Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, stvarno obrazloženje će biti vrlo kratko iz jednog razloga što ste u materijalima za Prijedlog proračuna za 2005. godinu i projekcijama za 2006. i 2007. kao jedan pokazatelj dobili izvršenje proračuna za prvih deset mjeseci ove godine tako da su ti podaci daleko svježiji i daleko bolje oslikavaju situaciju državnih financija, pa mi dozvolite samo da se osvrnem na tri segmenta što se tiče državnog proračuna, izvršenje državnog proračuna za prvih šest mjeseci. Prvi je, vi znate da praktički prva tri mjeseca rashodi su se vršili temeljem odluke bivše Vlade o privremenom financiranju, a tek 9. ožujka je donesen novi proračun. Probleme oko deficita i neplaćenih računa iz 2003. ne bih htio ponovo otvarati, no samo nekoliko makroekonomskih pokazatelja za prvih šest mjeseci. Dakle stopa rasta bruto domaćeg proizvoda za prvih šest mjeseci je bila 3,8%, stopa nezaposlenosti 17,4 u odnosu na 18,7 koliko je bila krajem 2003. godine. Također uvoz bilježi stagnaciju, hoću reći pad u odnosu na izvoz, dok izvoz bilježi rast i ono što je vrlo bitno i podatak koji je najviše izazivao kontradiktornosti, a to su broj turista i rezultati turističke sezone u prvih šest mjeseci. Znate da je najprije bilo katastrofičnih provjera, međutim nakon kad su se zbrojili podaci za prvih šest mjeseci onda se pokazalo da je rast turizma u odnosu na prvih šest mjeseci prošle godine bio 10%. Što se tiče prihodovne i rashodovne strane, prihodi su u prvih šest mjeseci ostvareni sa 45% na godišnjem nivou, no ono što je vrlo bitno reći, a to je daleko bitnije kako se prihodi ostvaruju za, s obzirom da se sad već nalazimo u 11. mjesecu, mi možemo konstatirati da se prihodi ostvaruju više nego dobro i da smo više nego zadovoljni sa projekcijama koje smo napravili prilikom donošenja proračuna. S obzirom da je nakon donošenja ovog proračuna i nakon 30.6. izvršen je rebalans proračuna, kažem daleko mjerodavniji pokazatelji o stanju državnih financija su pokazatelji o izvršenju za prvih 10 mjeseci koji se nalaze kao prilog u materijalu za proračun 2005. godine. Evo, gospodine predsjedniče vrlo kratko, dakle o podacima koji više nisu niti mjerodavni niti aktualni za raspravu, no to je obaveza izvršavanja prema Hrvatskom saboru, dakle da se ovdje raspravi izvješće za prvih šest mjeseci. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Izvjestitelji Odbora za financije i državni proračun, predsjednik Odbora Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege. U skladu s člankom 65. Poslovnika Hrvatskoga sabora, Odbor za financije je razmatrao izvješće za prvo polugodište i zauzeo sljedeći stav. U uvodnom izlaganju predstavnika Vlade RH istaknuto je da su u prvih šest mjeseci 2004. sukladno … [[Govornik se ne razumije.]] sa 2001. ukupni rashodi ostvareni u iznosu od 40 milijuna 970 tisuća što predstavlja izvršenje rebalansom planiranog godišnjeg iznosa od 49,2%. Ukupni rashodi za prvih šest mjeseci 2004. pokazuju povećanje od 9,5% u odnosu na isto razdoblje prethodne godine. Ukupni prihodi središnjeg proračuna u prvih šest mjeseci 2004. ostvareni su na razini od 36 milijuna 944 9 milijuna kuna što predstavlja rast od 5,9% u odnosu na isto razdoblje prethodne godine. Takvo izvršenje predstavlja 44,9 ili 50% planiranih prihoda u 2004. U raspravi je na Odboru istaknuto da posebnu pažnju treba posvetiti nadzoru crnog tržišta naftnih derivata. Naime uočeno je da trošarine uvijek imaju isti trend. Budući prihodi od trošarina na naftne derivate iz godine u godinu bilježe mali rast neprimjeren rastu potrošnje i cijenama derivata, posebno u jeku turističke sezone. Pored toga upozoreno je da u predmetnom izvješću ima elementa starog GFS-a pa bi ubuduće trebalo pri ovakvom izvješćivanju koristiti jedinstvenu novu metodologiju spomenutu. Odbor za financije i državni proračun Sabora odlučio je većinom glasova 6 za i 3 suzdržana predložiti Hrvatskom saboru sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o izvršenju Državnog proračuna RH za 2004. godinu za prvo polugodište. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu. Poštovani predsjednik, Drago Pukleš. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskoga sabora na 16. sjednici održanoj 23. rujna 2004. razmotrio je Izvještaj o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2004. godinu za prvo polugodište 2004. godine koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske aktom od 4. kolovoza 2004. Odbor je u smislu članka 140. Poslovnika Hrvatskoga sabora o navedenom izvještaju raspravljalo u svojstvu zainteresiranog radnog tijela. Uvodno izlaganje podnio je predstavnik predlagatelja. Bez rasprave, Odbor je sa 8 glasova za i jednim glasom protiv odlučio Hrvatskom saboru predložiti sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvještaj o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2004. godinu za prvo polugodište 2004. godine. Hvala.
Hvala. Odbor za ravnopravnost spolova. Odbor za turizam. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Otvaram raspravu. Nema gospodine Kajin ništa. Klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Nikad se nije dogodilo gospodine predsjedniče, da bez televizije se raspravlja o proračunskim dokumentima.
Molim vas nemate riječ. Izvolite gospođo Zgrebec.
Gospodine predsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Klub SDP-a nije glasao za donošenje proračuna za 2004. godinu i neće glasati za prihvaćanje Izvješća o izvršenju proračuna za prvo polugodište 2004. godine. Obrazložili smo naše odbijanje Državnog proračuna za ovu godinu razlozima njegove nedovoljne razvojne i socijalne komponente. Ocijenili smo da se usporavaju započeti razvojni projekti, neki se čak i napuštaju, a nema novih projekata koje bi Vlada predložila za 2004. Smanjena su sredstva HBOR-u, fondovima za regionalni razvoj i razvoj zapošljavanja. Ocijenili smo da se nedovoljno planiraju sredstva za znanost i obrazovanje, jer nominalno povećanje u okviru rasta pokriva samo nominalni rast plaća i stagnaciju. Kritizirali smo zastoj u decentralizaciji i najavu smanjenja dosegnutog stupnja centralizacija. Neprihvatljiva nam je bila nisko planirana stopa rasta BDP-a jer smo ocijenili da postoje realni uvjeti za veći razvoj i razvojne projekte koje mora stimulirati i država. Ocijenili smo da niska stopa rasta i smanjenje razvojnih projekata smanjuje mogućnost otvaranja radnih mjesta, ugrožava sigurne plaće i mirovine i socijalna davanja. Jednom riječju, ocijenili smo da ovakav Proračun neće povećati standard građana. Niska stopa rasta ne mobilizira ukupno društvo da se jače angažira u ostvarenju gospodarskih aktivnosti. Predstavljajući Državni proračun za 2004. godinu predsjednik Vlade istaknuo je 5 značajnih jednako važnih ciljeva. I to, potporu makroekonomskoj stabilnosti kroz snižavanje deficita i konsolidaciju javnih financija. Drugo, potporu gospodarstvu. Nabrajao je ovdje ceste i željeznice i obnovu i Hrvatske vode, pomoć otocima, malom i srednjem poduzetništvu. Treći cilj definiran je kao borba protiv nezaposlenosti, četvrti kao povećana izdvajanja za mirovine, branitelje, roditelje, te nove socijalne programe. I peti cilj, aktivna proeuropska politika. Analizirali smo ostvarenje ovih ciljeva u prvom polugodištu i došli do sljedećih konstatacija. Prvo, potpora makroekonomskoj stabilizaciji. Kad govorimo o deficitu onda je objektivno i mjerodavno govoriti tek o njemu tek na kraju godine, ali značajno je ukazati da ovaj puta nismo dobili podatak o deficitu prema modificiranom načelu što se vrlo često povlači za Proračun iz 2004. godine. Treba reći da prema Izvješću Hrvatske narodne banke manjak proračuna proširene konsolidirane središnje države za prvih 5 mjeseci ove godine iznosio je 6,1 milijardu kuna i bio je veći za 1,3 milijarde nego u istom razdoblju 2003. godine. O konsolidaciji javnih financija ne možemo baš objektivno govoriti, može se samo nagađati. Kroz primjer sve dužih rokova plaćanja obveza korisnika državnog proračuna. Drugi cilj su potpore gospodarstvu i razvoju. Kako se ovo realizira? Što se tiče cesta najavljeno je usporavanje gradnje, a u Memorandumu sa MMF-om Vlada je ocijenila dosadašnja ulaganja nerazumnima, pa citiram, kaže da će "potrošnja za izgradnju cesta vratiti se na razumniju razinu" što je vidljivo iz Prijedloga proračuna za iduću godinu. Što se tiče Hrvatskih željeznica ukinut je izvor financiranja izmjenom Zakona o željeznici i time je onemogućen nastavak većih ulaganja u željezničku infrastrukturu. Kako se vrše potpore gospodarstvu, malom i srednjem poduzetništvu možemo analizirati kroz ostvarenja za 6 mjeseci, ali i eto sada imamo i realizaciju do 10., 11. mjeseca. Subvencije brodogradilištima su uz najavljeno smanjenje ostvarene u prvom polugodištu između 36 i 43%. Može se reći da je to vezano uz dinamiku izgradnje brodova, pa eto može to i biti objektivan razlog. Međutim, državne potpore za sanaciju i restrukturiranje nije ništa trošeno u prvom polugodištu. Za subvencije u trgovačkim društvima u javnom sektoru indeks je 37, a onima izvan javnog sektora 33. Što se tiče poticanja izvoza, dakle, tu se država, baš ne bi moglo reći da se iskazala za povećani izvoz u ovoj godini jer je na toj stavci utrošeno svega 0,13%. Međutim, treba reći da je u Memorandumu s MMF-om ili podsjetiti potpisano odgađanje s indiciranog kredita HABOR-u za 4. tromjesečje u iznosu od 200 milijuna kuna, a da će se ograničiti jamstva koja je ova institucija davala u 2005. godini. Realizacija oko mjera za poticanje ulaganja izvršena je sa 1%. Agencije za poticanje industrijskog razvoja nema jer da bi, kad bi je bilo onda bi bilo nekakvog izvršenja sredstava u proračunu za 6 mjeseci. Za obrt malo i srednje poduzetništvo nešto manje od 11%, a odnosi se uglavnom na rad administracije jer npr. ništa nije utrošeno za lokalno kreditiranje, poduzetničke zone, izobrazbu poduzetnika, povezivanje poduzetnika u klastere, poduzetništvo žena početnika, razvoj inovacija, sustav kvalitete, itd. Može se reći opravdanje da je bila privremeno financiranje i da su se tek trebali raspisati natječaji, međutim situacija nije puno bolja niti za prvih 10 mjeseci, pa ocjenjujemo da se sredstava predviđena za ovu godinu neće ostvariti niti do kraja godine. Slična je situacija kod turizma međutim tu još nemamo objektivnu sliku jer je to izvršenje za 6 mjeseci. Što se tiče borbe protiv nezaposlenosti, gotovo na svim stavkama poticanja obrazovanja, izvršenje je 0, dakle nije se ništa radilo po tim programima. Nema novih najavljenih programa poticanja zapošljavanja. Pad nezaposlenosti prepušten je sezonskim odstupanjima i mimo je društveno usmjerene akcije. Što će, pitanje je, biti kad se uspore i završe započeti programi u izgradnji cesta? Najavljena su povećanja izdvajanja za mirovine, branitelje, nove socijalne programe. Zapravo nema povećanih izdvajanja za mirovine, one se samo usklađuju po zakonu, a obećanju da će se do kraja godine dostići razina od 50% prosječne plaće može biti samo stoljetni san. Zato bi bilo potrebno samo u ovoj godini prosječnu mirovinu povećati za oko 16%. Potpisani Memorandum sa MMF-om porast mirovina vezuje uz prosječni rast realne plaće u gospodarstvu čime se, kao što se tamo kaže, osigurava smanjenje udjela rashoda za mirovine u BDP-u. Za Fond za povrat mirovina, tako pompozno najavljen, postoji obveza konzultacija s osobljem MMF-a i Svjetske banke prije nego što se utvrdi detaljno rješenje i pristupu provedbi, pa je to i razlog zašto mi još nemamo prijedlog zakona o tom fondu. Nema značajnih povećanja izdvajanja za branitelje u 2004. godini jer novi Zakon o braniteljima najavljen za 1. sjednicu u ovom mandatu prošao je tek prvo čitanje i on će se eventualno primjenjivati u idućoj godini. Ali bih recimo istakla da u izvršenju Proračuna za prvih 6 mjeseci na stavci "zapošljavanje branitelja" gotovo da i nema nikakvog izvršenja. Indeks je 9. O novim socijalnim programima možemo eventualno govoriti, bismo mogli govoriti o Upravi za međugeneracijsku solidarnost, a nje zapravo nema jer vidimo i u proračunu da je ovdje nema nikakvog izvršenja planiranih sredstava. A nekako nam ni aktivna proeuropska politika u zadnje vrijeme ne daje rezultate. Upitan je datum početka pregovora, a o vremenu primanja u punopravno članstvo već se govori o 2011. pa čak i o 2013. godini. Također bi istakla jednu obvezu koju Vlada nije ispoštivala. Naime, temeljem članka 40. stavka 5. Zakona o izvršenju Proračuna za 2004. godinu Vlada je dužna uz polugodišnje i godišnje izvješće o izvršenju proračuna izvijestiti Sabor o odobrenim odgodama plaćanja, odnosno obročnim otplatama dospjelih nenaplaćenih javnih davanja. Konstatiramo da Vlada ovu obvezu nije izvršila pa tražimo da dobijemo to izvješće i obrazloženje samim time što smo se mi protivili takvoj odredbi u Zakonu o izvršenju proračuna da može ponovno doći do odgode plaćanja poreza i drugih javnih davanja. O pojedinim stavkama izvršenja državnog proračuna podrobnije će govoriti kolegice i kolege iz mog Kluba, a u ime Kluba SDP-a mogu konstatirati sljedeće ciljeve koji državni proračun za 2004. godinu treba osigurati, vidimo da se ne ostvaruju, Vlada ne poduzima dodatne mjere za pojačani razvoj već i mimo rasprave u Hrvatskom saboru potpisala Memorandum s MMF-om, koji smo ocijenili i u raspravi štetnim za Hrvatsku jer usporava razvoj, rasprodaje imovinu u kratkom roku i dugoročno utječe na standard građana. Razlozi koji su nas motivirali da ne podržimo Državni proračun za 2004. godinu dodatno nas samo motiviraju da glasamo protiv prihvaćanja samog Izvješća o izvršenju Državnog proračuna za prvo polugodište 2004. godine.
Hvala. Ministar financija Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa čisto radi hrvatske javnosti, Sporazum sa Međunarodnim monatarnim fondom je potpisan, odnosno bord ga je prihvatio 4. 8. a mi govorimo o Izvješću o izvršenju proračuna za prvih šest mjeseci onda ne vidim u kakvom kontekstu je izvršenje ovoga proračuna za prvih šest mjeseci sa Sporazumom sa Međunarodnim monetarnim fondom. Pregovori sa Međunarodnim monetarnim fondom su počeli praktički u 5. mjesecu, no ja nisam namjerno zbog određenih stvari htio spominjati problem deficta iz 2003. godine no kao predstavnik Vlade s obzirom na niz insinuacija koje su iznesene ovdje moram odgovoriti na neke stvari, pa zar nije sad konačno jasno nakon prijedloga proračuna za 2005. godinu da ova Vlada neće smanjiti sredstva za cestogradnju, zar ako je predloženo ove godine 7 milijardi, ako je to bilo prošle godine onda ne vidim kako to ova Vlada smanjuje. Što se tiče onoga što je navedeno u stand by aranžmanu, to se ne odnosi na prvih šest mjeseci, ponavljam rekli smo nećemo neodgovorno trošiti novce kao što ste to vi radili, vi ste potrošili mimo odluke ovoga Visokog doma milijardu i 600 milijuna u cestogradnji, vi ste imali hrabrosti doći pred ovaj Visoki dom da se financijski plan Hrvatskih autocesta poveća za milijardu i 600 milijuna kuna i das to znači povećanje deficita od 0,8% i da nećete izvršiti kriterije koje ste predložili. Dakle, nećete reći da je u prvih šest mjeseci ove godine plaćeno skoro 2 milijarde neplaćenih računa koje ste ostaviil, ne možete reći da neplaćene božićnice, i plaće sucima u Hrvatskom pravosuđu nešto što nije plaćeno, to se može dokumentirati, niste to platili u 12. mjesecu to je plaćeno u 1. mjesecu ove godine. Dakle, ajmo pogledati činjenici u oči. Upravo tako. Dakle, što se tiče Hrvatskih autocesta, ponavljam donesen je mimo ovog Visokog doma, izmjena plana prihoda i rashoda, nisu sporni radovi koji su napravljeni u 11. i 12. mjesecu, svatko zna kakva je dinamika tih radova, međutim, sporno je 800 milijuna koji su napravljeni davno prije ali ste istovremeno u izmjenama memoranduma sa MMF-om u 7. mjesecu smanjili izdatke za autoceste od 700 milijuna kuna, da bi ih u 11. mjesecu povećavali, dakle to je ono što se tiče cesta i sporazuma sa MMF-om, samo ponavljam sporazum sa MMF-om je potpisan dva mjeseca nakon izvješća o kojemu govorimo a isto tako što se tiče Hrvatskih željeznica. Pogedajte izvješće proračuna za 2003. godinu, po onome što ste vi proknjižili u tom proračunu vi ste u Hrvatske željeznice uložili u 2003. godini 900 milijuna, a mi predlažemo 2004. 2 milijarde i 800 i vi ste sa 900 milijuna mogli učiniti čuda a mi sa 2 milijarde i 800 ne možemo napraviti ništa, to je naprosto fantastično. Ali ima nešto što je simptomatično za prošlu Vladu a to je politika prikrivenog deficita i krasno je danas slušati određene kolege prethodnike koji pričaju o politici deficita u funkciji razvoja, da, ali zašto ste onda radili projekciju deficita za 2004. godinu na nivou 3,8%, dakle jedna vlada sa deficitom od 3,8% može napraviti sve, a druga Vlada sa deficitom od 4,5 ne može napraviti ništa. Može se ako se ne evidentiraju rashodi u proračunu, može se ako se vodi politika prikrivenog deficita, može se ako se određeni rashodi troše i postavlja se jedno pitanje, kome je bio u interesu kredit za HŽ da danas na skladištu HŽ-a imate milijardu kuna rezervnih dijelova, razno raznih materijala, materijalni kredit koji se ne može ugraditi nigdje. Kako se nije planiralo kreditno zaduženje, paraleleno materijalno kreditno zaduženje i financijsko kreditno zaduženje dakle financijsko kreditno zaduženje koje će garantirati da se ti rezervni dijelovi mogu ugraditi, a to je sve ono što se moralo platiti iz proračuna 2004. godine u prvih 6. mjeseci. 900 milijuna kratkoročnih kredita koji nisu bili prikazani u proračunu 2003. je proknjiženo u deficit 2003. godine međutim, ima kredit od 500 milijuna kuna iz 2002. godine plus 470 milijuna za obnovu koji nisu evidentirani u deficitu 2003. godine koji su plaćeni u prvih 6. mjeseci ove godine i terete deficit 2004. godine, a trošak i gospodarski efekti tog troška su nastali u 2002. godini. Dakle, o tome trebamo govoriti a ne o stvarima koji nemaju veze, i ponavljam radi hrvatske javnosti, sporazum sa Međunarodnim monetarnim fondom o kojem smo raspravljali prije 15-tak dana u ovom Visokom domu, nema nikakove veze za izvršenjem za prvih šest mjeseci jer taj sporazum je potpisan 4. 8. ali ponavljam, kako se može u 7. mjesecu po vašem sporazumu iz 2003. a propos javnosti koji nije raspravljen u ovom Visokom domu smanjiti kapitalne investicije za 700 milijuna i prvenstveno u cestogradnji pravdajući se time da se neće izvršiti radovi zbog loše zime a istovremena dva mjeseca iza toga hrvatska vlada i nadzorni odbor donose odluku o povećanju plana prihoda i rashoda i plana obima gradnje za milijardu i 600 milijuna kuna. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, poštovani zastupnik Šime Prtenjača.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. HDZ je podržao i podržat će ovo Izvješće, HDZ gleda optimistički na hrvatsku budućnost, a razlozi zašto gleda na to dopustite da kratko iznesemo. Ovo Izvješće je prvo Izvješće nove Hrvatske vlade, izvješće za prvih šest mjeseci karakterističko po mnogo čemu jer je rađeno nakon konstituiranja ovog visokog doma krajem prosinca i nakon izbora vlade i prvog privremenog proračuna koji je rađen za prvi kvartal u ovoj godini. Podsjetit ću tehniku kako se on radi, kada se ne donese onda se prethodna godina sa svom strukturom proračuna podijeli sa četiri odnosno sa 25% proračuna iz prethodne godine. To su okviri u kojima se realiziralo i radilo u prva tri mjeseca. Nakon toga donešen je državni proračun da bi već negdje u srpnju išli i na rebalans čime su povećani još više i prihodi ali i rashodi što su nešto usporili u odnosu na prethodnu godinu. U tim okvirima kao i u uvjetima procjene sezonskih kretanja određenih tendencija u gospodarstvu kao što su negativni utjecaji u prvom kvartalu godine koji su inače u određenim gospodarskim aktivnostima ali zato se intenziviraju u ljetnim mjesecima kao što je utjecaj turističke sezone naravno u svim prihodi i svim drugim pokazateljima kao što su recimo utjecaj u poljodjelstvu i mnogim drugim sezonskim djelatnostima, naravno da se i u ljetnim mjesecima graditeljstvo najaktivnije uključuje i može izvršavati najviše poslova. U tim uvjetima a uvažavajući i određene razloge donošenja zakonskih propisa koji su slijedili i tijekom ljeta i sada u jesen koji su naravno i utjecali onda na realizaciju pojedinih pozicija iz proračuna koje za tih 6 mjeseci nisu izvršene. Kakvo je ovo prvo polugodište pravi izvještaj o poslovanju biti će krajem godine kada će se u cijelosti ova godina moći komparirati sa prethodnom godinom ali iz tendencija koje već imamo za ovih 9 mjeseci koje su obrađene možemo reći sa sigurnošću da će većina tog proračuna koji je rebalansom predviđen biti ostvarena i u prihodima ali i u onim izdacima koji su značajni i za koje se Vlada opredijelila početkom ove godine. Temeljni je cilj makroekonomske stabilizacije u ovoj godini i početak realizacije u prvih 6 mjeseci odnosi se na neke tendencije koje sam ja nedavno ovdje posebno apostrofirao prilikom izvješća HNB-a za prethodnu godinu, naravno namjerno iz razloga što određene gospodarske i druge tendencije su vremenski traju, one nisu događaj na jedan dan nego u procesu koji se događa. Evo iz tog razloga ja nastavljam kratku analizu što se zapravo događa jer je ovo stanje 1.1.-30.lipnja, prema tome zatečeno stanje 1.1., 1.siječnja i završno stanje, ocjena koliko je moguće u ovom vremenu. Podsjećam da je bruto nacionalni dohodak, ovdje sad možemo podatak za 6 mjeseci jer su bili podaci za 5, procjenjivati da je on negdje 4 i po, ako je ili, a ranije bio i 4,2 ajde ili 3, ja nemam točan podatak pa dopuštam malu razliku. Ali da je u prethodnoj godini bila tendencija pada u odnosu na onu tamu, prema tome to je tendencija koja se nastavila sigurno u prvom kvartalu i njen utjecaj u ovom razdoblju. Graditeljstvo, građevinarstvo inače, ono inače je najviše utjecalo na potrošnju i porast graditeljstva u prethodnoj godini, ali i ove godine on bilježi stopu negdje oko 8,9% fizičkog obujma ili negdje gotovo 9% u odnosu na isto promatrano razdoblje u prethodnoj godini. O turizmu kao djelu, naravno u tom graditeljstvu i sada sudjeluje infrastruktura u najvećem dijelu i stambena izgradnja fonda, stambene izgradnje kao drugi značajni agregat u tom segmentu. Turizam za prvih 6 mjeseci procjenjujemo iako su značajno promijenjene tendencije tijekom ljeta da je negdje 10% bio veći nego u promatranom razdoblju prethodne godine. Prema tome i to je pozitivni trend koliko je naravno moguće utjecati u društvu na njega. Mi smo u prošloj godini imali ili stanje 1.1., zatečeno stanje negdje oko 24 i nešto milijarde dolara duga uz činjenicu da je najveće zaduženje bilo u prošloj godini. Što je bio temeljni zadatak? Usporiti rast tog duga. Naravno da se on ne može u prvih 6 mjeseci ustaviti ili obustaviti, ali već sada pokazuje tendenciju i smanjenja. A za tih 6 mjeseci učinjena je stabilizacija već vanjskog duga kako on ne bi imao galopirajući rast koja je tendencija bila u prethodnom razdoblju. Jedan podatak na domaćem tržištu koji također može biti procjena ali koji je kretanje iz prethodnog razdoblja to je bila ekspanzija kreditnog rasta u prethodnim razdobljima i već sada stabilizacija tog kreditnog rasta, onog koji je značajan za osobnu potrošnju a bio je generiran iz drugih izvora, odnosno kreditiranjem koji ima svoj ciklus onda u inozemnom zaduženju također. Imamo trend rasta, jedno vrijeme početkom godine pada industrijske proizvodnje u odnosu na prethodnu godinu, a onda sad već imamo trend rasta industrijske proizvodnje koji se i nastavlja dalje i za kojeg očekujemo da će do kraja godine biti u cijelosti i izvršen. Imamo također porast trgovine na malo, što je u jednom dijelu, doduše sa 1,6%, ali realni porast u odnosu na prethodno razdoblje. Jedan podatak, evo čuli smo već u startu, a vjerojatno će se oko toga danas dosta raspravljati, a to su bile određene prenešene obveze u prethodnoj godini. Ja ću samo dva podatka reći radi deficita konsolidirane države koji je bio 6,3% i taj deficit je konačno stabiliziran. Je li on 4 i po, 4,2 ili koliko, ali sa tendencije visokog rasta vratiti se na stabilno kretanje, to već sad pokazuju podaci, kao i podaci deficita ili probijanja ili kako hoćemo u strukturi autocesta, HŽ-a i obnove koji su najviše utjecali na ovakvu strukturu ukupno konsolidiranog deficita. Prema tome, makroekonomska stabilizacija kao primarni cilj ove Vlade, može se reći kroz ove podatke, nekoliko tih pokazatelja, da je u ovome trenutku i izvršena, a posebno sa sigurnošću na kraju godine da će biti u cijelosti stabilizirana sva makroekonomska kretanja koja su značajna za stabilnost države, naravno u svim svojim elementima. E, sada vrlo kratko kroz podatke, što je, koji podaci ukazuju na određene tendencije i zašto je po našoj ocjeni došlo do određenih odstupanja u okviru toga. Prihodi su ostvareni negdje oko 45% s time da su za 5,9% ili gotovo 6% veća nego u istom razdoblju prethodne godine. Prema tome, za 6% su veća nego prethodne godine, a kraj godine ćemo ocjenjivati kada dođe za to vrijeme. Naročito su porasli prihodi od imovine, poreza na dobit, porezi od imovine, poreza na dobit, poreza na dohodak, ima tendenciju pada. Zašto? Radi velikih olakšica. Prema tome, ili ćemo imati olakšice ili ćemo imati tendenciju rasta ili stabilizacije tog prihoda. Tendencija zadržavanja ili čak pada ili blagog rasta u zadnje vrijeme imamo od trošarina na naftu i duhan, a već u uvodu sam se osvrnuo zašto mi ocjenjujemo da su te tendencije takve kakve jesu. U rashodima, rashodi su ostvareni, ukupni rashodi su ostvareni sa 49,2% što su nešto oko 9,5% veći nego u istom razdoblju prethodne godine. Ali zašto? Krajem prošle godine, odnosno u listopadu došlo je do famoznog potpisivanja kolektivnih ugovora, što je tada očito bilo u funkciji izbora, ali naplate i rezultati su došli u ovoj godini. Upravo iz tog rezultata i te naplate mi smo u ovoj godini imali veće ostvarenje oko 51% veće, izdataka za plaće i sve one troškove koji proizlaze iz takvih kolektivnih ugovora. Dakle, oni su potpisani krajem godine, ali naplata slijedi sada. Prema tome i na to treba odgovoriti u ovoj godini ostvarujući ili veće prihode ili korekcijom ostalih troškova. Materijalni rashodi su ostvareni oko 46,5% i značajna porast socijalnih davanja koja su ili naknada, koja su porasla za 11% u odnosu za isto razdoblje u protekloj godini. Također su porasle subvencije, naročito subvencije u poljodjelstvu. Zašto? Prenešene obveze iz prethodne godine od gotovo 800 milijuna imale su za rezultat tendenciju ove godine iznimnog rasta na razinu od 89%. Naravno, da nije moguće sada očekivati da na toj bazi i ove godine na kraju godine takvom stopom ili takvom tendencijom porasta nastave rasti jer bi to značilo vjerojatno preraspodjelu iz drugih pozicija. Prihodi, prihodi možda u detalju dalje ne bismo isticali posebno, evo PDV, samo da istaknem da PDV, ipak stabilizirani prihodi pa u odnosu na njega, ali da su rasli negdje oko 7,8% u iznosu na prethodnu godinu za tih 6 mjeseci. Za trošarine smo već kazali, ali iako imaju određenu tendenciju blagog porasta one su 2% veće nego u prethodnoj godini za isto razdoblje. Socijalni doprinosi također imaju tendenciju rasta i oni su negdje oko 8,5% veći nego što su bili u prethodnoj godini. I time se naravno potvrđuje da sve one priče o tom katastrofalnom stanju u tom pojedinom sektoru kad se kompariraju sa istim razdobljem u prethodnoj godini postavlja, nastavljaju nešto drugačiju tendenciju. Vrlo kratko na kraju držim da izvješće u izvanproračunskim fondovima također pokazuju istu tendenciju ili sličnu tendenciju, sličnu kao i u proračunu i da po našoj procijeni u svima njima neće biti ozbiljnijih problema i bit će realizirani u okvirima predviđenog do kraja godine. I uključujući sve ove pokazatelje i tendencije u kretanju naročito nove raspoložive podatke koji su bili baza kao procijena baza izrade proračuna u idućoj godini, pokazuju optimističku tendenciju s porastom i povećanjem u svojoj strukturi prihoda u odnosu na zatečeno razdoblje početkom godine i da ovakvi sinergički efekti takvih tendencija pokazat će stabilizaciju javnih financija u društvu, a time stabilizaciju kompletnog makroekonomskog okruženja sa daljim porastom izvoza i povećanjem izvoza u uvozu pokrivenosti, a time i potrebe smanjenja i intervencija u zaduženju. Mi procijenjujemo da su ove tendencije ovako iskazane pozitivne i da ih mi prihvaćamo. A da ćemo na idućem izvješću moći pokazati još bolje rezultate u okviru ovih kretanja u okviru ove godine. Zahvaljujem.
Hvala. Klub IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. IDS nije glasao za proračun 2004., pa onda nemamo razloga ni podržati ovo izvješće. Drugo, ja ću se ponajviše konstatirati bez obzira što je to stvar tehnike, ponajviše ću se konstatirati na ona famozna državna jamstva. Ne toliko zbog nedavne rasprave o Lencu koja se vodila u ovoj sabornici, koliko zbog činjenice da na naplatu godišnje dospijeva negdje oko 10% državnih jamstava. No, kad sam već kod ovog Lenca, samo ću ponoviti da neka Vlada od istog ne diže ruke, da tamo još uvijek radi nekih 500 radnika i bez obzira što prilike nisu obećavajuće 500 radnika je brojka koja se ne može zanemariti kao što se zanemarila sudbina Lenčevih kooperanata. Zašto? Jer tih 500 radnika ima svoje obitelji, pa onda nekako dolazimo do 1500, 2000 ljudi koji gravitiraju tom sustavu. Jednako tako kao što država jamstvima pomaže brodogradnji, poljoprivredi, jučer ili prekjučer hotelijerstvu eto prekjučer privatnom Agrokoru, neka dobro razmisle, jučer su me zvali neki ljudi iz Varaždina, što joj je činiti sa Varteksom, jer ta tvrtka 86 godina duge povijesti u ovom času ima oko 4 tisuće zaposlenih. Drugo, za 2004. točnije u prvom polugodištu izdana su činidbena jamstva u iznosu od 2 milijardi 669 milijuna kuna. Na strani 3. stoji da su činidbena jamstva izdana za financiranje izgradnje brodovoda u isporuke, a po zaduženju brodogradilištima 3. Maj Rijeka, Brodotrogir Trogir, i Brodosplit Split u korist inozemnih i domaćih banaka, gotovo nemam točan podatak, ali pretpostavljam cca milijardu kuna. Vidim da se ovdje ne spominje Uljanik, i to je dobro. Jamčevna zaliha određena iznosom od 553,8 milijuna kuna, znači još jednom protestira se u ovoj zemlji oko 10% od izdatih jamstava. U periodu od 1.1. do 30.6. 2004. plaćene su obveze iz jamstvene pričuve od 276,8 milijuna kuna za obveze nastale prije 2004. godine. Samo do kraja 2002. poljoprivredna poduzeća dobila su jamstva na kredite vrijedne milijardu i 200 milijuna kuna, a država je od tih milijardu i 200 milijuna kuna na kraju otplatila više od 900 milijuna kuna. Zbog brodogradnje država je otplatila oko 450 milijuna kuna plus cca nekih 400 koliko će morati zbog poslovnog kraha Viktora Lenca. Zbog turizma, ne Istarskog, je samo 2003. otplaćeno 250 milijuna kuna tih jamstava. I što želim reći? Da bez tih jamstava nažalost nećemo moći ni u buduće. Drugo, Hrvatska na domaćem ino tržištu može uzeti zajam prema ovim dokumentima u iznosu od 18 milijardi 495 milijuna kuna. To je gotovo svaka četvrta proračunska kuna. To dovoljno govori da su prilike u Republici Hrvatskoj još uvijek složene. Ja ne zavidim ni ministru financija na položaju koji obnaša, on mora smanjiti jasno tu ino ovisnost o vanjskom dugu, na kojem je počivao rast u 2003. kada je zemlja zadužila se za više od 10 milijardi dolara, a svi tražimo jasno da raste bruto proizvod po lanjskim stopama. E to ne može ići. Ili/ili. Ministarstvo financija treba smanjiti deficit sa 6,3% na 4,5% u ovoj godini. A svi opet jasno tražimo da se povećava javna potrošnja, plaća u javnom sektoru, do mirovina, socijale, komunalne potrošnje itd. E ne može i jedno i drugo. Ili deficit, što bi bilo katastrofalno ako bi rastao. Ili javna potrošnja. Ili vanjski dug, ili rast bruto društvenog proizvoda, iako je i razvoj u ovoj zemlji u velikoj mjeri bio temeljen upravo na vanjskom zaduživanju. No, s druge strane Hrvatska je došla do granice prezaduženosti, cca 79% bruto društvenog proizvoda u nekim mjesecima u dolarima to iznosi i nešto iznad 80%. Hrvatska postaje visoko prezadužena zemlja. Zašto? 2000. godine oslobodili smo se, neću reći formalne, ali jedne stvarne izolacije zasigurno da, ljudi su htjeli živjeti bolje, to je jasno legitimno, uvijek je to legitimno i dato im je, "zadužujte se", trošite, uvozite. Taj uvoz i život na dug bio je jedan od razloga između ostalog brzog rasta bruto društvenog proizvoda. Nakon 5 godina rata, 5 godina jedne izolacije držim da su građani to zaslužili. Međutim, to se mora u jednom trenutku obuzdati. Gdje je izlaz? Po nama u Klubu IDS-a u stranom kapitalu. Ili će on doći u Hrvatskoj ili će naši građani za tim kapitalom u svijetu. Nema nam trećeg. Mi ništa nećemo, a s druge strane jasno sve hoćemo. Hoćemo penzije to je legitimno, plaće, ceste, ne znam brodogradilište koje će voditi država itd., raditi hoćemo koliko želimo i to je isto tako legitimno, ali tako se ne može ići dalje. Drugo što treba primjetiti je to, da je vanjski dug u ovom času premašio 26 milijardi dolara. On je danas 6 tisuća dolara po stanovniku. Sva sreća da je on bolje strukturiran od onog jugoslavenskog. Do kraja godine možda će premašiti i 27 milijardi dolara. Do kraja onda mandata ove Vlade vanjski dug može iznositi između 33 i 35 milijardi dolara ili oko 8 tisuća dolara po stanovniku. Nema potrebe za to krivit nikog. Vlada nažalost bojim se ne može preko noći obuzdat vanjski dug, a da s druge strane radikalno ne ugrozi naš standard. Krivo je, ako mi sad mislimo da recimo i mi u opoziciji za to nismo suodgovorni. Možda najmanje zato smo suodgovorni mi koji dolazimo iz Istre, jer je tamo ipak nezaposlenost 6%, pokrivenost uvoza-izvoza 100%, imamo dva puta veći bruto proizvod od Hrvatskog prosijeka. No, odgovornost za stanje u zemlji je na svima. A svaki poremećaj bojim se da će u najvećoj mjeri pogoditi one koji su uspjeli kako tako srediti svoje krhko gospodarstvo. Zvuči to apsurdno ali bojim se da je tome tako. Rast od 4,2% u prvom polugodištu prema ovim tablicama je usuđujem se reći iznad očekivanja. Realno će se, u tim dokumentima se spominje, završiti sa rastom od oko 3,7%. Ako je 3,7% to je jasno malo i postavlja se pitanje kako to povećati, kako potaknuti taj rast. Svojim sredstvima jasno država ne može, u inozemstvu se ne može zaduživati. U inozemstvu se ne mogu zaduživati više niti banke. Mogu poduzeća, neće ni ona u nedogled, možda još koji mjesec recimo do lokalnih izbora 2005. Što nakon toga? Ili ćemo privući kapital ili će nam se crno pisati. Deklarativno smo svi za to. Stvarno stvara se klima da smo svi protiv toga. I da se našalim kada je razvoj Hrvatske posrijedi izgleda da bi trebali učiti od Kine ili doista Hrvatska bi trebala učiti od jedne komunističke zemlje. Komunizam smo u ex Jugoslaviji srušili a Kina svoju komunističku opstojnost nad stranim kapitalom kojem stabilnost nudi ona njihova partija. Ja koji nisam nikad bio u komunističkoj partiji zadnji sam koji bi zagovarao komunizam u Hrvatskoj. Na stranu što je samoupravljanje imalo i nekih dobrih rješenja ali ponavljam ili će kapital doći u Hrvatsku ili će građani Hrvatske za kapitalom u svijet. A najbolji primjer su naši šoferi koji da bi mogli servisirati svoje kreditne obveze itd. odlaze put Iraka. Svugdje u zapadnoj Europi vode se izbori na način da se obećaje tko će više kapitala dovesti u zemlju. Mi sve činimo obrnuto i bojim se da na kraju svi mi javnost postaje umorna i nerealnih obećanja i naših prepucavanja. Je, ali s druge strane jasno građani očekuju da im se kaže i istina. Znam da nitko od njih nije spreman ničega se odreći, svi to očekuju od onog drugog ali svi ćemo se morati izgleda puno toga odreći samo da prođu i ovi lokalni izbori. Jasno, neće naši tajkuni, oni su priča za sebe, oni su stvorili svoje sustave, za njih će ionako morati i država ih pokrivati ako dođe u poteškoće. No tvrdim, Hrvatska ima šanse da privuče kapital sa strane. Ako ga dobijemo mi ćemo se izvući. Ako ga ne dobijemo stagnirat ćemo. Sve drugo može doći u pitanje, i nove škole i autoceste i nove bolnice i nova radna mjesta, i plaće itd. 2004. rasli su prihodi za 5,9%. 2004 rasli su porezni prihodi za 4,4% no 2004. pali su prihodi po osnovi poreza na dobit za 3,8% i poreza na dohodak. Porez na imovinu bitno je veći za čak 28,1% što će reći da kupoprodaja nekretnina u Republici Hrvatskoj divlja, vjerojatno nešto ali ne jako puno kupuju i stranci a ako i kupuju onda kupuju od naših građana a ono što je najbitnije jer je on najizdašniji porez PDV raste u periodu 1.1.-30.6. za 7,8% u odnosu na 2003. Znači, prostora ima ali da sada parafraziram gospodina Lovrinčevića a o tome govorim već ovih deset minuta. Hrvatskoj preostaje samo rast investicija po nezaduženim osnovama a to je ili direktno strano ulaganje ili kapital koji će doći po kako on kaže strateškim osnovama i to je bit. Međutim, nemam vremena iako se proračun dobro puni. Izvanproračunski fondovi, onaj mirovinski odnosno Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje se još bolje prazni ili troše. Mirovinski fond je za prvih šest mjeseci potrošio 6,1% više nego 2003. Kad su penzije posrijedi stvarno se postavlja pitanje. Ako je ovakvo stanje u mirovinskom sustavu ma tko će to osigurati da sa 1.1.2005. prosječna mirovina iznosi 50% prosječne plaće. To je jednostavno nemoguće. To jednostavno se ne može ostvariti. Kod Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje očigledno je da se u tom sustavu od strane države štedi što je možda usuđujem se reći loše. A zašto? Jer se onda i medicinski tretman u odnosu na neki postojeći standard sputava ili spušta na niže. Štedi se ali se postavlja pitanje do kada i do kuda je moguće štedjeti. Hrvatsko zdravstvo a tu smo svi najosjetljiviji pogotovo kad se radi o našim najdražima mora biti koliko toliko na jednom europskom standardu. Jasno da to košta, jasno da to zemlja ne može kopirati i tu nemamo nekog čarobnog štapića, međutim trebamo ipak omogućiti ljudima kakvo takvo pristojno zdravstveno osiguranje. Za kraj po mom sudu Hrvatska nema puno izbora. Ili će kapital doći u ovu zemlju ili će naši građani za tim kapitalom u svijet. Sve ostalo nam je neko preljevanje iz šupljeg u prazno. A tvrdim da Hrvatska ima šanse kao i sve druge zemlje tranzicije koje su ispred nas ali prethodno moramo barem postići konsenzus oko nekih pitanja. Nije bitno da li su to susjedi posrijedi, Haag, Europska unija, proračunske projekcije za tri, četiri godine, ulazak stranog kapitala u funkcije razvoja itd. Po meni je to bit. Sve ostalo je jedan politički larpurlatizam, jasno ukoliko se ne ugrožavaju nečije temeljne slobode jer uvijek je lakše trošiti nego to isto da bi se potrošilo stvoriti. Hvala.
Hvala. Klub HSS-a poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite!
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege! Interesantno je da mi ovdje poprilično nezainteresirano razgovaramo o izvršenju proračuna kako ministar u uvodnoj riječi tako i mi očito kao klubovi a i odbori baš nisu pokazali preveliki interes. Ministar je jedino bio malo nešto strastveniji kako bi optužio bivšu Vladu koja je vjerojatno uzrok ovako lošeg izvršenja proračuna. Tu je malo nešto više strasti proliveno pa naglasak je stavljen na taj dio. Međutim, temeljno pitanje koje mi ovdje moramo raspraviti kada govorimo o izvršenju da li je ovo o čemu nam je ministar uvodno govorio rast izvoza od 16%, zaposlenost ispod 300 tisuća, zaustavljen vanjski dug, najbolja turistička sezona. Da li je to zapravo nastavak trenda, inercije ili rezultat ovoga izvršenja državnog proračuna koji je pred nama. Naravno, tu moramo razgovarati o stopi razvoja od 3,8% koja je također ili rezultat inercije ili rezultat lošeg izvršenja. Ono što mene zbunjuje u zadnje vrijeme, zadnjih dana su plakati koje gledam kada se vozim po Hrvatskoj, TV spotovi koje vidim na televiziji, zatim u tisku oglasi gdje zapravo čitam poruke kako smo uspješni i kako je taj rezultat naravno što može biti drugi razlog osim ovoga izvršenja. Međutim, jednako tako i na tim plakatima bi mogli čitati kada govorimo o onom najbenignijem otkupljena je i plaćena pšenica. Mogli bi čitati 99. godine je pšenica otkupljena ali je plaćena u 2000. godini u ožujku kada je došla nova koalicijska vlast. Mogli bi jednako tako iščitati vanjski dug je zaustavljen ali povećavamo unutarnji dug, izdajemo obveznice države koje vrijede 5,5% pa u idućoj godini možemo očekivati veći rast kamata kako za poduzetništvo tako i za građane. Jer ako država plaća 5,5% onda poduzetnik sigurno neće moći dobiti ako nije u A grupi kamatu ispod 8, 9, pa čak i 10%. I da li zapravo smanjivamo izloženost ukoliko se ne zadužujemo vani nego kod domaćih banaka koje su zapravo u inozemnom vlasništvu jer znamo da svega 5% financijskog kolača i kreditnog kolača u Hrvatskoj kontroliraju domaće banke. Eto takvih poruka bi mi mogli imati puno, a čudim se i onoj poruci da imamo najbolju turističku sezonu do sada. Pa zar bi trebali imati drugačiju turističku sezonu nakon svih onih ulaganja koja smo izvršili u autoceste uz subvenciju prijevoza po otocima i do konkretnih proračunskih ulaganja koja su bila u turističku sezonu. Međutim, pravo pitanje je na koje mi moramo ovdje odgovoriti imamo li mi manje efikasniju Vladu, jesu li gornji trendovi rezultat inercije ili učinkovitosti programa i naravno realizacije ovoga proračuna? Za taj dio je naravno najvažnije gospodarstvo. Gospodin ministar je govorio kako stand by nema nikakav utjecaj na izvršenje Proračuna. Međutim, ja ću podsjetiti na one već poznate stvari da je stand by organičio HBOR, 100 milijuna eura kod zaduženja i obraničio je HBOR 200 milijuna kuna kod plasmana naravno za domaće poduzetništvo jer jedino Hrvatska banka za obnovu i razvoj je kvalitetnije pratila domaće poduzetnike a naročito u izvozu. Rezultat toga je obustavljenje aktivnosti u kreditiranju, rezultat toga je da smo u drugom polugodištvu prestali pratiti izvoznike. A naravno zbog još jednog detalja u izvršenju Proračuna jer smo planirali za subvenciju kamata za kredite kod izvoznika u ovoj godini manje novaca nego u prethodnoj. Iz potpuno nepoznatih razloga 240 milijuna kuna je izdvojeno za vrijeme bivše koalicijske vlade kako bi pratili izvoznike kroz subvenciju kamata a 165 milijuna imamo u ovom rebalansku proračuna koje smo naravno potrošili svih 165 milijuna u prvom polugodištu ove godine i izvoznici više ne mogu doći do kredita. To su činjenice o kojima moramo govoriti. HBOR je uglavnom pratio veliki sektor ili veliko gospodarstvo a imali svejedno kod tako i uspješne kreditne linije koje su pratile malo gospodarstvo. Podsjetiti ću vas za tri godine preko 5 milijardi kuna je plasirano u malo gospodarstvo. Od toga naravno, praćen je i izvoz, praćeni su i izvoznici u malom gospodarstvu. 620 milijuna kuna je dato samo za izvoznike i 820 milijuna kuna za one koji su se bavili malim turizmom, koji su razvijali konkurentnosti, koji su konačno dali dobar dio rezultata u ovom razvoju turizma. Znate li koliko je odobreno kredita za prvih šest mjeseci ove godine, za male poduzetnike? Niti jedna lipa. E, to je istina o izvršenju ovoga Proračuna. Ja tražim upravo takove odgovore. Zbog čega niti jedna lipa a proteklih godina 5 milijardi kuna? Naravno tih odgovora nema jer mi razgovaramo površno, mi razgovaramo da je bivša Vlada u svemu tome bila kriva i naravno želimo zanemariti ono što nam piše ovdje u materijalima koji se zovu izvršenje. U materijalima možemo vidjeti da u Ministarstvu gospodarstva za poticanje izvoza imamo rezerviranih 8 milijuna i 700 milijuna kuna. Potrošeno je svega 10 tisuća kuna i to vjerojatno na neke dnevnice i putne troškove. Međutim, naravno da nismo mogli ovaj novac prebaciti HBOR-u gdje je nedostajao da bi subvencionirali kamatu. Ma mogli smo ali nismo to uočili i nismo to napravili. Tako da 8 milijuna kuna i dan danas još stoji neiskorišteno. Također na pozicijama Ministarstva gospodarstva imamo Fond za rehabilizaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Kada govorimo o zapošljavanju i kada govorimo da smo mogli imati još bolje trendove. 21 milijun kuna na toj poziciji, utrošak nula. Niti jednu lipu nismo potrošili kako bi povećali zaposlenost kod invalida. Također na pozicijama Ministarstva gospodarstva zapošljavanje mladih, kada govorimo o zapošljavanju. 2 milijuna 700 tisuća kuna u proračunu, utrošak poznat, niti jednu lipu nismo utrošili. Ono što nismo riješili dovoljno kvalitetno ni mi kao bivša Vlada a ne riješava ni sadašnja su državne potpore za restrukturiranje u gospodarstvu. Uočeno je da je neophodno i taj sektor poboljšati i izdvojeno je 22 milijuna kuna u proračunu za ovu godinu. Izvršenje, naravno, ne trebam niti spominjati nula. Za restrukturiranje gospodarstva nismo dali niti nulu. Niti lipu. A brojne probleme slušamo svaki dan. Od tekstilne branše ovdje je danas govoreno. Znamo da nam drvna branša ne stoji naj bolje. Međutim, za njihovo restrukturiranje unatoč rezervacijama na pozicijama proračun nismo utrošili niti kunu. I na pozicijama Ministarstva gospodarstva također imamo rezerviran novac za konkurentnost, razvijanje konkurentnosti i izvozne orjentiranosti hrvatske industrije od milijun 750 tisuća kuna za prvih 6 mjeseci također nismo potrošili niti lipu. Poseban, poseban, tretman je očito prema malom gospodarstvu u ovom izvršenju proračuna i ovo na prvi pogled izgleda nevjerojatno što čitamo o izvršenju a to je od 165 milijuna kuna koliko je rezervirano za poticanje i razvoj obrtništva i malog gospodarstva potrošeno je svega 17 milijuna kuna. Od toga 11 milijuna kuna za razvoj a 6 milijuna kuna za plaće i materijalne troškove. 10% smo zapravo utrošili od onoga što smo trebali za razvoj malog gospodarstva. Ovaj proračun, odnosno izvršenje, kod malog gospodarstva nam liči na krumpire ako ću figurativno govoriti. Bolje rečeno na, kao da je od Ministarstva poljoprivrede, svagdje su nule. Zamorno će biti i čitati ali samo ću naglasiti da za lokalno kreditiranje od 7 milijuna kuna nismo potrošili niti nulu. Za zone poduzetništva koje svaki dan gledam na televiziji od 55 milijuna kuna nismo nikomu dali niti lipu. Za prvih 6 mjeseci ženama, mladim, poduzetncima nismo dali niti jedan poticaj. Zadružni sektor se nimalo po tome ne razlikuje, nije dobio niti kunu za poticanje razvoja zadruga, za osnivanje novih, za organizaciju zadružnog sustava, za poticanje učeničkog zadrugarstva. Stručna litelatura u poduzetništvu također nula, za inovacije sustav kvalitete nula, majstorske radionice za turistički sektor imamo jedini utrošak nešto kvalitetniji od 45% koji iskače ovdje u izvršenju proračuna ali to je zapravo rezultat prijašnjih ugovora pa se oni moraju poštivati i zapravo subvencionirati kamate za kredite. Za nastupe na sajmovima kako bi pratili izvoznike također za malo gospodarstvo nula. Nismo pomogli niti s jednom lipom poduzetniče centre, poduzetničke inkubatore, također niti s jednom lipom. Majstorski ispiti, poticanje domaće proizvodnje poduzetništva koje se želi izvozno orjentirati. I zapravo ja bih bio previše dosadan da vam pobrajam sve programe kojih ima 30 i nešto a svega u dva, tri programa je utrošeno simbolično nekoliko tisuća pa do nekoliko stotina tisuća kuna. Slikovito je to u rekapitulaciji za malo gospodarstvo na poziciji subvencije poljoprivrednicima, obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima gdje je rezervirano 36 milijuna i 900 tisuća kuna. Realizacija nula. Kod Ministarstva financija izvukao sam samo jednu stranicu makar bi ih naravno mogao više kao i za druga ministarstva i uočio kako za elementarne štete i nepogode u prvih 6 mjeseci nismo isplatili niti kunu od rezerviranog makar smo svjedoci svakodnevnih šteta elementarnih i danas, a naravno da ih je bilo i za prvih 6 mjeseci. Međutim iz nepoznatih razloga evo niti lipu nismo izdvojili za te namjene. Interesantno je Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti koja za zapošljavanje hrvatskih branitelja od 30 milijuna kuna je utrošilo svega 2 milijuna kuna ili naravno ispod 10%. Međutim ovdje mi o tome šutimo. Ortopedska i ostala medicinska pomagala za hrvatske vojne invalide utrošeno svega 17% od planiranog za ovu godinu. Dodatni porodiljni dopust utrošeno svega 22%. Alimentacijski fond od 20 milijuna kuna nije potrošena niti jedna lipa. Za unapređenje kvalitete obiteljskog života i razvoj obiteljskih usluga 1%. Društvena participacija mladih za poticanje 5%. Projekti za višečlane obitelji također 0%. Ovdje bi se dalo puno toga nabrajati međutim ja ne bih htio biti licemjerean i naglašavati ove pozicije, ali vjerujem da svi zajedno moramo dati samo jedan temeljni odgovor. Jesmo li mogli biti bolji i efikasniji u izvršenju proračuna i da li je potrebno smanjiti prihode državnog proračuna jer je opće poznato da je Vlada neefikasna. Ostavimo više poreza i doprinosa gospodarstvu i njima da se bave razvojem jer očito državna administracija to radi neuspješno. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ministar financija Šuker, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, pa slušajući uvaženog zastupnika Peceka ispada da sve što je dobro u ovoj državi to je zasluga bivše Vlade, a sva nesposobnost i neznanje je na čelu ove Vlade. Ja bih samo htio reći jedna toliko notorna neistina koja se provlači kroz javnost da je prošle godine javni dug stagnirao, da nije rastao. Nije rastao iz jednostavnog razloga što se jedan dio deficita, bar onog kojeg su prikazali, financirali sredstava od prodaje INA-e. A vi znate da su prema i Zakonu o proračunu, a i prema odredbama sredstva od privatizacije su se trebala trošiti na drugi način. Međutim ima jedna druga istina, ja vam ovdje javno postavljam pitanja. Pokažite mi gdje to u Proračunu imate da ste uložiti 5 milijardi kuna u malo gospodarstvo? Na kojoj to rashodovnoj poziciji proračuna ima? Treba reći da uz mala sredstva iz Ministarstva poduzetništva i uz velika sredstva jedinica lokalne samouprave multiplicirana sa 20, sa poslovnim bankama ste došli do ovih 5 milijardi. I mislim to je istina. Ali ako je istina ovo što vi tvrdite da ste vi prošle godine uložili u poticaj gospodarstva 5 milijardi kuna onda bih vas lijepo molio da mi pokažete poziciju, na kojoj se to poziciji nalazi? Čisto radi hrvatske javnosti. Ali govoriti ovako podatke kako kome paše. Druga stvar, sporazum sa Međunarodnim monitarnim fondom je potpisan 4.8. i ograničenje zaduživanja HABOR-a nema nikakove veze s ovim što ste vi govorili. A osobito ne sa 30.6. ove, izvršenju proračuna sa 30.6. kako vi pričate. Vi ste također govorili o poticanju izvoza. Pa u prvih 6 mjeseci poticaj izvoza je potpuno izvršen. Međutim ovdje se govori o podacima koji su naprosto neusporedivi, o podacima koje je nemoguće usporediti i o hvalospjevima. Vi tvrdite da sva gospodarska kretanja, svi pozitivni rezultati su vaše politike. Nevjerojatno. Ali svi pokazatelji pokazuju da makroekonomski trendovi u drugoj polovici 2003. godine su imali silaznu putanju u odnosu na prvih 6 mjeseci 2003. godine. Dakle da je to bio rezultat vaše politike onda bi se ta silazna putanja nastavila. Ne bi se u prvom i drugom mjesecu zaustavila i imala trend rasta. To su makroekonomski pokazatelji koje ne možete zanemariti. Prema tome ne možete reći da svi ovi pozitivni makroekonomski pokazatelji su rezultat politike. Međutim ima nešto drugo što treba ovdje radi hrvatske javnosti i svega reći. Koji su rezultati i makroekonomski pokazatelji povećanja vanjskog duga od 8 milijardi dolara u 2003. godini? Koji su to pokazatelji? Druga stvar, doveli ste do toga da ova država baš nema puno mogućnosti više što se tiče vanjskog zaduživanja i još jedna notorna neistina. U Hrvatskoj nisu povećane kamate. I tko god kaže da odluka ove Vlade da se zadužuje na domaćem tržištu i da dio refinanciranja starih dugova i pokrivanja deficita obavi na domaćem tržištu novca, jasno pokazuje koja politika je bila prošle Vlade. Nemogućnost i neželja da se razvije tržište kapitala u Republici Hrvatskoj. Bez razvoja tržišta kapitala u Hrvatskoj, bez mogućnosti da hrvatski građani koji u ovom trenutku imaju preko 10 milijardi EUR-a devizne štednje u poslovnim bankama mogu novce uložiti preko tržišta kapitala. Mi imamo jedan zamrznuti kapital. I nemojmo izokretati teze. Znači netko se odlučuje zaduživati na domaćem tržištu zbog toga da bi plaćao nekome kamatu. Dokumentirajte koja se to kamata, za koji kredit povećala u 2004. godini u odnosu na 2003. godinu. Dakle druga stvar, mi nećemo priznati da protekle dvije, tri godine u koju spada 2004. je vrijeme povijesno niskih kamatnih stopa. Kamatne stope kakve nisu bile u zadnjih 20 godina. To nema veze sa tim kakvo je stanje u Hrvatskoj. To samo refleks na Hrvatsku ima. Međutim ima nešto drugo. Izdavanjem EURO obveznica Hrvatske u 4. mjesecu Hrvatska je postigla povijesno niske kamate što se tiče zaduživanja Republike Hrvatske. Ali to nitko naravno neće reći, ali to je rezultat položaja, međunaronog položaja Republike Hrvatske. To je rezultat vanjskopolitičkih dostignuća ove Vlade Republike Hrvatske. To je rezultat pozitivnog avis-a. To je rezultat od toga da Hrvatska dobije poziv za priključenje Europskoj uniji. To je rezultat toga. I kreditni raiting Hrvatske u onom trenutku kad se odredi datum pregovora i kad Hrvatska postane službeno član za, kad počnu službeno pregovori, će se povećati. Isto kao što je bio i sa Slovencima. Slovenci su kreditni raiting 9 godina imali potpuno identičan. Ali kažem govoriti o podacima koji su neusporedivi pa ići reći da za prvih 6 mjeseci nije isplaćena niti lipa za elementarne nepogode. Pa vi dobro znate kako se sredstva za elementarne nepogode isplaćuju. Da je tu saborsko povjerenstvo no isto tako dobro znate kako ste ih i vi isplaćivali dok ste bili u Vladi. Također vrlo bitno, vrlo isto, vrlo interesantno je tako da s obzirom da kao predstavnik bivše Vlade ne znate za sve one silne račune koji nisu plaćeni. Ne znate recimo da ove godine Vlada treba vratiti 470 milijuna kredita koje je HABOR potrošio 2002. godine za obnovu, nije bio evidentiran u Proračunu. Vjerojatno na tih 470 milijuna ne trebamo platiti ove godine, a mogli bi ih uložiti u gospodarstvo. No vrlo bitno je da krediti nisu evidentirani trošak u onom trenutku kad su imali gospodarski efekat. Vrlo bitno je zašto se deficit veže na takav način? Zato što te godine taj kredit je utrošen, te godine ima gospodarski efekat. Nema gospodarski efekat za dvije ili tri godine, može imati naknadno djelovanje, ali pravi gospodarski efekat ima u onom trenutku kad je uložen. I zato se deficit i po GFS metodi i po modificiranoj metodi koju je ova Vlada prošla potpisala sa MMF-om, evidentira tako. Ali politika prikrivenog deficita, ne prikazivanje rashoda u trenucima kada su oni nastali, to je politika za koju ste vi dizali ruku i to je politika koju ova Vlada neće sigurno podržavati. Druga stvar, zaboravili ste da je prva tri mjeseca funkcioniranje svih korisnika državnog proračuna bilo prema odluci o privremenom financiranju, a dobro znate da ta odluka o privremenom financiranju nije pokrivala niti 60% troškova koji su bili potrebni za prva tri mjeseca. Također one silne poticaje u poljoprivredi koji nisu plaćeni i vjerojatno će jednog dana izići na istinu kuda je otišlo 1% sredstava za reformu u poljoprivredi.
Hvala lijepo. Izvještavam da je sukladno članku 207. isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta po ovoj točci dnevnoga reda. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ministar Šuker je govorio nešto što ja nisam rekao pa ga u tom smislu ispravljam. Ja sam rekao da će kamate porasti u Hrvatskoj zato jer se Hrvatska zadužuje po stopi od 5,5% a to ćemo vidjeti gospodine ministre pa ću vam ja pozvati da mi se ispričate ako ja budem u pravu, a vi ne. Izvješće o 5 milijardi kuna utrošenih sredstava za malo gospodarstvo možete pronaći u Vladi i možete ih dobiti od poslovnih banaka, pa dajte to pročitajte molim vas. I ja vas molim da ne demantirate HBOR jer ste se i vi kao Ministarstvo financija zadužili u tom HBOR-u dva puta po 50 milijuna kuna. Naravno da ih nije bilo za gospodarstvo. Zadužili ste se ministre i ja vam to mogu i sada dati papire, jer imam izvješće iz HBOR-a gdje kaže da je Ministarstvo financija uzelo kratkoročni kredit dva puta po 50 milijuna kuna HBOR-u. Naravno za ministarstvo ima novaca, ali za gospodarstvo ne. Krediti se odgađaju i ne odobravaju upravo zbog toga, zbog stand bya i zbog vaše politike.
Poštovani zastupnik Jozo Radoš u ime kluba LIBRE.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege. Sudeći po ovom proračunu kao da imamo dvije države, kao da imamo dvije vrste državnih institucija, pa jedne institucije troše novac prema planu ili ispod plana, a druge troše novac bitno iznad plana. No najprije ću se osvrnuti po mom mišljenju na najvažniju odredbu ovoga proračuna, a to je činjenica da su prihodi u proračunu na 44,9%, dakle 5% prihoda proračuna je manje nego što je planirano, pa se onda postavlja pitanje kako će se, govorim sada o novome proračunu za iduću godinu, kako se planira ostvariti dobitak proračuna, odnosno rast prihoda proračuna od poreza za oko 10-tak posto u planu ako je već u prvih pola godine ove godine, podbačaj prihoda od poreza negdje oko 5% i to doista dovodi u pitanje, pitanje održivosti proračuna, no o tom po tom, vidjet ćemo, brzo godina prođe. No kada govorimo o dvije vrste institucija u ovoj zemlji, onda treba reći da su rashodi poslovanja 49, a rashodi za zaposlene je 51%, znači oko 50% što je u redu. Naravno nije u redu ako se vidi da su prihodi za 4% manji, ali kada pogledate kako su ti rashodi raspoređeni onda doista se upitate u kakvoj to državi živimo, odnosno kako se taj proračun planira. Pa tako je Hrvatski sabor potrošio 41%, Predsjednik Republike 36%, Vlada Republike 43%, a Ministarstvo pravosuđa samo 29% predviđenih prihoda, predviđenih rashoda. U isto vrijeme Ministarstvo obrane troši 57%, Hrvatska kopnena vojska čak 62,42%, a rashodi za zaposlene rastu u Protuobavještajnoj agenciji za 59%, odnosno su 59%, a dok su u Vladi 45%, u Uredu predsjednika 39%, a Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva i vodnog gospodarstva svega 39%. Dakle punih 20% je razlika rashoda pojedinih institucija ove države što govori ili proračun, odnosno njihovi proračuni nisu dobro planirani ili se nešto dogodilo što mi neznamo. Kako se mogu rashodi za zaposlene kretati u odnosu plus-minus 10%. Protuobavještajna agencija 59%, a Vlada 45%. Što se dogodilo? Da li je došlo do povećanja Protuobavještajne agencije ili smanjenja Vladinih službi. Vjerojatno ni jedno ni drugo. Kako je došlo do promjene plaće? To bi valjda u Hrvatskom saboru trebali znati, to koliko ja znam nije podatak kojim Sabor raspolaže. Očito se radi o nekakvoj vrlo čudnoj ili politici planiranja ili provođenju te politike. No mislim da je jednako problematično ili još problematičnije makar nema tako teške posljedice kao pad prihoda državnog proračuna od poreza pogotovo što su neke institucije gotovo nisu funkcionirale. Primjerice Ured za javnu nabavu i Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave, dvije vrlo važne institucije koje bi trebale doprinijeti smanjenju korupcije u ovoj zemlji, a znamo da smo prema indeksu korupcije proteklu godinu narasli u odnosu na prethodno razdoblje, su potrošile samo 8,28% odnosno 6,79%. Što rade te dvije institucije? Ako su već formirane, te bi institucije trebale nešto raditi. Očito se samo učinilo to da su se uposlili šefovi tih institucija ili nekakva najuža tijela da oni primaju plaću i sada se miruje. Pola godine dakle, te institucije nisu potrošile niti 10% onih sredstava koje su im namijenjena. Jednako je to pitanje i sa nekim drugim institucijama kao što je primjerice Ured za ravnopravnost spolova koji je potrošio samo 6,85% onih prihoda koje je, onih rashoda koje je trebao potrošiti u toku cijele godine, ali naravno još su indikativniji oni podaci koji govore da neke institucije i neki programi Vladini uopće nisu potrošili ništa. Tako primjerice Državni zavod za zaštitu prirode je potrošio 0%. Projekt reforme obrazovanja u koji se tako zaklinjemo kao nešto što je važno, što će izvući ovu zemlju, u taj projekt je u proteklih pola godine izvršenja ovoga proračuna potrošeno 0%. No, očito dakle da neke institucije ne rade svoj posao, pa kao da vrijedi ona logika iz početka naše lokalne samouprave kada su neki načelnici mislili da su uspješni načelnici ako nisu potrošili proračun. Dakle očito te institucije ne rade kako treba ili se pak ne planira kako treba, prema tome i jedno i drugo nije dobro i svakako stvari treba mijenjati. Ali zato Ured za odnose s javnošću Vlade Republike Hrvatske koji je potrošio 11,42% lansira ovih dana kampanju. Na tom odjeljku usluge, promidžbe i informiranja negdje oko 2 i pol milijarde kuna, i to je ovaj novac koji danas vidimo kako se troši, Đambo plakati, televizijski spotovi, novinski oglasti. Ali sve vjerojatno puno iznad dvije i pol dva i pol milijuna kuna. Onaj koji nešto zna o tim kampanjama a kampanja je zacijelo tek počela, ona je zacjelo ciljana da pogodi predsjedničke izbore. I stranačkog kandidata jedne strane vladajuće koalicije, to je istina, a nije nikakav promocija jednog weba. DAkle to je trošenje državnoga novca za stranačćke svrhe. S time što kao što je rekao kolega Pecek neki rezultati te Vlade su zapravo plod rada prethodne Vlade. Kao što je službeni kandidat, Hrvatska službeni kandidat za Europsku uniju. U najvećoj mjeri je to rezultat rada bivše Vlade pa se nova Vlada koja ima tu također svoje zasluge ne bi trebala kititi s time. Da ne govorim o tome da je najbolja turistička sezona i pad nezaposlenosti u Hrvatskoj također plod rada bivše Vlade. Ova će se Vlada sa takvim rezultatima moći dičiti na takav način idućegodine. Iduća turistička sezona, nastavak pada nezaposlenosti, i dobri rezultati u pregovorima sa Europskom unijom, će biti rezultati evidentni rezultati rada ove Vlade. Ovo što se navodi kao rezultati rada ove Vlade, najvećoj mjeri je zapravo plod inercije procesa koji se događaju. I ne mogu se smatrati rezultatima rada ove Vlade. A da ne govorim o tome da podatak o rastu vanjskoga duga nije točan. To jednostavno nije istina. NIit je vanjski dug prestao rasti,a ono što bi se eventualno moglo smatrati stagniranje toga duga, je plod činjenice zaduživanja na našem unutrašnjem tržištu, što treba pohvaliit. Ako to pak nije ipak smo zaduživanje kod tzv. domaćih banaka koje su zapravo isto u stranom vlasništvu. Prema tome to je primjer kako se državni novac troši na vrlo, vrlo problematičan način i naravno da u tom smislu na to treba upozoriti. No ja bih ovdje posebice upozorio na pitanje rada minitarstva gospodarstva, rada i poduzetništva. O tome je nešto govorio kolega Pecek. To ministarstvo na odjelu obrt i malo i srednje poduzetništvo je za subvencije poljoprivednicima obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima potrošilo 0%.Niti jedne lipe u proteklih pola godine. A jedanko tako na tom istom segmentu, obrt i malo i srednje poduzetništvo kapitalne pomoći unutar države 0%. Jedino su tekuće donacije u tom segmentu otišle do svega 24,72%. Ovo su podaci koji govore također da na tom vrlo važnom segmentu koji jedini zapravo može, uz naravno obrazovanje dugoročno diči Republiku Hrvatsku, se gotovo ništa ne radi. Očito su projekti bivše Vlade zaustavljeni. To isto ne bi trebao biti trend bar ne u tolikoj mjeri. A novih projekata novoga vodstva ministarstva koje je zaduženo dakle za obrt, malo i srednje poduzetništvo nema. I ovi podaci , radi se o vrlo velikim iznosima, nisu to iznosi od svega nekoliko milijuna, radi se o stotinu milijuna kuna koji su predviđeni u proračunu Republike Hrvatske. Za stimuliranje razvoja obrta, maloga i srednjeg poduzetništva, a potrošeno je svega ukupno gledajući kumulativno uz ovih nekoliko 0% dakle ukupno negdje oko 10tak posto. I u državi koja vodi brigu o tom važnom segmentu to bi bilo dovoljno da se postavi pitanje povjerenja ministru, koji nije u toku pola godine potrošiti niti lipe sa tako važnih proračunskih stavki. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa. KOje se navješćuje kao veliki prioritet ovoj državi o tome ćete naravno biti govora i sutra kad se bude govorilo o proračunu. Također se nije proslavio u trošenju novac i to na vrlo važnim projektima.Nacionalna inforamcijska infrastruktura 26%, tehnologijsko istraživačke i razvojne djelatnosti ono na čemu treba počivati i budućnost zemlje i priključenje sličnim djelatnostima u svijetu 23%. A međunarodna zannstavena i tehnička suradnja samo 10%. Što se radi u tom ministarstvu an tim važnim segmentima. Očito je isti model ako što je i ovo što sam prije govorio, a to znači važno je sjesti u fotelju, dobiti svoju plaću a onda ćemo dalje lako. Kako se može dozvoliti da u tako jednoj kontinuiranoj djelatnosti kao što je međunarodna znanstvena i tehnička suradnja koja ne ovisi o ovoj ili onoj vladi, koja nije pitanje nekih troškova u nekom dobu godine, nego su troškovi koji bi trebali trajati tijekom cijele godine kontinuirano, da se u pola godine potroši samo 10%. Nešto u radu toga ministarstva također nije u redu, POgotovo na ovim vrlo važnim segmentima. A naravno da se u svemu tome priključuje Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. Pa tako za poslovne objekte a vjerojatno se radi dakle sigurno se radi o bolnicama, o započetim projektima koje je ministar zaustavio. Potrošeno je samo 23%. O medicinskim laboratorijsku opremu svega 12%. Ministar je zaustavio sve važne projekte u tom ministarstvu. Jer očito se ponaša po logici sve ono što je rađeno prije sve to ne valja, ja ću to sve revidirati, pa ću onda vidjeti kako će se novci trošiti. A što se u međuvremenu projekti koji nisu sporni zaustavljeni, što je dovedeno u pitanje zdravstveno stanje i zaštita građana ove zemlje, to je naravno druga priča. I na kraju još nešto što vezano uz dvije stavke ovoga proračuna, to je Ministarstvo poljoprivede šumarstva i vodnoga gospodarstva. Jedna vrlo važna stavka osnivanje matičnih nasada. Informiranje introdukcijskom i selekcijskog centra, što bi trebalo biti podloga da Hrvatska postigne svoj cilj a to znači da u idućih tri godine zasadi negdje oko 10 tisuća hektara vinograda, i oko 50 tisuća hektara vočnjaka i maslinika. Na toj stavci je potrošeno 0 lipa. 0 kuna. Što radi ministar poljoprivrede i šumarstva na tom doista strateškm pitanju. A jednako važno pitanje je sustav za navodnjavanje, znamo da Hrvatska tu vrlo loše stoji. Postoji stavka u proračunu Ministarstvo je potrošilo također 0 kuna. Prema tome, ovi svi podaci koje sam naveo govore o tome da je proračun loše planiran. A da se još lošije troši, i sigurno ni ne naravno ministar financija, on je odgovoran za ovo prvo. Ali ministri o kojima sam govorio dakle gospodarstva, rada i poduzetništva, znanosti i obrazovanja, zdravstva i socijalne skrbi, poljoprivrede i šumastva trebali temeljem ovih loših rezultata ispunjavanja proračuna biti pozvani na odgovornost. Iz svih ovih razloga gospodine predsjedniče, koligice i kolege , Klub zastupnika LIBRE neće podržati ovo izvješće. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo prijavu za tri ispravka netočnog navoda. Prva je gospođa Ivana Sučec Trakoštanec. Izvolite.
U nizu tendencioznih i netočnih navoda ja bih samo ispravila ako stignem tri. Dakle netočno je reći da je ministarstvo pa bilo koja … gospodin zastupnik okomio na Ministarstvo gospodarstva je imalo trošiti proračun 6 mjeseci kada je proračun donjet i u travnju ove godine. Dakle samo dva mjeseca je bio na snazi do ovoga izvješća. DAkle netočno je reći da na bilo kojem ministarstvu nije potrošena niti lipa. Jer moramo imati na umu ovu metodologiju prikazivanja proračuna. Dakle, novac može biti potrošen, ali dok nije isplaćen iz proračuna, on se taj čas ne vidi. Dakle, u nizu ministarstava je i do ovog izvješća potrošeno puno novaca, a podaci koji govore u prilog tome su podaci koji govore da je porasla zaposlenost. Dakle, da je dobro trošen proračun i za 2004. u ovom malom periodu, a ne loše su podaci koji govore o porastu izvoza, o porastu zaposlenosti, o porastu proizvodnje i svih oni ostali makroekonomski podaci koji govore da je dakle ovaj proračun dobro trošen. Hvala.
Hvala. Drugi ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja bih ispravio netočni navod mog dragog kolege Joze Radoša kada je kazao da je zapravo iz stavki utrošaka u proračunu, vidi zapravo da je ministar donio odluku o nesprovođenju programa zdravstvene zaštite. Dakle, to je netočno i time ukazao da će zdravstvena skrb naroda odnosno ljudi u cijelosti biti lošija. Ja kao liječnik mogu vam sasvim sigurno ovdje kazati i odgovorno kazati da kvaliteta zdravstvene zaštite ne ovisi samo o utrošku sredstava kao što ne ovisi ni kvaliteta života, nego je ona zapravo, zdravstvena zaštita je samo jedan od uvjeta koji su potrebni da bi zapravo funkcionirala sigurnost zdravlja ljudi i onda je bolje i prerasporediti neka sredstva i potrošiti u neke druge projekte kako bi zapravo u cjelini bili svi uvjeti ispoštivani za kvalitetu zdravlja, a zdravstveni sustav je samo jedna od njih. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Zdravko Sočković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Htio bih ispraviti u nizu netočnih navoda barem dva od zastupnika gospodina Joze Radoša. Jedan je od tih da je za najbolju turističku sezonu u Hrvatskoj u ovoj godini prvenstveno zahvaljujući radu prošle VLade i druga da je ubrzano približavanje Hrvatske Europskoj uniji uglavnom zasluga prošle VLade. Istina je po tome da je ovu turističku sezonu pripremala i provodila pripreme isključivo ova Vlada i da njoj pripadaju zasluge za izuzetno dobre rezultate u ovoj sezoni, a isto tako i vezano za ubrzano približavanje Hrvatske Europskoj uniji, mislim da je također rezultat rada ove Vlade i ugleda njezinog predsjednika, dr. Ive Sanadera koji uživa u Europi i svijetu.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, gospodin zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Sve troje kolega su zapravo izrekli svoje stavove, naravno na što oni imaju pravo, ali ne pod formom ispravka netočnog navoda. Nije bilo ispravka netočnog navoda, pogotovu od kolege Sočkovića to nije slučaj. Njegov je stav da je to zasluga, velika zasluga i ove Vlade. Ja smatram da se procesi kao što je priključenje Europskoj uniji i proces tako kompleksnog posla kao što je priprema turističke sezone nešto što se ne može pripremiti samo u pola godine. Prema tome, ostajem kod stava da je to zapravo u najvećoj mjeri rezultat rada bivše Vlade i nije korektno da se ova Vlada kiti svim rezultatima.
Ispravci su bili na granici ispravaka i mišljenja, što je uobičajeno u ovom Saboru. A drugo, i vi niste se pozvali na članak Poslovnika koji je povrijeđen, pa nije ni to bilo sasvim korektno. U ime Kluba HNS-a PGS-a gospođa zastupnica i potpredsjednica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospođe iz ministarstva. Proračun čiji je ovo zapravo polugodišnji izvještaj o izvršenju nije bio razvojni u raspravama o proračunu to smo naglasili i glavni razlog zašti Klub HNS-a PGS-a nije podržao ovaj proračun o čijem polugodišnjem izvršenju danas razgovaramo je upravo činjenica da se u njemu vrlo jasno vidi da se odustalo od razvojnih projekata. Možemo na različite načine o tome razgovarati, ali i možemo različite kritike upućivati prošloj VLadi i projektima prošle Vlade. Rezultati tipa pozitivni avis na putu prema Europskoj uniji, tipa auto-ceste i stanovi su vidljivi, opipljivi i jasni i mislim apsolutno izvan polemike. Vidjet ćemo što će biti rezultati ove Vlade. Međutim, današnja rsprava je čini mi se malo konfuzna i zbunjujuća, jer mnogi kolege pa i gospodin ministar razgovaraju o ovom izvješću o izvršenju proračuna kao da razgovaramo o proračunu. Mi danas ne razgovaramo o tome što se moglo, tko je što trebao, zašto se nije moglo planirati više razvojnih projekata, zašto se nije moglo ući u veće, ambicioznije stope raste i ambicionznije razvojne projekte, to ćemo razgovarati kada budemo govorili o proračunu, dakle sutra i razgovarali smo kada smo govorili o ovom proračunu. Dakle, početkom ove godine. Danas govorimo o izvršenju proračuna. Prema tome, ne o tome što opozicija misli da bi trebalo raditi, ili je mislila da je trebalo raditi, koje je projekte opozicije misliila da treba uvesti u proračun i financirati, a Vlada odnosno pozicija smatrala da nisu potrebni ili imala druge prioritete. Danas govorimo o onome što je ova Vlada sebi zadala kao projekte, dakle ono što je ova Vlada sama uvela u svoj proračun, rekla da će izvršiti i gledamo rezultate njezinog polugodišnjeg rada. Drugim riječima, ne ono što je na bilo koji način opozicija isforsirala ili mislila da su pametniji i bolji prioriteti, nego ono što je sama Vlada rekla da želi i u kojoj mjeri želi i u kojim iznosima želi realizirati kao svoje vlastite projekte kako je ta Vlada u roku od prvih 6 mjeseci te projekte za koje se sama opredijelila i koje je sama unijela i uvela u svoj proračun, realizirala. Prema tome, mislim da su u ovom konkretnom, u ovoj konkretnoj raspravi izlišne polemike oko toga što je trebalo unijeti u proračun, a nije uneseno i čega nema i zašto ga nema i šta se moglo i tko je napravio deficit i kako će izgledati deficit. Bitno je pogledati koliko je Vlada ispunila ono što je sama rekla da će ispuniti i što je sama unijela u svoj proračun i to je čini mi se predmet ove naše današnje rasprave. Može se reći i ministar je više puta ponavljao da će neke stvari doći na naplatu tek koncem godine, da su neki projekti sezonski, da se u nekim situacijama radi o takvoj vrsti projekata gdje se ne može u polugodišnjem izvješću vidjeti u kojoj mjeri se radi i kako intenzivno se na tim projektima radi i biti će jasno tekar u godišnjem izvješću i u raspravi u godišnjem izvješću. Može biti, ali očito je iz ovog izvješća da postoji cijeli niz projekata, pa ako hoćete i cijeli niz mikroprojekata, projekata koji su sastavni dio i koji zajedno u mozaiku čine jednu sliku razvoja ili nerazvoja, jednu sliku orijentacije prema recimo obrazovanju, usmjerenom razvoju ili obrazovanjem vođenom razvoju. Dakle, prema jednoj vrsti modernog, moderne percepcije, moderne vizije Hrvatske ili ne. Ti mikro projekti su svi planirani od ove Vlade i navedeni ovdje u svom izvršavanju, odnosno neizvršavanju. Ja ću se ovdje osvrnuti isključivo na projekte za koje se ne može reći da će oni doći na naplatu koncem godine za koje je očito da se ili rade ili ne rade i koji se financiraju kontinuirano, onako kojim intenzitetom se i realiziraju. Pa ću se prvo u ime Kluba HNS-a, PGS-a osvrnuti na projekte vezane za Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta. Projekti koji očito nisu vezani za godišnje financiranje, dakle, za konac godine. Primjerice, prevencija ovisnosti u školama. Kad god je rasprava o ovisnosti svi se zaklinju da je to jedan problem modernog društva na koje moramo naročito obratiti pozornost, s kojim se naročito moramo baviti. U prvih 6 mjeseci od onoga što je planirano, što je samo po sebi bilo izrazito malo, dakle, planirano je 871 tisuća kuna, potrošilo se 14,38%. Na projekt reforme obrazovanja. Vi znate kako često govorimo da je za Hrvatsku obrazovanje ne samo pitanje modernosti nego i pitanje strategije gospodarskog razvoja. Dakle, na tu reformu obrazovanja, na obrazovanje koje će nas voditi prema modernom gospodarstvu potrošilo se u prvih 6 mjeseci nula kuna. Na obnovu i izgradnju sportskih objekata nula kuna. Na stručno usavršavanje i izobrazbu učitelja i nastavnika u osnovnim školama, dakle, temelj na kojem će se graditi to obrazovanje, nula kuna. Na osnovno obrazovanje i osposobljavanje mladih i odraslih, nula kuna. Na učenje drugog stranog jezika, ključno za nas toliko puta spominjano kao glavni temelj modernog školstva, a isto tako i spominjano u svim istraživanjima vođenim na razini zemalja Europske unije kao jedan od glavnih kriterija mjerenja kvalitete obrazovanja. Dakle, učenje drugog stranog jezika u hrvatskim školama, nula kuna. Stručno usavršavanje i izobrazba učitelja i nastavnika i srednjim školama, drugi korak ili druga faza odmah nakon osnovnog. Nula kuna. Informatizacija srednjih škola, prvih 6 mjeseci ukupno nula kuna. Nabava inozemnih znanstvenih časopisa nula kuna. Program sustavnog istraživanja Jadranskog mora nula kuna. Podrška središnjim računalnim resursima sustava znanosti i visoke naobrazbe nula kuna. Razvoj i primjena Internet tehnologije, projekti Carneta, nula kuna. Evo nešto gdje se nešto radilo. Informacijski sustav visokih učilišta 2,4% od planiranih za cijelu godinu u prvih 6 mjeseci. Program posebne visoko obrazovane znanstvene i tehničke suradnje. Također se nešto radilo, radilo se 2,7% od onog što se planiralo raditi za cijelu godinu. Pa onda, dakle, obrazovanje očito po ovome nije naša orijentacija ili barem nije orijentacija ove Vlade. A onda Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Mnogo spominjano, često ovdje sa mnogo emocija raspravljani projekti tog Ministarstva, rehabilitacija hrvatskih vojnih invalida u zdravstvenim lječilištima, nula kuna. Afirmacija prava i zaštite djece, nešto se radilo, radilo se 3,1% od onog što se planiralo raditi za cijelu godinu. Praćenje i unaprjeđivanje politike za osobe s invaliditetom nula kuna. Povjerenstvo Vlade Republike Hrvatske za prevenciju poremećaja u ponašanju djece i mladih 0,3% od onoga što se planiralo raditi cijelu godinu. Dakle, u prvih 6 mjeseci radilo se i utrošilo 0,3%. Praćenje i unaprjeđivanje politike za mlade. Od ukupno onoga što se planiralo, a to je milijun i 200 tisuća kuna potrošilo se 8,4%, dakle, 100 i nešto tisuća kuna u prvih 6 mjeseci. Dakle, od ukupnog posla u prvih 6 mjeseci obavljeno je 8%. Projekti za višečlane obitelji nula kuna. Potpora za programe usmjerene djeci nula kuna. Potpora za programe usmjerene mladima nula kuna. Zaštita zlostavljanih u obitelji 0,3% od onoga što se misli raditi cijelu godinu rađeno je u prvih 6 mjeseci, dakle u pola godine. Razvijanje uslužnih djelatnosti za starije 0,37. Dakle, jedna trećina jednog postotka se radilo u prvih 6 mjeseci od onoga što je planirano za cijelu godinu za uslužne djelatnosti za starije. Dnevni boravak za starije građane, od 13 milijuna i 110 tisuća koliko je planirano za cijelu godinu u prvih 6 mjeseci je napravljeno 0. Pa onda Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva. Poticanje izvoza 0,12. Dakle, jedna, 0,12 od jednog postotka što se planiralo raditi cijelu godinu je napravljeno u prvih 6 mjeseci. Dakle, ostalo je još samo 99,88%. Poticanje industrijskog razvoja, dakle, Agencija za poticanje industrijskog razvoja nula kuna. Poticanje razvoja lokalnog kreditiranja od 7 milijuna u prvih 6 mjeseci učinjeno je ništa. Poticanje razvoja poduzetničkih zona u prvih 6 mjeseci od planiranih 55 milijuna kuna učinjeno je ništa, 0. Poticanje lokalnih projekata razvoja 0. Financiranje i sufinanciranje programa profesionalne rehabilitacije i zapošljavanje osoba s invaliditetom. Vrlo konzistentno sa onim što je radilo i Ministarstvo koje sam već spomenula, za obitelj, branitelje i međugeneracijsku solidarnost, ništa, dakle 0 kuna. Poticanje poduzetništva žena, ne treba ni govoriti, 0 kuna. Pa onda, programi za nacionalne manjine od ukupno malih 145 tisuća koliko je planirano za ovu godinu potrošeno je 6 tisuća, dakle 4,27 u prvih 6 mjeseci od ukupnog posla, napravljeno je 4,27%. Programi za Rome, od ukupno planiranih za cijelu godinu u prvih 6 mjeseci radilo se 5,47%. I konačno, na ovom zadnjem, ja se nadam da sam negdje pogriješila ali nisam mogla nigdje naći, gledala sam 7 ili 8 stavaka koji se odnose na ovaj program iz Ministarstva zdrasvtva i socijalne skrbi, nešto o čemu se izrazito mnogo govori u zadnje vrijeme, piše nešto što je za Hrvatsku za sada nadamo se problem koji se da spriječiti, odnosno koji se da zaustaviti i zauzdati u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi čini se da se aktivno vezane za informiranje, obrazovanje i prevenciju AIDS-a u prvih 6 mjeseci nije dalo niti lipe. Drugim riječima, ne po onome što smo mi mislili da treba raditi ne po onome što smo mi mislili da bi trebali biti projekti za Hrvatsku za ovu Vladu, nego po onome što ste vi mislili, po tome što je ova Vlada, HDZ i njihovi partneri su mislili da treba raditi u Hrvatskoj u prvih 6 mjeseci, čini se da se nije radilo ništa po vašem vlastitom izvješću. I ne trebamo ulaziti u rasprave kako se koji zaslužen za pozitivan avis koji je Hrvatska dobila za ulazak u Europsku uniju tko je koliko čemu doprinio, trebamo raspraviti samo o onome što je ova Vlada i ova parlamentarna većina bez ijednog amandmana na proračun koji je Vlada predložila usvojila ovdje u parlamentu kao vaš vlastiti projekt. PO Izvješću koje je također ta ista Vlada podnijela za 6-mjesečni svoj posao, čini se da posao ne radi, iz tog razloga HNS PGS neće podržati ovo Izvješće. Hvala.
Hvala lijepa. U našoj sabornici su nas posjetili učenici i nastavnici Strukovne škole Eugen Kumičić iz Rovinja pa ih pozdravimo. Imamo dva ispravka netočnog navoda, prva je gospodin zastupnik Franjo Arapović izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena zastupnica je ispravio bih navod, kada je rekla da je interes ove Vlade nije ulaganje u obrazovanje. Naprotiv, interes ove Vlade je ulaganje u obrazovanje, samo jednog razloga što ovi dosadašnji sistemi koji su bili u osnovnom i srednjem obrazovanju i nisu se mogla tolika financijska sredstva ulagati pošto se krenulo u jednu kompletnu reformu osnovnog, srednjeg i visokog obrazovanja. Samim tim sada smo završili i katalog znanja koji nikada još nije zaživio u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine potpredsjedniče, uvažena potpredsjednica Hrvatskog sabora, kazala je jedan netočan navod na kraju svog izlaganja. Doduše počela je s rečenicom "Doduše, čini se da ova Vlada svoj posao ne radi". Upravo suprotno to je netočan navod, ova Vlada svoj posao radi, međutim, interpretirane stavke po izvršenju proračuna za prvih šest mjeseci su samo one koje bi mogle uputiti na suprotan, odnosno pogrešan zaključak. Dakle, ispravljam navod da ova Vlada svoj posao ne radi, to je neistina ova vlada po svom programu i temeljem ovog Izvješća za prvih šest mjeseci, svoj posao radi i to uspješno.
Hvala. U ime Kluba HSP-a gospodin zastupnik Miroslav Rožić izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Izvještaj o izvršenju državnog proračuna za prvo polugodište ove godine, prema Klubu HSP-a pokazuje neosporno na dva sljedeća zaključka. Prvo, da su sredstva za redovne aktivnosti tijela državne uprave i državne vlasti, odnosno sva prava koja proizlaze na temelju zakona i propisa izvršavana upravo sukladno planiranom u državnom proračunu. I drugo da su sredstva planirana za brojne aktivnosti koje proizlaze iz različitih nacionalnih programa, internih programa, odluka Vlade, čelnika tijela državne vlasti uglavnom nisu korištena ili su neznatno korištena. I iz toga možemo zaključiti da je ovaj proračun u tom dijelu loše planiran jer je u biti prepisao proračun bivše vlasti koja je u proračun natrpala čitav niz problematičkih i neučinkovitih aktivnosti koje su služile uglavnom za financiranje svojih suradnika, istomišljenika pa i samih sebe u iznosima koji su sveukupno iznosili nekoliko milijardi kuna. S druge strane pozitivna činjenica da postojeća vlast sadašnja nije izvršavala takve projekte, te se treba nadati da iste neće izvršavati do kraja godine i nužno je zbogt toga stati na kraj tim bespotrebnim aktivnostima gdje čelnici nastoje potrošiti sva planirana sredstva kako bi i iduće godine mogli planirati ili tražiti jednako velika ili čak i veća sredstva za te posve nepotrebne i nejasne aktivnosti. Iz izvještaja je također jasno vidljivo da su sredstva državnog proračuna prošlih godina nemilosrdno trošena na aktivnosti koje u sebi sadrže dvije temeljne karakteristike. Prije svega, prvo doznaka sredstava udrugama po nekoliko različtitih načina kriterija i različitim stavkama. I drugo, rashodi po osnovi osobnih ili intelektualnih usluga zastupljeni su iznad svake mjere odnosno doznačavani su da prevedem s Hrvatskog na hrvatski veliki honorari vanjskim suradnicima kao da u matičnim tijelima državne uprave uopće nema ljudi koji obavljaju i znaju obavljati te poslove. Praćenje doznačenih sredstava udrugama i pojedincima je otežano zato jer državni proračun je učinjen po tzv. resornom principu, dakle korisnicima a unutar toga po nekom realnom principu po pojedinim namjenama a nije zapravo sastavljen prema funkcionalnom principu odnosno prema vrstavama rashoda što bi po našem sudu u Klubu HSP-a bilo daleko bolje. Dakle o čemu govorim? Govorim zapravo o onim stavkama državnog proračuna koji su omogućili i koji omogućuju stalno i uvijek da nakon onog prvog vala bogaćenja kroz pretvorbu i privatizaciju gdje se izrodio cijeli jedan bogataški sloj u Hrvatskoj njemu se sada kroz ovakve proračune omogućuje, pridružuje još jedan sloj koji zapravo na lukaviji način i na oko pravno ispravniji način priskrbljuju značajna sredstva i dobro osiguravaju svoje pozicije u društvu. O čemu točno govorim? Za razliku od ovog sloja kojeg sam sada spomenuo građani su prisiljeni zaduživat se i živjeti od svog budućeg rada, odnosno postaju ropski vezani za strane bankarske institucije i poslodavce, te im se na taj način onemogućuje svako potencijalno iskazivanje javnog nezadovoljstva. O čemu zapravo govorim postoje brojni primjeri i u samom ovom izvršenju državnog proračuna, pa ću ih ja nabrojati neke samo po ministarstvima da vidite zapravo o čemu govorimo. Na razdjelu Ministarstva obitelji, branitelja i međugneracijske solidarnost i to u okviru zaštite obitelji, materinstva i mladeži planirana su značajna sredstva za aktivnosti koje prvo nemaju valjanu pravnu osnovu. Provođenje ovih mjera znači provođenje neke nacionalne obiteljske politike koja je smanjivala doplatak za djecu i porodne naknade a istovremeno izmišljala niz aktivnosti kojima su se nastojali zaslijepiti oči javnosti. Princip organiziranja skupova, seminara, prezentacija, analiza nekih pojava i slično, služilo je kao način za transfer pojedinim udrugama bliskim vlasti, te pojedincima putem osobnih i intelektualnih usluga za sudjelovanje u projektima. Također na ovom razdjelu su predviđena neka sredstva kao transfer građanima i kućanstvima, iako rješavanje o pravima i obvezama građana bez zakonskog temelja je zapravo i protuustavno i protuzakonito te čelnik tijela, bilo kojeg tijela nema ovlasti dodjeljivati pojedinačne novčane iznose pojedinim obiteljima ili pojedinim građanima po nekom svom nahođenju. Primjerice na ovom razdjelu planirana su značajna sredstva za bespotrebne aktivnosti humanog naziva ili bez ikakvog stvarnog učinka na poboljšanje položaja obitelji ili pojedinih njenih članova, primjerice. Ako uzmete izvješće možete pogledati po razdjelima. Vijeće za djecu ad hoc tijelo koje je najvažnija stavka su osobne i intelektualne usluge. O čemu je zapravo riječ? O honoraru od nekoliko tisuća kuna članovima za dva sastanka godišnje. Doduše sredstva nisu potrošena. Predviđeni je iznos od 121 tisuće kuna. Afirmacija prava i zaštite djece, predviđeno milijun i 762 tisuće kuna, izvršeno 56 tisuća kuna, dakle negdje oko 0,5% i to samo za tekuće donacije u novcu. Provođenje ili unapređivanje obiteljske politike, također jedno ad hoc tijelo. Predviđeno milijun i 100 tisuća kuna. Izvršeno od toga 194 i to samo za intelektualne i osobne usluge. Praćenje i unapređivanje politike za osobe s invaliditetom, predviđeno 250 tisuća kuna, utrošeno nula. Povjerenstvo Vlade Republike Hrvatske za osobe s invaliditetom, predviđeno 426 milijuna kuna, potrošeno ništa. Povjerenstvo Vlade za prevenciju poremećaja u ponašanju djece i mladih, predviđeno milijun i 827 tisuća kuna, utrošeno ništa. Praćenje i unapređivanje politike za mlade milijun i 200, potrošeno 0,8%. Afirmacija prava i informiranje osoba s invaliditetom, planirano 685 tisuća, potrošeno 5%. Unapređivanje kvalitete obiteljskog života i razvoj obiteljskih usluga planirano 4 milijuna i 400 tisuća kuna, izvršeno 58 tisuća kuna ili ti 0,15%. Poticanje društvene participacije mladih, planirano milijun i 643 tisuća kuna, izvršeno 87. Projekti za višečlane obitelji planirano 2,5 milijuna kuna, izvršeno ništa. O kakvim projektima je riječ? Ukoliko se želi poboljšati položaj višečlanih obitelji, mi nismo ovdje u Saboru vidjeli neki prijedlog Zakona o pravima višečlanih obitelji kojima bi se to reguliralo. Dvanaesto, potpora za programe usmjerene djeci milijun i 570 tisuća kuna, izvršeno ništa. Potpora za programe usmjerene mladima milijun i 100 tisuća kuna, izvršeno ništa. Alimentacijski fond, planirano 20 milijuna kuna, izvršeno ništa itd. itd. Kao posebna uprava unutar ovog ministarstva novoformirana je i Uprava za međugeneracijsku solidarnost, predviđeno je za tu upravu 21 milijun 923 tisuće kuna, dakle 22 milijuna kuna, od čega je izvršeno, slušajte, 38 tisuća. Aktivnosti koje su navedene u okviru te uprave su razvijanje uslužnih djelatnosti za starije te dnevni boravak za starije građane. Također posve je upitno tko zapravo to, o tome odlučuje, da li to izvršna vlast po svom nahođenju poboljšava dnevni boravak za starije građane ili uslužne djelatnosti za starije građane. Naime, također nismo ovdje vidjeli nikakav prijedlog zakona po kojem bi se ta sredstva raspoređivala, nego to je prepušteno očito izvršnoj vlasti i njezinom osobnom nahođenju. Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva, rekla bi ova djeca koja su nas došla ovdje slušati, oni kada bi napisali ovakvo izvješće vjerojatno bi im profesor rekao: "nedovoljan sjedi". Za razdjelu ovog ministarstva naime vidljivo je da sadašnja vlast ne poduzima ništa po pitanju najvažnijih aktivnosti usmjerenih na razvoj domaćeg gospodarstva. Doduše, mora se priznati iskreno ne treba po nekim od ovih razdjela ništa ni poduzimati, jer aktivnosti koje su ovdje bile zamišljene i predstavljaju izradu zapravo, nekih smiješnih studija za koje su predviđeni samo značajni autorski honorari pa je dobro da nisu izvršeni. Primjerice, za poticanje izvoza predviđeno je 8 milijuna 700 tisuća kuna, utrošeno 10 tisuća. Toliko mi potičemo izvozništvo. Za razvoj konkurentnosti i izvozne orijentiranosti Hrvatske industrije predviđeno je milijun 750 tisuća kuna, nije utrošeno ništa. Za poticanje industrijskog razvoja, dakle agencije, predviđeno je milijun i pol tisuća kuna, nije utrošeno ništa. Za utjecaj cijena energenata na gospodarski razvoj i razvoj Republike Hrvatske, zamislite divna li naziva, 400 tisuća kuna i to sve po osnovi intelektualnih i osobnih usluga. Za programe za učinkovito korištenje energije i za programe za projekte korištenje obnovljivih izvora energije sveukupno milijun i 250 tisuća kuna, utrošeno gotovo ništa, samo za neke autorske honorare, a poslovi bi po našem sudu spadali zapravo u redovnu djelatnost ministarstva. Šesto, zanimljivo je iz stavka na razdjelu ovog ministarstva je, pazite, dobro me slušajte, subvencija Brodogradilištu "Viktor Lenac" 9 milijuna 688 tisuća kuna, na svu sreću nije utrošeno ništa. Za nacionalni program za zaštitu potrošača, predviđen milijun kuna. Za reformu energetskog sektora predviđeno 250 tisuća kuna, izvršeno ništa itd. itd., mogli bismo to nabrajati koliko god hoćete. Primjerice za strategiju razvitka energetskog sustava planirano je milijun i 230 tisuća kuna, nije izvršeno ništa. Za prijenos okolišno prihvatljivih tehnologija i to sve za intelektualne i osobne usluge predviđeno 125 tisuća kuna, nije utrošeno ništa. U okviru ovog Ministarstva, dakle gospodarstva, nalaze se i sredstva za mirovine pripadnika bivše JNA, predviđeno godišnje 380 milijuna kuna, a izvršeno negdje oko pola, dakle sve, što je trebalo u pola godine. Za mirovine boraca NOR-a predviđeno 900 milijuna kuna, izvršeno također sve, a usporedbe radi ću vam reći za mirovine boraca NOR-a izdvajaju se sredstva veća nego za sve nezaposlene u Hrvatskoj. Za naknadu naime, nezaposlenima predviđeno je 853 tisuće kuna, dakle 50 milijuna kuna manje nego za borce NOR-a, izvršeno je dakako sve, a za te mirovine ovdje želim reći i to da se izdvajaju sredstva koja su nekoliko puta veća nego sve porodne naknade ili što je možda još zgodniji podatak i za mene svakako fascinantan da se za svakog borca NOR-a izdvaja iz državnog proračuna kao za cijeli razred djece. Za zajedničko ulaganje u zapošljavanje mladih na lokalnoj razini predviđeno 2 milijuna 700 tisuća kuna, nije utrošeno ništa, odnosno samo jedan mali dio predviđen za intelektualne i osobne usluge. Za Fond za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom predviđeno 21 milijun kuna, nije izvršeno ništa. Za obrt i malo i srednje poduzetništvo, da ne govorim. Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i gospodarstva, za opremu za utvrđivanje genetski modificiranih organizama, odnosno onečišćenja sjemena genetski modificiranim organizmima o čemu je bilo puno rasprave i u ovom Saboru i u javnosti, predviđen je 1 milijun kuna, već pogađate nije utrošeno ništa. Za sustav navodnjavanje predviđeno 4 milijuna kuna, nije izvršno ništa. Za vodoopskrbu itd. Zanimljiva je i stavka, pazite, jačanje kapaciteta u području poljoprivrede i prehrambenih proizvoda. Zanimljiva li naziva. Gdje je za intelektualne i osobne usluge predviđeno čak 10 milijuna kuna, a nije izvršeno ništa. Ministarstvo mora, turizma, prometa i veza za sigurnost prometa na cestama o čemu govorimo ovdje 00, 11, dakle neriješen rezultat. Za sigurnost prometa na cestama predviđeno 682 tisuće kuna, nije utrošeno ništa. Za izvršenje inspekcijskih riješenja 800 tisuća kuna, nije utrošeno ništa. Za izgradnju i opremanje interventnih heliodroma na hrvatskim otocima o tome smo govorili ovdje u Zakonu o spašavanju i kriznim stanjima, za izgradnju i opremanje interventnih heliodroma na hrvatskim otocima milijun 860 tisuća kuna, nije izvršeno ništa. I dopustite mi samo još dvije riječi, za održavanje željezničke infrastrukture i regulaciju prometa predviđeno je milijarda 377 milijuna 571 tisuća kuna, a utrošeno je 15%. Za opremanje lučkih kapetanija itd. da ne govorim o tome. Za razvojnu strategiju Hrvatskog turizma i ovdje je netko govorio, predviđeno je 4 milijuna 870 tisuća kuna, a izvršeno je 0,82%. Ministarstvo zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva na svim aktivnostima za zaštitu okoliša i prostornog uređenja predviđeni su sveukupno milijunski iznosi, izvršeni su simbolični iznosi. Itd. Da zaključim, mislim da razumijete o čemu govorim kada naš Klub kaže da se nakon onog prvog bogaćenja kroz pretvorbu i privatizaciju gdje se izrodio cijeli jedan bogataški sloj njemu pridružuje sada još jedan sloj koji na lukaviji način i na oko pravno ispravniji način za razno razne programe koji nemaju nikakve veze s mozgom ili su čak štoviše redovna obveza ministarstava se planiraju ogromna sredstva. Hvala lijepa. Nećemo dakako podržati ovo Izvješće o izvršenju. Osim u slučaju ako ne vidimo u prijedlogu sljedećeg proračuna barem 80% ovih nepotrebnih projekata da su iz njega izišli i da se ne opterećuju građanima sa ogromnim proračunom. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka netočnog navoda. Prvi je gospođa Božica Šolić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Eto, ispravila bih netočni navod, jedan od niza netočnih navoda što je izrekao u svojoj raspravi gospodin Rožić. A ta je, ja ću ga citirati samo u jednoj njegovoj izjavi, "da za višečlane obitelji nije utrošeno ništa kuna". Odnosi se na izvješće za 6 mjeseci samo. Ja ću reći njemu da je to točno, da je za višečlane obitelji utrošeno 714 tisuća i 726 kuna i to za 271 obitelj. Da je u toku natječaj koji je ovih dana i završio rok natječaja za nabavku računala za te višečlane obitelji, a to je cca 500 obitelji. I to je točno gospodine zastupniče. A ovo što ste vi izjavili to nema apsolutno nikakve veze sa izvješćem. Hvala.
Hvala lijepa. Nema mogućnosti poslovničke. Ima mogućnosti kad se podigne povreda Poslovnika. Izvolite gospodine Rožiću.
Gospodine predsjedavajući, ja sam zapravo ispravljen u onom dijelu kojem ja nisam raspravljao, ja sam raspravljao o Izvršenju državnog proračuna za prvih šest mjeseci. A šta se događalo iza prvih 6 mjeseci o tome nisam raspravljao. Prema tome, nemoguće je ispravit moj netočni navod koji se odnosi na vrijeme koje je iza ovog Izvješća o kojem, ovo Izvješće govori, to je pod broj jedan. A pod broj dva ja sam rekao da nije i ne postoji zakon po kojem bi se ta sredstva raspoređivala, nego je to naprosto diskrecijsko pravo u ministarstvu.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Emil Tomljanović, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, evo ja ću se potrudit da apsolutno ne povrijedim Poslovnik, a mislim da ga neću potrudit, jer je uvaženi zastupnik doslovce kazao, odnosno iznio činjenični navod naravno analizirajući stavke o izvršenju proračuna za prvih 6 mjeseci. Citiram kazao je "aktualna vlast ništa ne poduzima za razvoj gospodarstva". Ništa ne poduzima za razvoj gospodarstva, dakle ova vlast po njemu za prvih šest mjeseci ove godine ništa nije poduzela za razvoj gospodarstva u Republici Hrvatskoj. To je notorna neistina, to nije točno, to je dovođenje u kontekst određenih podataka iz izvršenja proračuna i potpuno netočan činjenični, dakle navod, ne radi se o nikakvom mišljenju, gospodin uvaženi zastupnik je to izjavio, a to jednostavno nije točno. Hvala.
Hvala lijepa, idemo dalje. Završili smo raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je gospođa zastupnica Marija Lugarić, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnice Vlade. Rasprava o proračunu ovdje u Hrvatskom saboru a posebno rasprava o Izvršenju proračunskih stavki, a o tome sada riječ, a to je naša odgovornost kao zastupnika i Hrvatskog sabora u cijelini uvijek je i poziv na diskusiju o provedbi zacrtanih planova i ujedno rasprava o izrečenim lijepim riječima obećanja koje samo u proračunu i nigdje drugdje dobivaju svoju utemeljenost i gdje prolaze kao stvarno ozbiljni planovi i ozbiljan rad ili se raskrinkavaju kao samo lijepe riječi, obećanja. Nažalost, ova rasprava o polugodišnjem Izvješću proračuna kasni, što ako znamo da je izvršenje porazno za Vladu to nimalo ne čudi. Ova tema se nekako lijeno vuče po dnevnom redu od početka zasjedanja u rujnu, valjda da se pričeka da vrijeme učini svoje i kako bi se nerad Vlade u prvom polugodištu ove godine umanjivao kak ti boljim rezultatima ove jeseni, a tako nešto slično je istako i ministar Šuker u uvodnom izlaganju. Nažalost, ako pogledamo i izvršenje za prvih 10 mjeseci koje nam je dato u prijedlogu proračuna za iduću godinu vidimo da stavke se te ništa ne mijenjaju, da one koje su neizvršene i ono što se nije radilo se i dalje nije radilo. No, međutim o tome sada ne možemo i ne smijemo diskutirati jer to nije točka dnevnoga reda. No, dobro svašta se obećavalo i jamčilo. Ali ono što ovo Izvješće vrlo zorno pokazuje da se vrlo malo i radilo, a posebno u onom dijelu koji se deklarira kao strateški najvažniji. Mladi, poduzetnštvo, znanost i obrazovanje. Nekoliko dokaza za tu činjenicu. Za prevenciju poremećaja u ponašanju djece i mladih je od planiranih 2,5 milijuna kuna utrošeno 5,5 tisuća kuna ili 0,24%. Praćenje i unapređivanje politike za mlade od milijun i 200 tisuća kuna je utrošena svega 101 tisuća kuna ili 8%. Poticanje društvene participacije mladih utrošeno je 5% sredstava. Potpora za programe za djecu i potpora za programe za mlade sveukupno 2 milijuna i 670 tisuća kuna, ni uložena niti jedna jedina lipa. Unatoč tome što se svakodnevno deklarira kako su nama mladi najvažniji, kako se tu puno nešto čini. Poštovani kolegice i kolege sve ove nule i sav ovaj nered nisu nikakve moje izmišljotine, to nisu nikakve zločeste interpretacije to su citati i službeni podaci Vlade Republike Hrvatske. O ovoj temi posebno što se mladih tiče sam nekoliko puta govorila, drago mi je da su to svi klubovi i zastupnici pojedinačno istiću u svojim raspravama. Nažalost, situacija sudeći temeljem podataka izvršenja za prvih 10. mjeseci nije ništa bolja jer se situacija nerada posve ista. Jedan primjer koji dokazuje da je stvar zaista u tome da se ne želi ništa učiniti. Ovaj natječaj za programe usmjerene mladima to su donacije i financiranje ne vladinih udruga koji se bave društvenom parcipacijom mladih je raspina u 11 mjesecu prošle godine. Rok za donošenje odluka je bio kraj ožujka što se poklapa sa krajem privremenog financiranja. Do konca rujna se nije niti jedna jedina radna skupina Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti nije sastala, niti jedna nevladina udruga nije do dana današnjega dobila jednu lipu a te udruge su trebale funkcionirati i u 2004. godini. Da se htjelo, to se moglo učiniti! Takvih primjera kod mladih imate mnogo. Primjerice što gospođa potpredsjednica Vlade vrlo često iznosi “klubovi mladih”. Klubovi mladih od 1. 3. nisu dobili niti jedne jedine lipe a sredstva koja su imali do 3. mjeseca su iplaćena im još u prošloj godini i oni su dobili ta sredstva koncem rujna, početkom listopada i to tek nakon što su potpisivali peticiju imali javne akcije i na taj način zapravo prisilili ministarstvo da financira klubove mladih. Prema tome, lijepo je govorili, lijepo je pričati, no međutim treb nešto konkretno i raditi. Osim mladih jedna od drugih važnih tema o kojima se vrlo često govori je poduzetništvo. Čak se i na ovom web portalu sada to promovira kao nešto jako dobro, jako novo, no međutim što se radilo. Poticanje poduzetništva početnika nula kuna, poticanje lokalnih projekata razvoja nula kuna, unapređenje sustava kvalitete utrošeno znatnih nula kuna, izobrazba poduzetnika nula kuna, razvoj djelatnosti, poduzetničkih sredstava opet je utrošneo nula kuna, poticanje razvoja i postoječih inkubatora opet nula kuna. Zatim, poticanje poduzetništva mladih opet znakovitih nula kuna. Ono što je zabavno o čemu ćemo raspravljati sutra i idućih dana, sve te stavke posve nestaju sa Proračuna za 2005. godinu, uklapaju se u jednu sumarnu stavku skupa sa poljoprivrednicima uz znatno smanjenim sredstvima. Zaista kaže premijer Sanader u jamstvenoj kartici citiram: “Mi mlade ljude nećemo odvesti u budućnost bez nade!”. Moj komentar toga jamstava obzirom na ono što se radi nula kuna. Nažalost, to nije sve! Kada analiziramo izvršenje proračuna za školstvo opet je sve puno nula, meni je to nešto najstrašnije za ovu zemlju mislim da se možemo složiti i najpogubnije. Ja gotovo da ne mogu vjerojati ali opet ne znam zašto bi Vlada Republike Hrvatske lagala zastupniku Hrvatskom saboru do prvih šest mjeseci, nažalost to je slučaj i do 11. 10. što je ovo privremeno rješenje u proračunu, Prijedlogu proračuna za 2005. nismo potrošili niti jednu jedinu kunu, niti jednu jedinu lipu. Na primjerice, informatizaciju osnovnih i srednjih škola nismo potrošili niti jednu jedinu lipu, na stručno usavršavanje učitelja i nastavnika. Nismo potrošili niti jednu jedinu lipu na opismenjavanje nepismenih. Znamo koliko ova zemlja ima nepismenih, nismo potrošili niti jednu jedinu lipu od planiranih na opremanje škola didaktičkom opremom. Nismo potrošili niti jednu jedinu lipu na učenje drugog stranog jezika, na osposobljavanje na prvo zanimanje i tako dalje i tako dalje. Stavki ima previše da bih ja mogla sve ovdje sada iznjeti. Stavke koje su po indeksima izvršenja znatno manje od poželjnih i očekivanih 50 znatno je više. Kada pogledate te indekse to su sve nekakve desetke, petnaestice i slično. Pa kako onda vjerovati u jamstvima u veće ulaganje u školstvo. Ja moram priznati da ja ne vjerujem pogotovo ako znamo da su te stavke u odnosu na 2003. godinu znatno smanjenje. A sada vidimo a to nam je i Vlada napisala da ono što je i planirano se uopće ne provodi. U tom kontekstvu bilo je i vrlo znaimljivo početkom školske godine slušati najave ministra Primorca da djeca kreću u neku novu, u neku drugačiju školu. Po čemu je ta škola drugačija? Nismo potrošili niti jednu lipu u opremanje škola, iste klupe, ista oprema, niti jednog novog didaktičkog metodičkog materijala.? Je li ta škola možda drugačija po onome što se u školi uči? Nastavni plan i program nismo promijeniti. Katalozi znanja koji su tako bombastično najavljivani ono što je objavljeno početkom 9. mjeseca za tri nastavna predmeta to je i ostalo, ništa dalje nije objavljeno i dalje se zapelo i ne zna se što će se. Po ćemu je ta škola drugačija? Po tome očito što je počela u srijedu. Kada su na Odboru predstavnici Ministarstva, obrazovanja, znanosti i sporta odgovarali na ovakve primjedbe i moje i ostalih kolega i kolegica zastupnika onda su oni rekli, nisu oni mogli ništa raditi jer su morali ustrojiti Ministarstvo, jer su se oni spojili, mislim, ja se pitam što je nama važnije. Ustrojiti ministarstvo ili se pobrinuti da nam učenici, djeca idu u bolju, kvalitetniju školu? Jer ako jedna generacija, smo jedna generacija to je nekoliko stotina tisuća djece bude oštečena time što se mi nešto ustrojavamo i prestrojavamo mislim da će za ovu državu previše biti. To svakako nije dobar način rada Vlade i nije dobar način rada Ministarstva. Zbog svega ovoga što sam navela, iz svega što smo do sada govorili mislim da je prilično jasno argumentirano kako se jedno govori, kako se drugo radi, kako se jedno jamči, drugo izvršava pa stoga ja neću moći podržati osobno ovo Izvješće o izvršenju državnog proračuna. No bilo kako bilo, iskustva ovog Sabor nas uče da većina u ovom domu vrlo nekritično i posve nekritično će dići ruku i za ovo izvješće Vlade Republike Hrvatske a onda valjda pretpostavljam da im je jasno da dižu ruku i za nerad. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na redu je gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Nema je, gubi pravo rasprave. Gospodin Nenad Stazić, također, nema ga, gubi pravo. Gospodin Mato Crkvenac, nema ga, također gubi pravo. Gospodin Zvonimir Mršić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana predstojnico ministarstva. Budući da se radi o jednoj raspravi koja govori o proljetnom snijegu a raspravljamo o tome kako je proljetni snijeg imao utjecaja, odnosno kako vanjski snijeg imao utjecaja na proljetni snijeg a da sutra imamo raspravu o državnom proračunu, ja ću se suzdržati danas od rasprave o Izvršenju državnog proračuna i apeliram na kolege da jednako tako učine, da se koncentriramo na rad u odborima danas a sutra da prionemo raspravi o državnom proračunu jer doista nema nikakvog smisla u 11 mjesecu raspravljati o Izvršenju državnog proračuna u prvih šest mjeseci. Jedino se kao predstavnik jedinice lokalne samouprave pitam što bi se dogodilo pojedinom gradonačelniku ili načelniku da izvršenje svog proračuna, dakle proračuna svoje jedinice lokalne samouprave da na raspravu na istu sjednicu gradskog vijeća kada i proračun za naredno proračunsko razdoblje. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Jelena Pavičić-Vukičević. Izvolite.
Mislim, nakon ovog apela mog kolege bogme i ja se dvoumim da li bi nešto rekla po ovoj temi ili ne, ali evo dopustite da doista vrlo kratko kažem samo par rečenica. Doista osjećamo se vrlo čudno kada raspravljajući o izvršenju proračuna za prvo polugodište 2004. godine zapravo svi nekako u hodnicima u kularima i na sjednicama odbora zapravo raspravljamo i čitamo proračun, prilog proračuna za 2005. godinu što je naravno primjereno ovom dobu godine kao što smo čuli od kolege Mršića. No, osobno smatram da zapravo svakome treba dati šansu da pokaže što i kako zna raditi. I to zapravo svi očekujemo od hrvatske Vlade da nam konačno što i kako zna raditi. To govorim iz razloga što smatram da se proračun za 2004. godinu trebao utemeljiti na realizaciji plana za prethodnu godinu a nakon privremenom računa financiranja iz izborne godine. Analiza stavki sa tom izrazito niskom realizacijom od 0 do 5% upućuje nas na to da je Vlada vrlo nerado plasirala sredstva na sve posebne programe koji se tiču mladih, svih vrsta prevencije dakle od svih vrsta ovisnosti HIV-a, hepatitisa, spolno prenosivih bolesti. Da je nerado plasirala sredstva za poduzetničke inkubatore i centre, programe koji su vršili, trebali vršiti osposobljavanje za osobe sa invaliditetetom, za jačanje regionalne i mjesne samouprave, na informatizaciji, na opremanje škole i tako dalje. Naravno dosta o tim nerealiziranim stavkama već smo čuli i doista zapravo smatram da ne treba zamarati javnost sa uvijek istim nulama. No priđimo zapravo tom problemu sa drugog stajališta tj. tražeći uzroke tako iznimno lošoj realizaciji svih tih programa. Tako smo recimo dobili izvješće sa sjednice Odbora za ravnopravnost spolova u kojoj je predstavnica Vlade tj. predstavnica predlagatelja istaknula, to piše u izvješću, kako nije problem u osiguranju sredstava zato što je proračun likvidan i da nema nikakvih kašnjenja u plaćanju već zapravo da je to isključivo odraz nedostatka projekata. Pa nekako tu zapravo dolazimo u koliziju između svojih argumenata ovisno o potrebama, ovisno o prilici i definitivno je vrijeme da kažemo ako imamo projekte zašto ih ne financiramo, a ako nemamo projekte da vidimo zašto nisu raspisani natječaji za te projekte. A čini se nekako da realizacija slabi i kasni upravo u ovim stvarima koje nisu direktno naslonjene na djelatnost Vlade i ministarstava tj. koje nisu direktno naslonjene na izvršavanje, na recimo obnovu voznih parkova, isplaćivanje plaća i tako dalje. Ja bih u svojoj raspravi htjela se dotaći zapravo još jednog segmenta. U Ministarstvu znanosti, obrazovanja i sporta, recimo za pohvaliti je da je realizacija stavke obrazovanja djece hrvatskih građana u inozemstvu realizirana sa 46%, ali je isto tako je za očekivati da se s istim tim postavkama realizira i obrazovanje unutar Hrvatske i to unutar svih segmenata. Tako recimo ako radimo analizu kod dogradnje i izgradnje, rekonstrukcija zgrada, športskih dvorana, različitih terena, komunalne infrastrukture koje se tiču, koje se direktno naslanjaju na objekte predškolskog, školskog, ovih investicija zapravo možemo vidjeti da je realizacija svih tih investicija oko 36%. Mislim da je to doista, doista porazno upravo iz razloga što se radi o velikim svotama. Tu se ne radi o 15 tisuća kuna pa da kažemo realizacija je nula. Radi se o vrlo velikim svotama, radi se o milijunima kuna. Ako je u planu bilo 96 milijuna kuna, nažalost realizirano je svega 34. To se može vidjeti ukoliko se radi ta detaljna analiza. I naposljetku mislim da kada bi neki građanin kojeg bismo pozvali, koji sad upravo šeće možda po Markovom trgu, kojeg bismo pozvali da dođe vidjeti ovo izvršenje proračuna, mislim da bi se on s pravom pitao u kojem smjeru ide Hrvatska, zašto Hrvatska nije iskoristila, zašto nije realizirala ona sredstva koja su ponuđeni od strane Svjetske banke i drugih fondova, razvojnih fondova? Zašto Hrvatska jako malo radi na području ekologije, zašto tako malo radi na području zapošljavanja i to naravno upravo sve na onim stavkama koji su određeni proračunom i za koje je Vlada na neki način i dala garanciju da će ih izvršiti. Ja se kao optimista naravno nadam da će izvršenje za drugo polugodište biti puno bolje. Na kraju krajeva bez obzira tko je u opoziciji, a tko je na vlasti mislim da je svima u interesu da programi koji se usvoje i ugledaju svoje svjetlo dana. Hvala.
Hvala vama kolegice. Sljedeća je na redu zastupnica Jagoda Martić. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice, predstavnice Vlade, kolegice i kolege! Klub SDP-a je u više navrata upozoravao i ukazivao na činjenicu da ova Vlada nema osmišljenu ekonomsku politiku, nema jasnu gospodarsku viziju razvoja. Što vrijeme od početka mandata ove Vlade više prolazi ove naše tvrdnje postaju i sve očitije. Bez obzira što se Vlada hvali pozitivnim pokazateljima gospodarskog rasta, činjenica je da statistika bilježi usporavanje i negativni rast, negativni trend gospodarskih kretanja. Na primjer podaci za grad Zagreb pokazatelji su sljedeći. U lipnju 2004. godine je indeks industrijske proizvodnje u odnosu na lipanj 2003. iznosio 94,6 odnosno 5,4% manje. Broj nezaposlenih u lipnju 2003. je se smanjio za 22% u odnosu na lipanj 2002. godine. Ali je u lipnju 2004. svega 6% manji nego u 2003. Osim toga po završetku turističke sezone i sezone građevinskih radova za očekivati je ozbiljan rast nezaposlenosti. A s druge strane je činjenica da je ova Vlada zaustavila sve projekte koji su vodili ka zapošljavanju. Pa tako u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva u planu izvršenja po aktivnostima imamo sljedeću situaciju: poticanje poduzetništva žena od planiranih milijun i 500 tisuća kuna realizirano je nula. Ista situacija je kod stavke poticanja poduzetništva kod poduzetnika početnika, izvršenje je nula. Fond za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom, izvršenje je također nula kuna. To da Vlada nema jasnu viziju razvoja ove zemlje i da postoji poprilično nesnalaženje u radu Vlade i pojedinih ministarstava, pokazuju i mnoge stavke izvršenja do 30.6.2004. godine koje su nula kuna. Prema tome mala je vjerojatnost da će se planirani projekti do kraja godine uspjeti i realizirati. Ako se predviđena sredstva u ovoj godini ne utroše za realizaciju određenih programa onda je za pretpostaviti da će se ti programi u proračunu za 2005. godinu ugasiti ili će predviđena sredstva biti znatno manja. Ova Vlada je na početku svog mandata izražavala veliku brigu za mlade, za obitelj, za osobe starije životne dobi. Ovo izvršenje proračuna koje je pred nama pokazuje da je ta briga ipak bila samo deklarativna. Neću sad zamarati svih nas ovdje skupa i javnost sa svim onim brojkama odnosno stavkama izvršenja nula ili svega nekoliko postotaka jer smo o tome već danas dosta čuli. Prema tome toliko o brizi Vlade za mlade, obitelj i osobe starije životne dobi. Nadalje svi programi koji su usmjereni prema prevenciji odnosno prema svim oblicima prevencije. Znači prevenciji ovisnosti, tu mislim i na ovisnost o raznim vrstama opojnih droga i na prevenciju alkoholizma, nisu realizirani pa tako imamo sljedeće stavke detoks liječenja ovisnika, izvršenje nula kuna, izobrazbu i osposobljavanje zdravstvenih djelatnika i suradnika na prevenciji ovisnosti, liječenju i rehabilitaciji ovisnika od planiranih 85 tisuća kuna potrošeno je nula. Liječenje i rehabilitacija liječenih alkoholičara, izvršenje je svega 11,67%. I tako dalje. A mislim da nas nije potrebno svih skupa ovdje posjećati koliki je problem u današnje vrijeme svih društava pa tako nažalost i našeg društva, problem širenja ovisnosti, problem droge i suzbijanje te pošasti. Još jednom napominjem da projekti na koji se na koje se sredstva ne utroše u ovoj godini ili ako se utroše u znanto manjem od predviđenog u proračunu za 2005. vjerojatno više neće niti biti planirani. A to ćemo i vidjeti kada budemo razgovarali sutra o proračunu. Zanimljivi su i preventivni programi i njihovo izvršenje za prvih 6 mjesci, pa je tako za očuvanje unapređenja reprodukcijskog zdravlja mladih od planiranih 20 tisuća potroševno svega 0 kuna. Znači od tako malog iznosa nije potrošeno ništa, očuvanju unapređenja reprodukcijskog zdravlja žena izvršenje ne 0 kuna, prevencija i rano otkrivanje raka dojke od predviđenih 180 tisuća potrošeno je svega 2,82%. Prevencija malignih boleesti izvršenje 0 kuna, i tako dalje, edukacija za izvoditelje programa i radna grupa za praćenje HIVa potrošeno ne 0 kuna. Povećanje pristuap dobrovoljnom testiranju i konzultaijama o HIVu od planiranih milion 158 tisuća 652 kune, potrošeno je 0 kuna. Psihosocijalna pomoć obiteljima od HIVa potreošeno je 0 kuna. I tako dalje. Mislim da ne treba napominjati koliko je prevencijabitna ako želimo razvijati zdravo društvo, i ako želimo raditi na očuvanju zdravlja građana. Najskuplji zdravstveni sustav je onaj u kojem se štedi na prevenciji. Mislim da opravdanaj ili isprike tipa ovo je bilo najprije prva 3 mjeseca privremeno financiranje, znači proračun je praktički funkcionirao do kraja 6 mjeseca svega 3 mjeseca. Mislim da to nisu sprihvatljiva opravdanja. Jer svi ovi programi i projekti su an neki način već bili oni su funkcionirali znači oni su jednostavno zaustavljeni. Da je to tako recimo evo jedan podatak npr. provedba sanitarnog nadzora u cilju službene kontrole za prvih 6 mjeseci je izvršenje čak 75,16% znači 2 trećine predviđenih sredstava su utrošene. A radi se o jednom programu odnosno projektu i poslovima koji normalno funkcioniraju. Znači prema tome nema opravdanja da je ovaj proračun bio na snazi svega 3 mjeseca. Mogala bih ovakve i slične situacije iz materijala koji je pred nama nabrajati dalje. Ali nema potrebe. Mislim da je ovo bilo sasvim dovoljno da se pokaže kako ova Vlada misli pokrenuti Hrvatsku. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolegice. Imamo ispravke netočnnih navoda. Prvi se javio zastupnik Tomljanović izvolite.
Gospođo potpredsjednice ispravit ću samo jedan od nizu netočnih navoda a koji ocrtava ton i karatker rasprave koju smo imali sada prilike čuti u odnosu na Vladu i na ono sve što je izrečeno u odnosu na Vladu. Citiram, činjenični navod.A sve u smislu komentiranja izvršenaj proračuna za prvih 6 mjeseci ove godine. "Ova Vlada zaustavila je sve programe koji idu smanjenju stope nazaposlenosti." Gospođo draga vi ste sto izjavili pred hrvatskom javnošću to je notorna neistina. I čak ni onaj podatak kojeg ste citirali iz ovih prvih 6 mjeseci o izvršenju proračuna se ćak i ne može u ovom kontekstu kako ste vi to kazali i prokomentirali navoditi. Zbog neistine ja to govorim, to jednostavno nije točno. ako ni zbog čega drugoga, onda to i nisu samo jedini ili programi Vlade usmjerni ka smanjenju stope nezaposlnosti, a i sami pročitajte materijale pa vidite što se dešava sa stopom nezaposlenosti u cijeloj 2004. godini u odnosu na 2003. godinu Dakle to je aposlutna neistina. Hvala.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Sljedeći je na radu zastupnik Markovinović. Izvolite.
Hvala gospođo dopredsjednice. Naime ono što je što je učestalo, što stalno ponavljam krvi navod, Vlada nema jasnih vizija razvoja. Mislim da je to na temelju ovih 6 mjeseci vrlo nekorektno, jer činjenica da se ova Vlada drži stavki koje su u proračunu za razliku od prošle Vlade koja je trkošila kao je koji ministar htio. Prema tome mislim da ukoliko se ovo ponovi, imat ćete potpuno pravo ukoliko se ovo ponovi na kraju godine. Ove sve skupa. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći je na redu za ispravak zastupnik Bekavac. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, ispravio bih netočan navod kolegice Matić kojaje kazala da Vlada ne potiče zapošljavanje. Što je neistina. Jer Vlada potiče zapošljavanje, a kao dokaz je činjenica da je prvi puta pad zaposlenih ispod 30 000 što je zasigurno rezultat rada nove hrvatske Vlade. Hvala.
Hvala lijepa. MOžemo dalje sa pojedinačno raspravom. Sada je na redu zastupnica Ljubica Lalić, izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege zastupnici. Kako se iz proračuna za narednu godinu može iščitavati politika koja će se njime provoditi, tako se izvršavanje proračuna može vidjeti dali se i kako ta politika provodi. Raspravljajući o proračunu iskazala sam svoje negativno mišljenje ne samo o njemu nego i o politici koja se njime provodi. Ovo izvješće o izvršenje proračuna potvrđuje ispravnost i osnovanost moga promišljenja i dokazuje da je politika koja vodi Hrvatsku još gora nego što se dalo kod proračuna naslutiti. Iz matrijala koji su pred nama evidentno je da od obećanja Pokrenut ćemo Hrvatsku nema ništa, ukoliko se nije mislilo na pokretanja unazad. Hrvatska se može pokrenuti samo ako se gospodarski pokrene ako dođe do povećanja proizvodnje i novoga zapošljavanja. Kako je to primarni interes svake države država planira sredstva kojima će poticati da do toga dođe. Tako i u našem proračunu za državne potpore za sanaciju, restrukturiranje planirano 22,497 milijuna kuna . Što s obzirom na teškoće u kojima se gospodarski subjekti nalaze nije puno ali od toga malo izvršeno je nula. TA nula slikovito pokazuje interese države za gospodarski razvitak. Pri tome imamo na umu da je država još vlasnik trgovačkih društava koja imaju potencijale i perspektivu uz interventno otklanjanje ne tako ozbiljnih problema. I dok smo čini se, prividno zabrinuti povećanjem uvoza i dok se deklarativno zalažemo za povećanje izvoza, jer stručnjaci kažu da će se jedino povećanjem izvoza smanjiti dug prema inozemstvu, ministarstvo gospodarstva planirano je poticanje izvoza sa 8,717 milijuna kuna. Od toga je potrošeno samo 10 tisuća 618 kuna. I to za usluge promidžbe, informiranja, dok za subvencije trgovačkim društvima nije uloženo ništa. Eto to je slika stvarne volje Vlade Republike Hrvatske da se potiče izvoz. No tu nije kraj. Za razvoj konkuretnosti izvozne orijentiranosti Hrvatske planirano je svega milijun 750 tisuća što je premalo, ali i od toga premalo uloženo je nula. U segmentu obrtništva, maloga i srednjeg poduzetništva, stanje je slično pa je od planiranih 165 odnosno skoro 166 milijuna kuna ulaganja u razvoj obrtništva, potrošeno svega 18 milijuna kuna, ili 10,81% od planiranih sredstava. Iako je prošlih godina ulaganje u razvoj upravo ovoga segmenta gospodarstva dalo odlične rezutlate, sadašnje Ministarstvo gospodarstva očito zaustavlja taj pozitivni proces. Ne nudeći neki uspješniji. NO tome ministarstvo koje je ujedno nadležno i za rad, nije periferan, samo razvoj gospodarstva nego i osobe sa invalidetom kao i zaštita potrošača. Za fond za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom planirano je 21 milijun kuna uloženo je nula. Najveći dio preciznije, 18 skoro 19 milijuna planirano je za financiranje i sufinanciranje programa profesionalne rehabilitacije i zapošljavanje osoba s invaliditetom, a od toga uloženo je 0. Da ništa drugačiji odnos nije niti prema mladima, pokazuje stavka - zajedničko ulaganje u zapošljavanje mladih na lokalnoj razini, planirano 2,7 milijuna kuna, uloženo 0. Unatoč činjenici da je ovaj Sabor donio Zakon o zaštiti potrošača kojim je država preuzela obvezu zaštite svih građana kao potrošača od planiranih za nacionalni program za zaštitu potrošača svega je potrošeno 50.000 i to na ime tekuće donacije u novcu, vjerojatno nekoj udruzi kako ne bi progovorila da su u Hrvatskooj potrošači samo formalno zaštićeni,a donoseni zakon je čista farizejština na putu približavanja Europskoj uniji. Želimo li u Europu, moramo se ponašati kao ona, a ne na principu, papir svašta trpi pa donositi zakon koji se neće provoditi. Osnovanosti takvog zaključka doprinosi i daje i stavka - jačanje sposobnosti na području zaštite potrošača od planiranih 6 i po milijuna kuna uloženo je 0. Prema materijalima koje je naprvila i nama prezentirala Vlada, ništa uspješnije nije niti Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti koje je potpuno zakazalo u zaštiti obitelji, materinstva i mladeži. Nasuprot silnoj patetici pred TV ekranima i novinskim stranicama, stvarnost izgleda drugačije. Stavka - unapređenje kvalitete obiteljskog života i razvoj obiteljskih usluga od planiranih 4,4 milijuna kuna, uloženo je svega 58.000 i to na donacije vjerojatno nekoj udruzi. Za projekte za višečlane obitelji od planiranih 2 i po milijuna kuna uloženo je 0, a za zaštitu zlostavljanih u obitelji, od planiranih milijun i 300 uloženo je svega 4.000 i to na donacije, vjerojatno nekoj udruzi. Ništa bolji odnos nije ni prema mladima, a niti prema osobama s invaliditetom, gdje je također od planiranih sredstava uloženo 0 ili neki simbolični iznos. Uprava za međugeneracijsku solidarnost u obitelji, u Ministarstvu obitelji za dnevni boravak za starije građane od 13 milijuna kuna planiranog, ništa nije uloženo, za razvijanje uslužnih djelatnosti starijim osobama od planiranih 7 milijuna kuna uloženo je svega 27.000, a jedino što je trošeno u toj upravi su plaće dužnosnika na čelu uprave koji je očito sam sebi svrha. Sve to dokazuje da ova Vlada nema jasnu viziju niti gospodarskog razvitka, niti odgovarajuće politike prema obitelji kao stožeru društva, te je posebno bezosjećajna prema mladima, osobama s invaliditetom, te prema evidentnom rastu nasilja ne samo u obitelji nego i u školi. Kako sam proračun promatrala sa aspekta izborne jedinice, odnosno regije iz koje dolazim, s tog aspekta želim promatrati i njegovo izvršenje. Tada sam rekla da Slavonija dan usvajanja proračuna može proglasiti danom žalosti jer je protuslavonski. Da je to tako, dokazuje i ovo izvješće. Tako je primjerice Fond za regionalni razvoj u pet slavonskih županija trebao uložiti 33 milijuna kuna, od čega 26 i po milijuna bespovratno. Uloženo je 0 kuna. No, tu nije kraj. U Ministarstvu poljoprivrede za projekte, vodovod istočne Slavonije, slavonske Podravine, vodoopskrbni sustav Valpovo, vodoodvodni sustav Beli Manastir i Slatina, izgradnja akumulacija, koritnjak u slivu rijeke Vuke, uređenja sliva Karašice od planiranih 21 milijun kuna utrošeno je za 6 mjeseci 0. Za onakvu pomopozno najavljeno osnivanje Agencije za hranu i to u OSijeku od planiranih 2 i po milijuna kuna za 6 mjeseci uloženo je 0, što jasno govori koji značaj Vlada pridaje projektu za koje je Slavonce uvjeravala da im sa Agencijom dolazi Mesija, spasitelj. Valjda je sada i Slavoncima jasno da ni Vlada Agenciju ne smatra spasiteljem Slavonije, pa im je umjesto daljnjeg zamazivanja očiju, dala samo figu za 6 mjeseci. Ali nije to jedina figa. Kao strateški projekt Slavonije najavljen je sustav navodnjavanja. Svi, fino je zvučalo nakon prošlogodišnje katastrofalne suše, kako se bog pobrinuo da u proljeće i rano ljeto, Slavonija bude dobro natopljena, čak i previše, pa je projekt pao u zaborav, pa je tako u situaciji sustav navodnjavanja od planiranih 4 milijuna kuna uloženo 0, a u stavci navodnjavanje od planiranih 6 milijuna uloženo je 0. S ovih nekoliko primjera nisu iscrpljene sve fige koje smo dobili. Umijeće i sposobnost za vođenje agrarne politike i odnos prema selu oslikavaju stavke ruralni razvitak, potpora dohotku nekomercijalnim poljoprivrednicima. Od planiranih 70 milijuna kuna uloženo je 0. Unatoč ispravno konstatiranom nedostatku rashodnih kapaciteta za čuvanje voća i povrća iz domaće proizvodnje, od planiranih 3.850.000 kuna uloženo je bijednih 700.000. NIšta nisu bolje prošli ni stočari. Suprotno najavama intenzivnog razvoja stočarstva donošenjem nekih famoznih kvota potpore u stočarstvu u odnosu na 2003. godinu potpore se smanjuju napola. Takoće 158.000 mliječnih krava za koje je u 2003. godini isplaćeno potpora u iznosu od 139 i po milijuna kuna, ove godine bit će isplaćeno 70 milijuna kuna i tako redom. Na takav način ne stimulira se stočarska proizvodnja, niti se tako ratari i stočari ne približavaju Eurpskoj uniji. Na temelju iznešenog podatka tek manjeg dijela iz obilja istih ili sličnih primjera izvršenja proračuna, što reći o Vladi čiji rad i sposobnosti oslikava upravo izvršenje proračuna? Možemo reći da je bezidejna, nesposobna, da nema viziju gospodarskog razvitka države, da ne vodi politiku ujednačenog razvitka regija kao pretpostavke općeg razvoja države, da je nesposobna provoditi politiku zaštite obitelji i obiteljskih vrijednosti, da su pojedine strukture kao što su osobe s invaliditetom, mladi, potrošači i stari na margini Vladinog interesa. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Imamo ispravke netočnih navoda. Prva se javila zastupnica BOžica Šolić. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Evo u nizu netočnih navoda koje je zastupnica Lalić iznijela u svom izlaganju, osvrnut ću se samo na jedan netočni navod od tih svih navoda krivih. Citiram netočan navod gospođe Lalić: "Politika ove Vlade još je gora nego što sam mogla naslutiti". To nije točno, gospođo zastupnice. To vi zasigurno i sami znate da to nije točno, a ja ću sada činjenično stanje sposobnosti ove Vlade iznijeti, a to je: Točno je da je ova Vlada ove godine postigla najbolji financijski rezultat u turizmu od kada postoji turizam u Republici Hrvatskoj i na Jadranu, smanjena je nezaposlenost, i to je pokretanje gospodarstva što vi osporavate, smanjen je rast uvoza, a istovremeno je povećan izvoz. Ova VLada ima itekako viziju i sposobnost za razvoj Republike Hrvatske i to će se zasigurno pokazati na radost svih građana, za razliku od vas i sličnih vama. Hvala lijepo.
Hvala lijepo, kolegice. Ja ću vas zamoliti da ne vrijeđamo jedni druge, ali vam moram reći da ste teško mogli ispravak izreći sa rečenicom u kojoj kolegica kaže nešto o svom mišljenju. Vi ne možete ispraviti mišljenje. Možete ispraviti podatke pa vas lijepo molim da idemo dalje, a vas kolege i kolegice da ne dobacujete iz klupa. Imamo povredu Poslovnika. Zastupnica Lalić, izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa povrijeđen je članak 209. jer kolegica zastupnica nije ispravljala navod nego je ispravljala mišljenje. Moje mišljenje se isključivo temeljilo na podacima koje sadrže materijali koje je napisala Vlada i sve što sam iznosila, nisam koristila te podatke ni otkud drugo nego upravo iz Izvješća koje je pred nama, koje je nama na klupama. Pa kad se već ide na ispravak krivih navoda, bilo bi dobro da kolege prije toga pročitaju upravo te podatke i na temelju tih podataka donose sud, a ne rukovode se politikom tipa "ki bi, da bi". Vidjet ćemo, kolegice, a o našem doprinosu će vjerojatno suditi, vjerojatno će suditi birači kao ...
Kolegice, hvala lijepo.
... kao i onda kad su sudili da ... [[Govornica isključena, ne čuje se.]]
Hvala vam lijepo, kolegice. Osim što ste se pozvali na članak 209. koji je vrlo sporan u ovom slučaju mislim da doista već idemo na vrijeđanje zastupnika pa vas ja lijepo molim kad se javljate za raspravu, i jedna i druga strana, da ne vrijeđamo jedni druge nego da pokušamo sukobiti se mišljenjima. Sljedeći ispravak netočnog navoda, zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. U nizu netočnih navoda i očite neupućenosti u rad hrvatske Vlade moram ispraviti nekoliko netočnih navoda. Prvo, da je konkretno Ministarstvo obitelji potpuno zakazalo u brizi za obitelj, mladež, itd. To je potpuno neistinito jer je u tijeku stvarna realizacija svih projekata koji su u ovom Proračunu i njihovu realizaciju ćete vidjeti do kraja godine. Što se tiče toga da Vlada po vama nema vizije gospodarskog razvoja. To je također potpuno netočno jer Vlada ima vrlo jasnu viziju gospodarskog razvoja čiji rezultati su već danas vidljivi iz statističkih pokazatelja. Statistički pokazatelj da je nezaposlenost pala ispod 300 tisuća nezaposlenih. Da je pokrivenost uvoza izvozom prešla granicu od 50% što je značajan statistički pokazatelj. I treći netočan navod nikakve fige nismo dijelili seljacima već smo im dodijelili konkretno 800 milijuna kuna koje ste im vi dužni bili u prošloj godini isplatiti pa im niste isplatili. To smo im isplatili na početku ove godine, a da ne govorimo o žetvi, itd., i svemu ostalome što je napravljeno.
Hvala lijepo, kolega Matušić. Kolegica Lalić se ponovo javlja za povredu Poslovnika. Molim vas članak, stavak.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Upravo ista povreda Poslovnika i to stavak 9., 209. članka ...
Oprostite, stavak?
Stavak 2. članka 209. jer se nije kolega ograničio na navod nego na mišljenje. A što se tiče, kolega, seljaka mi smo seljacima isplatili 400 milijuna kuna naknade od elementarnih nepogoda ... [[Govornica isključena, ne čuje se.]] u 5. mjesecu smo im isplatili žetvu iz 99. godine. Prestanite se bavit politikantstvom, a što se tiče uspješnosti ministarstava, imate pravo. Ovo je izvršenje Proračuna za 6 mjeseci, ali na svu sreću imamo sutra Proračun za 2005.godinu pa će se usklađivanje sa 2004. godinom pokazat da su moji navodi itekako bili ...
Ja vas lijepo molim da ne dobacujete. Ja mislim da ovdje svaki zastupnik zapravo govori o sebi. Počeli ste doista ići sa ispravcima navoda koji to nisu, a isto tako i sa povredama Poslovnika koji to definitivno nisu, iznosite svoje rasprave i mišljenja pod članak. Jasno je da je teško svaki puta odrediti, trebalo bi doista inzistirati na doslovnom govoru, što ja neću jer doista bi htjela da rasprava teče kvalitetno, da možete iznositi svoja mišljenja. Ali vas još jednom pozivam, kolege i kolegice, držite se Poslovnika i držite se govora kakav priliči Hrvatskom saboru. Hvala lijepo. Idemo sa povredom Poslovnika. Izvolite, kolega Tomljanoviću.
Gospođo potpredsjednice, povrijeđen je Poslovnik već drugi puta i to uzastopce ...
Članak, molim vas.
Pomalo.
Pomalo, da.
Da, pomalo. Povrijeđeni su svi oni članci od 209. u prvom redu koji reguliraju institut povrede Poslovnika. Jer uvažena zastupnica pod ovom pločicom, dakle, povreda Poslovnika uopće u ovoj konkretnoj situaciji vi niste niti ukazali niti je povrijeđen Poslovnik već uporno replicirate. I ako se u prvom slučaju radilo o nekakvom mišljenju, u slučaju kolege se nije radilo o mišljenju već ispravljanju vašeg netočnog činjeničnog navoda. Mislim, gospođo potpredsjednice, ovo je već drugi put uzastopce. Radi se zapravo o replici na ispravak netočnog navoda, ako se i stalno se ponavlja da se zlorabi ispravak netočnog navoda, ovo je primjer od kolegice Lalić kako se zlorabi i zloupotrebljava institut povrede Poslovnika. Hvala.
Hvala lijepo, mogu se složiti jednim dijelom s vama. Idemo sa ispravcima netočnog navoda, zastupnica Ivana Roksandić. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa evo u čitavom nizu netočnih navoda ispravila bi one koje su i kolege istakli. Gospođa Lalić je rekla da je ova Vlada bezosjećajna prema mladima, osobama s invalidima, da su oni stavljeni na marginu. No ova Vlada uopće nije bezosjećajna prema mladima. Ova Vlada je pokrenula čitav niz projekata za mlade, pokrenula je čitav niz savjetovališta za brak, obitelj i mlade, ali podsjećam da je ovo Proračun za 6 mjeseci, odnosno ustvari za 3 mjeseca ove Vlade. A da bi se nešto pokrenulo potrebno je vrijeme. Zato, vjerujte, ova Vlada će izvršiti kompletan svoj program.
Hvala lijepo, kolegice. Imamo još jedan ispravak netočnog navoda. Zastupnica Marija Bajt. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice. Naime, poštovana kolegica Ljubica Lalić u nizu netočnih navoda u kojima je govorila i progovorila i netolerancija u ovom Hrvatskom saboru, rekla je između ostalog da gospodarska i politička situacija je katastrofalna, itd., argumentirajući svoje navode. Međutim, radi se o tome, ispravljam navod, "Izvješće koje je pred nama je za prvo polugodište 2004. godine". Svi dobro znamo pa i kolegica Lalić da se radilo o privremenom financiranju prva 3 mjeseca do ožujka i da mi ustvari raspravljamo o 3 mjeseca, a koriste se navodi za cijelu godinu. Pa samo ću podsjetiti kolegice Lalić u ispravljanju netočnog navoda da samo Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva gdje je bio resorni ministar iz kolegičine stranke je vraćeno samo za 2003. preko milijarda kuna za mlijeko, stočarsku proizvodnju, ribarstvo i biljnu proizvodnju. Da je išao interventan otkup viška utovljene junadi i svinja, da je program podizanja nasada, vinograda, voćnjaka i maslinika, da je jedinstven registar domaćih životinja, da je organizirana žetva i otkup pšenice za 2004. godinu, a o Ministarstvu za obitelj zaista je netočno što kolegica govori jer imamo pokrenute programe za višečlane obitelji, za mlade i za djecu, a samo za djecu i mladež je 7 milijuna 975 tisuća kuna dano ove godine. Hvala.
Hvala lijepo, kolegice. Izvolite, kolegice Lalić. Ponovno povreda Poslovnika. To su izgleda nove metode javljanja za riječ. Izvolite.
Pa meni je žao gospođo predsjednice, što jedino mene upozoravate navodno na nekorektno ponašanje. U svim ovim ispravcima netočnih navoda, zapravo nije bilo netočnih navoda i vi to jako dobro znate i znate da ste time prekršili i članak 210. i članak 214., no to nije bitno. Ja samo želim reći da gospođi kolegici uvaženoj Bajt, niste oduzeli riječ jer kolegica Bajt sama sebe je demantirala, ovo je točka dnevnog reda Izvršenje proračuna za prvih 6 mjeseci. Ja sam o tome govorila, koristila podatke koje je Vlada dala, a što će biti do kraja godine možemo sutra o tome razgovarati ali slika se neće promijenili.
Hvala lijepo kolegice i kolege mislim da je najpametnije da idemo dalje. Sljedeći na redu je zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Moram reći da je svaki proračun politički dokument kojim se legitimira svaka Vlada i parlamentarna većina što želi napraviti. Moram reći evo ja ću biti malo drugačiji nego što su bili moji kolega, ajde ova Vlada ima viziju i po mom mišljenju ona ima krivu viziju. Ova Vlada jest sposobna samo što to ne pokazuje izvršenjem proračuna. Znači, idemo od nekoliko teza i nekoliko brojki, odmah ću govoriti da neću govoriti samo, da mi ne bi odmah replicirali ili ispravljali moje navode neki od kolega, koji tvrde kako je to početak godine, prvih 6 mjeseci, ovo što ću ja govoriti na žalost svih nas odnosi se do sredine ovoga mjeseca da imamo izvršenje 0 na pojedinim pozicijama. Svi smo svjesni da imamo veliki broj invalida koji rade koji trebaju profesionalnu rehabilitaciju i koji se trebaju na neki način zaposliti, moram reći da je uistinu sramotno da od predviđenih 9 miljuna kuna do dana današnjega nije potrošena niti jedna kuna. Ja mislim da bi bilo jako pristojno barem da su pojedini ministri ili predstavnici pojedinih ministarstava da nam objasne koji su to razlozi, zašto je to tako. Ja mogu prihvatiti za prvih 6 mjeseci o čemu raspravljamo. Nepuna tri mjeseca smo imali privremeno financiranje, međutim, ionako je Vlada kada je dolazila sa svojom većinom rekla kako ima gotove programe i kako će odmah bez problema ući u suštinu problema. Na žalost, imamo znači prvih 6 mjeseci gdje, poticanje rada stukovnih škola, svi se kunemo kako treba nešto učiniti za mlade, svjesni smo kako nam obrtništvo i malo i srednje poduzetništvo vapi za kadrovima, stručnima, školovanima, a isto vrijeme za poticanje rada strukovnih škola izvršenje 0 kuna. Za poticanje isto tako lokalnih projekata razvoja, izvršenje 0 kuna, hoće li to reći da lokalne zajednice nisu kandidirale projekte, naprotiv jesu, samo kada se nešto kandidira jednostavno se govori nema novca ili se govori ne znamo kada ćemo to razrješiti kada ćemo dati novce. Razvoj djelatnosti poduzetničkih centara. I u Varaždinskoj županiji između ostaloga postoji jedan poduzetnički centar, vidimo izvršenje od 7 milijuna kuna, na žalost do dana današnjega izvršenje 0. Ja bih volio čuti koji su to razlozi da ti novci nisu potrošeni. Dolazimo već do kraja godine, još uvijek novci nisu potrošeni. Ista stvar je sa poticanjem razvoja poduzetničkih inkubatora. Imamo čitav niz općina i gradova u Varaždinskoj župniji koji kandidiraju za ta sredstva na žalost, očito da netko ne želi ili ne može ili ne zna dati novce da lokalne zajednice potroše taj novac za razvoj. Ja bih molio objašnjenje koji su razlozi da za planove i programe majstorskih ispita do danas, unatoč tome što kunemo u razvoj obrtništva zašto do dana današnjega nije potrošeno niti jedna kuna, niti jedna lipa. Govorimo puno o mladima pa za poticanje poduzetništva mladih i onih sitnih malih milijun kuna do dana današnjega nisu potrošeni. Mislim da ne trebamo govoriti da nam obrtničke radionice trebaju biti kvalitetnije da omoguće naukovanje učenika međutim i za njih je do dana današnjega potrošeno, gle čuda, 0 kuna. Moram reći da me posebno smeta što u poljoprivredi u određenim dijelovima do dana današnjega nije potrošena ništa novca. Znači razumijem za prvih 6 mjeseci dogodilo se to i to, raspravljamo o prvih 6 mjeseci, međutim, isto tako ja upozoravam do dana današnjeg, stavke o kojima govorim još uvijek nije potorošeno ništa. Primjerice, projekt izgradnje ribarske veletržnice. I sami znamo u kakvom nam je stanju ribarstvo i stalno se žalimo da ribarstvo kao djelatnost unutar poljoprivrede zaostaje a jednostavno da ne mogu plasirati ribu, da često puta se baca riba, unatoč svim poteškoćama još uvijek Ministarstvo nije potrošilo ni tih mizernih milijun kuna da bi se ostvario projekt ribarske veletržnice, slično i sa uzgojno selekcijskim radom u aqua kulturi. Ja bih volio čuti koje je objašnjenje da toga nema, slično je u edukaciji o poljoprivredi i ribarstvo kao, isto tako izgleda u našoj poljoprivredi nema zainteresiranih za edukaciju za, da se razvijaju, da na taj način unaprijede hrvatsku poljoprivredu. Slična je stvar i sa sufinanciranjem izgradnje zgrade hrvatskog veterinarskog instituta. Ponovno smo na neki način dobili informacije zaraznih bolesti, trihineloze, svega ostaloga što se događa u Hrvatskoj, očito je da bi veterinarski institut trebao biti nositelj svih aktivnosti uz državni inspektorat i sve ostalo da do takvih incidentnih situacija ne dolazi, međutim, do dana današnjega ništo od novca potrošeno nije. Kunemo se kako nećemo genetski modificiranu hranu, međutim, oprema za utvrđivanje GMO-a u sjemenu a znamo da smo imali aferu s kukuruzom do dana današnjega niti jedne kune od predviđenih milijun kuna nije potrošeno. Svi pričamo, jedan od značajnih projekata hrvatske vlade koji je barem rečeno je program navodnjavanja. Sustav za navodnjavanje od predviđena 4 milijuna kuna do dana današnjega nije potrošeno ni lipe. Ja bih isto tako postavio pitanje s obzirom da i za regionalni razvoj su se trebale potrošiti novce i ja bih volio čuti koji su razlozi da županije unatoč tome što su podnijele zahtjeve, da se potroše novci, da ih dobiju koji su razlozi da do tih novaca još uvijek nisu došli, koji su to kriteriji koje moraju zadovoljiti pa da se novci plasiraju. Ima toga još za priču međutim, da ne oduzimam niti vaše niti svoje vrijeme ja ću završiti svojim osobnim mišljenjem znači Vlada svoju sposobnost dokazuje i potrošnjom novca iz proračuna jer se na taj način vidi i realizacija projekata. DA mi ne biste gospodo iz vlasti replicirali ili me ispravljali moje navode ono što sam govorio pogledajte i materijale za državni proračun sa datumom 10. studenoga ove godine ove stavke o kojima sam govorio do dana današnjega nisu potrošene. Na kraju završavam očito da izvršavanjem proračuna Vlada na žalost pokazuje i nekompetentnost i nesposobnost jer inače još bih razumio za 6 mjeseci ali za 10 i pol mjeseci nikako ne mogu prihvatiti da se većina stavaka o kojima sam govorio jednostavno ne ispunjava. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega. Sljedeća na redu je zastupnica Biserka Perman. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, u svojoj raspravi osvrnut ću se na neke dijelove rashodovne strane proračuna, o programima aktivnostima i projektima za koje su utrošena zanemariva ili nikakva sredstva. Iako su se o nekim od ovih aktivnosti već dosta kolega očitovali osjećam ipak potrebu da još jedamput na njih upozorim i nadam se da ćemo u raspravi o godišnjem izvršenju proračuna za ovu godinu ipak imati unekoliko drugačiju sliku iako sumnjam na to s obzirom na ovu sliku koju smo dobili prilikom materijala za proračun za iduću godinu, gdje se vidi da ni u 11 mjeseci ove godine kao što je i kolega Korenika to spomenuo, najčešće nije bitno promijenjeno stanje. Ne znam hoće li ipak ovi programi ostati kao što su i bili samo deklarativne naravi u cilju prikupljanja političkih poena vladajuće koalicije ali i bez stvarne volje ili znanja, bolje rečeno da se oni i provedu. Mislim da će javnost znati ocijeniti na koncu kako je to sve skupa bilo. Dakle u razdjelu 20 Vlada Republike Hrvatske u glavi 25. Ured za nacionalne manjine, vidljivo je da je za programe nacionalnih manjina utrošeno svega nešto preko 4%, a za programe za Rome nešto preko 5%. Čude me ovi postoci s obzirom na činjenicu da nacionalne manjine, pa tako i Romi nisu novost u Republici Hrvatskoj pa tako i državni programi vezani za njih nisu novina kojoj treba vremena da zaživi i da se uhoda u praksi. U razdjelu 25, Ministarstvo financija za projekte izgradnje graničnih prijelaza, utrošeno je svega 12% predviđenih sredstava, ako znamo u kakvom su stanju neki prijelazi i koliki im je kapacitet, odnosno protočnost prometa zaista mi nije jasno zašto. Nadalje u glavi 15. Porezna uprava, vidljivo je da je za objekte porezne uprave utrošeno oko 30% predviđenih sredstava. Kada sam kod donošenja Proračuna za ovu godinu imala amandman kojim sam tražila smanjenje ove stavke za tri milijuna kuna u korist projekta razgradnje Koksare Bakar, bio je odbijen uz obrazloženje gospodina Šukera da, citiram: "Ako želimo bolju i efikasniju poreznu upravu onda se trebaju osigurati sredstva." Pitam se zašto se ta sredstva zaista i ne troše na to u onoj mjeri u kojoj je proračunom predviđeno. U razdjelu 46 Ministarstva obitelji branitelja i međugeneracijske solidarnosti u glavi 6., skrb o braniteljima iz Domovinskog rata, vidljivo je da je za ortopetska i ostala medicinska pomagala utrošeno manje od 17%, za rehabilitaciju hrvatskih vojnih invalida u lječilištima i državne urede za branitelje nula %, za zapošljavanje branitelja svega 9%, a za održavanje objekta i stanova svega 3%. U glavi 15., zaštita obitelji, materinstva i mladeži, čitav je niz projekata za koje u prvom polugodištu nije potrošena ni jedna jedina lipa, iako je već mnogo kolega spomenulo neke od tih stavki ja ću ih ipak ponovo ponoviti. Tako npr. ni jedna lipa nije utrošena za Vijeće za djecu, za praćenje i unapređenje politike za osobe s invaliditetom, za projekte za višečlane obitelji, programe usmjerene djeci i mladima, a Alimentacijski fond za kojega je bilo predviđeno 20 milijuna kuna nije ni osnovan, a nema ni zakona o njemu, a za 2005. godinu ga uopće nema u planu proračuna tj. očito je da se od njega odustalo. Niz se može nastaviti s projektima za koje je utrošeno samo simbolično od oko 5% predviđenih sredstava. To su povjerenstva Vlade za osobe s invaliditetom, za prevenciju poremećaja u ponašanju djece, za afirmaciju prava i zaštite djece, prava informiranja osoba s invaliditetom, unapređenje kvalitete obiteljskog života i razvoj obiteljskih usluga i zaštitu zlostavljanih obitelji. Tu su i projekti politike za mlade za koje je utrošeno ispod 10%. Za cijelu glavu 25., Uprava za međugeneracijsku solidarnost utrošeno je čitavih 0,3% predviđenih sredstava, odnosno za međugeneracijsku solidarnost 2,5%, a za razvijanje uslužnih djelatnosti za starije 0,4% i za dnevni boravak za starije također ni lipe. Pitanje je što ovo ministarstvo radi i čime se gospođa Kosor zapravo toliko ponosi kad ističe uspješnost rada svoga ministarstva. Tijekom Aktualnog prijepodneva na početku ove sjednice napala je kolegicu Lugarić za neznanje i neinformiranost kad je postavila pitanje o ovoj problematici, ali ipak ostaje činjenica da su ovo službeni podaci Vlade Republike Hrvatske za prvo polugodište ove godine. U razdjelu 50., Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva u glavi 5., gospodarstvo, za program razgradnje Koksare Bakar utrošeno je svega oko 17,5% predviđenih sredstava. Pitam zašto? Kako i kada će se uopće provesti razgradnja ovakom dinamikom ulaganja. Ministar Vukelić je prilikom donošenja proračuna odbio moj amandman koji sam tražila, povećanje sredstava za ovaj program, uz obećanje preraspodjele sredstava unutar ministarstva da bi se dovršila razgradnja, odnosno sanacija terena od zagađenja. Ne znam što je s tim obećanjem, a očito u ovom trenutku nemam koga ni pitati. Želim istaknuti i pozicije u istom ovom ministarstvu u sklopu kojih za pojedine programe također nije utrošena ni lipa u odnosu na plan. Tako je u glavi 25. Hrvatskog zavoda za zapošljavanje za zajedničko ulaganje u, za zajedničko ulaganje u zapošljavanje mladih na lokalnoj razini predviđeno 2,7 milijuna. Za glavu 30. Fond za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom 21,6 milijuna. A u okviru glave 35. Obrt malo i srednje poduzetništvo za čitav niz konkretnih poticajnih aktivnosti i programa poduzetništva, tako npr. žena, poduzetničkih zona, poduzetnika početnika, lokalnih projekata, strukovnih i majstorskih škola i slično, bilo predviđeno 73 milijuna kuna, dakle ukupno oko 110 milijuna kuna za koje nije utrošena ni jedna jedina lipa. U razdjelu 60. Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva u glavi 5. poljoprivrede i šumarstvo ima čitav niz projekata čiji je postotak izvršenja također nula. U ribarstvu, ratarstvu, stočarstvu i njihovom razvoju. I za glavu 15. Vodno gospodarstvo predviđeno je blizu 20 milijuna kuna za programe među kojima su vodni katastri, navodnjavanje, unutarnji plovni putevi, zaštita od poplava i drugi za koje također nije utrošena ni jedna kuna. U razdjelu 100. Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi za programe i aktivnosti vezane uz zaražene HIV-om, odnosno oboljele od AIDS-a, predviđena su sredstva od približno 8 milijuna kuna. Ostvarenje ovih programa je, pogađate 0%, a opasnostima od ove bolesti zaista nije potrebno dodatno raspravljati. U glavi 6. socijalna skrb, je niz odgojnih domova za djecu koji nisu dobili ništa ili tek mrvice, odnosno oko 10% od predviđenih 8,5 milijuna kuna. Slična je situacija i sa centrima za socijalnu skrb. U razdjelu 116. Fond za regionalni razvoj, vidljivo je da je utrošeno tek 4 od predviđenih 118 milijuna odnosno oko 3,5%, a pri tome ni jedna županija nije dobila ni jedne kune za regionalni razvoj. Pravobraniteljice za djecu i ravnopravnost spolova sa 25, odnosno 23% planiranih sredstava svakako ne mogu kvalitetno provoditi zacrtane programe za koje su nadležne. Upitno je mogu li ih uopće ikako i provoditi. Ako uzmemo u obzir da su im kao u pučkom pravobranitelju predviđena sredstva za rad vrlo ograničavajuća a istovremeno rebalansom i još dodatno smanjena, nameće se pitanje ima li postojanje Ureda pravobranitelja uopće smisla pod ovakvim uvjetima. I na kraju, zanima me kad će i hoće li uopće proraditi Zavod za informacijsku sigurnost i kriptozaštitnu tehnologiju, Agencija za zaštitu osobnih podataka i Državni zavod za zaštitu od zračenja koji su predviđene stavke proračuna, ali u prvom polugodištu se za te projekte nije uložilo ništa. Iako je očito da na svoja pitanja neću dobiti odgovor, na kraju se ipak pitam, hoće li ovaj proračun kao odraz ozbiljnosti i znanja vladajuće garniture zaista pokrenuti Hrvatsku ili je samo još jedna kino predstava za građene Hrvatske po sistemu "čekaj magare da trava naraste?". Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolegice. Imamo ispravke netočnih navoda. Prva je zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa ne znam, morala bih ispraviti vjerojatno to retoričko pitanje kolegice Perman koja je rekla čime se to gospođa Kosor bavi, ako se iz ovog proračuna ništa ne vidi. Pa gospođa Kosor se bavi vraćanjem rodiljnih naknada, povećanjem socijalnih prava, vraćanjem prava branitelja. Sljedeći ispravak netočnog navoda je da se u dijelu gdje se nalaze centri za socijalnu skrb da je malo potrošeno. Da, jer su to decentralizirana sredstva koja prema zahtjevima centara za socijalnu skrb oni povlače iz državnog proračuna.
Hvala lijepa. Imamo povredu Poslovnika. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegica je povrijedila..
Članak.
Kolegica je povrijedila članak 209. stavak 2. Poslovnika, jer je ispravljala moje mišljenje, a ne navod. I vezano za gospođu Kosor. A vi joj niste oduzeli riječ, pa ste i vi povrijedili Poslovnik. Hvala.
Točno po tom članku zapravo mogu prekršiti Poslovnik jedino ja, ako ne upozorim kolegu ili kolegicu ili bilo koji predsjedavajući da se ne drži dnevnog reda ili da ne ispravlja netočan navod. Ja se nadam da su vas predsjednici klubova i stranaka potsjetili na dogovor proširenog Predsjedništva sabora, ja ću vas moliti kolegice da čujete odgovor koji vam upravo dajem. Kolegice Perman mogu vamo odgovoriti? Kolegice Perman pokušavam vam odgovoriti, ali niste me mogli čuti. Sve u redu, bili ste ometani opravdano vidim. Dakle, pokušavam objasniti da je dogovor proširenog Predsjedništva sabora bio takav, da ne inzistiramo na doslovnom govoru kako se ne bismo često prekidali nepotrebnim opomenama, i ja ću se tog dogovora sa proširenog Predsjedništva sabora pridržavati. Očekujem da ćete i vi članovi svojih klubova dobiti takve informacije. Idemo dalje. Javio se za još jedan ispravak netočnog navoda, doktor Bagarić, izvolite kolega.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Ovo je jedan u nizu netočnih navoda koji se odnose na zdravstvo i socijalnu skrb. Spomenuli ste onaj, dakle stavku za prevenciju HIV-a. Kako nije, kako ta sredstva nisu upotrebljena u tu svrhu, dakle nije točno. Sredstva su upotrijebljena u svrhu prevencije. Međutim, pronađena su na drugom mjestu, tj. iz donacije, a nije grijeh sredstva koja se uštede prenamijeniti i upotrijebit tamo gdje su potrebnija. Hvala lijepa.
Hvala vama kolega zastupniče. Idemo dalje s raspravom, na redu je zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec. Nema je u dvorani, gubi pravo na riječ. Sljedeći na redu je gospodin zastupnik Marko Širac, izvolite.
Gospođo potpredsjednice, kolege i kolegice zastupnici. Izvještaj o polugodišnjem izvršenju državnog proračuna značajan je segment kontrole izvršenja proračuna kojim Hrvatski sabor kao najviše predstavničko tijelo u državi dobiva uvid u kojoj se mjeri sredstva državnog proračuna troše zakonito, racionalno i svrsi svrhovito. Mene radi toga je čudila negativna ocijena jednog našeg kolege iz oporbe, oko ove rasprave, pa ga ja, pa evo ja moram istaći da je Vlada na osnovu članka 125. Zakona o proračunu dostavila izvješće do 5. kolovoza ove godine. Prema tome, mi smo o proračunu mogli davno tokom mjeseca 9. tj. rujna raspravljati, ali zašto nismo, to su posljedice su okolnosti, jer smo raspravljali o nekim drugim točkama dnevnog reda. Za cijelovito sagledavanje i ocijenjivanje uspješnosti prikupljenih prihoda u prvom polugodištu ove godine, nužno je prethodno osvrnuti se na nekoliko makroekonomskih pokazatelja. Naravno na prvom mjestu to je bruto domaći proizvod koji je realno porastao za 4,2%, a čemu su doprinjeli svi sektori uključujući i činjenicu da je u istom vremenu zabilježen pad državne potrošnje od 1,6%. Jedini sektor poljoprivrede zabilježio negativnu stopu rasta od 0,9% i to je posljedica velike suše iz protekle godine. Fizički obim industrijske proizvodnje u prvih šest mjeseci zabilježio je rast od 3,8%. A sektor turizma također je zabilježio snažnu aktivnost koja je bila veća od 10%. Također u tih prvih šest mjeseci imali smo povećanje prosječne neto plaće za 4,2%, a mirovine prosječna mirovina je zabilježena je sa 1950 kuna. Premda smo i nadalje u tom vremenu suočeni sa visokim vanjsko trgovinskim deficitom, za istaknuti je kako je u prvom polugodištu porastao izvoz za 14,4%, a dok je uvoz iznosio porastao naravno za 4,1%. Još uvijek je ostalo problem deficita državnog proračuna i ukupnog vanjskog duga koji je u to vrijeme dostigao 24,2 milijarde dolara i naravno tek daljnjim tijekom vremena Vlada je uspjela zaustaviti taj rast. Prethodno navedeni makroekonomski pokazatelji odrazili su se na izvršenje državnog proračuna, te zabilježen rast od 5,9%, ukupnih prihoda središnjeg proračuna, odnosno, u odnosu na isto polugodište 2003. godine. Ostvareno je 36,9% milijardi kuna predstavlja 44,9% ukupno planiranih sredstava u 2004. godini. Uočavamo kako su u prvih šest mjeseci prihodi proračuna uglavnom su se kretali u skladu sa planom, stim da su neki prihodi ostvareni i više od 50% plana za ovu godinu. Prije svega riječ je o prihodima od poreza na dobit, poreza na imovinu, poreza na promet, te prihoda od prodaje roba i usluga. S druge strane, u ostvarenju su najviše podbacili prihodi od trošarina i poreza na dohodak, o čemu je Vlada poduzela odgovarajuće korake da se dokine i smanji crno tržište za naftne derivate i duhanske proizvode i o tome očekujemo rezultate u drugom polugodištu. Također prihodi od koncesija za treću mobilnu mrežu i dividendi za dionice koje imamo u Hrvatskom Telekomu očekuju se u drugoj polovici 2004. godine. Za istaći je da se prihod od poreza na dodanu vrijednost ostvario u iznosu od 13,8 milijardi kuna, tj., 45,5 od planiranog iznosa za ovu godinu. To je svakako jedan od najznačajnijih proračunskih prihoda i čini 37,4% ostvarenih prihoda u 2004. godini. Sada mi dozvolite još nekoliko riječi oko prihoda. Tu bi samo istakao, sa ostvarenih 14,2 milijarde kuna, tj., sa 48,1% plana za ovu godinu i rastom od 8,4% ostvareni socijalni doprinos i on čini također značajnih prihoda proračuna. Uvidom u rashodovnu stranu izvršenja Državnog proračuna za prvo polugodište, uočavamo da ukupni rashodi su ostvareni sa 40,9 milijardi kuna što čini 49,2% planiranog rashoda za ovu godinu. Navedeno izvršenje predstavlja 9,5% veće izvršenje u odnosu na isto razdoblje iz 2003. godine. Ako se promotri struktura rashoda uočavamo izražajniju socijalnu komponentu Državnog proračuna za ovu godinu u odnosu na prethodno razdoblje. Naime, 53,9% u ostvarenih rashoda čine socijalne naknade. U prvih 6 mjeseci ostvareno je 22 milijarde kuna, tj., 49% plana za 2004. godinu. I ti rashodi su također porasli za 1,2% u odnosu na razdoblje iz protekle godine. Rashodi koje također želim istaći su za subvencije, a ostvarene su sa 46,3% plana i bilježe rast od 11,3 u odnosu na prethodnu godinu i u najvećem dijelu to su poticaji i subvencije za poljoprivrednu proizvodnju. U tu svrhu utrošeno je 88,6% više nego u istom razdoblju 2003. godine. Pomoći su izvršene sa 46,7% godišnjeg plana. Jedan od rashoda koji je vrlo važan, a odnosi se na rashode za nabavu nefinancijske imovine, ili tzv. kapitalni izdatci, ostvareni su svega za 31,8% plana. Realizacija tih programa očekuje se u drugom polugodištu 2004. godine i to nakon što se provedu Zakonom propisane pripremne radnje kao što su javni natječaji i drugo. Sjetimo se da smo prva 3 mjeseca poslovali sa privremenim proračunom, a u 4. mjesecu da smo donijeli rebalans proračuna, prema tome, ostalo je vrlo malo vremena da se proračun realizira. I na kraju, temeljem iznijetog cijelog ovog niza podataka možemo izraziti zadovoljstvo dinamikom i načinom izvršenja Državnog proračuna u ovom polugodištu. Tim više što neostvarenje određenih stavki proizlazi iz same njegove naravi, tj., činjenice da se u pravilu izvršavaju tek tijeku drugog polugodišta. Riječ je o nizu programa koji su u tijeku, potrebni su provođenje natječaja i druge pripreme. Time će se ostvariti temeljni njegov cilj, zadržavanje makroekonomske stabilnosti te fiskalna konsolidacija kroz smanjenje proračunskog deficita opće države u odnosu na prethodnu godinu. Podržat ću svakako ovo Vladino izvješće. Hvala lijepo, gospodine predsjedniče.
Hvala. Poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Evo mi danas raspravljamo, dakle, o izvršenju Proračuna za prvih 6 mjeseci ove godine, a naravno da se da isčitati iz svih rasprava da je ta rasprava ipak nekako u sjeni očekivanja onoga što će biti sutra. To je, dakle, rasprava o Prijedlogu proračuna za 2005. godinu. Također podaci se odnose na razdoblje za prvih 6 mjeseci. Danas je 17. studeni pa oni naravno da su u nekim svojim segmentima i zastarjeli, ali su puno realniji i puno realnije može se analizirati i prihodna i rashodna strana Proračuna ukoliko koristimo i one materijale koje smo dobili za sutrašnju raspravu, a to je dakle ostvarenje pozicija zaključno sa datumom 10.11. ove godine. Konačnu ocjenu kvalitete ostvarenja Proračuna naravno da ćemo moći tek po koncu obračunskog razdoblja. To će biti Izvješće o ostvarenju za cjelokupnu 2004. godinu. S obzirom da se proračun sastoji od nekoliko tisuća pozicija, o svakoj od tih pozicija i podpozicija dalo bi se raspravljati i analizirati razloge zašto nešto jeste ili nije. Ovdje je bilo puno kritika na činjenicu i govoreno je, Proračun nije razvojni, nije socijalni. Naravno, Proračun jeste odraz neke politike, naravno da se prilikom rasprave o Proračunu koriste i određeni argumenti ili teze kako bi se neki politički poeni osvojili, a osobito naravno u kontekstu nadolazeće predizborne kampanje za predsjedničke izbore i naravno da je tu one pozicije za koje je odgovorna kandidatkinja gospođa Jadranka Kosor su nekako najviše na udaru. Tek će Proračun za 2005. godinu biti prvi cjeloviti proračun o kojem će se moći kvalificirano raspravljati i za kojeg će Vlada premijera Sanadera u cijelosti preuzeti odgovornost jer je ta Vlada onda od početka pa do kraja presudno utjecala na izgled tog Proračuna. Ja ću podsjetiti da je za razdoblje od 1. do 3. mjeseca na snazi bila Odluka o privremenom financiranju, a to je preslikani proračun, odnosno preslikani kvartal, odnosno jedna četvrtina proračuna iz prethodnog razdoblja. Naravno da je to bio proračun prethodne Vlade no ova ga je Vlada također u svom tom mandatnom dijelu bila dužna provoditi. Pa time je i 50% vremena koje mi danas analiziramo na neki način, dakle, i razdoblje gdje je na snazi bio proračun koalicije iz prethodnog saziva. Iz stavova oporbe dalo bi se zaključiti da sve što je dobro posljedica je dobrog rada kao bivše Vlade, ali sve ono što ne valja rezultat je lošeg rada Vlade premijera Sanadera. Naravno da to nikako ne može stajati. Naravno, nije sve idealno ni u ovoj Vladi, međutim, ono što je dobro mislim da svakako treba priznati. Isto tako treba priznati i brojne terete i utege koji su ovoj Vladi i ovom Proračunu ostavljeni iz nekih prethodnih razdoblja. Pa je tako spominjano i ovdje 2 milijarde kuna nepodmirenih obveza, potpisani kolektivni sporazumi koncem prošle godine a koji su dospjeli na naplatu u ovoj godini. 100-tine milijuna kuna u ovoj godini isplaćenih poticaja a odnose se na proteklu godinu. I svatko tko je bio odgovoran za izradu i izvršenje proračuna kod analize za 6 mjeseci mora uzeti u obzir brojna ograničenja i sezonski karakter pojedinih pozicija i na prihodnoj i na rashodnoj strani. To se odnosi i na poljoprivredu i na turizam pa ako hoćete i na predbožićnu potrošačku groznicu koja utječe na prihodnu stranu proračuna i poreze na potrošnju, na javne natječaje za koje treba neko vrijeme osobito nakon što je Vlada konstituirana, isto tako na rebalans itd. Podaci pokazuju da je ostvareno 45% prihoda i 49% rashoda, i to je pored onih povoljnih globalnih makroekonomskih pokazatelja jamstvo da će ovaj proračun biti ostvaren u globalu na način kao što je to planirano. ON naravno ima i razvojnu komponentu, on ima i socijalnu komponentu naravno u okviru onoga koliko to prihodna strana proračuna omogućuje ali i tu razvojnu i socijalnu komponentu treba i htjeti vidjeti. Dakle, proračun jeste ostvariv i pozivam vas da ga podržimo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Replika, poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, cijenjeni kolega je u svojoj raspravi želio stvoriti dojam kao oporba se urotila protiv predsjedničke kandidatkinje gospođe Jadranke Kosor. Nije dobro da širimo takove poruke jer nitko se protiv nikoga nije urotio i ono što smo mi govorili ... [[Govornica se isključila, ne čuje se.]] to nije insinuiranje, to su naprosto brojke. Stavka unapređenje kvalitete obiteljskog života i razvoj obiteljskih usluga, dakle obitelj je temelj društva, stoga smo pozdravili osnivanje Ministarstva obitelji koje treba skrbiti o tom temelju društva, erodiranjem obitelji nastaje erozija društva, ali od planiranih 4,5 milijuna kuna uloženo je samo 58 tisuća. Višečlane obitelji, natalitet toliko potreban da ne dođe do izumiranja hrvatskog naroda od 2,5 milijuna kuna uloženo je ništa, zlostavljanje u obitelji to zlo koje je sve nazočnije u našem društvu... od planiranh milijun i 300 uloženo je samo 4 tisuće kuna. Nadalje, da ne govorimo o brojkama mladih, naime Ministarstvo obitelji ima nekoliko uprava, između ostalog Uprava za obitelj, Upravu za međugeneracijsku solidarnost, niti jedna odnosnon od svih uprava samo upravo za branitelje je nešto ulagala, ove druge uprave naprosto nisu ulagale, dakle nije to atak na predsjedničku kandidaticu to su činjenice, brojke.
Hvala odgovor na repliku, poštovani zastupnik Vladimir Jelkovac.
Pa naravno da nisam koncipirao svoju raspravu na način kako se oporba urotila protiv predsjedničke kandidatkinje gospođe Jadranke Kosor jer da sam to želio onda bi moja rasprava sasvim drugačije izgledala. Ja sam u jednom kontekstu rasprave o proračunu spomenuo nekakav dojam koji sam ja barem stekao, barem sam siguran i niz kolega koji ovdje sjedi o tome kud strelice najviše idu. Ja sam sasvim siguran da i naši gledatelji koji prate ovu raspravu također mogu ocijeniti i procijeniti dakle nije mi to bila nakana. A što se tiče konkretnih pozicija ili potpozicija doista moguće je naći u jednom dokumentu koji ima nekoliko tisuća pozicija niz onih koji nisu ostvarene na zadovoljavajući način, no prisjetimo se da se radi o razdoblju od 6 mjeseci, od tih 6 mjeseci radi se o razdoblju tri mjeseca prva gdje je na snazi bila četvrtina vašeg proračuna u prethodnom razdoblju, radi se o pripremi kampanje i o pripremi aktivnosti kojima se stvara infrastruktura i pretpostavke da se novac u narednom razdoblju može potrošiti i kada budemo ocjenjivali ostvarenje za cijelu godinu siguran sam da ćemo moći raspravljati na sasvim drugačiji način. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo. Ocjena ostvarenja državnog proračuna Republike Hrvatske za prvo polugodište ne može se generalizirati, kao polovica ostvarenja za cijelu godinu i to iz nekoliko razloga. Prvo, da prirodni proizvodni ciklusi u nekim granama privređivanja sezonskog su karaktera ili se protežu neravnomjerno kroz cijelu godinu. Drugo, utjecaj pojedinih grana privređivanja, poljoprivrede, turizma, brodogradnje, na kretanje i rast bruto domaćeg proizvoda mjerljiv je tek po završetku proizvodnje ili sezone. I treće, fiskalni odraz na proračunske prihode isto tako se može kasnije vrednovati. Zbog toga sam više skolonija analizi ostvarenja državnog proračuna da se prati kroz dva usporedna razdoblja, prethodnu i ovu godinu, ... kao polugodišnje ostvarenje plana za tekuću godinu. Polazeći od takvog stajališta vidimo da su ostvareni proračunski prihodi u prvom polugodištu ove godine za 5,93% veći nego u istom razdoblju prošle godine ali i to da je porast evidentan kod gotovo svih vrsta proračunskih prihoda. Nepobitna je činjenica da su na ovakvo ostvarenje proračunskih prihoda velik utjecaj imali makroekonomski prihodi u prvoj polovici ove godine. Industrijska proizvodnja bilježi stopu rasta od 3,8% a i drugi sektori osim pljoprivrede bilježe rast i pozitivno su doprinijeli ukupnom rastu bruto-domaćeg proizvoda. Kod poljoprivrede je to i normalno s obzirom na ciklus proizvodnje i da se rezultati mogu mjeriti tek nakon ubiranja usjeva. Isto tako, kod turizma su već do kraja svibnja zabilježeni dobri rezultati, ostvareno je 10% više dolazaka i 10% više noćenja, a sezona još nije bila ni počela. Posebno želim istaknuti da je u razdoblju od siječnja do svibnja zabilježen povoljniji odnos uvoza i izvoza nego u istom periodu prethodne godine. Naime u promatranom razdoblju zabilježeni rast izvoza od 14,4% dok je rast uvoza iznosio 4,1%. I drugi ekonomski pokazatelji u promatranom razdoblju pokazuju porast i pozitivne strukturne promjene, te je stvarno realno za očekivati da će se proračun do kraja godine u cjelosti ostvariti. Na rashodovnoj strani proračuna, pozicije odnosno programi koji su kontinuirani odnosno stalno zastupljeni u proračunu su primjereno izvršeni. Programi koji su novost u proračunu i za koje su se ministarstva trebala organizacijski pripremiti nisu utrošeni s obzirom da je proračun donesen u 3. mjesecu pa je nekorektno stalno spominjanje tih neutrošenih sredstava. NO, ona će se do kraja godine utrošiti. Na osnovu iznijetog predlažem da se polugodišnji izvještaj o izvršenju državnog proračuna za prvo polugodište 2004. godine prihvati. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Nikola Sopčić.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Podržavam polugodišnje izvješće za ovu godinu o izvršenju državnog proračuna koje je podnijela Vlada Republike Hrvatske. S time kao što su kolege naglasile treba uzeti u obzir da se ovaj proračun praktički primjenjuje od 4 mjeseca ove godine, jer smo imali za prvo tromjesečje privremeno financiranje. Pozitivno je što je prije ona strana dobro planirana jer se vidi prema ostvarenom iznosu koji iznosi 36 milijardi 944 milijuna kuna što iznosi 44,9% planiranih prihoda u prvih 6 mjeseci. To je pokazatelj da je proračun dobro planiran i vjerujem da će se on do kraja godine ostvariti u cijelosti. Više razloga ovog ostvarenja. Tako imamo i porast industrijske proizvodnje od 3,8% u odnosu na isto razdoblje prethodne godine, a posebno veseli što je najveći doprinos dala prerađivačka industrija svojim rastom od 4%. Isto tako vidimo obujam građevinskih radova koji je povećan za 8,9% u odnosu na isto razdoblje prošle godine čemu je osnovni razlog povećanje obima radova na izgradnji prometne infrastrukture prvenstveno na izgradnji autocesta, tako da ne stoje sve one primjedbe da se zaustavlja gradnja autocesta, naprotiv ona ide dalje. Isto tako vidimo i porast u segmentu turizma koji iznosi porast od 10% više dolazaka i noćenja turista u odnosu na isto razdoblje prethodne godine. Bilježi se i pad broja nezaposlenih u odnosu na prvih 6. mjeseci 2003. godine za 7,8%, tako da je stopa nezaposlenosti smanjena na 18% u svibnju ove godine, a u kasnijem razdoblju ona još pada tako da prvi puta imamo i pad broja nezaposlenih ispod 300 tisuća nakon dugo vremena. Bilježimo i porast plaće u prva 4 mjeseca ove godine u odnosu na prošlu godinu, nominalno to iznosi 6,1%, a realno 4,2%, kao i rast mirovina za isto razdoblje, nominalno za 6,9% a realno za 5%. Bilježimo isto tako bolju pokrivenost uvoza, izvoza koja je u 2003. godini iznosila 45,7%, a u razdoblju od siječnja do svibnja ove godine 48,7% što je znatno povoljnije. Činjenica je kao što su kolege mnogi i naglasili da pojedine stavke, rashodne stavke proračuna nisu realizirane u cijelosti u planiranom iznosu za pola godine, no tome je više razloga. Osnovni razlog što je praktički ovaj proračun dobrim dijelom zadan određenim obavezama koje su stigle na naplatu u ovoj godini, a koje, za koje praktički određene aranžmane napravila bivša Vlada. Tako da praktički ova Vlada prvi puta sada donosi vlastiti samostalni proračun o kome ćemo raspravljati sutra. Iz sveg navedenog podržavam Polugodišnje izvješće za prvih 6. mjeseci sa uvjerenjem da će se sve ili većina pozicija ostvariti do kraja godine. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Lučić.
Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolege i kolege zastupnici. Državni proračun je jedan od osnovnih dokumenata jedne politike, jedne vlasti iz kojeg se vidi program jedne politike vlasti a isto tako i iz izvršenja proračuna za određeni period vidi se i provođenje te politike ili vlasti koja, koja obnaša vlast u državi. Svakako da iz izvršenja Proračuna 1.6. za 2004. godinu koji je ostvareni prihodi od 45% i rashodi od 49% je vidljivo da ova Vlada Premijera Ive Sanadera ostvaruje svoja predizborna obećanja, prije svega ako se zna da je Proračuna za 2004. godinu donesen početkom 4. mjeseca, a da je tri mjeseca u ovoj godini bila odluka o privremenom financiranju proračuna. Iz izvršenja Proračuna 1.6.2004. godine vidljivo je da je rast industrijske proizvodnje 3,8%, da je rast izvoza u ovoj godini najveći do sada i ono šta posebno veseli da je povećan prihod od poreza na dobit što nam daje garanciju da je gospodarstvo u državi Hrvatskoj poslovalo puno bolje. Stopa nezaposlen osti je manja i ono što nas zasigurno veseli, povećanje broja zaposlenosti. Dakle, po meni proračun, iz proračuna se vidi da je on donese kao razvojni, da je donesen kao socijalni i sve ona predviđanja koja su bila kod donošenja proračuna da će proračun puknuti do ljeta, da neće biti moguće izvršiti ni jedne stavke, pale su u vodu da ova Vlada staje sa investicijama u hrvatske autoceste u hrvatske ceste, u hrvatsku željeznicu što svakako nije istina i to nas treba veseliti ne samo nas kao pripadnike jedne političke stranke, nego sve nas treba veseliti jer predstavljamo hrvatski narod, hrvatske građane u ovom državnom Saboru i svakako da je dobro da svi projekti idu dalje da nisu zaustavljeni, a u neke projekte kao što je željeznica i hrvatske ceste, a vidljivo je iz Proračuna za narednu godinu ova vlast će uložiti još i više. Dakle, ni jedan projekt nije napušten, ni jedan projekt nije zaustavljen, svi projekti idu dalje. Iz kolega zastupnika, iz njihove diskusije vidljivo je da se zanemaruje znanost i da se zanemaruju hrvatski branitelji, da se zanemaruje socijalna komponenta proračuna, citiraju se neke stavke u ovom velikom proračunu koje su na nuli. Pa iz iskustva znamo da se proračun treba gledati kroz cijelu godinu i gotovo sam siguran da će sva ministarstva u ovoj Vladi ispuniti svoj proračun, a svakako je najvažnije da bude ispunjen prihod, a onda za rashod sigurno ne treba se puno sekirati, rashodovna strana nikada nije bila veliki problem nigdje, ni u jedinicama lokalne samouprave pa ni ja se nadam da neće biti ni u državnom proračunu. Ono što ostvarimo sigurno ćemo i potrošiti za razvoj, za znanost i za socijalu. Ja osobno podržavam ovakav proračun i moram reći da sam i sa njegovim izvršenjem ugodno iznenađen. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Mada je u 6 mjeseci, mada je 6. mjeseci vrlo kratko vremensko razdoblje u kojem se mogu činiti ozbiljne analize, naročito nakon promijene vlasti, ovo izvješće doista precizno pokazuje da su izostali očekivani rezultati i to rezultati aktualne vlasti, ali i najvećeg dijela građana Republike Hrvatske i da smo mi iz Kluba SDP-a ali i oporbe ovdje u Hrvatskom saboru nažalost bili u pravu izražavajući zabrinutost prilikom donošenja ovoga proračuna. Iz izvršenja proračuna vidljivo je da su zaustavljeni razvojni projekti, da se i ovako skromni ciljevi ne ostvaruju, da je plan u značajnom raskoraku sa izvršenjem, da se zbog restrikcija kadrovskih, organizacijskih i drugih promjena planirana sredstva ne troše, odnosno ne dolaze do krajnih korisnika ili bolje rečeno ne zatvara se ciklus. Kako od strane mojih prethodnika puno toga rečeno koncentrirat ću se i istaknuti nekoliko bitnih činjenica. Prvo, neprijepodno je da je indeks rasta odraz napora ulaganja, ali i efekata bivše vlasti, ali s druge strane i žilavosti samog gospodarstva naročito malog i srednjeg poduzetništva. Naravno ne isključujem niti napore ove vlasti, ali posebno naglašavam ova dva elementa, jer naprosto u par mjeseci ma kako značajni napori aktualne vlasti bili efekti nisu niti mogu biti izraženi u značajnijoj mjeri. Za očekivati je da će isti biti značajnije vidljivi tek u idućem i idućim godinama. Imajući u vidu već viđeno, iako nisam osobno u isto siguran, ostaje nam za vjerovati obećanjima Vlade da će isti biti pozitivni i naravno u uzlaznom trendu. Drugo, neprijeporno je da je u promatranom razdoblju izostao kompletan razvoj, da su zaustavljeni kvalitetni projekti, da je zaustavljeno ulaganje u gospodarstvo, naročito pomoć gospodarstvenicima primarno izvoznicima, da su izostale potpore za restrukturiranje gospodarstva, ... njihove konkurentnosti itd. Treće, neprijeporno je da su izostali i strateški projekti ove Vlade, kao što su sjetimo se samo silnih izjava ovdje nazočnih ministra, navodnjavanje, vodoopskrba, uređenje poljoprivrednog zemljišta, očuvanje prirode, zbrinjavanje otpada, razne evidencije i katastri, sređivanje zemljišnih knjiga, napose regionalni razvoj. Nažalost, osim obećanja izostale su i potpore koje imaju za cilj olakšavanje uvjeta života i rada mnogim kategorijama građana Republike Hrvatske, od invalida Domovinskog rata, mladih, umirovljenicima, određenim etničkim zajednicama prije svega Romima, koji nažalost iovako teško žive. Kada je riječ o mladima, spomenut ću samo Dom za djecu u Slavonskom Brodu za koji je rebalansom osigurano svega 200 tisuća kuna i koja do današnjeg dana prema mojim spoznajama nisu utrošena, a djeca i dalje žive u postojećim nažalost vrlo teškim uvjetima. Izostanak socijalne i ma koje druge osjetljivosti držim ovom prilikom suvišno komentirati. O zaštiti ma kojeg digniteta zbog iznijetog držim da je nepotrebno, pa u najmanju ruku i nekorektno govoriti. Kad ovom prirodam izostanak nadoknade šteta samo primjera radi, pa i onim minimalnim iznosima uzrokovane elementarnim nepogodama, situacija postaje još jasnija. Napominjem da unatoč tomu što zbog racionalizacije utroška vremena ne iznosim brojčane pokazatelje ovdje i ovaj puta ne govorim o dojmu već činjenično. Na ovaj način mogao bih ... ovo izvješće iznijeti niz drugih argumenata, no kako smo puno toga čuli u prethodnim raspravama svoju osobnu raspravu zaključit ću sa dojmom da se Vlada u prvih šest mjeseci zbog raznih razloga nije najblaže rečeno snašla. Da se figurativno rečeno zbog velikog broja nula u mnogim stavkama izvršenja proračuna ponašala poput prometnika na manje bitnoj rekao bih usputnoj željezničkoj postaji, pa je po inerciji održavala hladni pogon i nužnu prohodnost, a realizaciju razvojnih projekata i bolji život ostavila za neka druga vremena. Koliko brzo će ista istići i koliko će ista biti uspješna, vidjet ćemo već sutra kod donošenja državnog proračuna za iduću godinu. A za par mjeseci kad budemo analizirali izvršenje ovog proračuna na godišnjem nivou. Nadam se da će tada izostati uobičajena priča o grijesima bivše vlasti, bivše Vlade, jer ona nikomu više i ničemu ne služi. Građane zanima perspektiva sutra, a za nju se uvijek zna tko je odgovoran, aktualna vlast. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Božidar Pankretić. Nema ga, gubi pravo na riječ. I poštovani zastupnik Ante Markov u ime Kluba. Nema ga, gubi pravo na riječ. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovoj točci. Nastavljamo u 15,00 sati sa Programskim i financijskim izvješćem za 2003. godinu Hrvatskog Olimpijskog odbora. Izvještaj o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2004. godinu za prvo polugodište 2004. godine. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se izvještaj o Izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2004. godinu za prvo polugodište 2004. godine. Molim uključimo se! Molim glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je izvještaj prihvaćen sa 79 glasova za, 6 suzdržanih i 27 protiv. Imamo još jedan prijedlog zaključka uz ovaj Prijedlog zakona Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, molim vas, koji glasi: Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da sukladno članku 37. Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina Hrvatskom saboru dostavi izvješće o provođenju Ustavnog zakona i o utrošku sredstava koja se u državnom proračunu osiguravaju za potrebe nacionalnih manjina. Gospodine potpredsjedniče izvolite se očitovati o ovom prijedlogu zaključka koji je predložen u skladu sa obvezama Vlade iz Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina.
Prihvača se.
Hvala. Molim glasovati o ovom prijedlogu zaključka. Uključimo se prvo. Rezultat. Utvrđujem da je sa 88 glasova za, 18 suzdržanih i 2 protiv prihvačen predloženi zaključak. Treće. Molim vas kolegice i kolege, molim vas. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom. Na dnevnom redu je Programsko i financijsko izvješće za 2003. godinu Hrvatskog olimpijskog odbora Izvješće je sukladno članku 34. Zakona o športu dostavio Hrvatski olimpijski odbor. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun i obitelj, mladež i šport. Izvješća ste primili na sjednici. Vlada je dostavila mišljenje. Molim predsjednika Hrvatskog olimpijskog odbora, gospodina Zlatka Matešu da dodatno obrazloži izvješće.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dame i gospodo, kratko. Što dodati ovom izvješću? Možda je ova rasprava pala na najbolji mogući način, iako nema skoro sam rekao kolegica i kolega zastupnika, al nema zastupnica i zastupnika jel'. Između rasprave o izvršenju proračuna i novog proračuna. To bi bila dobra prigoda da se demistificira ulaganje u jednu djelatnost i da se objektivizira na najbolji mogući način, no ja ću to sve jedno probati, pokušati ću to napraviti tako da bude učinkovito i da predsjedniku ne uzme puno vremena od današnjeg izuzetno napornog radnog dana Sabora. Konstatacija uvodna je da se u Hrvatskoj od svih društvenih djelatnosti najmanje izdvaja za šport. Ta se teza može vrlo lako dokazati brojkama, pa primjerice tako ako gledamo izdvajanja za šport na državnoj razini u vremenu od 1999. do 2003. ono što valja ustvrditi je da ono konstantno i uporno pada u svim pokazateljima, tako da smo mi u 2003. godini došli do toga da se ukupno za šport izdvaja 0,05% iz proračuna, a u užem smislu za onaj dio koji se odnosi na Hrvatski olimpijski odbor svega 0,03% proračuna. Ili ako to uspoređujemo sa nekim drugim zemljama nama usporedivim, onda vam mogu reći da u postotku od bruto domaćeg proizvoda u Hrvatskoj se izdvaja svega 0,30%, dakle 0,3% bruto domaćeg proizvoda. Primjerice u Sloveniji je to duplo više 0,6%, u Mađarskoj je 0,6, a da ne govorim o ovim zemljama koje su članice Europske unije, sada su doduše i ove dvije, gdje je to višekratno više. Ako bi to gledali po broju stanovnika, odnosno izdvajanje u eurima po stanovniku u raznim zemljama, onda bismo vidjeli da se u Hrvatskoj za šport izdvaja 1,82 ura, a primjerice na Cipru 12 eura, u Mađarskoj 2,5 eura i u Poljskoj primjerice 3,8 eura. Toliko o statistici. Ako gledamo prema proračunu našeg vlastitog Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa onda od proračuna našeg vlastitog ministarstva ukupno izdvajanje za šport koje ide preko Olimpijskog odbora nije ni jedan posto proračuna našeg ministarstva. Tako kada budu rasprave o velikim novcima koji se vrte u športu onda možete vrlo lako na temelju ovih podataka zaključiti da ima puno puno više djelatnosti u ovoj zemlji i gdje se vrti puno veći novac. E sada o 2003. godini. Što se tiče 2003. godine ovo što vidite u ovom izvješću ja neću detaljnije komentirati, valja samo istaknuti da je to bila prva godina konsolidacije nakon promjena u Hrvatskom olimpijskom odboru, da se je krajem 2002. godine dogodio jedan gotovo stečaj rekao bih Olimpijskog odbora. Dugovi su bili vrlo veliki i ti dugovi su nastali upravo zbog ovog što vam pokušavam objašnjavati, razlike između programskih zadaća i onoga što je objektivno moguće financirati. Tada je jednom intervencijom Vlade gospodina Račana ta situacija sanirana, napravljen je jedan program financijskog, pravnog i organizacijskog restrukturiranja Olimpijskog odbora i na temelju toga je došlo do rezultata koji su danas doveli do toga da imamo jednu potpuno situaciju potpuno financijski zdravu i da možemo normalno funkcionirati. Hrvatski olimpijski odbor financira samo međunarodne nastupe nacionalnih vrsta. Hrvatski olimpijski odbor ne financira nikakve klubove ili klupska natjecanja tak oda odmah i tu dvojbu riješimo. Puno puta ima nekih dvojbi oko klubova. To mi ne financiramo i to ne spada u djelokrug našeg rada. Ako gledate ove fizičke pokazatelje za 2003. godinu, vidite da od tih međunarodnih natjecanja kojih ima gotovo 600 godišnje, da su naši športaši osvojili 351 odličje na svjetskim ili europskim prvenstvima ili svjetskim i europskim KUP-ovima, što znači da gotovo svakog radnog dana netko od hrvatskih športašica ili športaša osvojio je neko odličje sjaja, zlata, srebra ili bronce, a kada to stavite u odnos prema financijskim pokazateljima onda vidite da prosječna cijena neka mi to bude dozvoljeno reći pod navodnicima, jednog našeg odličja, je negdje oko 20 tisuća eura, dakle na nivou jednoga automobila niže srednje klase. Što se tiče financijskog iskaza, vidite na prihodovnoj strani, prihodi Hrvatskog olimpijskog odbora se temelje, odnosno dolaze iz tri osnova. Prvi je proračun, taj dio se velim godinama nije mijenjao, drugi dio su igre na sreću gdje je problem postoji u tome što dio tih prihoda od igara na sreću ide iz dobiti Hrvatske lutrije, a dobit kao što znate je knjigovodstvena kategorija, dobiti može biti, ne mora biti, može biti veća, može biti manja, ovisno o tome kako se prosuđuje unutar kuće i treći dio su vlastiti prihodi. Mi najviše sada radimo na tome da dignemo te vlastite prihode i da zajedno sa Ministarstvom financija radimo na tome da se taj prihod od igara na sreću konsolidira i da dobije jedne prepoznatljive karakteristike u svim inačicama i moram reći da je ključnu, u današnjoj financijskoj situaciji ključna bila uloga transfera Vlade i premijera Sanadera za Olimpijske igre u Ateni koje je osigurao da naš nastup bude apsolutno dobar, organiziran, besprijekoran i što je dovelo do pet olimpijskih odličja. Evo toliko oko ovog izvješća. Ako imate bilo kakvih pitanja, ja vam stojim na raspolaganju. Inače Državna revizija redovito radi kao i za svakog drugog korisnika proračuna svoja izvješća i mi smo na neki način i pod njihovom kontrolom. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Biserka Perman. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora, kolegice i kolege. Odmah na početku da kažem da bi bilo dobro ovo programsko izvješće proširiti sa golih programa na cjelokupan rad Hrvatskog olimpijskog odbora i njegovih organa da bi se stekla cjelovita slika o radu tog često zanemarivanog tijela i nepravedno minorizirane njegove uloge u sveukupnom odgoju i formiranju ličnosti mladih. U izvješću se najčešće govori da se na pojedinim programima radi, ali ne i što se konkretno napravilo ili do kuda se stiglo u realizaciji pojedinih programa. S obzirom na te manjkavosti koje ću u raspravi precizirati, Klub SDP-a će biti suzdržan prilikom glasanja o prihvaćanju ovoga izvješća. U dijelu koji govori o programu nacionalnih sportskih saveza kada se govori o radu Ureda nacionalnih sportskih saveza, kaže se između ostaloga da je Ured posebno vodio računa o izvršenju programa nacionalnih sportskih saveza, stvaranju uvjeta za pripreme i nastup vrhunskih sportaša i nacionalnih selekcija. Ne znam točno na što se mislilo i na koji se način vodilo računa o tom problemu, ako znam npr. da je Hrvatski kuglački savez nije mogao 2003. godine obaviti pripreme juniorske reprezentacije u Đakovu zbog nepodmirenih troškova priprema seniora iz 2002. godine u iznosu od oko 30-ak tisuća kuna koje nažalost više od godinu dana nisu uspjeli realizirati. Također se navodi da su određene ukupno 3 sjednice Odbora nacionalnih sportskih saveza na kojima se između ostalog raspravljalo o novom Pravilniku o kategorizaciji sportaša, raznim aspektima individualnog programa i Nacrtu prijedloga zakona o sportu, te da je održana Skupština nacionalnih sportskih saveza. Međutim, nije navedeno koji su rezultati tih rasprava i postavlja mi se, nameće mi se zapravo pitanje zašto u ovom Izvješću barem taksativno nisu navedeni ti rezultati. Ako govorimo o individualnim programima posebne skrbi o mladima koji su obuhvaćeni, koji su u 2003. godini obuhvatili ukupno 50 sportaša iz 16 sportova, nije vidljivo koji su kriteriji za odabir tih perspektivnih mladih sportaša, odnosno tko utvrđuje te kriterije i pod kojim uvjetima se može ući u projekt individualnih programa. Da li činjenica da je ovim Programom obuhvaćeno samo 16 sportova znači da u ostalim sportovima nema perspektivnih sportaša, odnosno kvalitete na međunarodnim natjecanjima? Govoreći o statusnim pitanjima sportaša ovdje se spominje tisuću 550 zahtjeva za rješenjem statusa kategorije sportaša. Postavlja se pitanje zašto se i tu postavljaju nepotrebne administrativne prepreke kad su kriteriji za kategorizaciju vrlo konkretni i potvrde o kategorizaciji su zapravo formalnost, ali mnogim sportašima nažalost i prepreka u ostvarivanju statusnih prava u sredinama u kojima žive. Jer se na potvrdu o kategoriji čeka jako dugo. Osobno sam iskusila jedno takvo iskustvo kad mi je u 3 dana boravka u Zagrebu i Hrvatskom olimpijskom odboru nažalost nisam u ruke uspjela dobiti potvrdu o kategoriji, a ona je zapravo gotovo obrazac u koji se samo upisuje ime sportaša, klupska pripadnost, natjecanje koje je temelj za kategoriju kao i period trajanja statusa. Dakle, 3 minute posla, a najnoviji primjer je konkretno da sam prije nekih 2, 3 mjeseca dobila potvrdu o kategoriji za rezultate na Svjetskom prvenstvu u svibnju mjesecu 2002. Dobro ste čuli, u svibnju mjesecu 2002., rješenje o kategoriji sam dobila prije 2 mjeseca. Znači, sa 2 godine i par mjeseci zakašnjenja. Ako govorimo o vitaminizaciji program dopunske prehrane je vrlo dobro obrađen, ali se nameće i tu pitanje da li je taj program konzumiran samo od nekolicine sportova bez nekog sustavnijeg pristupa za cijeli sport. Ako je tako zašto je tako? Spomenut je problem neorganizacije doping kontrola svakog strukovnog saveza pojedinog sporta vezanog uz medicinsku službu, ali mislim da je to razumljivo s obzirom na troškove i kroničnu besparicu nacionalnih saveza. Očito je da se ne radi o neozbiljnosti shvaćanja problema nego o nemogućnosti provedbi u praksi upravo iz financijskih razloga. U okviru programa poticanja športa lokalne razine, navedene su pojedine aktivnosti vezane za lokalni sport i sport djece i mladeži, ali opet bez konkretnih zaključaka i rezultata tih aktivnosti. Bilo bi dobro da je navedeno do kuda se stiglo i s Registrom sportskih građevina s obzirom na to da se navodi u Izvješću da se radi na izradi tog Registra, kao i na stalnu suradnju s lokalnim sportskim zajednicama. Dakle, bilo bi dobro znati do kuda se u toj aktivnosti stiglo i kako i na koji način funkcionira suradnja s lokalnim sportskim zajednicama. U području rekreacije, sport za sve, mislim da je ideja izuzetno dobra, ali mi nije jasno zašto su u ovom dijelu obuhvaćeni predstavnici samo 5 županija. Šteta što nisu bili prisutni predstavnici iz svih županija, odnosno da se ova akcije ne provodi permanentno. Što se tiče područja Savjeta za sport djece i mladeži, ideja je zaista odlična. Ideja promicanja sportskog duha u najranijoj dobi, znači u dječjim vrtićima i ovu akciju svakako treba nastaviti. Iz tabličnog pregleda financijskog izvješća je vidljivo da je za poticanje sporta lokalne razine utrošeno svega oko 15% planiranih sredstava, ali iz teksta samog Izvješća proizlazi da su svi projekti uspješno realizirani. Pitam se jesu li onda troškovi loše planirani ili je u pitanju čarobnjaštvo ljudi u Hrvatskom olimpijskom odboru? Ako govorimo o djelu Izvješća koji govori o multisportskim programima, osvrčući se na rad Ureda za olimpijski program koji je radio na nizu multisportskih priredbi kao i na opsežnim pripremama projekta Atena 2004., mislim da bi Hrvatski olimpijski odbor kao krovna organizacija hrvatskog sporta trebao više učiniti i pomoći na medijskog i marketinškoj promociji međunarodnih priredbi multisportskog tipa kao i nastupa sportaša manje eksponiranih sportskih grana, odnosno tzv., pod navodnicima, malih sportova na velikim međunarodnim natjecanjima kako bi se šire afirmirao što veći broj sportskih grana među djecom i mladima, a ne se koncentrirati samo na angažman unutar olimpijskih sportova koji već imaju ionako dobro izgrađenu i razvijenu metodologiju medijske i marketinške praćenosti unutar samog sportskog saveza. O tome se govori i u dijelu Izvješća koji se odnosi na marketinške programe i potvrđuje se ova moja teza o promociji samo olimpijskih sportova. Hrvatski olimpijski odbor bi tu zadaću mogao i trebao ostvariti svojim autoritetom kao institucije i ljudima koji na tome rade, kao i kroz svoje publikacije kao što je "Olimp", "Olimpijske vijesti" i druga stručna ili komercijalna izdanja u kojima sudjeluje kao samostalni izdavač ili suizdavač. U okviru zajedničkih programa, govoreći o informatizaciji sustava sporta, smatram da bi Hrvatski olimpijski odbor stručno i financijski trebao pomoći da svi, ponavljam, svi sportski savezi dobiju svoje Internet stranice i na taj način dodatno afirmiraju sport uopće. I ovdje se pojavljuje slična situacija kao i kod sporta na lokalnoj razini. Naime, na informatizaciju je potrošeno svega 17% planiranih sredstava, a ostvarene su prema izvještaju svi temeljni ciljevi. Kako? Je li plan namjerno prenapuhan ili su gospoda iz Hrvatskog olimpijskog odbora zaista čarobnjaci? Nadalje, programe osposobljavanja i stručnog usavršavanja kadrova trebalo bi provoditi permanentno i sustavno, a ne stihijski i to za sve sportove pa tako ako su problemi lokacije kadrova i financija, a vjerojatno jesu, može se utvrditi ključ po kojem u određenoj godini određeni sportovi provode osposobljavanje, odnosno usavršavanje kadrova tako da, primjerice, dođu na red svake 4 godine. Tako bi bilo moguće osigurati veći broj stručnih ljudi koji, posebice u malim sportovima, kronično nedostaju. I da pokušam zaključiti, iz Financijskog izvješća je vidljivo da su ostvarena sredstava nedostatna za kvalitetnije iskorake u unapređenju rada na promociji sporta, kao i za kvalitetnije i opsežnije provođenje već zacrtanih projekata i programa jer su kao što znamo sredstva iz državnog programa a i gospodin predsjednik je to u svom uvodnom izlaganju istaknuo već godinama ista na razini 30 milijuna kuna iz državnog proračuna pa ću se svojim amandmanom na državni proračun založiti za bolji tretman sporta u Republici Hrvatskoj a time i za realizaciju nekih od ovih prijedloga i ideja koje sam iznijela tijekom ove rasprave. Evo, nadam se da će nešto od tih ideja ući u naredni period rada Hrvatskog olimpijskog odbora i da će možda nešto vezano za amandman koji priprema na državni proračun Republike Hrvatske ipak biti uvršteno za narednu godinu tako da sport uopće u Republici Hrvatskoj dovedemo na jedan viši nivo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, poštovani zastupnik Franjo Arapović. Izvolite. Sad ne vidim 2/3 dvorane.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora, dame i gospodo saborski zastupnici. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice razmotrio je programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora. U svezi s tim posebno bih se pojedinačno osvrnuo na programsko a pojedinačno na financijsko izvješće, Izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora. Kao što se u ovome Izvješću spominju značajni problemi u funkcioniranju rada Hrvatskog olimpijskog odbora, programi rada Hrvatskog olimpijskog odbora može se reći da su donekle adekvatno financijski i praćeni. Riješen je jedan veliki broj zahtjeva po pitanju statuta sportaša. Svako bavljenje sportom a posebice vrhunskim zahtjeva uporabu pravilne i visoko kvalitetne prehrane. Obzirom na vrhunske pripreme podrazumijeva i višekratni dnevni trening i vrlo gust raspored natjecanja uz redovito prehranu potrebna je i dopunska prehrana i korištenje vitamina, minerala, aminokiselina, te uporaba energetskih napitaka za brži oporavak odobrenih od Svjetske zdravstvene organizacije i Udruge za hranu i lijekove. Najdalje se otišlo u ovom Izvješću kada je u pitanju doping kontrola. Hrvatski olimpijski odbor ima vlastiti program, organizirana je i pokrivena antidoping služba za sva veća natjecanja. Međutim, i dalje postoje nesuglasice između sportskih saveza i Hrvatskog olimpijskog odbora koje ne obavještavaju Hrvatski olimpijski odbor o antidoping kontrolama svojih sportaša koje su provedene u inozemnim natjecanjima ili u zemljama od drugih antidoping organizacija. U okviru programske zajednice iz područja sporta, djece i mladeži nije dovoljno stalno poticati, promicati ideju olimpijzma. Trebalo bi početi sa organiziranjem malih olimpijada za djecu mlađeg uzrasta do studentskih igara. Mišljenja sam kada bi ove igre djece i mladeži bile adekvatno medijski popraćene da ne bi bilo problema sa financiranjem. Poznato je da mediji bitno utječu na marketinški program samim tim i na financiranje gore navedenih igara. Hrvatski olimpijski odbor nema zadaću promicati samo šport, njegova zadaća je i promicanje i povezivanje kulturnih vrednota države. Kada govorimo o financiranju, o financijskom izvješću resorno Ministarstvo je prihvatilo ovo Izvješće ali sa rezervom i imajući u vidu izvješće državne revizije i prijedloga da se ustroji odgovarajuće tijelo interne kontrole namjensko trošenje financijskih sredstava u skladu sa kriterijima vrednovanja sportskih programa. Dosadašnji rad u Hrvatskom olimpijskom odboru je bio statutom centraliziran, na način da je jedna osoba odlučivala manje više o svemu. Prema sadašnjim dostupnim informacijama u tijeku je izrada novog statuta, na čemu čestitam gospodinu predsjedniku Mateši koji će cjelokupan posao decentralizirati, te se u odlučivanju maksimalno uključiti Vijeće Hrvatskog olimpijskog odbora. Osim toga, upoznat sam sa novim, kao i vi, sa novim Prijedlogom nacrta Zakona o športu čija je svrha oblikovati sustav športa u Hrvatskoj, utvrditi nadležnost resornog ministarstva i nevladine udruge Hrvatskog olimpijskog odbora koji bi prema sadašnjim razgovorima trebali raditi a kako se sada i rade, te se nadam da će uskoro biti evidentni rezultati. Sukladno time Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice predlaže Hrvatskom saboru da prihvati ovo Izvješće. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora. Samo kratko ću nešto reći jer evo osjećam potrebu da ovih dana kada slavimo za šport jedan značajan datum da to je 130 obljetnica uvođenja redovne nastave tjelesne i zdravstvene kulture u školski program pa mislim da moram govoriti nešto u tom segmentu. U ovom Izvješću postoji i ono izvješće o individualnim programima posebne skrbi o mladima koji su obuhvatili u 2003. godini 50 športaša i 16 športova, ali iz Izvješća nije vidljivo kojim se športovima i sportašima radi, možda bi nama koji nismo direktno u športu bio zanimljiv taj podatak. Poticati mlade na bavljenje športom trebao bi biti jedan od osnovnih zadataka Hrvatskog olimpijskog odbora. Poticati djecu i razvijati navike u najranijoj dobi, kao što je rekao moj kolega Franjo zaista je jedan od osnovnih zadataka ne samo Ministarstva koje je nadležno u športu nego i našeg Hrvatskog olimpijskog odbora. Zato ću pozdraviti onu vašu akciju iz prošle godine a koja se navodi u Izvješću o održanom prvom Olimpijskom festivalu dječjih vrtića Hrvatske, priredba je održana u 17 gradova, ja sam slučajno sudjelovala u jednoj od tih priredbi u gradu Sisku gdje je to zaista bilo itekako dobro pozdravljeno i željela bih iskazati svoje uvjerenje da se ovaj program Hrvatskog olimpijskog odbora neće prekinuti nego da će se proširiti i na niže uzraste i dakle na osnovne škole, srednje škole pa i na fakultete. Dakle, ovakve akcije zaista treba podržavati. U Izvješću iako znam da se time bavi i Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa nema ništa o školskom športu a u Hrvatskoj u svakoj osnovnoj i srednjoj školi djeluje školski športski klub. Koja je uloga komisije za šport i djecu i mladeži iz ovog se Izvješća baš konkretno i ne vidi. Mladi su danas ugroženi svime onime što ih okružuju, alkoholom, drogom, koji je prisutan u svakodnevnom životu ali mislim da upravo je šport onaj koji može pozitivno djelovati na mlade, pa njima trebamo i stvoriti uvjete za bavljenje športom. Kakvi su ti uvjeti, evo dobili smo projekciju Proračuna za 2005. godinu i nadam se da će i Hrvatski olimpijski odbor u suradnji s Ministarstvom znanosti i športa napokon pokrenuti taj Pravilnik o standardima športskih objekata, da ćemo završiti taj pravilnik i da ćemo imati standarde koji su preduvjet za stvaranje uvjeta za bavljenje športom. Neke lokalne sredine su to i shvatile pa se i same uključuju u tu problematiku, stvaraju te uslove, otvaraju nove športske dvorane, otvaraju i poveli su čitav niz akcija otvaranja i izgradnje školskih športskih igrališta. Pa shvaćajući upravo to da privilegija bavljenja športom ne treba biti privilegija mladih koji žive u većim sredinama. Ja iz osobnog iskustva mogu reći da smo pokrenuli akciju u našoj županiji u svakoj, u svakom malom mjestu u svakom selu izgraditi školsko igralište ili ako je moguće športsku dvoranu. Evo i na koncu želeći se staviti u funkciju svih, ne samo školske djece, dakle svih sportaša, vjerujem da će se i sredstva koja se dijele u Hrvatskom olimpijskom odboru podijeliti i u narednim godinama i u narednim proračunima pravedno prema svim športovima. Ja nažalost ne poznam dovoljno pa ne mogu govoriti o kriterijima kako je kojem športu dodjeljivana sredstva ali se isto tako nadam da će i kontrola trošenja tih novaca biti veća. Evo, hvala.
Hvala lijepa. I poštovana zastupnica Danira Bilić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog olimpijskog odbora, kolegice i kolege. Kad danas govorimo o sportu u Hrvatskoj dvije su nezaobilazne teme. Uspjesi hrvatskih sportaša i financijska sredstva potrebna za realizaciju tih uspjeha, pa ću se ja u svojoj raspravi osvrnuti upravo na te dvije stvari. Na vašim klupama nalazi se programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2003. godinu i već u uvodnim rečenicama ovog izvješća konstatira se da je u programskom i financijskom smislu prošla godina uspješno završena, tj. da se u 2003. godini postignuti zavidni sportski rezultati hrvatskih selekcija i pojedinaca te da su sportski programi bili financijski adekvatno praćeni, a tekuće financijske obveze na vrijeme podmirivane. To mi se čini kao ključna stvar ovog izvješća, jer je sasvim izvjesno da su čelni ljudi Hrvatskog olimpijskog odbora usprkos nezavidnom financijskom stanju hrvatskog sporta uspjeli pronaći optimalno, način optimalnog djelovanja u kojem sportaši, najvažniji čindbenici sporta nisu bili u značajnijoj mjeri zakinuti i ostvareni su uvjeti za postizanje uspjeha koji se u ovom izvješću detaljno navode. To je sasvim jasno i razvidno i ne samo iz ovog izvješća i to je činjenica koju treba istaknuti svakako i pozdraviti. Ne možemo a ne podsjetiti da je upravo 2003. godina bila ključna pripremna godina za olimpijsku 2004. godinu kad su hrvatski sportaši ostvarili najveće uspjehe hrvatskog sporta od naše samostalnosti, osvojivši pet odličja na Olimpijskim igrama u Ateni. Posebno interesantnim čini mi se činjenica da je Hrvatski olimpijski odbor pored 30 milijuna kuna iz državnog proračuna ostvario gotovo 8,5 milijuna kuna vlastitih prihoda što veseli i ohrabruje. Prema informacijama s kojima raspolažem u 2004. godini na ime vlastitih prihoda čelni ljudi Hrvatskog olimpijskog odbora i ovakvu veliku stavku vlastitih prihoda uspjeli su znatno nadmašiti. Čini mi se da u realnosti gospodarske situacije u kojoj se nalazimo i bez milijunskih transfera koje Hrvatski olimpijski odbor dakako ne ostvaruje, marketinška i vanproračunska prihodovna strana Hrvatskog olimpijskog odbora svakako je vrijedna spomena i respekta. Mislim da je malo udruga u Hrvatskoj i istovremeno korisnika državnog proračuna koji uspijevaju ostvariti tolike vlastite prihode, što je svakako pozitivno jer je očito da se Hrvatski olimpijski odbor ipak ne oslanja isključivo na državni proračun i u stanju je i sam prihodovati. Kad bih sad još iznosila podatke da država Hrvatska iz proračuna izdvaja tek 1,82 eur-a po glavi stanovnika za sport, a da su zemlje kao što su Cipar s 3 eur-a, Mađarska s 5 eur-a ili Austrija s 6,49 eur-a daleko ispred nas po sredstvima koje država izdvaja za sport, došla bih u napast da se upustim u raspravu s sredstvima s kojima država podupire sport u Hrvatskoj i HOO, ali mislim da je to bolje sačuvati za sutrašnju raspravu za, kad budemo raspravljali o proračunu, mislim da je to tada mjesto i vrijeme. Međutim voljela bih istaknuti još nešto što smatram vrlo važnim. Ova je rasprava kao i skora rasprava o Zakonu o športu, trebali bi potaknuti ozbiljnu i sustavnu raspravu u Hrvatskom saboru o brojnim pitanjima sporta u Hrvatskoj. Takva rasprava treba se dogoditi upravo u svijetlu najvećih sportskih uspjeha ove države. Sportski uspjesi tek su vrh "sante leda" ili "fasada" koja krije mnoge probleme i nesređene situacije i pitanja u hrvatskom sportu čija se rješenja moraju tražiti i u ovom Saboru. Sport je područje od posebnog interesa za državu i država treba poticati ozbiljnu, kontinuiranu i sustavnu raspravu o sportu. Temelj toga su zasigurno strategija razvoja sporta u Hrvatskoj, izrada višegodišnjeg programa razvoja i djelovanje na području sporta u Hrvatskoj i ozbiljan, stručan i znanstven pristup hrvatskom sportu. Naglašavam, upravo ovo zadnje, stručan i znanstven pristup sporta u Hrvatskoj. Naime, sport u Hrvatskoj u posljednjih 15 godina uvelike je podložan stihijskom djelovanju i improvizaciji koja dugoročno ne može osigurati optimalne uvjete za daljnji razvoj i unapređenje položaja sporta i sportaša u našoj zemlji. Vjerojatno u nedostatku sredstava Hrvatsko olimpijski odbor nije realizirao niti jednu kunu od predviđenih 350 tisuća kuna u 2003. godini za stavku pod nazivom, Razvojno istraživački projekti. Jučer smo bili svjedoci sjajnih rasprava i misli izrečenih na prvom Kongresu hrvatskih znanstvenika u zemlji i inozemstvu gdje je jednoglasni zaključak bio, samo znanost može i treba osiguravati daljnji razvoj Hrvatske. Sport je također područje društvene djelatnosti koji se znanstveno proučava, istražuje i razvija i ne čini mi se uputnim prepuštati sudbinu, propuštati sudbinu sjajnog hrvatskog sporta improvizaciji i stihijskom djelovanju. Razvojno istraživački projekti ne smiju se zaobilaziti i oni trebaju postati i biti prioritetni kao što je i jučer zaključeno da znanost treba postati i biti prioritetno područje za malu zemlju kao što je Hrvatska. Zaključujem, Hrvatski olimpijski odbor kao krovno tijelo hrvatskog sporta u prošloj godini djelovalo je nezavidno organizacijskoj i ustrojbenoj razini i smatram da ovo izvješće trebamo prihvatiti. Hvala na pažnji.
Hvala lijepa. Želi li predsjednik Hrvatskog olimpijskog odbora, gospodin Mateša se osvrnuti? Ne. Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Programsko i financijsko izvješće za 2003. godinu Hrvatskog olimpijskog odbora. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvača se programsko i financijsko izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora za 2003. godinu. Molim uključite se. Glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je izvješće prihvačeno sa 98 glasova za i 16 suzdržanih. Bez protiv glasova. Gospođe i gospodo zastupnici mi o, obzirom da idu ova imena mi imamo elektronski ispis gdje se vidi, svaki zastupnik ima i klub, kako je pojedini zastupnik glasovao kod svakoga prijedloga o čemu se je glasovalo. Idemo dalje.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predstavnici Vlade Republike Hrvatske, kolegice i kolege zastupnici. Naizgled vrlo mala tema, vjerujem da će biti i malog interesa za raspravu o Izvješću o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti, ali mi u Klubu SDP-a smatramo da je ovo izuzetno važna ustavna i zakonska problematika, izuzetno važan politički momenat kakav je odnos Vlade Republike Hrvatske prema Ustavu i zakonu i kakav je odnos Vlade Republike Hrvatske prema Hrvatskom saboru, Hrvatskom parlamentu. Zato najprije neka ustavna određena o problematici, uredbi koje Vlada može donijeti na temelju ovlasti ovog Parlamenta. Naime, u članku 4. Ustava Republike Hrvatske, u Republici Hrvatskoj državna je vlast ustrojena na načelu diobe vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudbenu vlast. U članku 70. Hrvatski sabor je predstavničko tijelo građana i nositelj zakonodavne vlasti u Republici Hrvatskoj. U članku 107. Vlada Republike Hrvatske obavlja izvršnu vlast u skladu s Ustavom i zakonom. Međutim, u životu jedne države, pa tako i Hrvatske postoje određene situacije u kojima je potrebno brzo i učinkovito djelovanje državne vlasti kako bi se spriječilo nastupanje ozbiljnih štednih posljedica po državu u njene građane i u takvim slučajevima u pravilu dolazi do odstupanja od proklamiranih načela trodiobe državne vlasti. Tako je u Hrvatskom Ustavu u članku 100. dano ustavno ovlaštenje predsjedniku Republike da u slučaju ratnog stanja donosi uredbe sa zakonskom snagom na temelju i u okviru ovlasti koje dobio od Hrvatskog sabora. Slično je i u slučajevima neposredne ugroženosti neovisnosti, jedinstvenosti, opstojnosti Hrvatske države ili kada su tijela državne vlasti onemogućena da redovito obavljaju svoju ustavnu dužnost. No, takvo ovlaštenje, ustavno ovlaštenje predsjednik Republike mora podnijeti na potvrdu Hrvatskom saboru čim se Sabor može sastati. Druga iznimka od načela trodiobi vlasti nalazi se i sadrži se u odredbama članka 87. Ustava Republike Hrvatske sa puno ograničenja. Dakle, članak 87. Ustava Republike Hrvatske dao je mogućnost da Hrvatski sabor ovlasti Vladu Republike da uredbom uređuje pojedina pitanja iz njegovog dijelokruga, tj. iz dijelokruga Sabora Republike Hrvatske. To ovlaštenje može trajati najviše godinu dana, to je prvo ograničenje. Drugo ograničenje uredbe ne mogu djelovati unatrag. Treće ograničenje da se uredbama ne može uređivati pitanja koja po Ustavu spadaju u isključivu nadležnost Hrvatskog sabora, kao što su pitanja ljudskih prava, temeljnih sloboda, nacionalna prava, izborni sustav, te ustrojstvo i dijelokrug, način rada državnih tijela i lokalne samouprave. Treća vrlo, četvrta vrlo važna napomena. Uredbe prestaju važiti, djelovati istekom roka od godinu dana, molim vas lijepo, ne od časa donošenja uredbe, nego od stupanja na snagu zakonskog ovlaštenja, donošenja Zakona o ovlaštenju Vlade Republike Hrvatske. Oko ovih ustavnih i zakonskih riješenja struka naravno ima različita stajališta. Ali uglavnom svi se slažu da bi preciziranje ovlasti Vlade moralo biti taksativno. No, pustimo struku da vidimo što je to Vlada učinila u ove dvije uredbe o kojima danas raspravljamo. Vlada Republike Hrvatske je donijela Uredbu o izmjeni Zakona o prijevozu u cestovnom prometu kada za to nije bilo nikakvog razloga, kad je moglo se pripremiti za Hrvatski sabor da se rok o potrebi usklađivanja sa tim Zakonom produži na određeno vrijeme. Vlada je tom Uredbom produžila rok za godinu dana. Takvog ovlaštenja naprosto nije imala, naime, Vlada je donijela da se rok koji je trajao po Zakonu do 24. srpnja 2004. godine produži za godinu dana do 24. srpnja 2005. godine. Ovlaštenje Vlade u tom času je bilo samo do 10. mjeseca ove godine. Dakle, Vlada je prekoračila ustavno ovlaštenje, ovlaštenje iz Zakona o davanju ovlasti Vlade Republike i sam Zakon. Na taj način Vlada je mimo volje Hrvatskog sabora, dovela u zabludu građane Republike Hrvatske, prijevoznike koji su svoj status morali uskladiti da Zakonom o prijevozu u cestovnom prometu. Da stvar bude još lošija. Novim prijedlogom Zakona o ovlastima Vlade Republike Hrvatske koji smo mi donijeli na ovoj sjednici, ovom zasjedanju Hrvatskog parlamenta, nije osnažena Vladina Uredba, gdje se rok produžava do 7. mjeseca sljedeće godine, nego je samo produžena do kraja ove godine. Time smo još veću zbrku unijeli u pravni sustav Republike Hrvatske i doveli u zabludu pravne osobe koje su svoje poslovanje ili pojedince, fizičke osobe, poduzetnike, koji su svoje poslovanje morali uskladiti sa Zakonom o prijevozu u cestovnom prometu prema Uredbi Vlade do kraja 7. mjeseca sljedeće godine. Teško da se i vrsni pravnici i oni koji imaju cijeli pravnički alat kod sebe mogu snaći u takvom stanju pravnih stvari. No, sljedeća Uredba Vlade, Uredba o dopuni zakona, molim vas, Uredba o dopuni Zakona o komunalnom gospodarstvu ima pretenzije da uređuje zakon potpuno trajno. Dakle, ni duh, ni smisao ovlaštenje Vlade nije, Vlada nije poštivala niti Ustav Republike Hrvatske, pa je na temelju Uredbe koja će prestati djelovati Vlada ovlastila ministra da svojim pravnikom trajno uredi ovo područje. Protekom roka valjanosti Uredbe Vlade Republike koji sam po Ustavu mora ograničeno trajati kad prestane djelovati Uredba, Pravilnik koji je donio ministar nadležni ministar će ex lege prestati djelovati, po Zakonu će prestati djelovati. Time smo još jedanput zagorčali život korisnicima Zakona o komunalnom gospodarstvu. Osim pravila struke i pravnik teoretičara koji se već 13 godina zalažu za to da se ovlaštenja Vlade Republike Hrvatske preciziraju taksativno navedu razlozi i okolnosti pod kojima Vlada Republike Hrvatske može donositi uredbe sa zakonskom snagom, dakle u periodu kad Hrvatski parlament ne zasjeda ili kad je predizborno vrijeme. Mi mislimo da nikako ne možemo prihvatiti uredbe koje ne potiču pravnu sigurnost i da ne možemo prihvatiti uredbe kojima Vlada prekoračuje ovlaštenje dato samim Zakonom o ovlastima Vlade Republike Hrvatske a posebno koje su suprotne duhu Ustava o trodiobi vlasti u Republici Hrvatskoj. Zbog toga Klub SDP-a ne može podržati Izvješće o uredbama Vlade Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici! Pa ja ne bi se bavio više s tom pravnom stranom iako se može tumačiti i ovako i onako. Konačno vidimo da i Ustavni sud donosi neke odluke sa pet na prema tri i slično, dakle uvijek ima različitih mišljenja. Ali možda bi bilo dobro da se više pozabavimo koje su to uredbe. Prije svega jedna i druga uredba trebala bi olakšati, prva uredba olakšati prevoznicima stvarno jedan međuprostor u kojem su se našli, pitanje i zbog čega su se našli, da li je Zakon o izmjeni i dopuni zakona dobro došao ili nije dobro došao, da li je u pravo vrijeme došao, da li je dovoljno bilo vremena i mislim da je to dobro napravljeno. Također, nedoumice kod komunalnih doprinosa su bile svima nama koji radimo u lokalnoj samoupravi tako da i ovo će dobro doći. Dakle, riječ je o dvije uredbe koje mislim da ne utječu bitno ni na stabilnost države ni na ostalo ali opet kažem puno će značiti korisnicima. Uredba o izmjeni Zakona o prijevozu u cestovnom prometu koja je donešena evo prije dvije godine sa rokom trajanja nešto više od dvije godine, sa rokom trajanja važenja od dvije godine i Uredba o dopuni Zakona o komunalnom gospodarstvu. Ako gledamo zbog čega je Vlada produljila za godinu dana onda ima čitav niz razloga. Konačno, mislim da je ovdje sve jasno napisano. Neke možemo, neke bih ja htio možda još jedanputa apostrofirati. Dakle, utvrđeni rok za usklađivanje i prolongiranje godinu dana podržali su, treba reći, jer podržali su Gospodarska komora, Obrtnička komora, podržale su županije, podržali su također i sami prijevoznici jer očito da se ni oni u tom nisu snašli. Naime, evo imamo i podatak. 2 tisuće 700 prijevoznika je u međunarodnom cestovnom prometu a 400 prevoznika prevozi putnike. Dakle, ako to zaustavimo sve skupa ili ako smanjimo drastično broj koji se tim bavi imat ćemo itekako puno ljudi koji zapravo će ostati bez posla. Jedan od problema ovdje je parkiranje. Sjetimo se malo, svi smo mi davali nekakve potvrde na temelju gruntovnog izvatka, izvatka iz katastra i slično, komadić livade ili nešto drugo bilo je dovoljno da dobiju licencu za prijevoz. U prijedlogu o izmjenama i dopunama zakona to se bitno mijenja, dakle parking mora biti pravi parking što se sigurno, što podržavamo ali je pitanje da li je dovoljno vremena dano prevoznicima da svoja parkirališta srede, da imaju zaštitu. Mora biti zaštita konačno i od otpadnih ulja i sl. i zato će im pretpostavljam ovo itekako dobro doći jer većina od njih nije tu puno napravila. Neki nisu mogli, neki su ignorirali i sl. Zatim, ovdje još jedna stvar koja je jako bitna u odredbama Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prijevozu u cestovnom prometu stručna osposobljenost. Interesantno je da dopunama zakona predviđeno je polaganje ispita ali to polaganje ispita počelo se provoditi tek potkraj prošle godine. E sada, uzmite za ovih više od 3 tisuće prijevoznika jako je teško organizirati polaganje ispita ili jedan dio koji jasno nije osposobljen tako da i opet ponavljam opet će to dobro doći. Zakon stiže. U pripremi je donošenje novog Zakona o prijevozu u cestovnom prometu. On treba biti usklađen sa zakonodavstvom Europske unije i na ovaj način zapravo još jedan time out mislim da bi trebali podržati. U Zakonu o komunalnom gospodarstvu, dakle druga uredba bitno je sam izračun. Dakle, izračunava se po obujmu komunalni doprinos a ovdje treba naglasak na ovu rečenicu koja se gradi na građevnoj čestici. Mislim da svi oni koji se tim bave, znači o čemu se radi a dosta je građevina koje se ne samo na obali nego u unutrašnjosti ruši i riječ je jasno o izgradnji, o zamjenskim građevinama. Ovdje je točno definirano jer se na različite načine do sada obračunavalo da se doprinos obračunava na razliku u obujmu u odnosu na prijašnju građevinu. Dakle, opet jedno pojašnjenje koje će itekako dobro doći kod proračuna, kod izračuna komunalnih doprinosa. Još je nešto što je jako bitno bilo da su negdje u nekim djelovima Hrvatske strahovito dizali cijenu komunalnih doprinosa. Jasno, komunalnoj, samoupravnim jedinicama lokalnim općinama i gradovima, nikada dosta novaca pa su išli tamo gdje se dosta gradi sa visokim cijenama. Drugo je naše mišljenje je li to dobro ili nije dobro odnosno moje osobno. I ovdje konačno to je i defonirano, dakle dan je nekakav plafon, ne može biti više od 10% prosječnih troškova gradnje kvadratnog metra etalonske građevine u Republici Hrvatskoj a taj podatak objavljuje ministar u čijem je djelokrugu komunalno gospodarstvo što mislim da je dobro. Jedna nedoumica je bila iako se bazena ne gradi puno ali se gradi. Evo, na sreću ti bazeni ipak nekako niču. Kako ih obračunati i ovdje je to isto dobro umjesto naših upita ministarstvu cijelo vrijeme kako obračunati i što obračunati ovdje je to dobro napisano. Po kvadratnom metru tlocrtne površine te građevine po čemu jedinična vrijednost komunalnog doprinosa za obračun njezine površine po kvadratnom metru izražena u kunama jednako jediničnoj vrijednosti komunalnog doprinosa za obračun po kubičnom metru građevine. Dakle, po prilici je tri puta niža nego što je za kvadratni metar stana ili poslovnog prostora. Mislim da ovdje ne bi trebalo puno komplicirati jer jedno i drugo olakšava posao prvo prevoznicima, drugo jedinicama lokalne samouprave kod obračuna i zato Hrvatska demokratska zajednica će ovaj prijedlog podržati. Hvala.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HNS-PGS-a poštovana zastupnica Alenka Košiša-Čičin-Šain. Nema je. Klub gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. ... [[Upadica se ne čuje.]] Odustajete od rasprave? Da. Hvala lijepa. Da li žele predstavnici Vlade? Ne. ... [[Upadica se ne čuje.]] Da. Gospodin Mrduljaš, izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, zastupnici! Posljedica ove uredbe jest kao što ste vjerojatno vidjeli u obrazloženju ove uredbe očito pretpostavka, greška, došlo je do nomotehničkog uređivanja teksta jednog amandmana Odbora za zakonodavstvo kojim su ove odredbe bile izbrisane i ostala je pravna praznina. Što se tiče pravne nesigurnosti do toga sigurno neće doći jer Vlada odnosno ministarstvo priprema novi zakon i ova uredba će biti u onom roku koji je dozvoljen Zakonom o ovlastima Vlade zamijenjena zakonom. Evo, samo to. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, predstavnik Vlade se sasvim netočno poziva na grešku u volji Hrvatskoga sabora. Što se tiče greške Hrvatskog sabora ako to Vlada može utvrđivati onda je mogla poslati Saboru da to verificira kao svoju grešku a ne neovlašteno mijenjati zakon. Hvala lijepa.
Hvala. Državni tajnik u Ministarstvu mora gospodin Dražen Breglec, izvolite.
Zahvaljujem godine predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Ovlaštenjima i pravnoj mogućnosti Vlade da donosi uredbe sa zakonskom snagom u izmjeni, u ovom konkretnom slučaju o Izmjeni Zakona o prijevoznom cestovnom prometu ne bih mogao replicirati jer je očito iz rasprave i to proizašlo da ta dilema postoji više broj godina praktički od početka postojanja demokracije u Hrvatskoj. S druge strane o sadržaju same uredbe ja vas molim za razumjevanje da u trenutku kada više od polovice prijevoznika nije uspjelo uskladiti u zadanom roku svoje poslovanje s odredbama pravilnika da je potpuno jednostavno pragmatično postupanje takvo da se u tom slučaju mijenja propis. Striktno provođnje propisa u suprotnom slučaju naime, dovelo bi do nužnosti ukidanja daljnjih poslovnih aktivnosti i ukidanja zapravo mogućnosti poslovanja poduzeća koji bi trebali prestati sa svojom djelatnošću. Bilo kakva primjena sile naime prema odredbama zakona prema usklađenosti u smislu pravilnika koji je rok bio krajnji srpanj ove godine jednostavno ne bi bilo moguće ni u praksi zbog toga jer instrumenti za intervenciju u nekoliko tisuća prijevoznika ne bi bilo moguće ni provesti. Mislim da je potpuno razumljivo zbog čega je ovo, i ovakvu odredbu ovakve prolongacije roka bilo nužno donjeti dok je s druge strane novi Zakon o prijevozu na cestovnom prometu koji je prošao prvo čitanje na ovom Saboru će dodatno preciznije i sasvim sigurno prije roka u kojem je ovom uredbom prolongirana primjena Zakona starog, dakle novim Zakonom će to i prije toga roka biti uređeno. Zahvaljujem.
Hvala lijepa zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda. Izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvača se izvješće o uredbama koje je Vlada Republike Hrvatske donijela na temelju zakonske ovlasti. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je izvješće, da je zaključak prihvačen; 78 glasova za, 7 suzdržanih i 28 protiv.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Pred vama se nalazi Prijedlog nacrta, Prijedlog zakona o porezu na dohodak što se predlaže ovim zakonom, dakle, predlaže se da stope ostanu iste, no ono što su osnovne izmjene ovog Zakona predlaže se povećanje oporezivog dijela sa 1500 na 1600 kuna. Ja ovdje moram odmah reći da ovaj Prijedlog i Zakona poreza na dohodak i poreza na dobit je odraz trenutne proračunskih mogućnosti proračuna Republike Hrvatske. Povećanje neoporezivog dijela od 100 kuna je 850 milijuna manje prihoda u državni proračun ili povećanje neoporezivog dijela sa 1500 na 2000 kuna kao što je bio prijedlog naših socijalnih partnera i sindikata je 2 milijarde i 900 milijuna kuna manje u državni proračun. I to proračun jednostavno u ovom trenutku ne može podnjeti. Ono što bih želio reći kada govorimo o izmjenama ova dva Zakona, porezu na dohodak i porezu na dobit, kod poreza na dohodak ne možemo samo gledati njegov refleks na proračun Republike Hrvatske, daleko bitnije je gledati efekat ovih poreznih promjena na proračun jedinica lokalne samouprave. Iz razloga što preko 60% jedinica lokalne samouprave, njihovih 70% više prihoda je učešće u porezu na dohodak. Prema tome, svaka značajnija izmjena Zakona o porezu na dohodak nije toliko teška po državni proračun koliko je teška po proračun jedinica lokalne samouprave i svako značajnije smanjenje prihoda jedinica lokalne samouprave država bi trebala nadomjestiti sa povećanim udjelom u porezu na dohodak koji se odriče u korist jedinica lokalne samouprave dakle, taj onda iznos je dupli trošak za državni proračun. Dakle, mi predlažemo da se neoporezivi dio poveća sa 1500 na 1600 kuna. Također predlažemo i primitke koji se ne smatraju dohotkom po novom Zakonu. Dakle, to su obiteljske mirovine koje ostvaruju djeca nakon smtrti roditelja prema propisima o mirovinskom osiguranju dividende i udjele u dobiti na temelju udjela u kapitalu. Dakle, ovo je jedna odluka koja je izazvala i podjelu u mišljenjima, prije svega onih zainteresiranih, no što je vrlo bitno najveći dio stručne javnosti podržava ovu odredbu iz razloga što sa ukidanjem poreza na dividendu smatramo da će Hrvatska postati daleko atraktivnija ulagačima. I primjedbe da se sa ukidanjem poreza na dividendu ide na prilog i da će nam takav, u prilog onima koji žele izvući kapital iz Hrvatske treba postaviti jedno kontra pitanje je da li se dobit može ostvariti bez ulaganja u radno mjesto i bez otvaranja novih radnih mjesta. Dakle, da bi se uopće došlo do dobiti mora se otvoriti radno mjesto, moraju se zaposliti, ti novo zaposleni moraju doći u situaciju da ostvare dobit, na tu dobit se mora platiti 20% poreza na dobit a onda tek se može raspravljati o tome da li ta dobit kao takova će ostati u firmi ili će biti izvućena iz firme. Dakle, namjera Vlade Republike Hrvatske je da s ovom odlukom Republika Hrvatska s obzirom na olakšice o kojma ću govoriti više kada budem govorio o porezu na dobit postane što se tiče poreznog opterećenja kod poreza na kapital jedna od najatraktivnijih ako ne i najatraktivnija država za ulaganje. I ono što je vrlo bitno reći, mi sa ovom odredbom želimo potaći i domaće investitore koji imaju raspoloživa sredstva i strane investitore za ulaganje jer nije više u Hrvatskoj takva situacija da nema onih koji ne žele uložiti na tražište kapitala. I što je vrlo bitno, nastojimo na ovaj način oživjeti i onaj pomalo zamrznuti kapital a to je štednja hrvatskih građana koji u ovom trenutku iznosi negdje oko 10 milijardi eura i želimo na takav način potaknuti drugačije ulaganje tih sredstava. Novčane nagrade za osvojene medalje na olimpijskim igrama, te svjetskim europskim prvenstvima koji se isplaćuju iz državnog proračuna i proračuna jedinice lokalne i područne, regionalne samouprave. Ovo je odredba koja jednostavno definira zakonsku mogućnost koja je do sada nije bila jasno definirana, tj. da državna nagrade, sigurno da nagrade ovakvog, da su ovakve nagrade prije svega državne nagrade da se jasno definira da se na takve nagrade koje su jednokratne ne plaća porez na dohodak. Primici učenika i studenta na redovno školovanje uz rad i preko učeničkih studenskih udruga do propisanog iznosa, športske stipendije koje prema posebnim propisima isplačuju športskim sportašima za njihovo športsko usavršavanje do propisanog iznosa, sindikalne i socijalne pomoći koje se isplaćuju iz sredstava sindikalne članarine članovima sindikata. I ono što želim posebno naglasiti to je uvođenje kategorije drugog dohotka. Uvođenjem kategorije drugog dohotka prije svega se proširuje osnovica onih koji trebaju plaćati porez. Ovu kategoriju drugog dohotka prije svega će biti zahvaćene autorske naknade za isplate prema posebnom zakonu, naknade za isporučeno umjetničko djelo i ono što posebno želim naglasiti zarade pjevača i sportaša. I nije to ovim prijedlogom Zakona nikakvo podilaženje ovome nego treba jasno i glasno reći da ovo područje do sada nije bilo definirano zakonom, niti jednom zakonskom odredbom nije bilo definirano kako i na koji način oporezovati, porezno tretirati zarade sportaša i pjevača. Pa mi smo čak imali slučaj i u proteklim mjesecima kad je kolega Biškupić promijenio odredbu o tome kome treba iz državnog proračuna od umjetnika i pjevača plaćati mirovinsko i zdravstveno osiguranje da je država plaćala mirovinsko i zdravstveno osiguranje onima koji su imali godišnje i više od nekoliko stotina tisuća kuna zarade zato što to nije bilo zakonski definirano i nije bilo zakonski uređeno. Dakle pod ovim odredbama drugog, drugog dohotka predlaže se da se kod takvih zarada prizna 30% paušalnog troška, a da se na ostalih 70% plati 25% poreza na dohodak bez obveze podnošenja porezne prijave s tim da moram naglasiti da ovdje sportaši koji budu imali prijavljen ovakav ugovor, onaj tko s njima sklopi takav ugovor morat će s njima definirati i minimum zdravstvenog i mirovinskog osiguranja što također do sada nije bilo riješeno i na stotine mladih sportaša nisu imali riješeno niti mirovinsko niti zdravstveno osiguranje niti je to tko uplaćivao na njihov način pa na kraju krajeva iz takve neriješene zakonske regulative je dug od 700 milijuna kuna koji u ovom trenutku športski klubovi duguju prema Proračunu Republike Hrvatske temeljem inspekcijskog nalaza iz 2000. godine. Kad su razno razne zarade svrstavane na ovaj ili na onaj način, zapisnici su napravljeni, dugovi su opstali međutim postavlja se i pitanje da li jedan Dinamo ili Hajduk može danas platiti 400, 500 milijuna poreznog duga. Zagreb 50, 60 milijuna i svi ostali nogometni klubovi ili da ne govorim o košarkaškim ženskim i muškim klubovima koji su na isti način tretirani. Dohodak od imovine, imovinskih prava predlaže se paušalno oporezivanje dohotka od iznajmljivanja stanova, apartmana i soba, postelja putnicima i turistima. Ovo je jedna nova kategorija i to je u dogovoru sa Ministarstvom mora, turizma, prometa i razvitka. Dakle mogućnost da oni koji do 10 soba iznajmljuju da im se omogući paušalno oporezivanje, a za one koji imaju više od 10 soba plaćali bi i dalje porez po stopi od 15% s tim da bi im se priznalo 50% troškova. Ja moram reći da ova djelatnost, iznajmljivanje soba je u ovom trenutku praktički izvan svake kontrole. I to ne ove godine i to ne prošle godine nego dugi niz godina i mi smatramo da ćemo na ovakav način sa ovako predloženim rješenjem na kraju krajeva to je prijedlog prije svega ljudi iz struke da ćemo proširiti osnovicu onih koji trebaju plaćati porez na dohodak i na kraju krajeva da ćemo evidentirati iznajmljivanje i soba i apartmana na takav način. Posebne olakšice oslobođenja i poticaji, članovi obitelji poginulih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata ne plaćaju porez na dohodak od obiteljske mirovine ostvarene putem Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Djeca koja na taj način ostvaruju obiteljsku mirovinu smatraju se u smislu poreznog propisa uzdržavanom djecom neovisno o iznosu mirovine. Ovo je zakonska odredba za koju se Klub zastupnika HDZ-a zalagao već prije dvije godine i smatram da nepravdu koja je učinjena 2001. treba ispraviti i da članovi obitelji poginulih hrvatskih branitelja treba tretirati na takav način da te mirovine nisu oporezive, a da djeca se tretiraju uzdržavanim članovima obitelji. Osobni odbitak za zdravstvene potrebe, kupnju ili gradnju prvog stambenog prostora, stana ili stambene kuće, održavanja, plaćenu najamninu, izdaci po osnovi uplaćenih premija životnog osiguranja s obilježjima štednje, dopunskog i privatnog zdravstvenog osiguranja, dobrovoljnog mirovinskog osiguranja priznaju se u ukupnom iznosu od 12 tisuća kuna. Dakle svi ti osobni odbici se kumuliraju na 12 tisuća kuna, a ne do sada kao što je bilo do sada da svaki ima pravo 12 tisuća kuna. Zašto? Iz jednog vrlo jednostavnog i praktičnog razloga. Zato što ove olakšice koriste oni koji imaju visoka primanja. 80% ovih olakšica koriste oni sa primanjima iznad 6 tisuća kuna. Iako je većina ovih olakšica, ne govorimo o dopunskom zdravstvenom i mirovinskom osiguranju, uvedena sa kao socijalna kategorija. Dakle da se na takav način pomogne one sa najmanjim primanjima. Iz analize poreznih prijava za 2003. godinu došli smo do spoznaje da ne računajući ovaj stambeni dio 90% olakšica se koristi za dopunsko zdravstveno i dopunsko životno osiguranje. Prema tome kad uzmete kolika je prosječna zarada hrvatske obitelji, kad uzmete da ima dvoje zaposlenih i kad uzmete koliko oni godišnje mogu izdvojiti za ove razno razne olakšice koje su ovdje dolazimo do zbira da to vrlo teško može prijeći 20 tisuća kuna, a po ovome da ima pravo na 12 tisuća svaki zaposleni član, to je 24 tisuće kuna i smatramo da je 12 tisuća kumulativno dozvoljenih osobnih odbitaka nešto što je u ovom trenutku razumno, racionalno što se tiče fiskalne moći i što se tiče zarade hrvatskih građana. Također obveznicima poreza na dohodak koji obavljaju samostalnu djelatnost na području od posebne državne skrbi prve skupine uključujući i grad Vukovar ne plaćaju porez na dohodak od tih djelatnosti, a na području od posebne državne skrbi druge skupine ne plaća se 75% poreza na dohodak. Na područjima treće skupine 25% u roku od primjene ovoga zakona. Dakle ono što ćemo ako se ovakav Prijedlog zakona o porezu na dohodak usvoji pravilnikom o porezu na dohodak napravi da ćemo izmjeniti i formulu i sadržaj prijave poreza na dohodak. Imat ćemo dvije prijave. Jednu ovakvu kao što je sad koja sadrži sve podatke i jednu jednostavnu na dvije stranice koja će biti namijenjena građanima koji će prijaviti ove osobne ... [[Govornik se ne razumije.]] imaju iz nekoliko razloga. Prvi je da dakle ovakvim načinom pojednostavljenja poreznog sustava doći ćemo do toga da će građani lakše popunjavati porezne prijave, da će obrada i kontrola poreznih prijava što se tiče porezne uprave biti daleko brža i daleko jednostavnija jer mi smo sa razno raznim izmjenama Zakona o porezu na dohodak došli do toga da smo u 2003. godini imali 860 tisuća poreznih prijava, praktički na milijun i 400 zaposlenih. Znači njih 70 praktički je podnosilo porezne prijave. Da je povrat po tim poreznim prijavama bio milijardu i 300 milijuna kuna, a obveza uplate po tim poreznim prijavama 350 milijuna kuna. Dakle na takav način ćemo pojednostaviti život kako poreznim obveznicima, a isto tako ćemo pojednostaviti život onima koji, koji kontroliraju i evidnetiraju te porezne prijave jer nelogično je da porezna uprava, ljudi koji se bave kontrolom i naplatom prihoda od državnog proračuna 65 do 70% svog vremena godišnje izgubi za obradu poreznih prijava, a efekat financijski je takav kakav je i na kraju krajeva predloženi osobni odbici s osnova o kojim sam rekao koristili su isključivo oni sa većim primanjima jer iskreno govoreći teško danas se može govoriti o većoj skupini hrvatskih građana koji mogu godišnje 48 tisuća kuna utrošiti u razno razne osiguranja, zdravstvene usluge pa da im to služi kao osobni odbitak. Dakle na ovakav način smatramo sa predloženim izmjenama da smo pojednostavili sustav. Da ovaj sustav ide u prilog i poreznim obveznicima, a isto tako i isplatiocima dohotka. Također je omogućeno da se tijekom, da se prilikom obračuna zadnje plaće u godini može ispraviti ako se tijekom godine napravila kakva pogreška prilikom obračuna osobnog odbitka ili ako je u jednom mjesecu bile isplaćene dvije plaće pa se koristio samo jedan osobni odbitak. Dakle zadnjom isplatom plaća od 12. mjeseca to se može korigirati tako da dođemo isto u situaciju da zbog toga ne moramo podnositi poreznu prijavu. Evo dame i gospodo toliko oko Nacrta Prijedloga zakona o porezu na dohodak. Hvala lijepa.
Hvala vama gospodine ministre. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Prelazimo na raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovana kolegica Zgrebec, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministri, kolegice i kolege. Na početku ću reći da zapravo smo imali vrlo malo vremena da studioznije proučimo ova dva prijedloga izmjea, odnosno novih zakona poreza na dobit i dohodak. KOji ćemo u nekoliko dana provesti u dva čitanja i eto tako samo nekoliko sati prije nego što ćemo raspravljati i donjeti proračun za 2005. godinu. Mislim da to nije dobro. I mislim da se to trebalo ukoliko se željelo činiti takve promjene raditi daleko prije. Samim time što je prije gotovo godinu dana na ovom istom mjestu predsjednik Vlade, predstavljajući svoju Vladu i program Vlade najavio poreznu reformu. Dakle godinu nakkon godinu dana mi u zadnji čas donosimo dva ovakva zakona. Predsjednik Vlade je tada rekao da Vlada smatra da je potrebna cjelovita reforma poreznog sustava koja će prije svega biti u funkciji oživljavanja proizvodnje. Glavni cilj Vlade kaže predsjednik, bit će rasterećenje gospodarstva provedbom porezne reforme. Vlada je čvrsto uvjerena da će smanjenje poreza i ukupno uređenje poreznog sustava dovesti kumulativno i kroz određeno razdoblje do povećanja gospodarske aktivnosti do gospodarskog rasta veće financijske discipline, te boljeg nadzora i veće neplativnosti prihoda državnog proračuna. I dalje kaže, da će Vlada da Vlada smatra da se niži jednostavnoji porezi ključ novoga odnosa prema poduzetništvu i pokretač novoga razvoja poduzetničkog duha u Hrvatskoj. I to je sve što je u programu Vlade rečeno o poreznoj politici. I zaista mi smo očekivali da ćemo dobiti i onda i cjelovitu reformu prijedlog porezne reforme. Međutim što smo dobili. Dobili smo vrlo rano smanjenje stope PDVa koja je nakon nepunih mjesec dana takav zakn stavljen adacta, dakle i puvučen. Treba reći naš predsjednik Vlade vrlo je siguran u nastupu kada obećava, mnogo manj sigurniji u realizaciji obećanoga. tako je to i s obećanom reformom poreznog sustava, koja ima za cilj poreza i povećanje gospodarske aktivnosti. Dakle, od smanjenja PDVa nema ništa, porezna reforma nije ni na vidiku za nju treba daleko ozbil,jnija i veća priprema i u pripremi zakona ali u pripremi ukupne infrastrukture koja bi trebala voditi poreznu reformu. Od obećanja smanjenja poreza dakle ništa, od realizacije a u realizaciji porezi su isti ili veći, prisjetimo se i povećanih trošarina koje smo sredinom godine donjeli kako bismo upotpunili proračun već za 2004. godinu. I što je sa ovim predloženim zakonima. I sam predlagatelj ministar financija kaže da su promjene u jednom djelu definicija pojednostavljenja nekih načina vođenja evidencija i obračuna. I s druge starne ipak dolazi do svojevrsnog ukidanja olakšica. Neoporezivi dio se ovaj puta odnosno, osobni odbitak povećava svega za 100 kuna u dosadašnjim izmjenama to je bilo po 250 kuna,Dakle od onih osamsto do sada do 1500 kuna. Nešto što je što mi ocjenjujemo da nije dobro to je da se odustaje od oporezivanja dividende. Naime što to znači? To znači da će se bez plaćanja poreza moći isplačivati odnosno, kao prihod, prihodovati pojedincima dividenda. I na taj dio bit će plaćan samo porez na dobit koji iznosi 20%. Po dosadašnjem načinu oporezivaja dividende, primalac dividende trebao je platiti još 15% poreza na dividendu i onda bi on platio neku srednju stopu koja se plaća na primanja nesamostalnog rada, dakle 35%. Ograničavaju se olakšice na 12 tisuća kuan godišnje za različite vidove osiguranja od životnog, dopunskog, mirovinskog, i zdravstvenog osiguranja. Kamata na stambene kredite, rješavanja stambenog pitanja, i to samo na kupnju prvoga stana. Zatim za podstanarstvo, zdravstvene usluge, što se do sada moglo koristiti do 12 tisuća kuna, o tome je i ministar govorio. Mi se ne slažeom s njime da se to pogoduje samo onima sa većim primanjima, on tu govori o 6 tisuća kuna. Pa ne vjerujem baš da bi se naši građani složili da bogataši primaju mjesečno imaju, mjesečna primanja od 6 tisuća kuna. Naravno da će ovakav zakon daljnje utjecati i na smanjenje sredstava lokalnoj samoupravi. Treba reći da su prihodi koji lokalnma i regionalne samouprave od poreza na dohodak imaju zapravo najveći udio u lokalnom proračunima. Istovremeno nemamo i izmjene u financiranju lokalne samouprave. Ocjenjujemo da ovakve izmjene samo popravljaju donekle postojeći sustav, ne pridonose stimuliranju razvoja o kome je govorio predsjednik Vlade. Niti povećaju neto primanja radnika. Rast prosječne plaće sa ovakvim povećanim osobnim odbitkom bit će tek nekoliko kuna, čak čini mi se niti 10 kuna. Umjesto velikih eksperimenata u poreznom sustavu predlažemo da se u buduće izmjene poreznih zakona usmjere na usklađivanje s poreznim sustavima zemalja europske unije. To je višestruko potrebno ukoliko želimo i da naše tvrtke konkurentije sudjeluju na tržištu zapadne Europe ali da imamo i ulaganja u dolazak njihovih tvrtki ovdje na naše t ržište. Članice Europske unije sve se više okreću jedinstvenom pristupu oprezivanju, te pripremi europskim dioničkih društava na objedinjen isustav oporezivanja. Mislimo da bi to bilo nužno učiniti i u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala vama poštovana kolegice. Riječ ima ministasr financija gospodin Šuker. Izvolite gospodine ŠUker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dakle nekoliko pojašnjenja i nekoliko podatatak što e tiče olakšica. Dakle, kada idete u jedan ovakv posao i kada oduzimate već stečena prav, onda morate izuzetno biti senzibilni i morate raspolagati sa jakim agrumentima da je to tako kao što je. Pa ja ću vam samo navesti koje osobne odbitke u kojim iznosu i koliko ih je hrvatskih građana koristilo. A vi onda prosudite dali su oni sa manjim primanjima koristile ove osobne odbitke. Dakle, uplata životnog osiguranja s obvezne štednje 110 tisuća građana, ukupno 365 miliona osobnih odbitaka. Uplata dopunskog i privatnog zdravstvenog osiguranja 231 tisuća građana, ukkupno 186 miliona osobnih odbitaka. Međutim ono što ej sigurno da koriste najviše koriste oni sa najvišim primanjima. A to je dio osobnog odbitka za stambene potrebe. Koristile 54 tisuća stanovnika, ali ukupnom iznosu od 422 miliona kuna. Dakle, kada zbrojite sve ove osobne odbitke, onda ćete vidjeti da je vrlo malo građana sa, ili skoro nimalo, sa primanjima ispod 6.000 kuna, koristili više od 12.000 kuna osobnog odbitka. Dakle, to su pokazatelji temeljem 850.000 obrađenih poreznih prijava u 2003. godini. To nisu izmišljeni podaci, to su podaci koje su popunili živi ljudi. Vrlo malo ili skoro nimalo može se govoriti o postocima, ispod 3% je građana koji imaju primanja ispod 6.000 kuna, a koristili su veće odbitke poreza na dohodak s osnova ovih olakšica od 12.000 kuna u jednoj godini i zato se ide na ovaj kumulirani prijedlog. Prema tome, toliko što se tiče tih olakšica, jer najviše olakšica je korišteno i zbog toga je i podnošena porezna prijava je razlika osobnog odbitka, ukupno 106.000 građana, ali iznos traženog odbitka je milijardu i 600 milijuna kuna ili ukupno u godini 2003. umanjenje dohotka s osnova raznoraznih odbitaka je bilo 3.455.000.000 kuna. Ili recimo jedna kategorija kad govorim o tome, da su izdaci za školovanje i stručno usavršavanje njih je prijavilo samo 1.500 obveznika od skoro stotinjak tisuća obrtnika u ukupnom iznosu od 7.195.000 kuna. Da je recimo netko slučajno da mu je palo na pamet da ukine tu kategoriju, nastala bi čitava revolucija. Međutim, kad pogledate samo 1.500 poreznih obveznika, praktički ni 2% je koristilo tu mogućnost za usavršavanje svojih djelatnika. Nagrade učenicima na praktičnom radu, samo 408 obveznika u ukupnom iznosu od 4 milijuna kuna. Ne daj bože da je netko spomenuo da se ta nagrada ukine. Međutim, 408 obveznika, dakle 408 obrtnika je prijavilo nagradu učenicima na praktičnom radu. Plaće novozaposlenih osoba kao olakšica 2.800 obrtnika je prijavilo novozaposlene radnike. Iz toga je umanjilo osnovicu poreza na dohodak 82 milijuna kuna. Toliko o olakšicama za koje svi pričamo da će strahovito izgubiti građani Hrvatske sa njihovim kumulirnjem na 12.000 što jednostavno nije istina, jer podaci su drugačiji. Također nije istina da se dividenda izvlači bez plaćanja poreza na dohodak, jer plati se 25, 20% proeza na dobit, a prije toga se plate i drugi porezi i to je samo različito poimanje kako bi se tržište kapitala u Hrvatskoj trebalo razvijati. To je strah od onih sposobnih i onih koji su u stanju stvoriti nova radna mjesta, osigurati plaće zaposlenima i na kraju krajeva kao nagradu za sve to skupa imaju nekakvu zaradu i dividendu. To je strah od sposobnihk, to je strah od onih koji bi trebali pokrenuti Hrvatsku. Hvala lijepo.
Hvala vama, gospodine ministre. Ispravak netočnog navoda. Poštovana kolegica Zgrebec, izvolite.
Pa netočno je da se dividenda oporezuje više, da će se ona oporezivati, ovdje točno se kaže da se prihod od dividende i uloga neće oporezivati. Oporezuje se dobit i ona se oporezuje, isplaćuje li se dividenda ili ne. Pa vi ste sada rekli, kolega Šuker. A podaci koji govore oko toga koliko je ljudi koristilo ovu olakšicu, pa ne očekuje se da će svi porezni obveznici koristiti i olakšice. Treba reći da je ovo bila prva godina kada su se olakšica mogle korisitit i da dio ljudi nije ni sačuvao svu potrebnu dokumentaciju da bi u prvoj godini primjene ovoga Zakona mogao korisitit sve olakšice.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa raspravom. U ime Kluba HNS-a PGS-a poštovani kolega Dragutin Lesar. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pripremajući raspravu o ovom Zakonu mislio sam danas u prvom čitanju najviše vremena potrošit u upoznavanje sa prijedlozima ili primjedbama sindikata koji imaju na ovaj Prijedlog zakona, a kolege su trebale se očitovat o stavu Kluba i onome što poslodavci o ovome Zakonu misle. Međutim, odustali smo od rasprave predloženog Zakona i to iz četiri razloga. Porezna reforma najavljivana je svih 11 mjeseci, 10 mjeseci ove Vlade i na svaki oporbeni prijedlog zakona koji su bili na temu poreza, Vlada je davala negativna mišljenja, a saborska većina odbijala sve prijedloge uz obrazloženje da će zakonima koji će promovirati poreznu reformu to biti riješeno drugačije, bolje i korisnije za građane ove države. Postoje četiri osnovna razloga zašto raspravu o ovom predloženom Zakonu odbijam, ne samo ja osobno nego u ime Kluba. Prvo, porez na dohodak jedan je od poreza iz skupine zajedničkih poreza u ovoj državi, a čini najvećim dijelom prihoda lokalne i regionalne samouprave i u ovom Prijedlogu zakona lokalna i regionalna samouprava, iako ima svoje asocijacije, općine i gradovi pa i županije, nije ni na koji način bila konzultirana o ovom Prijedlogu zakona, iako je u međunarodnim dokumentima kojim je Hrvatska pristupila postoji obveza središnje državne vlasti kada mijenja porezni sustav, kada donaša propise koji direktno utječu na njihove fiskalne prihode, obavi barem konzultacije s njima. To je prvi razlog. Drugi razlog je što je porezna reforma samo djelomična, odnosno dostavljen samo dio paketa porezne reforme, jer nismo dobili Prijedlog zakona o financiranju lokalne i regionalne samouprave iz kojeg bi vidjelo što nova dva zakona, ovaj na dohodak i onaj na dobit znače u smislu prihodovne strane proračuna općina, gradova i županija koje su također u obavezi da u istom roku kao i mi donosimo državni proračun, one bi trebale donijeti proračune svojih općina, gradova i županija. Na temelju čega i koji zakonskih propisa, na temelju kojeg zakona o financiranju lokalne samouprave ne znam ili se neće mijenjati pa će ostati stari uz novi Zakon o porezu na dohodak i na dobit. To je drugi principijelni razlog i smatram da ovakvim pristupom prema lokalnoj samoupravi ne smijemo više nastavljati, jer smo mi ti koji njima činimo prepreku da proračuni budu sastavljeni na temelju postojećih i u Saboru usvojenih zakona. Treći razlog je u činjenici da imamo prvo čitanje Zakona o porezu na dohodak, točka iza bi trebala biti prvo čitanje Zakona o porezu na dobit, a sutra ćemo raspravljati o Prijedlogu državnog proračuna koji je očito sastavljen na temelju prijedloga zakona, a s obzirom da je to nemoguće usvojiti proračun, ako prije toga ne usvojimo ove nove zakone, ispada da ćemo danas navečer, vjerojatno do srijede u noći, najprije imati i drugo čitanje ova dva porezna zakona, pa ćemo onda imati i prvo i drugo čitanje proračuna i unaprijed sasvim svjesni da se u proračunu ništa ne može mijenjati, jer su ova dva zakona limit oko toga ili ne možemo mijenjati zakon, jer je proračun rađen na temelju prijedloga zakona. Međusobna veza je postignuta i kad dirnete jednu kockicu u mozaiku, rušite cijeli mozaik, a to predlagatelj i proračuna i ova dva zakona sigurno neće dozvoliti. Barem je tako uvijek do sada bilo. I četvrti razlog. Preskakanje točaka dnevnog reda je bila točka mnogih sporova do sada od kako smo ušli u ovu sabornicu. Jedna od točaka dogovora i pokušaja sprječavanja sukoba oporbe i vlasti je bio i prijedlog da se samo u iznimnim slučajevima uz prethodni dogovor točka može iskakat i ponavljam svoju rečenicu, imate većinu i možete utvrditi dnevni red i njegov redoslijed kakav god želite, a kad ga utvrdite onda ga poštujte. Nakon treće današnje točke trebao je na dnevnom redu biti prijedlog proračuna, a ne ovaj zakon. Točka je preskočena, preskočen je i Zakon o izvršenju proračuna i idemo na sljedeće zakone koji su po redu, bez obrazloženja, bez najave. Pa ako dnevni red u ovom Saboru ništa ne znači, ako ga možemo preskakati kako kad tko god odluči, onda ni rasprave nisu suvislene potrebne, posebice kada se točke spajaju zato da bi uopće mogli usvojiti državni proračun u reformi koja je bila najavljena u siječnju mjesecu. I završavam sa sljedećim, vjerojatno ću uštediti puno vremena. Svaki porezni zakon koji smo u ovom mandatu mijenjali, u tri mjeseca smo se vraćali ili na staro kao što je kod PDV-a ili radili druge korekcije tako dugo dok nismo vidjeli dokumente koji su vezali ili utvrdili određene obaveze Vlade Republike Hrvatske prema Međunarodnom monetarnom fondu. U obrazloženju zakona nisam našao ni jednu rečenicu što Međunarodni monetarni fond o ovom zakonu misli, pa se bojim davati i prijedloge i amandmane i glasati za taj zakon a da ga negdje u ožujku ponovno moramo mijenjati, jer se nekome negdje u Washingtonu neće svidjeti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega Lesar. Riječ ima ministar financija, gospodin Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče ne trebate se bojati, jer neće MMF određivati kakvi će porezni zakoni biti u Republici Hrvatskoj. No to je vjerojatno navika iz proteklog mandata kada je vaša stranka sudjelovala u vladajućoj koaliciji i kada se donosio proračun, a onda nakon proračuna su se usvajali porezni zakoni i onda to nije bilo bitno po prihodovnu stranu proračuna, a danas kada se Prijedlog zakona o porezu na dohodak i porezu na dobit predlaže da se raspravi o njemu prije proračuna onda je to problematično. Dakle možete pogledati sva četiri proračuna koja su usvojena u mandatu koalicijske vlasti, da je i vaša stranka bila u koaliciji pa ćete vidjeti kakva je bila praksa kod donošenja zakona. Jedna stvar je da ovaj predložena porezna reforma što se tiče poreza na dohodak i poreza na dobit, neće imati utjecaja na prihodovnu stranu proračuna kako jedinica lokalne samouprave tako i državnog proračuna zato što dio kada budem govorio o porezu na dobit onda ću reći o tome. Dakle u porezu na dohodak proširivanjem porezne osnovice će se dio prihoda povećati, a rekli smo isto tako koji će se dio prihoda smanjiti, a kada budem govorio o porezu na dobit ću reći nešto tu. Druga stvar, nema zajedničkih poreza, ima direktnih i indirektnih poreza. Ima poreza koji su zajednički prihod, koji su prihod države i onda je zakonom se odjeljuje njihova raspodjela između države i jedinica lokalne samouprave. Dakle zajednički porezi su kategorija koja u poreznom sustavu ni jedne zemlje ne postoji pa tako niti Republike Hrvatske, dakle postoje direktni i indirektni porezi, a porez na dohodak i porez na dobit su zajednički prihod proračuna jedinica lokalne samouprave i državnog proračuna. No ne želeći ulaziti u daljnje rasprave oko nekih stvari, no vrlo bitno je da su ipak određene stvari otišle sa pomakom unaprijed, ipak se počelo raspravljati o zakonima prije nego što se raspravlja o proračunu.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Lesar.
Hvala lijepa. Mislio sam samo jedan navod poštovanog gospodina ministra ispraviti, a moram dva na žalost. Ja se nisam vraćao u povijest i prošlost i to me ne interesira. Ako su to vama argumenti o.k. Prvo, rekli ste da MMF neće utjecati na zakone u Hrvatskoj. Jako dobro. Bilo bi dobro da to nije bilo i kod PDV-a. I drugo, pojam zajednički porezi gospodine ministre, u Zakonu o financiranju lokalne samouprave taj je pojam uveden. … [[Upadica se ne čuje.]] Zajednički porezi. … [[Upadica se ne čuje.]] Porezi. Pročitajte zakon molim vas.
Ispravak netočnog navoda, poštovani kolega Mršić.
Pa ja bih samo htio ministra ispraviti, on je rekao da su porezni zakoni bili predviđeni na raspravi prije proračuna. Nisu. Oni su bili predviđeni poslije proračuna, ali gimnastikom sa dnevnim redom su eto igrom okolnosti došli do prije samog proračuna, što nitko od nas nije danas niti očekivao.
Nastavljamo s raspravom. U ime Kluba HDZ-a, poštovani kolega Meden.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, predstavnici Vlade, gospođo i gospodo zastupnici. 11. sjednica Sabora zapravo je već rasprava o izvršenju Proračuna iz 2004. godine i o Proračunu za 2005. godinu kao i o poreznoj i zakonskoj regulativi. Ovo su zapravo krunski dokumenti makroekonomske politike svake zemlje pa tako i naše uz koju se vežu temeljni parametri uspješnosti ili neuspješnosti realnog sektora gospodarstva svake zemlje. Ukupni prihod zemlje, dakle GMP je zapravo suma potrošnje domaćinstva ili osobne potrošnje investicija, razlike uvoza i izvoza ali i tako i na kraju državne potrošnje. Državna potrošnja predstavlja značajan dio u udio u ukupnom proizvodu zemlje, a sa druge strane državni porezi predstavljaju prihodovnu stranu državnog budžeta. Upravo su državne potrošnje i državni prihodi glavni parametri dakle fiskalne politike o kojoj i danas ovdje govorimo, bilo da se radi o budžetskom suficitu, odnosno restriktivnoj fiskalnoj politici ili da se radi o budžetskom deficitu kakav je slučaj kod nas, dakle o ekspenzivnoj i fiskalnoj politici. Već iz ovog uvoda je jasno da je porezna politika vrlo važan faktor za vođenje fiskalne politike i u svakom trenutku utječe na ukupni proizvod zemlje. Na početku bih želio zapravo reći kakva su bila kretanja prihoda u stvaranju od poreza na dohodak o kojem je sada riječ u ovoj raspravi. Ne tako davne 2000. godine ovaj porez je prikupio oko 4 milijarde i 100 milijuna kuna proračunskih prihoda. U svrhu poreznoga rasterećenja dohotka krajem 2000. godine donesen je novi zakon sa povećanim … odbitkom i tada su uvedene tri stope poreza. Kroz ovu zakonsku primjenu u 2001. godini, dakle godinu dana kasnije, prikupljeno je 16,9% manje prihoda. Tendencija pada prihoda nastavljen je u 2002. godini, a pad je uzrokovan dakle reformom plaće u državnoj upravi. Novim zakonom početkom 2003. godine uvedena je tada četvrta stopa od 45% i povećanjem osobnog odbitka na 1.500,00 kuna nastavio se pad, tako da je zapravo prihod od ovog poreza pao u 2003. godini na 4,3% prihoda proračuna. Ove godine se očekuje otprilike i tako izvršenje kakvo je na dispozicijama proračuna. Ukratko. U odnosu na važeće propise koji uređuju plaćanje poreza na dohodak, novi Zakon o porezu na dohodak koji je pred nama trebao bi zapravo osigurati jednostavniji, pregledniji, potpuniji, razumljiviji način uređivanja sustava oporezivanja dohotka. Porezna reforma čiji sastavni dio čini i donošenje novog Zakona o porezu na dohodak, temelji se na načelima jednakosti, pravednosti, neutralnosti i učinkovitosti pri oporezivanju dohotka fizičkih osoba. Predloženi zakon donosi i bitne promjene u ovom prijedlogu koji smo već čuli od samog predlagača, ali htio bih ovdje napomenuti neke nove kategorije. Među njima smo naišli čitajući ovaj zakon na pojam rezidenta i nerezidenta gdje se na neki način uređuje pojam "tuzemnog" i "inozemnog", znači, poreznog obveznika, a ... [[Govornik se ne razumije.]] u prebivalište i uobičajeno "boravište" uveden je pojam "središta životnih interesa". Uvedena je i nova kategorija "izvor dohotka", a ovisno o izvoru taj dohodak jest dohodak od nesamostalnog rada, dohodak od samostalne djelatnosti, dohodak od imovine, imovinskih prava, dohodak od kapitala, dohodak osiguranja i drugi dohotci. Ukratko, ovim Prijedlogom zakona povećan je neoporezivi dio dohotka sa tisuću i 500 na tisuću i 600 kuna, a poreznih olakšica akumulirane su na ukupno 12 tisuća godišnje, 12 tisuća kuna godišnje. Uz povećanje neoporezivog dijela dohotka za 100 kuna na tisuću i 600 kuna gotovo sigurno će doći do promjene nekih poreznih razreda, a stope poreza na dohodak, dakle, nisu se mijenjale, ostale su na ... [[Govornik se ne razumije.]] , 15, 25, 35 i 45%. Stopom od 15% tako ... [[Govornik se ne razumije.]] će se dohodak od 3 tisuće i 200 kuna, stopom od 25% dohodak od 8 tisuća kuna, stopom od 35% dohodak od 8 tisuća do 22 tisuće kuna, dok će se iznos iznad 22 tisuće 400 kuna oporezivati dakle stopom od 45%. Promjene predviđaju i povećanje kao što smo čitali, faktora osobnog odbitka za uzdržavane članove obitelji. Tako će se osobni odbitak na prvo dijete povećati sa 0,45 na 0,5. Za drugo dijete sa 0,59 na 0,7, itd. Za četvrto dijete sa 1,17 na 1,4, te za peto dijete sa 1,59 na 1,9%. Isto tako, povećati će se i odbitak za invalidne osobe sa 0,25 na 0,30, a za 100%-tne invalide na 1. Tako se, na primjer, zapravo ukratko može se vidjeti u tablicama zakona, za npr. za drugo dijete povećava neoporezivi godišnji iznos dohotka iz 10 tisuća i 600 na 13 tisuća i 400 kuna. Uvedena je i kategorija drugog dohotka za oporezivanje sportaša, pjevača, umjetnika i sličnih djelatnosti. Njime će se priznati paušalni trošak od 30%, a za prosjek 70% dohotka plaćat će se 25% poreza. Time će napokon, rekao bih, biti regulirano ovo sivo područje koje je sada prema pokazateljima Ministarstva financija nekako u sivoj zoni, odnosno izvan kontrole. I na kraju želim reći da je u radnim skupinama bilo uključeno oko 30 predstavnika institucija koje se bave poreznom problematikom i koje sigurno mogu pridonijeti promjeni i poboljšanju poreznog sustava. Tu su prije svega Institut za javne financije, Ekonomski institut, Računovodstva i financije, nadalje Ekonomski fakultet, Pravni fakultet, Hrvatska udruga poslodavaca, sindikati i neki drugi ugledni porezni stručnjaci. Dakle, ovaj će zakona zasigurno omogućiti pravedan transparentniji, jednostavniji i efikasniji porezni sustav. Naime, dobro je poznato kako treba uvesti red i povećati učinkovitost poreznog sustava, te ga prilagoditi poreznom sustavu Europske unije. I na kraju, želim poudariti da danas raspravljamo o Zakonu o porezu na dohodak koji u Proračunu Republike Hrvatske ima u prihodovnoj strani udio od 4%. Upravo taj udio od 4% poreza na dohodak u ukupnom prihodu Republike Hrvatske daje veličinu zapravo fiskalne snage kao dio poluge ove makroekonomske politike zato ga i treba na ovako ozbiljan način razmatrati. Ova makroekonomska politika, tako je u skladu ovoga Zakona, određuje vrlo često je spominjan bilo socijalni ili investicijski značaj. Želim reći da prije svega je ovdje cilj i glavni izazov ostvarenje kompatitivne strukture gospodarstva u procesu približavanja Hrvatske Europskoj uniji. Hvala lijepo.
Hvala vama poštovani kolega. Na redu je u ime Kluba HSP-a poštovani kolega Tonči Tadić. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre. I Klub HSP-a se pridružuje prosvjedima oporbenih klubova radi toga što o ovom Zakonu o porezu na dohodak raspravljamo prije samog državnog proračuna. Držimo da je ako je cilj Vlade bio sveobuhvatno porezna reforma, o ovome je trebalo raspravljati daleko ranije i uz daleko bolje preglede, odnosno simulacije učinaka ovih izmjena poreza na naše porezne obveznike. Ono što posebno želim napomenuti u vezi ovog poreza je sljedeće. Porez na dohodak je marginalni izvor za punjenje državnog proračuna. Usporedite li ga sa iznosom koji državni proračun prima od trošarina, a pogotovo od PDV-a, pa čak i u usporedbi sa porezom na dobit je on doista marginalan. Dakle, možemo se sa ovim porezom poslužiti kao instrumentom za smanjivanje cijene rada. I to bi trebao biti cilj Vlade u ovim poreznim reformama. Porez na dohodak najvažniji je vid poticanja zapošljavanja. Jer on zapravo najviše definira cijenu rada, ostavimo li po strani eksperimente i to loše eksperimente sa smanjivanjem socijalno-zdravstvenih davanja, u čemu se posebno i iskušala bivša Vlada i bivši ministar financija, smanjujući izdvajanja za zdravstveno osiguranje unatoč tome što se na taj način izravno kršilo Konvenciju 102. Međunarodne organizacije rada. Na taj detalj sam upozoravao još u prošlom sazivu u ime Kluba HSP-a, ali nažalost nitko od vladajuće strukture tada to nije htio saslušati. Stvar je, dakle, u tome što Svjetska banka savjetuje svim tranzicijskim zemljama da smanjuju cijenu rada intervenirajući u porez na dohodak. Dakle, hrabro smanjujući porez na dohodak, ne smanjujući porez na dohodak za kozmetičke sume, za kozmetičke postotke nego doista tako da sa time potiču zapošljavanje. Ponavljam, od poreza na dohodak u proračunu se prikuplja nešto manje od 3 milijarde kuna. Zato nam je doista neobično kad Vlada koja je svojedobno imala hrabrosti ući u smanjenje PDV-a sa 22 na 20% i tako proširiti proračunsku rupu od približno 3 milijarde kuna sada nema hrabrosti za značajnija smanjenja PDV-a, značajnija smanjenja poreza na dohodak, znajući da cijeli porez na dohodak zapravo donosi, kad bi ga ukinuli, istu proračunsku rupu od nešto manje od 3 milijarde kuna. Dakle, ono što se ovdje spominjalo i kod rasprave o porezu na dividendu i kod rasprave o porezu na dohodak, a to će sigurno biti još posebno kod rasprave o porezu na dobit koja slijedi nakon ovoga, jest pitanje na koji način se smanjenjem ovih poreza zapravo doprinosi ulaganjima u Hrvatsku. A kad smo već na ulaganjima bit ću vam slobodan iznijeti neka svoja saznanja o tome, odnosno saznanja koja sam dobio barem od predstavnika pojedinih japanskih investitora. Dakle, njih u Hrvatskoj ne muči toliko porez na dohodak. Njih u Hrvatskoj ne muči toliko porez na dobit. Ono što je za investitore sa Dalekog istoka ključni problem ovdje su u prvom redu pravna država, osnovna je sigurnost naplate. Drugo, činjenica da za svako ulaganje moraju proći pravu kalvariju u Hrvatskoj obijajući vrata raznih ureda. I treće, ono što ih najviše izluđuje, i to ne samo njih, investitore s Dalekog istoka nego i ove iz nama bližih zemalja pa i domaće investitore jesu česte izmjene i eksperimenti sa porezima. Nitko doista ne može sa potpunom sigurnošću uzeti tablični kalkulator i izračunati koliki će izgledati njegov prihod nakon pet godina jer nitko ne zna osim svevišnjeg hoće li možda ministru financija ili nekom drugome pasti napamet da eto tijekom tog razdoblja još mrvicu korigira neki porez, nešto ga digne, nešto ga smanji. Dakle, to je ono što najviše izluđuje naše ulagače potencijalne a ne iznos pojedinog poreza, njih izluđuju neprekidni eksperimenti i izmjena poreza na dohodak i naravno komplicirani sustav njegovog računa. Ovo je ipak kompletno novi Zakon, dobro je da je ministar umjesto krpanja postojećeg zakona sa dodacima išao napisati jedan konzistentan zakon da se barem tu čovjek može lakše snaći, ali kako je zapravo cilj ovih olakšica i ovih izmjena navodno pomoći našim radnicima našim zaposlenicima nama ovdje ostaje jedan bitan podatak a to je sa čime mi njima ustvari pomažemo, koliki je pojam u smislu povećanja plaće pojedinog radnika. Ispada po ovome, oprostite mi ako sam negdje krivo izračunao, da ako su plaće manje od 3 i pol tisuće kuna da je obzirom na ove promjene poreznih osnovica da je za plaće za manje od tri i pol tisuće kuna dobitak negdje 20-tak kuna odnosno ako su plaće manje od 4800 kuna da je dobitak otprilike 100 kuna. Dakle, mi plaće najvećem broju radnika povećavamo reda 100 kuna. S čime mi zapravo pomažemo naše radnike i koliko zapravo mi sa time potičemo zapošljavanje i smanjujemo cijenu rada. U tome je problem i stvar je u tome što ti ljudi sa plaćama manjim od 4800 kuna čine zapravo glavninu zaposlenih u Hrvatskoj državi. Oni čine većinu poreznih platiša i to ne samo po broju poreznih obveznika nego i po iznosu uplaćenog poreza. E kada stvari postavimo na taj način onda se čovjek zapravo treba zapitati da li nam doista treba ovako blaga porezna reforma poreza na dohodak, jer smisao poreza na dohodak jest uspostavljanje jednog kraka socijalne države a to je izjednačavanje poreznog tereta po svim platežnim skupinama, tako da svaka skupina snosi jednaki porezni teret i zato smatramo da su ove porezne osnovice morale biti još više korigirane, mi držimo da pomak sa 1500 na 1600 kuna je premali, da je on morao biti povećan barem za još 200 kuna, i drugo da nam ovdje u svemu tome nedostaje konkretna simulacija ponavljam koliko doista država sa time pomaže pojedinim platežnim skupinama hrvatskih radnika. I da se vratim na dividende, koliko je uopće dioničarstvo u Hrvatskoj rašireno, ma koliko to ljudi kod nas ima dionice i u kojoj skupini su ti ljudi. Dam se kladiti da jedan veliki dio njih spada upravo u onu skupinu koja plaća svoj porez na dohodak po stopi od 45%, dakle spadaju među najimućnije ljude ovdje jer se na žalost radi načina privatizacije, svih gluposti koje su se dogodile u privatizaciji radi toga što je ovdje mahom izostala vaučerska privatizacija odnosno da se kasni sa podjelom dionica hrvatskim braniteljima i zaposlenicima velikih državnih sustava zaista je jako malo građana običnih građana koji su dioničari i mi sa ovim poreznim olakšicama za porez na dividendu zapravo pomažemo jedino i samo onom najimućnijem sloju hrvatskih građana a istodobno onim najsiromašnijima dajemo velikodušni doprinos u iznosu od 50 do 100 kuna mjesečno. To je na žalost po našem sudu jedini uspjeh ovog Zakona. Ja bih volio gospodine ministre da taj problem riješimo u drugom čitanju ovog Zakona, također bih vas molio, vas i vaše kolege u Ministarstvu da Hrvatskom saboru do drugog čitanja dostavite tablice sa simulacijama u kunu izračunatih promjena u plaćama hrvatskih radnika radi ovog novog sustava oporezivanja poreza na dohodak. Do daljnjeg, iz svih tih razloga Klub HSP-a ne može prihvatiti ovaj porez, dohodak, ovaj Zakon o porezu na dohodak. Hvala.
Hvala vama poštovani kolega Tadić. Gospodin ministar financija, gospodin Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa naravano da je Ministarstvo financija radilo simulacije o tome koliko će biti prosjećno povećanje pojedinih skupina pa tako recimo za skupine građana koji imaju plaću između 2000 i 151 i 2350 kuna njihov je 65 tisuća, njihovo godišnje povećanje će biti 220 kuna ali većina njih je tih koji primaju tu plaću izvan poreznih škara. Međutim, ona skupina koja je najinteresantnija to su oni od 4500 dakle koji su na granici prosjećne plaće do 7000 tisuća njih je 231 tisuća i njihovo godišnje povećanje je 1176 kuna ili ukupno će s tog osnova proračun dobiti 270 milijuna kuna manje ili ova kategorija ispod od 2350 do 4500 tu je prijavljeno, govorim namjerno i govorim prijavljeno 567 tisuća djelatnika, radnika, njihovo godišnje povećanje plaće je 544 kune, međutim, kada to stavimo na prihode proračuna to je 308 milijuna kuna prihoda u proračunu. Dakle, ne može se reći da 1700 kuna godišnjeg povećanja plaće je baš neznatno ali ako se u to ukalkuliraju kod onih koji imaju dva osobna odbitka što se tiče djece gdje se povećavaju iznosi neoporezivi onda je taj iznos znatno veći. Dakle, Ministarstvo financija je napravilo simulacije i mi vam možemo dati, to uopće nije sporno ali ono što smo dali sukladno Poslovniku i kako trebamo dati zakon u prijedlog tamo smo naveli koliko je ukupno smanjenje sredstava što se tiče državnog proračuna.
Hvala lijepa gospodine ministre. Na redu je poštovani kolega Zvonimir Mršić, izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, pomoćnici ministra. Ja bih želio samo nekoliko riječi reći o Prijedlogu ovog Zakona i njegovim implikacijama na lokalne proračune iako je ministar rekao da će ovaj zakon imati neutralni utjecaj na lokalne proračune, u prvom dijelu svog uvodnog obrazloženja, u drugom dijelu je rekao da bi ipak bilo nekih gubitak i da bi bilo fer od državnog proračuna da nadoknadi te gubitke. To je jako dobro da je ministar izgovorio ali bi bilo puno bolje da je u Prijedlogu zakona ovoga ili u Prijedlogu zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave došlo do povećanja decentraliziranog dohotka za jedinice lokalne samouprave. Ako je točan ovaj podatak koji je ministar malo prije rekao da će dakle zbog povećanja porezne osnovice, neopozorezivog dijela plaće za što se svakako ja zalažem utjecati na to da će biti 306 milijuna kuna manje u državnom proračunu, to znači da će biti ako je negdje 67% udjela jedinica lokalne samouprave u tom zajedničkom porezu jer ipak Zakon o lokalnoj samoupravi definira porez na dohodak kao zajednički porez. Dakle, udjel je 67% onda to znači da u sljedećoj godini s ove osnove dakle kao rezultat ovog zakona će jedinice lokalne samouprave ostvariti prihod manji od 220 milijuna kuna, prema procjenama koje je upravo ministar izrekao za ovom govornicom. Stoga bi bilo doista dobro kada bi u izvršenju, u Zakonu o izvršenju proračuna ili u Zakonu o financiranju jedinica lokalne samouprave došlo do toga da se umanjenje ovog prihoda proračuna jedinica lokalne samouprave na kojeg jedinice lokalne samouprave ni na koji način ne mogu utjecati amortizira, tako da se iz državnog proračuna nadoknadi taj gubitak. Ja želim ovdje upozoriti još na nešto da od 1.1. jedinice lokalne samouprave u potpunosti moraju financirati javne vatrogasne postrojbe, a da se ne predviđa da će se povećati udjel u porezu na dohodak, odnosno decentralizirana sredstva za javne vatrogasne postrojbe. I jednako tako da bez obzira što smo govorili i o Zakonu o zaštiti i spašavanju da neće imati utjecaja na proračune, da će on sasvim sigurno i sljedeće godine već rezultirati time da će trebati izdvajati za civilnu zaštitu i vatrogastvo u većem iznosu. Prema tome trebalo bi kada se bude usvajao ovaj zakon u drugom čitanju, a očito je da će to biti još za vrijeme ovog zasjedanja ili u prijelaznim i završnim odredbama ili u nekom drugom zakonu predvidjeti da se jedinicama lokalne samouprave nadoknadi ovaj gubitak. Ovdje treba imati na umu da u 2005. će biti kumulativni negativni učinak na proračune jedinica lokalne samouprave zato što još uvijek vrijede porezne olakšice za 2004. onakve kave su propisane. Dakle, to je ove godine za pojedine proračune jedinica lokalne samouprave bio veliki udar, povrat poreza na dohodak sa osnova godišnjih prijava, a sada će još pored toga imati i porezni gubitak, odnosno gubitak u proračunu i umanjenje prihoda s osnova djelovanja ovoga poreznog zakona. Dakle i ne samo stoga što dolazi do povećanja neoporezivog dijela nego i stoga što dolazi do ukidanja poreza na dividendu od 15% koji je bio prihod jedinica lokalne samouprave, dakle, proračuna jedinica lokalne samouprave. Oba, oba ova olakšavajuća elementa za građane Republike Hrvatske ujedno imaju i negativni utjecaj na njih. Oni će imati s jedne strane neznatno veće prihode, jer će dobiti neznatno veću plaću, ili dobiti će plaću veću koliko će dobiti. Međutim, s druge strane će mogućnost jedinica lokalne samouprave da zadovolji njihove potrebe i povise kvalitetu života u općinama, gradovima i županijama biti umanjena zato što neće moći realizirati projekte koje bi realizirali s osnova takvog prihoda. Ovdje se postavlja i pitanje kakvo, u kojoj korelaciji su ovi prijedlozi zakona sa smjernicama koje Ministarstvo financija dalo jedinicama lokalne samouprave za izradu proračuna, jer je u smjernicama dano da je, da će, da se očekuje povećanje prihoda od poreza na dohodak u iznosu od 8,5%. To je i u obrazloženju proračuna Republike Hrvatske dana takva procjena da će dakle porez na dohodak rasti a s druge strane ovdje i ministara, a i svi smo mi svjesni toga da će ipak doći do umanjenja prihoda od poreza na dohodak. Dakle, bilo bi dobro da se takvi porezni zakoni koji utječu na proračune donose prije nego što se izdaju smjernice, a svakako prije nego što su definirani proračuni Republike Hrvatske ili proračuni jedinice lokalne samouprave, a velika većina jedinica lokalne samouprave je već izradila prijedloge ili nacrte svojih proračuna. I ako bude predložila takve proračune, a oni se ne ostvare zbog djelovanja ovog zakona postavlja se pitanje tko će snositi odgovornost za umanjenje tih prihoda. Dakle, ja apeliram na Vladu i na ministra da svakako iznađe načina da se anulira ovaj negativni učinak. Naravno, moguće je da će ministar reći da će se povećati sredstva iz Fonda za poravnanje za sljedeću godinu, ali je potpuno izvjesno da ove godine Fond za poravnanje kao što sam i govorio u raspravi o proračunu neće biti dostatan za decentralizirane funkcije, zato jer je Fond za poravnanje u prvih 8, 10 mjeseci realiziran sa 93% što znači da ostaje novaca samo još za decentralizirane funkcije u 11. mjesecu. U 12. mjesecu neće biti sredstava za decentralizirane funkcije. I ono što je predviđeno povećanje u proračunu za slijedeću godinu za Fond za poravnanje u iznosu od 130 milijuna, to je upravo onoliko koliko je sredstava potrebno ove godine za decentralizirane funkcije. A ponavljam, sljedeće godine od 1.1. na proračune u potpunosti padaju i javne vatrogasne postrojbe za što nije predviđen, nije predviđen izvor prihoda. Dakle, ipak biti će vrlo negativnih utjecaja na proračune, a ni na koji način ih nismo pitali da li se oni s time slažu, ni na koji način gradovi, općine i županije nisu mogle utjecati na donošenje ovog i, ili ovih zakona a imati će negativni utjecaj. I dozvolite mi još samo jedan komentar oko poreza na dividendu. Dakle, porez na dividendu ovdje u ovom zakonu se odnosi na fizičke osobe, jer po ovom zakonu porez na dividendu plaćaju fizičke osobe, dok pravne osobe plaćaju porez na dividendu, ili su do sada plaćale, dakle do sada su plaćale kroz dobit u matičnoj tvrtki. Sada se predviđa da se u budućnosti porez na dividendu ne plaća, dakle da fizičke osobe ne plaćaju porez na dividendu. I to bi bilo dobro da se ostvarilo u trenutku ili da se ostvaruje u trenutku kada smo imali veliki broj malih dioničara u Republici Hrvatskoj. Nažalost, zbog sustava privatizacije i zbog onoga što se poslije toga dogodilo, broj malih dioničara u Republici Hrvatskoj je značajno opao. Mi imamo možda i sada veliki broj ali sa vrlo malim brojem dionica. Dakle, ovim zakonom se ipak pogoduje onima koji su na razno-razne načine uspjeli doći do velikih paketa dionica i drže ih u privatnom vlasništvu, pa i do vlasnika poduzeća koji će sada možda čak i na uštrb troškova rada ići za tim da izvlače dobit na način da će, dakle platiti 20% poreza na dobit što je mali, mali porez u odnosu na ono što bi platili kroz porez na dohodak i onda poslije toga naravno neće morati platiti porez na dividendu. Ipak se ovim ukidanjem poreza na dividendu pogoduje bogatijim slojevima građana Hrvatske. Ali i konačno apeliram na ministarstvo da svakako anulira negativne učinke ovog zakona na jedinice lokalne samouprave. To uvijek govorimo kada se predlažu takvi zakoni i doista bi bilo dobro da u budućnosti ne predlažemo zakone koji negativno utječu na proračune jedinica lokalne samouprave, a ako ih prije toga nismo pitali i ako oni na to nisu mogli utjecati. Hvala.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik, Dragutin Lesar.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. Ma, kolega Mršić je potvrdio moju definiciju zajedničkih poreza da ovaj zakon spada u kategoriju zajedničkih poreza po Zakonu o lokalnoj samoupravi, ali čini mi se da je pogriješio u izračunu da bi lokalna samouprava zbog promjena ovih zakona, a ostanka na starom Zakonu o financiranju lokalne i regionalne samouprave mogla ostati bez, negdje oko 220 milijuna. Mislim da je to ipak nešto više posebice zbog toga što u prijedlogu Proračuna za iduću godinu povećanje stavki decentraliziranih funkcija izravnanja je povećanje svega 12% za 120 milijuna kuna koje očito kompenzacija nedostataka u zadnja tri mjeseca ove godine. Uz nove obaveze koje smo u postojećim zakonima već nametnuli općinama, gradovima i županijama zasigurno u svojih ajde da je 220 milijuna neće bitim oguće da se pokrivaju prihodima koji su do sad bili poznati. I u tome kako će općine nastaviti gradovi, županije financirat svoje lokalne projekte bojim se da će doći do nečega što nitko ne želi. Nadam se da to nije nikome interes, obaveze postoje, ugovori postoje, sporazumi postoje, projekti postoje i lokalna i regionalna samouprava morat će uvodit nove ili povećavati postojeće lokalne poreze da bi isfinancirale svoje potrebe i onda će ispasti da središnja državna vlast građane oslobađa i pomaže, ali da lokalna i regionalna samouprava uvođenjem novih i povećavanjem postojećih poreza zapravo uzima ono što im je središnja državna vlast dala kao beneficiju. Zato je bitno da kad govorimo o poreznoj reformi, a bez Zakona o financiranju lokalne samouprave zaista nije moguće reći o kvaliti ovog prijedloga Zakona, posebice zbog toga što pitanje lokalne samouprave i odraza kvalitete i ocijene građana o funkcioniranju vlasti ne ovisi samo o tome kako ljudi gledaju na vlast na Markovom trgu, nego u svojim općinama, gradovima i županijama. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa nisam kolega Lesar ja izračunao tih 220 milijuna, ja sam samo koristio podatak koji je ministar rekao, ja sam uvjeren da će doista biti umanjenje poreznih prihoda jedinica lokalne samouprave puno veće, kao što sam i tvrdio da će biti značajno negativno utjecati na prihode i povrat poreza jedinica lokalne samouprave. I budući da jedinice lokalne samouprave nisu mogle utjecati na povrat poreza, da je tada država trebala kao što to čini na područjima od posebne državne skrbi za ukupni iznos poreza trebala jedinicama lokalne samouprave nadoknaditi povrat poreza, dakle trebalo bi u Porezni zakon ugraditi da je obveznik povrata poreza na dohodak s osnova godišnje prijave isključivo državni proračun. Jer jedinice lokalne samouprave ne mogu na to utjecati, nego Vlada i Sabor nameću što će se odigravati i na koji način će se odigravati. Čak jedinice lokalne samouprave niti ne obračunavaju poreze, niti mogu ni na koji način utjecati. Ono što je negativno u ovom svemu u položaju jedinice lokalne samouprave da sam ja uvjeren da će Vlada i Sabor naći način kako nadoknaditi gubitak u državnom proračunu. Dakle, ako ne bude novaca, opet ćemo se naći pred time da povećamo trošarine na automobile, na luksuz, na kavu, na alkohol ili ne znam što. Jedinice lokalne samouprave to ne mogu činiti. One mogu povećat, uvest ili povećat prirez što velika većina njih ima. Komunalnu naknadu ne mogu povećavati, jer moraju koeficijent, vrijednost koeficijenta odrediti do 30. studenog tekuće godine. Prema tome, naći će se doista u pad poziciji, to nije korektno prema jedinicama lokalne samouprave.
Hvala. Ministar financija, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, bilo je vrlo interesantno slušati ovo između zastupnika Lesara i gospodina Mršića. No, ovu zakonsku proceduru su upućena dva zakona. Zakon o porezu na dobit, Zakon o porezu na dohodak. I ja sam rekao da u konačnosti utjecaj kad se zbroji sve jednog i drugog zakona će biti na državni proračun i na proračun jedinica lokalne samouprave neutralne. To je 100%. Međutim, kad govorite o povratu poreza na dohodak, onda kad malo pogledate tehniku što je povrat poreza na dohodak, ono što će se vraćati sljedeće godine to je uprihodovano ove godine u jedinicama lokalne samouprave. Dakle, jedinice lokalne samouprave su uprihodovale to što će vraćati. Međutim, imamo nešto vrlo interesantno. Znate šta nije, kad se govori o ovim stvarima onda treba raspolagati sa određenim financijskim pokazateljima. Pa tako na primjer država je u 2003. uprihodovala s osnova poreza na dohodak 2 milijarde 200, a općine i gradovi 3 milijarde i 100. Međutim, u 2004. za sad, stim da je već izvršena skoro kompletna povrata poreza na dohoda, država je uprihodovala 2 milijarde 100, ali vrlo interesantno da su gradovi i općine uprihodovale 3 milijarde i 700. Znači, 600 milijuna više, nego što, nego za cijelu prošlu godinu, a država je uprihodovala 80, skoro 120 milijuna manje, nego za cijelu prošlu godinu. I ono što bih želio reći svima onima koji se toliko brinuti što će biti s porezom na dividendu. Imate jedan odredak u članku o porezu na dobit o njemu ću više govoriti, gdje se govori o važećem Zakonu o transakcijama između povezanih društava. A o tome ću govoriti kad dođe više porezu na dobit. Vrlo interesantno da oni dušebriznicima koji vode brigu o tome kako će se istakat novci iz Republike Hrvatske, ta odredba zakona nije pala i nije zapela za oči, ali budite uvjereni da je dividenda sitnica u odnosu šta se kroz ove transakcije provodilo, ali novim izmjenama Zakona o porezu na dobit to će se izmijeniti. I onda kad proširite poreznu osnovicu, a kad vam budem govorio o efektima jednokratnog otpisa onda ćete vidjeti da će jedinice lokalne samouprave s osnova poreza na dobiti i ovo što se sad predviđa s porezom na dohodak imati veći prihod u proračunu, nego što imaju sada.
Hvala. Poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Rasprava o ovako važnoj temi, mislim da zaslužuje malo više pozornosti i saborskih zastupnica i zastupnika i možda jedno malo više vremena za jedno studioznije promatranje cijele priče, time više najava poreznih reformi od kojih se očito odustalo. U ovom trenutku bi htjela govoriti samo o jednoj stvari o poreznim olakšicama, odnosno o povećanju neoporezivog dijela dohotka. Osobno smatram da porezne olakšice bi trebale imati, ako već nemaju barem dvije temeljne svrhe. Prva svrha treba biti socijalna, a druga da se promoviraju poželjna ulaganja. U ovom dijelu socijalne priče, to je ono da se smanje porezna opterećenja u nekakvim životno ili egzistencijalno važnim situacijama i u tom smislu su u prošlom mandatu uvedene porezne olakšice za stvarne troškove zdravstvenih usluga, nabavu ortopedskih pomagala, s druge strane za riješavanje stambenih potreba bilo da se radi o gradnji ili kupovini stana ili kuće za trajno stanovanje ili na plaćanje, odnosno plaćanje dijela najamnine, odnosno podstanarstva. Mislim nakon ove sve rasprave koja je do sada bila je prilično lako, odnosno primjetiti prilično teško ne negirati činjenicu da se ovim prijedlogom Zakona dolazi do znatnih restrikcija u ovom dijelu olakšica, odnosno povećanje neoporezivog dijela dohotka koji se odnosi u ovoj socijalnoj komponenti. I ne samo u onom dijelu o kojem je već do sada bilo diskusije, pa o tome ne bih htjela govoriti da se sve te olakšice sada mogu iskoristiti samo kumulativno, znači sve zajedno do 12 tisuća kuna godišnje, ne kao što je do sada bio slučaj po 12 tisuća kuna za svaku poreznu olakšicu. Već ako je gledamo prijedlog ovoga Zakona, pa u tom smislu molim i ministra i ostale suradnike iz Ministarstva financije i Vlade da razmisle o odredbi stavaka 16. i 17. u članku 36., gdje se definira dio vezan uz kupovinu stambenog prostora. Naime, osim što se ukida da se to mora dijelit sa zdravstvenim i svim ostalim olakšicama, uvodi se novina da se to odnosi samo na kupovinu prvog stambenog prostora, a ne kao što je bilo do sada vrijedeće za svaki stambeni prostor. Meni je jasno da ministar ima svoju veliku brigu razmišljati o proračunu, da mora razmišljati računovodostveno. No, međutim mislim da je nama u Hrvatskom saboru važno razmišljati i životno. Mi smo kada se i donosio Zakon i uvodile porezne olakšice za stanove ograničili kvadraturu na koje se to sve skupa odnosi i primjenjuju posebnim pravilnicima koje je donijela Porezna uprava i nije nemoguća situacija da jedna mlada obitelj, mladi bračni par su odlučili kupiti stan od 50-tak kvadrata iskoristili, digli kredit i koriste olakšice. U međuvremenu sukladno svojoj vlastitoj želji i svemu povećao obitelj. U obitelji dobi nekoliko djece i naravno da im taj stan od 50 kvadrata više ne udovoljava njihovim zahtjevima, ne udovoljava potrebama njihove proširene obitelji. Mislim da je posve loše da u trenutku kada će oni prodavati taj mali jednosobni stan da kupuju veći neće moći iskoristiti ove porezne olakšice, posebno stoga što je sada jako u trendu i od ove Vlade vrlo popularno govoriti o populacijskoj politici a s druge strane ne omogućavamo stvarnim aktivnostima koje u tom smislu život znače. Tako da vas molim kao predlagatelja da razmislite o tome da se ukine to da se odnosi samo na rješavanje pitanja prvog stambenog prostora nego bi se trebalo odnositi na rješavanje jedinog stambenog prostora a vjerujem da je to i trebala biti intencija. Tako vas molim da o tome i razmislite. U drugom dijelu što sam rekla da smatram da je važna funkcija poreznih olakšica to je da se promoviraju poželjna ulaganja. Mi o tome do sada još u ovom smislu ovoga zakona nismo razmišljali do sada. Imamo samo olakšice ove socijalne kategorije ali mislim da država koja ima ozbiljnu ambiciju pokrenuti se i razvijati mora razmišljati u tom smislu razvojnom. Ja bih s obzirom da se radi o prvom čitanju ovdje izrekla tri odnosno četiri prijedloga pa bih molila isto predlagatelja da o tome razmisle i prilikom drugog čitanja odnosno konačnog prijedloga zakona se o tome očituju. Naime, smatram da bi bilo dobro tim više što se odustaje od nekakvog drugačijeg poreznog sistema i zadržava se postojeći da se kupovina osobnih računala, računalnih komponenti i programa također uvrsti u iznosu stvarnih troškova kao dio neoporezivog djela dohotka. O tome smo pričali jer je Klub SDP-a bio podnio takav zakon i kada smo o tome raspravljali krajem mjeseca ožujka i travnja ove godine bilo je rečeno i u mišljenju Vlade rečeno da će Vlada svoj program vrlo brzo dostaviti jer je Vlada uvijek pametnija i bolja od zastupnika. No međutim, tako nešto od Vlade do dana današnjega nismo dobili pa bih vas ja molila da još jednom o tome razmislite obzirom na poreznu i informatičku pismenost i opremljenost informatičke infrastrukture u Hrvatskoj i kupovine stvarne troškove razmotrite kao povećanje neoporezivog djela dohotka. Drugo, također stvarni troškovi koji nastaju plaćanjem tečajeva i škola stranih jezika i informatičkog opismenjavanja mislim da u istom smislu zaslužuju isti tretman. Sam ulazak u Europsku uniju traži novi trend trojezičnosti, znači hrvatski i dva strana jezika što današnji školski sustav ne omogućava djeci jer u biti je dvojezičnost i jedan strani jezik. Mislim da bi bilo dobro da one građane koji to mogu država na takav način stimulira da u to ulažu novac a da ne ulažu novac u to da u nekakve druge stvari, u nekakve druge životne troškove. Treće, ono o čemu još u Hrvatskom saboru ovdje nismo govorili a moram priznati da me potakla najava ministra Primorca da će kroz dvije godine se uvesti novi režim da svi studenti preddiplomskih, diplomskih i poslije diplomskih studija plaćaju studij osim onih koji su deficitarni da se razmisli da sve one kategorije naših sugrađana i sugrađanski mladih ljudi primarno koji plaćaju studij bez obzira na što se odnosi također im se u iznosu stvarnih troškova i plaćenih studija to vodi kao povećanje neoporezivog djela dohotka. Cijena jedne prosječne godine studija za one koji studij plaćaju u Hrvatskoj je između 7 i 10 tisuća kuna. Poslije diplomski studiji su znatno u višem iznosu a mislim da u državi u kojoj postoji svega 7% visoko obrazovanih ljudi i koja ima ambiciju se ubrzano razvijati je tako nešto posve neprihvatljivo. Stoga obzirom na sve skupa mislim da ovo što se ovdje predlaže nije dovoljno, da nije dobro a iskreno se nadam da će ministarstvo i Vlada razmisliti i o ovim prijedlozima i da će ih uključiti u konačni prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Ministar financija Ivan Šuker. Izvolite!
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici! Ja vam se svima zahvaljujem na raspravi, na prijedlozima. Ministarstvo financija će do sljedećeg čitanja to razmotriti no vjerojatno ćemo nakon Zakona o porezu na dobit riješiti nekakve nedoumice. No želio bih nešto reći što se tiče osobnih odbitaka zato što smo mi napravili famu od toga. A kad realno pogledamo recimo samo za uplate životnog osiguranja s obilježjem štednje tu je prosječno osobni zapravo odbitak bio 3 tisuće kuna. To je ono što je bilo prijavljeno u ovoj godini. Ili recimo toliko spominjane stambene potrebe itd. mi malo volimo glorificirati neke stvari, međutim stambeni krediti je mogućnost prije svega onoga tko ga može podići. I pitanje je koliko si ljudi može uopće priuštiti takav stambeni kredit da bi ga knjižio kao trošak. Međutim, dakle da ne ulazim u sad nekako to rasprave oko toga olakšice s osnova stambenih potreba je koristilo 54 tisuće građana. Ukupno 422 milijuna kuna ili prosječna olakšica s osnova stambenih kredita uređenja kredita 8 tisuća kuna. Dakle, kad pogledate po broju olakšica sa osnova stambenog kredita to je tek četvrta olakšica koja se koristila i nije. To vam je ista priča kao i oko ovih famoznih stanova POS-a od 100 kvadrata koje nitko ne može kupiti. Dakle, gledajmo tko od mladih ljudi u ovom trenutku može sa osnova svojih primanja podići kredit te će mu kamate biti 12 tisuća kuna godišnje. Idemo pogledati s toga osnova. Nemojmo gledati plaće koje dobivamo mi ovdje. Pogledajmo kolika je prosječna plaća u Hrvatskoj i pogledajmo koji je to kredit na koji su godišnje kamate 12 tisuća kuna. Dakle, ova odredba ide samo ka racionalizaciji. Prosječno je što se tiče stambenih potreba 8 tisuća kuna bila olakšica i ja vam garantiram da za upravo za one kojima su namijenjene ove olakšice ovih 12 tisuća kumulativnih olakšica je čisto zadovoljava njihove potrebe, u to budite uvjereni. Napravili smo niz analiza, niz procjena. Gledali smo po poreznim prijavama koji ljudi koriste te olakšice. Nažalost, za ove stambene potrebe je najmanje onih o kojima se toliko govori a to su mladi. Nažalost je najmanji. Prema tome, govoriti o tome da bi trebalo ostaviti da olakšice s osnova ovoga, onoga iznose godišnje 50 ili 60 tisuća kuna je nešto što nije dobro i nešto što ukazuje da su ipak te odredbe služile prvenstveno onima koji su imali daleko veće plaće da bi se razmišljalo o tome da im se daju te olakšice. A što se tiče ove četiri olakšice meni bi bilo drago da je to bilo predloženo bar na zadnjoj sjednici saziva prošlog Sabora.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Dalje. Prijedlog zakona o porezu na dohodak. Prvo čitanje, Prijedlog zakona broj 191. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvača se Prijedlog zakona o porezu na dohodak. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je zaključak prihvačen sa 83 glasa za, 4 suzdržani i 21 protiv.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici! Dakle, pred vama se nalazi Prijedlog Zakona o porezu na dobit. Ja ću ovdje govoriti samo o tri stvari za koje smatram da je bitno istaknuti i pripomenuti. Dakle, prije svega predlaže se da ostane stopa poreza na dobit 20%, no ono što predlažemo je da se ukine mogućnost jednokratnog otpisa ili jednokratne amortizacije. Sada ću vam reći zašto. Zato što s osnova jednokratnog otpisa ili amortizacije u 2002. godini je umanjena osnovica poreza na dobit za 3,1 milijardu kuna a u 2003. je s tog osnova umanjena osnovica poreza na dobit za 4,7 milijardi kuna. Sada definitivno da je odredba isključivo služila za peglanje porezne bilance na kraju godine. Jer uzmite da je 4,7 milijardi kuna uz sve ono što je prikazano, što nije jednokratno otpisano uloženo u gospodarstvo koliko bi to novih radnih mjesta doneslo. Dakle, kada na te 4 milijarde 700 milijuna kuna obračunate 20% poreza na dobit, onda je to 940 milijuna. Daleko iznad onih 800 milijuna što se tiče poreza na dohodak. Međutim, ja bih ovdje želio spomenuti dvije kategorije koje će biti definirane i riješene ovim Zakonom. Jedno je dakle, da u važećem Zakonu postoje samo načelne odredbe o transakcijama među povezanim društvima bez odredbi utvrđivanja transfernih cijena putem kojih se transferira neoporeziva dobit u inozemstvo. Zato je potrebno propisati odredbe o cijenama transferima kako bi se pomoglo postupati u takvim slučajevima. Što želimo ovdje reći? Dividenda je ništa u odnosu koliko je nedefinirano ovom odredbom između društava u Hrvatskoj, društava u inozemstvu odlazilo novaca. Nigdje nije bilo definirano koliko jedna kuća za određene savjete kako treba složiti police u svom dućanu može platiti matičnom poduzeću vani. I to je odredba koja je daleko opasnija od odredbe u ukidanju plaćanja poreza na dobit. A da ne govorim da nije bilo definirano kako će se financijski evidentirati, regulirati spajanje i pripajanje poduzeću. Dakle, sa ove dvije odredbe mi ćemo znatno proširiti osnovicu onih koji trebaju platiti porez na dobit, smanjiti ćemo odljev neoporezivog novca iz Republike Hrvatske i efekat, samo ove tri zakonske promjene će biti daleko veći, pozitivni od negativnog efekta što se tiče proračuna i države i jedinica lokalne samouprave s osnova poreza na dohodak. Rekao sam, samo jednokratni otpis, umanjenje osnovice poreza na dobit u 20003. 4,7 milijardi kuna. To se točno zna, 11., 12. mjesec, kupuje se oprema i ono što uprincipu ne treba u poslovne svrhe a može se koristiti u nešto drugo da bi se ... [[Govornik se ne razumije.]] porezna bilanca. Jer onaj tko vodi ispravnu politiku računovodstva, računovodstvenu politiku koji vodi ispravnu financijsku politiku će trošak amortizacije fokusirati u godini kada bude imao najveći prihod od novokupljenog osnovnog sredstva ili sredstvo za rad. Neće ga fokusirati u trenutku kada ima najmanji prihod nego će te troškove vremenski razgraničiti. Dakle, tih 4,ortizacije fokusirati u godini kada bude imao najveći prihod od novokupljenog osnovnog sredstva ili sredstvo za rad. Neće ga fokusirati u trenutku kada ima najmanji prihod nego će te troškove vremenski razgraničiti. Dakle, tih 4,7 milijardi kuna bi trebalo donesti u proračun najmanje 900 milijuna kuna i onda odgovor uvaženom kolegi Mršiću Lesaru zašto nije predviđena izmjena Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave, zato što ova dva Zakona idu u paketu i kada pogledate samo koliko će se proširiti osnovica poreza na dobit regulacijom ovih transfera za razno razne usluge u inozemstvo i oko regulacije novčanih tijekova prilikom spajanja pripajanja trgovačkih društava onda će s osnova poreza na dobit naplata poreza biti u jedinicama lokalne samouprave veća i u državnom proračunu nego što će to biti gubitak s osnova, ukidanje poreza na dividendu i povećanje neoporezivog dijela poreza na dohodak. Ali ono što je najbitnije sa ovim drugim odredbama porez na dobit postaje transparentniji, postaje jasniji, i ono što je najbitnije akceptira određene poslovne transakcije koje se u Hrvatskoj događaju zadnjih nekoliko godina, koje se nisu događale prije recimo 5, 6 godina ali koje nisu bile akcetirane niti jednom odredbom zakona i što je najbitnije, oni koji su razmišljali o tome u Ministarstvu financija nisu to primjetili kao veliki problem i nisu razmišljali uopće o tim promjenama. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Izvjestitelji odbora? Zakonodavstvo, financije, državni proračun, lokalnu i područnu samoupravu. Otvaram raspravu. Klub zastupnika Hrvatske Demokratske zajednice, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. U težnji za preglednim, usporedivim i modernim poreznim sustavom postavlja se zahtjev za novim načinom oporezivanja dobiti. Ovo iz razloga što porezni sustav treba prilagoditi tuzemnim gospodarstvenim uvjetima kao i uvjetima globalizacije nacionalnih gospodarstava te uskladiti u mjeri koji zahtjeva ovo razdoblje sa poreznim zakonodavstvima zemalja Europske unije. Osnovni razlog donošenja novog Zakona o porezu na dobit je uklanjanje niza nedostataka postojećeg načina oporezivanja dobiti a koji se u bitnom sastoji: postoje dvojnosti o određivanju temeljnog instituta samog poreza a to je porezna osnovica. Dvojnost je u tome što se u samom Zakonu, što su u samom zakonu detaljno propisani elementi porezne osnovice, prihodi i rashodi a propisano je da se dobit utvrđuje prema propisima u računovodstvu što znači i primjeni međunarodnih računovodstvenih standarda koji također uređuju prihode i rashode. Uz to u prijelaznim odredbama navedeno je da se propisivanje prihoda i rashoda u Zakonu neće primjenjivati kada se donesu hrvatski računovodstveni standardi na kojima nitko nikada nije radio niti mu je dano u zadatak da napravi hrvatske računovodstvene standarde. Tako imamo poreznu prijavu s brojnim podacima među kojma nedostaje temeljni podatak o visini dobiti. Uz navedeno, uobičajeno je da u svim pravno uređenim državama koje su nam uzor da je porezna osnovica računovodstvena dobit koja se za porezne potrebe korigira posebnim poreznim propisom. Bitni elementi, porezna osnovica, amortizacija, vrijednosna usklađenja dugotrajne i kratkotrajne imovine, rezerviranja sada nisu propisana u zakonu nego u pravilnicima. Pravilnike donosi ministar što znači da ministar umjesto Hrvatskog sabora određuje poreznu osnovicu a time i visinu poreza. Budući da se radi o bitnim elementima koji utjeću na poreznu osnovicu i poreznu obvezu kao i sama stopa potrebno ih je ugraditi u Zakon. Nedostatne su odredbe o neposlovnim rashodima i privatnim izuzimanjima za koje se uvećava porezna osnovica. Praksa pokazuje da se putem trgovačkih društava iskazuju značajni troškovi koji su privatne a ne poslovne naravi a nije isključen ni ekstremni luksuz koji se iskazuje kao poslovni rashod. Zato je potrebno u Zakonu urediti oporezivanje takvih troškova. U važećem zakonu postoje samo načelne odredbe o transakcijama između povezanih društava bez odredbi utvrđivanja transfernih cijena putem kojih se transferira neoporeziva dobit u inozemstvo. Zato je potrebno propisati odredbe o transfernim cijenama kako bi se moglo postupati u takvim slučajevima. Za porezne obveznike koji se bave isključivo istraživačko razvojnom djelatnošću uvedeno je porezno oslobođenje prošle godine na način da nisu bili porezni obveznici a to znači da nisu podnosili poreznu prijavu. Zbog toga ne postoji podatak o visini iskorištenog poreznog oslobođenja koji je bitan u rpocjeni učinka samog oslobođenja. Zato je u ovom Zakonu ostavljeno oslobođenje ali je propisana obveza podnošenja porezne prijave kako bi se dobio podatak o visini iskorištenog oslobodđenja. Predloženi Zakon usklađen je u mjeri koju zahtjeva ovo razdoblje sa smjernicama Europske unije. Posebno sa smjernicom koja se odnosi na povezana društva, smjernicom o transfernim cijenama te smjernicom o spajanjima i podjelama. A ta materija je i priedmet svakog ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja. Zakonom se uvodi preglednost u poslovanje gospodarski značajnih obveznika fizičkih osoba a što je praksa većeg broja europskih država. To smo imali u propisima do 2001. godine i nepotrebno je brisano. Nema smisla da u ukupnoj gospodarskoj aktivnosti formalni status poduzetnika slične ekonomske snage i porezno nije ujednačen. Sada je propisano da fizičke osobe koje imaju značajno gospodarsko poslovanje poreznu osnovicu utvrđuju na temelju jednostavnih evidencija koje su primjerene sitnim obrtima koji se bave popravcima, manjim uslugama ili manjom proizvodnjom. Jednostavno knjigovodstvo koje se temelji na načelu blagajne što znači plaćeno trošak, naplaćeno primitak ne osigurava utvrđivanje realnog poslovnog rezultata, a time i porezne osnovice. Njihove proizvodne kalkulacije temelje se na uračunatim svim troškovima, a ne samo plaćenima što znači da oni za svoje potrebe imaju drukčiju, drukčije obračunane nego za porezne potrebe. Uz to trgovačka društva koja se mogu osnovati s 20 tisuća kuna kapitala automatski su obvezna utvrđivati poreznu osnovicu na temelju dvojnog knjigovodstva. Samim tim što su pravne osobe. A fizičke osobe s milijunskim kapitalom vode jednostavne knjige i ne utvrđuju realnu poreznu osnovicu je, već i utvrđuju kao obrt i za sitne popravke. Uz navedno takav propis imaju mnoge europske zemlje s tim da se za pojedine djelatnosti neovisno o vrijednostima koje se u njima ostvaruju kao što je prijevoz, ugostiteljstvo, neki oblici trgovine i slično moraju voditi knjige po načelima nastanka događaja dakle dvojno knjigovodstvo. A sada nešto oko utjecaja amortizacije koja bitno utječe na ostvarenje dobiti. Prijedlogom zakona ukinuta je mogućnost jednokratnog otpisa jer nije postignut očekivani cilj. Kada je uveden jednokratni otpis argument je bio da se time potiče reinvestiranje, a to se nije dogodilo. Jednokratni otpis iskorišten je mahom za otpisivanje kupljenih nekretnina što nije nikakvo postignuće jer promet nekretnina ne treba posebno stimulirati. Uz navedno jednokratni otpis mogli su iskoristiti oni porezni obveznici čija financijska izvješća ne podliježu reviziji. Dakle mala društva jer izvješća moraju biti po fer vrijednosti. Ako bi imovina bila jednokratno otpisana njihova vrijednost u izvješću ne bi bila realna i revizori bi se ograđivali od realnosti takvog izvješća. U zamjenu za jednokratni otpis sada su povećane amortizacijske stope tako da se računalna oprema može otpisati u jednoj godini, a ostala oprema u dvije godine. Automobili u dvije i pol, nekretnine u 10 godina i sva druga imovina u najviše 5 godina. Zakonom se također povećava granična vrijednost između dugotrajne i kratkotrajne imovine, sitnog inventara sa 1000 na 2000 kuna. Ograničava se priznavanje troškova amortizacije sredstava za osobni prijevoz na 400 tisuća kuna. Za poslovne potrebe luksuz je suvišan, a ako poduzetnik želi luksuz ne treba ga država sufinancirati. Zakonom su povećane porezne olakšice za poduzetnike na području grada Vukovara i na području posebne državne skrbi prve skupine. Porezni obveznici prema zakonu na području grada Vukovara i prve, i prve skupine ne plaćaju porez na dobit 10 godina od početka primjene zakona. Ako se uistinu želi stimulirati razvoj gospodarstva na tim područjima treba to učiniti maksimalno. Također se uvodi novi poticaj ulaganja tako da je smanjena minimalna svota za pravo na poticaj ulaganja sa 10 milijuna kuna na 4 milijuna kuna. Uvodi se olakšica za brodare tako da ne plaćaju porez na dobit koji ostvare u međunarodnoj plovidbi. Porezni obveznik koji počinje obavljati djelatnost ne plaća predujmove do prve porezne prijave. Zakonom je uveden porez po odbitku i na poslovne usluge s ciljem smanjenja transfera dobiti. Na ove usluge porez se ne plaća ako postoji ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja što znači da će se plaćati samo pri isplati takvih naknada uz zemlje s kojima nije u primjeni ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja. Uočeno je da se putem raznih usluga poslovnog savjetovanja, transferira dobit u zemlje u okruženju s kojima nije u primjeni ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja. Navedeni razlozi su po obujmu vrlo značajni, po svojoj biti neophodni za oporezivanje dobiti pa Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Klub HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić. Nema ga. Gubi klub pravo na riječ. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić, izvolite.
Hvala lijepo. Evo ja ću ovu raspravu iskoristiti za jednu samo malu polemiku sa ministrom. Ovdje se pokazuje kako je država sebi majka, a lokalnoj samoupravi pomalo maćeha je li. Jer kad smo govorili o Zakonu o porezu na dohodak gdje je udio lokalne samouprave u zajedničkom porezu 70%, a države 30% onda smo išli na smanjenje prihoda. Međutim ovdje gdje se govori o Zakonu o porezu na dobit gdje je udio u zajedničkom porezu države 70%, a jedinica lokalne samouprave 30% e tu govorimo o tome da ćemo povećati i to ozbiljno porezne prihode. Međutim ministar je rekao da evo daje dakle 2004. da je bio ovaj zakon na snazi da bi se ubralo 900 tisuća, 900 milijuna kuna više prihoda ako sam dobro razumio je li? Jer 4 milijarde i 700 milijuna je bilo umanjena porezna osnovica. Ako je tomu tako onda zašto niste u proračunu za 2005. predvidjeli povećanje od 30% poreza na dobit nego samo od 10%. Predvidjeli ste dakle da će porezna dobit u odnosu na ostvarenih 3 milijarde 171 milijun narasti na svega 3 milijarde 480 milijuna. Prema tome trebate planirati onda tako da će prihod od poreza na dobit biti preko 4 milijarde u državnom proračunu, ali onda trebate i smjernice jedinicama lokalne samouprave uputiti da planiraju povećanje poreza na dobit od 30% ako ćemo to ovako gledati. Ja se inače slažem s time da treba korigirati amortizacijske stope i spriječiti zloupotrebu peglanja bilance i jednako tako izvlačenja dobiti iz Hrvatske ne micanjem poreza na dividendu koje, kako ste vi ovdje htjeli proglasiti da smo mi dušebrižnici toga jer porez na dividendu plaćaju fizičke osobe, a ne pravne osobe je li, nego se porez na dobit do sada izvlačio iz države troškovima jer su povezana društva upravo na način da su stvarali troškove u društvima koje su imale sjedište ili podružnice ovdje u Hrvatskoj, izvlačile dobit u inozemstvu i nisu plaćale dobit ovdje u Hrvatskoj. Ali ja bih volio kad bi se ostvarile ove optimistične prognoze ministra Šukera doista da prihodi od poreza na dobit proporcionalno svim jedinicama lokalne samouprave u 2005. rastu 30%. Nažalost to se neće dogoditi i stoga što sjedišta tvrtki nisu baš dobro raspoređena u Republici Hrvatskoj, a posebice nisu dobro raspoređena sjedišta državnih poduzeća koja su prošle godine ostvarili ogromnu dobit pa su platile, pa su, pa recimo THT je jedno od tih poduzeća je li, pa i INA je drugo od tih poduzeća je li, a sva ona imaju sjedište ovdje u Zagrebu dakle to jest jedan mali problem. Međutim ono što možda za drugo čitanje bi trebalo vidjeti kao sugestiju predlažem da se razmisli i o, ako mogu, i da se razmisli o nečemu što se zove preneseni porezni gubitak. Ja mislim da je ta kategorija dakle preneseni porezni gubitak isto tako korišten kao instrument peglanja bilance kod poduzeća koje su na takav način umanjivala poreznu osnovicu i nisu plaćala porez na dobit. A budući da dolazim iz grada gdje ipak ima nekih sjedišta nekih velikih poduzeća koje bi trebali u budućnosti postati značajno profitabilna .Pozdravljam ovaj zakon koji će na tako značajan način povećati porezne prihode jeidnica lokalne samouprave na području KOprivničko križevačke županije. Kada već ne možemo imati transfere iz državnog proračuna. Hvala.
Hvala. I poštovana zastupnica Ivana Sučec Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, ja ću se eto na neki način isto javiti podržati naravno obadva ova zakona. Evo nisam se javila za prošli oni su neizostavno vezani kao jedna nova sustavna nova porezna reforma barem početak u onom dijelu koji se odnosi na ova dva zakona. I rekla bih da ja ne mislim kao neke moje kolegice da je Vlada pametnija od saborskih zastupnika ali mislimd da je naša Vlada jako pametna, mislim da je naša Vlada jako sposobna i mlislim da je naša Vlada vizionarska. I u svakom slučaju razvojno razmišlja, i kroz ova dva zakona i kroz proračun koji smo preskočili ali ćemo ga naravno temeljito obraditi sutra. Dakle sve je to neizostavno vezano, kao paket novoga pokretanaj Hrvatska i razvoja u onom smislku koji bi trebao dobro donjeti centralnoj državi na priljevnoj strani, ali jedinicama lokalne smouprave i unatoč toj silnoj priči kako jedinice lokalne samouprave a i ja sam bila načelnica jedne male općine su stalno u nepovoljijem položaju. Onda podaci egzaktni govore da je u odnosu na 2003. godinu u 2004. godini pao udio države u raspoređenom iznosu koji je prikupljen u iznosu od 6 milijardi i 608 milijuna kuna kao baza I da je država od 37 skoro 38% prošle godine, došla na samo 33% za 5% je palo učešće u državi. Nećete mi sada koelga reći da su to samo novi prirezi koje su uvele lokalne jednice samouprave. Da je porastao udio županija i da je porasto udio općina i gradova naravno. Od 53% na 58% skoro opsoto. Dakle da se ipak dogodilo to da je prihod jedinica sintetički gledano porastao u ovoj državi. I da nije centralna država mačeha, općinama, nego smatra da se trebaju paraleleno razvijati dakle i poduzetnici, i jedinica lokalne samouprave. Jer samo to onda vodi općem razvoju društva. I drago mi je što u ovom prvom zakonu u porezu na dohodak se došlo do razvoja onoga dijela dakle poticanja i nataliteta kroz sabiranje osobnih obitaka plus povećanih odbitaka za svako sljedeće dijte dakle i socijale. Ali i u ovom dijelu dakle poreza na dobit i razvoja poduzetništva. Jer sigurna sam naravno da onaj itko ostvari dobit a i tko ne plati porez na dividendu s tim novcem neće ga držati danas u čarapi jer to ni jedan normalni poduuetnik ne radi. Nego će ga dati u novi razvoj ili će ga dati u potrošnju koja će opet potaknuti novu proizvodnju. I naravno to je krug bez kraja koji nosi bolji standard, svakome od nas. I zbog toga eto podupirem naročito ovo što dr ažva želi uvesti reda u praćenje prihoda poduzetnika koji su do sada ipak mogli birajući između toga hoće li biti registirani kao obrt hože li biti registirani kao trgovačko društvo, bit ida tako kažem uvedeni u registara tamo gdje spadaju ili po broj zaposlenih ili po svom ukupnom prihodu. I na taj način dakle sustavno moderno i u skaldu sa time kako to radi Europa u koju ćemo vrlo brzo ući, naravno pripremljeni jer će ovi zakoni već biti naravno ako bude potrebni i poboljšani u primjeni. Dakle mi ćemo sa računovodstvenim standardima pratiti poslovanje na način da ono što jest stvarno u poduzeću događaj je i knjigovodstveno dobro zabilježeno a i sa državom usuglašeno i poduprito u smislu iz stopa koje su među nižima naravno u Europi. I kroz ove nove mogućnosti amortizacije i određenih oslobođenja. I zbog toga duboko vjerujem da Vlada dobro zna šta radi, i da nakon ovoga prvoga čitanja sa ovim možda nekim primjedbama koje Vlada dobro osluškivala ćemo prihvatiti i natrag vratiti onaj proezni sustav koji smo imali do 99. jer neću sada govoriti šta se događalo u međuvremenu. SVaka promjena je šok za poduzetnike, svaka promjena koja je česta i ne razumljiva dovodi do izbezumljivanja ne samo knjigovodstvenih radnika nego i naravno direktora koji su odgovorni za poslovanje svojih tvrtki i ja se dakle duboko nadam da će ovim pojednostavljenim načinom sveobuhvatnim obuhvatom i priljev u državni proračun biti takav koji će osiggurati onaj standard koji se na odljevnoj strani traži. Zahvaljujem gospodine predsjedniče.
Hvala lijepa. Replika poštovani zastupni, Zvonimir Mršić.
Pa vidite tu se danas pokušava reći kako su općine i gradovi 2004. godine. Ne znate ni što ću replicirati već mi odgovarate. To je dobro. Dobro je da ste najavili da znate što ću i govoriti. Želim reći kako su općine i gradovi 2004. godini dobili ne znam strašmo puno novaca od poreza na dohodak i porez na dobit. Ja imam ovu tablicu koju je minitar iščitao. Jednako tako. Međutim nije došlo do promjene zakona, dakle, nije došlo do povćanja decentraliziarnog dohotka. Ja ne znam kako su onda gradovi i opčine dobili tako više novaca na uštrb države. Budimo svjesni toga da postoji zakon o financiranju, koji je rekao da određeni dohodak se decentralizira dakle da se zajednički porez razdjeljume na tri partnera, državu, županiju i grad i općinu, i do promjene toga zakona nije došlo. Očito ovaj nerazmjer dolazi zbog transfera iz države. To jedno. I drugo u koloni grad općina se broji i grad Zagreb. SE broji i grad Zagreb, koji daje tu neravnotežu na strani opčina i gradova u odnosu an županije. A grad Zagreb ne samo da je grad i županija, nego je i ured državne uprave. Dakle on ima trostruku ulogu. Prema tome nemojmo sada stvarati dojam da su gradovi dobili neke silne pare u ovoj godini. Gradovi su dobili ove godine koliko su dobili 2003. i dobili su iz fonda poravnanje omoliko kolko su dobili 2003. Pri čemu opet postoji problem 12. mjeseca na što sam upozoravao. I u konačnici, ako uzmemo grad Zagreb, izuzmemo opd ovoga, 96% poreza se ubire na Markovom trgu, i na Trgu Stjepana Radića, 4% poreza se ubire u odnosno, raspolaže u preostalom dijelu Republike Hrvatske. Toliko nam je snažna lokalna samouprava, 4%.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnica Ivana Sučec Trakoštanec.
Naravno da nisam točno znala ua riječ što ćete reći ali sam mogla pretpostaviti smisao onoga što ćete reći. Naravno iskoristiti svoje pravo da vam odgovorim kada vas čujem i kada sam vas čula. onda namjerno nisam iznjela jedan podatak iz ove tabele koje mi je pred rukama. A odnosi se na transparentnost Vlade 2003. i Vlade 2004. gdje se tri puta u korist Vlade smanjio iznos neraspoređenih sredstava dakle, nije si država ostavila nekakva autohotno pravo sa određenom količinom novca raspolagati da ne se ne zna. Nego ga je ovaj puta uputila direktno korisnicima pa je to pojačalo udio države prema tome. Evo to je jedna od podataka a sve ostalo dakle i vama su ti podaci dostupni, vidim da dobro baratate drugima pa onda moja interpretacija ovoga ide u korst Vlade koja 2004. raspolaže sa državnim proračunom. Hvala.
Hvala lijepa. Ministre. Ministar financija gospodin Ivan Šuker završni osvrt.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, dame i gospodo zahvaljujem na raspravi. I normalno da ćemo prije upućivanja prijedloga zakona u drugo čitanje razmotriti sve ove primjedbe. No ne mogu da ne ostanem da ne odgovorim na jednu opasku poštovanog zastupnika Mršića koji je rekao da 2003. i 2004. novci što se tiče decentralizacije su isti, međutim 2003. 12. mjesec nije bio sporan, ali 2004. je 12. mjesec sporan. To je nevjerojatno.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prijedlog zakona o porezu na dobit, prvo čitanje. Prijedlog zakona broj 192. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvača se Prijedlog zakona o porezu na dobit. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme Konačnog prijedloga zakona. Molim uključimo se. Glasovanje. Rezultat? Utvrđujem da je sa 81 glas za, 6 suzdražnih, 23 protiv donesen predloženi zaključak.
Hvala. Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Žao mi je što se o ovako velikom problemu neće večeras govoriti u široj raspravi i žao mi je što nema ni predlagatelja, a isto tako ni što predstavnici Vlade nemaju što reći. Polazeći od činjenice da u Hrvatskoj živi 109.104 invalida rada, a da njihova prava nisu ujednačena u samoj kategoriji, dakle kategoriji invalida rada, Klub SDP-a podržava prijedlog zaključaka o utvrđivanju i ostvarivanja prava invalida rada. Hrvatski je sabor na području utvrđivanja i ostvarivanja prava invalida rada donio Zakon o mirovinskom osiguranju koji je bitno promijenio položaj nezaposlenih invalida rada u odnosu na prije važeće propise. Prije 1. siječnja 1999. godine naknada plaća koju su invalidi rada ostvarivali za vrijeme nezaposlenosti utvrđivala se u odnosju na prosječnu plaću koju je ta osoba ostvarila u godini u kojoj je nastupila invalidnost time da svota naknade nije mogla biti niža od 60% prosječne plaće. Nakon 1. siječnja to pravo je pretvoreno u invalidsku mirovinu zbog profesionalne nesposobnosti za rad koja se utvrđuje u visini 60% od pune invalidske mirovine, odnosno prema naknadnim izmjenama toga zakona u visini 80% od pune invalidske mirovine. Zakon o mirovinskom osiguranju odredio je i prava zaposlenih osoba kojima je priznato pravo na invalidsku mirovinu zbog profesionalne nesposobnosti za rad i to različito. Ovisno da li je invalidnost priznata prije stupanja na snagu toga zakona ili nakon toga, tako da invalida kojima je invalidnost utvrđena zbog bolesti 1. siječnja 1999. godine po tom zakonu ostvaruju 1/6 onih kojima je pravo utvrđeno nakon toga 1/3 od pune invalidske mirovine. Invalidi rada kojima je uzrok invalidnosti ozljeda na radu ili profesionalno oboljenje, a status je utvrđen prije 1. siječnja 99. godine uz plaću ostvaruju 1/6 od pune invalidske mirovine, dok oni kojima je invalidnost utvrđena nakon toga, ostvaruju 1/2 od pune invalidske mirovine. Zakon o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom koji je stupio na snagu krajem 2002. godine nažalost se ne primjenjuje. Upravno vijeće Fonda za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom je razrješeno, a novo nije imenovano. 21 milijun proračunskih kuna predviđenih za rad Fonda za ovu godinu je ostalo neiskorišteno, odnosno nije potrošena ni kuna da bi se poboljšao status invalida rada. Iako se ne slažemo s mišljenjem Vlade na ovaj prijedlog, odnosno da se ne prihvati, slažemo se da su mnogi problemi tadašnjeg gospodarstva, nezakonita pretvorba 90-ih godina stvarali tehnološke viškove koji su se u pravilu rješavali putem invalidskog osiguranja. Klub SDP-a podržava prijedlog zaključaka koji je predložio Klub zastupnika HNS PGS-a, a koji obvezuje Vladu Republike Hrvatske da u roku 90 dana iradi cjelovite analize o položaju invalida rada, Prijedlog zakona kojim će se nepravda iz 1998. godine ispraviti i stvoriti uvjeti za provedbu Zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HNS-a PGS-a gospodin zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, krenuli smo u predlaganje ovih zaključaka Hrvatskom saboru potaknuti prije svega nepravdom koja se dogodila s invalidima rada nakon 1999. godine. Naime, u čemu je stvar? ČItavih ovih, prethodno desetljeće tvrtke u Hrvatskoj su privatizirane kako su privatizirane, jednim nasilničkim i sad se pokazalo neefikasnim načinom, stotine tisuće ljudi našli su se na cestama, za onaj broj koji je imao kakve takve uvjete za odlazak u invalidsku mirovinu, država se pobrinula vrlo dobrodušnim i vrlo dobroćudnim i širokim načinima omogućavanja ljudima da odu u invalidsku mirovinu. Veliki broj radnika u tom dobu, dakle radi se od 90. do 99. prihvatio je tu soluciju, jer druge solucije nije imao. Novih radnih mjesta nije bilo, socijalni programi kojima se država bavila bili su više manji karikaturni, u najboljem slučaju palijativni i čovjek koji je imao ikakve mogućnosti da ode u invalidsku mirovinu, otišao je u invalidsku mirovinu. Invalidske mirovine bile su znamo i sami kakve. Primjer koji je korišten u izradi ovih zaključaka govori o osobi koja je imala 1125 invalidske mirovine. Da bi se nakon 1.1.1999. promjenom zakonskih propisa i promjenom tumačenja zakonskih propisa i to prepolovilo. Ljudi su se, invalidi iz rada, su se našli u situaciji da su dosad jedva preživljavali s onim što im je država odredila kao invalidsku mirovinu, a da nakon toga, dakle, nakon 1.1.99. ni na koji način se više nisu mogli uopće suočiti sa stvarnošću, da treba preživit od danas do sutra, da treba dočekati, da treba dočekati mjesec. To je bila temeljna, temeljna činjenica, zbog koje smo krenuli u ovakvu inicijativu. Nismo krenuli u inicijativu predlaganja zakona iz jednostavnog razloga što smo sasvim svjesni kako zakoni oporbe u ovom Parlamentu prolaze. Odbijaju se i stvari koje su manje diskutabilne, koje ništa ne koštaju, koje su samo stvar zdrave pameti, pa se odbijaju zato što dolaze od oporbe. Bili smo uvjereni da bi i Prijedlog izmjena zakona o ovoj temi koji bi došao od nas, dakle od Kluba HNS-a PGS-a na isti način bio odbijen. Shodno tome krenuli smo sa prijedlogom zaključaka kojima bi se Vlada obvezala da na neki način razmotri tu situaciju i da prije i iznad svega izradi kompletnu analizu materijalnog položaja invalida rada i da o toj analizi ovaj Sabor raspravlja, da zauzme stanovišta, da pokušamo i kroz raspravu i kroz eventualne nove zakonske prijedloge pomoći onima kojima je ta pomoć najpotrebnija. U međuvremenu, ovo je sad u fus noti, u međuvremenu je bila rasprava o prijedlogu LIBRE oko poreza na dodanu vrijednost za pomagala slijepih osoba i taj prijedlog je zdušno odbačen, isto tako, što me je, hajde mogu slobodno reći, ražalostilo. Nisam očekivao da bi Hrvatski sabor mogao donijeti takvu odluku, još sam manje očekivao da ću sjediti u Saboru koji će donijeti takovu odluku. Ovo se tiče iste kategorije osoba. Dakle, onih koji su više-manje na milosti i nemilosti vlasti, na milosti i nemilosti zajednice. Zaključci koje predlažemo nikoga ne obavezuju da im od sutra ujutro osigura sretan život, konačno to je i nemoguće. Ali ovi zaključci ovdje ako bi se prihvatili, ako se prihvate obavezali bi Hrvatski sabor i hrvatsku Vladu da počinje razmišljati o toj kategoriji stanovnika. Dakle, onoj prema kojem bi dobrim dijelom socijalna, socijalni krak Hrvatske države trebao biti usmjeren. Dakle, predložili smo izradu analize, predložili smo izmjene Zakona o mirovinskom osiguranju kojima će se ostvariti ona prava koja su invalidi imali prije prošle izmjene. Predložili smo isto tako da se donesu izmjene Zakona o zdravstvenom osiguranju kojim će se osiguranicima do priznavanja prava na invalidsku mirovinu osigurati puni iznos naknade kako je utvrđeno za vrijeme spriječenosti za rad. I isto tako, da se Vlada obaveže da donese podzakonske i provedbene akte kojima bi se čitava ova tematika uobličila i kojima bi dobila mogućnosti neposredne primjene. Tu su bili razlozi zašto smo krenuli u ovu inicijativu. U međuvremenu smo razgovarali o realizaciji prošlog Proračuna, vidjeli da se u prošlom Proračunu nije ama baš ništa napravilo na tom planu, dakle, na planu pomoći invalida. Štoviše, da ni one stavke koje su bile predviđene, dakle, budžetom predviđene proračunom Vlade nisu realizirane. Razgovarali smo isto tako i o ponekim primjedbama i prijedlozima da se izmjene porezni zakoni kako bi se i ova kategorija, kako bi se pomoglo i ovoj kategoriji građana koja potrebuje pomoć. Bojim se da nismo mnogo napravili. Rasprave u ovom Saboru po takvim temama najčešće se odvijaju pred ovako na tri-četvrt praznom sabornicom. Najčešće se odvijaju deklarativni interes par uvijek unaprijed određenih zastupnika, a od toga se ne ostvari mnogo. Ako ovaj Sabor podržava ustavnu odredbu po kojoj je Hrvatska i socijalna država pored ostalog što jeste, mislim da bi bilo krajnje vrijeme da hrvatsku Vladu obaveže da hitno i provedbeno i konkretno nešto napravi za ovu kategoriju građana. Hvala.
Hvala lijepa. U ime predlagatelja, gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Dozvolite samo 5 bitnih napomena kod ovog našeg Prijedloga, ali prvo želim podsjetiti, ako se ja ne varam, nema sada na klupi. Odbor za rad, zdravstvo i socijalnu politiku koji je razmatrao ovaj naš Prijedlog zaključaka prije negdje mjesec i pol dana prihvatio je točku 1. i 4. od naših ponuđenih prijedloga i došlo se do nekakvih kompromisnih rješenja i u vezi točke 2. i 3. Pa vas molim da prije glasanja o ovoj točci se podsjetite na stav matičnog odbora, a ta odluka na tom odboru donijeta je jednoglasno. Dakle, da se djelomično ovi prijedlozi 4 točaka, zaključaka prihvate uz malu modifikaciju točke 2. i 3. Ja ću zamolit predsjednika odbora, ako je moguće da se taj stav ponovi jer vjerojatno je većina zastupnika to mišljenje odbora u međuvremenu zametnula jer zaista je to bilo već prije dosta vremena. Meni je drago da je odbor, matični odbor jednoglasno došao do takvog stanovišta, a vjerojatno su argumenti koje smo im podastrijeli bili takovi da i oni sugeriraju ovom Domu da ovo podrže. Mi smo ovaj Prijedlog zaključaka u proceduru podnijeli početkom lipnja, 3. lipnja i tada predvidjeli rok 90 dana da bi Vlada došla sa traženim, odnosno sa zaključcima traži, upravo radi toga da bi ta stvar bila riješena u ovom Saboru i prije državnog proračuna i ostalih zakonskih propisa kako ne bi bili u situaciji da o ovoj temi raspravljamo nakon što smo donijeli promjene Mirovinskog zakona, Državnog proračuna i svega onoga što može utjecati na realizaciju ovih zaključaka. Tražili smo, dakle, cjelovito analizu materijalnog položaja invalida rada. I da se ta analiza uputi Saboru na raspravu. O koliko građana ove države se radi, prema podacima posljednjim kojima imamo zbog profesionalne nesposobnosti, 38 tisuća 302 korisnika mirovina, dakle, ono što mi zovemo invalidi rada, koji primaju prosječnu mirovinu od tisuću kuna. Kada je najveći broj tih umirovljenika nastao? Između 93. i 98., a ti podaci su vam bili vidljivi u Izvješću Mirovinskog fonda o kojem smo raspravljali na prošloj sjednici da je u tih 4, 5 godina najveći broj invalida rada došao u sustav najprije tzv. skrbi, a kasnije mirovinskom reformom koja je stupila na snagu 1.1.99. postali umirovljenici. Doduše, sa jedanput manjim iznosom mirovine od onog iznosa kojega su primali kad su bili na fantomskoj skrbi. I nije tajna da je najveći broj tih ljudi poslana skrb i u invalidsku mirovinu, u procesu priprema prodaja poduzeća jer su se budući kupci koji su već dijelom bili u sustavu željeli iz svojih firmi riješiti bolesnih, boležljivih, nemoćnijih, starijih radnika. Sama činjenica da je promjenom zakona retroaktivno došlo do određenih promjena statusa. Neke od njih je nagnalo da zatraže zaštitu Ustavnog suda. I prve tužbe u Ustavnom sudu podnijete su krajem 99. i 2000. Ja sam u ožujku ove godine od Ustavnog suda zatražio stanje predmeta po jednoj takvoj ustavnoj tužbi koja je predana početkom 2000. godine i Ustavni sud mi je odgovorio da taj podnositelj o čijoj se sudbini ja interesiram nije jedini podnositelj u tom predmetu već se radi o većem broju podnositelja kao i većem broju osporenih odredaba zakona. I sad pazite, a složenost materije pridonose i novi podnesci kao i naknadno donošenje propisa s tog područja pa zbog toga četiri godine Ustavni sud nije donio presudu ni u jednom podnesku kojega su oni dobili na istu odredbu Zakona o mirovinskom osiguranju, zato što ih je puno, zato je to za njih komplicirano. Ti ljudi Ustavnom sudu nisu mogli ostvariti svoja prava jer smatraju da su im stečena prava ukinuta. Drugo što smo zatražili da se Saboru ponudi izmjene zakona o mirovinskom osiguranju koje će tu nepravdu iz 98. ispraviti, treće promjene u zdravstvenom osiguranju koje će radnicima koji su poslani na invalidsku komisiju i po mjesecima čekaju na red na ocjenu invaliditeta na invalidskoj komisiji se priznati bolovanje u 100%-tnom iznosu na što oni sada nemaju pravo, i četvrto da se konačno donesu podzakonski akti i da konačnno počinjemo primjenjivati Zakon o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom, a u ovoj godini za taj Fond temeljem ovog zakona u državnom proračunu bilo je planirano 21 i milijun kuna utrošeno je nulo, a za iduću godinu je planirano 20 milijuna i neće biti utrošeno niti kuna ukoliko se ovaj Zakon konačno ne počne provoditi. Što je Vlada dala u očitovanju kao u svom odgovoru? Zaštita invalida je provedena jer su novčana primanja koja su prije imali bila privremeni karakter zamijenjena dugoročnim novčanim primanjima bez ponovnog ocjenjivanja radne sposobnosti, dakle to je bila njihova privilegija ali isto se priznaje da su sustavno invalidske mirovine zbog profesionalne nesposobnosti za rad objektivno u prosjeku niže od invalidskih mirovina zbog opće ili trajne nesposobnosti za rad pa je to otprilike trebalo biti opravdanje zašto oni još uvijek zaostaju u visini mirovina a podsjećam da 2001. povećavanje njihovog faktora za izračun mirovine za 20% je tek djelomično to zaostajanje nadoknađeno. Čitam i citiram nadalje mišljenje Vlade. Također a u odnosu na rečeno, Vlada Republike Hrvatske je krajem 2004. predvidjela rad na izmjeni i dopuni Zakona o mirovinskom osiguranju u okviru kojeg će sagledati otvorena pitanja vezana za položaj inavlida rada. Do kraja 2004. mora se promijeniti i to jer je Vlada tako nama rekla u svojem očitovanju. I na kraju u odnosu na primjenu Zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom, Vlada Republike Hrvatske je uočila određene potreškoće u provedbi što ga nisu bili mogli pravodobni donijeti podzakonski akti. S tim u vezi imenovana je stručna radna skupina koja radi na poboljšanju odnosa na tom području, provedbeni propisi u cjelosti pripremljeni ali su prethodne potrebne odgovarajuće izmjene i dopune ovog Zakona na kojem se radi i koji će uskoro biti dostavljen Hrvatskom saboru. Dakle, ako želimo da fond profunkcionira treba promijeniti Zakon kaže Vlada da bi se donijeli podzakonski propisi i sve to do kraja 2004. godine. MI smo dakle u lipnju predlagali 90 dana, to je dakle rujan, listopad, sada smo studeni sjednica Sabora završava 15. prosinca dakle bili smo objektivni u tim rokovima ne inzistirajući na unaprijed zadanim rješenjima. Nismo tražili ni lipu novaca niti decidirane zahtjeve nego smo rekli Vladi da nakon analize sama ponudi rješenja koja treba da postojeće ljude koji su u mirovini obeštetimo za ono zaostajanje i da konačno fond za invalide rada i rehabilitaciju i njihovo zapošljavanje profunkcionira. Zbog toga je vjerojatno i matični odbor bio suglasan većini ovih naših prijedloga pa slijedom toga unatoč drugačijeg mišljenja Vlade očekujem vašu potporu kada se ovo bude glasalo. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSS-a gospođa Ljubica Lalić. Nema je, gubi pravo. I gospođa Zdenka Čuhnil, nema je gubi pravo. Zaključujem raspravu. Odlučivat će se naknadno.
Dalje. Prijedlog zaključaka o utvrđivanju i ostvarivanju prava invalida rada. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Vlade Republike Hrvatske dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ne prihvača se Prijedlog zaključaka o utvrđivanju i ostvarivanju prava invalida rada koji je predložio Klub zastupnika HNS-a, PGS-a. Molim uključite se. Molim glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je zaključak prihvačen, predloženi zaključak, sa 68 glasova za, 4 suzdržana i 39 protiv. Imamo još jedan zaključak, prijedlog Odbora za rad, socijalnu politiku i zdravstvo koji glasi: Pod 1. Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da u što kraćem roku izradi cjelovitu analizu materijalnog položaja invalida rada te dostavi na raspravu Hrvatskom saboru. I 2. Obvezuje se Vlada Republike Hrvatske da u što kraćem roku donese podzakonske akte za provedbu Zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba sa invaliditetom i podnese Hrvatskom saboru izvješće o provedbi ovoga Zakona. Gospodine potpredsjedniče, ministre?
Hvala. Prihvača se.
Hvala. Dajem na, uključimo se. Dajem na glasovanje ovaj prijedlog zaključka. Rezultat? Utvrđujem da je zaključak donesen sa 108 glasova za, 1 suzdržan i 1 protiv.
Prelazimo na - Prijedlog zaključka o pravednijoj raspodjeli sredstava dobivenih porezom na dobit – Predlagatelj Klub zastupnika HNS-PGS. Prijedlog akta primili ste poštom, raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu i Odbor za lokalnu i područnu, regionalnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici, Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. U ime predlagatelja gospodin zastupnik Dragutin Lesar izvolite.
Prelazimo na - Prijedlog zaključka o pravednijoj raspodjeli sredstava dobivenih porezom na dobit – Predlagatelj Klub zastupnika HNS-PGS. Prijedlog akta primili ste poštom, raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu i Odbor za lokalnu i područnu, regionalnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici, Vlada Republike Hrvatske dostavila je mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. U ime predlagatelja gospodin zastupnik Dragutin Lesar izvolite.
Zahvaljujem. Da li predstavnici, izvjestitelji odbora žele uzeti riječ? Ne. U ime Vlade Republike Hrvatske gospodin ministar financija Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle, jedna tema koja je vrlo interesantna, međutim tehnički i praktički neprovediva. Jer kako tvrtkama koje imaju jedinstvenu bilancu, jedinstveno knjigovodstvo kako odrediti koji dio dobiti otpada na poslovnu jedinicu u jednom gradu ili jednom mjestu. Iskreno govoreći znate dobro moj stav a i stavove Vlade, što se tiče poreza na dobit, naša razmišljanja su da u nekakvoj bliskoj budućnosti to bude izravni prihod jedinica lokalne samouprave. Međutim, recite mi na primjer Ina ili neka druga tvrtka, kako ćete vi odrediti koliki porez na dobit pripada na jednu benzinsku pumpu. Nešto što je naprosto tehnički neprovedivo. Međutim, jedinice lokalne samouprave imaju mogućnost da preko svojih odluka o komunalnom doprinosu i komunalnoj naknadi privuku tvrtke da sjedište svojih firmi stave u te jedinice lokalne samouprave. Dakle, ovo je jedna ovako vrlo zgodna ideja, međutim kad ju stavite u provedbu onda mi objasnite kako je mislite provesti. Kako mislite podijeliti prihod od Ine, kako mislite podijeliti dobit od Telekoma, ili takvih poduzeća. Kako ćete vi odrediti ako nemate posebne bilance, koje se ne vode posebne bilance? Kako mislite odrediti koliko pošti u Čakovcu pripada od dobiti Telekoma? Koliko se ostvari toga? Isto tako imate, objasniti no, vrlo interesantno da sa ovakvim temama se bave oni koji nikada nisu sastavili ni jednu bilancu, koji ne znaju šta znači sastaviti bilancu. Ova ideja nije stara mjesec dana, ona je stara jako dugo, međutim ta ideja je tehnički neprovediva. Troškovi administriranja bi bili daleko veći od prikupljenoga poreza na dobit. Ali kažem isto tako bacati tezu da grad Zagreb pokupi svu dobit od trgovačkih društava onda se postavlja jedno pitanje da li su građani Zagreba zakinuti za prirez koji plaćaju i s kojim financiraju ZET i ostala komunalna poduzeća u gradu Zagrebu, a svi kad dođu u Zagreb koriste ta blagodati ZET-a i sve ostale stvari. Dakle, mislim da nije dobro bacati fokus na to da su poduzeća registrirana u Zagrebu. Na kraju krajeva, Ina do 2004. nije niti plaćala porez na dobit, prema tome Zagreb nije što se tiče Ine oprihodovao uopće porez na dobit. Možemo govoriti o Telekomu ili nekim drugim poduzećima, ali kažem recite kako tehnički u bilanci jednog poduzeća koji vodi jedinstvenu bilancu izdvojiti dio dobiti koji baš otpada na nekakvu poslovnu jedinicu u nekom dijelu Hrvatske.
Hvala. Otvaram raspravu. Poštovani, nakon što prvi u ime klubova, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić uzme riječ, onda vi dobijate po Poslovniku, kad se otvori rasprava. Kolega Vuljanić izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, još jedna inicijativa koja ne polazi od bilo kakvih zadanih postavki. Činjenica jeste da se država Hrvatska opredijelila za decentralizaciju, za smanjivanje udjela središnje vlasti u funkcioniranju onog što građani vide kao država. Da bi se to moglo ostvariti potrebno je imati novac. Novac se zarađuje u čitavoj zemlji. Ovim sustavom kako stvari sad funkcioniraju, dobit i porez od dobiti iz čitave zemlje slijeva se u proračun, državni proračun 70%, 30% u proračun onih jedinica lokalnih samouprava gdje su sjedišta tih tvrtki i onda se eventualno distribuira natrag tamo gdje je, gdje je zarađeno, gdje je taj novac zarađen. Htio bih skrenuti pažnju na činjenicu da je Hrvatska za pravo, pa mogu slobodno reći rastrgana, rastrgana činjenicom da je raspon nacionalnog dohotka, dakle raspon onoga čime građani raspolažu u pojedinim dijelovima Hrvatske između 1.100 dolara i 19 tisuća dolara ovdje u Zagrebu. To je nešto što ovu zemlju čini nejedinstvenom, normalno i logično, nešto što i ovaj Sabor treba imati na umu kad razmišlja o donašanju propisa i preporuka Vladi što bi Vlada trebala napraviti. Radi se kao što je gospodin Lesar rekao, o činjenici da 80 i nekakvih 2, 3%, brojke ovdje imamo, možda sam pogriješio za koju decimalu, poreza na dobit se ostvaruje u metropoli. Zašto? Pa jednostavno zato što i ulagači, strani ulagači koji imaju namjeru investirati i koji investiraju veća sredstva se osjećaju udobnije i sigurnije u središtu države nego da imaju recimo, sjedište, da Deutsche Telekom ima sjedište u Orehovici ili recimo, Novom Vinodolskom, da ne znam, Ina ima sjedište recimo u Ogulinu i tome slično. Da, osim Bechtela. Činjenica je isto tako da neke tvrtke imaju sjedište izvan Zagreba, da su neke regije kao što je Ogulinska, ovdje je kolega Vučić, značajno profitirale od toga da je tvrtka Bechtel imala svoje sjedište u Ogulinu. Ali je činjenica isto tako da je Bechtel prestao u tom dijelu Hrvatske graditi ceste i da se proračun Ogulina smanjuje za 25 milijuna, sad ovih dana u odnosu na prošlogodišnji proračun. Činjenica je da su projekti stali, jer novaca više nema. To se ovdje nije dogodilo. Ono što ne smatramo korektnim jeste izjava da je to neprovedivo. To jednostavno nije činjenica. Djelatnici svih tih tvrtki, banaka, velim, Ine, bilo koje druge velike kompanije koja funkcionira sa sjedištem u Zagrebu dobivaju plaću tamo gdje žive i gdje tu plaću ostvaruju. Dakle, zagrebačka banka u Karlovcu, u Ogulinu, u Rijeci, gdje već jeste. Koji bi problem bio u obračunu ako se plaća tom djelatniku može obračunati tamo gdje ju on ostvaruje, koji bi problem bio da se i dio dobiti koji pripada po broju tim djelatnicima obračuna i uplati u korist jedinica lokalne samouprave gdje se zapravo taj novac i zaradio. Čisto primjera radi, ako zagrebačka banka ima stotinu zaposlenih a u Varaždinu rade tri djelatnika zagrebačke banke, dakle 3% poreza na dobit bi se uplaćivalo u Varaždinu. Tu problema oko računice nema ama baš nikakvoga i to je floskula da se takvo nešto neda organizirati. Vlada je odbila prijedlog ovih zaključaka sa dva obrazloženja. Oba dva potpuno nesuvisla. Jedan je da se time, jedan je ovaj da je tehnički neizvedivo da bi to napravilo komplikaciju u knjigovodstvu, ne vidim kakve komplikacije napravilo. Drugi je da se time zadire u državni proračun i u financije centralne države, to jednostavno nije istina. Ovih 70% poreza na dobit kojima raspolaže središnja država u ovom prijedlogu nema niti riječi, niti uopće smo razmišljali o tome. Razmišljali smo samo o tome da se porez na dobit uplati tamo gdje se zaradio, bez obzira da li ta tvrtka tamo gdje se zaradio ima podružnicu ili ima sjedište tvrtke baš izvan metropole. Naravno sve to takvi potezi pokušaj decentralizacije doživljavaju od strane središnje vlasti, doživljavaju to da ih se tretira kao pokušaj mijenjanja politike Vlade. Pa naravno da je to istina. Naravno da ovakvim prijedlogom pokušavamo promijeniti politiku Vlade. Politika Vlade oko decentralizacije isključivo deklarativna, ništa osim dotacija koje se tretiraju kao trošak države nije urađeno u cilju osposobljavanje jedinice lokalne samouprave da funkcioniraju onim što zarade i što postoji u tim jedinicama lokalne samouprave, da funkcioniraju samostalno. Jedan od dobih primjera je bio prije par dana Zakono spašavanju u kom smo opet jedinicama lokalne samouprave dali obaveze koje će s vremenom postati značajne financijski, naravno bez ikakvog razmišljanja da bi sa tim obavezama trebala ići i sredstva, a sa obrazloženjem da će sredstva nekakvim namirenjem iz središnje blagajne, središnje državne blagajne ipak doći. Dakle, jedinice lokalne samouprave dobile su obavezu, sredstva će doći središnje blagajne kao ajde recimo neka vrsta milostinje onim jedinicama lokalne samouprave koje neće moći ispuniti te obaveze. I vlast odlučivanje o visini tih sredstava koja su zarađena tamo gdje će se i potrošiti je ostalo u Zagrebu. Ostaja je na Markovom trgu ili na nekom sličnom mjestu. To je ono što prijedlog ovih zaključaka ima namjeru potaknuti da se promjeni. Misim da nam je to svima u interesu, bez obzira iz kojeg dijela Hrvatske dolazimo, pa i u interesu Zagreba. Niti Zagrebu ne može i nije u interesu da bude ogromna glava na nekakvom patuljastom i bolesnom tijelu. Hvala.
Hvala. U ime predlagatelja poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Ali da ne upadnem u zamku i eventualno ne dobijem opomenu. Ako sam dobro čuo rečenicu gospodina ministra da se ovakvim temama bave oni koji u životu nisu sastavili jednu bilancu. Jesam dobro upamtio? Ja koliko god mogu biti zadovoljan, nezadovoljan, ljut ili veseo o bilo kojem prijedlogu za ovom govornicom nisam nikad upotrijebio jednu osobnu rečenicu prema nikom. Čime sam se ja prije bavio, da li jesam sastavljao bilance, potpuno nebitno za ovu temu. To tim više što sam i ministru mogao odgovorit da jesam radio slične poslove, ali nije to bitno. U obrazloženju naših prijedloga jasno smo naznačili da naš prijedlog nije najpravednije riješenje, da nije najidealnije riješenje, ali da je pravednije od onog što sad u ovom trenutku imamo. I točno je da postoje dileme ili pitanja koje je dobro raščistiti, posebice da li je to u praksi moguće provesti. Da smo mi tražili da firme moraju voditi za svaku svoju podružnicu na terenu posebno knjigovodstvo, onda bi to zaista bilo užasno glupo, jer bi troškovi bili veći, no što je uplaćeni porez. Ali mi smo naprosto predložili da svaka firma, banka kad izračuna koliko je ostvarila dobit, koliko je pripadajući porez toj dobiti, dakle koliko je porez da iznos poreza podijeli sa ukupnim brojem zaposlenih i dobije se iznos poreza po jednu. I ako u Osječkoj županiji ima 100 zaposlenih ljudi, 100 zaposlenih puta iznos poreza po glavi zaposlenika dođe se iznos koliko se plaća Osiječkoj županiji. Na jednoj utvrđenoj evidenciji kadrovske službe cijelu godinu vrijedi bez novih računica i matematika, a za firmu sa 2000 ljudi ova evidencija ja ju ustrojim za jedan sat vremena. Za sat vremena. To je dovoljno da se razvrstaju ljudi po županijama i gradovima. Postoji i treće riješenje i treći model, koji je iznijet na Odboru za financije od člana Odbora vanjskog člana, dakle koji sa strankama nema nikakvog utjecaja. I koji je pohvalio i rekao da ovaj odnos 70:30 raspodjele poreza na dobit je nekakvom europskom nivou i da je to težnja koje ostale države idu, da je to on isto ne bi mijenjao, ali postoji i treći model koji također je primjenjen i primjenjuje se u zemaljama Europske unije, ja njegovo ime neću ovdje eksploatirati, jer bi bilo nekorektno prema meni. Pa bi onda molio ukoliko ovaj naš toliko glup i neprovediv, da onda Vlada primjenjuje ili raspita o ovom trećem modelu. Pa možda na temelju savjeta Instituta za financije možda dođemo do trećeg modela koji bi pravedniji od onog kojega u ovom trenutku u Hrvatskoj imamo. Ako ovo dakle nije prihvatljivo. I doista ta tri modela funkcioniraju u Europi. Ovaj kojega sad Hrvatska ima po interesima lokalne samouprave za njih je najnepravedniji. Ja znam da svi ... i svi oni kojih nema tu, a jesu ujedno i načelnici i gradonačelnici po općinama i gradovima, bez obzira u kojoj su stranci, bi ovo odmah prihvatili. Meni je to jasno. A znam i zašto neće. Hvala.
Hvala lijepa. Ministar Šuker.
Pa osnovno načelo porezne politike svake države da se porez plaća prema ekonomskoj moći. Ako ćemo mi doći na to da ćemo porez na dobit usmjeravati prema broju zaposlenih, prema kao prihodi jedinica lokalne samouprave, onda mislim da moramo iz korijena mijenjati poreznu politiku. Onda više neće biti porez na dobit jedne korporacije, nego će biti porez na broju zaposlenih ili tako nešto. Jer ne mora znati da je poslovnica jedne banke u Zagrebu ostvari veću dobit, nego poslovnica te banke u nekom manjem mjestu. Dakle, broj zaposlenih nije nikakvo mjerilo za dobit. Nije nikakvo mjerilo. I nije nikakav kriterij prema kojem bi se raspoređivala dobit. Dakle, jedinice lokalne samouprave imaju puno mehanizama da navednu trgovačka društva da promjene sjedište. Ali ovo što vi govorite, onda bi bilo pet puta jednostavnije da se sav taj porez ubere u državu, da država uzme koliko je zaposlenih, gdje su ti zaposleni žive i da se onda iz države transformiraju sredstva. Ali onda kako možemo govoriti o decentralizaciji ako sredstva ne idu direktno sa zbirnog i prolaznog računa na žiro račun jedinica lokalne samouprave. Dakle, govorite o nečemu što krši osnovne odredbe dvojnog knjigovodstva, dakle bilance temeljem koje se dolazi do osnovice za izračun poreza na dobit a ako ćemo ići po tome da bi samo jedinice lokalne samouprave došle do djela poreza na dobit i da se ne vodimo kriterijem kolika je ta dobit stvarno ostvarena na tom području nego koliko ima zaposlenih onda opet nismo postigli ono što želimo. Stvar je u tome da se porez na dobit plaća prema onome što se ostvarilo jer po vašoj logici ako znači jedna poslovna jedinica ostvari i negativno poslovanje na kraju godine jedinice te lokalne samouprave bi sa osnova poreza na dobit zato što neka druga poslovna jedinica ostvarila izvrsne poslovne rezultate ubrala dio poreza na dobit. Dakle, radi se samo o pravičnosti, o ničemu drugom. Jer gledajte, vi da bi ostvarili dobit obavljanjem određene gospodarske djelatnosti vi koristite počevši od komunalne infrastrukture i niza drugih stvari koje ta jedinica lokalne samouprave na pravila. Dakle, ako je tu ostvaren dobar poslovni rezultat onda je normalno da taj elekvitni dio dobiti koji je ostvaren na području te jedinice lokalne samouprave ostaje tu. Ako hoćemo to napraviti to znači da bi trgovačka društva morala voditi poslovne knjige zasebno za svaku poslovnu jedinicu. Međutim, ovo je jedno ovako vrlo zgodno rješenje. Međutim, ovako zgodno za čuti. Vi ste sve rekli ono da bi svaki gradonačelnik izuzev Grada Zagreba, Grada Osijeka, Grada Rijeke, Grada Splita, Zadra to prihvatio ali postavlja se jedno drugo pitanje koliko je on pravičan a osnova porezne politike treba biti pravičnost, osnova.
Hvala. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, dame i gospodo zastupnici! Prijedlog zaključaka o pravednijoj raspodjeli sredstava dobivenih porezom na dobit predlagatelja Kluba HNS-PGS-a nije prihvatljiv iz nekoliko razloga. Naime, kao što je navedeno i u mišljenju Vlade Republike Hrvatske obveza plaćanja poreza na dobit uređena je Zakonom o porezu na dobit Narodne novine broj 127/2000. i 163/2003. u kojem je u članku 1. stavku 2. propisano da se raspodjela i pripadnost prihoda od poreza na dobit uređuje posebnim zakonom. To je Zakon o financiranju jedinice lokalne i područne regionalne samouprave u kojem je propisana visina pripadnosti prihoda od poreza na dobit županijama, općinama i gradovima. Navedeno znači da se drukčija raspodjela prihoda od tog poreza može urediti samo izmjenom navedenog zakona. Svaka izmjena poreznih propisa u uskoj je vezi s državnim proračunom te pri svakom prijedlogu za izmjenu zakona koji utječu na prihode državnog proračuna to treba itekako uvažiti. Moramo imati na umu a to je navedeno u izvješću s rasprave o ovom prijedlogu zaključaka Odbora za financije i državni proračun da se opće prihvaćeno opredjeljenje o potrebi decentralizacije funkcija države u korist jedinica lokalne i područne regionalne samouprave ne provodi adekvatno u praksi a posebno se to odnosi na postojeći način financiranja lokalnih zajednica na svim nivoima koji ne osigurava njegovo normalno funkcioniranje. Iz navedenih razloga potrebno je težiti k tome da se podjela financijskih sredstava između države i lokalne samouprave na svim nivoima dobivenih s osnova poreza na dohodak i poreza na dobit postupno povećava u korist jedinica lokalne i područne regionalne samouprave. Međutim, sadašnji odnos prikupljenih sredstava od poreza na dobit 70% državi, 30% lokalnoj samoupravi na svim nivoima nije toliko nepovoljan ali zbog velike koncentracije kapitala značajni udio pripada velikim gradovima. Stoga bi trebalo predložiti drugačiju raspodjelu financijskih sredstava na lokalnoj razini uz korist manjih jedinica lokalne i područne regionalne samouprave. Moram napomenuti da se porez na dobit u europskim zemljama plaća prema sjedištu trgovačkog društva. Navedeni kriterij propisan je pozitivnim zakonodavstvom Republike Hrvatske od donošenja Zakona o porezu na dobit pa bi bilanciranje dobiti na način koji bi se morao ustrojiti u slučaju promjene navedenog sustava bilo vrlo teško provedivo a moglo bi imati izravne implikacije na Zakon o računovodstvu i Zakon o trgovačkim društvima. Mišljenja sam da se ovakav prijedlog zaključaka ne može prihvatiti iz razloga što bi kriterije raspodjele prihoda od poreza na dobit za jedinice lokalne i područne regionalne samouprave trebalo urediti na drugi način. Prvenstveno bi trebalo a to je navedeno i u zaključku Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu poboljšati kontrolu prikazivanja poreza na dobit kao i učinkovitost oporezivanja te iste dobiti. Jedinice lokalne i područne regionalne samouprave trebale bi naći modalitete privlačenja profitabilnih trgovačkih društava i to mjerama porezne politike koje su u njihovoj nadležnosti. Zbog svih ovih razloga Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice predlaže da se Prijedlog zaključaka o pravednijoj raspodjeli sredstava dobivenih porezom na dobit predlagatelja Kluba zastupnika HNS-PGS-a ne prihvati. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine predsjedniče. Ispravio bih dva netočna navoda. Kolegica je opet izjavila da bi prihvaćanje ovakvih zaključaka i ovakvog ili sličnog modela utjecalo na državni proračun što jednostavno nije činjenica. 70% poreza na dobit po svakom mogućem modelu i dalje ostaje u rukama središnjeg proračuna. I druga netočnost. Mi ne predlažemo novi obračun. Predlažemo distribuciju postojećeg obračuna. Dakle, obračun kakav jeste, ono što se obračunom dobije distribuira se na drugi način. A u krajnjoj instanci ako je potrebno promijeniti zakone i prilagoditi ih novonastaloj situaciji pa gdje je tu problem. Mi ne dajemo prijedlog zakona novog nego prijedlog zaključaka a na Vladi je da izradi eventualne promjene zakona ako je to potrebno.
Hvala lijepa. Želi li predstavnik predlagatelja završnu riječ? ... [[Upadica se ne čuje.]] Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Sutra u 9,30 sati Prijedlog Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2005. sa prijedlogom projekcije proračuna za 2006. i 2007. sa prijedlozima financijskih planova niza institucija i Konačni prijedlog Zakona o izvršavanju Državnog proračuna za 2005. godinu. Za sada ima prijavljenih 61 zastupnik i zastupnica i 4 kluba. Sutra ćemo raditi dok ne završimo raspravu o prijedlogu proračuna i Zakona o izvršenju proračuna. Možemo se spremiti na dugu raspravu koja bi mogla ući u jutarnje sate sljedećeg dana. Hvala. Do sutra do 9,30 sati. Sljedeće, Prijedlog zaključka o pravednoj raspodjeli sredstava dobivenih porezom na dobit. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima Odbora i Vlade Republike Hrvatske dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ne prihvača se Prijedlog zaključka o potvrđivanju, utvrđivanju i pravednijoj raspodjeli sredstava dobivenih porezom na dobit koji je predložio Klub zastupnika HNS-a, PGS-a. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je predloženi zaključak donesen sa 76 glasova za, 4 suzdržana i 30 protiv.