne uvjete, mora postići određeni uspjeh na testiranju, imati bodove, biti pri vrhu, ako ne i na vrhu da bi bio zaposlen, a pravo prednosti ostvaruje dakle pod istim uvjetima tako kaže zakon, dakle pod istim uvjetima. Ova mjera, mjera pozitivne diskriminacije koja je propisana zakonom je ocijenjena i od strane Ustavnog suda kao dopuštenom i Ustavni sud smatra da ona nije diskriminatorna prema drugima, pogotovo ne prema većinskom narodu. Unatoč svemu tome mi imamo situaciju da udio pripadnika nacionalnih manjina je svake godine u blagom padu, dakle da polagano pada. Ministar uprave Davorin Mlakar 2011. u sklopu Akcijskog plana o provedbi Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina donio plan prijema koji se odnosio isključivo na pripadnike nacionalnih manjina. Dakle, cilj tog plana je bio da se do 2014. Dakle, od 2011. do 2014. postigne razina zastupljenosti pripadnika nacionalnih manjina od 5,5% u državnoj upravi. Na žalost mi sa 31.12. prošle godine imamo udio pripadnika nacionalnih manjina u državnoj upravi 3,4%. Dakle, više od 2% manje nego što je bila neka ciljana vrijednost koja smatram da bi bila primjerena. Kad pogledamo izvještaj i ovaj izvještaj koji je poslan od strane pučke pravobraniteljice u Hrvatski sabor, dakle za 2016. godinu, onda tamo piše da se pripadnici nacionalnih manjina zapravo i ne pozivaju na svoj manjinski status, jer smatraju da ta prednost nije prednost, odnosno smatraju da im pozivanje na pravo prednosti može štetiti. A s druge strane pučka pravobraniteljica isto tako kaže da prima pritužbe od većinskog naroda smatrajući da to pravo prednosti koje je propisano i koje ostvaruju pripadnici nacionalnih manjina diskriminira većinski narod. I u biti što imamo, dakle od tog prava prednosti koja je propisana za pripadnike nacionalnih manjina i to pravo na razmjernu zastupljenost? Imamo svake godine, dakle blagi pad zastupljenosti, imamo pripadnike nacionalnih manjina koji smatraju da im to nije prednost, pa se na nju ni ne pozivaju. Imamo dakle pritužbe i nerazumijevanje većinskog naroda jer smatraju da ih taj institut diskriminira i zapravo je cijeli taj institut i njegova primjena upitni. I stoga mislim da bi u tom smisli predlagatelj kada bude mijenjati sljedeći put Zakon o državnim službenicima, trebao razmisliti na koji način pospješiti da se to pravo prednosti odnosno taj institut stvarno primjenjuje i kako bi poboljšali odnosno povećali zastupljenost svih pripadnika nacionalnih manjina u državnoj upravi. Vrlo često Ministarstvo uprave u sklopu svojih odgovora i izvještaja zašto imamo par pripadnika nacionalnih manjina odgovara, što jedan od objektivnih razloga zašto se to događa, da je na snazi odluka o zabrani novog zapošljavanja. To je jedna mjera koje je donesena još 2009. za vrijeme ekonomske krize i da se zapošljavanje vrši po klauzuli dva za jedan, dakle dva službenika odu jedan se zaposli. Smatram da je ta zabrana pase, mislim da je ona postala po meni kontra produktivna i da bi je trebalo maknuti, pogotovo ako uzmemo razloge zbog kojih je donesena. Ako uzmemo činjenicu da je deficit nikad manji, evo po zadnjih izvještajima DZS-a, nikad manji od kada se mjeri, imamo BDP koji se kreće negdje oko 3% sa optimističnim projekcijama rasta, dakle nema po meni više nikakve ni formalne podloge ni stvarnih razloga zašto bi se ta zabrana trebala održati. Ono što bih još na kraju htio reći, dakle pozdravljam ovaj korak prema pojednostavljenju i ubrzanju zapošljavanja u državnu službu, mislim isto tako da bi predlagatelj trebao razmisliti i da na sličan način ide u izmjene Zakona o lokalnim službenicima i namještenicima. Hvala.
Hvala lijepa. Vaše izlaganje je izazvalo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Ivana Lovrinovića. Izvolite.
Poštovani kolega Milošević. Zanima me što mislite o jednoj važnoj stvari koja je vezana za državne poslove, za javne funkcije, za izbore, pa evo vidite i sada kada idemo u lokalne izbore važno je prikupiti odnosno dobiti potvrdu o nekažnjavanju jel tako. To su odgovorne funkcije, ljudi očekuju oni imaju imovinske kartice naše i drugi koji se natječu, traže potvrdu o nekažnjavanju, međutim izuzetno je mislim važna jedna stvar pa me zanima šta mislite o tome. Da li je trebalo u ovaj zakon ugraditi i još nije kasno, obveza testiranja svih onih koji dolaze na javne funkcije obveza testiranja na opijate odnosno narkotike? Jer nadam se da ćete se složiti sa mnom da nije svejedno ako neko dolazi na javnu funkciju, posebno važniju, o kakvom se čovjeku radi jeli sklon takvoj praksi, nije, jeli test pozitivan, negativan jer znanstvena istraživanja naprosto pokazuju ima dosta primjera … Molim vas vaše mišljenje o tome.
Odgovor poštovanog zastupnika Miloševića.
Poštovani kolega Lovrinoviću, malo ste me zatekli moram priznati sa pitanjem, ovo nisam očekivao. Mislim da malo i ide van konkretne teme zapošljavanje državnih službenika. Činjenica je da imamo i kod zapošljavanja u državnoj službi traženje od kandidati da li su kažnjeni za kaznena djela odnosno da se protiv njih ne vodi kazneni postupak. Imamo sada po novom Zakonu o lokalnim izborima ne za sva djela, ali za velik broj kaznenih djela tražimo od kandidata podatak da nisu pravomoćno osuđeni na kaznu zatvora bilo uvjetno, bilo bezuvjetnu. Bilo bi dobro za raspraviti i mislim da smo to možda i propustili kada smo raspravljali o Zakonu o lokalnim izborima, dopuni, upravo o traženju potvrde o nekažnjavanju kandidata za lokalne izbore i … Međutim moglo bi se onda postaviti pitanje, a vaša primjedba je po meni opravdana jer smatram da svaki birač koji želi glasati i izabrati nekoga na javnu funkciju će reći da ne želi izabrati osobu koja je pod utjecajem opijata ili koja koristi određene droge, ali isto tako primjerice smatram da ne bi htjela izabrati ni osobu koja je sklona alkoholizmu. Na koji način testirati osobu koja je sklona alkoholizmu, ne bi htjeli izabrati osobu koja je sklona ne znam nasilništvu u obitelji, na koji način osim recimo primjer samo pravomoćnom presudom. Što se tiče primjerice alkoholizma i opijata to možemo dobiti samo od institucija koje se time bave, dakle ako je neko bio na liječenu. U svakom slučaju zabrana odnosno ograničenje pasivnog biračkog prava je jedna vrlo osjetljiva stvar i to smo pokazali i to smo raspravljali u lokalnim izborima. Nažalost, evo u ovom trenutku ne znam kakva je praksa u Europi.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Orsata Miljenića. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega. Govorili ste o potrebi zapravo odnosno o ideji da samo onaj tko je prolazi dalje dostavlja uvjerenje. Mislim da je i zanima me vaš stav da je ovdje možda propušteno ići prema tome da zašto bi uopće dostavljali uvjerenje kada su to uvjerenja koja su u okviru državne uprave pravosuđa i do kojih se može doći po službenoj dužnosti, dakle što mi nedostaje također u ovom zakonu. I tu se slažem s vama da je to propust što ide u jedno čitanje. Mi ne stignemo raspraviti, ne stignemo neke institute koji su mogli poslati drugačiju poruku. Pa mi ovdje govorimo o prijemu državnih službenika, govorimo o informatizaciji državne uprave, a onda kažemo trebate dostavljati. Dakle ako ne možemo u okviru državne službe i državne uprave osigurati informatički protok dokumenata, pa kako ćemo to onda ponuditi građanima? Dakle to je jedna stvar. Druga stvar je, radili ste u sustavu. Dakle, s jedne strane ovdje se kaže rasteretiti ćemo odbor pa neće rješavati o statusnim pitanjima, odnosno samo će rješavati o statusnim pitanjima službenika a sve drugo ide redovnim sudovima. Pa mi smo u zemlji u kojoj svakodnevno radnici ne mogu ostvariti svoja prava jer je pravosuđe u tom kontekstu vrlo sporo. Poslodavci ne znaju na čemu su jer dugo traju sporovi a sada ćemo ih ovdje opteretiti sa desetinama tisuća predmeta godišnjih odbora državnih službenika. Pa ljudi će, mislim mi umjesto da ih rasterećujemo i da građanima kažemo biti će vam lakše i jednostavnije postupanje mi ćemo jedan naš unutarnji problem, ja kada kažem mi, govorim mi koji ipak jesmo u sustavu nekakve državne vlasti, državne uprave, preseliti vani na redovne sudove i onda će neki radnik čekati još koju godinu duže na rješavanje svog spora jer smo mi rekli da trebamo rasteretiti odbor pa ćemo opteretiti redovni sud. Hvala lijepa.
Odgovor poštovanog zastupnika Miloševića.
Poštovani kolega Miljeniću, pa u većini se slažem sa vašom replikom, rekao sam i u raspravi, podržavam i smatram da ovaj prijedlog zakona ide u jako dobrom smjeru i mislim da zakon iz tog razloga treba podržati ali i mislim da bi još bolje bilo stvarno da je zakon išao u dva čitanja jer bi sigurno od nas zastupnika dobili dodatni poticaj i ohrabrenje za dodatno pojednostavljenje svojih zakonskih rješenja. Zašto opterećivati kadrovske službe da primaju papire i da se traži od kandidata dakle nešto eto što se može pribaviti po službenoj dužnosti? Tu se apsolutno slažem, kažem mislim da je tu u jednom dijelu možda trebalo ići hrabrije. Što se tiče ovog drugog dijela što ste rekli Odbora za državnu službu, istina je, radio sam u sustavu, dobro poznajem sustav, znam koliko je Odbor za državnu službu preopterećen, koji su zaostaci, koji su ljudski kapaciteti. I smatram da je pozitivno to što ga se rasteretilo. Kako se njih rasteretilo tako se jedan drugi dio sustava opteretilo, koliko ga se opteretilo. I ja sada ne znam, nisam toliko stručnjak za redovne sudove. Ja vjerujem da je Ministarstvo uprave prilikom uprave izrade zakona tražilo očitovanje Ministarstva pravosuđa, da je Ministarstvo pravosuđa dalo svoj doprinos ovom zakonu i reklo možda da sudovi imaju kapacitet da to odrade, hoće li to tako biti, praksa će i vrijeme pokazati. Evo, ja bih volio da to bude dobro, na dobrobit i službenika koji imaju predmete poput rješavanja dakle prava na godišnji odmor a i naravno radnika da im se ne dogodi da iako su to po zakonu dakle hitni postupci da se ne dogodi da ti postupci budu još više produženi. Evo, hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvažene zastupnice Marije Jelkovac.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani kolega Milošević, javila sam se vezano na vaše izlaganje glede … pripadnika nacionalnih manjina i njihovog prava prednosti koje je utvrđeno kao prednost pod jednakim uvjetima. Ja jednostavno ne vidim na koji način bi drugačije mogli utvrditi tu prednost nego kao prednost pod jednakim uvjetima jer mislim da bi u svakom drugom slučaju ustvari ta prednost onda bila na štetu svih ostalih kandidata većinskog naroda. Imamo, kao što i sami znate jer ste bili u sustavu i pravo prednosti pod jednakim uvjetima koje ostvaruju svi oni koji to mogu po Zakonu o pravima hrvatskih branitelja. I mislim da jedino na taj način kada je ta prednost pod jednakim uvjetima, što znači kada kandidat koji ostvaruje prednost pod jednakim uvjetima zajedno sa ostalim kandidatima ostvaruju najveći broj bodova, znači pokazali su jednako znanje, jednaku stručnost onda u tom slučaju kandidat koji ima prednost po bilo kojem osnovu ostvaruje prednost ispred tog kandidata. Mislim da je to jedino pravedno. Hvala.
Odgovor na repliku uvaženog zastupnika Miloševića.
Poštovana kolegice, mogu se složiti sa vašim viđenjem prava prednosti, apsolutno razumijem vaše stavove. I sam nisam sklon takvim vrstama mjera jer smatram da bi stvarno državna služba kako i piše u Ustavu trebala biti jednako dostupna svim jednakim uvjetima. Ali imamo određene kategorije, među njima su i nacionalne manjine, među njima su branitelji, među njima su osobe sa invaliditetom za koje je propisano dakle jedna vrsta pozitivne diskriminacije, jedno pravo prednosti pri zapošljavanju ali pod jednakim uvjetima. Po meni problem što se tiče branitelja je što ne postoji efikasan način praćenja zapošljavanja branitelja odnosno primjena tog prava prednosti. A slična situacija je po meni i što se tiče nacionalnih manjina odnosno što se, ono što je dobro za nacionalne manjine je što se redovito prati njihova godišnja zastupljenost pa onda znamo da li ta zastupljenost raste ili pada. Ono što bi se moglo primjerice propisati za manjine a sada nije propisano je a recimo za branitelje je, kod branitelja recimo ako se to pravo ne poštuje u nekom postupku ta pravna osoba i odgovorna osoba koja nisu poštivale pravo branitelja u prednosti pri zapošljavanju prekršajno odgovara dok recimo kod pripadnika nacionalnih manjina nemamo tu situaciju. Smatram da ako se dogodi da primjerice zastupljenost manjina padne ispod 3% da će to biti jedna kritična situacija koja po meni ne bi bila poželjna. I smatram da bi Vlada mogla recimo predložiti krizne mjere da dok se ne ostvari primjerice 4,5% zastupljenosti u državnoj upravi da samo pozivanje na pravo prednosti bude ne znam bodovano sa jednim bodom, dva boda, dakle kao jedna privremena mjera. Pa kada se … [[Govornik se ne razumije.]] da se ta, dodatna mjera ukine. Evo hvala.
Hvala. Sada će završnu riječ imati predstavnik predlagatelja uvaženi državni tajnik u ministarstvu uprave Mihovil Škarica. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvaženi zastupnici. Samo ću se kratko referirati na neke sugestije i neke prijedloge koji su ovdje izneseni, a na kojima zahvaljujem. Prvo želim reći da ova Vlada ima za cilj temeljito revidirati i reformirati službenički sustav, te da su ove izmjene i dopune zakona zapravo mjera kojom se ciljaju točno konkretne stvari koje su utvrđene kao problemi kako bi ih se moglo poboljšati. Projektima koji će biti, koji su neki pripremljeni, neki su u fazi pripreme, a koji će se financirati iz europskih fondova planira se razviti potpuno novi sustav, odnosno novi okvir kompetencija državnih i javnih službenika. Planira se nanovo urediti sustav zapošljavanja, planira se nanovo i bolje urediti sustav ocjenjivanja, nagrađivanja i napredovanja. To će se sve provesti kroz projekte od kojih većinu vodi Ministarstvo uprave. Sam projekt sustava upravljanja ljudskim potencijalima je vrijedan 200 milijuna kuna. Takve projekte nije moguće ni pripremiti, a kamoli provesti preko noći. Tako da većina sugestija koja je ovdje u ovoj raspravi iznesena će biti uzeta u obzir i štoviše, mislim da će većina njih i biti ugrađena u neke buduće zakonske intervencije u službenički sustav ne samo u Zakon o državnim službenicima, nego i u Zakon o lokalnim službenicima kako uvaženi zastupnik Milošević sugerirao i Zakone o plaćama i državnih i javnih i lokalnih službenika i namještenika. Tako da nemam se potrebe referirati na pojedinačne sugestije, nego kazati da se od njih mnoge već i razmatraju kako u Ministarstvu uprave, tako i u drugim resornim tijelima. Svakako želim istaknuti kako će se uredbom koja će se donijeti na temelju ovog zakona koja je već pripremljena i od ponedjeljka će biti na javnom savjetovanju predvidjeti da potvrde, tzv. potvrde o nekažnjavanju pribavlja samo kandidat koji je izabran u natječajnom postupku ne svi kandidati. I čim tehnički bude omogućeno da tijela sama pribavljaju i tu makar jednu jedinu potvrdu, ona će to i napraviti kao što je napravljeno i u drugim slučajevima u sklopu reforme „država bez papira“ tako će biti napravljeno i to. Što se tiče članova Odbora za državnu službu želim istaknuti kako to nije nikakva novina. I rukovodeći državni službenici se primaju na temelju javnog natječaja i koji su primljeni van državne službe, također imaju pravo na raspored u državnoj službi nakon isteka mandata. Članovi Odbora za državnu službu kojih će se kvaliteta, a time i efikasnost povećati s obzirom da će se moći primiti i vanjski članovi, ne samo državni službenici će također imati tu mogućnost jer su oni samim prijemom u odbor postali državni službenici, te kao i drugi državni službenici imaju pravo na raspored nakon isteka mandata u Odboru za državnu službu. Eto toliko sam želio reći. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prelazimo sada dalje na glasovanje i imamo Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 124. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela amandmane. Sukladno članku 199. Poslovnika o ovako podnesenim amandmanima mora se složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da provedemo raspravu o amandmanima Vlade? Molim vas da glasujemo. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 118 glasova odlučili provesti raspravu o amandmanima Vlade RH pa bih molio predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži amandman. S nama je Darko Nekić, državni tajnik u Ministarstvu uprave. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pozdravljam vas i sve zastupnice i zastupnike. Dakle nakon okončanog, Konačno prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima koji je zaključen 26. travnja 2017. Vlada je podnijela 2 amandmana. Prvim amandmanom predlaže se izmijeniti članak 17. kojim se mijenja članak 137. Zakona o državnim službenicima na način da se preciznije uredi prestanak državne službe po sili zakona kada službenik navrši 65 godina života i najmanje 15 godina mirovinskog staža te mogućnost njegovog zadržavanja u službi prema dogovoru sa čelnikom tijela vodeći računa o potrebama službe a najkasnije posljednjeg dana godine u kojoj je navršio te uvjete. Pored toga u slučaju prestanka državne službe kada je službenik osuđen na kaznu zatvora ili kaznu dugotrajnog zakona ili djelomičnu uvjetnu osudu za kazneno djelo predlaže se izostaviti uvjet, citiram: „ako je postupak pokrenut po službenoj dužnosti“, završen citat, jer navedena osuda treba biti razlog za prestanak službe neovisno o načinu pokretanja postupka bio on po službenoj dužnosti, na prijedlog oštećenika ili po privatnoj tužbi. Također propisuje se kao razlog za prestanak službe slučaj kada je službeniku opozvana uvjetna osuda ili mu je umjesto rada za opće dobro određeno izvršenje izrečene kazne zatvora jer će službenik zbog svog ponašanja ipak služiti zatvorsku kaznu. Amandmanom 2. predlaže se izmijeniti članak 24. stupanje na snagu zakona, odnosno precizirati u skladu sa amandmanom 1. za koje se odredbe članka 17. odgađa primjena do 1. siječnja 2018. godine., odredbe o prestanku državne službe, ispunjenjem uvjeta za mirovinu i mogućnost zadržavanja službenika u službi do isteka kalendarske godine. Također predlaže se stupanje na snagu ovog zakona prvog dana od dana objave u Narodnim novinama za što su isti razlozi kao za donošenje Zakona o po hitnom postupku, odnosno brži i jednostavniji postupak zapošljavanja na poslove vezane za europske strukturne investicijske fondove. Amandman 1. usklađen je sa Ministarstvom pravosuđa a oba amandmana sa Uredom za zakonodavstvo i Uredom predsjednika Vlade. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Ja otvaram sada raspravu o amandmanima vlade. I sukladno članku 199. stavku 2. u raspravi mogu sudjelovati samo predstavnici klubova zastupnika. Da li se netko javlja za raspravu? Ako ne, onda zaključujem raspravu. I dajem na glasovanje 1. amandman Vlade. Molim vas, glasujmo. Utvrđujem da smo jednoglasno sa 113 glasova za, prihvatili prvi amandman Vlade, te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Sada dajem na glasovanje drugi amandman Vlade. Molim vas da glasujemo. Utvrđujem da smo i ovdje jednoglasno sa 112 glasova za, prihvatili drugi amandman Vlade, te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandmane je podnio i zastupnik Peđa Grbin, pa molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Izvolite, kolega Nekić, državni tajnik u Ministarstvu uprave.
Zahvaljujem. Dakle, amandman broj 1, uvaženog zastupnika Grbina se ne prihvaća. Naime, člankom 4. konačnog prijedloga zakona predviđeno je brisanje važećeg članka 46. Zakona o državnim službenicima. Dakle, ova procedura je regulirana već člancima 52. i 52. a) važećeg zakona pa je Vlada predložila da se briše cijeli članak 46. da bi se ubrzala i pojednostavila procedura. Brisanjem članka 46. također prestaje obveza državnog tijela u kojem je državni službenik izabran da o njegovom izboru obavještava čelnika tijela u kojem je dosada radio i traži njegovu suglasnost za premještaj. Time se, kako sam rekao, već postupak u prijema u cijelosti ubrzava, što je bio i osnovni cilj ovih izmjena i dopuna zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Kolega Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Pa ne mogu se složiti sa predstavnikom predlagatelja budući obrazloženje koje je tu dano i obrazloženje koje je dano u samom prijedlogu zakona pa naknadno i na odborima, je samo djelomično točno jer se i odnosi isključivo na stavak 4. postojećeg članka 46., međutim ono što ostaje neregulirano kada iz zakona brišemo predloženi članak, su one situacije koje se nalaze u stavcima od 1. do 3. Da bude potpuno jasno, radi se o odredbi kojom se uređuje raspored službenika izabranog putem javnog natječaja ili internog oglasa. Stoga mislim da bi bilo dobro da predmetna odredba ostane u zakonu, ovako kako je bila regulirana i do sada. Kad smo na odborima o tome raspravljali, postavili smo pitanje vašim cijenjenima kolegicama i proizlazi da doista ostat će jedan segment nereguliran i da će se morati ili primjenjivati nekakva tumačenja drugih odredba zakona itd. U svakom slučaju, ovo što ste vi naveli kao razlog, odnosi se isključivo na stavak 4., a ne na stavke 1. do 3. članka 46. zakona zbog čega tražim glasovanje o ovom amandmanu. Hvala.
Dobro. Dajem na glasovanje amandman koji Vlada ne prihvaća. Izvolite glasujte. Utvrđujem da amandman nije prošao, dobio je 71 glas protiv, 4 suzdržana i 33 za. Sada dajem na glasovanje drugi amandman. Pardon, obrazloženje za drugi amandman kolege Grbina. Izvolite.
Zahvaljujem. Amandman se također ne prihvaća. Naime, amandman zastupnika Grbina većim dijelom je prihvaćen kroz ovaj amandman Vlade prethodni, nije prihvaćen u dijelu kojim se predlaže propisati set kaznenih djela čije počinjenje odnosno pravomoćna osuda predstavlja razlog za prestanak državne službe po sili zakona. Naime, većina kaznenih djela navedenih u predmetnom amandmanu konzumirano je kroz stavak 2., kojim se u članku 137. Zakona o državnim službenicima mijenja točka 4. jer se radi o teškim kaznenim djelima za koja se izriče kazna zatvora ili dugotrajnog zatvora. Blaža kaznena djela vezana su za obavljanje službene dužnosti i za njih se može voditi postupak zbog teške povrede službene dužnosti te izreći kazna prestanka službe. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Izvolite kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani kolega, ako ste primijetili, jedan od prijedloga u mojem amandmanu je bio da svakom državnom službeniku koji počini kaznena djela protiv službene dužnosti ili kazneno djelo primjerice krivotvorenja, zbog takvog kaznenog djela, prestaje mandat. Dakle, ne može državni službenik biti netko tko je osuđen za kazneno djelo krivotvorenja bez obzira na kaznu koja mu je potom u kaznenom postupku izrečena. Međutim imajući u vidu, da ste s iznimkom navedenog uostalom, kroz amandman broj 1. Vlade prihvatili čitav amandman i intenciju koja je bila u tome da se na bolji način regulira prestanak državne službe, da ste unutra uvrstili i ono što prethodno u samom prijedlogu zakona nije bilo, a ticalo se opoziva uvjetne osude itd., povlačim amandman i ne tražim glasovanje o njemu. Hvala.
Zahvaljujem se kolegi Grbinu. Stoga možemo preći na glasovanje i dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Molim vas glasujte. Utvrđujem da je jednoglasno sa 114 glasova za, donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Sada ćemo prijeći na sljedeću točku, a to je - Konačni prijedlog zakona o procjeni učinaka propisa, drugo čitanje, P.Z. br. 109. Međutim, prije nego što prijeđemo na tu točku htio bih vam reći da ćemo nakon završetka rasprave o toj točci imati sljedeću točku, a ta će biti Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona, prvo čitanje, P.Z.E. br. 119. Ako se pitate zašto preskačemo nekoliko zakona to je zato jer nismo uspjeli dobiti mišljenja svih odbora koji su potrebni. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Molim? Čim ih odbori odrade odmah ćemo ih raspravljati kako stignu.
Oprostite mogu li pitati gospodine potpredsjedniče?
Izvolite.
Kada će doći točka o subvencioniranju kredita?
Ponovo kažem ovisi o odboru. Ako odbor odradi to, to može sutra ujutro doći. Može danas doći na red popodne. Ali vjerojatno neće, nego je realnije sutra. Samo odbori moraju odraditi točke. Bez mišljenja odbora ne bi bilo u redu da raspravljamo ovdje. Toliko govorimo o tome kako bi sve se trebalo skoncentrirati na rad odbora, a onda moramo se tog i držati. Doduše toliko smo govorili i, donijeli i zakon o tome kako moramo sami sebe kažnjavati kad nismo ovdje, a u ni jednom trenutku nas nije bilo više od jednog 10%. Ali to je druga tema. Dobro. Idemo, to će drastično se ja vjerujem popraviti kad zakon stupi na snagu. Dakle, sada ćemo prijeći kao što sam rekao na Konačni prijedlog zakona o procjeni učinaka propisa, drugo čitanje, P.Z. br. 109. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava, članka 171. u svezi sa člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prijedlog akta primili ste u pretince. Ovaj zakon raspravljat ćemo sukladno odredbama Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu je proveo Odbor za gospodarstvo, za zakonodavstvo, oprostite. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvažena Nataša Mikuš Žigman, državna tajnica u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova. Ministarstvu gospodarstva, oprostite ja sam, gledam u ovo. Da, da.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, cijenjene zastupnice i zastupnici evo dozvolite mi da predložim, odnosno predstavim Konačni prijedlog zakona o procjeni učinaka propisa. Ovaj cijenjeni Dom je 16 .ožujka ove godine raspravio Prijedlog zakona o procjeni učinaka propisa u prvom čitanju, a 17. ožujka je donio zaključak o prihvaćanju prijedloga zakona. Razmotrili smo sve primjedbe i prijedloge iz rasprave, te izradili Konačni prijedlog Zakona o procjeni učinaka propisa. U odnosu na tekst prijedloga zakona koji je bio u prvom čitanju u Hrvatskome saboru u ovom konačnom prijedlogu zakona nastale su određene razlike kao rezultat uvažavanja prijedloga i mišljenja Odbora za zakonodavstvo i prijedloga zastupnika iznesenih u raspravi u Hrvatskom saboru. Uvažavajući prijedlog Odbora za zakonodavstvo propisana je mogućnost da se postupak procjene učinaka propisa provede na temelju zaključka Hrvatskog sabora donesenog vezano uz potvrđivanje međunarodnog ugovora. Isto tako je odgovarajuće uvažen prijedlog Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista da se kod upućivanja u postupak donošenja uz nacrt prijedloga zakona prilaže i iskaz procjene učinaka propisa. U raspravi u Hrvatskom saboru iznesene su također određene načelne primjedbe i prijedlozi zastupnika koje predlagatelj nije prihvatio uz odgovarajuća obrazloženja. Evo željela bih samo ukratko podsjetiti glavne činjenice vezane uz sam Prijedlog zakona o procjeni učinaka propisa. U pravnom sustavu RH sustav procjene učinaka propisa postoji od 1. siječnja 2012. godine, od stupanja na snagu Zakona o procjeni učinaka propisa, a ovim zakonom se na jedan jednostavniji i razumljiviji i na pregledniji način uređuje sam postupak. U sada važećem zakonu postupak vezan uz nacrt prijedloga iskaza trajao je najmanje 45 dana, a daljnji postupak vezan uz izradu prijedloga iskaza i nacrta prijedloga zakona dodatnih 15 do 30 dana. Sada je korak izrade nacrta prijedloga iskaza izostavljen, a cjelokupni postupak procjene učinaka propisa moguće je dovršiti u 30 dana, čime se u bitno krati vrijeme koje je potrebno za provođenje ovog postupka. Također se značajna uloga daje procjeni učinaka nacrta prijedloga zakona na malo gospodarstvo putem provedbe testa na malo i srednje poduzetništvo i putem procjene administrativnog troška zakona, zakonskih propisa, korištenjem tzv. ESC metodologije. Na svaki nacrt prijedloga zakona koji utvrđuje Vlada RH obavezno provodi, prvo, prethodni postupak procjene učinaka propisa, a ovisno o rezultatima tog postupka i detaljna procjena učinaka propisa. Ovim zakonom su obuhvaćeni izravni gospodarski, socijalni učinci, učinci na rad i na tržište rada, na zaštitu okoliša, na zaštitu ljudskih prava i na procjenu učinaka na tržišno natjecanje, a analiziraju se svi ti navedeni učinci uzimajući u obzir same adresate ovih propisa. Nacrtom prijedloga zakona zadržana je obveza Vlade RH da svake godine donose plan zakonodavnih aktivnosti u kojem su sadržani svi nacrti prijedloga zakona koje se planira predložiti Hrvatskom saboru tijekom godine, uključivo i zakone kojima se zakonodavstvo RH usklađuje sa zakonodavstvom EU. Uvodi se također obaveza naknade provedbe procjene učinaka propisa u slučajevima kada je nacrt prijedloga zakona izuzet od provedbe procjene učinaka propisa budući se isti donosi radi zaštite interesa RH, nekog žurnog otklanjanja prijeteće opasnosti kod nastanka štete ili kod zaštite osobito gospodarskog odnosno socijalnog interesa. U takvim iznimnim slučajevima postoji obaveza provođenja procjene učinaka propisa u roku od dvije godine od stupanja na snagu zakona. Što očekujemo da će se ovim zakonom omogućiti? Dakle očekujemo da će on dovesti do smanjenja neplaniranih zakonodavnih aktivnosti, do pojednostavljenja i kraćeg trajanja postupka učinaka propisa kao što sam prethodno obrazložila, zatim da se utvrde moguće prepreke za poslovanje poduzetnika i utjecaj na status građana, dakle prilikom provedbe postupka ocjene učinaka. On će svakako poboljšati međuresornu koordinaciju u postupku pripreme propisa odnosno zakona i podići razinu odgovornosti tijela državne uprave. Krajnji cilj ovog zakona je svakako doprinijeti poticajnom poslovnom okruženju, većoj pravnoj sigurnosti i jačanju vladavine prava, smanjenju administrativnih troškova za građane i za poslovne subjekte, a istodobno osigurati zaštitu ljudskih prava i temeljenih sloboda, osobnih i političkih sloboda i prava, te gospodarskih, socijalnih i kulturnih prava. Hvala vam lijepo i nadam se da ćete podržati donošenje ovog konačnog prijedloga zakona.
Hvala lijepa. Vi ste tražili riječ ili repliku? … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. Idemo završiti prvo repliku uvaženog zastupnika Batinića pa ćemo onda imati stanku ponovo.
Hvala potpredsjedniče [[Upadica Reiner: … stanke ne samo ujutro obilate nego i tijekom dana. Izvolite uvaženi zastupniče Batiniću.]] Radi se o članku 17. koji definira naknadu procjenu učinaka propisa i ono što je sporno i što smo predlagali u prvom čitanju da se preciznije pokuša definirati o kojim zakonskim prijedlozima je riječ, da li se radi o obrani, tu imamo osnovu i u Ustavu, da li se radi o sprečavanju o elementarnih nepogoda ili je možda slučaj i ovog zadnjeg prijedloga zakona koji smo donijeli u Saboru lex Agrokor taj dio je sporan. Smatram da bi bi trebalo preciznije definirati. I nadalje, zašto rok od dvije godine? Zašto rok od dvije godine? Zašto se ne može taj rok, naš je prijedlog da se taj rok skrati. Jer ako je situacija takva, znači radi zaštite interesa Republike Hrvatske, vjerujem da se može, 'ajmo reći jedna preliminarna procjena učinaka napraviti, možda na takav način a konačna procjena učinaka propisa da kada, 'ajmo reći kada se stvore pretpostavke, kada se dobiju određeni relevantni pokazatelji i podaci da se to može napraviti. Jer vjerujem da niti Vlada kao predlagatelj, inicijalni predlagatelj ili Sabor neće predlagati određeni zakonski prijedlog a ne zna iz kojeg razloga. Tako da smatram da bi možda trebalo ugraditi u članak 17 i preliminarnu procjenu temeljem koje se i je izuzeće naknadne procjene, možda na takav način. I mislim da ovaj rok od dvije godine da je više nego, da je predugačak. Naprosto jer vjerujem da je, radi se o tehnikalijama jer ukoliko može se protumačiti rok od dvije godine tek kada zakon stupi u primjenu i onda ćemo gledati što smo prouzročili ili nismo prouzročili, možda kakvu štetu, posljedice temeljem zakona kojega smo donijeli.
Hvala lijepa. Ja bih molio sve kolege da kada već žele držati ovako predizborne govore u stankama na što naravno imaju pravo, ajmo ih skoncentrirati odmah na početku jer ako stvarno sada počnemo to tijekom cijeloga dana imati stanke da bismo izricali bilo kakve svoje stavove, bojim se da će se ugleda Sabora još više smanjiti. Sada bih otvorio raspravu povodom Konačnog prijedloga Zakona o procjeni učinaka propisa i prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti uvažena zastupnica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana državna tajnice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Evo neću dužiti jer smo nedavno raspravljali o ovom prijedlogu zakona u prvom čitanju. Imali smo vrlo opsežnu raspravu, ali ću pokušati ukratko sublimirati ono što je najvažnije kod ovog prijedloga zakona. Uvođenje sustava procjene učinaka propisa imalo je za cilj osigurati razvoj učinkovitijeg i kvalitetnijeg zakonodavstva, tako da se postignu zadani ciljevi uz niže troškove i bez nepotrebnih prepreka. Kako bi se prije izrade ovog prijedloga zakona napravila analiza dosadašnjih učinaka ustanovljeno je da je u prethodnih pet godina, ustvari nešto manje, rađena analiza za period od 2013. do 2015. godine i ustanovljeno je da porazni su oni rezultati koji su dobiveni analizom jer je vidljivo da je većina zakona donesena u hitnoj proceduri bez provođenja postupka procjena učinaka propisa, da je bilo nepoštivanja godišnjih normativnih planova i isto tako da mnogi stručni nositelji izrade propisa koji su bili obvezni pokrenuti formalno javno savjetovanje su to i napravili što je jedino povećalo razinu transparentnosti postupka donošenja zakona. Sigurno da nije pohvalno i da nije dobro da ne dovodi do pravne nesigurnosti u društvu takav način donošenja zakona što smo i u raspravi kod prvog čitanja vrlo detaljno izanalizirali. I stoga smatram da će ovakav zakon koji je prije svega uvažio sve one nedostatke koje smo do sada imali i koji je zato u ovom prijedlogu našao bolja rješenja koja će prije svega ubrzati sam postupak procjene učinaka propisa i skratiti ga na ukupno nekakvih 30-ak dana u odnosu na dosadašnji postupak koji je trajao u pravilu između 60 do 90 dana, te puno puta takav dugotrajan postupak u startu odbijao one koji su trebali postupak provesti od toga iz razloga što je puno puta nedostajalo vremena da se takva procedura provede. Zato smatramo da je ovakvo skraćivanje procedure dobro i da će u praksi dovesti do puno učinkovitije primjene ovog zakona. Također ono što je dobro i što su sve primjedbe koje smo iznijeli u prvom čitanju razmatrane i one koje su bile prihvatljive su uvažene. Isto tako moram reći da je dobro da će se za one zakone za koje postoji iznimka kod donošenja da se mogu donijeti bez provođenja postupka procjene učinaka propisa ipak postoji obveza da se procjena učinaka propisa napravi naknadno u roku od 2 godine, da li je taj rok predugačak ili ne, o čemu je nešto govorio kolega Batinić u replici, možemo razmatrati i uvijek će biti ocjene jednih da je predug i opravdanje i argumenti da nije, da je dostatan. Naravno da se procjena može provesti i ranije unutar toga roka ali mislim da moramo ostaviti dostatan rok da se ta analiza napravi i da je puno bolje da se napravi nego da se uopće ne napravi. Ono što je također značajno i što želimo istaknuti da će postupak procjene učinaka propisa ustvari biti vidljiv kroz analizu izravnih učinaka na određena područja kao što su područje gospodarstva, malog gospodarstva, tržišta rada, socijalne skrbi, mirovinskog sustava, zdravstva, zaštite okoliša, zaštite ljudskih prava i zaštite tržišnog natjecanja a sa ciljem odabira optimalnog zakonskog rješenja. Uvodi se i obveza procjene izravnih učinaka nacrta prijedloga zakona na pojedine adresate a osobito u odnosu na građane, obitelji, kućanstva, mikro, male, srednje i velike poduzetnike, obiteljska poljoprivredna gospodarstva, zadrugarstvo, radnike, umirovljenike, pružatelje uslužnih djelatnosti u pojedinim gospodarskim granama, potrošače, hrvatske branitelje, manjine i slično. Što hoću reći? Bitno je da shvatimo da je cilj ovog zakona ne samo da se normativno provede neka analiza nego zaista kakav će u konačnici učinak biti svakog pojedinog donesenog zakona na one na koje se taj zakon odnosi, znači na sve, posebno na one najmanje skupine i najugroženije skupine u društvu. Iz svih ovih navedenih razloga smatram da je prijedlog zakona dobar i klub HDZ-a će ga podržati. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj MOST-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Tomisalv Panenić.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, pozdravljam i državnu tajnicu Mikuš Žigman sa suradnicom. Oko ovoga zakona imali smo u prvom jednu vrlo kvalitetnu raspravu gdje smo se praktično svi usuglasili da postoji visoka razina potrebe da se donese ovaj zakon. Ono što me posebno veseli da i rasprava ne samo da je bila usuglašena nego je bila i konstruktivna i da je evo i resorno ministarstvo i Vlada prihvatila puno navoda koje je bilo, primjedbi i prijedloga unutar rasprave. Tako da evo i u ime kluba MOST-a zahvaljujem što je prihvaćen prijedlog da se i iskaz o procijenjenim učincima dostavlja i saborskim zastupnicima u okviru prijedloga nacrta zakona tako da i mi možemo se upoznati sa tim učincima i naravno kvalitetnijem možda i primijetiti unutar same procjene učinaka kako će se odražavati možda i na neka područja koja se nenamjerno i propuste. Ono što je vidimo tako reći da je i prihvaćeno i od Odbora za zakonodavstvo vezano za donošenje, potvrđivanje zapravo međunarodnih ugovora. Do sada smo takve ugovore prvenstveno raspravljali ali smo ih kao takve usvajali ali učinak naravno da i na RH, na naše društvo, možda bude drugačije nego što je to globalna ocjena. Brojni su zakoni evo koji, upravo takvi međunarodni ugovori koji se raspravljaju imamo u, znači oko toga evo sporazum sa Kanadom tzv. CETA pa onda spominje se upravo taj TITIP koji je sada u nekom zastoju, sve to što mi trebamo i ovdje napraviti i procjenu jednu stručnu i imati ćemo kvalitetniju raspravu. Onaj prijedlog koji nije bio prihvaćen a sigurno da nam stvara probleme to je retroaktivni učinak pojedinih propisa gdje često se događa unatoč naporima i ministarstava i stručnih službi Vlade i ministara koji su, na kraju donose o tome odluku na razini Vlade, pa prođe kroz odbore u Saboru i cijelu raspravu da možda ne primijeti se povezanost i određeni retroaktivni učinak koji možda nije nekad direktan nego je indirektan i stvarno jer smatramo da bi možda i u nekom budućem vremenu trebalo pronaći model kako se može izbjeći upravo retroaktivnost. Jer sve to završi vrlo neslavno, znači odvoji se vrijeme, radi i ministarstva i njegove stručne službe i Vlade i stručnih službi i Sabora, svih nas, donesemo zakon, onda Ustavni sud donese odluku da je to protuustavno, neustavno zapravo i vrati nas na početak. Ono što imamo još za, evo ja bih naglasio i jedan problem to je međusobna usklađenost, odnosno neusklađenost zakona gdje naravno da imamo veliki broj zakona o kojima bismo trebali voditi računa kako se međusobno možda primjenjuju na isto predmet koji je, nekad nije možda ni glavna tema nego sporadičan pa i naši službenici koji trebaju primjenjivati takve zakone nađu se u nedoumici i s pravom pitaju često i traže savjet koji zakon primijeniti. A i oni koji su predmet takvih zakona pozivaju se naravno, uvijek sebi na onaj koji im je povoljniji i sa pravom. I tu stvaramo određenu nedoumicu, takav je, npr. imali smo evo zakon, evo iz osobnog iskustva Zakon o javnoj nabavi gdje u biti sam i bio predvidio da se javna nabava odnosi i na tzv. brokere osiguranja, znači da se aranžmani osiguranja moraju i također provoditi putem javne nabave. Ali onda se, taj dio je izostavljen iz prijedloga koji je išao u ovome od ministrice kada smo ga usvajali gdje je rečeno da drugi ima zakon koji to regulira na poseban način. Tako da tu, to je jedan od primjera konkretni evo kojeg i ja osobno poznajem ali naravno postoje i drugi primjeri pa bi trebalo vidjeti znači kako da se određene teme mogu kvalitetno artikulirati i da ne dođemo u situaciju da postoji nedoumica oko primjene zakonodavstva. Ono što bih još završno u ime kluba MOST-a rekao, naravno da procjena učinaka kada prolazi cijelu proceduru Vlade ona će se odraditi. Postoje i stručne službe koje će taj dio moći odraditi. One su i kadrovski da kažem i brojem ljudi prvenstveno i znanjem osposobljeni da to rade. Ali imamo i slučajeve gdje sami prijedlozi zakona dolaze od saborskih zastupnika, gdje oni pokušavaju uz svoje znanje i probleme koje uočavaju u radu na terenu da to prenesu u prijedloge. Možda im je dugo i čekati da Vlada to prihvati ili je možda stajalište koje aktualna Vlada ne smatra prioritetom. Naravno da i takvi zakoni bi morali proći kroz cjelokupnu tu proceduru, a onda smo ograničeni kapacitetom predlagatelja, saborskih zastupnika, službi koje su im na raspolaganju, koje su nedostatne. I onda … [[Govornik se ne razumije.]] na stranu, možda bi trebalo stvarno razmišljati da se uspostavi malo jača koordinacija, da takvi prijedlozi da li nam postojeći servis ministarstava i Vlade mogu biti na raspolaganju pa daju stručnu ocjenu takvih prijedloga. Ili možda da se pronađe model kako ćemo moći i ovdje obavljati te funkcije. Naravno da protiv sam stvaranja nekih novih paralelnih sustava, zato bih prije preferirao da evo to bude i jedan model koji će biti usuglašen između predsjednika Sabora i predsjednika Vlade, pa da onda u budućem vremenu imamo mogućnost da ne samo predlažemo zakone nego isto tako da ispoštujemo cijelu proceduru. Jer bez procjene učinaka nećemo imati kvalitetne prijedloge i radi toga Klub zastupnika MOST-a će podržati ovaj prijedlog i čestitam na urađenom poslu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj HNS-a, HSU-a u ime kojega će govoriti uvažen zastupnica Božica Makar.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući, uvažena državna tajnice sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Klub HNS-a, HSU-a je u prvom čitanju podržao ovaj zakon, jer smatramo da je on dobar. Naime, mi smo imali takav zakon donesen 2012. odnosno s primjenom od 1.1.2012. Normalno da je ovaj poboljšani i da sve što je dobro da treba prihvatiti, pa tako je u njemu predloženo i da je proces skraćen na 30 dana što smatramo dobrim u odnosu na ono prijašnje kad je bilo 45 plus 15 pa se to često razvuklo stvarno i do 3 mjeseca. Dobro je da su mnoge primjedbe i prijedlozi koji su bili u prvom čitanju prihvaćeni. Međutim, još bih rađe da su prihvaćeni još neki naročito naša primjedba, a vezana je uz članak 17. o kome smo već tu i raspravljali, a to je naknada procjena učinka propisa i tu je taj rok do 2 godine. Zbog čega bi trebali izbjegavati to? Stvarno koristiti samo u iznimnim slučajevima, jer i sami znamo biti zatečeni kad se određeni propis odrazi i na nas ili nekog našeg a uopće to nismo predvidjeli i onda idemo analizirati. A zapravo svi ti propisi donose se radi ljudi, radi naših građana i naših gospodarstvenika. I nećemo uložiti amandman, ali mislim da stvarno trebamo izbjegavati te slučajeve da ne bude takve situacije ili da ih bude čim manje. Ono što je bilo i u prijašnjem zakonu navedeno, a i u ovome je koji su to ciljevi. Ciljevi su stvarno u redu, a to je da se normativnim rješenjima potiče poslovno okruženje, jača vladavina prava, smanjuju troškovi, osigurava se otvorenost i transparentnost zakonodavnog postupka. Vidimo koje su to prepreke koje su moguće za poduzetnike i građane donošenjem tog zakona i ono što posebno bi bilo važno a to je međuresorna koordinacija središnjih tijela koja bi se svakako trebala povećati. Međutim, kad idemo u praksu, kad to vidimo kako to izgleda učinci su zapravo jako lijepo definirani. To je procjena gospodarskih učinaka koja definira makro ekonomsko okruženje, malo gospodarstvo, prepreke, poslovanje, istraživanje. Zatim tu imamo socijalne učinke gdje su uključeni i demografski trendovi, socijalna skrb, zatim procjena učinaka na rad i tržište rada gdje spada zapošljavanje, pa mirovinski sustav. Zatim procjena učinaka na zaštitu okoliša gdje imamo klimu, zaštitu i korištenje zraka, vode, tla, upravljanje prirodnim resursima, otpadom, recikliranjem i sve što u taj dio spada. Zatim procjena učinaka na zaštitu ljudskih prava prvenstveno ravnopravnost i sve uz to vezano. I procjena učinaka na tržišno natjecanje. Ja ću se zapravo zadržati na toj procjeni učinaka na tržišno natjecanje, odnosno procjena gospodarskih učinaka koje smatram jako, jako povezanim. Mi donosimo zakone, prije toga imamo javna savjetovanja. Međutim, kod tih javnih savjetovanja često dolaze mnoge primjedbe i prijedlozi upravo iz strukovnih udruga koja se u pravilu ne prihvaćaju ili se jako, jako malo prihvaćaju. Smatram da bi u tom dijelu trebalo daleko više surađivati jer upravo su te strukovne udruge i udruženja ti koji žive sa tim problemima i koji najviše mogu doprinijeti izradi kvalitetnog zakona, gdje neće biti onda oštećeni pojedini gospodarski subjekti. Isto smo imali sada konkretno i kod ovog zakona gdje je HOK dala prijedlog da i oni budu uključeni u to. Odgovor je bio da mogu biti ali na drugi način, što je i uredu, ali smatram da je stvarno premalo te koordinacije. Imamo sad nacrt Prijedloga zakona o komunalnom gospodarstvu koji je bio isto na javnoj raspravi od 16.3. do 15.4. tu je bilo 26 komentara prvenstveno pogrebničke djelatnosti jer najviše se odnosi na njih. Imali smo slučaj gdje su onim prijašnjim zakonom koji je bio prije šest godina upravo ti ljudi, ta grupa bila strahovito zakinuta u svojim pravima. Već sam o tome jedanput govorila jer je bio donijet zakon da sve jedinice lokalne samouprave koje u svom registru imaju djelatnost, te djelatnosti ne trebaju raspisati natječaj za obavljanje te djelatnosti. Time smo upravo doveli u neravnopravan položaj i to je imalo ogroman učinak na tržišno natjecanje jer su propali mnogi mali gospodarski subjekti mnogi mali gospodarstvenici. I zato sve ono što je dobro mi podržavamo pa će tako i klub HNS-HSU-a podržati ovaj zakon, ali napominjem da bi stvarno bilo dobro više uvažavati upravo ta mišljenja iz javne rasprave i strukovnih udruženja jer ona nam mogu u mnogome pomoći u procjeni učinaka tih propisa koje donosimo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sada ćemo prijeći na pojedinačnu raspravu za koju se javio uvaženi zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Državna tajnice sa suradnicom. Želim se zapravo ovdje uključiti kao predsjednik Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora vezano za ovaj predloženi zakon. Kao prvo, mislim da je dobro da je u dva čitanja i da je za drugo čitanje da su prihvaćene određene primjedbe i prijedlozi koji su došli iz ovog Doma. I kada pogledam zakon vidim da on donosi jedan red i ako ćemo ga se držati i ako ćemo se pridržavati svega ovoga, mi ćemo imati jedan vrlo uređen sustav donošenja zakona i predlaganja zakona. Kakva nam je situacija ne samo danas nego pa ja bih rekao i prije desetak godina, glavna karakteristika našeg zakonodavstva je brzo donošenje zakona i brzo mijenjanje zakona. Mi smo znali zakon u jednoj godini donesti i dva put ga promijeniti i to znači da je izostala ta procjena učinaka kada ulazimo u nekakav zakonodavni proces. Također ono što obilježava je hitna zakonska procedura koja nije dobra, ali ja bih rekao da se u ovoj godini to poprilično mijenja u odnosu na ove prijašnje godine i da imamo ove godine da imamo zakona u redovitoj proceduri gdje je između dva čitanja itekako moguće popraviti odredbe zakona i to je ono čemu trebamo težiti. Jako je dobro da se donose i strategije učinaka, da se donosi također i plan zakonodavnih aktivnosti koje vidimo da u zadnjih tri godine taj plan je realiziran bio je i tada na sceni ali je realizirano nekakvih 30-ak posto. Dakle zakoni su se donosili mimo plana prema potrebama kakve su bile. Mi smo kao zemlja koja je pregovarala o ulasku u članstvo EU bili u situaciji da pristupimo brojnim reformama. Te brojne reforme su zahtijevale da se donose i zakoni i s te strane nije se niti začuditi da smo što smo zakonodavstva tiče bili zadnjih desetak godina vrlo, vrlo aktivni. Danas smo u situaciji u zadnjih par godina da naše zakonodavstvo opet usklađujemo sa zakonodavstvom EU i što također iziskuje donošenje brojnih zakona. Ono što želim ovdje ukazati je na problem da ti zakoni su vrlo često pisani nekakvim tekstom koji adresati pretjerano i ne razumiju. Mislim da oživotvorenje onih europskih direktiva, onih odluka EU koje mi realiziramo kroz naše zakone da tu treba jedno sudjelovanje svih ljudi koji sudjeluju u određenim procesima u segmentima gdje se ti zakoni mijenjaju, segmentima gdje ti zakoni trebaju funkcionirati. Nije to dovoljno samo imati skupinu prevoditelja koji će to prevest nego je tu potrebno imati u okviru takvih skupina i one ljude koji znaju i imaju ona temeljna znanja vezano za područje koje zakon pokriva. Jedna riječ vrlo često može biti odlučna i može potpuno promijeniti smisao odredbe i smisao samog zakona. Jasno mi je i svima nam je jasno da je teško napisati zakon koji će biti tako proročanski postavljen da može pokriti sve situacije koje će se u životu dogoditi, to je zaista nemoguće. Međutim treba težiti da što više situacija koje se u životu mogu dogoditi da se zakonom predvide. Zato je jako važno imati kvalitetne radne skupine u okviru tijela koja rade na stručnoj izradi nacrta zakona. Te radne skupine trebaju pokrivati sve one dionike koji imaju znanja, dakle i od udruga, i od sveučilišne akademske zajednice i od onih praktičara koji zakone provode u djelo i na taj način će svako dati nekakav svoj doprinos i svoje viđenje sa one pozicije sa koje on gleda na taj zakon, što je potrebno u njemu navesti da ne dobijemo nekakve pravne praznine u tom zakonu ili da dobijemo nekakve loše definicije koje nemaju veze sa stvarnim životom. Često moram reći da i u Odboru za zakonodavstvo pa vjerojatno i u Uredu za zakonodavstvo koje radi pri Vladi, imamo često situacije gdje zapravo neke stvari upozoravamo, gdje neke stvari popravljamo prije same procedure ovdje u Saboru a vidimo da i mi ovdje u Saboru imamo vrlo često veliki broj amandmana, ne samo formalnih nego vrlo često onih koji zapravo mijenjaju sami sadržaj i suštinu zakona što je dobrodošlo i što je u redu. Međutim, potrebno je da zakoni dođu što je moguće u boljem obliku, potrebno je da ih rade kvalificirane dobre radne skupine koje su kompetentne. Treba ih i navesti točno da se i zna tko je radio na određenim zakonskim rješenjima a opet što se samog ovoga plana i programa zakonodavne aktivnosti tiče jasno je da će doći uvijek do nekakvih situacija koje teško predvidjeti i da je potrebno ad hoc napraviti nekakav zakon i pustiti ga u saborsku proceduru. Ja se evo nadam da će ovaj zakon koji je do dobar, koji uvodi red, koji uvodi sustav, koji uvodi proceduru kako se procjenjuju učinci propisa da će on postići ove ciljeve znači da mi imamo zakone koji su kvalitetni, koji mogu predvidjeti sve ono što će se u životu dogoditi. I stoga, evo podržati ću zakon, nadajući se da će on proizvesti upravo ono što zapravo sa ovim ciljevima i navodi. Hvala.
Hvala lijepa. Replika uvaženog zastupnika Branka Bačića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Bošnjaković, slažem se s vama. Kako smo posljednjih godina svjedočili inflaciji prijedloga zakona često puta i nedorađenih pa smo imali priliku svjedočiti kako je određeni zakon tijekom godine 3 do 4 put mijenjan. Tako da je ona 4.-ta izmjena gotovo u cijelosti derogirala odnosno mijenjala odredbe koje su bile u prvom zakonu koji je izvorno donesen. To se pokušavalo prikazati kako je to se sve skupa radi iz potrebe usklađivanja sa zakonodavstvom EU a što često puta nije bio slučaj. U posljednje vrijeme, to ste sami rekli sve više je zakona, gotovo svi zakoni koje Vlada upućuje a to vidite i u dnevnom redu koji je, pročišćen, pročišćenom dnevnom redu koji je na stolu da Vlada sada u pravilu ide u redovnu proceduru sa prvim i drugim čitanjem osim jasno ako se radi o ratifikacijama pojedinih konvencija, međunarodnih ugovora ili ako su doista to zakoni koji se odnose na EU iako znamo da smo i do sada u proteklih par mjeseci čak i zakone koje smo usklađivali sa EU neke od njih proveli raspravu u dva čitanja. No, ono što je bio apsurd da je upravo oporba koja je nama zamjerala da idemo sa hitnom procedurom, što kažem nije bio slučaj jer to se vidi lijepo iz predloženog dnevnog reda i iz pročišćenog dnevnog reda da je oporba sa nekim zakonima u proteklih par mjeseci išla u hitnu proceduru. Tako da smo ovakvim pristupom a to je da zakoni idu u redovnu proceduru praktično doveli do toga da je danas u Saboru u dnevnom redu raspravljamo gotovo uvijek u dva čitanja što značajno doprinosi kvaliteti zakona. I tu se s vama slažem dakle da redovna procedura, dva čitanja zakona donose kvalitetnija zakonska rješenja, da se saborski zastupnici o njima mogu očitovati i da to sve zajedno doprinosi boljim zakonskim rješenjima. Čak smo na nekim slučajevima čini mi se išli i u treće čitanje, išli smo i u treće čitanje što je jedan od načina kako da uključiti da Sabor što više sudjeluje u izradi samih zakona a ne da jednostavno bude, potvrđuje prijedloge Vlade.
Hvala. Odgovoriti će uvaženi zastupnik Dražen Bošnjaković.
Da, u pravu ste, zapravo ima doista puno slučajeva kada smo u godini kada je zakon donijet ga već, ne znam nakon nekoliko mjeseci morali ići mijenjati što u svakom slučaju nije dobro niti za sigurnost pravnog poretka jer tu više nitko ne zna šta se primjenjuje. Ima jedan primjer recimo Zakona o kaznenom postupku koji je stupio na snagu 2008. godine, do sada se svake godine barem jednom mijenjao. I sada vas ja pitam od onog početnog teksta koji je vrijedio 2008. godine danas 2017. godine zapravo nema ništa više, sve je promijenjeno. Dakle mi danas imamo nekakav potpuno drugi zakon od onoga koji smo donosili i koji smo iz godine u godinu mijenjali. To je za one koji ga trebaju primjenjivati, za građane, jedno zapravo zaista područje pravne nesigurnosti. Ja se slažem sa vama i zauzimati ću se i dalje u radu ovog Sabora da nam zakoni idu u redovitu proceduru jer redovita procedura su dva čitanja, dakle između dva čitanja analiza svega, svih primjedbi koje su i ovdje istaknute i u javnosti koje su istaknute i tek nakon toga drugo čitanje. Mislim da smo dobro krenuli sa tom praksom i da većina zakona u ovom Saboru koja je u ovom mandatu i u ovom sazivu da ide u redovitu proceduru. Naravno postoje razlozi kada zakon mora ići u hitnu ali hitna procedura je izuzetak i sve do ovog saziva zapravo izuzetak je bila redovna procedura a hitna je bila nekakva uobičajena praksa što svakako nije dobro. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepo. I završno će sada riječ uzeti uvažena Nataša Mikuš Žigman. Izvolite.
Hvala lijepo. Cijenjene zastupnice, cijenjeni zastupnici. Evo dozvolite mi da se ukratko osvrnem na zaključke, odnosno primjedbe koje ste iznijeli vezano uz tekst samog prijedloga zakona. Što se tiče članka 17. i provedbe dakle naknadne procjene učinaka propisa dakle prijedlog je bio da se detaljnije propišu situacije u kojima se takva … [[Govornik se ne razumije.]] procjena, učinaka propisa vrši. Isto tako da se moguće dakle skrati rok na manje od dvije godine i provede preeliminarna procjena u takvim situacijama. Ono što bih željela reći je da zakon doista, da samim zakonom, dakle obzirom da je to širi normativni okvir ne bismo mogli predvidjeti svaku od takvih situacija te držimo da ovaj tekst prijedloga zakona, dakle obuhvaća moguće situacije do kojih može doći. A svakako ono što je bitno istaknuti, a vezano je i uz ovaj drugi prijedlog je da se provodi, dakle i kod ovih propisa prethodni postupak procjene učinaka propisa. A onda se u stvari on izuzima od daljnjeg postupka ukoliko, dakle u toj prethodnoj procjeni se zaključi da je, dakle postoje opravdani razlozi za donošenje zakona u hitnijoj proceduri, u hitnijem postupku, te se u roku onda od dvije godine, dakle vrši naknadna procjena, detaljna procjena učinaka propisa. Što se tiče samog roka od dvije godine kako je bilo istaknuto i u izlaganju cijenjene zastupnice Jelkovac, dakle to je maksimalni rok, a procjena se u stvari može provesti i u roku koji je kraći od tog maksimalnog roka od dvije godine. Vezano uz pitanje retroaktivnosti, dakle retroaktivnost se ne rješava ovim zakonom, to je ustavna kategorija. Tako da u stvari ona nije posebno obrađena u tekstu ovog zakona. Po pitanju međusobne usklađenosti zakona koje primjenjujemo, evo držimo da doista upravo primjenom, odnosno provedbom ovog zakona radimo na jačanju međuresorne koordinacije i da će se upravo, dakle kroz provedbu samog postupka procjene učinaka propisa osigurati u stvari usklađenost propisa i time ojačati i sama pravna sigurnost. Vezano uz prijedloge zakona koje vi cijenjeni zastupnici, dakle možete predlagati upućujem na članak 18. točku 4. koja kaže da se procjena učinaka propisa, dakle provodi i na temelju zaključaka Hrvatskog sabora, a koji su doneseni, dakle vezano uz djelovanje Vlade u institucijama EU. Dakle, Sabor može zahtijevati da se provede upravo ovaj postupak procjene učinaka propisa. I u tom slučaju, dakle Vlada onda zadužuje, dakle nadležno resorno ministarstvo za provedbu ovog postupka. Slažemo se naravno sa zaključcima kako je potrebno uključiti u što većoj mjeri, dakle strukovne udruge, uvažavati prijedloge koji dolaze sa njihove strane budući dakle su oni ti koji u praksi i najbolje vide kako određeni zakon djeluje, odnosno koji mu je učinak. I svakako ćemo, dakle uredbom koja se donosi na temelju ovog zakona razraditi detaljnije i samu metodologiju provedbe pojedinih odnosno ocjene učinaka u pojedinim područjima koja su zakonom predviđena. I na kraju bih željela istaknuti kako se naravno isto tako slažemo da treba što kvalitetnije osposobiti i oformiti radne skupine koje će raditi na samim prijedlozima zakonodavnih akata i u tom smislu se već do sada provodila, dakle sustavna edukacija državnih službenika koji rade na propisima. I ta će se edukacija intenzivirati u narednom razdoblju, tako da ćemo vrlo aktivno, dakle raditi na obrazovanju službenika koji pišu propise. Dakle, radit će se edukacija i iz nomotehnike. I svakako mislimo da ćemo time u stvari na što kvalitetniji način i ostvariti ciljeve koji su ovim zakonom i predviđeni. Na kraju evo dozvolite mi da u ime predlagatelja zahvalim na podršci koju ste u ime klubova i kao pojedinačni zastupnici iskazali ovom prijedlogu zakona. I vjerujem da ćemo njegovom primjenom polučiti one učinke koji su zakonom i očekivani. Hvala vam lijepo.
Hvala vam lijepa. Time zaključujem raspravu, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Sljedeći je Konačni prijedlog Zakona o procjeni učinaka propisa, drugo čitanje, P.Z. broj 109. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o procjeni učinaka propisa. Molim uključite se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je sa 108 glasova za, bez suzdržanih i 4 protiv donesen Zakon o procjeni učinaka propisa.
I sada ćemo onda prijeći na - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona, prvo čitanje, P.Z.E. br. 119. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Njihova izvješća primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi doministar, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa Kristijan Turkalj. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani zastupnici Prekršajni zakon je inicijalno donesen 2007. godine. On je bio pretrpio izmjene 2013. dva puta, a u 2015. još jednom. U 2015. izmjene su išle za tim da pokušamo stvoriti pravni okvir da ga ne moramo stalno mijenjati, što znači kada se donose europski propisi koji propisuju kazne koje su različite od onih koje se postavljaju u okvirima Prekršajnog zakona, da imamo odredbe koje će to omogućiti. I on je pokrio do tada svo važeće europsko zakonodavstvo i ono o kojima smo imali informacija da je u pripremi. No, u međuvremenu dogodili su se novi pravni propisi EU. Tu se primarno možemo izdvojiti na primjer četvrtu direktivu iz 2015./849 Europskog parlamenta i Vijeća o sprječavanju korištenja financijskog sustava u svrhu pranja novca ili financiranja terorizma. E sad da ne čitam dalje cijeli naziv. Uglavnom tom direktivom za razliku od rješenje koji smo unijeli u 2015. se dogodilo sljedeće. Dakle u 2015. smo imali situaciju da takav izuzetak od postojećeg okvira se vezao uz neovisne regulatore. No, ovom direktivom se pokazalo da se takve kao ovlašten tužitelj pojavljuju i druga tijela, dakle tijela državne uprave i stoga nam je onda taj okvir postao preuzak. Zbog toga predlažemo da se izmijeni članak 33. na način da se u stavku 10. tog člana omogućava da se za prekršaj za koje pravno obvezujućim aktom EU određen raspon novčane kazne ili opći minimum ili opći maksimum novčane kazne ili način izračuna novčane kazne posebnim zakonom za počinitelja prekršaja može propisati i izreći novčana kazna u iznosu za koji ne vrijede opće ograničenje iz stavka 1. do 9. članka 33. Prekršajnog zakona. Važeća odredba članka 33.a o iznosima i načinu izračuna novčane kazne ne može paralelno egzistirati sa izmjenom članka 33. te se stoga kao preuska briše. Ostale izmjene i dopune su mutatis mutandis provedene odnosno nužne zbog izmjene odredbe članka 33. stavka 10. i brisanja članka 33.a. S obzirom na veći broj mogućih varijanti i kombinacija određene visine i načina izračuna o visini novčane kazne bilo je koji i bilo kakav statično postavljeni zakonodavni okvir u tom pogledu nije jamstvo da bi bio dovoljan za buduće zahtjev nekog budućeg pravnog obvezujućeg akta EU, pa bi u svakom takvom slučaju bili primorani mijenjati ponovo Prekršajni zakon. Naime, domaći zakonodavni okvir nije brana niti prepreka drukčijim rješenjima iz europske pravne stečevine jer je RH kao i druge punopravne članice EU dužna u svoje domaće pravo prenijeti pravno obvezujuće akte EU pa bi u svakom takvom slučaju i onako bili primorani mijenjati Prekršajni zakon. Prema članku 288. Ugovora o funkcioniranju EU pravni akti EU su uredbe, direktive, odluke, preporuke i mišljenja od kojih samo preporuke i mišljenja nemaju karakter pravno obvezujućih akata. Važno je napomenuti da se ovim zakonskim prijedlogom ne vrši ustvari usklađivanje zakonodavstva usklađivanje zakonodavstva se provodi posebnim propisima. Ovdje se samo stvara pretpostavka da budući propisi koji će se donijeti za implementaciju europskih propisa mogu imati fleksibilan pravni okvir oko izricanja novčanih kazni koje mogu izricati različita tijela. Stoga se predlaže tako fleksibilno zakonodavno rješenje koje će omogućiti posebnim zakonima nesmetano prenošenje pravno obvezujućih akata EU uz istodobno preveniranje zakonodavne nužnosti stalnih i čestih izmjena Prekršajnog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je u ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lita uvaženi zastupnik Miro Bulj. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Sljedeći je Klub zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovan potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Evo pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona i kao što je državni tajnik rekao ovo nije klasično usklađivanje sa zakonodavstvom EU nego stvaranje pretpostavki da se mehanizmima kako izricati kazne i u kojim iznosima da se ovim zakonom odrede ti mehanizmi i okviri kako kod budućih promjena europskih akata ne bismo morali svaki put mijenjati zakon. Tako da ovdje imamo vezano i za onaj opći maksimum ili za minimum ili u određenom postotku određivanje kazne od prihoda osuđenika što mislim da je na neki način i pravedno da se nekome izrekne kazna u odnosu na njegove mogućnosti koliko on može u principu to i podnijeti. Prekršajno zakonodavstvo kod nas svakako ima jednu svoju povijest i možemo točno pratiti kako se ono razvijalo. Sjećam se vremena, pa možda čak i sa malom nostalgijom se sjećam vremena kada smo dobivali prekršajne kazne vezano za promet ili tako nešto i onda bi jednim prigovorom mogli relativno brzo cijeli postupak uvest u zastaru jer su zastarni rokovi bili kratki, a s druge strane Visoki prekršajni sud je bio dosta zatrpan tim predmetima i podnošenje pa makar formalnog prigovora je bilo dovoljno da stvar ode u zastaru. To je prošlo završeno vrijeme i kažem možemo se sa nostalgijom sjećati. Međutim danas je to bitno drugačije i one zakonske izmjene koje su išle u smjeru da se priznanjem prekršajnog djela na mjestu gdje prihvaćenje mogućnosti da se plati polovica zapriječene kazne na mjestu ili u roku sedam ili osam dana, ne znam sada točno koliki je rok, na taj način se dovelo do toga da prekršajni sudovi kod nas iz godine u godinu poprilično ostaju bez predmeta i da se to rješava dosta ovako na samom licu mjesta ili u roku sedam, osam dana, što nam s druge strane pruža i određene resurse u samom sustavu pravosuđa. Koliko sam vidio postoje najave iz Ministarstva pravosuđa da bi došlo do određene i reorganizacije u samoj mreži naših pravosudnih tijela i ja bih to moram reći pozdravio jer ukoliko tu nema dovoljno predmeta mi u toj bazi prekršajnih sudova imamo itekako kvalitetne ljude koji imaju tamo sve stručne kvalifikacije, dakle položen pravosudni ispit koji imaju iskustvo sudovanja, iskustvo vođenja rasprava sa strankama i uz nekakvu manju edukaciju kroz Pravosudnu akademiju mi možemo dobiti jedan dio ljudi koji možemo rasporediti na ove predmete koji su nam teret i predstavljaju već više godina jedan tako da kažem opterećujući faktor gdje nama dovoljno pravosudnih dužnosnika i jednom kvalitetnom organizacijom pravosudne mreže gdje treba voditi računa da na nekakvim najvećim punktovima, tu mislim i grad Zagreb i Split i ova četiri velika grada da treba točno izmjeriti koliki je broj predmeta i da onda na taj način možemo zapravo tražiti rješenja koja bi išla u tom cilju da tamo gdje predmeta nema da te naše kadrove pokušamo premjestiti na ono mjesto gdje je opterećenje, gdje ima puno predmeta i naravno treba voditi računa da to bude pravedno u sustavu napravljeno, da ne budu neki radi toga kažnjeni ili tako nešto. Koliko sam vidio ako su to smjerovi u kojima ministarstvo ide mislim da je to dobro jer pravosuđe definitivno i ovdje u ovoj dvorani smo vrlo često slušali da je itekako, postoji nezadovoljstvo i u javnosti i među nama zastupnicima o tome da predmeti još uvijek unatoč velikim naporima se sporo rješavaju, da je još uvijek jedan veliki broj neriješenih predmeta na našim sudovima, da treba te postupke svakako ubrzati. I s te strane treba voditi računa ako postoje ovakve rezerve, ako postoje ovakve mogućnosti zašto ne ući u jednu takvu, u jednu takvu reformu. Prekršajni postupak, sjetimo se malo vremena, imali smo čak situaciju kada ste istovremeno ili dvostruko odgovarali i za počinjen prekršaj i za kazneno djelo. To je jednom odlukom Europskog suda za ljudska prava naravno prepoznato i nakon toga smo uskladili zapravo zakonodavstvo kako se to više ne bi događalo jer je zaista besmisleno za isto djelo voditi postupak i u okviru prekršajnog postupka pred prekršajnim sudom a opet s druge strane i isto to raditi i pred općinskim sudom vezano za kazneni postupak. Niti je to naravno pravedno da netko odgovara i u jednom i u drugom postupku. To je poprilično uređeno. I koliko znam dosta je predmeta, bio je tu jedan, jedan veliki, ono što bi se reklo broj neriješenih predmeta u samom prekršajnom sudovanju i to je poprilično smanjeno tako da sada taj postupak ide u nekakvim, ja bih rekao novim okvirima zakonodavstva koje imamo, ide nekakvim ipak bržim ritmom. A vidimo da je taj segment itekako značajan. Gotovo da nema zakona koji ovdje donosimo a da on nema one prekršajne odredbe koje propisuju zapravo ona nedozvoljena ponašanja, određuju kazne. U tom smislu, upravo je dobrodošao ovaj zakon i mislim da se dobro veže na prijedlog onog zakona koji je bio točka, ovaj prije da su, procjene učinaka ovog zakona dobre. Ali evo opet je pohvala predlagatelju da se unatoč tome odlučio na redovnu proceduru da ne moramo nigdje žuriti nego da još u miru do drugog čitanja još procijenimo kakve će učinke imati, šta će se sa tim zakonom postići i dogoditi. Ali mislim da ovaj smjer u kojem Ministarstvo pravosuđa ide da je dobar. I evo stoga klub HDZ-a će podržati donošenje ovog zakona naravno u prvom čitanju a i za drugo čitanje ako bude bilo kakvih promjena analizirati ćemo pa ćemo zauzeti stav. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Budući da se nitko drugi nije javio time onda zaključujem raspravu o ovoj točci, glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Sada ćemo napraviti stanku do uobičajenih 15h i onda nastavi sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika i uređenjima za bilježenje u cestovnom prijevozu, drugo čitanje, P.Z.E br. 30. Time ćemo danas, sa tim zakonom kada ga raspravimo ćemo današnji rad zaključiti onda. Hvala vam lijepo i ugodan objed. STANKA U 13,06 SATI
Sljedeći je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona, prvo čitanje, P.Z.E. broj 119. Predlagatelj je Vlada RH. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: „1.Prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona, 2. Sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave bit će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona“. Molim uključite se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je sa 95 glasova za, 15 suzdržanih i 3 protiv donesen zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Poštovane zastupnice i zastupnici, nastavljamo sa radom. Sljedeća točka je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu i obveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 70. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Ovaj zakon raspravljat ćemo sukladno odredbama Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Gospodin Tomislav Mihotić, državni tajnik u Ministarstvu mora, prometa i infrastrukture. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, cijenjeni zastupnici. 8. veljače 2017. prihvaćen je prijedlog zakona. Jedina izmjena u odnosu na tada predstavljen zakon je visina novčane kazne za prekoračenje vremena vožnje u pojedinim slučajevima. Ta primjedba ugrađena je u konačni prijedlog zakona. To se odnosi na točku 18. izmjena, tj. točku 46. važećeg zakona. I kazna koja je onda bila definirana u iznosu od 3 do 6000 kuna korigirana je na iznos 2 do 5000 kuna. Znači, to je jedina izmjena u odnosu na ono što je bilo prezentirano Saboru. Hvala.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne, onda otvaram raspravu. Budući da nema predstavnika kluba MOST-a nezavisnih lista sljedeći Klub zastupnika koji se javio je klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Budući da nema ni njih sljedeći klub zastupnika koji se javio za raspravu je Klub zastupnika HDZ-a. Zastupnica Ljubica Maksimčuk. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavnici ministarstva, poštovane kolege i kolegice. Zakonom o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu Narodne novine 75/13 i 36/15 sadrže odredbe o radnom vremenu i obveznim odmorima mobilnih radnika i vozača u cestovnom prijevozu, vremenu vožnje, stankama, razdobljima odmora vozača koji obavljaju cestovni prijevoz tereta i putnika, uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu, tahografima, uvjetima i postupcima kontrole, nadležnosti tijela i njihovim ovlastima, službenim evidencijama, te prekršajne odredbe. Ponovno podsjećam da zakonom koji je trenutno na snazi određuju se i uvjeti koje moraju ispunjavati pravne ili fizičke osobe za ishođenje dozvole za obavljanje provjere i pregleda ugradnje, ispitivanje, te popravak i demontažu tahografa kao i postupak odabira pravne osobe koja je dobila javnu ovlast izdavanja kartica, a to je Agencija za komercijalnu djelatnost d.o.o. Ujedno zakonom je postignuto poboljšanje uvjeta rada vozača i drugih mobilnih radnika koji obavljaju cestovni prijevoz tereta i putnika, te uvedena kontrola njihovog rada radi sigurnosti u cestovnom prometu kroz korištenje analognih i digitalnih tahografa u tijeku upravljanja motornim vozilom i rad vozača. Kod prvog čitanja ovog zakona govorila sam da je Zakon o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za bilježenje u cestovnom prometu potrebno izmijeniti i dopuniti radi daljnjeg usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske s pravnim stečevinama Europske unije. Podsjećam da je i zbog stupanja na snagu uredbe Komisije Europske unije 2016/403 od 18. ožujka 2016. godine kojim se utvrđuje zajednički popis kategorija, vrsta i stupnjeva težine teških povreda pravila u javnom cestovnom prijevozu nužno u sada važećem zakonu urediti prekršajne odredbe na način kako je to propisano u navedenoj uredbi. Prijedlogom zakona u prvom čitanju predlagalo se razvrstavanje povreda pravila prema težini povrede u najteže povrede, vrlo teške povrede, teške povrede i manje povrede, te s tim u vezi određuju se prekršaji i visina novčanih kazni za te prekršaje. Prijedlogom zakona iz prvoga čitanja tako se dopunjavao i popis propisa Europske unije s uredbom broj 1266/2009 s kojom se usklađuje ovaj zakon u pogledu rokova za prilagodbu digitalnih tahografa druge i treće generacije s tehničkim napretkom. Kako je i pisalo u prijedlogu zakona iz prvoga čitanja dopunjavala se odredba sada važećeg zakona kojim su propisani uvjeti koje mora ispunjavati radionica za ugradnju, provjeru, te popravak tahografa sa novim uvjetima, te se predlažu novi dodatni razlozi za ukidanje dozvole za rad radionice za tahografe. Prvim čitanjem uređivala su se i sljedeća osnovna pitanja, opće odredbe, instrumenti usklađivanja, dopunjuju se uvjeti koje mora ispunjavati radionica za dobivanje dozvole za obavljanje poslova, ugradnju, ispitivanje, provjeru i pregled tahografa, te popravak i demontažu. Ujedno se predlažu novi dodatni razlozi za ukidanje dozvola za rad radionica. Prekršajne odredbe uređuju se prema vrsti i težini prekršaja u pogledu klasifikacije čime se može izgubiti dobar ugled cestovnog prijevoznika. Svakako moramo misliti da se i ubuduće poboljšavaju uvjeti rada vozača i drugih mobilnih radnika, te osigurati kontrolu njihovog rada radi sigurnosti u cestovnom prometu, zato je ovaj konačan prijedlog zakona na dobrome tragu. Glavno što treba spomenuti, a kako i piše u prijedlogu koji je ispred nas jest da je razlika prvog čitanja končanog prijedloga zakona sadržaja u članku 18. konačnog prijedloga zakona tj. da se smanjuje visina novčane kazne u slučajevima prekoračenja vremena vožnje, poglavito kada su u pitanju poslodavci. Novčana kazna u iznosu od tri do šest tisuća kuna smanjuje se na iznos od dvije do pet tisuća kuna. Dobro je ponovno spomenuti kao što sam i kod prvoga čitanja rekla da je još uvijek velik problem rada na crno, lažiranja tahografa, ucjenjivanje na plaćama tj. prijava na minimalac, a ostali dio na ruke. Velik broj vozača još uvijek sudjeluje u prometu sa starim analognim tahografima, a znamo da se puno više i lakše lažiraju tahografski listići kojima vozači predočuju da su odmorni i da mogu nastaviti s vožnjom. Sve do 2009. godine u RH su se mogla uvoziti vozila sa analognim tahografom, nadamo se da će se povećanjem broja nadzora inspektora u cestovnom prometu i ovim izmjenama zakona postići rješavanja problema mobilnih radnika i poboljšanje uvjeta u njihovom radu jer niti jedna dobit poslodavca ne može biti bitnija od ljudskih života. Podsjetila bih ponovno da su vozači ujedno jedna od najčešćih struka koja odlazi raditi izvan RH, vjerujem da će se ta brojka smanjiti s obzirom na program Vlade i da će ova Vlada učiniti sve da mladi i stručni ljudi što manje odlaze iz RH. Zbog svega navedenog Klub zastupnika HDZ-a prihvatit će ovaj Konačan prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za bilježenje u cestovnom prometu.
Za repliku se javio zastupnik Anton Kliman.
Evo kolegice, rekli ste jednu istinu sada na kraju, to me ponukalo za jedan mali komentar i repliku. Poznavajući neke od vlasnika prevozničkih poduzeća, evo s njima u razgovoru došao sam do zaključka da definitivno vozači su danas jedan od najvećih problema u RH uz ugostiteljske radnike i radnike u turizmu. Dakle, velika je pomama za tim ljudima, čovjek mi kaže ima tvrtku od stotinjak kamiona da mu sada nedostaje 30 radnika odnosno vozača u njegovoj tvrci. Dakle to je jedna alarmantna brojka i ja se nadam da će upravo ovaj zakon na neki način motivirati ljude da ostanu, da imaju svoja prava, da se ne iscrpljuju na dugim turama to svakako neće doprinijeti ove naše sada aktualne gužve na granici sa Slovenijom i ulaskom u schengenski prostor, ali u svakom slučaju nadam se da upravo ova regulativa koja će riješiti upravo iscrpljivanje vozača i na neki način onda uzročno i do potencijalnog dovođenja u opasnost i samih vozača i drugih učesnika u prometu, da će taj posao biti puno atraktivniji i da će se na neki način ljudi odlučiti da ostanu raditi u RH. Pa me zanima da li taj zakon regulira i to pitanje?
Odgovor na repliku zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepa. Evo kao što sam i rekla znači ovim zakonom ćemo poboljšati uvjete rada vozača naravno i pokušati smanjiti odlazak naših vozača izvan RH jer statistike na Zavodu za zapošljavanje govore da je u zadnje četiri godine mobilnih radnika odnosno vozača napustilo RH. A jednako tako evo nadzorom na cestama, kontrola inspektora u cestovnom prometu da ćemo omogućiti našim vozačima da imaju bolje uvjete u radu i da imamo veću sigurnost na našim cestama.
Budući da nema drugih replika ovim zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. S ovim danas završavamo današnji dio, a sljedeća točka sutra ujutro u 9,30 je Prijedlog zakona o subvencioniranju stambenih kredita, prvo čitanje, P.Z. broj 126. Hvala. SJEDNICA PREKINUTA U 15,15 SATI. Sljedeći je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu, drugo čitanje, P.Z.E. broj 70. Predlagatelja akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za bilježenje u cestovnom prijevozu. Molim uključite se, glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je sa 106 glasova za, 5 suzdržanih i 3 protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu, obveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za bilježenja u cestovnom prijevozu.