Poštovani predsjedniče Sabora, u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista tražim stanku povodom nastavka privatizacije HEP-a [[Upadica predsjednik: HEP-a?]] HEP-a, da. A ujedno bi u ime kluba izrazio nezadovoljstvo sa uvrštavanjem točkama u raspravu a vezano za vodno gospodarstvo jer smatramo da je tema izrazito bitna i s druge strane da priprema za tu temu mora biti primjerenija nego da danas ujutro, sad je pola 10, saznam da ćemo popodne o tome raspravljati. Hvala lijepo.
Molim. Kolega Glasnović, izvolite.
Tražim stanku po pitanju javne uprave.
Hvala. Javlja li se još netko? Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku na temu aktualna politička situacija.
Kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Tražim stanku na temu unutarnjih, političkih i gospodarskih odnosa. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo još nekog? Nemamo. Stanka je onda do 9,55. STANKA U 9,45 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,55 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom, rasprave nakon stanke, prvi je na redu, poštovani kolega Tomislav Panenić, u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege, vidjeli ste da u dnevnom redu, imati ćemo u raspravi zakon kojim se definira strateško planiranje u RH. Jedan od akata na osnovu kojeg se provodi strateško planiranje i program Vlade, ono pažljivo čitajući taj program Vlade, ja u njemu nisam vidio privatizaciju HEP-a kao jedan od programskih odrednica koje ova Vlada ima. Pa onda i s pravom postavljam pitane, zašto nam dolaze zakoni koji upravo vode u tome smjeru. Ajmo onda postići jedan dogovor, neka vladajuća većina jasno kaže da žele privatizirati HEP, da žele to provesti još u ovome mandatu, neka stave to u program Vlade, a da ne moramo onda imati zakone, kao što je to ovaj Zakon o vodama, u kome na mala vrata, rješava se ključna prepreka. Ono što je Vlada gospođe Kosor bila protiv, a to je upravo bilo da se privatizira HEP, da se tvrtke koje ostvaruju najkvalitetnije prihode u državi, koje je jedno od ključnih energetskih kompanija koja može u budućnosti garantirati upravo i kvalitetu opskrbe i cijenu, jer imamo jednu od najnižih cijena električne energije, upravo iz razloga što imamo hidrocentrale koje su amortizirane, koje su modernizirane, koje uvijek stvaraju kvalitetnu električnu energiju i po najnižim cijenama. Izmjenom ovom zakona koji evo danas, je … [[Govornik se ne razumije.]] uvršten u dnevni redi, vjerojatno ćemo ga imati u kasnim večernjim sati, što je mi zapravo svi skupa ovdje sudjelujemo u poduhvatu, kojeg Vlada ne želi sama priznati, a to je privatizacija HEP-a. Znači ostvarenje prava građenja na 99 g. u korist HEP-a je zadnja prepreka koja je bila da bi se upravo moglo provesti, jer vrijednost HEP-a bez ključnih energetskih objekata, a to su postojeće hidroelektrane je mala. Nije nikome interesantna. Kao što je nama interesantno, ako gledamo s našeg stajališta, da bismo ušli strateški i u okolna područja, kao što je BIH i njihov energetski sustav, gdje isto tako postoje kvalitetne hidroelektrane, no tako, vidim da ima i kod nas i razmišljanja da treba to propustiti, nekom novom strateškom partneru, a onda ćemo za koju godinu ponovno imati slučaju INA-e. I zato ovaj Zakon o vodama, nije više Zakon o vodama, nego je … [[Govornik se ne razumije.]] Znači netko će biti sretan zato što je HEP ovim zakonom poslan u privatizaciju. Ali, da ne bi stalo samo na tome, to je po meni jedan problem, drugi problem, je što isto to pravo, omogućava se i novim investitorima au u takve objekte, pa će onda jednom prilikom isto i ova brana na Perući koja dobiti energetski objed koja će biti u nečijim vlasništvu, može biti i u privatnom, koje ćemo opet na 99 g. i onda vas pitam samo gdje mi kao država idemo, kako strateški razmišljamo. Ili razmišljamo samo interesno? Ja bi rekao, da prvo mora biti strateško određeno biti u programu Vlade, da Vlada jasno stane iza toga, da više ne bude petljanje, mislim Vlada ne smatram i HDZ i HNS. Kod HNS je to jasno, oni bi da su mogli promijenili taj zakon, još u prošlom mandatu, vjerojatno ih je netko spriječio u tome. I sreća naša da je do sada, sad imaju oni sreću, mi svi ostali nesreću da nema tko da ih spriječi, onda su našli 2 zainteresirane strane, koje će to odraditi, ja samo pitam u kojem trenutku će netko, možda opet božićnom poslanicom izaći i reći, mi ljudi nećemo kupiti INA-u ali ćemo privatizirati HEP i to 25% neće ugroziti naše upravljanje. Mislite da je netko sretan i zainteresiran da uđe u kompaniju u kojoj neće nikada imati pravo glasa sudjelovanja u upravljanju, jer to je samo početak nepovratnog procesa. Ono ćemo za koji broj godina prije ili kasnije, opet ovdje raspravljati o štetnim posljedicama ovoga dijela. Prema tome gospodo od vladajućih stranaka, napravite odluku Vlade, da je to program vlade, napravite energetsku strategiju, stanite iza toga. I nemojte više da moramo mi sudjelovati u raspravama u kojima imate prikrivene namjere. Hvala lijepo.
Druga rasprava, poštovani kolega Željko Glasnović u ime Kluba zastupnika Neovisni za Hrvatsku. Izvolite.
Poštovane kolege, Hrvatska je imala 30 g. da izgradnji neovisne institucije, prvenstveno sudstvo, da uredi javnu upravu, a kakva je stvarnost na terenu, što gledamo. Imamo teoriju, gdje trebaju doći pravi ljudi, na prava mjesta, gdje treba biti profesionalnosti i integritet na prvo mjesto, što imamo? Imamo samo ne političku, nego ideološku podobnost. To se može dokazati i dok se stranke svađaju kao čopori, trpe ljudi od administracije, birokracije i zastarjelog sustava. Od Zagreba do Splita, ista stvar, mene zovu ljudi svaki dan i što čujem. Ljudi dobivaju petice, dođe test, ispit, oni se maknu, dođe jedan podoban tamo gore i to je stara praksa. 50% glava radi u državnoj upravi. To je nezamislivo, to je teret, ogroman teret, tu sam po izradi nove vrijednosti i to samo košta državu, puno love, a ništa se ne radi. To je samo produžetak komunizma i to gdje jesmo danas. Evo, Nijemcu su maknuli svoje, znam jer sam radio na tom projektu, to je ova ispitivanje, što je napravila njemačka vojska nakon pada Berlinskog zida, skinuli si sve starije glave od 35 godina, zašto, jer ne mogu promijeniti svoj mentalni sklop. Mi smo još zatočenici tog metalnog sklopa, gdje je ono, sjećate se one, nitko ne može toliko mene malo platiti, koliko malo ja mogu raditi. To se danas vidi, kad uđete u urede od Zagreba do Splita, vidite tamo učahurene karaktere. Treća generacija je već tamo. Neki umru tamo za tipkačkim strojem. Evo šta je, nedavno je bilo ovaj, jučer je bio Odbor za poljoprivredu. Šta je napravilo? Šta radi ovo naše Državno geodetska služba? Pa mi smo 5% zemljišta riješili. U Kanadi su uzeli privatnu tvrtku, riješili su 5,5 milijuna čestica. To kao papiga ponavljam ovdje i nitko se ne može tebi prepisat na tvoju šesticu. Šta je? To je legalni dokument, a tu još vlada pravni kaos na svim razinama. Stotine tisuća neriješenih predmeta, stari karakteri itd. Toga se nismo riješili. Za Jugoslavene vani, pročitat ću vam dokumenti, oni hrvatski Jugoslaveni koji još postoje, da vidite kako je to funkcioniralo i šta se danas događa, a ovo je odraz našeg sadašnjeg stanja je ta bivša ovako. Ovo je dokument od pukovnika Stevena Kadejevića koji traži da se prebaci jedan čovjek koji je završio šoferski ispit na Medicinski fakultet dole na bolnici u Krstarici, dole u Splitu. To piše drugu Radovanu Karadžiću. Ja se ispričavam ovim našim gledateljima tko gleda, ali ovo je izvorni dokument napisan na srpskom jeziku. Evo šta tu piše. Kaže problem je u tome što drug nema završenu odgovarajuću srednju školu. On je završio šofersku saobraćajnu školu u SR Hrvatskoj pa mora polagati kvalifikovani ispit iz biologije itd. On to ne može položiti jer nema nikakvih predznanja iz spomenutog predmeta. Radi se o medicini. Da vas ta glava operira šta bi napravili? Umrli bi od srčanog udara kad bi ga vidli. Evo i dalje idemo dalje. To će ga staviti u Krstaricu dole, tu se ispričavam gledateljima i evo piše direktno ovde. Jebo ga taj i taj, nemoj terat mene i Veljka, to je Veljko Kadijević, da dolazimo u Banja Luku zbog tih sitnih pizdarija. Nama je jasno da dečko nema smisla za nauku, ali zato ima smisla za ono što je nama najvažnije. I evo gdi smo danas šta je najvažnije politička podobnost, jaz između politike i javne uprave. I to je zašto danas imamo kroslaviju i nefunkcionalnu državu. Izvorni dokument. I nek' sad ovi Jugoslaveni škripe zubima koji gledaju ovo. Zahvaljujem.
Hvala kolega. Samo bih vas molio bez obzira što ste se ispričali, da ne psujemo u Saboru [[Upadica Glasnović: To je izvorni dokument.]] Svejedno. Ima puno izvornih dokumenata koji su jako, jako prosti pa ne bi bilo dobro da ih čitamo ovdje. Idući je na redu Klub zastupnika HDZ-a i poštovani kolega Darko Horvat.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo, s obzirom na traženu stanku samo da utvrdimo gradivo i da se vratimo kratko u povijest onoga što je nekad, a što je i danas Hrvatska elektroprivreda. Ne tako davne 2002. godine sjetit ćete se gotovo svi koji smo danas u sabornici tadašnja hrvatska Vlada donosi dva vrlo bitna zakona. Jedan se zvao Zakon o privatizaciji INA-e, a drugi se zvao Zakon o privatizaciji HEP-a. Na našu žalost po tom zakonu iz 2002. godine privatizirana je INA jednim modalitetom 7+7+7 itd. itd. pa onda javnom ponudom dionica. No međutim, nakon uviđene pogreške, ali nemogućnosti da se vratimo korak natrag 2010. godine tadašnja Vlada a evo išao sam sad provjeravati kolega Šuker je tada bio potpredsjednik Vlade predložila je, a Hrvatski sabor donio odluku da se više ne bavimo sa Zakonom o privatizaciji HEP-a jer je konstatirano tada, a i danas da se Hrvatska elektroprivreda ne može privatizirati bez posebnog zakona, bez razgovora i dijaloga ovdje u Saboru i bez odluke Hrvatskoga parlamenta. Pa evo i ja sam siguran i ponovit ću to x puta dođe li do bilo kakvih razgovora na temu otvaranja javne ponude dionica HEP-a, bez obzira u kojoj i kom iznosu ta se odluka i taj događaj sigurno neće dogoditi bez posebnog zakona, bez pripreme takvog zakona, donošenja istog ovdje u Parlamentu i jedne široke javne rasprave koja će prethoditi tome. I slažem se ovdje sa dvije rečenice danas izrečene da Hrvatska elektroprivreda, odnosno Hrvatska ima svoju domicilnu proizvodnju električne energije. Još uvijek ima jedan kvalitetni miks i cijena domaće proizvodnje je ispod one koju danas možemo naći na burzama našega okruženja i tretiramo kao uvoznu. Ali nisu samo hidroelektrane hrvatski potencijal. Nemojmo zaboraviti da dva bloka termoelektrane u Plominu, da hrvatska polovica vlasništva u nuklearnoj elektrani Krško daleko, daleko doprinose tome da hrvatski miks ima konkurentnu cijenu i da nam se puno bolje isplati u slažem se amortiziranim proizvodnim objektima proizvoditi električnu energiju na prostoru RH nego ju nabavljati na burzama i kupovati, odnosno uvoziti. E sada, kontinuirano potenciranje priče da Hrvatska nema strateški dokumenat je ili neznanje ili namjera. 2009. godine Hrvatska je donijela Energetsku strategiju i poštovana gospodo svi mi odnosno vi koji se usudimo debatirati po tom dokumentu treba ga prvo pročitati. Implicirat da ćemo novom strategijom napraviti radikalni zaokret u dobivanju konkurentnih proizvodnih izvora, a potencirat priču da će to biti obnovljivi izvori je jedno veliko neznanje, ali i jedna velika hrabrost govoriti o tome bez bilo kakve znanstvene podloge. I ja sam siguran da će ljudi koji će biti uključeni u izradu novog strateškog dokumenta, jer sam već pet godina unatrag potencirao priču da danas strateško planiranje na razini deset godina je jedna stvar, a razvoj tehnologija unutar deset godina je jedna potpuno druga stvar. I ne imajući želju i mogućnost revidirati strateški dokumenat nakon svake treće godine je pucanj u prazno. Nova strategija koja će se donijeti vjerujte mi neće imati konkretnih novih projekata, a kojih nema zapisanih u postojećoj strategiji. Mi nemamo u prostornim planovima novih lokaliteta ni u Strategiji prostornog razvitka nemamo novih proizvodnih lokaliteta i u tu novu strategiju morat ćemo napraviti jedan filter ali pokoristiti samo i isključivo danas postojeće proizvodne ili potencijalne lokalitete. Zato vas molim nemojmo otvarati teme i rane tamo gdje nije potrebno [[Upadica predsjednik: Hvala kolega Horvat.]] do trenutka dok struka prvo ne da svoje mišljenje. Hvala lijepo.
I zadnja rasprava Klub zastupnika SDP-a poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege. Prvo da kažemo nekoliko rečenica o ovoj temi. Svi se sjećamo INA-e, svi se sjećamo kako je tekla priča i kako je završila priča sa 10 milijuna eura mita premijeru iz HDZ-a i zbog toga mi u opoziciji u SDP-u pušemo i na hladno, kada god se uopće spomene u rečenici moguća privatizacija u ovom slučaju HEP-a i protivimo se ovakvoj privatizaciji HEP-a. smatramo da najave koje HDZ daje i davao je da će se prikupiti novac za kupnju INA-e koje nažalost evo sada opet nema, prodajom HEP-a mi smo protiv toga. Ali sam se javio zbog nečega drugoga ovdje. Puno pričamo o zaduženjima o tome kako se neefikasno upravlja sa sredstvima proračunskih javnih poreznika i ja ovdje želim ukazati na jedan objektivno veliki problem. Grad Zagreb, najveća jedinica lokalne samouprave u RH sa najvećim financijskim potencijalom 7,5 milijardi kuna proračuna je odlučila odnosno gradonačelnik Bandić je odlučio da to nije dovoljno novaca i da ne može se sa tim novcem pokriti kako on kaže, poplun mu je prekratak i odlučio da će građani Zagreba odnosno grad Zagreb i zagrebački Holding dignuti skoro 500 milijuna kuna kredita kod jedne poslovne banke kako bi on mogao nastaviti sa svojim poslom nesmetano i trošiti novac građana grada Zagreba na način na koji on to misli da je potrebno. Usporedno s time proziva državu da mu je uskratila 400 milijuna kuna i proziva HDZ-ovu vladu da je uskratila gradu Zagrebu 400 milijuna kuna za sljedeću godinu i da zbog toga proračun mora biti manji. Ja ga pozivam odavde da ukoliko je to točno, da uskrati podršku HDZ-ovoj vladi, da ne farba građane grada Zagreba, da jedno priča u Gradskoj skupštini, a drugo priča u hrvatskom Parlamentu. Kada bi Milan Bandić rekao Andreju Plenkoviću, gospodine Plenkoviću nećemo da se Zagrebu uzima 400 milijuna kuna, da se građani grada Zagreba moraju zaduživati, onda bi zastupnici Varda, Ermina Prljaskaj i ostali koji su pod utjecajem gospodina Bandića glasali protiv te većine i gospodin Plenković ne bi imao većinu ili bi morao odustati od toga da 400 milijuna kuna uzima gradu Zagrebu. Znači ovdje je jedna na djelu neprincipijelna koalicija gdje Milanu Bandiću uopće nije bitno status grada Zagreba u RH, on će napraviti za HDZ bilo što, to smo vidjeli nebrojeno puta, on će napraviti za Hasanbegovića bilo što, to smo također vidjeli nebrojeno puta. A zadnji puta smo vidjeli neki dan kada želi ukloniti bisu Ive Lole Ribara koju je prije dva mjeseca postavio zato što se Hasanbegović ustao na lijevu nogu. Znači Milan Bandić je očito politički ucijenjen gradonačelnik i ne može upravljati gradom Zagrebom odnosno njime upravljaju preko Milana Bandića Hasanbegović i HDZ. Zbog čega kažem HDZ? Zbog toga šta je HDZ uzeo Zagrebu 400 milijuna kuna koje sada građani grada Zagreba moraju zaduženjem pokriti kod jedne poslovne banke. I ovdje moramo razgovarati o tim problemima, ovdje se premalo govori o gradu Zagrebu o njegovim zaduženjima, o neefikasnom upravljanju gradskom imovinom i o proračunu koji se troši po mojem mišljenju i po našem mišljenju uludo. 7,5 milijardi kuna je sasvim dovoljno da se efikasno upravlja gradom Zagrebom. I ovdje postavljam još jedno pitanje gospodinu Bandiću i zastupnicima Bandićeve stranke ovdje u Hrvatskom saboru. Ukoliko Vlada može uskratiti 400 milijuna kuna, a zbog čega onda građani Zagreba ne mogli plaćati manji prirez jer prirez na godišnjoj razini iznosi gotovo isto toliko. Znači da nam HDZ u Zagrebu nije uzeto 400 milijuna kuna prirez Zagrepčanima bi bio nula. Mi bi plaćali prirez nula da HDZ nije svojim izmjenama poreznim uzeo ove godine Bandiću odnosno gradu Zagrebu za proračun 400 milijuna kuna. Znači poruka Milana Bandića je, građani plaćajte Plenkoviću uzimaj koliko ti treba od Zagreba. E to nije uredu i to ne bi trebali dopustiti, ali nažalost nema te političke snage pogotovo među ovim zastupnicima BAndićevim u Hrvatskom saboru da se tome suprotstave. Oni su tu samo da uberu još tri godine plaće i da onda odu iz Hrvatskog sabora. Hvala lijepo.
Hvala vam.
Izvolite, kolega Dobrović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Sabora. Ja bih vas molio stanku u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Naime progovorio bi nešto o iznimno lošem tretmanu vrlo vrijednog dobra hrvatskog, a to su vode, hrvatske vode u ovom Domu te bih evo molio stanku.
Kolega Dobrović, mi upravo sad imam točke dvije o vodama. Mi možemo naravno, i vi ste se javili, vi ćete govoriti u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Ja vam nažalost moju slijedom Poslovnika, moram odobriti stanku. To najbolje pokazuje koliko je Poslovnik opsolentan i koliko ga moramo promijeniti. Vi zapravo želite stanku vezanu uz točku koja upravo dolazi na dnevni red i gdje vi možete o toj točci govoriti. Ja moram priznati, ne vidim smisao toga ali ako vi inzistirate, ja ću dati stanku samo ponavljam, to je najbolji dokaz koliko ovaj Poslovnik moramo mijenjati. Naravno da ću vam slijedom njega morati dati stanku iako je do besmisleno. Izvolite, kolega Maras.
Ja tražim isto stanku vezano upravo uz ove vaše najave oko izmjene Poslovnika. Hvala lijepo.
Dobro. Poštovani zastupnik Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Apsolutno se slažem s vama da je ova stanka bespotrebna jer je upravo sada rasprava o točkama dnevnog reda za koje gospodin zastupnik u ime Kluba zastupnika MOST-a tražio stanku no s obzirom da ste mu stanku odobrili i da na tu temu očito traži i Klub zastupnik SDP-a, i ja u ime kluba HDZ-a tražim također stanku na temu Poslovnika Hrvatskog sabora.
Hvala. Netko još? Drugi klub? Ne. Hvala lijepa. Vidimo se u 12,20. [[STANKA U 12,10 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,20 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, stanka je istekla pa ću dati sada riječ prvo u ime kluba MOST-a nezavisnih lista poštovanom zastupniku Slavenu Dobroviću, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Zbog čega sam tražio ovu saborsku stanku? Dakle, to traženje je ocijenjeno kao nelogično dakle gotovo apsurdno. Ja mislim da je itekako opravdano. Naime, morali bismo se složiti svi da je voda nevjerojatno važan resurs pogotovo za Hrvatska. Dakle, Hrvatska je bogata vodnim resursom i ovdje na ovom Domu također leži vrlo velika odgovornost da očuvanje tog resursa. Stoga ako imamo zakon o izmjenama i dopunama Zakona o vodama koji je još prošli tjedan bio u Vladinoj proceduri, koji je jutros uvršten na dnevni red, koji je eto bio na brzinu najavljen sutra za raspravu i sada iznenada stiže dan ranije odnosno svega nekoliko sati prije uopće uvrštenja u dnevni red. Pa ja sad pitam evo sve vas ovdje i pitam hrvatsku javnost, nije li to neozbiljno? Čemu takav pristup? Da li mi svi skupa ovdje možemo čistog obraza okrenuti se hrvatskoj javnosti, svim generacijama koje dolaze i reći da, da to je bila tada takva procedura, mi smo to brzinski odradili, bilo nam je jako važno. Bilo je jako važno riješiti neriješena pitanja imovine, imovinskog stanja HEP-a na brojnim objektima hidroenergetske prirode, na brojnim kanalima, mnogim branama, dakle energetskim objektima pa je to također ovim zakonom predviđeno riješiti. Pa baš zato ako se radi o objektima koji su od tolike važnosti, koji su uostalom od tolike starosti, zar treba sve skupa sažeti, cijelu parlamentarnu proceduru u nekoliko sati ili treba dopustiti vremena, treba li vidjeti kako izgledaju ta rješenja koja su ovdje predviđena, posebna rješenja koja se tiču prava građenja, prava služenja, spominju se rokovi od 99 godina, spominje se i mogućnost ulaska i privatne inicijative u cijeli segment i sve skupa mi moramo nenajavljeno, rano raspraviti u ovo podne. Trebamo li se onda čuditi, upozorenjima koja stižu sa raznih strana, da se ustvari radi o možda privatizaciji vodnog resora, dakle, jedna mala vrata. Pa evo, ova procedura govori da je možda baš tome tako. Iako ja vjerujem da predlagač, možda nema to na umu, da on doista želi, uspostaviti, popraviti sustav. Međutim, ova procedura, ova činjenica, da mi sada trebamo raspraviti o ovom raspravu, svega 2 sata, 3 nakon što je došao na dnevni red, možda zbilja otvara takva pitanja i takve sumnje. Ja mislim da zbog važnosti tog dobra koji uostalom i Ustavom zaštićeno, možda ne dovoljno, pa bi trebali se svi potruditi da to bolje zaštitimo. Da zbog važnosti ovog dobra ovu raspravu ipak odgodimo. Dakle, i sutra je prerano zbog obima i doista važnosti teme za Hrvatsku. Možda sljedeći tjedan to može doći na dnevni red. A ovako se doista pitam, možemo li mi kao Sabor, ovaj Visoki dom, čista obraza gledati i odgovarati hrvatskoj javnosti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovani zastupnika Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo kolegice i kolege. Morao sam iskoristiti ovu priliku, jer je tema aktualna proteklih nekoliko dana, a sada se pokazala u punom svom svjetlu, kada je potpredsjednik Hrvatskog sabora, akademik Reiner, upozorio po meni i po nama neprimjereno zastupnika prilikom traženja stanke i rekao da je sa žaljenjem mu dao da govori u Hrvatskom parlamentu. I to je nešto što HDZ, nažalost, već tjednima pokušava raditi u Hrvatskom saboru. Vidjeli smo kako je to nemilom scenom završilo, kada je predsjednik Sabora, Jandroković onemogućavao, da govori predsjednik HSS-a Krešo Beljak i do čega je to dovelo i kako smo se iz te situacije, nažalost morali vaditi svi skupa. A onda umjesto da omogući raspravu u Hrvatskom saboru, HDZ i predsjednik Jandroković, pokušavao je tu cijelu situaciju opravdati potrebe izmjene Poslovnika, jer kao nemoguće je raditi u Hrvatskom saboru, tu se svašta radi, svašta govori itd. Ono što bi ja upozorio hrvatske građane da Hrvatski parlament, kakav god bio da bio, tko godi da u njemu bio zastupnik, izabran je od hrvatskih građana i ima pravo govoriti u ime onih koji su ga izabrali. Može se ne sviđati HDZ-u i Miro Bulj i Bunjac i Lovrinović i Dobrović i Maras na kraju krajeva, ali ne smije HDZ, što nažalost imam osjećaj pokušava, ne samo kroz izmjene Poslovnika, nego kroz stvaranje jednog dojma, jer vidimo da je predsjednik Sabora u biti tada nakon toga dana govorio, o cirkusu u sabornici, kao da tu se dešava nešto za što on nije odgovoran, za što su odgovorni samo zastupnici opozicije. I stvara se jedan dojam u javnosti, da Hrvatski sabor, treba staviti u neke regule, da definitivno, zastupnici ne bi trebali više govoriti ono što misle da bi trebali i ono za što su ih birali hrvatski građani. To je namjera HDZ-a i ja ovdje unaprijed upozoravam hrvatsku javnost i HDZ u ime Kluba zastupnika SDP-a da mi ni na koji izmjene Poslovnika, nećemo pristati koje bi ograničavale zastupnike u njihovom radu i govoru. HDZ to pokušava ne samo kroz izmjene Poslovnika, imam osjećaj, jer to još nismo vidjeli na kraju konačni prijedlog, nego kroz stvaranje jednog ozračja u javnosti, kao tu se dešava nešto nedopustivo, moramo tome stati na kraj, pa čemu hoćete stati na kraj kolegice i kolege iz HDZ-a? Hoćete stati na kraj da zastupnici iz SDP-a uopće ne govore? Da Miro Bulj uopće ne govori. Da kolege iz Živog zida, IDS-a, HSS-a uopće ne govore? Taj film ne budete gledali. Mi ćemo se izboriti za svoje pravo, za koje su nas zastupnici u Hrvatski sabor birali. I naša poruka i prijedlog vama je nemojte ograničavati to prava, jer će takav sukob opet eskalirati i opet ćete vi biti odgovorni za to, kao što je predsjednik Sabora Jandorković bio odgovoran prije nekoliko dana kada se desilo ono s Krešom Beljakom. Takav kaos nam ne treba nikome u sabornici, ali nemojte sprječavati zastupnike u njihovom osnovnom ustavnom pravu, a to je da zastupaju građane koji su ih izabrali i oni će ih birati ili neće birati sljedeći puta. Ne trebate vi brinuti o tome, kakav će dojam ostaviti Bunjac, Bulj ili Maras. O tome će brinuti naši birači, o tome trebaju brinuti oni koji predstavljaju te građane. Vidjeli smo jako puno primjera iz cijelog svijeta, takvih situacija u Hrvatskom saboru nikad nije bilo, pa iz Europskog parlamenta, kada govorimo o tome, kakva su pravila u Europi, puno neugodnijih situacija nego što se dešavalo u Hrvatskom saboru, ali nikada na pamet nije bilo da se ograničava rasprava, ili da se uvodi prijetnja sankcijom. Da li ćeš ti nešto reći ili ne? Znači mi bi mogli u Hrvatskom saboru imati situaciju da će netko moći na prijedlog predsjednika Jandrokovića platiti 10000 kn, ukoliko kaže nešto što se njemu ne bi svidjelo. Pa ako to i izglasate, većinom, vjerujte mi, opet nas to u raspravama neće niti sputati niti obeshrabriti. Mi smo ovdje da zastupamo naše birače i tako ćemo nastaviti do sljedećih izbora, kada ćemo od tih birača tražiti podršku da ih nastavimo zastupati i dalje. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. U ime Kluba zastupnika HDZ-a sam se javio za riječ da pokažem jednostavno koliko je i ova stranka bespotrebna, koliko ona, raspravu koja je sada trebala započeti o Hrvatskim vodama čini nepotrebnom jer upravo tema koju je otvorio kolega Dobrović, evo sada je otišao, ne znam gdje je, će biti sada kroz 2 zakona koja ćemo raspraviti moguće o njoj govoriti sa pozicije MOST-a ili bilo što što je MOST o toj temi mogao reći, trebao je reći kroz tu točku. Ovako odugovlačimo rad Hrvatskoga sabora, zastajemo po pola sata. Rasprava više o tome nema niti smisla nakon što se nekoliko puta ispresijeca sama rasprava o pojedinoj točki. Kolega Dobrović je otišao, ja bih ga posjetio da je ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o vodama i Zakona o vodnom gospodarstvu došao prije 4 dana u Hrvatski sabor, da smo mogli o tome raspraviti na razini klubova što smo mi u Klubu HDZ-a i napraviti, mogli su i napraviti to isto kolege iz MOST-a, dakle bilo je vremena. Ali ja bih podsjetio upravo da je ova Vlada u saborsku proceduru gotovo sve zakone šalje u redovnoj proceduri. Mi smo bili svjedoci kolega Maras kada ste vi i vaša Vlada 90% zakona ovdje u Hrvatskom saboru raspravljali u hitnoj proceduri. Sada je upravo obrnuto, sada gotovo svi zakoni, rijetki su zakoni koji se u Hrvatskom saboru raspravljaju u hitnoj proceduri, u pravilu su svi zakoni u raspravi u redovnom postupku. Prema tome, što se tiče mogućnosti da se o pojedinim temama ovdje u Saboru raspravlja takvom procedurom donošenja zakona se omogućava svim zastupnicima bili oni iz vladajuće ili iz oporbene pozicije mogu raspravljati koliko žele, dapače, u dva navrata im je omogućeno da se o tome govori. Nitko nema namjeru ušutkati zastupnike niti … [[Govornik se ne razumije.]] međutim mi smo svjedoci da kroz brojne stanke, obijesne replike unutar vlastitog kluba praktično te rasprave više nemaju smisla. Pogledajte koliko je uopće na razini rada Sabora pojedinačnih rasprava. Ljudi se za pojedinačnu raspravu trebaju pripremiti, zastupnici se pripreme ali nakon šta ta rasprava traje beskonačno, što je isprekidana brojnim stankama, više se ne zna uopće što je tema dnevnog reda, zastupnici odustaju od pojedinačnih rasprava jer često puta te rasprave potraju beskonačno i više jednostavno gotovo takve rasprave nemaju ni smisla. I ne znam odakle, i uopće nemam pojma odakle kolegi Marasu uvođenje kazne zbog riječi u Saboru. Ja nemam pojma odakle, tko je to rekao, gdje je to napisano i tko o tome razmišlja. Prema tome, koliko ja imam informaciju a prilično imam dosta informacija o onome što predlažemo i što razmišljamo o izmjeni Poslovnika nema niti riječi o financijskom kažnjavanju zastupnika. Zastupnik ima pravo govoriti, može govoriti koliko god želi ali treba govoriti o onome što je točka dnevnog reda. To je svrha, za to su izabrani zastupnici da u Saboru govore po Poslovniku kojega su utvrdili o točkama dnevnog reda a ne govoriti o svemu samo ne onome što je točka dnevnog reda. Takvu mi raspravu ne želimo u Hrvatskom saboru. Želimo da saborski zastupnici valjano govore, jasno u okviru svojih mogućnosti, saznanja o dnevnom redu o onome što je točka dnevnog reda a ne govoriti o svemu samo ne o točci dnevnog reda i onda optuživati one koji pokušavaju takvu raspravu dovesti u okvire Poslovnika da oni opstruiraju one koji govore o svemu samo ne o točci dnevnog reda. Mislim došli smo do takve apsurdne situacije da se napada zastupnike koji se zalažu da se govori, raspravlja o dnevnom redu, da se pokuša doprinijeti raspravama podizanju kvalitete predloženih zakona, dakle nas se optužuje što to želimo od onih koji govore o svemu samo ne o onome što bi trebali govoriti i zbog čega su izabrani ovdje u Hrvatskom saboru. Mi vam pomažemo poštovani kolege da i vi dođete na razinu rasprava kojima ćete doprinositi kvaliteti zakona koji se u Hrvatskom saboru predlažu. I na tom tragu će biti izmjena Poslovnika a ne na tragu ušutkavanja bilo koga niti na tragu da se bilo koga za što financijski kazni niti za to ima potrebe, niti za to ima razloga. Hvala.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Mario Šilj, izvolite, kolega Bulj.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, tražio bi stanku Kluba Mosta 10 minuta, aktualna politička situacija u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Dobro. Naravno ja ću vam odobriti tu stanku, pa ćemo se onda vidjeti u jedan i … Kolega Borić, da vidimo da li se još netko javlja?
Isto 10 minuta na istu temu. Deset minuta na istu temu aktualna politička situacija.
Na istu temu aktualna politička situacija. Netko još želi raspravljati o drugim temama nego što su u dnevnom redu? Ne? Prema tome, onda ćemo se vidjeti u 13,45. [[STANKA U 13,35 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 13,45 SATI]] Stanka je istekla pa ću dati riječ u ime kluba MOST-a nezavisnih lista poštovanom zastupniku Miri Bulju, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi tajniče. Evo ja sam tražio stanku. Inače mi saborski zastupnici kad donosimo vrlo bitne zakone inače očekujemo bar u završnom izlaganju nekakve odgovore na upite. Međutim, u zadnje vrijeme toliko se razbahatila predstavnici ili su dobili zapovid da ne odgovaraju na pitanja koja mi postavljamo. Ali konstruktivna pitanja. Evo ja sam malo prije pitao kolegu tajnika, gospodina tajnika kao osobu jer ovaj zakon je u biti očistio sve ono što je imao namjeru gospodin Vrdoljak 2014. jer je bila ovaj Zakonom o vodama prepreka da se proda u biti, da se iđe u prodaju 25% dionica HEP-a putem IPO-a. A to je isto ponovio Andrej Plenković. Mi ni u završnoj riječi ne dobijemo nikakav odgovor. Mislim ovo je kritički, znači promišljanje saborskog zastupnika koje otvara možda i nekakvu raspravu u kojoj tribamo razmišljati i štititi nekakve nacionalne interese i strateške tvrtke. Tako i u prethodnim vrlo bitnim zakonskim inicijativama, zakonskim prijedlozima Vlade apsolutno se ne očituju. Cijeli dan Ministar poljoprivrede, tj. tajnik Ministarstva poljoprivrede sjedi ovdje kao predstavnik zakona niti jednom riječju se nije očitovao na sve prijedloge kada je bio Zakon o OPG-ovima. Pa mislim, mi smo saborski zastupnici. U konačnici mi donosimo odluku. Ali ovaj zakon šta smo mi raspravljali danas i drugi zakoni koji su vrlo bitni za opstanak i strateških resursa na ovome području, opstanak ljudi. U konačnici do sad je možda u Parlamentu se naviklo da to prolazi i da bude samo dizač ruku. I naravno da mi saborski zastupnici ne možemo sve znati, ali je činjenica kad govorimo o HEP-u, činjenica kad govorimo o Zakonu o vodama kao najvećem strateškom resursu. Ako se samo zakon mijenja oko toga da se građevine, hidrocentrale postanu u vlasništvu 1/1 HEP-a, ako je to jedina bila prepreka za prodaju, pa naravno da ćemo mi pitati je li to prepreka za prodaju, najavu koju je najavio Andrej Plenković 2016. Evo sad je godinu dana kao što sam rekao kad je bila poslanica, gdje je najavio da će prodati HEP za kupnju 25% za kupnju INA-e. To je za nas neprihvatljivo za klub MOST-a vjerojatno i za većinu saborskih zastupnika. Ja očekujem kao saborski zastupnik, jer mi donosimo odluku, oni žele obezvrijediti najveći Dom, Sabor. Mi donosimo odluku. Da nam odgovaraju na naše upite, tajnik ne da sluša premijera ili ministra ili ne znam koga zovne iz Sabora nemoj ti odgovarati na ove upite. Pa dajte svoj konkretan odgovor. Ako sam vam postavio pitanje da li je ovim zakonom sve prepreke da su srušene, da se iđe u privatizaciju HEP-a, da se ostvari san Ivana Vrdoljaka kojega je najavio 2014. Ali je ovo bila kočnica koju ste ovim zakonom ovdje predložili, onda bih vas zamolio da odgovorite saborskim zastupnicima. I još jednom u ime kluba MOST-a i vjerojatno cijele oporbe smo razočarani što je ovako vrlo bitan zakon se meće u proceduru dan prije najavljenoga. Ja bih zaista ovim bisnim zakonima kao saborski zastupnik volio šta više raspravljati, šta više čuti razloga za, protiv, naravno i primjedba i rješenja ovoga problema. I još jednom evo ovdje je uvaženi tajnik. Pitam ga još jednom da li ste izbrisali sa ovim zakonom sve prepreke koji je san bio Ivana Vrdoljaka o prodaji HEP-a 25%, najava 2014. A 2016. je na kraju godine, godinu dana je to najavio premijer Plenković. Da li je ovim zakonom omogućeno da se ide u privatizaciju HEP-a kad se HEP upiše na ove građevine. Hvala lijepo.
Sljedeći je Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović.
Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, uvaženi kolega Bulj. Odgovor je ne, kratko i jasno. To će vam kasnije reći i državni tajnik. Ovaj zakon koji upravo sprječava te stvari o kojima vi govorite što jasno stoji u zakonu. Ovaj zakon uostalom što vi niste istakli cijelo vrime je bio pripreman i u ono vrime kad je to bio vaš resor, tako da ste vi itekako imali utjecaj na ovaj zakon, tako da sam siguran a to će potvrditi i vaš kolega Dobrović da sada jednom kvalitetnom dobrom zakonu sve ono što ste, pitanja koja ste uputili uvaženom državnom tajniku možete uputiti i kolegi Dobroviću i vidjet ćete da se radi o jednom dobrom, kvalitetnom zakonu. Uvijek može biti bolji, slažem se. Ali evo ga mislim da je ovo jedan iznimno dobra argumentacija. Ali ja bih ovdje progovorio s obzirom da je eto stanka, pa se može malo sa tim temama šarati o jednom jako velikom problemu o kojem na žalost do sada u Hrvatskom saboru zadnjih koliko sedam dana nitko nije govorio, a radi se o ugrožavanju nacionalne sigurnosti kroz sprječavanje i kontroliranje informacija. Mnogi od vas su čuli, a neki doživjeli da im je od 29. studenog nakon onoga jednog tragičnog događaja u Haagu kada je general Praljak sam sebi oduzeo život, da su stotine tisuća postova, da su desetci tisuća profila u Hrvatskoj prvenstveno na Facebooku ali i na drugim društvenim mrežama blokirani, da su milijuni postova izbrisani. Radi se o jednom, ja ću reći iznimno dobro planiranom koordiniranom napadu na jedan oblik izražavanja, znači javnog mnijenja koji mi moramo znati u Ustavu Hrvatske članak 38. je svima zajamčeno, znači sloboda govora i sloboda izražavanja. S tim da morate znati i drugu stvar da danas u Hrvatskoj jako mnogo građana dobiva informacije upravo preko društvenih mreža, ne više preko televizije, ne više preko radija ili tiskovina, nego upravo preko društvenih mreža tako da na ovaj način imamo jednu ozbiljnu prijetnju za nacionalnu sigurnost. Ja ovim putem pozivam sve institucije koje su nadležne da ispitaju o kome se radi. ne radi se o stihiji, ne radi se o grupa traži grupu, radi se o jednoj skupini ljudi koji su organizirani, plaćeni sa dobro poznatim ciljem koji su možda u Hrvatskoj, a možda su van Hrvatske, ne bi nagađao gdje su, nek' to institucije ispitaju i koji su uspjeli izbrisati apsolutno sve postove koji su se ticali generala Praljka. Sve slike, čak i postove koji su bili „Molimo se za generala Praljka“, „Neka general Praljak počiva u miru“. Ovdje moramo reći još jednu stvar koja je jako ozbiljna. Radi se o postovima odnosno o mišljenju građana koje je identično službenom stavu RH. Premijer Plenković, predsjednik Vlade i Predsjednica Republike Kolinda Grabar-Kitarović su izrazili identičan stav a stav građana koji su to izjavili, napisali na društvenim mrežama se briše. Nadalje moram istaknuti ovdje, u Strategiji o nacionalnoj sigurnosti koju smo usvojili nedavno, jako eksplicitno stoji da je ovo jedan oblik hibridnog rata koji predstavlja opasnost po ustavno pravni poredak RH. Ja mogu tu pročitati što zapravo i piše u strategiji. Uloga interneta postaje sve važnija u kreiranju društvenih i sigurnosnih procesa. S obzirom na ovisnost društava pa tako i hrvatskog društva i pojedinaca o internetu, informacijskoj tehnologiji ovakvi napadi u kibernetičkom prostoru bez obzira na motive sve više ugrožavaju pojedince, organizacije i državu. RH je očito ovaj put bila izložena obliku hibridnog djelovanja koje sadrži elemente slabljenja hrvatskog suvereniteta i neovisnosti, potkopavanja demografskih vrijednosti i sloboda. Ja kao zastupnik u Hrvatskom saboru a i mnogi drugi kolege imali su isto ovaj problem. Meni je trenutno profil blokiran radi „molim se za generala Praljka“ na 24 sata. Stranice velikih hrvatskih portala, Priznajem.hr, Narod.hr su nestale. Mislim da se radi o velikom sigurnosnom problemu koji se hitno treba ispitati jer nije stvar Facebooka, nije stvar Instagrama, ovakvo kibernetičko hibridno djelovanje sutra se može primijeniti na televiziju, na radio a o ovome nitko niti riječi nije rekao. Znači ne radi se o Zuckerbergu, ne radi se o Facebooku nego se radi o skupinama iz države ili iz inozemstva, ja ne bi sad ovdje nagađao odakle su, koje su dobro organizirane i znaju što rade. Eto toliko, hvala.
Hvala lijepa.
… [[Upadica se ne čuje.]] Tko? Bulj, oprostite. Gospodin Bulj ima pravo, tražio je prije riječ. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, tražim stanku u ime Kluba Mosta, 10 minuta, da govorim o aktualnom političkoj situaciji.
… [[Govornik se ne razumije.]] tražio je prije. Gospodin Bunja, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, tražim stanku u trajanju od 10 minuta, kako bi progovorio o analitičkim izvješćima kvalitete vode na Plitvičkim jezerima.
Ima li još netko tko traži, molim, gospodin Bulj, imati ćete sad pravo govoriti. Ima li još netko? Jeste li spremni odmah govoriti? Izvolite. Ako, gospodin, vas nisam pitao, jeste li i vi spremni odmah govoriti? Je, dobro.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, uvaženi tajniče, evo cijelo vrijeme se provlačilo u prethodnoj, improvizacija HEP-a i ja ću sad malo govoriti o improvizaciji HEP-a i najavi, tj. citirati ću, evo godinu dana, da ponovim poslanicu Andreja Plenkovića za Božić 2016. gdje je kazao da se ide u improvizaciju HEP-a sa 25% da bi se kupila INA. A hrvatska INA će dobro poznat o tim privatizacijama, primjera, SDP je počeo improvizaciju INA-e, a završio je HDZ, a telekomunikacije je počeo HDZ a završio je SDP. Međutim, cijelo vrijeme kada smo govorili u raspravi, postavio sam pitanje tajniku i on je tek odgovorio u idućoj točki. Ja kad sam postavio pitanje njegovo u sljedećoj točki, on nije odgovorio, pozivajući se zato na moje pitanje, gdje sam ga demantirao, gdje je rekao neistinu, o Zakonu o vodama. Ja ću sada ponoviti, da bi se 25% dionica prodalo, po najavi Andreja Plenkovića treba riješiti pitanje vlasništva nad HEP-ova i hidrocentralama, koji je zakomplicirano, nakon što je 2011. g. HDZ-ova Vlada koja je vodila Jadranka Kosor. U toj Vladi, znači Zakon o vodama odlučilo se da zemljište da ne budu povezane vodne građevine, proda se vlasništvo države, jer tada je Vlada HEP stavila da bude znači strateška tvrtka i da njihova privatizacija, pa i time i samo vlasništvo na građevinama ostane u države, a ne da bude druga država vlasnik. I u tome hidrocentrale, između ostalog su najbitnije. Međutim, to je isto ponovio pitanje i Ivan Vrdoljak, ovo što je rekao 2014.g. ministar gospodarstva u Vladi Zorana Milanovića izašao je sa idejom prodaje 25% dionica HEP-a putem IPO-a također je utvrđeno da … [[Govornik se ne razumije.]] se pokazalo kao jedna od najvećih prepreka u početku privatizacije HEP-a. Znači to je bila prepreka u da bi se ostvarila riječi Andreja Plenkovića, a prije Vrdoljaka. Sada se čini ta prepreka biti otklonjena, znači jer je došlo ovdje na Sabor, u biti ja nisam dobio konkretan odgovor, osim što je rekao, tajnik, ja se slažem s njime, on je kazao, da nije jedina prepreka, ali je najveća. Ona nije jedina, da se ispuni najava Vlade, o prodaji 25% dionica. Naravno, da ćemo se mi protiviti prodaji HEP-a, klub Mosta je i tada prošle godine 2016. dok smo bili u Vladi, protivio se prodaji HEP-a kojega je najavio, znači Andrej Plenković i ministrica Dalić. Prema tome, tajnik je malo prije kazao, jednu poluistinu, neću reći neistinu, jer je rekao da nije jedina prepreka, ali je najveća prepreka, ovo što ste danas, vi koji ste imali zakon u prvome čitanju, i zbog toga još jednom naglašavamo, da se iza ovoga krije, a mi moramo kao saborski zastupnici to ponavljati, privatizacija HEP-a od 25% što je najavio Andrej Plenković i naravno ministar Vrdoljak, 2014.g. Najavio je to, nažalost, evo ima i tu prepreku i sad smo tu prepreku, napokon, Vlada je uputila otvoreno, nama saborskim zastupnicima, a Hrvatske vode su vrlo bitne, Zakon o vodam aje vrlo bitan. Međutim, iz ovoga se jedino krije čišćenje puta i najbitnijih prepreka da bi se HEP privatizirao, a to je strateški vrlo bitna kompanija i to ovaj narod neće dozvoliti. Hvala lijepo.
Hvala i vama, gospodin Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani gosti. Evo, mi danas raspravljamo o vodama, imamo 2 zakona, jedan je Zakon o vodama, drugi o financiranju. Pa slijedom toga pogledajmo kako se mi odnosimo, prema jednom od naših najvrjednijim resursa, ujedno i svjetske baštine i konkretno Plitvičkim jezerima. Naime tamo je 2014. g. lokalna HDZ-ova uprava donijela prostorni plan, a verificirao ga Hrvatski sabor, da se unutar Plitvičkih jezera smiju graditi građevinski objekti. I naravno od toga vremena izdano je minimalno 50 građevinskih dozvola koje u pravilu dobivaju tajkuni direktno povezani sa političkim strukturama koji sežu sve do samoga državnoga vrha. On je naravno po prirodi na ni na koji način ne brinu nego vodu zagađuju i to otpadnim vodama, kanalizacijom, a također umjetnim gnojivima i pesticidima. Ako se takva situacija nastavi još neko vrijeme Plitvička jezera će nestati, a upozoravam da već sam UNESCO misli maknuti Plitvička jezera sa popisa svjetske baštine zbog krajnje lošega gospodarenja. Ukoliko mislite da su ovi zaključci pretjerani pokazuju vam izvješća o kvaliteti vode s Plitvičkih jezera koje javnost još nije vidjela. Znači ja ih sada prvi puta pokazujem gdje će vam ukratko reći u kakvom je stanju voda na Plitvičkim jezerima. Dakle, ovo je voda analizirana sa izvora velikoga slapa. U toj vodi ne bi smjelo biti niti jedan miligram kanalizacijskih voda, niti jedan miligram a nalazi se 131 miligram po litri vode. Ovo vam je površinska voda sa potoka Plitvica, analiza naravno Zavoda za javno zdravstvo koji je ovlašten raditi te analize. Ovdje je kanalizacijska voda čak 380 miligrama po litri, a bakterija Escherichia coli 10 miligrama po litri. Ovdje vam se nalazi također analiza vode s Plitvičkih jezera u kojima je navedeno da se dakle, koja je količina anionskih tenzida u vodi konkretno u prijevodu deterdženata. Deterdženata u vodi ne bi smjelo biti više od jednog miligrama, a ima ih 841 miligram. Znači 840 puta ima više deterdženta u vodama Plitvičkih jezera nego što je to dozvoljeno. Također, ne bi smjelo biti otpadne vode više od 35 miligrama po litri, a ovdje imamo 780 miligrama po litri. Također ovdje imamo ispitivanja vode na umjetna gnojiva i na pesticide, insekticide i druge herbicide. Njihova količina u vodi ne bi smjela biti više od dva miligrama po litri, pazite dobro, pazite dva miligrama po litri a iznosi 3552 miligrama. Znači ne dva nego 3552, ovo je dakle službeni dokument Hrvatskog zavoda za javno zdravstvo. Taj Hrvatski zavod za javno zdravstvo izdaje ovo rješenje koje kaže da je voda na Plitvičkim jezerima potpuno nesukladna za ljudsko korištenje. Znači ne da se ne smije piti, nego se ne smije stavljati na ruke i da ta voda neizdržljivo smrdi. Ovisno o pojedinom godišnjom dobu smrdi više ili manje. Evo to je dakle situacija kakvu mi imamo na jednim od najvrjednijim vodnih resursa koje ima RH i to vam jasno pokazuje što Vlada smjera sa Zakonom o vodama sa Zakonom o financiranju javnih voda. Ona misli prepustiti vodu privatnim interesima, želi prepustiti ono što je naše najvrjedniji resurs i osnovno ljudsko pravo na iskorištavanje pojedincima koji će se na tomu silno obogatiti, a mi hrvatski građani nećemo moći dakle više ne hodat na Plitvička jezera, nego nećemo više uopće moći imati dostupna vodišta, što znači da ćemo imati dvije mogućnosti. Jedna je da postanemo stranci, da se odselimo u neke druge zemlje di su ovakvi zakoni primjereniji. Ili drugo da budemo robovi u svojoj vlastitoj Domovini. Eto pa molim lijepo da se to zna kad ovdje dolaze kojekakvi tajnici pa nam pričaju bajke kako oni brinu o hrvatskim građanima. Hvala lijepa.
Hvala i vama.
Prije nego što krenemo sa radom, samo jedna informacija, za današnji dan, dakle doći će do promjene u dnevnom redu. Budući da za točku 5. nemamo uvjeta za raspravu tu točku danas nećemo raspraviti ali ćemo umjesto, to je točka Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade RH i Vijeća ministara BiH o europskom partnerstvu P.Z. 235. Umjesto te točke raspraviti ćemo točke Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva sa Konačnim prijedlogom Zakona, P.Z. br. 238. i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodama, P.Z.E br. 242. Njih ćemo dakle raspraviti kao 3. i 4. točku danas a točke 3. i 4. postaju onda točke 5. i 6. Evo, kolega Panenić samo da najavim, znači prva točka danas o kojoj ćemo raspravljati je Prijedlog zakona o dopuni Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima, prvo čitanje, P.Z. br. 236. Prelazimo sada na dnevni red. Prva točka je: - Prijedlog zakona o dopuni Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima, prvo čitanje, P.Z. broj 236. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Molio bih predstavnicu predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje, to je poštovana Majda Burić državna tajnica u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava s punim legitimitetom danas. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine Jandrokoviću, poštovani zastupnici i zastupnice u Hrvatskom saboru. Dakle pred nama je Prijedlog zakona o dopuni Zakona o prikupljanju, obradi i povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima. Važećim zakonom uveden je jedinstveni obrazac za objedinjeno prikupljanje i dostavu podataka, o primitcima i davanjima po osiguranicima, tzv. JOPPD obrazac na kojemu podatke prikuplja Ministarstvo financija odnosno porezna uprava i središnji registar osiguranika odnosno Regos. Međutim, za sve obaveze koje su nastale prije stupanja na snagu zakona potrebno je omogućiti i prikupljanje podataka putem obrazaca važećih u vrijeme nastanka obveze. Potreba podnošenja podataka na starim obrascima RS i RSM još uvijek postoji i treba postojati dalje, bez vremenskog ograničenja kako bi se obveznicima dala prilika da ispune svoju zakonsku obavezu nastalu u ranijem razvoju te kako bi se posljedično tome već uplaćena sredstva doprinosa drugog stupa mirovinskoga osiguranja koja sada stoje na privremenom računu radi nemogućnosti raspoređivanja na osobne račune mogla povezati sa zaduženjima. Naime u okolnostima kada je obveznik uplatio obavezni doprinos a nije podnio obrasce RS ili RSM Regos tada ne može povezati nepovezane uplate i proslijediti sredstva na osobne račune što ima za izravnu posljedicu zadržavanje uplaćenih sredstava na privremenom računu koji administrira Regos odnosno središnji registar osiguranika. Dio obveznika koji nije podnio obrazac RS i RSM prestao je postojati međutim dio je još uvijek aktivan i za njih postoji opravdano očekivati da se naknadno podnese obrazac RS ili RSM. Predložena dopuna zakona kojom se omogućava podnošenje podataka za stare obveze na starim obrascima omogućiti će dakle daljnje smanjivanje broja nepovezanih uplata, evidentiranih na privremenom računu. Stoga se predlaže u članku 1. dodati stavak 4. koji bi glasio: „Iznimno od stavka 1. ovoga članka za podatke o javnim davanjima nastale u razdoblju od 1. siječnja 2002. godine do 31. prosinca 2013. godine prikupljanje i obrada dovršiti će se na obrascu važećem u vrijeme nastanka obveze podnošenja podataka. Zahvaljujem.
3 su replike na ovo izlaganje, prvi je poštovani kolega Mrsić. Izvolite.
Uvažena državna tajnice sa legitimitetom ovaj puta. Jedno kratko pitanje, da li znate koliko sredstava ima na prolaznom računu i koliko se u proteklih 2 godine sa tog računa da se uplate sa tog računa su se spojile sa osiguranicima. Dakle koliko je Regos u posljednje 2 godine bio uspješan da poveže uplate sa stvarnim osiguranicima i koliko tih sredstva još ima na tom prelaznom računu.
Želite li odgovor ili? [[Upadica: Da.]] Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine Mrsiću. Evo prije svega htjela bih reći da je Regos svojim dodatnim aktivnostima usmjerio pozornost na izravno kontaktiranje i obavješćivanje putem slanja informativnih obavijesti o postojanju tih nepovezanih uplata na ime doprinosa i potrebe podnošenja podataka te je potaknuo znatni odaziv obveznika na naknadno podnošenje zakonom propisanih podataka te tako na neki način i smanjio broj nepovezanih uplata evidentiranih na privremenom računu. Međutim budući da na privremenom računu još uvijek stoji oko 30 milijuna kuna zaista postoji velika potreba da se, evo reći ću slikovito upari taj dio kako bi se sa privremenog računa sredstva mogla proslijediti na osobne račune korisnika. Zahvaljujem.
Druga replika, poštovani kolega Maras, izvolite.
Poštovana kolegice Burić, bilo bi dobro da nam pojasnite malo to i da li tih 300 milijuna kuna onda u praksi neki ljudi čekaju zbog čega se to desilo i kako smo uopće došli u situaciju da se to desi. Hvala lijepa.
Odgovor, izvolite.
Poštovani gospodine Maras, dakle još uvijek nitko nije ostvario mogućnost tako da ljudi još uvijek rade a za to su odgovorni ustavi poslodavci koji bi trebali podnijeti RS i RSM obrazac, dakle za obaveze koje su nastale po starome.
I 3. replika, poštovani kolega BUnjac, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovana državna tajnice. Evo mi sada saznajemo da će se ubrzati transfer novca koji ide za drugi mirovinski stup. I lijepo je to dok ljudi mogu dobiti uplaćene doprinose. S te strane treba pozdraviti ovu inicijativu. Međutim, ono što me osobno brine a vjerujem i veliku većinu hrvatskih građana je činjenica da mnogi ljudi rade a ne dobivaju doprinose. Naime, poznato je da u Hrvatskoj postoje čitave branše poput recimo građevine gdje ljudi dobivaju minimalac a ostatak plaće dobivaju na ruke. Dakle, oni bi isto htjeli da im se uplaćuje u te mirovinske stupove ali ne uplaćuje im se ništa. Neki kažu da velika većina tvrtki ustvari posluje na takav nelegalan način i da se kroz tu tzv. sivu ekonomiju u hrvatskom gospodarstvu izgubio oko 10 do 30% ukupnih sredstava. Pa me zanima s obzirom na brigu koju pokazuje vaše ministarstvo za dakle punjenje mirovinskih fondova koje mjere poduzimate da bi se ova siva ekonomija suzbila, odnosno da bi svi hrvatski građani imali pravo na mirovine a ne samo oni koji rade u državnim službama gdje su te uplate redovito dakle oni koji ustvari pune državni proračun najviše a to su dakle zaposlenici u realnom sektoru, eto to bi bilo moje pitanje. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine Bunjac. Prije svega drago mi je da pozdravljate ovaj prijedlog zakona. Dakle, ono što bi voljela ovom prilikom naglasiti da su obaveze poslodavaca jasno propisane svim pozitivnim propisima u RH, osim toga znate i sami Inspektorat rada radi svoj dio posla u okviru onoga za što je zadužen. Ovaj dio koji ste vi pitali time se bavi inspekcija vezana uz poreznu upravu odnosno Ministarstvo financija i pitali ste još vezano uz crnu i sivu ekonomiju, pa znate i sami da je naš ministar evo jučer ponovno naglasio intenzivnu borbu protiv crne i sive ekonomije tako da evo ga, to je odgovor na vašu repliku. Zahvaljujem.
Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? U ime Odbora rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo Hrvatskog sabora je na 24. sjednici održanoj 29. studenog 2017. godine raspravljao o Prijedlogu zakona o dopuni zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima koje je predsjedniku Hrvatskog sabora Vlada RH uputila aktom 23. studenog 2017. godine i odbor je navedeni akt raspravio sukladno članku 83. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. Nakon uvodnog izlaganja predstavnice predlagatelja gospođe Burić koja je istaknula da se predloženim zakonom omogućuje stalno zadržavanje u funkciji ranije uspostavljenih i razvijenih kanala prihvata, podatak i programskih rješenja a koja se odnose na zakonom propisane podatke po osiguranicima za razdoblja do 31.12.2013. godine, odbor je jednoglasno, sa 8 glasova za, odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese slijedeći zaključak a to je da se prihvaća Prijedlog zakona o dopuni zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima. Hvala lijepo.
Otvaram raspravu, prvi se za riječ javio Klub zastupnika HDZ-a i poštovani kolega Mladen Karlić, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice, pomoćnice ministra, uvažene kolegice i kolege. Pred nama je prijedlog dopune zakona čiji je naziv duži nego sama dopuna članka o kojem se radi ali bez obzira na to je izuzetno važna dopuna zakona obzirom da se odnosi na jedan dio obveznika umirovljenika odnosno onih ljudi koji će ići u mirovine gdje je važno da im ta mirovina ne bude umanjena zbog toga što jedan dio izvršenih uplata ne bi bio pribrojen zapravo na njihov račun i zbog toga ne bi dobili punu mirovinu. Prikupljanje i obrada podataka po osiguranicima temelj je za povezivanje za … [[Govornik se ne razumije.]] podatkom o izvršenoj uplati doprinosa za obvezno mirovinsko osiguranje temeljem individualizirane i … [[Govornik se ne razumije.]] štednje te posljedično … [[Govornik se ne razumije.]] sredstava na osobne račune osiguranika u izabrane obvezne mirovinske fondove. Nedostavljanje zakonom propisanih podatak po osiguranicima ima za posljedicu ima za posljedicu ne mogućnost povezivanja podataka o uplati obaveznog mirovinskog doprinosa te zadržavanje uplaćenih sredstava na privrednom računu koje vodi središnji registar osiguranika odnosno REGOS. Predloženim zakonom omogućuje se stalno zadržavanje u funkciji ranijih uspostavljenih kanala prihvata podataka i rješenja znači obrazac RS i obrazac RSM a odnosi se na zakonom propisane podatke po osiguranicima za razdoblje do 31. prosinca odnosno od 1.1.2002. do 31.12.2013. godine. Način prihvata podataka za razdoblja prije uvođenja obrasca ocjenjen je kao najjednostavniji, troškom najprihvatljiviji za obveznike ali i za sve ostale dionike u sustavu i zbog toga dobro prihvaćenog dosadašnjeg učinkovitog načina povezivanja podataka uplatama i vrstama prihoda te minimiziranja troškova, kako na strani obveznika tako i djelu koji se odnosi na korištenje sredstva iz državnog proračuna. Također, na ovaj način osigurava se … [[Govornik se ne razumije.]] učinkovit mehanizam … [[Govornik se ne razumije.]] uplaćenih sredstava javnih davanja po osiguranicima i … [[Govornik se ne razumije.]] prosljeđivanja sredstva na osobne račune u izabrane neobavezne mirovinske fondove. U okolnostima kad je obveznik uplatio obvezni doprinos a nije podnio obrazac RS i RSM, REGOS ne može povezati ove nepovezane uplate i proslijediti sredstva na osobne računa što ima za izravnu posljedicu manji iznos sredstava na osobne račune i u konačnici manji iznos mirovine sa osnova obveznog mirovinskog osiguranja temeljem individualizirane i kapitalizirane štednje. Dio obveznika koji podnio obrasce a još uvijek je aktivan, za njih je realno opravdano očekivati naknadno podnošenje ovih obrazaca i kako smo čuli, oko 300 milijuna kuna je na računu REGOS-a koji će u jednom trenutku doći i povezati se, zapravo ta sredstva će doći na račun obveznika. Ono što je važno je da za to su zaduženi poslodavci odnosno oni koji vode brigu o svojim djelatnicima, koji bi trebali voditi brigu. Ono što je vrlo bitno da je provedeno i savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, da nije bilo primjedbi što znači da je ovaj prijedlog dopune zakona važan, ozbiljan i zapravo samo poboljšava mogućnosti odnosno rješava problem potencijalno manjih mirovina onih kojima ne bi bio uplaćen ovaj iznos sredstava. Predložena dopuna omogućava podnošenje potrebe za stare obveze na starim obrascima, omogućuje dalje smanjivanje broja nepovezanih uplata evidentiranih na … [[Govornik se ne razumije.]] računu i zbog toga što ovim rješavamo zapravo jedan problem, možemo reći da će HDZ prihvatiti ovaj prijedlog zakona koji mislim da je izuzetno važan i dobar.
Zahvaljujem, nema replika, pa idemo na drugu raspravu kluba, to je Klub zastupnika SDP-a, poštovani kolega Mirando Mrsić.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Ovo je jedan kratki zakon i mislim da nije bilo potrebe da ide u 2 čitanja, mislim da smo se mogli složiti da ide po hitnom postupku, jer je ovo zakon, izmjena zakona koja omogućava da se sa prelaznog računa da se s ovog računa sredstva upare sa računima osiguranika u mirovinskim fondovima. Ono što je zabrinjavajuće, da unatoč tome što je JOPPD obrazac već 4 g. u funkciji i da još uvijek imamo na tom računu sredstava koja nisu raspoređena i na takav način oštećujemo i osiguranike, dakle, sve nas koji smo u 2 mirovinskom stupu, ali na neki način oštećujemo i one koji jesu u mirovinskim fondovima, dakle, koji već imaju sredstva tamo, jer ova sredstva neće dobiti, dakle, mirovinski fondovi, neće moći ih onda plasirati u obveznice ili dionice i na takav način povećati samu vrijednost portfelja mirovinskih fondova. Prema tome, dvostruka je šteta od toga da se ovo ne riješi i da se što prije ta sredstva ne transferiraju, tamo gdje bi se trebali transferirati. U svojoj replici, pitao sam državnu tajnicu, koliko na tom računu ima sredstava, nadajući se da će to biti ispod 100 milijuna kuna, međutim, me frapirala, dakle, ako je točna ta vaša brojka, da je na tom računu sada 300 milijuna. Naime 2015. kada je Vlada, SDP Vlada propustila HDZ-u da vodi između ostaloga i Ministarstvo rada i mirovinskog sustava i cijeli sustav, na tom računu je bilo negdje oko 190 milijuna kuna. Dakle, u ove 3 g. 2,5 g. sredstva su narasla dakle, za još dodatnih 110 milijuna kuna. Dakle, sredstva koja nisu raspoređena. To može govoriti samo jedno da se ne radi ništa, da se ne povezuje uplate, sa osiguranicima i da se ne radi ništa. Jer sredstva na tom računu ne bi smijala rasti, jer više nema RES obrasca nego JOPPD obrazac ili je problem u JOPPD obrascu. Pa je tamo problem da ne možemo neke stvari upariti, ali 300 milijuna je ogromna brojka koja je zabrinjavajuća, koju moramo shvatiti vrlo ozbiljno i mislim da je i poruka i sa ove govornice, da se saberete u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava, da u REGOS-u napravite određene promjene, ako ih niste već napravili. Jer očito da u REGOS-u neke stvari ne funkcioniraju. 300 milijuna kn neraspoređenih sredstava, ministar financija je zadovoljan s time, jer je to na prelaznom računu, pa ih može onda koristit. Ali, je 300 milijuna kuna izuzetno velika cifra, velika sredstva koja se nalaze na računu na kojima ne bi trebala biti. Dakle, za očekivati je da na tom računu uvijek bude nekih sredstava koja su neraspoređena, ali se one s vremenom preraspoređenu, novi dakle, koji nisu upareni stižu, ali 300 milijuna kuna nema smisla, nema šansi da toliko na tom računu budu. Stoga mi je izuzetno žao, da nije se napravio jedan dodatan pomak, da se jedan dodan napor, bez obzira što je državna tajnica izjavila da je REGOS kontaktirao, da je REGOS ovo da je REGOS ono, ali ili to nije istina, ili to nije bilo uspješno ili treba napraviti nekakav drugi mehanizam. Štetimo osiguranicima, onima kojima sredstva nisu transferirane na njihove osobine račune u mirovinskim fondovima, štetimo i mirovinskim fondovima jer ne mogu raspolagati tim sredstvima, a štetama i svima nama koji smo u 2 stupu, jer smanjujemo mogućnost da vrijednost dionica, koje fondovi imaju u svom portfelju budu veća. Stoga jasno da ćemo podržati ove izmjene zakona. One su logične, ali je u svakom slučaju nešto što je nedopustivo da 300 milijuna kuna leži na računu neraspoređeno, da da administracija ne radi ništa da napravi pomake na tom području. Hvala lijepo.
Hvala vam imamo 2 replike. Prvo je poštovani kolega Čuraj.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani kolega Mrsić, mene samo zanima s obzirom da ste sami spomenuli da je prije bilo u mandatu naše bivše vlade, 190 milijuna. Dakle, praktički u 4 g. je to 300 milijuna, znači isti problem je ostao i onaj koji je bio prije, što i sada. Zanima me konkretno, s obzirom da ćemo imati sada, polako nam dolaze ovi koji imaju po posebnim propisima, mirovinu, koji … [[Govornik se ne razumije.]] beneficirani radni staž, i nažalost i zbog ovog 2 stupa, nemaju pravo na dodatak, da li ovo što ste iznijeli, imate kakve primjere na konkretnom primjeru, da li su neki oštećeni što im nisu transferirali … [[Govornik se ne razumije.]] sredstva s tog prijelaznog računa, koja nisu onda kasnije mogla biti kapitalizirana? I u kojoj mjeri bi ona mogla biti, ako gledamo na one vrijednosti, koji se ti fondovi oplemenjuju sva ta sredstva iz 2 stupa. A što se tiče samog iznosa, dakle, u prve 2g. 190 milijuna, u 2 nepune 2 110, praktički i je manje. Ali, mene zanima, zapravo, da li je netko zbilja stvarno oštećen, na koji način se to može ispraviti i s obzirom da ste tako raspravljali, da to svakako slažem se treba regulirati i sa tog prijelaznog računa rasporediti sukladno mirovinskim fondovima u odabiru ili onima kojim je zakon dodijelio, to se slažem … [[Govornik se ne razumije.]] mislim da tu nema spora, da smo svi suglasni. Ali s obzirom da nam dolaze sada oni koji idu u mirovinu i po sili zakona su morali otići u drugi stup, odnosno uplaćivati u drugi stup da kod njih se možda može naći primjer, govorim recimo o željezničarima, odnosno vlakovođama tako da kod njih se možda može naći primjer da li je njima uplaćeno ili nije i koliki bi to iznos bio. Evo zahvaljujem.
Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Mislim da metodološki niste dobro postavili pitanje, jer točno je da je koalicijska Vlada na čelu sa SDP-om ostavila 190 milijuna na tom računu sredstava koja nisu raspoređena. Kada smo došli, dakle 2012. godine na tom računu je bilo 280 milijuna kuna neraspoređenih sredstava i onda se u roku, dakle te tri godine se smanjilo negdje otprilike za 90 milijuna kuna. Međutim, ono što je činjenica da od 2013. je i JOPPD obrazac koji sprječava da se ovo dešava. Dakle, ne bi trebao biti niti kuna više na tom računu, nego što je bilo onda kada smo otišli. Dakle, trebalo je biti ispod 190 milijuna ili 190 milijuna. Ali ne smije biti 300 milijuna kuna. Što znači da na tom računu očito ili se, dakle nešto desilo naknadno pa onda ne znam valjda će nam objasniti državna tajnica što se desilo ili imamo problem i sa JOPPD obrascem da onda i kroz njega unatoč njime nemamo, dakle dobro vezanje između sredstava koje uplati tvrtka i mog osobnog računa, odnosno osobnog računa umirovljenika. I to je ono što je, dakle ne smije se dopustiti. Dakle, na tom računu ne smije biti toliko sredstava. Dakle, obično bude nešto ali ne toliko. I naravski da ako ne transferirate sredstva sa tog računa da na mom osobnom i vašem osobnom računu tih sredstava neće biti i da ću biti oštećen onda kada budem odlazio u mirovinu jer ta sredstva koja su moja sredstva nisu, dakle ušla u Mirovinski fond, nisu oplođena nije, dakle na njih se ne računaju doprinosi itd.
Hvala. Idemo na drugu repliku, poštovani kolega Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Mrsić, vi ste sad u odgovoru na ovu prethodnu repliku zapravo dali dio odgovora što sam vas ja htio isto pitati. Možda ja nisam dobro shvatio. Ovaj prijedlog zakona zapravo omogućava da se podaci ponovo vrate u RS obrascu koji je ukinut. A JOPPD obrazac onda vjerojatno nije zaživio, ako se ponovo dešavaju te stvari da se ponovo ne mogu povezati uplate sa osiguranicima. Onda ili ja nisam to dobro shvatio zbog čega se onda događa. Dakle, ovaj zakon neće opet riješiti problem. Ja sam shvatio da će, ovim zakonom rješavamo probleme nepovezanosti. Ali prema ovom što vi sad navodite i dalje će se to gomilati. I sad mi nije jasno vezano i uz Središnji ured za digitalno društvo, intenciju zapravo društva da preko sustava e-građanin da u svakom trenutku, a to smo mogli pitati i predstavnike fonda, da ja kao osiguranik u svakom trenutku mogu vidjeti stanje u svom drugom stupu. Znači to onda vjerojatno nije ništa od toga zaživjela. Gdje je tu onda OIB i sve ono drugo što je vezano uz to ako možete malo pojasniti.
I odgovor kolega Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, ovaj zakon ne rješava taj problem. Ovaj zakon, dakle izmjena zakona omogućava da se za one koji su slali, dakle uplate prije 2013., prije JOPPD obrasca na ovom RSM obrascu, da oni mogu, dakle nakon toga kada ih kontaktira REGOS da onda mogu poslati ispravni obrazac i temeljem toga onda mogu, dakle sredstva REGOS transferirati i mirovinskim fondovima. Dakle, omogućavamo da se ono što je bilo u prošlosti nastavi isto raditi, ali samo do 2013. Dakle, RSM obrazac ne vraća se natrag JOPPD ostaje. Međutim, ostaje i pitanje, imali smo 190 milijuna 2015. Sad imamo 300 milijuna i sad negdje je problem. Dakle ili su se još dakle nakon toga došle neke uplate koje su nepripadajuće, dakle koje ne možemo povezati za koga je ta uplata stigla od tvrtke ili imamo problem sa JOPPD obrascem. Ali uvijek će toga biti, jer će firme uvijek će netko pogriješiti, napisati nekakav krivi podatak i uvijek će biti tih nepripadajućih uplata. Ali uloga REGOS-a je da to razriješi. Dakle, oni moraju svu svoju snagu usmjeriti da te nepripadajuće uplate razriješe, da spoje novac sa osiguranikom i sa fondom. I to je uloga REGOS-a jedina. Prema tome ili se u REGOS-u ništa ne radi ili imamo neki drugi problem. Dakle, to je bit. I žao mi je što eto 300 milijuna kuna na tom računu je daleko, daleko previše sredstava. Netko bi za to trebao po meni odgovarati. Napominjem da uvijek će biti nepripadajućih uplata, ali da to treba biti najmanjem nivou koji može biti. Ja sam očekivao da će biti negdje oko 90 milijuna, ali eto.
Hvala. Idemo dalje. Idući klub je Klub zastupnika HNS-a poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, kolegice i kolege vrlo zbilja kratko. Mislim da je vrlo jasna tema. Izmjena je vrlo kratka, ali sadržajna a u smislu da sve ono što je bilo prije uvođenje jedinstvenog obrasca, dakle JOPPD-a se može uskladiti i upravo ovo o čemu raspravljamo prije svega da se stvarno obračunat, zarađeni novac naših građana i raspodijeli na njima odabrane fondove, odnosno konkretno drugi stup. Naravno klub HNS-a će podržati ovu izmjenu i dopunu zakona. Ono što bih svakako želio ovdje napomenuti i iskoristiti ovu priliku upravo i ono što sam malo prije rekao da mi sada imamo po prvi puta od uvođenja ovakvog mirovinskog sustava, dakle od 2002. i drugog stupa koji je u svojoj intenciji trebao rasti sa 5, 10, pa na 15% itd. Na žalost to se nije dogodilo. Neki po sili zakona zbog svojih godina su morali, nisu mogli imati pravo izbora da li ići u prvi ili u drugi. I oni sada pogotovo ako su radili po beneficiranom stažu imaju uvjete za mirovinu. Međutim ono što se događa je da oni sa tim drugim stupom nažalost ne ostvaruju pravo na dodatak i oni su u nepovoljnijem položaju, a u startu kada je zakon bio zamišljen taj drugi stup se trebao ići povećavati na uštrb prvog stupa. Naime, iako znamo da nedostatne su uplate u prvi mirovinski stup odnosno u državni proračun da državni proračun mora namirivati skoro polovicu sredstava da bi se isplatile sve mirovine i znamo svi da je negativan omjer zaposlenih i umirovljenika i da bi to poremetilo taj odnos. I vjerojatno je to razlog zašto nijedne vlade prethodne nisu krenule i odustale su od tog prvotnog zamišljenog djela, mi moramo pristupiti onda već ako se nismo odlučili da to ispoštujemo do kraja ne smijemo držati te odredbe kojima ljudima onda zbilja dovodimo ih u nepovoljan položaj u odnosu na ono što smo ih primorali da idu. Tako da s time samo želim taj dio skrenuti pozornost da će to sada tema biti aktualna, do sada nam ljudi nisu išli u mirovine po drugom stupu jer je taj period prekratak jer oni koji su već u mirovinu otišli nisu ni mogli niti morali ići u njega, a sve one koje su primorali zbog godina koje su imali 2002. će to dolaziti za 5 do 10 godina će i oni krenuti i onda ćemo se naći u ovakvom eventualnom problemu, a sada tu prvi put se vidimo na onima, ja sam spomenuo ovdje vlakovođe koji sada imaju beneficirani radni staž i sada ostvaruju uvjete za punu starosnu mirovinu ili prijevremenu. Tako da ovaj dio povezivanja svakako da da se apsolutno rasporede sva sredstva koja je neko zaradio na fond koji je odabrao ili odabranim sustavom da mu se to oplemenjuje da imaju što rade fondovi naravno dobivaju godišnja izvješća, a koliko su bili uspješni u alokaciji tih sredstava. Naravno da to je prije svega bitno da kod izračuna mirovine se događaju nesuglasja između onoga što je poslodavac napravio i to je ono što bi želio vidjeti da li imamo takvih primjera u kojoj jasno ima izračun i koliko je poslodavac uplatio na taj privremeni račun, a koliko je zaprimljeno u drugom stupu, dali tu ima razlike, a onda vidjeti koliko bi to bilo prinosa na ta sredstva koja zapravo neko može ostvariti i osnovu za tužbu protiv same države. Toliko, klub HNS-a podržat će ovaj zakon. Pozdravljamo sve ono što vidi na objedinjavanju, ubrzavanju i točno je u evidenciji podataka pogotovo što naši osiguranici rade … Zahvaljujem.
Hvala. Jedna je replika poštovani kolega Mrsić. Izvolite.
Poštovani kolega Čuraj, dobro ste locirali problem jer i ovi koji ne budu dobili 27% dodatka na mirovinu koju će dobivati iz prvog i drugog mirovinskog stupa će očito imati problema i sa ovim dijelom, dakle koliko god imaju problema što nemaju 27%, sada će imati problema što imaju neraspoređena sredstva. Jer gledajući sada malo strukturu nije logično da su ta sva sredstva neraspoređena od onog prije perioda, dakle prošlo je tri godine i više, vjerojatno se ipak uparilo koliko se moglo upariti sredstava i vjerojatno što se tiče RSM obrasca koji mi sada zadužavamo jedno duže vrijeme i to je potpuno uredu, vjerojatno tu se radi samo o nekim nerazjašnjenim slučajevima, sudskim postupcima itd. Ali očito da je gro sredstava problem u JOPPD-u obrascu i da u Regosu se ništa ne radi i to je sada problem. jer uloga Regosa je da poveže uplate sa osiguranicima i fondom. Dakle ovih 300 milijuna je očito problem JOPPD obrasca odnosno nije problem obrasca nego ovih tvrtki ili poslodavaca koji su ispunili krivo JOPPD obrazac. I poučen iskustvom koji smo imali prije najveći dio toga je vezan uz državnu upravu, dakle u MORH i još neke druge stvari. I to je dakle na toj razini koordinacije Vlade je trebalo to počet razriješiti. I mislim da je državna tajnica mislim da je dobila dovoljno informacija da te stvari razriješi, dakle to više nije problem prije nego je problem koji je nastao sada.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Čuraj.
Zahvaljujem predsjedniče. Da to zbilja sada imamo i službeni odgovor, mislim da ono što je bitno da smo dijagnosticirali i detektirali da očigledno neki problem ima, naravno pitanje je koliko je to problem na razini same državne uprave koliko je na razini samih poslodavaca. Ono što je bitno i ono što imamo iskustva iz prijašnjih godina, tvrtke koje nisu godinama uplaćivale doprinos samo da podsjetim i javnost gdje su tvrtke na kraju završavale u stečaju prije ovih zakonskih odredbi da ne može isplatiti neto plaća prije nego što se uplati, zato i koristi u krajnjoj liniji taj obrazac JOPPD, imali smo tvrtki gdje su ljudi išli u mirovinu i dobivali su svoju punu mirovinu iako de facto njihovi mirovinski nikada nisu bili uplaćeni. Ja vjerujem da će to tako i sada biti slučaj da se neće nikome dozvoliti da li greškom tvrtke, administracije ili nekoga drugoga neko ostane zakinut. Ali mislim da ono što je … vi možda jeste u pravu da treba provjeriti točno koja je tu uloga nas i regulatornih tijela da tako što svedemo na minimum. Toga će uvijek biti. Ali bitno je ono što uvijek mora biti i u svakom zakonu da nijedan građanin ne smije biti doveden u nepovoljniji status bilo kojim zakonom i da nikom ne smije … država ajmo reći oštetila. Ja mislim da se to neće ni sada dogoditi. Zato jesam bio pitao da li imate uopće možda saznanja da neko tko je sada otišao u mirovinu redovnu i koristi drugi stup da li mu se to pokazao kao takav primjer. Ja nisam još dobio takvu informaciju da je nekakav nesklad bio između uplata i onoga što je stvarno na računu, pogotovo u drugom stupu. Ali svakako da su to teme koje treba vidjeti i da ovaj sami zakon i doskače u jednom dijelu onih prijašnjih uplata, što ste i sami spomenuli i da tu treba regulirati to je i apsolutno ono što smo pozdravili. Mene isto također zanima samo ovaj dio priče oko onih koje smo zaboravili kada nismo povećali taj udio u drugom stupu na 15% da se i njih u dogledno vrijeme vidi oko dodatka toga jel mislim da je to nepravedno su oštećeni ili im se nametnulo nešta pod kalkulacijom da će to biti drugačije, ali nažalost od tog se odustalo. Hvala.
I idemo na zadnje izlaganje u ime predlagatelja, poštovana kolegica Majda Burić. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Evo prije svega zahvaljujem svima na konstruktivnoj i usmjerenoj raspravi i drago mi je da se svi slažemo vezano uz rješavanje problema sredstava na privremenom računu kojima je cilj da ih usmjerimo na osobne račune korisnika. Prije svega, htjela bih reći da točno na dan 28. studenoga na privremenom računu stoji 287 milijuna kuna i još jedanput bih naglasila da je bitno zaista da ovim dopunama rješavamo problem i upravo ovim dopunama riješiti će se sredstva na privremenom računu koja će biti usmjerena na osobne račune. Osim toga mislim da ćemo se i svi složiti da je važno i dalje osvješćivati važnost točnog ispunjavanja obrazaca kako JOPPD-a tako i ovoga RS i RSM obrasca kako sredstva ne bi stajala na privremenom računu ukoliko je nešto krivo ispunjeno. I za kraj bih samo bih još jednom naglasila da je Regos, dakle središnji registar osiguranika uložio dodatne napore vezano uz sve informativne obavijesti o postojanju nepovezanih uplata o kojima govorimo na ime doprinosa i potrebe podnošenja podataka te potaknuo znatni odaziv obveznika za naknadno podnošenje zakonom propisanih podataka i na taj način uspio smanjiti broj nepovezanih uplata evidentiranih na privremenom računu no budući da one i dalje postoje, evo drago mi je da se ovim dopunama zakona o prikupljanju, obradi i povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima rješava problem koji je evidentiran.
Imamo jednu repliku. Ponovo poštovani kolega Mrsić. Izvolite.
Uvažena državna tajniče, zakon to neće riješiti. Jer nije uloga zakona da povezuje uplate sa prijelaznog računa, nego je to uloga Regosa. I dakle nije Regos dovoljno potaknuo jer imate 280 ili 320 milijuna ili 300, svejedno, daleko previše na tom računu i nije smanjio, nego je, očito da je došlo do povećanja. I očito da je tu problem, dakle da Regos ne radi svoj posao. Jer njegov jedini posao kao regulatorne agencije je povezati i transferirati sredstva od poslodavca do računa osiguranika u mirovljeničkom fondu. I to je jedina uloga Regosa i ništa drugo. Ali očito da to ne funkcionira. Jer ne bi bilo toliko sredstava na ovom računu. I ova, dakle ovdje za razliku od nekih drugi agencija jako jednostavno mjerljivo da li agencija radi svoj posao ili ne, koliko sredstava na prijelaznom računu toliko je Regos efikasan ili dobar. Očito da ovdje nije. Kada govorimo o R-Sm obrascu o 280 milijuna kuna uvrh glave je negdje između 50, 60 milijuna koje su vezane uz R-Sm obrazac, sve ostalo vam je i JOPPD obrazac koji ste trebali u Regosu raščistiti koji poslodavac, kojem osiguraniku, koji umirovljenički fond. I ovdje se vidi, dakle 280 milijuna, 300 je oznaka da Regos ne radi i da vodstvo Regosa ne radi svoj posao. I to dakle, od te činjenice ne možete izbjeći. Zakon to neće riješiti jer zakon ništa ne rješava, on samo kaže možete još preko ovog obrasca možete ponovno dalje slati što ste slali i do sada. I to je problem a taj problem niste riješili.
Odgovor na repliku, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine Mrsiću. Evo samo kratko, prepoznali smo problem i problem rješavamo a još jedanput ću ponoviti, vjerujem zaista da je svima u cilju da se ova sredstva na privremenom računu koja 28. studenoga ove godine iznose točno 287 milijuna kuna sa privremenog računa imaju mogućnost prebaciti na osobne račune osiguranika. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Hvala svima koji su sudjelovali u raspravi. Ja sada zaključujem raspravi i glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Prijedlog zakona o dopuni Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima, prvo čitanje, P.Z. broj 236, predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o dopuni Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 123 glasa za i 3 suzdržana donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle pred nama je Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o Umirovljeničkom fondu. Naime Zakon o umirovljeničkom fondu donesen je radi izvršenja obaveza proizašlih iz Zakona o provođenju Odluke Ustavnoga suda RH i to od 12. svibnja 1998. godine kojim je uređeno obeštećivanje korisnika mirovine prema odluci Ustavnoga suda RH od 12. svibnja '98. godine. Na temelju navedenoga Zakona osnovan je i poseban Umirovljenički fond iz kojega su se korisnicima mirovina kao i njihovim nasljednicima iz prvog nasljednoga reda svake godine isplaćivale svote pojedinačnih obeštećenja. U razdoblju od 2006. do 2016. godine HPB invest d.o.o, društvo za upravljanje umirovljeničkim fondom isplatilo je sveukupno 10 milijardi, 252 milijuna 748 tisuća 377 kuna i 99 lipa i to za 488 tisuća i 577 članova Umirovljeničkoga fonda. S obzirom da je 19. prosinca 2013. godine isplaćena posljednja rata tzv. duga umirovljenicima, RH je kao osnivač umirovljeničkog fonda izvršila svoju posljednju obvezu isplate obeštećenja svim članovima fonda te je time prestala potreba za postojanje umirovljeničkoga fonda. Stupanjem na snagu ovoga zakona, umirovljenički fond prestaje postojati a HZMO preuzet će imovinu, prava i obveze umirovljeničkog fonda te će u svoje ime i za svoj račun preuzeti predmete u postupcima koji s vode za račun fonda a koji nisu okončani do stupanja na snagu ovoga zakona, točnije radi se o 6 sudskih postupaka ukupne vrijednosti 436 646 kuna i 44 lipe. Na dan 30. lipnja 2017. godine iznos sredstava na računu RH kao članu umirovljeničkog fonda, iznosio je 5,48 milijuna kuna, neiskorištena financijska sredstva će se prenijeti na račun državnoga proračuna RH kao sredstva depozita iz kojih će HZMO podmirivati troškove za vođenje postupka i obavljanje daljnjih preuzetih poslova. Društvo za upravljanje fondom i HZMO sklopit će u roku od 15 dana od dana stupanja na snagu ovoga zakona, sporazum kojim će se detaljno urediti predaja podataka i dokumentacije, međusobna prava i obveze a u roku od 30 dana od stupanja na snagu ovoga zakona, društvo će predati i Hrvatskom saboru i HANFA-i i HZMO-u revidirano financijsko izvješće o stanju imovine i obveza fonda sa stanjem na dan stupanja na snagu zakona. Nadzor nad poslovanjem društva za upravljanje fondom u dijelu koji se odnosi na obveze koje za društvo proizlaze iz ovog zakona, obavljat će Hrvatska agencija za nadzornih financijskih usluga odnosno HANFA. Na nacrt konačnoga prijedloga zakona pribavljena su mišljenja resornih tijela koji su se očitovali da nemaju primjedbi te je tekst konačnog prijedloga zakona istovjetan tekstu u prvom čitanju, dakle prijedlogu zakona. Hvala.
Imamo jednu repliku, poštovani kolega Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospođo državna tajnice, s obzirom da se radi o velikom iznosu i mislim da zbog, a mogu reći povijesne istine a i zbog vrlo česte rasprave u ovom Saboru, to sam rekao i prilikom prvog čitanja a to ću reći i sada, meni fali jedan podatak. A to je iz kojih sredstava se financira ovaj fond? Zašto? Zato što se to vrlo često kad nam treba za politička prepucavanja priča o privatizaciji INA-e, priča o dionicama HT-a, pa treba vidjeti koliko je prodaja dionica INA-e na IPO-u, isto tako i HT-a i završilo u fondu, koliko se država morala zadužiti i time povećati javni dug da bi se mogao isplatiti ovaj dug umirovljenicima jer to naprosto ako govorite da nešto završava i prestaje sa radom a osnovan je sa jednim osnovnim ciljem, da se preko njega može isplatiti dug umirovljenicima temeljem ustavne presude, onda naprosto to treba reći. Jer ovdje netko dođe nakon nekog vremena i lupi INA se dala ovako i onako, dakle da tada kada se nije bilo lako zadužiti na svjetskom tržištu novca da nisu sredstva pribavljena na takav način ne bi mogao biti izvršen povrat duga umirovljenicima, to je naprosto činjenica. E sad neka netko kaže da taj dug nije trebalo vratiti, da li će imati političke hrabrosti. Jer to su činjenice, naprosto je bila tada politička odluka da se to na takav način riješi. Jer gledajte, ukupan dug umirovljenicima je dogovoreno negdje 15 milijardi taj iznos, pa onda oni koji su pristali…
Samo malo, kolega Šuker. Ja vas molim nemojte iza leđa zastupniku to raditi. Mislim to stvarno nije korektno. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] A nije važno tko je, ali dođete čovjeku, može pisati ljubavno pismo recimo, tko zna kome. Pa mislim da stvarno nije u redu. Izvolite.
Dakle, želio bih reći da se umirovljenicima koji su pristali praktički na jednokratnu isplatu, pristali su i na umanjenje 50%, oni koji nisu njima je isplaćen stopostotni iznos i prema tome, po meni osobno mislim da je taj podatak [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] Dobro, uzeli ste mi vrijeme, nema problema.
Kolega Beljak, povreda Poslovnika, izvolite.
Mislim da je povrijeđen članak Poslovnika 238. jer je gospodin Šuker govorio o stvarima koje nismo imali prilike slušati od poštovane državne tajnice, a opet se vraćamo nažalost u prošlosti i opet se pokušava opravdavati privatizacijska pljačka koja je izvršena, prodaja INA-e, T-COM-a, na neki način gurati tezu da eto to smo morali napraviti zbog toga da bi se vratio dug umirovljenicima. Što se događalo i što se nije događalo, mislim da javnost jako dobro zna i nema potrebe za povratkom u prošlost i za plakanjem nad mlijekom koje je HDZ prolio. INA-u nije trebalo prodavati, HT nije trebalo prodavati ili kad se već prodavao, trebalo ga je prodati u kompletu jer jako dobro znamo da su hrvatske pošte i telekomunikacije razdvojene na dio koji je bio i potencijalno visoko profitabilan a zove se Telekom a pošte koje su nisko profitabilne odnosno u minusu cijeli niz godina su izdvojene i nisu bile u portfelju koji se prodavao.
Kolega Belja, vi ste povrijedili Poslovnik, ovo uopće nije povreda Poslovnika, ovo je klasično korištenje tog instituta da bi ste replicirali kolegi Šukeru koji nije ničim povrijedio Poslovnik i ja vam izričem opomenu. Izvolite, odgovor na repliku, kolegice Burić. … [[Upadica Šuker, ne razumije se.]] [[Upadica Beljak, ne razumije se.]] Vi ste dobili opomenu jer ste zloupotrijebili povredu Poslovnika i iskoristili ste je za repliku, dakle nije bilo povrede Poslovnika, vi ste replicirali. Upadica se ne čuje./… Ha, onda vi imate mogućnost žaliti se Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav i objasniti zašto smatrate da nije bilo od moje strane korektno da vam dadem opomenu. Evo, imate tu mogućnost, to napravite, pa ako sam ja pogriješio, to će Odbor ustvrditi. … [[Upadica se ne čuje.]] Imam iste kriterije. Kolega Belja, vi ste povrijedili Poslovnik, ovo uopće nije povreda Poslovnika, ovo je klasično korištenje tog instituta da bi ste replicirali kolegi Šukeru koji nije ničim povrijedio Poslovnik i ja vam izričem opomenu. Izvolite, odgovor na repliku, kolegice Burić. … [[Upadica Šuker, ne razumije se.]] [[Upadica Beljak, ne razumije se.]] Vi ste dobili opomenu jer ste zloupotrijebili povredu Poslovnika i iskoristili ste je za repliku, dakle nije bilo povrede Poslovnika, vi ste replicirali. Upadica se ne čuje./… Ha, onda vi imate mogućnost žaliti se Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav i objasniti zašto smatrate da nije bilo od moje strane korektno da vam dadem opomenu. Evo, imate tu mogućnost, to napravite, pa ako sam ja pogriješio, to će Odbor ustvrditi. … [[Upadica se ne čuje.]] Imam iste kriterije.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Evo gospodine Šuker, vezano i nastavno na ono što ste vi rekli, samo bih još jedanput ponovila, da smatram da je iznimno dobro, da su naši umirovljenici, kao i njihovi nasljednici, s prvog nasljednoga reda dobili obeštećenje da im je isplaćeno 10,2 milijarde kn. U što ulazi i 2,3 milijarde kamata i smatram da zaista konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o umirovljeničkom fondu je prihvatljiv kao takav, a retoričko pitanje je obično pitanje, na koje ne treba davati odgovor, tako da taj dio ne bih komentirala. Zahvaljujem.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu, prvi je na redu Klub zastupnika Mosta i nezavisnih lista i poštovani kolega Tomislav Žagar.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajniče, kolegice i kolege, pa evo nastojati ću u jednoj kratkoj raspravi se osvrnuti na ovaj prijedlog Zakona o prestanku važenja umirovljeničkog fonda. Mislim da je to važno ako iz ne iz drugih razloga, onda svakako iz moralnih razloga, treba reći, da je ovaj fond počeo s radom na temelju odluke Ustavnog suda RH 12.5.1998. prema kojoj je odluci Ustavni sud presudio da su umirovljenici opljačkani. Evo, … [[Govornik se ne razumije.]] tu riječ. Dakle, njima je uzeto ono pravo koje su imali, mirovne im nisu usklađivane i to je bilo odlukom vlade, uredbe Vlade iz 1993. g. Dakle, Uredba Vlade, ne odluka Sabora, nego uredba Vlade, kojom je spriječena deksacija mirovina. Tih umirovljenika je bilo prema podacima 424744 s ukupnim potraživanjima od 11 milijardi 400 milijuna 99 tisuća kuna. Kada gledamo godine starosti tih umirovljenika, oni su bili, najveći dio njih je bio od 71 do 75 g. 105000 od 66 do 70 godina 95000 od 76 do 80 73000. Dakle, po nekakvoj Gausovoj krivulji, tu negdje oko 70 g. To su bili stari ljudi. Njima je oduzeto pravo i naravno da se stari ljudi, po prirodi stvari, a vremena su bila poslijeratna, nije bilo tako ni jednostavno se suprotstavljati ovakvim zakonskim rješenjima, to su ljudi kojima su ta prava oduzeta. I šta se onda dogodilo, njima je onda nuđen, model A i model B. A vidite o kojoj se populaciji radi, znači ljudi koji su bili stariji i u pravilu su prihvaćali model A, dakle, 50% su se svojih potraživanja odrekli. I ono što svakako valja spomenuti, kada govorimo o vremenskim periodima, odluka donesena Ustavnog suda '98.g. a kamate se obračunavaju, ne od '93. kad su nastupili, nastupila oštećenja, nego upravo od '98. g. se zatezne kamate obračunavanju, od trenutka donošenja Ustavnog suda što nije bilo u redu. I onda prolazi još 8 g. do početaka isplate i tu se zatezne kamate zapravo proizvoljno određuju, na temelju ljudi koji su to radili, uzima se nekakva prosječna veličina zatezne kamate, mislim da je bila negdje oko 19% i to je sad drugi način na koji su oni zakinuti. Naravno, ljudi su sretni da su dobili i to, ali to, mislim da je ovdje to važno naglasiti. Dakle, u 2 navrata, niti kamate nisu bile određene, kako je trebalo. A s druge strane nisu dobili, pogotovo ovi iz grupe, koji su se odlučili na model A nisu dobili svoja potrebna sredstva. Zašto je to danas važno spominjati? Naime, umirovljenici, od tog trenutka, tamo od '93. pa do ove mini reforme od '99. pa uvođenje drugog mirovinskog stupa, do današnjeg dana, mi zapravo nemamo riješeno pitanje umirovljenika i njihove budućnosti. Mi to nismo riješili. Uskoro će, evo to je spomenuto danas, ovdje u raspravi, kolega Čuraj je spomenuo, doći će situacija, da umirovljenici koji su u 2 stupu, koji će već, posebno žene, 2019. mogu doći u prijevremenu mirovinu, muškarci 2022. će znatno te mirovine zaostajati. Posebno ako se ne ukine ovaj dodatak od 27%. Jer 5% koji je bio određen za 2 mirovinski stup, nikako nije dovoljan, da bi se ostvarila dovoljna kapitalizirana štednja, da bi oni imali pristojnu mirovinu. I dakle, i ovih 15% ako ide u 1 mirovinski stup, neće biti dovoljno, da pokrije mirovine, koje bi trebalo osigurati dostojan život. I ono što danas valja naglasiti, da veliki broj umirovljenika ima vrlo male mirovine, čak su te mirovine oko 200 kn. I možemo reći da to nisu mirovine, nego su to, to su, nije čak ni socijalna pomoć. Ti su ljudi osuđeni na propast. I RH, pod hitno se mora, Vlada RH, uhvatiti za koštac s ovim problemom. Tu nema puno mudrovanja, ili ćemo povećati uplate u 2 mirovinski stup, kako bi ljudi kasnije mogli ostvariti više sredstava putem … [[Govornik se ne razumije.]] kapitalne štednje. Ili treba vratiti se na ovaj model 1 stupa. I jednostavno iz proračuna kao što je i dosada uplaćivati, da bi ljudi imali dostojnu starost. Na ovaj način, probleme dugoročne nećemo riješiti. Naravno tu je i penaliziranje, prijevremenog odlaska u mirovinu i povećanje dobne granice. Ali, ključno zapravo je razvoj gospodarstva i zapošljavanje, jer ovu situaciju, generira ugl. odnos umirovljenika i osiguranika, koji je sad mislim 1 2 prema 1. Znači na jedan, na jednoga umirovljenika imamo svega 1,2 zaposlena. Što se tiče samog prijedloga zakona, Klub Mosta će ga prihvatiti. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Ivana Šukera. … [[Upadica Bukarica, ne razumije se.]] A pardon. Onda sam ja pobrkao malo. Prvi je poštovani zastupnik Lovrinović, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Žagar, vi ste vrlo jednostavno i plastično opisali razvoj osnivanja ovog Umirovljeničkog fonda kao posljedicu rekli ste doslovno riječi pljačke umirovljenika ove zemlje i to '93. godine kada je bio rat. A mi znamo da, svi ćemo jednog dana biti umirovljenici, da je to razdoblje kada je čovjek prilično nemoćan, ne može više raditi kao što je radio i treba biti zaštićen. E sad ako je Ustavni sud donio presudu da se treba obeštetiti umirovljenike, a opisali ste da i kamate koje su trebale isplaćivat se od prije, zaračunat na prethodnom razdoblju nije se to napravilo. Dakle, ja vas pitam je li to tada a i danas sustavna politika jednog lošeg odnosa prema umirovljenicima koji ne samo tada, dakle ovaj fond se sada gasi, zatvara. Međutim, mi imamo i sada nastavak ove jedne nepodnošljive situacije da najveći broj umirovljenika loše živi, da se smanjuje prosječna mirovina u odnosu na prosječnu plaću. Hoćemo li imati ponovno slučaj, dakle ako netko nešto tuži da se mora obeštetiti umirovljenike, odnosno da vas preciznije pitam zašto se po vašem mišljenju čekalo da se vodi sudski postupak i odluka Ustavnog suda. A vidite Vlada je uredbom donijela odluku da neće, dakle indeksirati mirovine ili treba voditi danas jednu potpuno drugačiju politiku držanja hajmo tako reći koraka mirovina prema prosječnom rastu, rastu prosječne plaće. I kako vi oslikavate ovu politiku, je li to politika kontinuiteta lošeg odnosa prema umirovljenicima ili je na sceni nešto drugo. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Lovrinović, tamo i nakon vremena kada je Ustavni sud donio odluku da se vraća dug čak ni tada, zapravo država nije htjela umirovljenicima slati rješenja o njihovom dugu, nego su to zvali samo obavijest. I rješenjem se mogla ostvarivati tužba. Dakle, ti ljudi su svakako bili oštećeni. Čak se, uvijek se to, političari vole to koristiti pa se, ako se sjećate tih vremena pa su se političari slikali sa umirovljenicima kao da im oni nešto daju pred Božić, a zapravo su im vraćali ono što im je oduzeto. Nisu ništa tražili ljudi osim onoga na što su imali zakonsko pravo, a kad u ovom drugom dijelu, kad govorim o mirovinama, ovo je ozbiljno pitanje i doista svaki neozbiljan pristup, a kod nas se pokazalo u RH da često imamo nekakva ad hoc rješenja. Pa i ovo je bilo zapravo ad hoc rješenje sa ovih 27% dodatka kroz godine kako se dodavalo na mirovine. I sad se događa isti problem. 27% nemaju pravo ovo iz mješovitog sustava prvog i drugog stupa. I ti ljudi će bit u velikim problemima. Imamo obećanje ministra da će se to, da će ostavit taj dodatak 27%. Ali onda opet što je sa Planom konvergencije i što je sa Nacionalnim planom reformi. Mi to moramo odgovorit što ćemo u budućnosti ponuditi našim ili ljudima koji će ići u mirovinu. Na koji način će oni zaraditi danas, da bi oni imali pristojnu mirovinu sutra. Jer stvari se ne da se mijenjaju, one postaju zapravo složenije. Nekad se reklo starijem čovjeku ne treba, ali izgleda da starijem čovjeku danas sve više novca treba jer skupi su lijekovi. Jer vidjet ćete, imat ćemo i reformu zdravstvenog sustava, pa onda jednostavno ljudima treba, treba ih pripremit za ono što ih čeka.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Stjepana Čuraja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Žagar, da slažem se sa vama apsolutno što se tiče i zadovoljstva što su ljudima isplaćeni njihovi i zaostatci i u krajnjoj liniji naravno ovo za kamate treba provjeriti točno kakva je sama odluka Ustavnog suda. Ono što ste spomenuli sigurno je ona što je apsolutno još aktualna tema koja će tek doći. I sami ste rekli 2022. za pet godina kada ljudi počnu ostvarivati prava na mirovinu kod žena je to i ranije. Naravno ja sam spomenuo i kod onih koji idu po povlaštenim mirovinama da nam je pitanje mirovinskog sustava svakako nešto što treba dalje razvijati i svakako imati obzira, a pogotovo zbog negativnog omjera. Ali samim time da drugi stup kao takav se nije povećavao kao što je trebao i on je djelomično nasljedan. Znači ukoliko osoba ga počne koristiti, njegovi nasljednici nemaju pravo dobit. Ako ne daj bože osiguranik umre dok ga nije koristio onda njegovi nasljednici imaju pravo potraživati i dobiti sva sredstva uplaćena. Za razliku od trećeg stupa koji bojim se da nije nikako zaživio, koji je apsolutno individualiziran, apsolutno nasljedan, dakle može se raspravljati o svojevrsnoj štednji, kapitaliziranoj koji na žalost država subvencionira, odnosno potiče ali nedovoljno po meni je on prihvaćen i dakako da ona intencija koja je bila sa stri stupa i dva obvezna i jednim dobrovoljnim nije tu pokazala možda punu svoju primjenu i sve rezultate toga će na žalost dočekati za pet do deset godina. Što se tiče samog načina i obračuna, taj dodatak polako što ljudi više budu koristili drugi stup on će prestati povećavati, a niti jedan doprinos na bilo koju individualiziranu kapitalnu štednju neće biti 27% koliko sada država da dodatka svima onima koji idu u mirovinu iz prvog stupa. I tu će na početku biti veliki nesrazmjer, nesklad jer nisu išli u treći stup, a nije se povećavao drugi od 5%.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Žagara.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Čuraj, mislim da je kolega Šuker jednom prilikom danas ili kad je rekao ovo sigurno nije tema oko koje treba politizirati. Jer ja sam danas spominjao i imao sam potrebu to reći u ime kluba da su umirovljenici opljačkani. Ono što svakako je zamjerka svima koji su u to vrijeme vodili politiku, privatizacije se nije trebala voditi u tom vremenu. Međutim danas da riješimo probleme nema mjesta politizaciji jer činjenice su tu, brojke govore da imamo milijun i 232 tisuće i dobro sada nećemo u brojeve to se mijenja umirovljenika i svega milijun i 450 tisuća zaposlenih. Treba nam 38 milijardi za mirovine, a 15 milijardi nedostaje u mirovinskom fondu, dakle treba to iz proračuna namaknuti. 100 tisuća umirovljenika ima prosječno 232 kune mirovine, to su ozbiljni problemi. Znači ako gledamo pozicija, opozicija kada se predlažu reforme, kad se nešto predlaže da se penalizira prijevremeni odlazak, da se produži radni staž onda uvijek opozicija napada poziciju i tako. Ovom ozbiljnom problemu zaista moramo pristupiti ozbiljno, Vlada RH se s ovim mora susrest i evo već sada za par godina će doći problemi sa ovim ljudima koji će odlaziti u mirovinu jer drugi stup nisu još uspjeli dovoljno kapitalizirati. 5% je malo vjerojatno za drugi stup, a kako sada ako povećamo u drugi stup uplaćivanje falit će u prvom stupu, a to su ozbiljni problemi. I nama je na kraju krajeva trećina stanovništva u mirovini, pazite trećina stanovništva, a mladi ljudi nam odlaze. To su ozbiljni problemi. Odgovornost je naravno na Vladi da rješava te probleme.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Gledajte kolega Žagar, ova današnja rasprava jasno ukazuje da je ovu temu trebalo specificirati sve što se isplatilo na ime povrata duga umirovljenicima jer ovo je samo jedan segment. Dakle i SDP-ova vlada tada je bio ministar Vidović je donesla nekakve dodatke na mirovinu da se pokrije taj dio. Pa imate onih famoznih 6% plus 100 kuna koje je ugrađeno u osnovicu za povećanje mirovina svake godine i kada bi se taj iznos izračunao onda bi vidjeli da se radi o preko nekoliko desetaka milijardi kuna. Zar vi stvarno mislite da je 2008. do 10 milijardi kuna bilo samo tako lako doć? Međutim tu čujete onako, nekad se govorilo kada se gledali kaubojski filmovi laki na pištolju, tako i mi ovdje u Saboru pucamo, a raspucavamo se teškim riječima se koristimo. Međutim zbog povijesne činjenice i povijesne istine jer '93. godine u tim ratnim godinama je napravljena nepravda hrvatskim umirovljenicima. Ustavni sud je donio presudu, međutim vrlo je interesantno da jedna vlada imala snage da to isplati, da vrati dug umirovljenicima. Meni je žao što danas nema kolege Hrelje u sabornici jer vjerojatno i njegova rasprava bi išla dijametralno suprotno od onoga što se danas priča ovdje u Saboru. nije ta isplata izvršena bez dogovora sa umirovljenicima, to naprosto nije pošteno ni korektno danas govoriti. Lako je danas se razbacivati, ali 2007., 2008. naći 10 milijardi kuna i zadužiti se u 6, 7% kamata onda nakon 10 godina lamentirati kako je javni dug RH veliki pa između ostalog u tom javnom dugu je povrat duga umirovljenika, ali to je bila naša obaveza za napraviti. I zato kada sam rekao da u ovom materijalu to fali, fali zbog ovog našeg nekorektnog i nepoštenog odnosa i zbog nekakvih sitnih političkih poena mi smo spremni reći da je ovaj Sabor danas crn, sutra bijel itd. razumijete, ja samo govorim o tome. Ajmo konačno raspravljati o činjenicama. Ovdje se točno zna koliko i od kud novaca je isplaćeno. I ako neko tvrdi da … na londonskoj burzi je pljačka onda svaka čast.
Hvala. Sada prelazimo na sljedeći klub zastupnika, a to je. Pardon, odgovor kolega Žagar.
Dakle kolega Šuker, možda mi je promaklo u raspravi reći, slažem se s vama nije bilo lagano nać model i mislim da je ovo bio čak i inteligentan model, dobar model rješavanja problema. Ja sam samo naglasio u raspravi da taj model nije do kraja ispravio nepravdu. Znači ne možemo reći da umirovljenici dobili sve što je i kamata im je bila obračunata, da kažem to grubo, paušalno 2 milijarde i 300 milijuna, ali s vama se slažem u dogovoru s umirovljenicima. I vi kažete naravno da i Vladi u tom trenutku nije bilo lako naći ta sredstva, ali moramo isto tako priznati da umirovljenicima nije bilo isto lako devedesetih godina ostati bez tih sredstava. I možda je prilika da se evo i politika da se javno ispriča umirovljenicima zbog te nepravde, da im se kaže iznijeli ste teret, hvala vam na tome, obeštetili smo vas koliko smo mogli. To bi vlada trebala raditi neovisno iz kojeg političkog spektra. A s vama se slažem da je posao napravljen u suradnji sa umirovljenicima. Na kraju krajeva nijedno rješenje nije do kraja pravedno, neki su ostali kraćih rukava, neki malo dužih, ali ljudi su zadovoljni pa makar su dobili i to.
Hvala. E sada će Klub zastupnika SDP-a doći na red u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena državna tajnice. Ovim zakonom dolazimo do kraja jedne priče u Hrvatskoj, ali nam se otvara druga priča istovrsno u Hrvatskoj, a to je da ćemo opet stvoriti jednu skupinu umirovljenika koja neće biti u ravnopravnom položaju sa ostalom skupinom umirovljenika. 1993. očito da umirovljenici u tim godinama do '98. su bili oni koji nisu dobili adekvatne mirovine one koje su trebali dobiti. I to je priznao Ustavni sud i vlada je morala donijeti odluke koje je morala donijeti. I ovdje mislim da nema potrebe da se sada prepucavamo šta je napravio HDZ, šta je napravio SDP jer i jedna i druga i treća vlada su radili ono što su trebali raditi, a to je da se u Umirovljeničkom fondu osiguraju sredstva da se isplati ono što je Ustavni sud presudio. I mislim da nema potrebe da se skupljaju, možemo reći jeftini politički poeni jer njih ovdje nema. Dakle svaka vlada je na onaj način kako je mogla dionice prodavala, skupljala sredstva da fond ima dovoljno sredstava da se isplate ono što je bila obaveza prema Ustavnom sudu. I fond je završio svoj vijek, izvršio je svoju ulogu međutim nažalost nisam siguran da sadašnja Vlada će imati hrabrosti kao što je imala Vlada 2008., dakle u onom trenutku kada se odlučilo da se u mirovinu uključi i dodatak na mirovinu [[Upadica: 2004.]] Da, 2004., pardon. Dakle, ono što sada se dešava je da opet ćemo imati umirovljenike koji će biti u podređenim položaju prema nekim drugim umirovljenicima i stvaramo dvije skupine umirovljenika, potpuno bespotrebno jer bi Vlada trebala imati hrabrosti da taj problem riješi a ne da ga stavlja pod tepih i da čeka da se on sam po sebi riješi. Naime, to je problem 27% dodatka na mirovinu iz prvog mirovinskog stupa. Već sada imamo problem sa ljudima koji su imali staž sa povećanim trajanjem koji imaju pravo na mirovinu, koji su rođeni '62. godine, koji imaju manju mirovinu 500 do 700 kuna za isto radno mjesto, za isti radni staž, za istu plaću. Samo zato što se njima ne računa 27% dodatka na mirovinu štose računa onima koji dobivaju mirovinu samo iz prvog mirovinskog stupa. I nije istina da je to mali problem. Nekome tko ima mirovinu 3,500 kuna tih 500 kuna je izuzetno veliko i žao mi je što ministarstvo oklijeva i čeka da riješi taj problem. Da li će to biti 27% svima što bi bilo najpravednije, najjednostavnije za provesti ili će se ići sa nekim drugim modelom, ali dajte gospodo, riješite to, nemojte stvari stavljati pod tepih i ne rješavati. To je vrijeme kada se stvari rješavaju sada, neće se riješiti 2019., 2020. itd. Pogotovo što nam 2019. dolazi mogućnost da žene koje navrše 55 godina imaju pravo otići u prijevremenu mirovinu i one će imati mirovinu manju, između 500 do 700 kuna a te mirovine ionako su male. Prosjek će biti 2,300 do 2,400 jer su to radnice u tekstilnoj i kožarskoj i obućarskoj industriji. Je li to pošteno? Nije. To se rješava sada, ne znam šta čekamo, zbog čega čekamo da se nešto dogodi, da sad netko dođe i kaže sad ćemo to riješiti na ovaj ili na onaj način. Posebno me zabrinjava izjava ministra rada i mirovinskog sustava koji je jasno rekao da će taj postotak biti različit za pojedine umirovljenike, za pojedine dobne skupine jer da ne može mirovina iz prvog i drugog mirovinskog stupa biti veća nego mirovina iz prvog mirovinskog stupa za istu plaću za isti staž. Pa bit drugog mirovinskog sustava, tu je gospodin Šuker, nadam se da će me podržati, je da podnese teret prvog mirovinskog sustava i da u tim sredstvima koje su u mirovinskim društvima, onda budu veća da nam mirovine budu veće. Drugi mirovinski stup ne služi za izravnavanje mirovina međutim ministar Pavić je vrlo jasno rekao da on smatra da drugi mirovinski stup bi trebao poslužiti kao fond poravnanja mirovina prema prvom mirovinskom stupu što je potpuno krivo prema mirovinskoj reformi, što je potpuno krivo prema svemu onome što bi ta mirovinska reforma trebala biti. Onda ne treba nam uzimati tih 5% nego vratimo sve državi pa neka se država brine o našim mirovinama znamo kakva nam je demografska situacija da prvi mirovinski stup neće moći podnijeti pritisak s obzirom da nas sve manje i manje radi, da nas sve manje i manje ima. Prema tome, potpuno kriva koncepcijska odluka. I žao mi je ako to tako bude odluka HDZ-a jer to je poništavanje reforme koju su počeli. Počela je i Vlada HDZ-a '98., '99. godine. Mirovinski sustav ne smije trpiti i ne smije imati ishitrene odluke. Odluke koje se donesu sada vrijede 10 ili 15 godina, njihov efekat ćemo vidjeti za negdje 10 do 15 godina i stoga mislim da u ovom Domu treba jasno imati vremena i imati jednu jasnu diskusiju o tome kuda želimo da nam mirovinski sustav ide jer ovim putem koje je ministar Pavić zamislio, to ide ka gašenju drugog mirovinskog stupa i uzimanju sredstava koja su moja sredstva, ja ih izdvajam na moj račun. Dakle, to je jedan oblik nacionalizacije sredstava i mislim da to ne bi trebalo služiti na čast nikome jer ako kažete da drugi mirovinski stup s obzirom da nećete uključiti svima 27% dodatka na mirovinu, dio sredstava iz prvog mirovinskog stupa će poslužiti tome da se izravnaju mirovine, to je oblik nacionalizacije. Dakle, uzimaš moja sredstva na mom računu, da bi izravnao mirovinu prema prvom mirovinskom stupu. Protiv mirovinske reforme, protiv zdravog razuma, protiv svega ostaloga. Prema tome, i ovdje plediram da što prije idemo u rješavanje problema koji je pred nama, koji je velik, svi oni koji su rođeni '62. godine na ovamo ako im ne uključimo dodataka na mirovine od 27% što smo dali svima koji su u prvom mirovinskom stupu će imati manju mirovinu nego oni koji su bili u prvom mirovinskom stupu. To nije pošteno prema njima, nije pošteno prema novima umirovljenicima i nije pošteno prema mladima ljudima koji ulaze sada u tržište rada, koji će imati mirovinu za 30 ili 40 godina, koja je njihova budućnost? Zašto bi izdvajali za mirovine ako će im mirovine biti svima jednake? To je nešto što bi trebali svi shvatiti koji u ovom trenutku razmišljaju i daju izjave o mirovinskom sustavu. Ovdje na Umirovljeničkom fondu smo pokazali da možemo zajedno neke stvari napraviti, da možemo unatoč političkim razlikama i razmiricama da možemo zajedno raditi za dobrobit umirovljenika jer mirovine su male, mirovine su ispod granice siromaštva i sa ovim što sada budemo radili, a ovi ljudi koji već sada imaju problema zato što su im mirovine manje, neće biti oni koji će glasati za HDZ. Prema tome, s obzirom da HDZ voli podmazati svoje biračko tijelo, mislim da bi bilo pametno da taj zakon dođe što prije u Hrvatski sabor, da jednostavno omogućimo da svi oni koji u ovom trenutku odlaze u mirovinu iz prvog i drugog mirovinskog stupa imaju pravo na 27% dodatka na mirovinu. HDZ ima sukno i škare jer su na vlasti u ovome trenutku i mislim da trebaju razmišljati o tome što građani RH misle, a da treba razmišljati i od onih 20 ili 30 strojovođa u ovom trenutku koji nisu branitelji nažalost pa ne mogu imati benefite od braniteljskog zakona koji je dženerozan prema braniteljskog populaciji, ali nije prema ovoj drugoj umirovljeničkoj populaciji i oni zaslužuju da imaju adekvatan isti tretman kao i oni njihovi kolege koji su eto rođeni '61. pa nisu trebali ići po sili zakona u prvi i drugi mirovinski stup. SDP će podržati ovaj prijedlog zakona, a ja se nadam da ćemo vrlo brzo ugledati i Prijedlog zakona o dodatku na mirovinu iz prvog mirovinskog stupa za sve one koji su rođeni '62. na ovamo koji po sili zakona imaju mirovine iz prvog i drugog mirovinskog stupa. Ako se to ne desi u dogledno vrijeme ili ako se ostvare najave ministra Pavića da će to biti stupnjevano na način da će se onda sa drugim mirovinskim stupom izjednačavati mirovine, to nije mirovinska reforma i to nije u duhu mirovinske reforme koja je evo već 20 godina je na snazi u RH i to je poništavanje mirovinske reforme. Ja se nadam da to neće biti slučaj. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Kolega Mrsić, vi ste malo otišli na široko i za repliku bi vam trebalo više nego što je bila vaša pojedinačna rasprava. No ja sam se za repliku javio zbog jedne stvari, nisam siguran sada da li u ovom trenutku imamo 3 ili 4 dodatka na mirovine zbog toga što je neko otišao danas, a onaj drugi je otišao sutra i onda imaju veliku razliku mirovine, ima ovih 6% plus 100 kuna i to sigurno na određeni način opterećuje mirovinski fond. No kada govorimo o ovome fondu, a i vi dobro znate da ste i vi ovaj fond koristili za isplatu božićnica, mislim da je to bilo 2014. godine, prema tome to je stvar političke odluke i ne treba se tu prepucavat. Međutim ono što je istina da i naš mirovinski sustav je nažalost takav da vlade bez obzira koje i kakve bile u nekim vremenskim razmacima moraju reagirati sa određenim dodacima da bi ispravile određene nepravde što se tiče mirovina. Međutim kad govorimo o visini mirovine u RH onda trebamo krenuti od toga kolika je prosječna plaća bila u Hrvatskoj recimo 2000., ne trebamo dalje ići, a kolika je danas. Ona je danas veća 60 i još nešto posto, a isto tako dobro znate da sređivanje isplata plaća da se prikazuje ono što se stvarno isplaćuje, a to je trajalo svih ovih godina i sve su Vlade radile na tome, je dovelo do toga da se povećala neto plaća koja se prikazuje. I kada pogledate rast BDP-a i to usporedite sa prosječnim plaćama onda ćete vidjeti jedan nesrazmjer. Međutim najveća tragedija je što mi danas imamo negdje oko 800 tisuća umirovljenika koji imaju mirovinu ispod 3 tisuće kuna. Drugi stup mirovinskog, priča o kojoj se može pričati na ovakav ili onakav način. Ja se samo sjećam što sam doživio 2009. kada je počela ekonomska kriza, kada sam predložio da se ukine onda su me određene interesne skupine doslovno medijski izmasakrirale.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Mrsića.
Uvaženi zastupniče Šuker, dakle sve vlade su na određeni način se dirale u mirovinski sustav, neko sistemski, neko financijski i taj disbalans i dalje traje i sada stvaramo jedan novi disbalans. Dakle nismo riješili ovaj prethodni na stare umirovljenike i nove umirovljenike i tu se sada vide razlike koje treba razriješiti i stvaramo sada i nove disbalanse prema umirovljenicima koji će tek otići u mirovinu, što govori u prilog tome da treba tome prići sistemski i riješiti onda s jednim zajedničkim konsenzusom i oporbe i pozicije da mirovinski sustav bude stabilan i da u njega stalno ne uvodimo neke nove instrumente ili uvodimo neke nove dodatke, neka nova plaćanja itd. jer će to kao što vidite dovodi do problema onda u budućnosti. U ovom trenutku kada nešto uvedete sada, to će se vidjeti za otprilike za 10 godina. Ali sasvim sigurno da prvi i drugi mirovinski stup bez obzira na kritike koje se javljaju sa određenih strana je u principu jedina šansa da se mirovinski sustav održi s obzirom da ćemo imati sve manje ljudi koji će raditi i uplaćivati u prvi mirovinski stup, a da ćemo imati relativno veliki broj umirovljenika. I to je ono što je činjenica koju niko ne može zanemariti. Mi sada možemo ukinuti drugi mirovinski stup, prebaciti sva sredstva u prvi, poboljšati budžet RH proračun će biti bolji ali što ćemo sa onim mladim ljudima koji sada odu na tržište rada? Koju će oni mirovinu onda imati za 20 i 30 godina? Jer za njih neće imati tko uplaćivati s obzirom da će biti sve manje onih koji uplaćuju u prvi mirovinski stup.
Sljedeće replike poštovanog zastupnika Stjepana Ćuraja.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Da, ova priča oko drugog stupa mislim da nikakva gašenja ili nacionalizacija ne bi bilo rješenje. I sami ste dali odgovor na to pitanje. Također što se tiče dodatka. Imali ste sada dvije teze. Jedna je da nije pravedno da čovjek koji radi isti posao za istu plaću a '62. ima manju od onog '61. Također nije pravedno ni da ima veću. Znači ako bi se govorilo o tom dodatku od 27% on bi onda trebao biti fokusiran na prvi mirovinski stup, a to znači 27% na 15% i on bi imao i dalje de facto manju, jednim dijelom manju, ne jednim, sad ne znamo kolikim ali manju mirovinu nego onaj tko je otišao u prvom stupnju. Zašto? Zato što ni jedna mirovinska kuća, osiguravatelj nema prinose od 27% na onih 5% što mi uplaćujemo Imaju od 5, 6% otprilike prosječno. Dakle, tu bi već bila nesrazlika ali bi bilo pravedno. Mi smo te ljude primorali. Ima onaj dio koji su birali. Također ljudi moraju znati da mogu oni birati i svog osiguravatelja za drugi stup, netko ima veće prinose, netko ima manje. Ljudi to manje-više nisu svjesni. Također sigurnost je tu zakonski je to napravljeno da su svi ti ulozi osigurani i to je ono što svakako građani trebaju znati da to nije nikakva rizična ulaganja u smislu neke štednje ili ne znam dobrovoljnih osiguranja, kako god. No ono što je bitno da svakako to kad krene to nije problem koji se pojavio danas, to smo znali već i prije pet godina da će biti i sedam. Onog trenutka kada smo zaustavili povećanje drugog stupa na 10% kako je bilo planirano pa na 15. Kad se od toga odustalo odmah se tada znalo da oni koji su bili primorani ići da će imati potencijalno manje, pogotovo kad je ovaj dodatak uveden. Tako da to je problem koji se treba uzeti u koštac s njime i naći neko srednje rješenje u kojem će se i valorizirati. Jer ono što ovi imaju iz drugog stupa to je da u slučaju smrti prije korištenja imaju nasljedno, a to oni iz prvog nemaju i to je velika razlika. Zahvaljujem.
Odgovor poštovanog zastupnika Mrsića.
Hvala lijepo. Ono što je problem naša financijska pismenost. Tko od nas tu u Saboru gleda ona izvješća iz fondova koja dobivamo koliki je prinos, tko se od nas uopće interesira da li možda neki drugi fond ima bolji prinos pa da mogu prenijeti svoje, dakle račun tamo. Znači sredstva s jednog računa na drugi. Tko od nas zna kada se to može napraviti. Dakle, jedna financijska pismenost u Hrvatskoj je još u povojima i tu će trebati dosta vremena dok ljudi shvate da je to štednja koja je njihova i da je to njihovo vlasništvo i da oni, dakle trebaju i sami paziti i gledati gdje se ta sredstva planiraju. Kad govorimo o dodatku na mirovinu, onda je to, dakle mirovinu iz prvog, drugog stupa to je 27% samo na prvi stup. Dakle, ne drugi stup. Drugi stup je neovisan. Ovisi o prinosu i to je ta razlika koja bi trebala doprinijeti da mirovine onda iz prvog i drugog stupa budu veće nego mirovine iz prvog stupa. Jer inače nema smisla mirovinska reforma. Onda je sasvim svejedno ako vi sa drugim stupom izravnavate prvi stup. Dakle, na neki način sa drugim stupom sanirate prvi stup. Dakle, tu onda mirovinska reforma nema nikakve veze, nismo ni trebali ići u njima. Dakle, poanta je u tome, dakle da sredstva koja se dobivaju iz prvog mirovinskog stupa budu uvećana za 27%, a drugi mirovinski stup omogućava da nam to onda bude i veća mirovina. Apsolutno ne prihvaćam tezu da mirovina iz prvog i drugog stupa može i treba biti kao mirovina iz prvog stupa. Dakle, ta uravnilovka je relikt prošlosti i mislim da ne bit trebala stanovati u Hrvatskoj.
Hvala. Vidim povredu Poslovnika poštovani zastupnik Lovrinović. U čem je povrijeđen Poslovnik?
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ne znam na koju bih se točku Poslovnika pozvao jer prethodni govornik vrijeđa zdrav razum. Pa pošto to nije uređeno Poslovnikom [[Upadica Reiner: Kolega Lovrinović ne možemo tako razgovarati!]] molim vas da razmilite, radi se promjena Poslovnika jer ovo zaista ne može čovjek slušati.
Ne možemo tako razgovarati. Vi ste sad povrijedili Poslovnik i vi ste svjesni toga. Ja vas lijepo molim da to ne činite. Tu svatko ima slobodu govoriti, ako ne vrijeđa drugoga šta god hoće pametno, manje pametno, potpuno nepametno ili bilo šta. Prema tome, po vašem sudu ili po nečijem drugom sudu ali ne možemo na taj način zlorabiti Poslovnik. Ja vas molim da se to ne ponavlja. Repliku ima i poštovani zastupnik Ante Babić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Mrsiću, vi ste bili korektni u svome izlaganju, međutim ponavljate i ono što je i prethodno prije vas ponavljao gospodin Žagar o velikom broju umirovljenika koji imaju male mirovine. Doduše vi niste rekli iznos od 220 kuna. Kolega Žagar je, ali ste također ponovili tu neistinu. Dakle, zbog javnosti treba reći istina je da se radi o velikom broju korisnika tih mirovina 91250 je tada bilo. Ali recimo 92000 korisnika mirovina koji imaju mirovine od 226 kuna. Ali radi se o hrvatskim građanima koji su svoj radni vijek proveli u inozemstvu, dakle o ljudima koji su 30 i više godina ili 40 godina proveli u inozemstvu, a možda su samo dvije ili tri godine radili u RH odnosno u bivšoj državi i zbog toga imaju taj iznos od 226 kuna. Dakle, on se kao takav evidentira kroz Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje i to je točno. E sada netko, recimo u slučaju mojih roditelja ili nekih drugih ovdje u Saboru koji imaju 1500 ili 1600 eura mirovinu i 220 kuna hrvatsku mirovinu jesu li to hrvatska sirotinja. Ja mislim da nisu.
Odgovor poštovanog zastupnika Mrsića.
Poštovani zastupniče Babić, ja nisam govorio o mirovinama od 200 kuna i tu je nešto što je i koalicijska Vlada napravila određenog reda jer ima među tim umirovljenicima i onih umirovljenika koji primaju mirovine iz zemalja EU-a gdje su radili pa ovaj dio za onaj kratki staž što su bili u Hrvatskoj. Ja sam se referirao na uopće mirovine koje se isplaćuju u Hrvatskoj da su one premale, dakle prosječna mirovina koja se isplati je kada maknemo mirovine, nazovimo strane mirovine, ta statistika konačno udomaćila da znamo o čemu pričamo, te mirovine su male. Dakle one su otprilike 40% prosječne plaće i to je malo, to znamo da je i na tome treba poraditi, dakle u ovom trenutku kada ekonomija je dobra, kada ekonomija nam raste, treba rješavati i taj problema umirovljenika. Jasno da se ne može riješiti odjedanput jer iziskuje ogromna sredstva ali neke stvari se mogu razriješiti. Od toga da se ako smo dopustili braniteljima da rade uz mirovinu bez obzira što de facto su u prijevremenoj mirovini, moramo dopustiti i umirovljenicima drugima. Kada govorimo o mirovinama bračnih drugova, mislim da mi je žao Vlada još nije izašla sa prijedlogom sa izmjenama Zakona o mirovinskom osiguranju gdje ćemo omogućiti kad jedan od partnera umre da onda drugi naslijedi određeni postotak njegove mirovine uz svoju mirovinu jer troškovi su isti, dakle troškovi se neće smanjiti. Prema tome, to su neke stvari koje mogu pomoći u ovom trenutku ali generalno treba raditi na tome mirovine budu veće.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Ante Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege. Da ne bismo širili priču, mi smo i u prvom čitanju vezano za ovaj zakon možda imali jednu od najbolji rasprava kako na odboru tako i ovdje u hrvatskoj sabornici gospodina Silava Hrelje koji je zapravo govorio o povijesti ovog umirovljeničkog fonda i govorio zapravo o onim okolnostima koje su se tada dogodile kada govorimo o '93., i '98. godini, zapravo ne smijemo smetnuti s uma situaciju koja je bila tada u RH ali i niže prosječne plaće do trenutka kada recimo kada je Ustavni sud donio odluku i kada se osnovao umirovljenički fond kako bi se obeštetilo gotovo pola milijuna hrvatskih umirovljenika. Dakle, u odnosu na prvo čitanje zakona, kod konačnog prijedloga zakona nije došlo do bilokakve izmjene u ovom konačnom prijedloga zakona što i predlagatelj navodi. Mi smo tada govorili da je ovo trebalo ići u hitan postupak, međutim predlagatelj kaže da to nije bilo moguće zbog onih uvjeta koji se ograničavaju samo na slučajeve kada je to iz osobito opravdanih razloga neophodno. Treba zapravo samo reći možda još jednu stvar a to je da HZMO preuzima imovinu, prava i obaveze fonda. Još možda nešto, dakle ta neiskorištena financijska sredstva, mislim da je to i državna tajnica rekla, ona se prenose na račun proračuna RH kao sredstva depozita iz kojih će HZMO podmirivati troškove za vođenje postupaka i obavljanje poduzetih poslova. HDZ prihvaća ovaj konačni prijedlog ovoga zakon i naravno da nam je zapravo drago da se ova priča završila sretno po umirovljenike. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Sad idemo na pojedinačnu raspravu, prvi je poštovani zastupnik Gordan Maras, nema ga, gubi pravo na govor. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Ivana Lovrinovića, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Evo danas je objašnjeno kako je nastao ovaj umirovljenički fond kao naknada umirovljenicima zato što ih se naprosto kako je ovdje upotrebljena riječ, opljačkalo i ta odluka je donešena uredbom Vlade iz '93. godine kada je bio rat. Ponavljam još jednom, umirovljenici su veliki segment hrvatskog društva, to je treća životna dob kada ljudi ne mogu više raditi, oni su vrlo ovisni o svojim obiteljima i naravno primanjima koja im pripadaju. Pa se postavlja pitanje kakav je to odnos države bio prema umirovljenicima? On je funkcionirao otprilike ovako, tužite da vam eventualno isplatimo vaše. Ovdje su podnesene tužbe, Ustavni sud je donio presudu, kasnile su te isplate, i sada se kaže dobro je da je to isplaćeno. Pa može li se umirovljenika odnosno umirovljenici zadovoljiti time što im se kaže pa budite sretni što se išta dobili? Ma nisu umirovljenici ništa dobili, oni trebaju uzeti ono što je njihovo i što su uplaćivali za vrijeme svoga aktivnoga i poštenog rada. Evo danas ovdje neki kažu da je desetak milijardi kuna država morala „pronaći“ ili zadužiti da bi „spasila“ umirovljenike. Pa ja ponavljam upravo to, da njima ništa nije trebalo dati, nego su oni prethodno uplatili u mirovinski sustav novac koji im nije isplaćivan. E sada o čemu se radi ovdje? Notorna je činjenica da su Vlade HDZ-a i SDP-a bez zaduživanja mogle redovito isplaćivati i usklađivati mirovine sa rastom prosječne plaće u Hrvatskoj. E sad naravno vi znate da ja kao znanstvenik ne iznosim ove politikanske izjave ni političke. I ja ću vam sada pokazati kako nije se trebalo uopće zaduživati. To će za neke biti ovdje šokantno ali to je tako. Pa evo, uvažene kolegice i kolege zastupnici, od 2008. godine pa do 2017. godine kao što znate bilo je razdoblje povijesno najnižih kamatnih stopa u svijetu, ali mi se ograničimo na EU. To je razdoblje dakle od 2008. pa do danas, kamatnih stopa koje su središnje banke svele skoro na 0%, 0,25% a banke su na temelju tako niskih kamatnih stopa odobravale kredite od 0,5%, 1% itd.. Kako se zaduživala Hrvatska država. Znači ja neću govoriti o vanjskom dugu nego o kunskom, unutrašnjem dugu koji se može kontrolirati i na koji se ne primjenjuje tzv. premija rizika iz inozemstva. Molim vas potpredsjedniče, da malo ovi koji pričaju da ili prestanu ili da izađu jer zaista smetaju [[Upadica Reiner: Evo utišali su se sami od sebe.]] Evo, dobro, zahvaljujem na vašoj intervenciji. Dakle svi su rezali kamate na državni dug osim Hrvatske. E sada se postavlja pitanje zašto. Prema mom, dakle najgrubljem izračunu opterećenja rashoda državnog proračuna namijenjenog za kamate za kunski javni dug od 2008. pa do danas, oko 40 milijardi kuna je plaćeno nepotrebno što bankama na kredite, što investitorima u državne obveznice. Ponavljam oko 40 milijardi. E pa sada ja vas pitam što bi se zamislite što bi se sve moglo napraviti sa ušteđenih oko 40 milijardi kuna u proteklih 10 godina. Ali što mi imamo, s druge strane se pokazivalo herojskim djelima ako netko ode vani, zaduži za milijardu dolara, milijardu eura, da bi umirovljenici mogli dobiti mirovine koje su zaslužili. Dakle ovdje sam na vrlo jedan kratak način, kratkom analizom pokazao da je sustav mogao biti takav i tako dobro novčano opskrbljen da nije trebalo biti nikakvih zastoja. Ali poštovani umirovljenici, vi koji sada pratite ovaj prijenos ali se nije ovo radilo, znate zašto? Pa zato jer se ne smije uskratiti bankama kamate koje su oni nametnuli niti inozemnim investitorima ili domaćim koji su kupovali obveznice i tražili 5, 6% od države a tih 5, 6% kamata za tako skupe kredite i obveznice, između ostalog morali ste plaćati i plaćate vi zajedno sa svima nama. To je ta politika državna koja je upropastila i hrvatsko gospodarstvo i vas umirovljenike. Pa prema tome, prestanimo se lagati, govorimo jedni drugima otvoreno u oči i suočimo se sa argumentima i podacima koji jesu. I slušamo također, ne mogu izbjeći, iako to nije tema, današnje rasprave. Vidite kako nabacuje jedna strana drugoj kako treba još više favorizirati II. mirovinski stup, pa čak povećati uplatu u mirovinski stup. Poštovani umirovljenici a i vi sad koji radite i zarađujete za svoje buduće mirovine, jedino još Hrvatska ima II. mirovinski stup u EU, u čitavoj Europi, on je izum Svjetske banke koji su svi odbacili i on predstavlja obmanu ili da budem vrlo plastičniji i vrlo razumljiviji to je jedna obična prevara. Nema tog mirovinskog stupa niti takvih fond menadžera koji može zaraditi toliko koliko smo izgubili na kamatama visokim na javni dug, to ne postoji. Dakle vi koji ste stvarali II. mirovinski stup a neki od vas ovdje sjede, vi ćete morati na kraju položiti račune na milijarde silne koje su ovdje upropaštene. Dakle ponavljam umirovljenici ništa ne dobivaju, oni su to zaradili svojim poštenim radom. Prethodne Vlade su svojim, vođene interesima financijskog kapitala a ne interesom naroda, oni su do kraja destabilizirali mirovinski sustav i gle čuda, ti isti ljudi, pa čak danas ovdje u Saboru krokodilske suze liju ili prenose umirovljenicima svoje zaprepaštenje, zabrinutost da je mirovinski sustav destabiliziran. Vi ste gospodo destabilizirali taj mirovinski sustav. Što je II. mirovinski stup da budem još plastičniji? To je zamisao koja se svodi na to da umirovljenike treba voditi u casino da se klade na ovo ili ono ali njihovim novcima ali bez njihovog pristanka. I na kraju iskoristiti ću ovu priliku da kažem, danas ovdje nitko ne govori vama umirovljenicima koliko je izgubljeno vaših novaca upravo iz II. mirovinskog stupa na dionice posrnulih ili potonulih dionica kompanija iz koncerna Agrokor. Dakle, može se reći da nisam fokusirao se na točku izlaganja koja je danas bila, ja sam je zahvatio, u redu je i ovaj fond je obavio nešto što je morao, on ustvari nije trebao postojati. I još ću jednu zaključnu misao reći, Hrvatska je jedina država u Europi koja je za vrijeme rata počela voditi stabilizacijsku, ekonomsku politiku od '93. godine. To ni jedna zemlja nije napravila u ratnim uvjetima, ali tadašnje Vlade su pristale na to i misle da je to dobar izum a ceh plaćamo svi danas a među njima posebno umirovljenici.
Hvala lijepo. Imamo repliku poštovanog zastupnika Šukera.
Gospodine predsjedniče odustajem od replike, jer ovo je nešto na što se ne može replicirati.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja nešto reći uvažena državna tajnica u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava, Majda Burić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine Reiner. Osim toga zahvaljujem i svim zastupnicima i zastupnicama koji su sudjelovali u raspravi. Rekao je netko od zastupnika, ovim zakonom, zatvara se jedno pitanje, a drugo se otvara. Ja bih se prije svega zaista držala teme, a to je umirovljenički fond. A aktualnosti vezano uz pitanje koje se otvorilo i o kojoj se raspravlja tijekom cijele ove točke dnevnog reda, želim samo spomenuti sljedeće, dakle, mirovine, mirovinska reforma itd. Ministar Pavić, ministar rada i mirovinskog sustava nikada nije komunicirao niti komunicira niti se zalaže protiv 2 mirovinskog stupa, kao što smo danas ovdje prilike čuti. Upravo naprotiv, ministar Pavić, uvijek komunicira, upravo razvijanje 2 mirovinskog stupa, u kojem se trenutačno nalazi nešto manje od 90 milijardi kuna. Osim toga, ono što želim ovom prilikom naglasiti, jest da i u samom nacionalom programu reformi, lijepo stoji, da se mirovinska reforma planira u 2 kvartalu 2018.g. U svakom slučaju, ona treba i mora biti sveobuhvatna, cjelovita, adekvatna, uvažavajući potrebe, ne samo sadašnjih umirovljenika, nego i svih onih budućih umirovljenika, a ono što nikako ne želimo i što bismo pod svaku cijenu željeli izbjeći jest upravo, donošenje parcijalnih odluka i događanja, odnosno, dovođenje do nekih novih nejednakosti. Upravo zbog toga, cijelu tu problematiku, valja vrlo, vrlo, pomno promisliti i jako dobro analizirati i evo, još jedanput najava vezano uz iduću 2018. g. drugi kvartal, 2018. mirovinska reforma. U svakom slučaju, želim još jednom se pozvati na cjelovitost, odnosno, na cjelovita rješenja, rješenja, koja trebaju biti sveobuhvatna i nadasve adekvatna. I zahvaljujem još jedanput svim zastupnicima i zastupnicama koji su sudjelovali u raspravi i koji podržavaju ovaj konačni prijedlog zakona, vezan uz prestanak rada umirovljeničkog fonda. Hvala.
Hvala lijepo. Imamo 2 replike, prva je poštovanog zastupnika Ivana Lovrinovića. Izvolite.
Hvala. Poštovana gospođo državna tajnice, evo ja vam najprije želim, da više nikada ne vodite neki umirovljenički fond koji treba zatvarati, zbog nečega što je napravljeno prije toga na štetu umirovljenika, kao što je to bio sada slučaj. Maloprije ste rekli, otvara se i zatvara pitanja mirovinskog sustava. Ovim se ne zatvara, jer je mirovinski sustav kontinuirano u problemima i to je ono, on je u stvari snažno destabiliziran i umirovljenici imaju pravo upravo na takvo mišljenje, odnosno, da su jako zabrinuti. Ovdje neki izražavaju mišljenje, da su moja rješenja neprimjenjiva i da se to ne može primijeniti. Gospodo, da vam nešto kažem, nešto se ne može napraviti iz 2 razloga. Prvi je da vam netko ne da napraviti, a vi znate. A drugi je da ne znate. Prema tome, ako netko ne zna, onda ni ne može napraviti. A ako zna, a želio bi napraviti, onda ste dužni reći, tko vam je sprječavao, da to niste mogli napraviti. Nemojte širiti i dalje zablude i reći ću laži. Teško izgovaram ovu riječ, o drugom mir0ovinskom stupu. Nemojte ljude dovoditi u zabludu, jer ovo su vrlo ozbiljna pitanja. Niti je drugi mirovinski stup rješenje, niti je to štednja. Ako je štednja, ponudite ga banci, kao kolateral za kredit. Pa ćete vidjeti što će vam tamo reći. Ali, ovo nije, kao što ste rekli, gospođo državna tajnice, danas nije tema to, ali o ovome ne može govoriti jer su umirovljenici, najugroženija skupina hrvatskog društva. Samo želim to upozoriti. Hvala.
Odgovoriti će poštovana državna tajnica, gospođa Majda Burić.
Zahvaljujem poštovani zastupniče Lovirnoviću. Evo, prije svega, željela bi samo ispraviti, onaj dio koji ste krivo mene interpretirati. Dakle, ja sam se s vama pozvala na jednog gospodina zastupnika, koji je rekao u raspravi da se ovim zakonom zatvara jedna tema, a tovara neka druga, odnosno, ova aktualna o kojoj se danas, više-manje rasprava i vodila. Dakle, samo sam htjela pojasniti da me se točno razumije i da sam govorila u skladu sa raspravom koju danas ujutro vodimo. I slažem se da pače, sigurno ćemo se svi složiti, da su umirovljenici, društvena skupina koja su nam svima, iznimno bitna i zbog toga upravo rješenja koja promišljamo i koja ćemo donijeti u drugom kvartalu 2018.g. moraju biti adekvatna, cjelovita i jako dobro promišljanja, u korist ne samo sadašnjih umirovljenika, nego i svih onih budućih. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Hvala lijepo. Ovaj zakon samo potvrđujem da je netko imao hrabrosti i snage riješiti jednu nepravdu. I to se mora priznati bez obzira što, tko netko govorio. Jer mnoge stranke koje danas sjede u Saboru su sudjelovale u tom procesu. Druga stvar, vrlo je interesantno, da kad govorimo o nekim temama, onda događaje treba kritizirati kad se … [[Govornik se ne razumije.]] i treba predlagati rješenja. Međutim, danas pričamo o nekim stvarima i naprosto … [[Govornik se ne razumije.]] i bolje neke stvari ne komentirati. Samo jednu stvar, u 2 mj. 2009. kad je ekonomska i financijska kriza rušila sve ekonomije svijeta, onda sam se ja udostojao, skupio malo hrabrosti, da tako kažem, pa reći da bi trebalo ukinuti 2 stup mirovinskog i tih 40 milijardi, potpomoći, javnoj financija RH nisam tada primijetio ni malo vjetra u leđa. Od nikoga, niti od akademske zajednice, niti od nikoga, a tada se to moglo napraviti i tada bi to pomoglo RH, jer govoriti danas da se može zaduživati ovako ili onako je smiješno ako vi izdajete obveznice na njujorškoj burzi pa da netko priča da i na svjetskom tržištu kapitala da ste mogli manevrirati sa kamatama, mislim da to naprosto pokazuje više onima koji to govore. To je ista priča da danas netko ministru financija kaže da se mogao zadužiti uz 1%. Jer ako je tada bilo 6% onda evo, financijsko tržište je to koje diktira tko kako može i u onom trenutku kad mi shvatimo da je nova roba kao i svaka druga i da on ima sviju cijenu, u tom trenutku će nam biti lakše ali najbolje je ekskatedralno pričati ovako sa strane, pa možda i u onim tečajevima za nadzorne odbore itd.
Hvala. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci a glasovat ćemo kad ste steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o umirovljeničkom fondu, drugo čitanje, P.Z. broj 191, predlagatelj akata je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o umirovljeničkom fondu, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 119 glasova za i 5 suzdržanih donesen Zakon o prestanku važenja Zakona o umirovljeničkom fondu.
Sada ćemo prijeći konačno na ono o čemu trebamo govoriti. Imamo pred sobom dva zakona, budući da se oni jako preklapaju ja predlažem da raspravu objedinimo. Dakle to su: Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodama, prvo čitanje, P.Z.E br. 242; Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva, hitni postupak prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 238. … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Smatram već kada ste uvrstili ovu točku dnevnoga reda i jednu i drugi i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodama sa ovim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva da idu znači s Konačnim prijedlogom Zakona da idu odvojeno. Jer smatram da je ovaj i jedan i drugi zakon, poglavito ovaj Zakon o hrvatskim, o vodama, je toliko značajan a da ima tu i različitosti dosta, da to baš nije toliko spojivo koliko izgleda na prvi pogled. Pa stoga evo u ime Kluba MOST-a, već kada niste prihvatili prijedlog da se odgodi ova vrlo bitna rasprava da se o zakonima raspravlja pojedinačno. Hvala lijepa.
Hvala. Kolega Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e protivimo se tome da se ova rasprava objedini iz razloga jer se u Zakonu o vodama radi o prvom čitanju a o Zakonu o financiranju o drugom čitanju. Znači poznata vam je procedura da se u drugom čitanju mogu davati amandmani a u prvom se ne mogu davati. Znači tehnički ta dva zakona ne mogu biti objedinjeni jer je drukčiji način postupanja u vezi obje rasprave. Tako da molim da se ove dvije rasprava zadrže kao odvojene točke kako ne bi dolazilo do, dakle zbrke oko podnošenja amandmana. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Moram odgovoriti, dakle ovaj argument koji ste vi sada iznijeli ne stoji naravno jer se može objediniti jer se mogu davati amandmani na ovaj prvi zakon a drugi zakon ide po hitnom postupku. Međutim, budući da ste izrazili želju da pojedinačno se oni rasprave, raspravit ćemo pojedinačno, ni u kom slučaju nećemo forsirati da se, ako bilo tko ima protiv da se oni objedinjeno raspravljaju. Onda ćemo prijeći na prvi od tih, ta dva zakona. Dakle, Naglašavam ponovo prvo čitanje, dakle nije ništa preko noći, ništa hitno, ništa ishitreno itd.. - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodama, prvo čitanje, P.Z.E br. 242; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike gospodin Mario Šiljeg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodama predviđeno je programom Vlade RH za preuzimanje i provedbu pravne stečevine EU za 2017. godinu ali i godišnjim planom normativnih aktivnosti za 2017. godinu. O postupku pripreme ovog nacrta prijedloga zakona sudjelovali su osim predstavnika stručnog nositelja i predstavnici relevantnih tijela, znači relevantnih ministarstava, Hrvatskih voda, udruga gradova, općina i zajednice županija, Hrvatske udruge poslodavaca, Hrvatske grupacije vodovoda i kanalizacija i Hrvatske gospodarske komore. Provedeno je savjetovanje sa zainteresiranom javnošću u trajanju od mjesec dana, organizirani su i brojni sektorski sastanci u cilju razrješenja zaprimljenih primjedbi. Navesti ću osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom. Provedeno je dodatno usklađivanje sa relevantnim direktivama EU iz područja voda a to su Okvirna direktiva o vodama, Direktiva o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda i Direktiva o procjeni i upravljanju rizicima od poplava a sve skupa sukladno preuzetim obvezama iz relevantnih EU pilota kako slijedi. Vezano uz predmet uređenja, zakon se sada odnosi na sve vode bez izuzetka i to na podzemne vode, površinske vode uključujući priobalne vode, teritorijalno more, mineralne i geotermalne vode sve u pogledu postizanja ciljeva zaštite voda. Dakle, korištenje priobalnih, mineralnih i geotermalnih voda ostaje u posebnim zakonima iz područja pomorstva, energetike i rudarstva a njihova zaštita se propisuje ovim zakonom. Uvedena je i definicija vodnih aktivnosti i to zahvaćanje, akumuliranje, skladištenje, pročišćavanje i distribucija površinskih ili podzemnih voda te prikupljanje, pročišćavanje ispuštanje otpadnih voda što je bio zahtjev EU pilota. Učinci definicije vidljivi su u Izmjenama zakona o financiranju vodnog gospodarstva. Ostale definicije su izmijenjene, dopunjene ili brisane dijelom zbog usklađenja sa zahtjevima EU pilota da dijelom zbog poboljšanja. Propisan je i postupak utvrđivanja prevladavajućeg javnog interesa za zahvate za koje se u postupku procjene utjecaja zahvata na okoliš utvrdi značajan negativan utjecaj na okoliš te je zbog toga zahvat ocjenjen neprihvatljivim. Prijedlog odluke o prevladavajućem interesu ili ne postojanju toga interesa Ministarstvo upućuje Vladi RH koja donosi konačnu odluku slično kao što je do sada bilo uređeno za zaštitu prirode kroz Zakon o zaštiti prirode. Nadalje, dodane su odredbe o prethodnim procjenama rizika od poplava, karata opasnosti i karata rizika od poplava te plana upravljanja rizicima od poplava što je također bio zahtjev EU pilota. Uređene su i nove odredbe o preispitivanju i usklađenju vodopravnih dozvola tj. njihovih izmjena ili ukidanja ali i drugih akata kao što su okolišna dozvola ili koncesijski uvjeti. Ovi akti usklađuju se sa planom upravljanja vodnim područjima te je time ispunjen zahtjev, još jedan zahtjev Europske komisije sa bilateralnog sastanka održanog u srpnju 2014. godine. Nadalje, uređuje se poseban pravni režim kod izgradnje vodnih građevina za proizvodnju električne energije koji se grade na vodnom dobru i javnom vodnom dobru ili proširenom javnom vodnom dobru. Regulira se otkup izvlaštenje zemljišnih čestica na kojima investitor planira graditi takve objekte, pravni status tog zemljišta te stjecanje prava građenja i prava upravljanja na javnom vodnom dobru. Prijelaznim odredbama ovog Zakona omogućuje se osnivanje prava građenja izgrađenih hidroenergetskih postrojenja u korist Hrvatske elektroprivrede koja ih je izgradila na javnom vodnom dobru te se uređuje i pravo upravljanja akumulacijama, dovodnim i odvodnim kanalima u korist nositelja prava građenja ali uz zadržavanje vlasništva RH nad tim građevinama. Također se uređuje način upisa u zemljišne knjige. I na koncu sukladno zaključku Vlade RH od 22. rujna 2017. godine kojima se središnja tijela državne uprave zadužuju da u roku od 6 mjeseci od dana donošenja navedenog zaključka usklade svoje posebne propise sa Zakonom o koncesijama, izvršeno je usklađenje poglavlja 9. koncesije sa Zakonom o koncesijama. Ovaj zakon ide u redovitu proceduru donošenja u dva čitanja. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Državni tajniče, i sami ste kazali da građevine u HEP-u i površine da se ovim zakonom obuhvaćaju, znači pritoci, jezera, područja, da će sada ovim zakonom u biti se pospješiti onaj plan a to je plan da se ipak HEP privatizira i da se privatne investicije kao što je reverzibilna hidrocentrala Vrdovo koja je u cijelosti na privatnom državnom zemljištu, omogućit će se u biti da se vode kao najveći potencijal i resurs umjesto da ga zaštitimo a ne kao šta je izvor Cetine dat za 5 000 kuna ili šta ćemo dozvoliti da netko upravlja našim strateškim potencijalima, to je voda, ovim zakonom vi u biti otvarate privatizaciju HEP-a i onu božićnu poslanicu premijera da će privatizirati HEP 25%, u biti ovo je samo zakon koji to potvrđuje. Ovim zakonom se trebaju zaštititi vode kao najveći potencijal a ne privatizirati i to isključivo preko građevina koje su u vlasništvu HEP-a, hidrocentrale koje će HEP dobiti mogućnost da očisti te poslove i da idemo na onu prodaju 25+1 u skladu kako je predvidio i gurao cijelo vrijeme HNS. Pa zašto ste prepisali ono što vam HNS nameće? Pa ovdje se strateški resurs, njih treba zaštititi zakonom, to je javno dobro. a ne dobro da netko privatizira i da omogućimo sad mužu ministrice Burić da on upravlja Hrvatskim vodama na 99 godina, da mu HEP omogući na njegov projekt koji treba biti projekt HEP-a reverzibilna hidrocentrala. Znači mi ugrožavamo s ovim zakonom vode, ovdje se nisu zaštitile vode kao strateški resurs i smatram da ovim zakonom pogodujete privatnim interesima na štetu javnoga dobra a to su vode i energetika. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je poštovanoga zastupnika Davora Vlaovića, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče sa suradnicima. U ime kluba HSS-a također smo nezadovoljni što je ova točka dnevnog reda danas uvrštena u dnevni red, najavljena je za sutra za raspravu, a stavljena je evo danas da je raspravimo po nekom hitnom postupku iako nema razloga za hitnost jer Zakon o vodama o našem najvažnijem resursu zaslužuje jednu široku raspravu. I dobro je da ide u redovnu proceduru, da imamo i prvo i drugo čitanje i da će se kroz ovaj zakon urediti kompletno upravljanje vodama i nadzemno i podzemno i s termalnima i da se to sve na jednom mjestu vodi briga o zaštiti od voda i što se evo prvi put kroz usklađenje sa europskim direktivama radi plan upravljanja rizicima i plan upravljanja zaštitom od poplava jer znamo u prošlim godinama koliko smo imali problema sa poplavama i da glavni hidrotehnički objekti koji služe za zaštitu od poplava nisu godinama kvalitetno servisirani, da je za to došlo i do pucanja nasipa i do ogromnih šteta. A isto tako želim upozoriti na one kritične točke koje su uočene u tim poplavama, da nisu sanirane i da se tek sad krenulo sa djelom sanacije postojećih nasipa pa mislim da o tome moramo ozbiljno razgovarati i te uočene kritične točke pod hitno sanirati kako ne bi ponovno došlo do poplave jer evo i danas je pripremno stanje obrane od poplave za područje dolje oko Slavonskog Broda. Tako da o tom moramo ozbiljno raspravljati a sigurno da smo zabrinuti i mi jer je najava u nekoliko medija da se ova izmjena zakona ide zbog privatizacije HEP-a gdje će se HEP-u vratiti vodne građevine a akumulacija i kanali će ostati državi. Na taj način se želi povećati vrijednost HEP-a što s jedne strane je dobro, međutim mi se iz HSS-a protivimo privatizaciji HEP-a pogotovo na ovaj način i stoga tražimo odgovor da li to stvarno želite učiniti. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovano zastupnika Ante Babića.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, dobro je da ste to u svome uvodnom izlaganju rekli zapravo u nastajanju novog zakona, ali me čudi zapravo činjenica, interesantna je koja dolazi iz klupa oporbenih zastupnika. Zaboravljajući da smo recimo u četverogodišnjem mandatu kada su oni bili na vlasti gotovo svaki zakon donosili u hitnom postupku, gotovo svaki. Dakle, ovdje treba pohvaliti činjenicu da dobijemo na vrijeme zakona prijedlog ovih zakona i sam raspored, činjenica je također i ovo što je državni tajnik rekao, da su i udruge općina i gradova, da su vodovodi i kanalizacije, da su sektorski sastanci bili, da je bila međuresorna suradnja samih ministarstava, da je sudjelovala i stručna i znanstvena javnosti da je zapravo ovaj zakon prošao i Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu i došao je i u prvo čitanje i u Hrvatski sabor a on sam po svojoj tematici zapravo štiti i podzemne vode, mineralne vode, geotermalne vode i zapravo se ovim zakonom uređuje njihova zaštita. U ovom prvom čitanju možemo razgovarati o tome, do drugoga čitanja čut će se sve primjedbe koje saborski zastupnici mogu i trebaju iznijeti u ovoj raspravi i ministarstvo će sukladno tome određene stvari prihvatiti ili ne, to je onda na njima, ali govoriti da mi silujemo određenu proceduru i da stavljamo jedan ovako važan zakon a svi su zakoni važni, u proceduru tako brzo po hitno postupku i vi ste potpredsjedniče, u samom uvodu rekli radi se o prvom čitanju ovoga zakona.
Hvala lijepa. Evo odgovorit će poštovani državni tajnik, Mario Šiljeg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici, prije svega zahvaljujem na iskazanom interesu da raspravljate da raspravljate o ovom nacrtu prijedloga izmjena i dopuna Zakona o vodama, pa evo htio bi se osvrnuti na konstataciju uvaženog zastupnika Mire Bulja da se ovim izmjenama i dopunama Zakona o vodama na neki način pogoduje procesu privatizacije HEP-a. Ispred Ministarstva zaštite okoliša i energetike mogu odgovorno tvrditi da nema govora o pogodovanju procesu privatizacije kako HEP-a, kako bilo kojeg drugog hidroenergetskog poduzeća odnosno tvrtke i da su interesi RH ovim izmjenama i dopunama nasuprot baš dodatno utvrđeni i zaštićeni. U prilog ovoj tezi ide i činjenica da je sami prijedlog zakona u cijelosti usuglašen i sa državnim odvjetništvom RH, čija je uloga zaštita hrvatskih nacionalnih interesa. Ono što je bitno istaknuti da se ovim prijedlogom zakonom konačno uređuju imovinsko pravni odnosi između države Hrvatske i hidro energetskih tvrtki kako onih postojećih tako i onih koji bi se u budućnosti mogle pojaviti na našem tržištu. Jedini benefit u ovom slučaju koji će HEP imati a da će konačno imati uređenu bilancu svoje imovine. Naime, dopustite mi samo 2 rečenice, da kažem, povijesni slijed donošenja i stanja prije donošenja, odnosno, prije predlaganja ovih izmjena i dopuna zakona, Zakona o vodama. Znači prvo se he 2009.g. HEP se uknjižio na cijelo vlasništvo. I na vlasništvo svih dijelova hidro energetskih objekata, kako onih koji su bili unutar vodnog dobra, javnog vodnog dobra, tako i onih koji su bili izvan toga. Nakon toga smo došli u situaciju da je država Hrvatska proknjižila, jednostavno proknjižila sve to vlasništvo i imali smo 2 situacija koje su nespojive jedna sa drugom. Moram istaknuti da ni jedno ni drugo rješenje, takvo koje smo imali nije dobro, a to proizlazi iz činjenice da je potrebno bilo razgraničiti, onaj pravo, pravo u konkretnom slučaju HEP-a izvan javno vodnog dobra, a države Hrvatske unutar javno vodnog dobra. Ta se situacija ovim izmjenama i dopunama rješava u cijelosti. Hvala.
Hvala. Sad ćemo otvoriti raspravu i kao što smo i najavili, prvi će u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, govoriti poštovani zastupnik Slaven Dobrović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolege i kolegice saborski zastupnici, poštovani predstavnici Ministarstva. Dakle, ja sam već u stanci koju sam tražio uoči pokretanja, tj. otvaranje rasprave o ovoj točci, iskazao neslaganje, odnosno, protest oko procedure. Kažete procedura nije silovana, nije ona je ispoštovana u cijelosti, svi sudionici prošli svoju fazu rasprave. Dakle, ja ne sumnjam, da je procedura na Vladi prošla mimo pravila i da su svi imali prilike sudjelovati u toj raspravi. Međutim, ne možemo ne pitati ipak je li u redu napraviti ovo što smo sada ovdje načinili, da ovako važan zakon koji je došao na dnevni red jutros, bio pred najavljen za sutra, za raspravu ipak dospije odmah danas. Hrvatska ima, već sam to spomenuo u stanci, Hrvatska je vrlo bogata vodom. Mislim da su ukupni vodni obnovljivi resursi RH, 23000 kubnih metara godišnje, po čovjeku. Dakle, i mi smo u samom vrhu europskom a i svjetskom po pitanju obnovljivog ovog resursa, prevažnog resursa, koji je osim što ponekad postaje roba u trgovini, ipak, pravo, dakle, to je opće dobro koje mora biti zajamčeno svima. Dakle, svim građanima RH. Hrvatska je prilično razvijena, mi smo, mislim lani ujesen, proslavili 140 godišnjicu organiziranog vodnog gospodarstva. I to su rijetke zemlje koje imaju priliku, koji imaju takvu povijest, dakle, tradiciju organiziranu upravljanja vodnih resursima. I baš stoga, je važno dopustiti sektoru, dakle, koji se bavi vodnim gospodarstvom, nisu to samo komunalne usluge, dakle tu je i akademska zajednica, tu su i sve važniji sustav kontrole, dakle, monitoring kvalitete na koje smo također obvezni. Sve se to skupa razvija u jednom priličnom dobrom ozračju u RH i onda doista ne vidim razloga zašto postupiti ovako. Jer samo se otvaraju nepotrebna pitanja. Jer ja naravno ne sumnjam u dobre namjere. I ja želim da se uredi pitanje vlasništva HEP-a na objektima koje je ustvari i sagradila i da se to dovede u red. Ne želim iz toga odmah sumnjati, da će sljedeći važan i lakši korak biti privatizacija HEP-a za koju smatram da ne treba provesti, da treba naći drugo rješenje. Evo, stoga, doista mislim da je šteta da je ta komunikacija ustvari ovim činom manjkava i da mi nismo imali prilike kvalitetnije doprinijeti ovoj raspravi. Naravno biti će prilike u 2 čitanju. Biti će prilike u drugom čitanju. Ja se iskreno nadam da se ipak shvaća da ovaj postupak jutros nije u redu. I da treba ga izbjegavati u Hrvatskom saboru, ne bismo li doprinijeli kvaliteti demokratske rasprave. Pogotovo što ova stvar je prilično stručnoga karaktera. Svima nam je sigurno u interesu da se ovaj sektor što bolje uredi. Naravno da postoje bojazni koji se tiču privatizacije i stjecanja važnih prava na čudan način, što smo imali prilike vidjeti i naučiti u ovoj povijesti od Hrvatskog osamostaljenja pa je narod oprezan i to je uredu i bolje da je takav, tim prije zato treba omogućiti kvalitetnu raspravu, omogućiti da se saborski zastupnici što bolje za to pripreme time i predlagatelj ima šansu kvalitetno raspraviti sve detalje, objasniti javnosti i mislim da je to način na koji Hrvatska može bolje ići naprijed. A ovako često ostajemo u sferi političkoga van struke, van samog merituma stvari o kojima se ovdje raspravlja. Evo ja bih time završio u nadi da ćemo ipak ovaj resor odnosno sam ovaj zakon kvalitetno doraditi i da će biti prilike to raspraviti na svim razinama. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prva je poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Dobrović očekivao sam od vas kao bivšeg ministra energetike da ćete nešto reći o meritumu, o tome zbog čega je ovaj zakon dobar ili loš, a vi ste čitavo vaše vrijeme koje je nije bilo dugačko usmjerili na to da li je procedura ovog zakona dobra ili nije dobra koliko vremena je ostavljeno saborskim zastupnicima. Na to se doista nema se potrebe odgovarati, ali zbog hrvatske javnosti sam dužan to reć. Dakle zakon je u redovnoj proceduri, danas raspravljamo u prvom čitanju, a za 20 dana, mjesec, dva ćemo raspravljati o konačnom prijedlogu zakona. Ovaj zakon je četiri mjeseca, pazite četiri mjeseca je u javnosti, on je prošao proceduru rasprave sa zainteresiranom javnošću koja je bila u kolovozu i rujnu, bio je na stranicama resornog ministarstva, došao je u Sabor prije četiri dana i kažem u prvom čitanju. Prema tome, bilo je itekako dovoljno vremena da se o tome može pripremiti svaki zastupnik ako je imao volje i pogotovo zastupnik koji je bio ministar kao što ste vi kojemu to ne bi trebalo predstavljati neki veliki problem. A u isto vrijeme evo čujemo od kolege Bulja iz Most-a opet istu priču oko TE na Perući. Ja sam to malo pogledao, to ste jedno vrijeme vi bili ministar. Dakle kada je Centar za praćenje poslovanja energetskog sektora predložio da TE Peruća ide i bude uvršten u strateške projekte, resorna su se ministarstva o tome očitovala. Ministarstva kojima je upravljao Most dakle vi, vaš kolega Ante Šprlje ste dali pozitivno mišljenje o toj termoelektrani uz ogradu jasno da se za nju napravi strateška procjena. Danas Most nije na tim pozicijama, protiv tog projekta je bio jedan ministar iz Most-a ministar poljoprivrede je bio protiv projekta i protiv projekta su bili HDZ-ovi ministri primjerice ministar financija Zdravo Marić je bio protiv Peruće. Prema tome kada već govorimo onda budimo bar do kraja korektni u tim nastupima kada napadamo jedni druge i budimo do kraja pošteni u tom izričaju. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Dobrovića.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Bačić, hvala lijepa na vašoj replici. Nadam se da ćete se ipak složiti oko toga da vode u Hrvatskoj, Zakon o vodama je prevažna stvar i da ne treba raditi ovakve skokove u proceduri. Što se tiče ovoga mišljenja to je bilo mišljenje o stanju spisa i sasvim sigurno mislim da nije korektno meni imputirati ondašnje slaganje sa projektom. Dakle ja sam za RH koja će suvereno upravljati svojim najvažnijim resursima, gdje će se donositi strategije, gdje će ta strategija biti sukladno vremenu i sukladno interesu društva. Dakle mi imamo puno primjera, nemojte da vam sada iznosim koji pokazuju da tako to nije bilo uvijek u ovoj hrvatskoj novijoj povijesti i da se to može bolje. Prema tome, ako želimo boljitak Hrvatskoj možemo tu biti saveznici ali moramo biti bez fige u džepu. Hvala lijepo.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepa. Kolega Dobroviću evo malo prije je napomenuo i kolega Bačić da ovaj zakon u biti u tri, četiri dana da ga je tribalo, a bio je predviđen u petak proučiti, pardon za četvrtak, danas je došao samo da vidite koliko je to materijala. Ja sam se potrudio vidjeti, međutim povijesno gledajući i izjavu ministra Vrdoljaka koji je rekao da vladi Zorana Milanovića sada HNS-a koalicijskog partnera HDZ-a da je izašla ideja od 25% prodaje dionice HEP-a … tada je utvrđeno znači ovo je bila prepreka, ovo je bila jedna od prepreka šta sada donosimo ovim zakonom. U biti ovu prepreku kada izglasamo ovu uklonili smo prepreku gdje HEP može ići na tržište i u biti da se ostvari božićna poslanica Andreja Plenkovića prošle godine o prodaji HEP-a 25%, a vjerojatno bi i ta privatizacija završila kao što je INA, kao što su telekomunikacije. Prema tome, kada govorimo o prodaji HEP-a, kada govorimo o ovome zakonu o vodama on je povezan, a to će potvrditi i tajnik Šiljeg, jednostavno on je svjestan da je neko bacio šapu na ovo, on je svjestan da je u programu bilo HNS-a da je to iznio Vrdoljak 2014., čak je vlada 2009. ili 2011. Jadranke Kosor to proglasila strateški bitnim za državu, a ovim se uređuje u biti sve da se izvrši ono što je Ivan Vrdoljak kazao 2014., a Andrej Plenković evo sada je godinu dana kada je rekao da ide u prodaju HEP-a 25%. U biti s ovim se uklanja jedina prepreka, to tajnik Šiljeg vrlo dobro zna, da su čisti odnosi za prodaju putem … dionica HEP-a. Prema tome, ovo je vrlo opasan zakon gdje se pogoduje moguće prodajom strateških potencijala, a to je elektroprivreda. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Dobrovića.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Bulj, pa ovim se zakonom očito u red stavlja imovinska kartica HEP-a. dakle znamo da postoji ideja da se upravo prodajom HEP-a namiri najavljena kupnja MOL-ovih dionica iz INA-e. Osobno ne želim vjerovati da je tome tako, ali de facto je imovinska kartica dotjerana, pojačana sa nizom imovine koja će biti u dugotrajnoj koncesiji svakako je dio nekakve imovine koja doprinosi ukupnoj vrijednosti onoga što se prodaje. Bojim se da je možda i razlog ovoj hitnosti možda i te prirode iako se uređivanje zakona sukladno eu pilotima koji su došli stavlja u prvi plan razloga. No vidjet ćemo kako će stvari ići. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo. Kolega Dobrović, evo ja nisam uspio iz vašeg izlaganja uopće shvatiti što te vi htjeli reći i da mi se stvara dojam da ste vi ustvari za ovaj zakon, da je sve uredu. Vi niste u 110. članaka koji se predlažu kroz izmjene i dopune našli ništa što vam ne paše jer bi to vjerojatno izgovorili, a vi niste ništa izgovorili osim što ste tumačili proceduru i protiv ste ili valjda toga što ide u dva čitanja, ako sam ja to dobro razumio. Jer inače u ime kluba kada se govori, govori se o meritumu stvari o tome što ovaj zakon donosi u odnosu na ono što imamo. Ne vjerujem da vam valjda smeta evo ova recimo jedna stvar da će neko privatno želi investirati u energetska postrojenja, ako želi izvlastiti privatno zemljište itd. to učiniti u korist RH koja će se upisati na to. Jel to smeta Most-u? To morate reći ako to smeta pa ćemo popraviti ili nećemo popraviti, ali ne slušate što vam se govori. Evo pokušavamo riješiti pitanje problema u HEP-u da konačno uknjiže sve što imaju od svog vlasništva na vodnom dobru da se to riješi i kroz bilance i kroz sve ostale oblike, uknjižbe da to funkcionira da znamo koliko nešto vrijedi. Ali inače se ovdje na svaki zakon nastupa na ovaj zakon. Idemo tematski pričati o nečemu, uvedimo sve ostalo što nema veze sa zakonom u tu priču i onda stvarajmo dojam neko nekome pogoduje. Ajmo govoriti o člancima, vrlo jasno govore o svemu, o svakom pojmu koji je ovdje naveden na stotine pojmova, pa recimo ne valja to ajmo napisati nešto drugo. Ne, sada smo se uhvatili HEP-a i ovaj zakon ide u korist HEP-a i vi kažete da to ne valja. Pa recite evo ovaj zakon ne ide u korist u HEP-a, evo izgovorite, ali nemojmo miješati nekakve priče politikantstvo itd. u jedan stručan zakon o kojem sami trebate … Evo samo toliko.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Dobrovića.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Borić. Molim vas ne budite licemjerni jer vi znate dobro u kojem je smjeru i kojim je razlogom išlo moje izlaganje u ime Most-a, a mi ćemo svakako dati doprinos u daljnjoj proceduri ne bili smo popravili ovaj zakon. Uređenje imovinske kartice HEP-a je dobro i to je trebalo napraviti davno prije, međutim ja sam samo skrenuo pažnju na to da pojedine kritički nastrojene skupine u javnosti koje dobro da postoje, to je kvaliteta demokratskog društva, doista opravdano mogu pitati nije li ustvari uređenje ovog pitanja glavni motiv ne bi li se pošto po to išlo u privatizacijski put rješenja brojnih problema funkcioniranja države. O tome se radi. Što se tiče merituma i kvalitete i doprinose po pojedinim točkama za to će bez brige biti vremena. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj Živog zida i SNAGA-e nema kolege Branimira Bunjca gubi pravo na raspravu. Sljedeći je Klub zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Davor Lončar. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom o izmjenama i dopunama Zakon o vodama, ovim zakonom provedeno je dodatno usklađenje sa relevantnim direktivama EU iz područja voda, okvirom i direktivom o vodama, direktivom o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda i direktivom procjene i upravljanja rizicima od poplava sukladno preuzetim obvezama EU. Polazeći od navedene ocjene stanja odnosno potrebe za dodatnim usklađenjem sa direktivama iz navedenih eu pilota ovim zakonom utvrđuju se sljedeća pitanja. proširuje se odredba o važenju ovog zakona u odnosu na predmet tako da se ovaj zakon odnosi na sve vode bez izuzetka i to na podzemne vode, površinske vode uključujući i priobalne vode, teritorijalno mora, mineralne i geotermalne vode u pogledu postavljanih ciljeva zaštite voda. Zakon iz područja pomorstva, rudarstva, energetike i nadalje će regulirati korištenje priobalnih mineralnih i geotermalnih voda za određene namjene, a horizontalno usklađenje provest će se na način da će … biti posebni zakoni upućeni na primjenu ovog zakona u pogledu zahtjeva da se pri korištenju voda prema tim zakonima ispune ciljevi zaštite voda. Na taj način će se u potpunosti ispuniti zahtjevi Europske komisije odnosno osigurati da se razina zaštite odnosi na sva vodna tijela. Uz postojeći izraz vodnih usluga uvodi se novi izraz vodne aktivnosti koji uz vodne usluge, djelatnost javne vodoopskrbe i javne odvodnje uključuje sljedeće aktivnosti, zahvaćanja, akumuliranje, skladištenje, pročišćavanje i distribuciju površinskih i podzemnih voda, prikupljanje i pročišćavanje otpadnih voda koje se zatim ispuštaju u vode. Učinci su vidljivi u izmjenama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva dok su ostale izmjene i dopune ili brisane dijelom zovu usklađenja sa zahtjevom EU i dijelom zbog poboljšanja ovog zakona. Nadalje, ovim zakonom se omogućuje osnivanje prava građenja, odnosno prava upravljanja određenim dijelovima hidro energetskih objekata za proizvodnju električne energije izgrađenih na javnom vodnom dobru u korist Hrvatske elektroprivrede. Zadržat će se vlasništvo RH nad izgrađenim akumulacijama, vodnim i odvodnim kanalima i tunelima radi osiguranja kontinuiteta vodnog toka, a Hrvatska elektroprivreda će i dalje steći pravo građenja nad ostalim dijelovima postojećih hidroenergetskih objekata izgrađenih na javnom vodnom dobru u 99 godina bez naknade. Dok na akumulacijama dovodnim i odvodnim kanalima i zemljištu po njima stječe zakonsko pravo upravljanja. Propisan je postupak utvrđivanja javnog interesa za zahvate za koje su u postupku procjene utjecaja zahvata na okoliš radi utvrđivanja značaja utjecaja na okoliš, te je zbog toga zahvat ocijenjen neprihvatljivim. Prijedlog odluke o prevladavajućem interesu i ne postojanja tog interesa ministarstvo upućuje Vladi RH koja donosi konačnu odluku. Dodane su odredbe o prethodnim procjenama rizika od poplava, karata opasnosti, karata rizika od poplava, te plana upravljanja rizicima od poplava što je također bio zahtjev Europske unije pilota. Uređene su nove odredbe o preispitivanju i usklađenju vodopravnih dozvola, iznenadno ukidanje drugih akata, okolišna dozvola koncesijskih uvjeta i slično s planom upravljanja vodnim područjima, te je time ispunjen zahtjev Europske komisije. Na taj način Hrvatska elektroprivreda d.d. nastavit će nesmetano upravljati hidroenergetskim objektima, a vodno i dobar dio hrvatskih vodnih građevina koje su nužne za osiguranje … [[Govornik se ne razumije.]] ostaju u vlasništvu Republike Hrvatske. Na odgovarajući način uređeno je i građenje novih hidroenergetskih objekata za proizvodnju električne energije neovisno o tome je li investitor privatni ili u njemu RH ima potpuni ili većinski udio. Investitor vodnih građevina za proizvodnju električne energije koje se grade na javnom vodnom dobru može ih raditi na temelju prava građenja na 99 godina bez naknade ako je zemljište otkupio vlastitim sredstvima u korist RH odnosno uz plaćanje naknade, ako se pravo građenja osniva na zemljištu u vlasništvu RH. Iznimno od tog akumulacije vodne i odvodne kanale i tunele investitor gradi izravno u korist vlasništva RH jer se akumulacijske građene fizički pa su fizičke. Prema tome i pravno neodvojivost zemljišta pod akumulacijom. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj zakon. Hvala.
Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Hrvoja Zekanovića.
Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, uvaženi kolega. Rekli ste sve točno, ali evo ja bih ipak jedan ovdje mali aspekt koji vidim ste spomenuli naglasio. Kad govorimo o vodnom dobru uvijek se zanemaruje i zaštićena priroda, odnosno zaštićene prirodne vrijednosti. Tu ima jedan jako veliki problem koji je održavanje vodotoka koji su ujedno i zaštićeni. Uvijek je neko nesuglasje između Zakona o zaštiti prirode i ovog zakona o kojem govorimo i bilo bi jako dobro da se ti resori pošto su u istom ministarstvu malo usklade, da ne dolazi do tog prijepora. A koliko je važan ovaj zakon evo vi ćete kolega najbolje znati reći nedavna događanja u Zadarskoj županiji, u vašoj općini Poličnik poplave koje su se desile. Tako da je iznimno važno ta jedna preventivna obrana od poplava, jer vidjeli smo da su štete milijunske ako su vodotoci neodržavani. Eto toliko, hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Lončara.
Poštovani kolega Zekanoviću, u biti ste već zapravo u svom govoru sve i kazali. Ovaj zakon upravo regulira sve ove probleme koji se tiču jedinica lokalnih uprava kada je u pitanju i poplave i sve ostale, održavanje javnih vodotoka itd. A ovo što se tiče Ministarstva zaštite okoliša i Hrvatskih voda ja sam uvjeren da će se regulirati na način da će se naći zajednički cilj, da će se postići održavanje tih voda u korist RH. Evo hvala.
Hvala lijepa. Sad prelazimo na pojedinačnu raspravu, javio se poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući, uvaženi tajniče sa pomoćnicima. Naravno da Zakon o vodama triba izazvati puno veću pozornost, veću pripremu i složit ću se sa svojim kolegom koji je govorio u ime kluba da o ovome zakonu triba razgovarati ovaj Visoki dom u kojem odlučuju i saborski zastupnici sa više informacija, aspekata. Ovdje možemo gledati znači sa ove strane sa koje ću ja sad kazati. Ja ću o ovome zakonu govoriti kritički kao zadnju prepreku koja u biti omogućuje privatizaciju HEP-a. To je činjenica, jer sa ovim se građevine, hidrocentrale postaju vlasnici, znači omogućuje se da bude vlasnik HEP, a znamo da je HEP unutar sebe kao strateška firma uvijek zazivao brojne probleme po pitanju onih koji su vodili HEP. I HEP je u biti onaj koji je trebao biti strateška tvrtka koja će upravljati sa energetikom koja će biti u biti onaj koji će se širiti i biti regionalni igrač, a ne na primjer kao što je slučaj vjetroelektrana ili Zakon o subvencijama koje je donio ministar Vrdoljak gdje je u biti HEP oštećen. To je svima jasno da mi milijardu i pol kuna dajemo drugim stranim investitorima, stranim ulagačima a to je mogao HEP napraviti jer imamo te potencijale. I vjerujem da HEP treba biti regionalni igrač a nikako se prodavati. Zbog čega je ovo zadnja prepreka? Pa ovo je zadnja prepreka jer je najavio ministar Vrdoljak kao što sam rekao u replici, da još 2014. treba prodati 25% dionica HEP-a, da se iđe u privatizaciju na … [[Govornik se ne razumije.]] Međutim, putem … [[Govornik se ne razumije.]] Međutim, pokazalo se kao prepreka baš ovaj dio vlasništva. Sad kad ste uredili vlasništvo u biti da li je to ispoštovan san koalicijskog vašeg partnera i da li moramo mi znati saborski zastupnik tko je bacio šapu na HEP, jer je to isto ponovio prije godinu dana. Evo sad će i premijer Plenković, da će ići se u prodaju HEP-a. Sa ovim znači kolege zastupnici mi više nemamo nikakvu prepreku da se onaj naum iz 2014. ministra Vrdoljaka o prodaji HEP-a iz 2014. ministra Vrdoljaka o prodaji HEP-a jer je u biti 2011. godine Vlada još Jadranke Kosor, tada je se zakompliciralo ti odnosi gdje je bila proglašena strateškim, i u državnom vlasništvu su bile sve te građevine kao što su hidrocentrale. To je 2011. za vrijeme Jadranke Kosor. Međutim, ovim zakonom omogućujemo da se ostvari san Ivana Vrdoljaka, sada čovjeka koji je, ima stranku i na vlasti i opet a to je bilo za vrijeme Milanovićeve Vlade i poruke znači koju je poslala Martina Dalić i premijer Plenković. Pa ja bih evo pitao još jednom, da li je ovo zadnja, može li se ići u privatizaciju HEP-a i najavu 25% dionica s ovim zakonom da su uklonjene gospodine Šiljeg sve prepreke, osobno me zanima da kažete meni kao zastupniku, volio bih da kritički razgovaramo o onome i to mi je ključno pitanje. Da li je ovo zadnja prepreka gdje se može čisti odnosi i gdje se može ići u privatizaciju i ostvarenje sna Ivana Vrdoljaka od 25% prodaje strateške tvrtke HEP-a i prodaje znači ne samo HEP-a nego i svih znači resursa u kojima je ona u vlasništvu. Evo ja bih još jedno, znači ovo je jedan zakon po meni gdje sam ga ja kritički gledao, isključivo zbog najave prodaje HEP-a. I evo ja bih vas, evo upitao i nadam se da ćete odgovoriti i na ovaj moj upit, da li je sada sve čisto, ima li prepreka da se ide u prodaju 25% HEP-a. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Tomislava Sokola.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Kolega Bulj, a vi ste govorili dosta o privatizaciji i nekim izjavama, pa samo bih vam pojasnio neke stvari. Znači kada govorimo i treba biti precizan, znači kada govorimo o 25%, bitno je je li 25% ili 25%-1. Zašto? Zato što po Zakonu o trgovačkim društvima tri četvrtine, s tri četvrtine kapitala, znači sa 75% se mogu donositi sve bitne strateške odluke. Znači ako netko kupi udjel od 25%-1 taj netko ne može utjecati na strateške odluke. A to je bitno jer kada vi govorite o privatizaciji zapravo implicirate da će netko preuzeti kompletno upravljanje HEP-om. A mislim da se to iz tih izjava koje vi spominjete ni na koji način ne može izvesti i to je bitno za naglasiti a time naravno ne prejudiciram budući da se još rade analize kako će na kraju to doista izgledati. Ali kažem, bitno je biti precizan. Znači privatizacija znači prodaju nekom privatnom investitoru, partneru određenog udjela u firmi ali to ne znači nužno preuzimanje upravljačkog udjela. A kada se spominje izjava premijera on je izričito naglasio 25%-1 dionica. I taj dio je bitno za naglasiti da hrvatska javnost zna. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi kolega, jasno mi je da 25% … [[Govornik se ne razumije.]] nije dovoljno da imamo upravljačke mehanizme, međutim puno je tako tvrtki se strateških vrlo bitnih kao telekomunikacije INA, svi su oni, telekomunikacije su bile naglašavane. Telekomunikacije je počeo privatizirati HDZ a završio je SDP ili INA, samo obrnuto, od bijelih noći SDP pa je završilo kasnije sa Sanaderom preuzeo je MOL. Prema tome, mi ovdje govorimo o oprezu, mi smo ovdje osobno protiv prodaje HEP-a kao strateški vrlo bitne tvrtke koja se može širiti i na druge države i mi možemo biti regionalni igrač sa našim potencijalima i razvojnim mehanizmima. Međutim, ja općenito sam pitao ovo pitanje, išao sam kritički, ciljano kritički jer je činjenica da je ministar Vrdoljak iz 2014. najavio prodaju HEP-a 25% a to je ponovio premijer Plenković sada prije godinu dana. I ovo je zadnja prepreka, ja samo to pitam, je li ovo jedna od zadnjih prepreka da se može ići u prodaju, ja sam pitao … [[Govornik se ne razumije.]] koji je došao ovdje iz struke da li je ovo zadnja prepreka koja je uklonjena da se može izvršiti san i da se napokon tome tko je bacio šapu na ovo i proda ovaj HEP, protiv interesa građana, to je moj stav. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepa. Kolega Bulj, slušajući vas, znači ni vi ništa niste rekli praktički o ovom zakonu osim što ste došli sa namjerom da govorite o privatizaciji HEP-a a to je opet bila tema stanke koja je bila prije, neposredno prije ovog Zakona o vodama. Znači po vama u MOST-u urediti bilance jednog javnog poduzeća nije potrebno, bolje znači da nemamo uredne knjige, da nemamo uredne zemljišne knjige, da nemamo uredno vlasništvo i onda se ništa neće desiti. Je li to stav MOST-a, sada se vi dignite pa recite? Znači mi u MOST-u inzistiramo da se ništa ne uredi, da HEP ne upiše vlasništvo tamo gdje je vlasnik na svojim energetskim postrojenjima, ne podržavamo ne znam pravo građenja, ne podržavamo razvitak energetskog sektora jer to omogućava ovaj zakon. Znači samo tu dvojbu riješite vi nama sada ovdje znači da se zalažete u MOST-u da se ništa u bilancama ne riješi i da sve ostane neuredno kako bi to bilo po vama prepreka da se nešto pozitivno ili negativno dogodi sa tim HEP-om koji uopće nije tema ovog zakona, uopće osim što kaže u dijelu znači da omogućava rješavanje pitanja vlasništva nad svojim objektima. Evo, sada vi recite svoje.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepa kolega Boriću na upitu, jasan mi je ovaj zakon, jasno mi je šta drže u državnom vlasništvu, jasna mi je koncesija na 99 godina ali jasna mi je i izjava premijera Plenkovića gdje se MOST prodaje 25%. Ja sam pitao tajnika kao saborski zastupnik što je moje pravo, nećete mi vi određivati koje je moje pravo pitati ili Poslovnikom odrediti sutra da ovo čak ne smije ni pitati premijera ili tajnika. Ja sam pitao da li je ovo zadnja prepreka da se ostvari najava premijera Plenkovića, kada se očisti bilanca, kada se to lijepo smisli sve i uknjiži da se proda HEP. Nije to vama ni ćaćino niti je moga ćaće, ovo je narodno i ja kao narodni zastupnik imam pravo pitati. I nemojte misliti da neću pitati i da neću govoriti. Ma sve poslovnike promijenite. Pa ovo je san, evo mislim da ste vi podlegli snu od gospodina Vrdoljaka koji je 2014. najavio prodaju HEP-a 20%, 25%, isto je ponovila Martina Dalić i premjer sada godinu dana, poslanicom božićnu, da će prodati 25% dionica HEP-a. To možete lako provjeriti, nismo toliko zaboravni. I to je moje pitanje. Točno znam koja je intencija ovoga zakona i o čemu se radi. Ovo je preozbiljan Zakon Hrvatske vodi, gdje bi trebalo zaštiti put da se ostvari san HNS-a vašeg koalicijskog partnera i najave ministrice Dalić i premjera Plenkovića, da se proda 25% HEP-a i ja pitam još jednom tajnika, kojemu je pravo, da pitam kao zastupnik, jeste li sve očistili da je onaj tko je bacio šapu na HEP, da ga može se, ovo što je izjavio premjer Plenković, prije godinu dana, da se proda HEP i ono što je 2014. pokušao a imao je prepreku, a to je ova prepreka, ova izmjena gospodine Vrdoljak. Ja vas samo to pitam. I ja bi da sam jasan. Gospodin Horvat je ovo sad potvrdio da sam jasan i da razumije. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Horvata. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa, ja se slažem s ovom rečenicom, maloprije izrečeno, da mi nekako skačemo iz kolosijeka u kolosijek i mislim da u jednom trenutku ova rasprava polako ide u slijepu ulicu, jer predmet ove rasprave, nije osiguranje uvjeta, da bi se ušlo u bilo kakvu … [[Govornik se ne razumije.]] HEP-a već se ovdje uređuje jedan drugi i drugačiji gospodarski sektor. No, ono što sam imao prilike reći danas kod stanke, ponoviti ću još jednom. Dakle, u ovom trenutku, nemoguće je, a vjerujte mi da postoje objektivni razlozi zbog kojega velim da je nemoguće. Staviti u otvorenu javnu ponudu ili 25% plus 1 ili 25% ili 25% minus jednu dionicu. Dakle, HEP je u ovom trenutku u situaciji i u stanju u kojem nije spreman za javnu ponudu. Bez kvalitetnog restrukturiranja, HEP Grupe, dakle, prvo i osnovno poimati moramo i znati moramo što je HEP Grupa. HEP Grupa je tržište i HEP Grupa je infrastruktura. Dakle, nitko, nitko ovdje na prostoru RH, poučeni činjenicama i iskustvima zemalja u tranziciji neće otvarati bilo kakvu mogućnost, da se na tržište stavlja infrastruktura. Dakle, u ovom trenutku kada je računovodstveno i vlasnički preklopljeno ono što je tržišno i ono što je infrastruktura dakle, regulirano, razgovarati o privatizaciji HEP-a je potpuno deplasirano. Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Kolega Horvat, zaista ja sam jednom rekao da ste trebali vi biti ministar gospodarstva, a ne gospođa Martina Dalić i to se da ponoviti, jer bar odgovarate na ove upite koje ja dam. Vi ste nešto rekli. Premda na moj upit ne. Mene zanima, jel sada sve čisto, bez restauriranja, bez, ja ne znam, ja neću ulaziti u odnose unutar HEP-a. Dal je sve čisto i dal je ovo bila prepreka najavljivano Vrdoljaka, vi ste ga pratili, jer sigurno da ste i tada bili u politici, bavili ste se gospodarstvom, da je 2014. njegova izjava, kada je izašao s idejom o prodaji 25% HEP-a putem IPO. I ovo je bila prepreka, ovo sad što mi ovaj dio, gdje će … [[Govornik se ne razumije.]] riješeni vlasnički ti odnosi, koji su na državi, znači 99 godina će biti voda, potoci, pritoci, akumulacije, OK, to razumijem, međutim, hidrocentrale, znači sve je čisto za prodaju. O restrukturiranju tvrtke, oko ovog ja neću ulaziti, nisam tu stručan. Mene samo zanima da odgovori tajnik, već kad nije ministar ovdje, da li je ono što je ministar Vrdoljak sanjao, Plenković ponovio u božićnoj poslanici zajedno sa ministricom gospodarstva gospođom Dalić, da će se prodati 25% HEP-a da bi se kupila INA. Mene zanima, da li je sad ovo čista situacija? Jel ovo bila prepreka 2014? Ovo je bila prepreka 2014. i ja vjerujem čista, puno čišća, ajde čisti se. Znači ovo je vrlo bitan zakon, zapravo, ja osobno se protivim privatizaciji HEP-a kako onda mi Most dok smo bili u koaliciji tako i sada. Ja ovo govorim sa ove druge strane. Apsolutno razumijem intenciju zakona, jer sam ga pročitao, razumijem, žao mi je što nije sutra još bolje proučio, ali mi je žalosno, ako je ovo netko bacio šapu i da se ispuni san od Vrdoljaka, kojega je Plenković ponovio prije godinu dana. Ako ovo samo zbog toga, onda smo u ogromnom problemu. Hvala lijepo.
Hvala. Time zaključujem raspravu o ovoj točci, a glasovati ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o vodama, prvo čitanje, P.Z. broj 242, predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Zakona o vodama i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 glasova za, 31 suzdržan, 17 glasova protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sljedeći zakon o kojem ćemo raspravljati je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 238 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172., 204. i 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda, prihvaćen je prijedlog predlagatelja, da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi zastupnik Mario Šilj, izvolite, kolega Bulj. Sada možemo nastaviti raspravu o zakonu pa će predstavnik predlagatelja, poštovani državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike gospodin Mario Šiljeg reći nešto o ovome zakonu u ime predlagatelja, izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici [[Upadica Reiner: Kolega Bulj, vi ste postavili pitanje, ja mislim da ćete sad dobiti odgovor.]] Postavili ste pitanje, evo sa zadovoljstvom ću odgovoriti kratko i jasno, kao što sam i rekao i u prvom djelu, znači odgovor je ne, ove izmjene i dopune Zakona o vodama nisu zadnja prepreka za privatizaciju HEP-a. Ovaj zakon koji definira bolju i sveobuhvatniju zaštitu voda a da bi se obuhvatila odnosno osigurala bolja i sveobuhvatnija zaštita voda, država treba urediti što je njezino i na to ima pravo. Na drugi dio vašeg pitanja da li je ovaj prijedlog zakona san ili snovi bivšeg ministra Ivana Vrdoljaka, nažalost ne mogu ponuditi odgovor jer nismo toliko bliski da bi znao šta je bivši ministar sanjao. Hvala lijepo. Sada bi rekao par uvodnih riječi o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva koji je također donesen na način odnosno priređen na način da su osim predstavnika stručnog nositelja i relevantnih tijela ministarstava Hrvatskih voda, udruga gradova, općina i zajednica županija te HUP-a i grupacija vodovoda i kanalizacija i HGK-a, znači svi skupa su aktivno sudjelovali u donošenju ovoga prijedloga. Također, zakonom je propisana provedena rasprava i savjetovanje sa zainteresiranom javnošću. Isto tako treba naglasiti da se predlaže da ovaj zakon je potrebno donijeti po hitnom postupku u skladu sa člancima 204. i 206. Poslovnika Hrvatskog sabora iz osobito opravdanih razloga i radi usklađivanja zakona s dokumentima EU-a. Izmjene i dopune odnose se na slijedeće. Pod jedan, preuzimanje obaveza iz eu-pilota koji se odnosi na osiguranja primjene članka 9. okvirne direktive o vodama. Naime, predloženim novim odredbama o ekonomskoj vrijednosti vode i primjeni načela povrata troškova od vodnih aktivnosti, osigurat će se odgovarajući doprinos svih korisnika podijeljenih najmanje na industriju, domaćinstva i poljoprivredu. Omogućava se povrat troškova od vodnih aktivnosti na temelju ekonomske analize koja je osnova za određivanje udjela povrata troškova od vodnih aktivnosti uključujući okolišne troškove i troškove resursa. Sve skupa u skladu sa načelom … [[Govornik se ne razumije.]] Nadalje, poboljšava se obračun i naplata naknade za uređenje voda na način da se povećava naknada jedinici lokalne samouprave za poslove naplate naknade za uređenje voda sa sadašnjih 5% na 10% uplaćene naknade za uređenje voda. Na taj način jedinice lokalne samouprave koje uz komunalnu naknadu obračunavaju i naknadu za uređenje voda, Hrvatske vode uplatiti će 10% iznosa od uplaćene naknade s osnova naknade za uređenje voda koje su jedinice lokalne samouprave doznačile na račun hrvatskih voda umjesto dosadašnjih 5%. Naknada u visini 10% mora se utrošiti namjenski za gradnju i održavanje građevina oborinske odvodnje u vlasništvu jedinica lokalne samouprave dok je naknada po svakom rješenju administrativni trošak jedinice lokalne samouprave. Isto tako stvaraju se pretpostavke za smanjenje gubitaka vode u javnoj vodoopskrbnoj mreži. Naime, važećim zakonom uspostavljen je privremeni obračun naknada za korištenje voda do 1. siječnja 2018. godine kada bi na snagu trebao stupiti obračun naknade za korištenje voda na zahvaćenu količinu vode što bi u ovom trenutku kada imamo gubitke od 49% izazvalo poprilično povećanje cijene isporuke vode za naše građane. Zato se predlaže sljedeće, ponovna uspostava privremenog obračuna naknade za korištenje voda do primjene uredbe o visini naknade za korištenje voda koja se odnosi na korekcije koeficijente za naknadu za korištenje voda zbog prihvatljivih gubitaka vode, a također predlaže i uspostava sustava telemetrijskog praćenja mjerenja zahvaćenih količina voda na svim vodo zahvatima javne vodoopskrbe i osiguravanje sredstava za sanaciju gubitaka kroz plan upravljanja vodama, a s ciljem smanjivanja ukupnih gubitaka u javnoj vodoopskrbi. Ovim prijedlogom ne mijenja se dosadašnji obračun te se ne zadire u povećanje cijene vodnih usluga za krajnje korisnike i stvaraju se uvjeti za početak primjene obračuna i naplate naknade za korištenje voda na zahvaćene količine voda s ciljem smanjenja ukupnih gubitaka u sustavima javne vodoopskrbe. I na koncu, zakon donosi rasterećenje gospodarstvu od neporeznih davanja kao što su naknada za korištenje voda i naknada za zaštitu voda. Naime, propisana je osnova za uvođenje korekcijskih koeficijenata naknade za zaštitu voda prema stupnju pročišćavanja otpadnih voda i za one gospodarske subjekte koji ispuštaju otpadne vode, a izgradili su vlastite uređaje za pročišćavanje i postižu zahtijevani stupanj pročišćavanja. Također propisana je osnova za uvođenje korekcijskih koeficijenata naknade za korištenje voda radi poticanja određenih djelatnosti što će također dovesti do dodatnog rasterećenja gospodarstva od neporeznih davanja. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo dvije replike, prva gospodin Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi državni tajniče. Niste nas impresionirali vašim izlaganjem. Naime, potpuno je jasno da vi imate namjeru s ova dva zakona koja su danas u raspravi nastaviti privatizaciju Hrvatskih voda koja će se potom hrvatskim građanima prodavati kao suho zlato. Ja bih htio podsjetiti da već u Hrvatskoj postoji 30 koncesija od kojih je najpoznatija ona gospodinu Todoriću koji plaćaju vodu po dvije lipe vodu, a prodaju ih po šest, sedam kuna litru. Isto tako jasno je da se ta tendencija nastavlja i s ovim izmjenama zakona. Vi tvrdite da se kao sada ide na ruku gospodarstvu i građanima, a objasnite mi kako je moguće na računima za vodu voda predstavlja samo 40% ukupne cijene i također kako je moguće da Hrvatska kao zemlja koja ima najveće resurse Europe možda u Europi, neki kažu da smo treći, drugi kažu da smo peti u svakom slučaju imamo jako puno vode, ima skuplju vodu nego sve zemlje u regiji pa čak i recimo pustinjske zemlje na Bliskom Istoku koje izrazito oskudijevaju vodom, imaju niže cijene vode nego Hrvati. Pa dakle što ćete učiniti da stvarno snizite te cijene vode da građani mogu ostvarivati i svoje javno pravo, ali i svoje ljudsko pravo jer kao što znamo bez vode nema ne samo ljudskog postojanja nego nema života u opće. Dakle konkretno me zanima, hoće li s ovim vašim najavljenim izmjenama zakona doći do pojeftinjenja vode za kućanstva i koliko. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Bulj, izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvaženi tajniče ja tvrdim da niste rekli istinu jel da bi se privatizirala 25% dionica treba se riješiti do 25 najavljenih posto dionica od Andreja Plenkovića, a prije Vrdoljaka, treba se riješiti pitanje vlasništva nad HEP-ovim hidrocentralama koje se zakompliciralo nakon što je 2011. HDZ-ova vlada koju je vodila Jadranka Kosor u Zakonu o vodama odlučila zemljište i s njima povezane vodne građevine proglasiti vlasništvom države. Tada je stav Vlade bio da je HEP strateška tvrtka i da nema njegove i privatizacije, pa u istom vlasništvu ostaje i HEP i hidrocentrale i koje dolaze 50% HEP-ove proizvodnje električne energije. HEP je znači ovo je od Ustavnog suda tražio ali i ovo je isto ponovio Vrdoljak. Znači nije istina da ovo nije čišćenje puta k privatizaciji, da li je zadnja trebala restrukturirati ili ne, ja ne znam i podijeliti sve organizirati šta ne privatizirati o tome neću govoriti, ali je činjenica da je ovo ono što je kazao Andrej Plenković Zakon o hrvatskim vodama 25% dionica da je ovo bila jedna od ključnih prepreka za privatizaciju. I to je istina, sve ostalo je u najmanju ruku laž, ali sa veliko LAŽ. neko je bacio šapu na HEP, interesni lobiji su bacili šapu i u ovome trenutku ovaj zakon o hrvatskim vodama koje ste vi maloprije meni govorili je jednostavno pogodovanje i priprema prodaje. A što se tiče o Hrvatskim vodama o zaštiti voda i ovo što je kolega Bunjac govorio o tome se najmanje govori u ovome zakonu, najviše se govori da se pripremi prodaja HEP- a i naših resursa.
Hvala i vama. Gospodine državni tajniče, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Uvaženi saborski zastupnici i zastupnice. Evo samo bi htio naglasiti da je upravo jedna od intencija donošenja Zakona o financiranju vodnog gospodarstva da ne dođe do poskupljenja znači jedna od ključnih intencija da ne dođe do poskupljenja cijene vode. Šta bi se desilo da ne donesemo sada ovaj zakon? Desila bi se situacija da smo obveznici naplaćivati vodu po zahvaćenim, a ne isporučenim količinama vode, budući da imamo gubitke od trenutno 49% na razini RH gubitaka, to bi bio enormni udar na građane RH. Na ovaj način želimo prije nego dođe do konačnog obračuna po cijeni zahvaćene vode stvoriti preduvjete kako da se ti gubici smanje na prihvatljivu mjeru. Riječ je o višegodišnjim programima i akcijskim planovima koji su pripremani u Hrvatskim vodama i upravo ovih dana ide van plan za prvu godinu, odnosno 2018. godinu akcijskih mjera sa osiguranim sredstvima za financiranje. Šta se tiče pitanja uvaženog zastupnika Bulja, znači njegovo pitanje odnosi se na izmjene i dopune Zakona o vodama koja je rasprava završena, a raspravljamo o Zakonu o financiranju vodnog gospodarstva. Hvala.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu? Ne. Prijeđimo na raspravu. Otvaram raspravu. Prvi je gospodin Slaven Dobrović, Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavnici predlagatelja. Dakle, ovo je dio ovog paketa koji smatram da nije trebao ovako doći na raspravu pogotovo što se ovdje radi o prvom i drugom čitanju, tako da neću ponavljati te primjedbe, nego evo malo ću se osvrnuti na sami meritum. Čuli smo od predlagatelja o čemu se sve radi. Dakle, EU pilot i u redu, dakle rješavaju se pitanja, dakle koja moramo urediti kao i ostale zemlje EU. Zatim najavljene najave u pogledu naplate naknade za uređenje voda, dakle više sredstava za jedinice lokalne samouprave. I zadnje imamo rješavanje problema gubitaka, pa tu ću se ja malo zadržati. Naime, već jako dugo se govori o tome kao će se naplate naknade za korištenje voda isporučene na zahvaćenu vodu opet odgoditi. Dakle, ja mislim da je to najmanje 10 godina se to odgađa, dakle to odgađanje. Zašto? Zato što bi to veliki vodovodi posebno teško podnijeli, tj. svi oni vodovodi koji vrlo malo brinu o svojim gubitcima. Dakle, razlika između zahvaćene vode i isporučene su gubitci u mreži i naravno da je neodgovorno ponašat se prema našem vrlo vrijednom resursu na način da praktički imamo šuplju distribucijsku mrežu i da se voda gubi. Dakle, time se gubi i voda i sva energija i sav rad koji je uložen u to da se voda pripremi za vodoopskrbu i onda isporučuje. Ja sam mišljenja s obzirom da sam lani imao prilike braniti i opet tako pomicanje i da sam si pomislio, pa sad je zbilja dosta, dakle i akcijski plan. Isto tako poznajem resor, pa znam da neki vodovodi koji o tome odgovorno brinu i poduzimaju mjere jer se u nekoliko godina može jako puno napraviti. Dakle, postoje tehničke mjere koje polučuju odmah nekoliko postotaka, a onda detekcija stanja i plana dakle zamjene problematičnih točaka rješava graduirano naravno kroz neko razdoblje plansko bitno mijenja situacija i sigurno se za godinu, dvije, tri može čak i prepoloviti gubitak. I sada ovakvim odgađanjem mi u stvari opet idemo njima na ruku i to su najčešće oni koji imaju najviše novaca. Pa ne trebaju njima nikakva sredstva iz akcijskog programa. Oni su lijeni najčešće i dakle neodgovorni. Postavljaju krive ljude da vode te resore. Dakle, ljudi koji to uopće ne razumiju i onda negdje im je to u zadnje na mjestu, dakle prioriteta. Bave se sasvim drugim stvarima, a evo mi opet produljujemo, odgađamo tu obvezu što je sasvim u redu da se naknada za korištenje voda naplaćuje na ono što u stvari jest. Dakle, vodovod zahvaća tu vodu pa izvoli platit zato što si zahvatio. Isporučuješ pola manje, pa pobrini se da taj postotak bude veći. Oni uporno, neki ne čine jer im to nije važno, a radi se doista o velikim novcima, jer ako se sto milijuna kubika godišnje izgubi, dakle u distribucijskoj mreži jasno da je ne znam 2,8 kuna ili koliko je te naknade da to nije mali novac. Međutim, ja nisam siguran da mi opet činimo isto i da ćemo još deset godina pričati o tome da se to odgađa. Ja evo, ja sam izgubio nadu da tome nije tako, tako da nisam siguran da bih podržao taj prijedlog. Ne znam u stvari u kojoj mjeri on opravdava potrebu i stanje da li nam svejedno prijeti možda prigovor iz Komisije da nam je ovdje pristup nedovoljno dobar. Kažem šteta što nije bilo prilike, tj. što je rasprava evo jutros ponavljam stavljeno na dnevni red, najavljeno za sutra što je također brzo. Međutim, pomaknuto dakle kroz jutro 24 sata naprijed što doista stavlja jednu sjenu na samu proceduru, što otvara sva ova pitanja koja ćete sasvim sigurno imati prilike čuti od toga šta se krije iza ovakve procedure, čemu to. Dakle, sasvim sigurno pitanje pilota nije pitanje sati, niti sana, nije ni tjedna nego smo to mogli u miru napraviti na puno kvalitetniji način. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodine Dobrović, imate i jednu repliku gospodina Lovrinovića, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] Hvala lijepo predsjedavajući [[Upadica Radin: Oprostite gospodin Bulj.]]
Gospodin Bulj, gospodin Lovrinović je prvi, vi ste drugi.
Tko?
Lovrinović prvi. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Dobrović, za mene nema nikakve dileme čemu služi ova izmjena zakona znači o vodnom gospodarstvu. Tu je čak ovdje navedeni slučaj Republike Njemačke, dakle iako se to dakle jasno ne govori ali sasvim je jasno da treba vratiti hidroelektrane, znači akumulacije HEP-u kako bi se HEP lakše mogao privatizirati. Dakle ja tu nemam uopće dileme jer se rasprodaja hrvatske imovine i najvažnijih resursa nastavlja i ova Vlada zdušno kao što vidimo radi na tome. I ja sam jutros raskrinkao pred novinarima i pokušaj tihe privatizacije jedine državne banke HPB-a. I evo ovdje dobio sam informaciju da je otkazana skupština u petak i evo dakle ima smisla upozoravati na take procjene. Međutim, ja bih vas želio pitati jednu stvar, dok ste bili, znači dok je MOST bio koalicijski partner HDZ-a i u Vladi ste bili nekoliko mjeseci, bili ste zaduženi za vode, vodno gospodarstvo. Jeste li tih mjeseci uspjeli doći, uspjeli ajmo tako reći osjetiti ili saznati da se upravo ovo sad što se sad radi da se to čitavo vrijeme namjeravalo napraviti jer sjetimo se ministra gospodarstva u prošloj Vladi koalicije SDP-a on je gurao taj projekt. On ga očito sada želi gurati preko HNSS-a kao strateškog partnera ove koalicijske Vlade. Imate li takav dojam da se baš na tome politički radi jer pretpostavljam da ste tih mjeseci trebali osjetiti kakva se tamo ajmo, da ne kažem igra igra odnosno kakvi se planovi kuju. I mi vidimo da se to sada želi realizirati. Možete li na neki način opisati ili opovrgnuti ovo što sam ja rekao?
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega Dobrović, za mene nema nikakve dileme čemu služi ova izmjena zakona znači o vodnom gospodarstvu. Tu je čak ovdje navedeni slučaj Republike Njemačke, dakle iako se to dakle jasno ne govori ali sasvim je jasno da treba vratiti hidroelektrane, znači akumulacije HEP-u kako bi se HEP lakše mogao privatizirati. Dakle ja tu nemam uopće dileme jer se rasprodaja hrvatske imovine i najvažnijih resursa nastavlja i ova Vlada zdušno kao što vidimo radi na tome. I ja sam jutros raskrinkao pred novinarima i pokušaj tihe privatizacije jedine državne banke HPB-a. I evo ovdje dobio sam informaciju da je otkazana skupština u petak i evo dakle ima smisla upozoravati na take procjene. Međutim, ja bih vas želio pitati jednu stvar, dok ste bili, znači dok je MOST bio koalicijski partner HDZ-a i u Vladi ste bili nekoliko mjeseci, bili ste zaduženi za vode, vodno gospodarstvo. Jeste li tih mjeseci uspjeli doći, uspjeli ajmo tako reći osjetiti ili saznati da se upravo ovo sad što se sad radi da se to čitavo vrijeme namjeravalo napraviti jer sjetimo se ministra gospodarstva u prošloj Vladi koalicije SDP-a on je gurao taj projekt. On ga očito sada želi gurati preko HNSS-a kao strateškog partnera ove koalicijske Vlade. Imate li takav dojam da se baš na tome politički radi jer pretpostavljam da ste tih mjeseci trebali osjetiti kakva se tamo ajmo, da ne kažem igra igra odnosno kakvi se planovi kuju. I mi vidimo da se to sada želi realizirati. Možete li na neki način opisati ili opovrgnuti ovo što sam ja rekao?
Hvala lijepo. Poštovani kolega Lovrinović, točno je da čovjek nakon nekoliko mjeseci kada gleda dakle retrospektiva, jasnije vidi pojedine stvari, nije sve bez jasnog razloga, mnoge stvari se dešavaju sa točno utvrđenim planom. Međutim, ja bih rekao da u redu, prvi stupanj a to je uređenje poslovnih knjiga HEP-a, mislim to doista treba urediti. Ovo dalje što slijedi to je nešto što svi trebamo skupa pažljivo pratiti i opreza nikad dosta. Naravno možemo učiti iz povijesti, dakle zadnjih 25 godina da je puno toga loše napravljeno i da će Hrvatska i hrvatski građani godinama trpjeti dugotrajne štete iz pojedinih loših odluka. Naravno te odluke su nekome i donijele prilično poželjnu situaciju ali jasno je da smo mi ovdje svi skupa zaduženi upravo za nacionalni interes, dakle i za očuvanje svega vrijednoga. A posla ima i evo vrlo rado ću se uključiti u sve takve aktivnosti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Gospodin Bulj sada. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Dobroviću, rekli ste i kao što je i ministar rekao, tajnik kazao da voda, gubitci vode su ogromni, veliki, međutim da ta voda ne ide kroz cjevovode, kroz vodovode da li bi ta, gdje bi ta voda završila u moru, vjerojatno iz Cetine. Prema tome, u Hrvatskoj je voda skupa za kućanstva i gospodarske subjekte međutim nije skupa npr. kada se koncesija dala na izvoru Cetine gdje je u 37 sekundi rasprave na Vladi dana koncesija u iznosu, čini mi se oko 200 kuna dnevno za punionicu vode, izvor Cetine. Prema tome, budimo pošteni i druge države imaju minimalne naknade za građane, čak neke i besplatnu vodu, imamo najbolji i najveći potencijal i resurs, to je voda. Samo Peručko jezero ima najveće, znači na ovome području bazen pitke vode 570 milijardi litara. Prema tome mi imamo taj potencijal i građani nemaju šta plaćati nečije gubitke ni ne gubitke ni koliko je, jednostavno u Hrvatskoj treba težiti da svaki građanin, svako kućanstvo ima što jeftiniju ili besplatnu vodu, održavanje i nešto drugo plaćati da. A ne da od vode 10 puta na računu bude više sredstava za druge naknade i tome slično. Prema tome još isključuju vodu šta je najsmješnije ljudima, građanima. Još jednom, razočaran sam tajnikom šta nije odgovorio ovdje a u početku govora se je osvrnuo na moje pitanje iz bivše točke i ovdje je izbjegao odgovoriti jer je naravno sve što je rekao po prethodnoj točki je bila laž ali to ću malo kasnije i u stanci obrazložiti. Hvala lijepa.
Dobro. Trebalo bi možda malo riječi birati. Izvolite gospodin Dobrović.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Bulj, da dakle inače vodno gospodarstvo je ustvari jedno zgodno poslovanje, naime vodovodi, oni moraju biti u službi dakle javnoj, budući da praktički su monopolisti, oni zahvaćaju vodu na izvorištu, obrađuju, crpe, dižu tlak i distribuiraju, brinu o mreži, brinu o kvaliteti vode i osiguravaju dakle tu vrlo važnu uslugu građanima. Ja ću spomenuti kada ste rekli cijena. Dakle evo već je bilo ovdje riječi, cijena vode je naravno u mnogim gradovima prilično pretjerana. Kada pogledamo strukturu cijene vode onda ćemo vidjeti da sama voda recimo sve ono što se tiče, što osigurava tehničku cjelinu a to je crpljenje, tretman vode, dakle i distribucija, da to nije više od možda kunu ili maksimalno dvije po kubnom metru. Vi čak danas možete zahvatiti morsku vodu i preraditi je dakle, sa … [[Govornik se ne razumije.]] dakle visoki tlak je ovdje u igri i proizvodni trošak nije više od 4, 5 kuna. A pogledate cijenu koju plaćamo po gradovima. I jasno je da je to jedno komotno poslovanje i praktički ljudi koji vode o tome brigu su prilično bezbrižni i zato treba se pobrinuti da što prije urede sustav na način, da se voda nepotrebno crpi, obrađuje i baca u podzemlje, nego da se odgovorno ponašaju prema tom resursu. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Idemo sada na rasprave klubova, ispred HNS-a gospodin Milorad Batinić. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Tko? Bulj, oprostite. Gospodin Bulj ima pravo, tražio je prije riječ. Izvolite. I sada gospodin Batinić, Milorad Batinić ispred Kluba zastupnika HNS-a.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Ove izmjene Zakona o financiranju vodnog gospodarstva donose nekoliko novina prvenstveno smatramo u klubu HNS-a poboljšanja i činjenica je da ovim zakonom, izmjenama zakona i zakonom prije o vodama i što se moglo čuti iz ovih rasprava naprosto voda neće poskupjeti. Definira se prvenstveno ono što je bilo godinama odgađano, da se odnos između zahvaćene, isporučene vode ne bih ja rekao da se produži, nego za javne isporučitelje nego naprosto da im se da jedan vremenski rok prilagodbe. Jer ovo što je i rečeno bilo ovdje u raspravi uvodnoj državnog tajnika 49% da su gubici. Treba si postaviti pitanje ukoliko su javno vodni isporučitelji sposobni generirati ta sredstva kada bi sutra primijenili uredbu i na čiji trošak bi to moglo ići. Svakako pošto se uglavnom radi o vodnim isporučiteljima koja su komunalna tvrtka većinom u vlasništvu lokalnih samouprava, znači na trošak njihovog poslovanja što bi svakako generiralo velikim gubitcima, a naravno potpuno nepravedno, neustavno bi bilo prevaliti taj trošak na krajnje korisnike, odnosno da li se radi o kućanstvima, gospodarstvu ili nekim drugim korisnicima. Stoga smatram potrebnim ovakav pristup, ali jednako tako vjerojatno se i u nadležnom ministarstvu se razmišlja o kojem roku možemo govoriti kada se govori o ovim korekcijama koliko će se to moći dugo i na koji vremenski rok tolerirati. Prilika je, a svjesni smo toga manje-više svi, nekoliko riječi i o sustavu vodoopskrbe u kakvom stanju nam je vodoopskrbni sustav? U dosta lošem. Negdje je bolji, negdje je kvalitetniji. Na žalost još uvijek imamo pojedine sredine gdje imamo i vodoopskrbni sustav neću reći da je star ne mora biti čak niti star, ima i nekih desetak godina i sedam godina. Bili su određeni periodi naravno u procesima javne nabave da određena oprema koja je ugrađivana naprosto prošla je kroz javnu nabavu i velike gubitke na vodoopskrbnim sustavima upravo imamo iz perioda unatrag nekih sedam do deset godina objekti godina objekti od vodoopskrbe koji su se gradili znači vodoopskrbni sustavi. Kakvoća jednostavnim rječnikom, kvaliteta cijevi koje su se ugrađivale nisu udovoljavale standardima. Što se tiče nadalje dijela da su Hrvatske vode dužne postaviti vodomjere, apsolutno podržavam. Ono što bi po meni svakako trebalo voditi računa jer zahvaćanje samih voda na izvorištima, prvenstveno nisam uspio pročitati, dobro to je u Zakonu o vodama, ali možda bi ovdje trebalo napomenuti kada se radi o zahvaćanju vode da se obavezno mora paziti i na biološki minimum jer zakon koji govori o vodama, o financiranju, općenito o vodnom gospodarstvu apsolutno bi trebalo načelo poštivanja minimuma biološkog da se zadovoljavam. Postoje određena iskustva, saznanja da određeni opskrbljivači komunalne tvrtke da ne poštivaju načelo biološkog minimuma i praktički vodotoke iz kojih ili izvorišta koja praktički generiraju odnosno iz kojih se formiraju neki vodotoci, ne poštivaju ta načela. Naravno to je nešto što bi vodopravni inspektori svakako trebalo voditi računa. Nadalje, što se tiče izmjena zakona u dijelu kada se govori ova dopuna članka 3.a da li će cijena vode poskupjeti ili ne, da hoće svakako, svakako ali ne ovim zakonom. Naprosto zaboravljamo načelo onečišćivač plaća i korisnici kao građani, kao industrija tu se ne radi samo o onoj vodi koju trošimo da li za piće, da li sanitarnu volju nego zaboravljamo na pojam odvodnje jer ravni isporučitelji oni su dužni osigurati i odvodnju, govorim prvenstveno o sanitarnoj odvodnji i naravno to isto neko treba platiti, a to su oni korisnici tj. mi ili gospodarstvo ili tko već je u sustavu i sanitarne odvodnje. Odakle će se to financirati? Postoji mogućnost sada financiranja iz europskih fondova, iz nacionalnih fondova i Hrvatske vode sufinanciraju određene projekte, međutim volio bi, a vjerujem da i resorno ministarstvo, a pogotovo Hrvatske vode u čijoj je to nadležnosti da si definiramo određene rokove. Možda bi bilo preambiciozno kazati da je konac financijske perspektive 2020., ali svakako 2027. što izgleda sada dosta daleko, ali vjerujte mi s obzirom na one investicije koje su nužne mislim da je to dosta ambiciozan rok, ali volio bi da je i ministarstvo toga stava, a jednako tako i Hrvatske vode da pokušamo u onoj mjeri gdje je to realno moguće, bilo bi idealno na čitavom području RH, znači ne samo da bude dostupna javna vodoopskrba nego i odvodnja, prvenstveno govorim o sanitarnoj odvodnji oborinskih voda. Prije svega bilo je puno govora da smo bogata zemlja vodom. Jesmo, međutim ta voda nije ravnomjerno raspoređena za zahvaćanje na svim područjima onoliko koliko bi nama bilo potrebito tako da ona u konačnici je i skupa. Da li su sve ove naknade koje plaćamo kroz cijenu vode potrebne, nužne ali naprosto ovaj zakon iako ne ide u cijelosti, ali postoje određene naznake ide korak po korak i vjerujem da će u narednoj godini ili godinama biti nužno također intervenirati u njega jer naprosto moramo se voditi načelom održivosti sustava. Trebamo se prvenstveno kada govorimo o financiranju vodnog gospodarstva temeljni cilj nam treba biti i vizija da li je sada taj sustav održiv, da li je taj sustav održiv. Prvenstveno samo se zapitajte u da li u bilancama, koliko je rezerviranih sredstava odnosno kolike su zalihe sredstava za investiranje u novu komunalnu infrastrukturu pojedinih komunalnih tvrtki, koliko Hrvatskih voda i toga. Smatram, a vidi se iz financijskih izvješća da ovakav sustav financiranja naprosto morat će doživjeti ne samo da se rade uštede radi racionalnijeg poslovanja, ali prvenstveno morat će se i rezervirati daleko više i sredstava i komunalnih tvrtki, Hrvatskih voda, a velim i apliciranje na europski novac da bi uspjeli u narednih deset godina taj sustav dovesti na onu mjeru koja bi bila zadovoljavajuća. Mi ćemo uložiti i amandman na članak 12. prihod koji govori članak 12. aktualnog zakona, članak 7. izmjena i dopuna što se tiče financiranja određenih aktivnosti iz vodnog doprinosa, vjerujem da će biti prihvaćen. Što se tiče jedinica lokalne samouprave i ubiranje naknade zajedno sa komunalnom naknadom za uređenje voda, ovih 10% to je donekle korekcija i korektivna mjera je uredu jer postoje realni objektivni troškovi koje imaju jedinice lokalne samouprave i smatram da je ovih 10% apsolutno kvalitetno rješenje, tim više što i ljudi u Hrvatskim vodama na čiji račun se uplaćuje naknada za uređenje voda iz proračuna jedinica lokalne samouprave ne samo onaj tehnički dio uplate itd., nego se rade i revizije prostora na koje se obračunava komunalna naknada tako da i taj dio troška se može na neki način isto pridodati ovome dijelu. Što se tiče nadalje ovih nekih korekcija, manje-više mislim da su uredu da su prihvatljive i ovaj dio također je prihvatljiv. Što se tiče naknade za razvoj, da javni isporučitelji vodnih usluga dio razvojnih sredstava konkretno 20% od prikupljenih sredstava za pokriće troškova održavanja pogona jer svjesni smo na mnogo mjesta i županija i lokalnih samouprava grade se i pročistači, sustavi odvodnje, međutim svi tom prilikom zaboravljamo održavanje tih sustava ništa nije jeftinije kroz vremenski period, protek vremenskog perioda nego i sama gradnja. Ono što je svakako nisu popularne mjere, ja ne mogu ovog trenutka kazati koja će biti cijena vode, ali mislim da se kreće negdje oko 8 do 10 kuna u neto iznosu po kubiku ili tisuću litara vode. Prvenstveno i kao građani moramo biti svjesni toga resursa, taj resurs nama izgleda kao neiscrpan, međutim svjedoci smo u zadnjih nekoliko godina naglih promjena i klimatskih promjena prvenstveno i režima oborina, režima podzemnih voda, nivoa i taj izvor kao takav nije neiscrpan. Prvenstveno moramo biti kao krajnji potrošači vrlo prilagodljivi i moramo početi razlikovati što je voda za piće, a što je sanitarna voda i tražiti određene druge načine korištenja, pogotovo što se tiče sanitarne vode da li postojale su neke inicijative gradnje kućnih spremnika za korištenje upravo sa ciljem da bi se racionalnije postupalo sa tim resursom. Što se tiče nadalje ovih gubitaka, vjerujem da i Hrvatske vode imaju određenu strategiju, određeni plan, a vjerujem i resorno ministarstvo u kojem periodu, kako na koji način da se može napraviti i sanacija tih velikih sustava. I svakako ona ideja koja je bila o kojoj se govorilo unatrag sedam, osam godina možda i više objedinjavanje javnih isporučitelja vodnih usluga, da li je to još uvijek trend da li još uvijek se promišlja u tome dijelu, ali ne na način stvaranja velikih sustava koji su po difoltu inertni nego upravo radi same racionalizacije poslovanja. Što se tiče ne spada direktno u ovaj dio, ali koristim priliku, ja bih želio samo kazati jednu stvar što se tiče lokalne samouprave, smatram da bi trebalo puno kvalitetnije, to prvenstveno ide Hrvatske vode, redefinirati koji su vodotoci, koje kategorije vodotoka su u nadležnosti Hrvatskih voda, a koje su u nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Imamo danas na terenu u praksi velikih problema sa Hrvatskim vodama na način da se jasno ne može povući razlika koje kanale, koje vrste kanala, vodotoka moramo mi čistiti, regulirati, voditi brigu o njima, a koje su u nadležnosti Hrvatskih voda. Isto tako što se tiče financiranja u dijelu naknade za uređenje voda koja se skuplja od građana zajedno sa komunalnom naknadom, vjerujem da mnoge jedinice koje nisu radile taj dio posla da će shvatiti u budućnosti da je to nužno i da je to i od koristi za njih, ne samo radi ovih 10% što je sada realno, nego tim više što se ta sredstva skupljaju koriste se solidarno. I vjerujem da će se također razmotriti u budućnosti da bi se ta sredstva mogla i na neki način kvalitetnije utrošiti za realizaciju određenih projekata i na razinama lokalne i područne samouprave. Klub HNS-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama. Imate tri replika. Prva gospodin Vlaović.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Batiniću u svojoj raspravi rekli ste da se ovaj zakon donosi s ciljem da voda ne poskupi za potrošače za građane. Moj strah i nekakvo iskustvo govori da će voda ipak morati poskupiti, a dijelom toga ste i vi u svojoj raspravi rekli. Predviđa se ovim zakonom osigurati milijardu i 800 milijuna kuna za prilagodbu Hrvatskih voda isporučitelja za mjerače zahvaćenih količina vode itd., međutim većina isporučitelja voda na terenu je u financijskim problemima i te svoje financijske probleme odnosno loše poslovanje su već ionako prevalili na građane jer kao što je rekao kolega Dobrović i s time se slažem da je voda već preskupa za naše građane. A poskupit će sigurno zato što ova godina dana prilagodbe neće biti dovoljno jer imamo gubitke u mreži u nekim gradovima i 60, 70% gdje su vodoopskrbne mreže građene prije 30, 40 godina. Strašno su to velike investicije i veliki zahvati i ne može se to lako riješiti. A isto tako i na onim područjima gdje je izgrađena nova vodovodna vodoopskrbna mreža imamo jako mali broj priključaka. Građani se ne priključuju na vodoopskrbnu mrežu jer im je preskup priključak i preskupa voda i tu se mora naći nekakav kompromis da se građane onda bar oslobode plaćanja priključka što imamo i neke modele kroz eu fondove, ali to moramo uzeti u obzir i mislimo da će voda ipak poskupjeti i da će građani nositi taj teret. Naravno da evo koristim priliku i vas pitati jel je bilo već više rasprava da HNS pritišće HDZ da se kroz ovaj zakon provlači, da vi inzistirate na tome da se radi priprema za prodaju HEP-a pa evo ja vas molim da vi odgovorite da li je tome tako. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Batinić, odgovor.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Vlaović, HNS mi smo liberalna stranka, nismo isključivi. Uključivi smo, uvijek smo za raspravu, iznosimo svoje stavove od kojih ne odstupamo ali smo ih spremni korigirati isto ko i vaše. Mišljenja ja mogu uvažili ili ne, ali u načelu mislim da se možemo dogovoriti. Naravno da to ne stoji, prvenstveno ne ovim Zakonom niti onim Zakonom o vodama. Što se tiče vašeg da li je voda poskupjeti, mislim da treba vrlo jasno i otvoreno kazati građanima da nema besplatne vode, nema ničeg besplatnog, to su prošla vremena. Nije bilo veslanja niti će biti i onoliko koliko potrošimo to moramo platiti. Koliko će to biti, e to je sada tema o kojoj možemo razgovarati. Ove sve naknade koje su propisane naravno da grdo izgleda, da tako velim, kada dobiješ cijena vode ti je ne znam 2 kune i nešto, a onda ti se račun za hiljadu litara popne na 10, 11, 12 kuna. Da ali, možemo i tako napraviti da bude jedinstveno, cijena vode košta 12 kuna kubik, a dalje ništa da ne piše. Može i tako, evo može tako Ministarstvo, Hrvatske vode oni tako predložiti, pa oni interno sebi to rasknjižuju u razne te za zaštitu, za ovo i ono, itd. o je pitanje pristupa. Međutim, nema besplatno. Ali ja vas pitam, ja sam pušač, kutija cigareta 24 kune i dnevno potrošim 2000 litara vode. Cijena mobitela dnevno. Da li je 1000 litara vode 12 kuna 15, ili koliko već da li je to skupo? Ma nije, nije skupo i nemojmo u tome dijelu pretjerivati i govoriti o nekakvoj fami, voda je skupa, nije. Što je sve potrebno, vrlo dobro svi smo upoznati s time da bi ona došla do naše slavine, ili u onu bočicu ili gdje već iz koje se pije?
Hvala lijepa. Druga replika. Kliman, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Batinić, evo u svojoj raspravi dotaknuli ste se i problema gubitaka vode u mrežama u gradovima i naseljima. Mi smo imali prije, dakle, počeo je proces legalizacije prije nekoliko godina u Hrvatskoj i ja sam svjedokom u nekoliko mjesta u mojoj općini imamo problem sa legalizacijom. Dakle, legalizirali su se objekti na glavnim vodovima vodovoda. Problem je taj što sve jedinice lokalne samouprave nemaju digitalizirane karte gdje su vidljivi vodovi i izdala su se rješenja o legalizaciji, dakle, praktički ucrtana su sad više i u katastar i sad se već vidi da će to biti problem. Što će se dogoditi onda kad se budu te cijevi kad se utvrdi da je gubitak na tim istim cijevima mijenjati, a imate legalizirane objekte na tim trasama? Jasno je da su trebali geodeti ucrtati u svojim elaboratima vodove, međutim, iz notornih razloga da se legalizacija učini, odnosno da naplate svoje usluge to često oni nisu činili, da li nekad iz neznanja, nekad iz nekih drugih namjera, ali činjenica je da je to tako. I mi ćemo tek vidjeti kakvi problemi će nam se otvoriti po tom pitanju. Kažem konkretno znam za nekoliko slučajeva i to će sigurno već biti problem kod sanacije vodovoda kod tih gubitaka. Pa evo molim vaš komentar.
Hvala lijepa. Odgovor gospodin Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Kliman, da to je naprosto jedna, to je naša hrvatska realnost, vodovode su nekada gradili mjesne zajednice, lokalne samouprave, naselja itd. Dan danas još uvijek imamo vodovode privatne, ja ih nazivam privatnima u vlasništvu udruge građana. To je naša realnost. Ali to je na sreću mislim da je to na nekakvoj prihvatljivoj brojci koja ne utječe na statističke pokazatelje. Činjenica je i kazao sam uvodno, znači vi ste naveli jedan primjer iz okruženja kojeg poznajete, da. Činjenica je da kod rekonstrukcije vodovoda, znači danas je materijal i taj PHD i sve to skupa što se ugrađuje za vodoopskrbu nije toliko skup i naprosto najbolje je gdje se mora ići u rekonstrukciju izgraditi novi vodoopskrbni sustav. Jeftinije je nego platiti geodeta ili vući onog penzionera ako je još koji živ iz komunalne tvrtke da zna gdje je točno pa ići itd. Znači činjenica je ono što sam rekao, volio bih da se zacrta jedan strateški plan da se u narednih 10 godina iz nacionalnih izvora prvenstveno iz kohezijskih fondova, iz europskih fondova da se napravi rekonstrukcija odnosno potpuno nova gradnja vodoopskrbnih sustava … [[upadica, ne razumije se]] Neće se, naime znači nema rušenja idemo novu mrežu graditi na područjima. A to što je netko legalizirao, što nije, to bi po meni to je graška onoga tko je vlasnik te vodoopskrbnog sustava, ne onaj koji je legalizirao. To je naprosto praksa ali mislim da ne trebamo robovati takvim pojedinačnim nekim zahtjevima prvenstveno velim volio bih da se taj problem u narednih 10 godina riješi što je realno vrlo ambiciozno.
Hvala lijepa. Treća i posljednja replika gospodin Mišić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Batiniću, u vašem izlaganju je bilo curenje vode koje su kolege već i spominjali. Ako gledamo da 49% po nekim statistikama iscuri voda i šta se dešava? Ništa. Tko je kriv? Ama baš nitko. Kad se stranci, građaninu pukne cijev poslije sata naravno građanin to plati, nije kriv isto istrula jer ne može kontrolirati. Znamo da je do nastanka Hrvatske države da su se sve komunalne vode puštale direktno u rijeke, da se to prljalo, ali onda nam je to bilo sve normalno. Naravno ulazimo u Europu i napravili smo neke iskorake u tome dijelu i ja smatram da je to u redu. Međutim, evo danas slušajući oporbu i kad ih slušam kako se postavljaju neka pitanja o privatizaciji, o ovome, onome, pa mi danas ne možemo ništa riješiti ako nećemo dozvoliti neka ulaganja. Evo kolega Bunjac je rekao Plitvička jezera. Da ja se s njim mogu složiti, ali Plitvička jezera su državna. Nedaj Bože da nešto mi privatiziramo kada bi to nekakve privatizacije bile tada bi država kontrolirala to i natjerala tu privatnu osobu da to spriječi. Mi ne smijemo biti stalno slijepci i govoriti samo ne možemo ovo privatizirat, ne možemo ovo uložiti, ne može ono. A hoćemo dobre plaće, dobre standarde, a ostajemo po starom sistemu. I svakako našu građevinsku operativu možemo zaposliti većinom u gradovima da se izmijene sustavi vodovoda i kanalizacije da se to radi, da se novi projekti naprave, tu nam je dodatan jedan posao, samo sredstva svakako tražiti možemo iz Europe, a svakako iz naših proračuna. Međutim, meni to smeta kada stalno se u oporbi govori, e to ne valja, to ne valja. Pa to jednostavno jednom trebamo prestati, trebamo pokušati riješiti. Napravili smo već dosta u tom sustavu, gledajući pred čistača i ostalo kroz europske fondove i mislim da je ovo jedan napredak a ne nekakva stvar koju treba stalnog gledati kao lošu. Hvala.
Hvala lijepo. Izvolite gospodine Batinić.
Hvala potpredsjedniče. Pa kolega Lovirnović, slažem se da moramo promijeniti način promišljanja u Hrvatskoj što se tiče privatnoga kapitala, privatnih investicija, međutim, to su procesi. Netko to teže može prihvatiti, pardon, kolega Mišić, a netko naprosto, svjestan je toga, ali, ima drugu retoriku. Ja razumijem da možda postoji otpor za nekoga, za mene ne postoji taj otpor. Jer pazite, imate i distributere, javne isporučitelje, znači i privatne tvrtke vani, koji vrše, koji su javni isporučitelji i za, i odvodnju, sanitarnu i održavaju pročistači, naravno, krajnji korisnik to plaća. Tu ne vidim ništa sporno. I volio bi što prije i u Hrvatskoj da je tako. Volio bi da je što prije tako. Jer su bile određene analize tih zemalja, da kada je došao, privatni, javni isporučitelj, ajmo ga tako zvati, da su cijene bile korigirane na niže a ne na više. Znači i racionalnije poslovanje iako sam ja zagovornik i uvijek ću kazati, da vjerujem da možemo, da mi najprije trebamo sustav posložiti i da ipak i država može biti kvalitetan i dobar i racionalan vlasnik i da može kvalitetno upravljati, sa sustavima. Da li se mogu uvijek složiti sa time, što se tiče ovih gubitaka vode, pa vjerujem da ima tu nekih, rekao bi možda inertnosti u nekim tvrtkama, činjenica je da ima. Veliki sustavi, oni naprosto generiraju inertnost sami po sebi. To je neminovno. Ali, naprosto, to je problem svih velikih sustava.
Hvala lijepo. Idemo dalje sa klubovima, gospodin Davor Lončar, ispred Kluba HDZ-a. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnicima, kolege i kolegice. Predloženim novim odredbama o ekonomskoj vrijednosti vode i o primjeni načela povrata troškova odvodnih aktivnosti u cijelosti … [[Govornik se ne razumije.]] članak 9. okvirne direktive o vode. Primjedba odredbi ovoga prijedloga zakona, osigurati će odgovarajući doprinos, svih korisnika, podijeljenih na industriju, domaćinstva, poljoprivredu, povrat o troškova odvodnih aktivnosti na temelju ekonomske analize i uzimajući osnovu za određivanje udjela podjela troškova od aktivnosti, uključujući okolišne troškove i troškove resursa. Uzimajući u obzir načelo da korisnik plaća. Ovim prijedlogom zakona povećava se naknada jedinica lokalne samouprave za poslove … [[Govornik se ne razumije.]] naknade za uređenje voda, umjesto Hrvatskih voda, sa sadašnjih 5 na 10% uplaćenih naknadi za uređenje voda. Na način da će se jedinica lokalne samouprave, koja uz komunalnu naknadu obračunavaju, naknadu za uređenje voda, Hrvatske vode, uplatiti 10% iznosa, ako plaća naknade, sa osnove naknade za uređenje voda, koje su jedinica lokalne samouprave doznačile račun Hrvatskih voda. Također uvodi se naknada po svakom dostavljanom rješenju, obračunu naknade za uređenje voda, koje također pripada jedinica lokalne samouprave. Propisana naknada u visini od 10% mora se utrošiti namjenski, ugradnju i održavanju građevina … [[Govornik se ne razumije.]] odvodnje u vlasništvu jedinica lokalne samouprave, dok je naknada po osnovi rješenja administrativni trošak jedinica lokalne samouprave. Nadalje jedinica lokalne samouprave, naplaćene iznose moraju uplatiti na račun Hrvatskih voda mjesečno, a ne kako je to do sada bilo tjedno, što je dobra pogodnost za jedinica lokalnih samouprava u odnosu na raniji zakon. Informacije je da Odbor za zaštitu okoliša i prirode je upravo dao svoj prijedlog i pristanak na ovakvu izmjenu. Zakonom je uređen način obračun naknade za korištenje voda, na način, da se ista obrušava na količinu vode, zahvaćena na izvorištima i drugim poduhvatima javne opskrbe i osiguranje sredstava za sanaciju, gubitaka kroz plan upravljanja vodama, s ciljem smanjivanja ukupnih gubitaka na javnoj vodoopskrbi na od strane Hrvatskih voda. Ovim prijedlogom ne mijenja se dosadašnji obračun, te se ne nadzire povećanje cijena usluga za krajnje korisnike. I ostvaruju se uvjeti za početak primjere proračuna i naplate naknade za korištenje voda na zahvaćene količina voda, s ciljem smanjivanja ukupnih gubitaka u sustavima javne vodoopskrbe. Cilj Zakon je bio dugoročno riješiti problem gubitaka vode u vodoopskrbnoj mreži, odnosno, isti svesti na razinu tehnički prihvatljivog gubitka, primjenom korekcijskih koeficijenata, za umanjenje iznosa naknada za korištenje voda. Zakon je bio ostavljen i primarni rok od 5 g. za primjedbu odredbi, koji je propisan na novi način obračuna i obveznika sa ciljem uvođenje metodologije za definiranjem, smanjivanjem gubitaka u svim sustavima javne vodoopskrbe. Ovim prijedlogom zakona propisuje da će Vlada RH, uredbom o visini naknade za korištenje voda odrediti korekcijske koeficijente koji ugrožavaju gubitke voda, kojima se umanjuje visina naknade za korištenje voda zbog prihvatljivih gubitaka vode, ali radi poticanja određenih djelatnosti, kao i početak primjene obračuna, naknade za korištenje voda za zahvaćene količine voda. Nadalje, ono što mi je posebno drago, a to je da će se rasteretiti gospodarstvo od poreznih davanja, za naknadu od korištenje voda i naknadu za zaštitu voda, za one gospodarstvenike koji ispuštaju otpadne vode, a imaju izrađene uvjete za pročišćavanje, te postižu zahtjev i stupanj voda. Također, propisana je osnova za uređenje korekcijskih koeficijenata, naknada za uređenje voda, sve radi poticanje određenih koeficijenata i smanjenja gospodarstva za opterećivanja potrošnje vode od neporeznih davanja. Klub HDZ-a će podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imate 2 replike, prva gospodin Zekanović.
Uvaženi kolega, evo nisam čuo da ste ovdje istaknuli, biološki minimum, a to je nešto što o čemu se danas nije baš previše govorilo. Ja ću ovdje istaknuti primjer rijeke Butičnice u Kninskom kraju, gdje je za potrebe hidroelektrane, se znači uzima voda i taj biološki minimum je uvijek ugrožen, ja ću reći tako da bi volio da se malo i kroz ovaj zakon više pozabavilo tim problemom. Nadalje, spomenuo bi nešto vezano uz kvalitetu vode što je i kolega Bunjac spominjao, eto mi imamo sreću da živimo u državi gdje je kvaliteta voda gotovo izvorna od ove 4 kategorije koje postoje, 95% voda u Hrvatskoj i kopnenih ali da se razumijemo i morskih ima tu izvornu kakvoću vode, što je dobro, ali uvijek problema ima. Evo ga, kolega je spominjao problem na Plitvicama, ima problema i na Krki, najveći problemi su gradovi koji se nalaze uzvodno Drniš i Knin koji još uvijek nažalost nisu riješili kompletno sve kolektorske sustave, tako da u tom smjeru se mora malo i ministarstvo pozabaviti problemom izgradnje uređenja i stavljanja u funkciju kolektorskih sustava pogotovo na ovim kršim rijekama koje su inače i izvor pitke vode. Kad ste govorili o gubicima, slažem se, gubici su jako veliki problem, čuli smo, stotinu milijuna kuna godišnje nestane u podzemlju ali ovdje bi istaknuo još jedan problem a radi se o problemu brojila u većim stambenim objektima. Npr. u Šibeniku ako netko želi staviti svoje vlastito brojilo u zgradi koja ima više stanova, mora 100% stanara potpisati suglasnost što je zapravo je gotovo nemoguće. Ako ima 100 stanova u jednoj zgradi, onda je jako, jako teško da će svi suvlasnici potpisati tu odluku. Npr. u Zagrebu je to samo 50%. Ja bi volio da se zakonski regulira, da se ne prepušta lokalnim vodovodima ta brojka nego da se zakonski regulira koliko suvlasnika mora potpisati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Bili ste jako precizni u vremenu, točno na sekundu. Odgovor, izvolite.
Hvala. Kolega Zekanoviću, što se tiče kvalitete voda sigurno vam je poznato da upravo kvaliteta voda zavisi isključivo o čovjeku jer je čovjek isključivi krivac za sve kad je u pitanju zaštita okoliša pa tako i kod voda. Činjenica je da se položajima naših gradova i općina jako malo vodi brige oko zaštite upravo i okoliša i voda jer to nije isključiva zadaća jedinice lokalne uprave bez obzira što je to na njihovom području. Što se tiče gubitaka, svjesni smo svi da smo naslijedili vodovodne sustave koji su rađeni već stotine godina i da takvi sustavi nisu održivi i da takve sustave trebamo svi zajedno i jedinice lokalnih uprava i ministarstva što je moguće prije iako znam da su to veliki iznosi, rekonstruirati da bi bilo manjih gubitaka. Što se tiče samih brojila, slažem se s vama da bi to trebalo biti u zakonu uvedeno iako je to do sad prepušteno samoj jedinici lokalnih uprava odnosno njihovim komunalnim društvima na način kako je to do sad ugrađivano … [[Govornik se ne razumije.]] zapravo njima dala mogućnost da odrađivaju dio kako i na koji način to provodi. Hvala.
Hvala. Druga replika gospodin Bulj.
Hvala lijepa. Kolega Lončar, vi ste ponovili ono što je kazao tajnik Šiljeg, međutim činjenica je da ne samo gubici vode koje imamo u sustavu nego voda kao resurs u RH je ugrožen pa i u vašem kraju, u mome kraju i vi kažete djelovanjem čovjeka. Pa evo npr. ja ću krenuti od Donje Lomnice, gdje asfaltnu bazu rade točno uz vodocrpilište i za Novi Zagreb i za Veliku Goricu, gradonačelnik je tu iz vaših redova. I bio sam tamo na licu mjesta, evo i gospodin Šuker živi tamo i gospodin Beus, nekih 200 metara i ugroženo je cijelo područje Novoga Zagreba. Mi govorimo ovdje o nekakvim gubicima vode kroz cjevovode kod sadašnju infrastrukturu što je činjenica, ali je činjenici da graditi termoelektranu recimo na Peruči gdje imamo dva rezervoara od 500 000 litara predviđenih lož ulja, to je odmah ugroza najvećeg bazena pitke vode gdje niste ni vi daleko jer danas-sutra Split neće imati s Jadra vodu. Mi znači sami ugrožavamo vodu dok se ovdje pozivamo, ljudi će trebati platiti vodu ali količine koje gubimo u sustavu, to bi trebalo sanirati, pa voda ide svakako iz vaše Krke ili kroz Cetinu ide prema moru. Ide prema moru, to je Božji dar, to je javno dobro. Ali je to normalno gospodinu Šiljegu da se u Donjoj Lomnici da se radi asfaltna baza, da je termoelektrana, to je sve normalno ovdje. To je prihvatljivo. Mi moramo štitit taj resurs a isključivo zakonom i ustavnim zakonom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Odgovor, izvolite.
Kolega Bulj, djelom se slažem s vama. U svakom slučaju treba raditi strategiju kad je u pitanju zaštita jer bez same strategije zaštita područja u kojima su i vode je ono što je nužno. Međutim, malo je slučajeva u kojima vi spominjete, ja osobno dugo godina vodim jednu jedinicu lokalne uprave i znam da su konzultacije kad su u pitanju bilo kakve aktivnosti, kad je u pitanju zaštita se konzultiraju i jedinice lokalnih uprava. Prema tome, sve prevaliti na ministarstvo iako je ono najodgovornije za svoj dio posla koji mora obaviti nije samo isključivosti na ministarstvu nego svima nama koji vodimo te jedinice lokalne uprave na kojima je zapravo … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Nastavljamo s klubovima, gospodin Bunjac ispred Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Htio bih se samo kratko osvrnuti na ovaj Zakon o financiranju vodnoga gospodarstva koji nam je stavljen mimo neke uobičajene procedure. Odmah je prvo i drugo čitanje, hitni postupak, tako da ustvari će on biti donesen bez pravoga osvrta na ono što će se dešavati. Međutim, htio bih napomenuti da ustvari ovaj zakon nije smio biti danas na raspravu iz jednostavnog razloga jer se u njemu navode razni korisnici koji će plaćati naknade a tko je korisnik, to uopće nije određeno jer se to određuje Zakonom o vodama koji je u prvom čitanju. Znači mi imamo zakon koji je uvjetovan zakonom koji nije donesen. Znači logičnije bi bilo da smo danas možda raspravili Zakon o vodama po hitnom postupku, pa bi onda ovaj zakon mogao doći na dnevni red. Znači jedan sa drugim zakonom su u koliziji, ali jednostavno to dakle je ipak napravljeno na način kao što smo vidjeli. O kakvom se točno zakonu radi htio bih samo napomenuti kroz jedan članak da javnost zna kako Vlada postupa prema vodama, a to je naime sljedeći članak koji dopušta ovo da kada je u postupcima utvrđeno da zahvat u prostoru negativno utječe na stanje voda, te je zahvat u prostoru ocijenjen kao neprihvatljiv ili je uskraćeno izdavanje vodopravnoga akta investitor može Vladi RH putem ministarstva podnijeti prijedlog za utvrđivanje prevladavajućeg javnoga interesa. Da li znate što to konkretno znači? To konkretno znači, da ako postoji u Hrvatskoj neki tajkun, privatni investitor koji želi uništiti vode i naiđe na otpor čitave javnosti, naiđe na otpor stručnih tijela sve studije su negativne poput studije za recimo okoliš, onda on može mimo svih njih zatražiti od Vlade da mu Vlada ipak odobri tu investiciju. I sad mi dakle vidimo kako se ovim zakonom dopušta Vladi da djeluje nadzakonski, da u stvari djeluje protuustavno i da u stvari djeluje po onom principu koji smo imali prilike čuti ove godine često puta ja mogu što hoću. Dakle, osim toga ovakav članak zakona koji dakle dopušta Vladi da intervenira u nešto u što ne bi smjela intervenirati jer javnost uvijek ima pravo biti informirana, javnost uvijek ima suodlučivati. Na koncu konca zato postoji demokracija civilno društvo. Takav postupak je između ostaloga protivan, dakle i međunarodnim ugovorima kakva je recimo Arhuška konvencija, a također je protivan i Zakonu o Domovinskoj sigurnosti koju smo donijeli evo prije nekih mjesec dana u ovom Visokomu domu. Znači što vidimo? Na koji način se donose u Hrvatskoj zakoni? Zakoni se u Hrvatskoj donose na način kao da je zakon nekakvo izdvojeno tijelo, kao da se radi ne znam o planetu Marsu koja nema s planetom Zemljom nikakve veze. On je u potpunoj koliziji za međunarodnim konvencijama, on je u koliziji sa drugim zakonima, on je u koliziji sa drugim ministarstvima, on je u koliziji sam sa sobom. Jer kao što smo vidjeli prvo je trebalo donijeti Zakon o vodama, ali bez obzira na to on se preko reda po hitnom postupku kroz prvo i drugo čitanje donosi u roku dva sata. To je dakle način na koji djeluje ova Vlada. A što stoji iza cijelog toga, iza cijeloga toga, cijele te zbrke? Stoji dakle privatni interes pojedinaca, privatni interes pojedinaca koji će na tome zaraditi naravno uvijek u sprezi sa političkim strukturama. I tu vidimo da nakon što su vlade protekle rasprodale banke, nakon što su rasprodale najvrijednije hrvatske tvrtke, nakon što su počele rasprodavati domove ljudi kroz ovrhe, deložacije itd. sada na koncu dolaze do toga da će rasprodavati ono najvrijednije što imamo, a to su prirodni resursi poput vode, zemlje. Vidjeli smo i u onom Zakonu o izvlaštenju kako se zove, dakle da jednostavno evo Hrvati će izgubiti sve što posjeduju. I to je ona priča i čuli ste vjerojatno, evo gospodin Boris sluša, on je učitelj pa vjerojatno zna o cvrčku i o mravima kako je cvrčak cijelo ljeto svirao pjesmu, a kad je došao snijeg onda se najednom sjetio da nema ni kuće, ni grijanja, ni hrane ni ničega i najednom je njegova pjesma završila. Tako i naša Vlada donosi kratkoročne mjere, donosi mjere krpanja proračuna, donosi mjere punjenja džepova od određenih dakle interesnih skupina, a dugoročno gledano Hrvatsku vodi u propast. I zaista je žalosno da nakon svega što smo prošli od 1400 godina koliko smo ovdje je netko uspio za samo 25 godina to sve dovesti u pitanje suprotno onim idealima zbog kojih su ljudi 1990. masovno i svi zajedno krenuli stvarati Hrvatsku državu. Također bih htio na kraju još jednu podvalu koju ovaj zakon nudi napomenuti, a to je da se kad se takve odluke donose, znači mimo svih demokratskih parametara onda je tu navedeno da one nisu ujedno i upravni akti. To konkretno znači da se na te odluke nitko ne može žaliti, nije moguće podnijeti tužbu jer ako nešto nije upravni akt onda nema niti tužbe. Eto toliko. Žao mi je što sam vam morao to tako otvoreno reći, ali tako stvari stoje. Hvala lijepa.
Hvala i vama gospodin Bunjac. U trenutku kad su spomenuti cvrčak i mrav imali smo odmah dvije replike, isti trenutak. Prva gospodin Pernar, a onda odmah gospodin Mišić. Izvolite.
Uvaženi kolega Bunjac, cilj ove Vlade odnosno usudio bih se reći cilj kreditnog sustava je da se s jedne strane društva natovari dugom, a s druge strane da mu se uzme imovina. Cilj svake zakonske izmjene, odnosno cilj zakonskih izmjena na dugi rok je učiniti svu državnu odnosno javnu svojinu podobnom za rasprodaju i na kraju da, znači ono što je pripadalo nekad cijeloj zajednici padne u ruke kreditora onih koji su vjerovnici. Sjećam se kad je došao Tim Orešković i za njega se govorilo da je stečajni upravitelj, a danas mi imamo drugog premijera Plenkovića, ali na žalost njegova uloga je ista kao i Tima Oreškovića. Znači, sve se to svodi na istu politiku. Narodu se prodaju bajke, a na kraju kad narod shvati što se dogodilo, baš ovo što ste vi rekli probudit će se odjedanput, vidjet će da je zima, da je hladno, da nema kuna, da nema klope. Znači bit će katastrofa. Hvala.
Odgovor, gospodin Bunjac.
Hvala lijepa zastupniče Pernar. Dakle vi govorite o tome kako se samo nastavlja kontinuitet jedne politike u Hrvatskoj, naravno da je tu i ona prethodna vlada odigrala svoju ulogu. Svi ti dokumenti, svi ti zakoni pripremaju se već duže vrijeme, sigurno ih nije sadašnji državni tajnik i ministar napisao preko noći, to ste potpuno upravu, a one se odnose i na sve one vlade koje su bile i prije jer evo ja sam i danas podsjetio u raspravi da je ovaj prostorni plan za Plitvička jezera koja su potpuno devastirana i prijeti im nestanak, donijela iz je HDZ-ova uprava, a potvrdila ih je većina u Saboru koju su imali SDP i HNS. Prema tome, nikakve tu razlike nema oni su dogovorni u tome sudjeluju. Ja sada ne želim isto tako ići predaleko ali činjenica je da kroz svih tih tajkuna koji sudjeluju u privatizacijama voda i drugih resursa Hrvatske se pojavljuju zajedno i zastupnici SDP-a i zastupnici HDZ-a ruku pod ruku, razlike nema u biti ih vodi taj materijalni interes, vodi ih želja da se pojave u javnosti na nekakvoj par dana, a u biti odgovornost dugoročnost strategija, razmišljanja u budućnosti, razmišljanja o budućim generacijama to im je najmanja briga, oni o tome uopće niti ne razmišljaju, a kamoli da bi pozitivno djelovali. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Mišić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bunjac, moramo znati da smo u demokratskoj Hrvatskoj izabrali put Europi. Po ovom vašem izlaganju ispada da mi u ovoj Hrvatskoj državi ne bi trebali ništa napraviti, ništa prodati, ništa privatizirati, ništa uraditi. Pa gledajući naš put koji smo izabrali, europski put, pa pogledajmo kako funkcioniraju takvi sustavi u Europi pa ćete vidjeti da nije to sve tako što vi govorite. Druga stvar, rekli ste Plitvice, o.k. ja se s vama slažem ako su zagađene, ako je to sve istina neka se napravi kanalizacija i sustavi za pročišćavanje i to je riješeno. Znači investiciju koju treba netko završiti i napraviti. Ali ne možemo stalno govoriti, mi ne možemo, mi ne damo, mi nećemo, mi hoćemo, a ustvari šta mi hoćemo? Hoćemo vratiti, otimati i opet vratiti u jedan sustav bivše Jugoslavije kao što je izgledala. Mene vaše izlaganje upravo na to asocira da vama ovakav sustav Europe baš ne odgovara. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor, gospodin Bunjac.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Mišić. Pa mi jesmo u Europi, ja ne znam zašto bi mi išli putem Europe kada smo mi Europa. Da li ja moram sada napisati na svoju ruku Branimirova ruka? Ja mislim da se to podrazumijeva. Ako smo na kontinentu koji se zove Europa, a to se vidi kada pogledate na zemljopisnu kartu ja ne znam kakvom bi to Europom morali ići. A mi smo u Europi. A ako ste vi mislili putem EU, e to je onda druga stvar, ali i tu jednostavno niste upravu iz razloga što je dovoljno pogledati samo kod naših susjeda Slovenaca koji su evo odavdje možda pola sata vožnje autom koju su stavili vodu kao javno dobro u Ustav i ne možete je više privatizirati. Doduše postoji voda na neki način u Ustavu u članku 51. hrvatskog Ustava gdje se kaže da se o njoj treba pažljivo brinuti, ali kao što vidimo ne brine se. Pa ajde idemo onda postupati kao što je postupila jedna članica EU, dakle Slovenija idemo i mi staviti vodu u Ustav, idemo. Evo mi iz Živog zida ćemo dati inicijativu da se voda zaštiti Ustavom, pa onda ćemo možda i ovim svim zakonima doskočiti i uštedjet ćemo vrijeme uvaženom državnom tajniku da dolazi ovdje u Sabor sa svojim nakaradnim izmjenama zakona. A što je najbitnije od svega nećemo ugroziti građane koji su iskreno zabrinuti. Znači građane doista brine i to ih jako brine da ne znam danas sutra neće moći doći na plaću, da neće moći otići na Plitvička jezera, da će im neko isključivati vodu usred ljeta, a to ko što vidimo masovno radilo i ove godine, da neće moći ostvarivati svoja nekakva osnovna ljudska prava i prava opće civilizacije i dostojanstva koje su ljudi imali još u doba Rimskoga carstva. Voda je bila javno dobro još u Rimskom carstvu, da, a sada nam se to pravo evo nakon dvije tisuće godina razvoja želi oduzeti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nastavljamo sa klubovima. Gospodin Domagoj Hajduković ispred kluba SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa doktore Radin. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja ću raspravu početi zapravo sa amandmanom koji sam podnio na tekst ovog zakona, a to je na članak 10. konkretno da se dodaju riječi ili nadležnih javnih isporučitelja vodnih usluga, znači članak bi glasio „U članku 21. iza stavka 3. dodaje se stavak 4. koji glasi: Sredstva iz članka 17. stavka 6. podstavka 2. ovog Zakona koriste se za gradnju i održavanje građevina oborinske odvodnje u vlasništvu jedinica lokalne samouprave“ i dodatak ili nadležnih javnih isporučitelja vodnih usluga. Zašto sam podnio ovaj amandman? Naime razlog za to se nalazi u činjenici da pojedini dijelovi sustava razdjelne kanalizacije kao dio jedinstvene tehničke cjeline se nalaze u vlasništvu javnog isporučitelja vodne usluge, a ne jedinica lokalne samouprave. Dakle na taj način i ovaj amandman bi omogućio odnosno ostavio prostor da se iz zadržanog dijela predmetne naknade financira i oborinska odvodnja neovisno o tome da li je u vlasništvu jedinica lokalne samouprave ili „vodovoda“ u njihovom vlasništvu. A sada se vratimo na prijedlog zakona. osnovni motiv za izradu ovog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva je još jedna prolongacija uvođenja obračuna naknade za korištenje voda … voda umjesto kao do sada kao privremeno rješenje korištenog načina obračuna naknade koje se vrši po količini vode isporučene obvezniku putem isporučitelja vodnih usluga. Naime, tada HDZ-ova i Most-ova vlada je propustila cijelu 2016. godinu da sukladno zakonskim obavezama putem Uredbi o visini naknade za korištenje vode pređe sa metra kubičnog isporučene na metar kubični zahvaćene vode. Nakon izgubljene godine krajem 2016. godine ta Vlada je donijela izmijene i dopune Zakona o financiranju vodnog gospodarstva kojim se rok primjene sa kraja 2016. godine prebacuje na 1.1. 2018. godine. Kao i cijelu 2016. godinu tako i cijelu 2017. godinu HDZ-ova Vlada u ovom slučaju Vlada HDZ-a i HNS-a nije napravila ništa, te sada po drugi puta rok za početak obračuna po metru kubičnom zahvaćene vode ovom novom izmjenom Zakona o financiranju vodnog gospodarstva želi ponovo prolongirati. Ali svjesni svojih nesposobnosti ovog puta čak niti ne fingiraju neki novi planirani termin primjene novog modela obračuna već ga kondicionalno stavljaju u budućnost i uvjetuju njegovu primjenu, citiram – provođenjem aktivnosti Hrvatskih voda na uspostavi telemetrijskog praćenja mjerenja zahvaćenih količina voda na svim vodozahvatima javne vodoopskrbe i pazite sad ovo, osiguranja sredstava za sanaciju gubitka kroz plan upravljanja vodama za 2018. godinu. Dvije izmjene zakona svake godine u isto vrijeme, ovaj put čak po hitnom postupku samo zato što HDZ-ova Vlada, odnosno Vlada HDZ-a i Mosta nije u zadnjih 24 mjeseca napravila apsolutno ništa. O kakvim nedostajućim sredstvima govori ova HDZ-ova Vlada danas? Prema novinskim izvještajima, konkretnije Jutarnji list od 18. 11. 2017. godine stanje je ovakvo – Za projekte u vodnom sektoru na raspolaganju do 2020. godine nam je, ili alternativno do 2023. godine, stoji 1,049 milijardi eura EU sredstava. Milijardi kolegice i kolege! Zadnji podaci govore da je od 68 milijuna eura, kolika je realizacija na kraju 2017. godine, što ćemo se složiti da je vrlo vrlo skromna, verificirano, što će reći odobreno, 43 milijuna eura ili 4% raspoloživih sredstava. Samo 4%, znači manje od 5% od onoga što smo imali smo realizirali. A kao uvjet uvođenja novog načina obračuna naknade HDZ-ova Vlada govori da se moraju osigurati sredstva i to koja? Pa naravno nacionalna. Kao da nam nije preostala 1,006 milijardi eura EU sredstava da ih angažiramo. Kolegice i kolege, da ovo nije smiješno bilo bi tragično. Vlada nije u stanju povući niti 5% sredstava koja su nam na raspolaganju upravo za ovu namjenu. A do tada dok se Vlada zbroji i potroši moje, vaše i novce poreznih obveznika, ili dok smogne snage povući sredstava, do tada, do uvođenja novog načina obračuna kojim će se sankcionirati neracionalan način upravljanja sustavom, mi ćemo i dalje imati priznate gubitke na nivou države od 49%, a sigurno su i veći, dakle, ovdje koristim konzervativnu procjenu, ili 230 milijuna metara kubičnih čiste vode godišnje. Mogu vam reći samo bravo gospodo iz Vlade, bravo gospodo iz HDZ-a i HNS-a i bravo kako gospodarite našim novcem i našim strateškim resursom.
Hvala lijepa. Nemamo koliko sam vidio replika. Gospodin Miro Bulj pojedinačna rasprava.
Hvala lijepa predsjedavajući. Evo danas smo imali dva vrlo bitna zakona, prvi je o hrvatskim vodama, sad zakon također koji je vrlo bitan, Prijedlog zakona o izmjenama i dopuna Zakona o financiranju vodnog gospodarstva. Ono što smo kazali na početku u ime Kluba Mosta što je kazao kolega Dobrović, to ću opet ponovit. Sramotno je da se ovi zakoni guraju sat vremena prije rasprave, prije par dana su došli materijali, ali je bila najava za sutra, tako da jednostavno se nije moglo niti spremit. Ali ja ću kazati par riječi kao i o prethodnom zakonu koji je sigurno zakon u biti o privatizaciji, priprema privatizacije to je zadnja prepreka o privatizaciji HEP-a, zakon o hrvatskim vodama. To je činjenica i to evidentno i to je jasno svima da je to jednostavno prema najavi strategiji koju ima ova Vlada o prodaji HEP-a to je najavio premijer Plenković. A pošto je sad koalicijski partner koji je prije njega najavio dvije godine, HNS i Vrdoljak, prema tome, to je jasno da je prvi zakon o privatizaciji HEP-a. A ovim zakonom u biti mi govorimo o uređenju nečega u biti što ne štitimo. Ministarstvo zaštite i okoliša bi trebalo štititi vodne potencijale, naše resurse strateške, u biti treba ispada da će morat narod štititi od Ministarstva okoliša da zaštitimo naš vodni resurs. Ja sam spomenuo Lomnicu. U Donjoj Lomnici gdje je asfaltna baza uvaženi tajniče 300 metara od glavnog vodocrpilišta za Novi Zagreb, Veliku Goricu, cili taj dio znači više od milijun ljudi će koristiti tu vodu, koristi tu vodu pitku. Dovedena je pod upitnost, vi to morate riješiti, vi ste upoznati s time brojnim dopisima, prosvjedima, udrugama koje su tražile, znači Ministarstvo je upoznato i vrijeme je da se zaštiti taj bazen pitke vode. A također i sve rijeke možemo promatrati koje imamo od samih aglomeracija gdje se nije zaštitilo znači od određenih neke su zaštićene, a većina nije. Pa možemo promatrati u dalmatinskom slivu, Dalmatinska zagora, evo i vi ste tamo na području Hercegovine, znate i sami dolazite s toga područja, da niti tko to štiti niti koga brige za vodama, osim što uredno dolaze računi, a na tim računima imamo 20 stavka, pa tako da kubik vode umjesto da bude pošto je to dar prirode, da bude što jeftiniji u biti on je sve skuplji i skuplji. A za gubitke nije kriv narod, a uostalom, evo postavljam pitanje još jedno tajniku, ti gubitci koji se gube u infrastrukturi u zastarjeloj infrastrukturi, gdje bi oni završile da nisu otišle u cijevi, gdje bi voda završila? Završila bi u moru vjerojatno ili negdje drugdje iz Cetine. Prema tome, šta vi, kome naplaćivate u biti čiji su to gubici. Pa zamislite vi imamo izvore evo nabrojili su, kolega Bunjac i poslije su spominjali druge kolege Plitvička jezera koliko ne brinemo se o vodama a donosimo zakone. Zamislite, evo ja ću još jednom ponoviti. Izvor Cetine rijeke je dat u koncesiju za 37 sekundi rasprave u Vladi, dnevno 200 kuna. Dnevno 200 kuna, a koliko, toliko jedno kućanstvo malo veće, sad malo veće poljoprivredno gospodarstvo šta ima potroši toliko novca. Prema tome, ovdje je sve na teret. Tako je i u koncesijama u zakonu, ništa ovo nije specifično. Tako je i s plažama, vodama, tako i plaže isto. To je, zna se da je Splitsko-dalmatinskoj da su plaže, Lučka uprava bili u biti FIMI Media, stranačke infrastrukture na tome području. I zbog toga je bio problem veliki u Splitsko-dalmatinskoj županiji. Prema tome, koncesije, plaže, poljoprivredno zemljište, vode ne može se donositi na brzinu. Mi moramo priznati da ta voda koju naplaćivamo od građana, od poslovnih subjekata da je to prirodno dobro i javno dobro koje treba naplaćivati održavanje tehnički ti pregledi sve što triba i to treba. Ali ne možeš naplaćivati neke, kaže gubitci. I mi ćemo sa ovim zakonom napraviti da se ne plaćaju gubitci. Pa tko je kriv za te gubitke? Pa ti gubici bi završili u moru. Iz Cetine iđe u more koliko ja znam prema Omišu, od Vrlike prema Omišu uzmete kartu pa vidite. Ali voda ne može ići uzbrdo. Vi bi je htili vratiti uzbrdo ali ne može, ne more rijeka ići uzbrdo. Ne more ići od Omiša prema gore. Nije to smiješno kolega Šiljeg, nego jednostavno Hrvatske vode. Naknada za Hrvatske vode. Evo ja garantiram svako kućanstvo na mome području plaća naknadu za Hrvatske vode. I iz ovoga će se opet uzimati za Hrvatske vode, jel' tako? Tu sam u pravu. Na 90% onoga što je isplanirano one ne izađu nikada da očiste kanal, vododerinu nekakvu nego ljudi se snalaze po seli sami. Moraju motikom kod njihovih uređaja jer ih nije briga. A njima uredno sidaju sredstva i dobijaju posao za održavanje tih dijelova. Ja to znam u svome kraju. Evo imamo primjer bivše tvornice Dalmatinka. Samo su slali račune dok je bila u stečaju. Nikad nisu ušli u nju, začepljeni kanali, poplavljivalo sve okolo ali su uredno dole. I sad tri milijuna kuna mora se platiti naravno u stečaju Hrvatskim vodama koje nikada nisu ušle, koje nikada nisu pogledale taj kanal. Jedino uredno šta rade dođu ujutro, popiju kavu i odu kući svojoj. To je uredno. I možda ako imaju dobar traktor ako je triba održavati uzoru sebi njivu koju u polju doli. Nije smišno, nego je to činjenica da narod plaća ono šta se ne odrađuje i ono šta se ne održava. Ne možete vi gospodine tajniče Šiljeg kupiti u mesnici, dat novac … [[Govornik se ne razumije.]] vam kilu. Bi li se protivili? Bi li se protivili tome? A narod naš plaća znate, plaća a nitko ništa ne odrađiva. Ne odrađiva nego jednostavno ne funkcionira sustav, a prirodno dobro, javno dobro tribamo zaštititi. Ja sam vam nabrojio od ovih rijeka koje sam kazao, znači evo pa do Lomnice di u Donjoj gdje je asfaltna baza u samo vodocrpilište, gdje Novi Zagreb koristi tu vodu. Znači ugrožajemo cijeli taj dio da bi se pogodovalo. Asfaltna baza tri asfalt, ne može bit tu. Ne može bit uz vodocrpilište asfaltna baza. Koja zaštita? Tko garantira da je to zaštićeno? Nadam se da asfalta ima, ima i ulja, ima ostataka nafte, ima onoga što će onečistiti. To je činjenica ne tako daleko otiđite, državni ste dužnosnik vi i ministar pa pogledajte. Ja sam na poziv tih ljudi, nisam iz tih krajeva. Kolega Šuker, on je isto upoznat sa tim. Kolega Beus, oni su upoznati s tim. I oni znaju za taj problem. Međutim, cijeli Novi Zagreb će lakše se riskirat voda, a ovdje pričamo o zakonu, govorimo o zakonu kako naplatiti, kako skinuti gubitke u infrastrukturi. Da, imamo gubitke u infrastrukturi ali je činjenica da voda je prirodno, javno dobro i da je tribamo čuvati i štititi. Ali ne da je štiti narod od Ministarstva okoliša. Ima sad takvi primjer prije nekoliko godina kad je to isto Ministarstvo zaštite i okoliša prije pet, šest godina, ali tek se nedavno riješilo prije dvije, tri godine. Još nisam bio u Parlamentu je htilo odlagati trosku iz Dugog rata uz samu rijeku Cetinu u rudokopu gdje ja živim. I rekli su da je to zdravo ono, da je to doslovno možete jist. Pa ako im je zdravo šta nisu dotirali ovdje na Markov trg ispred svojih ureda ili kod vas u ured di, u ministarstvo. I naravno da je narod to spriječio, ali zatrovale bi se vode s time. Njih apsolutno to nebrige, jer je to bila igra iz Dugoga Rata je bila engleska tvrtka kojoj se pogodovalo da se dobro naplati ta troska iz koje se vadile bitni elementi, tj. fero legure … [[Govornik se ne razumije.]] novac u džep, a otpad bi bacali naravno u rijeke. Prema tome, ne štitimo rijeke, ne štitimo izvore, koncesije dajemo besplatno. Prema tome, doslovno besplatno strancima. I još jednom doklem god bude narod tribao štititi vode o Ministarstva zaštite i okoliša neće biti tu sriće, a narod vam na žalost prosvjeduje i u Lomnici i u Cetinskoj krajini i u Kninu i u Šibeniku i u Zadru, gdje je god rijeka prosvjeduju … [[Govornik se ne razumije.]] A što se tiče ovih kojima mi plaćamo naknade kao što su Hrvatske vode po njima voda može ić di oće, nit oni održavaju, nit oni to. Ja ne znam jel' vi provjerajete odrađuju li oni na terenu? Koji je sustav provjeravanja za poslove koje oni dobiju za održavanje kanala od vododerina? Da li vi to provjeravate uopće? A ne mi ih još ovdje obavezujemo se da ćemo im plaćati određeni iznos kroz nekakve naknade. Problemi su ogromni, voda je javno dobro, vodu moramo štititi. To je resurs potencijal koji mora Ustavom bit zaštićen. Inače svi ovaki zakoni, koncesije, Zakon o vodama, koncesija na plaže, na poljoprivredno zemljište to kolega Borić dobro zna sve se donosilo ovako na brzinu. Evo hvala lijepo.
Hvala i vama. Dvije replike, prva gospodin Sladoljev.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo gospodine Bulj, govorili ste o vodi kao strateškom interesu RH i gubicima koje mi imamo zbog loše infrastrukture u cjevovodima, pa mislim da bi bilo riječi o tome, ali grad Zagreb je jedan od tu rekordera, po nekim procjenama grad Zagreb gubi 50% vode u cjevovodima zbog loše … infrastrukture i ono što je mene zapanjilo podatak da bi godišnje ti gubitci iznosili oko 250 milijuna kuna, to je izgradnja jednog rotora u Novom Zagrebu kojeg grad Zagreb upravo se sprema raditi. Dakle, mi smo do sada mogli imati 10 rotora i to je jedna odluka lokalne vlasti s kojom Ministarstvo tu trenutno nema veze, ali želim vam reći koliko zapravo ni naši ljudi u lokalnoj samoupravi ni gradonačelnici nisu prepoznali nisu željeli prepoznati koliko je voda bogatstvo i ovo je konkretan primjer jednog takvog.
Hvala lijepa. Pretpostavljam gospodin Bulj. Izvolite.
Pa točno tako da lokalna samouprava i regionalna ima veliku krivnju što se nalazi u ovome stanju zaštite voda tj. šta taj resurs i potencijal nije bolje iskorišten i što imamo gubitke. Premda sam kazao u jednom trenutku da i ti gubitci su problem, ali ne toliki, jer ti gubitci svakako zbog biološkog minimuma oni će svakako idu, veći je problem onečišćenje rijeka, veći je problem što mi čiste rijeke, čiste izvore. Pa dio vam Zagreba, gospodin Sladoljev, ja ne znam zašto vam gradonačelnik ne reagira u Lomnici, koristi veći dio jedan dio Zagreba, Novi Zagreb koristi tu vodu iz toga bazena. Uz samo vodocrpilište radi se ogromna asfaltna baza, nema reakcija. I neće on reagirati jer ih nije briga, jer da ih je briga za prirodom i zaštitom poglavito vode, onda bi opet ponavljam, i grad Zagreb i cijela Republike Hrvatska odavno, poglavito Republika Hrvatska u Ustavu bi bila zaštićena voda kao neotuđivo javno dobro svakog čovjeka. A gubitci su manji problem to se može riješit. Možemo riješit te gubitke, jer svakako voda ima svoj biološki minimum, ovde ima viška vode. Veći su problemi zatrovanje vode, onečišćenja voda, pa evo imamo bezbroj tih primjera. Koliko imamo rijeka koje su trebale biti sa malo dobre volje ljudske, da bi bile čiste, međutim, one su danas ekološki onečišćene, a sve će biti gore i gore. A poglavito naglašavam pošto ste vi sa ovoga područja, evo pozivamo gradonačelnika Zagreba da će mu biti ugrožen dio Zagreba pitkom vodom, napajanje zbog u Donjoj Lomnici, zbog toga šta je kraj vodocrpilišta se izgrađuje ogromna asfaltna baza koja će ugroziti cijelo to područje. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Glasnović izvolite, replika.
Gospodin Bulj, ja sam vas uporno slušao, svi znamo da je voda možda najvažniji strateški resurs i da kad rade sigurnosne službe procjenu jedne države … prostor itd. infrastrukture itd. da uvijek pitaju kakva je voda, jel se voda može piti iz špine, koliko vode ima itd. Ali ja nisam siguran možda nije upućeno za vas ovo pitanje nego za naše kolege, ali indirektno na vas. Kakva je u sinjskoj krajini u ruralnim područjima ta voda i ta … mreža jel razvijena? Bio sam nedavno u Imotskoj krajini imate izgrađene crpke za vodu, a vode nema, to je baš došlo do izražaja i ovo zadnje kad su požari bili. To znači meni ovo, da na taktičkoj razini nema provjere, nema inspekcija, a bitka se vodi na taktičkoj razini. Znate onu priču, imate ono imate mlađe ….a imate statistiku, statistika sve pokriva. Imamo puno papirologije itd. Vidjeli smo zagađenje u Imotskoj krajini također one rijeke koja teče kroz Imotski, imate ljude koji imaju one, one, cisterne puštaju tamo u vodovode. Jedan se manijak tamo priključio na glavni vodovod. Kakve su to kazne? Ja ne znam kakva je ta kontrola i … na taktičkoj razini. Istovremenski kod nas ja mislim kao strateški resurs 48% koliko uopće vode ide bez povratka kroz zastarjelu infrastrukturu? To mene isto zanima. U nekim zemljama se voda filtrira nakon pranja itd. za poljoprivredu itd. Sljedećih 10 godina bit će ratovi za vodu najviše na Bliskom Istoku i Africi. A to što nas čeka ovdje ako ne znamo upravljati resursom. Ima li gospodin Bulj, po vašem mišljenju hrvatska Vlada strateški plan da nas zaštiti od tih prijetnji za sljedećih 10 godina minimum?
Precizni ste gospodine Glasnović, točno na sekundu. Hvala lijepa. Gospodin Bulj će odgovoriti.
Ja bih samo odgovorio u biti evo bio sam u Cetinskoj krajini imate sela gdje nema vodoopskrbe, a ljudi gledaju Cetinu mogu se kamenom baciti do rijeke Cetine. Evo nedavno smo se susreli zajedno u Lišanima u Ravnim Kotarima, gdje također ono područje nema vodoopskrbu. Pa tko će živjeti tu? Mi imamo resurse i potencijale koje ne koristimo i naravno, a zbog toga i nemamo demografsku obnovu na tim područjima. Pa zamislite u 21. stoljeću ljudi imaju ispred sebe gledaju u rijeku Cetinu ili u Ravnim Kotarima skoro cijeli Ravni Kotari nemaju vodoopskrbu. Načelnik općine govori da jednostavno ljudi bježe iz tih razloga. A imamo sve te potencijale. Što se tiče zaštite voda, resursa, kao najbitnijeg strateškog resursa Republike Hrvatske, imamo jednu od najčišći pitkih voda, mi imamo pitke vode, što je vrlo bitno. Ja ne vidim da Ministarstvo okoliša i hrvatska Vlada tu ima nekakvu strategiju osim strategija interesa ulagača koji će napraviti veću štetu. Ne govorim ja protiv ulaganja investitora nego koji će napraviti veće štete na ovome našem strateškom resursu vodama nego što će ti nama donijeti. Ti će nam donijeti tehnologiju zagađivanja uz rijeke. Kao što je npr. termoelektrana. Ali dobro to gura muž od ministrice Burić. Prema tome, to je eto takvu strategiju imaju, tko je bliže vlasti taj to gura i to je isključivo lobističko rodbinsko vladanje našim strateškim resursima, nikako strateško promišljanje i očuvanje ekološki održivi razvoj na području Republike Hrvatske a poglavito po pitanju voda. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama. Gospodin Josip Borić. Izvolite!
Hvala lijepa. Uvaženi potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnicima! Pa evo, slušajući danas nekoliko, evo tri sata već raspravljamo o prostoru tj. koji zauzimaju vode u našem političkom životu. Više je to bila nekakva tematska rasprava na temu voda nego zaista rasprava o dva važna zakona, Zakona o vodama i financiranju vodnog gospodarstva i žao mi je što kolega ode jer nakon što je on zaštitio danas u ta tri sata sve u Hrvatskoj, i što hoda i što spava, što leži i vozi, sve gore, planine, mora i vode jednostavno se postavlja pitanje treba li ovaj Sabor donijeti neku drugu odluku od one koju imamo a da je zaštitnik hrvatskog naroda Sv. Josip jer činjenica je da dovoljno je da se on digne i da kaže nešto i sve je zaštićeno bez da je pogledao zakon, bez da je rekao nešto što je važno a sve s ciljem da bi nekoga povezao s nečim ili s nekakvim drugim procesima. Ovo su zaista dva važna zakona i vrlo jasno definiraju što donose od nekih novina o kojima nitko ništa gotovo da nije previše ni rekao. Ovaj Zakon o financiranju vodnog gospodarstva je važan za jedinice lokalne samouprave i ako nam netko daje sto posto više od onoga što smo dobivali sada barem od te naknade valja ga podržati jer će nam omogućiti da imamo više sredstava da možemo nešto s tim sredstvima učiniti. Što nam donosi? Donosi nam znači preuzimanje Direktive 2000/60/EZ što znači da osim povrata troškova od strane usluga imamo i povrata od vodnih aktivnosti. Imamo uvođenje korekcijskih koeficijenata za naknadu od zaštita voda onim gospodarskim subjektima koji su izgradili vlastite sustave i odgovaraju ti sustavi određenoj razini koja je potrebna i to je vrlo korektno prema gospodarstvenicima. Zašto to ne želimo reći, nego izmišljamo stotinu razloga samo da bi pričali nešto a ne htjeli reći pa pomažemo i gospodarstvenicima kroz ovaj način. Rekao sam već povećanje prihoda lokalne samouprave od naknade za uređenje voda sa 5 na 10% koliko smo do sada dobivali, od 5 na 10%. Imamo izuzeće od plaćanja za elementarne nepogode, dodajemo i katastrofe. Pa bilo je i nepravedno i do sada da onima koji su poplavljeni šaljemo naknadu za obračun slivnih voda, pa mislim da ako to nisu dovoljno dobre stvari ili nekakav bolji dio od onoga što smo imali do sada onda se postavlja pitanje što uopće mi možemo izmisliti u tom sektoru a da bi odgovaralo bilo kome ovdje od nas pod pojmom ili pod nekakvim našim objašnjenjima mi štitimo hrvatske građane. Ovo je direktan doprinos hrvatskim građanima i svakako dijelu gospodarstva, dijelu. Što je još pozitivno? Pozitivno je to da kad razgovaramo, zaista razgovaramo o zakonu a svi spominjemo stalno građane da navodimo i te njihove primjene nezadovoljstva, i ima toga i ne treba bježati od toga da Hrvatske vode negdje ne naprave ono što se u toj godini planira ili se planiralo godinama. Svi imamo nekakve primjedbe, pogotovo na taj obračun slivnih voda koji se obuhvaća znači kroz površinu određenog objekta i to sve mi nešto plaćamo i tražimo da pored naše kuće sve bude u redu, barem pored naše ako ne pored susjedove. I naravno da tu opet mora reagirati država. Ja dolazim sa otoka koji ima puno i previše vodotoka, ima otoka koji nemaju nijednog ali ima ih koji imaju puno i previše. Jednostavno, nije lako održavati taj sustav od desetke kilometara vodotoka koji su se nekada davno kao bujice uređivali ali su ostali za ovo vrijeme, za vrijeme naše države još uvijek ne do kraja izgrađeni i nije nam nenormalno ili nam je normalno da nam poplavi neki otok a znamo da je na moru, ali se i to događalo u povijesti ako pamtimo, poplave na otoku. Događaju nam se na kontinentu, događaju nam se u većim gradovima. Jednostavno, sustav treba određenu razinu sredstava da bi bio bolji. Osim naknade za uređenje vode, Zaklade za zaštitu voda, vodnog doprinosa itd. pa moramo imati temelj na kojem ćemo financirati Hrvatske vode kao agenciju, Vladinu agenciju koja se treba baviti o cjelokupnom problemu Hrvatske u smislu vodoopskrbe, u smislu odvodnje i uređenih područja. Ono što mene osobno smeta je da smo počeli prije nekoliko godina za vrijeme Vlade Zorana Milanovića i SDP-a koji ima ovdje silnih nekakvih primjedbi sa jednom pričom o vodno gospodarskim područjima gdje smo naložili lokalnim samoupravama da osnuju sada po dvije komunalne firme, da nam općina ima po dvije komunalne firme. Jedna se bavi odvodnjom, druga vodoopskrbom ili ostalim aktivnostima i mi sada umjesto nekakvih 500 komunalnih društava imamo gotovo tisuću komunalnih društava. Mnogi u sustavu odvodnje gotovo ne perspektivno, jedva da se održava, jedva da mogu funkcionirati. I da nema Agencije Hrvatskih voda pitanje je što bi uopće izveli od sve te svoje infrastrukture koja im je potrebna. To je pitanje koje moramo dovršiti što želimo s time, s time da smo nešto odvajali u smislu djelatnosti i gdje nas to vodi već neko vrijeme. Zaista jest određeni problem na razini lokalne samouprave. I možemo li nositi kao lokalne samouprave jednu takvu činjenicu, da imamo dva komunalna društva u općinama ne znam tisuću, 2 tisuće stanovnika a znamo da smo imali iskustvo i da smo mogli funkcionirati i unutar jednog i to je bilo nekoliko godina. Ok, to će nam država reći svoje u datom trenutku. Zato bih ja opet apelirao da kolege koji su protiv ovog zakona da dobro razmisle zašto su protiv i što to ovaj zakon čini hrvatskim građanima da budu protiv. Tvrdim da odgovorno ide u korist i lokalne samouprave i građana i poduzetnika gospodarstvenika i da ima dobrih elemenata koji se u budućnosti mogu nadograđivati po meni samo na bolje. Samo toliko. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike. Ali prije ja bih htio pozdraviti Komorni sastav Muzičke škole Ivan Matečić Ronjgov iz Rijeke koji je danas ovdje u Zagrebu pobijedio na hrvatskom natjecanju i dobili su prvu nagradu, pa molim da im plješćete. [[Pljesak.]] Hvala lijepa. Hvala. Dvije replike. Gospodin Bačić prva.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Borić naveli ste brojne razloge zbog čega bi trebalo podržati ovaj Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o financiranju vodnog gospodarstva. Ja bih dodao još jedan koji je također vrlo važan, a to je činjenica da od 1. siječnja 2018. godine neće stupiti na snagu odredba kojom se propisuje da se plaćaju vodne naknade na temelju zahvaćene vode na crpilištima, nego će se i dalje prolongirati način obračuna i plaćanja vodnih naknada na temelju isporučene vode. To je u svakom slučaju dovoljan razlog da ovaj zakon prihvatimo, jer bi u slučaju neprihvaćanja zakona onda došlo do značajnog povećanja cijene vode jer bi gubici u vodi opteretili cijenu vode na isporučenom metru kubnom ili prostornom metru te vode. Tako da je jedan od važnih razloga zašto je nužno zakon donijeti kako ne bi se onda posljedično došlo do povećanja cijene vode i taj element. I u svakom slučaju podržati ovaj prijedlog da se kroz uredbu uspostavi način i metoda kako i na koji način ubuduće prići rješavanju problema velikih gubitaka u mrežama gradskim i općinskim komunalnim poduzećima koji prema sadašnjim pokazateljima jesu na razini negdje oko 50% odnosno 49,7 ili 8% je manje vode isporučeno nego što je zahvaćeno. Prema tome nužno je ući u velika ulaganja u popravak mreža kako bi se, gradskih mreža kako bi se smanjili gubici, a time onda jasno manje, crpilo manje vode i na taj način čuvalo i štitilo hrvatska izvorišta vode. Hvala.
Hvala lijepo gospodine Bačić. Odgovor Borić.
Tako je kolega Bačić to sam ispustio reći znači da je i to jedan važan moment u korist hrvatskih građana jer sama ta činjenica da bi ovo 1.1. stupilo na snagu znači 2018. godine. Da nismo mijenjali ovaj zakon opteretilo bi hrvatske građane barem najmanje za 40% veće račune ako bi računali da ćemo platiti svu zahvaćenu vodu na izvorištu i ono što je isporučeno građanima naplatiti u punom iznosu. Svi smo svjesni da pod opskrbnim mrežama ima problema, da imaju gubitaka i uredba koju ćemo dočekati koja će riješiti nekakvim korekcijskim koeficijentima razlike koje nastaju između gubitaka vode i stvarno isporučene vode domaćinstvima ili kućanstvima je nešto što će omogućiti građanima znači da ne dođe do poskupljenja same cijene vode. Oni koji su protiv toga znači protiv zakona ustvari vjerojatno to njih previše niti ne interesira. Raspravljaju o tome na jedan svoj način onako benevolentno i s obzirom na odgovornost koju i nose vjerojatno je njima ta stvar i prihvatljiva.
Druga replika gospodin Mišić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Boriću malo je zemalja u Europi koji iz slavine pijemo vodu, to je Hrvatska. Mi imamo koliko god možemo kritizirati, još uvijek zdrave i čiste vode po prilici u odnosu kako smo imali sustave za pročišćavanje. Vidimo da kako smo ušli u Europu da se sve više pročišćivača pravi u svim gradovima i hvala Bogu. Znači, trebamo rekonstrukciju napraviti, još vodovodnih mreža i to dotjerati i mogli bi onda naplaćivati vodu na izvoru. Ne bi bilo gubitaka ovih 45, 50%. Znam da je to veliki posao i da je to proces 10 godina, sigurno i više. Ali mislim sa vodama da bi trebali biti zadovoljni. Zašto je oporba protiv, protiv ovoga zakona kojeg ste malo prije citirali? Oni su uvijek protiv. To je ovdje popularno ako si u oporbi biti protiv, mada bi ja više volio da oporba nekada ukazuje na greške koje nisu dobre, a ono što je dobro da se govori da je dobro da bi ovaj narod motivirali da vjeruju u nas i saborske zastupnike, i u državu, i u Vladu i bez obzira tko bio na vlasti, dajmo govorimo malo više o dobrom, a ne o lošem. I tako da jednostavno narodu moramo poslati jednu drugu sliku da nije to sve toliko loše koliko mi stalno govorimo da nešto ne valja. Prema tome, moramo se malo izdići sami od sebe i shvatiti da smo u Saboru da pomognemo narodu, a ne da radimo samo za svoje interese ili svoje stranke. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor gospodin Borić.
Hvala lijepa. Kolega Mišić slažem se s vama. Zaista, evo to je jedan razlog zašto moramo razmišljati kada govorimo o nečemu i ne želim vjerovati da i sa strane oporbe bez obzira što su protiv zakona žele da građani plate 40% ili 50% veću cijenu vode u sljedećem razdoblju, ako ne izglasamo ovaj zakon. I to je svima valjda jasno. I sada kažem, da smo čuli danas nešto u 3 sata rasprave vrijedno u smislu da bi bio neki drugačiji prijedlog, da bi bila neka nova mjera, da bi bilo nešto, to je bila obična kritika svega što se tiče vode, na temu vode jedna tematska rasprava, a uglavnom sa željom nekih da se to poveže opet sa nekim političkim strukturama, pa da onda o tome razvijamo neku priču o privatizaciji HEP-a itd. Nisam to danas rekao, ali evo od svih nas ovdje koji sjedimo recimo prošle godine u ovo vrijeme negdje kada se govorilo o arbitraži koju smo izgubili sa INA MOL-om bio je jedan zastupnik Mosta na toj tiskovnoj konferenciji. Što se promijenilo? Mosta više nema na vlasti i onda je sve nastalo problem. Nude rješenja kojih nemaju i kritiziramo vlast. Ovaj zakon je dobar. Pomaže lokalnoj samoupravi i građanima ostavlja jednake račune znači neće poskupjeti ono što bi poskupilo da ovaj zakon ne usvojimo.
Hvala vam lijepa. Nastavljamo sa pojedinačnim raspravama. Gospodin Pernar. Izvolite. Ne, ne. Pojedinačna je gospodine Pernar.
Uvažene dame i gospodo ozbiljan problem u našem društvu je privatizacija javnih dobara iako će neki privatizaciju vodnih resursa ili recimo što je HDZ napravio Zakonom o koncesijama dozvolio čak privatizaciju plaža odnosno da se ograniči pristup svima koji nisu ispunili uvjete koje im je koncesionar dao. Npr. koncesionari naplaćuju ulaze na plažu, to se sutra može dogoditi i na rijekama i jezerima itd. Ono što je nekada bilo javno dobro danas ide k tome da postane privatna svojima i mnogi ljudi u tome vide problem. Međutim, htio bih ukazati na jednu zabrinjavajuću misao, a to je da privatizacija javnih dobara nije uzrok problema, iako ljudi vide u tome kao uzrok njihovih problema, privatizacija javnih dobara je posljedica privatizacije novca, posljedica privatizacije monetarnog sustava. Naime, normalno bi bilo u svakoj državi da je država ta koja emitira novac jer država ima monopol nad njegovom proizvodnjom, međutim iako ga država tehnički proizvodi, odnosno ajmo to slikovito bolje ovako reći, iako država tehnički odnosno centralna banka HNB u našem slučaju ima pravo na HNB reći, želim da se natiska toliko i toliko novaca, taj novac se pod 1) uopće ne tiska u Hrvatskoj nego u Njemačkoj i Austriji što se tiče novčanica i pod broj 2) u opticaj taj novac ne može otići voljom države nego samo privatnih banaka. Ako privatne banke ne izdaju kredite novac taj nikada neće ući u opticaj. Zašto? Zato jer HNB ne može jednostavno dati državi novac jer je zabranjeno Zakonom o narodnoj banci da se država izravno financira od centralne banke. Zbog toga se država i svi drugi mogu financirati samo posredno, to je preko privatnih banaka. Znači privatne banke u Hrvatskoj su te koje kontroliraju količinu novca u opticaju, koliko novaca će pustiti, koliko novaca će povuć. I što se događa? Kroz te umjetno izazvane kreditne ekspanzije i kreditne krize dolazimo do toga da je sve više građana u bankrotu, da je sama država u bankrotu i da se sve mora rasprodavati. Nažalost naš narod nije svjestan te činjenice, ona njega ne zanima. Ljudi kažu meni često puta šta mene briga koja je uloga centralne banke, njima je bitno da oni imaju u svom novčaniku novaca, a ne shvaćaju da je razlog zašto nemaju novaca u svom novčaniku u tome što je uloga središnje banke takva kakva jest. Znači mi smo prihvaćanjem toga da HNB bude mjenjačnica pristali na tzv. kunsku besparicu i kreditnu krizu, a naravno i nerealan tečaj, raspad proizvodnje, visoku nezaposlenost itd. međutim narodu nitko nije rekao koje će biti posljedice te politike. Znači ljudima su rekli dobro je za vas da kuna bude jaka. Gospodine Klisović imat ćete veću kupovnu moć, to su govorili ljudima. Međutim ta obećanja bila su lažna zato jer ta „jaka kuna“ je dovela cijelu Hrvatsku do bankrota, dovela je proizvodni sektor do raspada, dovela je do masovne nezaposlenosti, učinila je zemlju ovisnom o stranom izvoru novca odnosno o stranim kreditima. I onda šta se događa? Ha događa se to da treba privatizirati HEP, hidroelektrane, da treba privatizirati vodovodna poduzeća, da treba privatizirati, karikiram sutra će to biti Croatia airlines, jučer će to biti ili prekosutra Hrvatska lutrija itd. Znači ide sustav za tim da se sve privatizira, ljudi više neće moći ići na plažu ako ne plate ulaznicu i jednostavno ćemo postati stranci u vlastitoj zemlji, a na kraju krajeva vidite i sami tko kontrolira određene sektore našeg društva, bankarski sektor, telekomunikacijski, farmaceutski itd., itd. Sve su prodali i naravno dobit ide van. Prije recimo radnici INA-e su radili za 5,5 tisuća kuna ili 6 danas rade za 3,5, to se zove privatizacija u praksi. Zašto? Pa zato jer Mađar želi izvući dobit, Mađar želi izvući novac. Nekada ste mogli besplatno otići na plažu, recimo bio sam kraj Zadra u Biogradu, e dame i gospodo jeste spremni platiti, nećete platiti nema kupanja. E sada ljudi su rekli na izborima mi podržavamo tu politiku, mi ćemo glasati za HDZ, za Milana Bandića, za SDP, za HNS itd., međutim jednom kada počnu kušati darove te politike, politike razvlaštenja države i naroda od svog kapitala, politiku raseljavanja, politiku deložacija itd. onda oni kažu nama se to sviđa. Međutim i dalje odbijaju uvidjeti tko je jedini tko pruža otpor toj politici ne samo u onom, usudio bih se reći, najelementarnijem smislu. Što znači elementarniji? Pa recimo sutra će u Zagrebu u deset sati biti deložacija, čovjek leti van iz stana zbog kredita Zagrebačke banke. I onda će ljudi reći pa dobro gospodo iz Živog zida zašto vi ometate tu deložaciju. A zašto ometamo deložaciju? Pa ometamo zato jer želimo ukazati na viši problem, nije uopće problem u toj deložaciji, nije poanta u tome da se čovjeka deložira, problem je u tome što se krediti u globalnom smislu odnosno na državnoj razini ne mogu vratiti i da je sve više ljudi koji će zbog toga patiti. Država zbog toga pati. Znači treba reći građanima na glas, dame i gospodo, HEP se prodaje zato jer nemamo od kuda vratiti kredite. Jer šta se događalo, često puta bi kolege iz HDZ-a znači plasirati i SDP-a lažnu tezu, a lažna teza glasi otprilike ovako, mi prodajemo neki hotelski kompleks zato jer on nije u funkciji pa kada ga prodamo strancu onda će on biti u funkciji, generirati dobit ili ljudi će raditi itd., međutim onda kada ih pitate zašto želite prodati HEP koji donosi dvije milijarde i 200 milijuna kuna dobiti svake godine državi neto, a onda nema racionalnog odgovora. Znači, država ne prodaje samo gubitaše, država prodaje i dobitaše i one koji donose dobit. Znači, država sustavno kolje zlatne kokoši i naravno u konačnici će to dovesti do, usudio bih se reći, sloma. Evo vam primjera konkretnog. Znači, ta sutrašnja deložacija 10 sati Črnomeljski put, obitelj Gračanin nije uspjela vratiti 40 tisuća eura kredita i zbog toga ih usred zime, pazite dan nakon Sv. Nikole čeka deložacija jer je kuća prodana na dražbi. To je politika ove Vlade, deložacija. I ja se pitam koliko još ljudi mora biti deložirano, koliko još plaža mora biti zatvoreno za kupače koji ne žele platiti ulaznicu, koliko još javnih poduzeća mora biti prodano, koliko još ljudi mora biti blokirano da bi se svijest građana digla iz ove, usudio bih se reći, uspavanosti, učmalosti jedne opće mentalne dezorganiziranosti itd. Hvala.
Gospodine Pernar, ne mogu reći ništa, ipak ste jednom vodu spomenuli, tako da ne možemo reći ništa. Gospodin Mišić vam valjda na to hoće dati repliku. Izvolite!
Hvala, potpredsjedniče. Bit ću kratak, neću biti dug. Kolega Pernar, kaže zašto tiskanje novca, zašto pozajmimo u državi, zašto krediti, zašto ovo, zašto ono, zašto građani nemaju novaca, zašto radnici nemaju novaca. Postavljam pitanje, koliko imate radnog staža?
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Dobro. Koliko trošimo više nego što zarađujemo? Zato država mora pokriti troškove, gospodine Pernar. Kolike plaće imaju neki koji nisu zaslužili a bave se i politikom? Koliko dobijete novaca van ovoga, van vaše plaće? Zašto nismo platili račun koji smo bili prije godinu i pol dana u hotelu Antunović, Živi zid? Postavlja se pitanje da li smo ozbiljni i da li radimo kako treba. To je pitanje odgovornosti, ne samo pričanje ovdje pred Saborom i pričanje narodu i laganje narodu i to je najlakše. Šta smo dali ovoj državi, ja vam postavljam pitanje? Da li ću dati ovoj državi kroz 20, 30 godina? Ja sam 41 godinu radio gospodine Pernar pa sam onda ušao u Sabor. Nisam pričao u vaših 20 godina, 25 godina pričao i teretio bilo koju Vladu. Ja sam ovoj državi sa 41 godinom plaćao u radnom stažu bez politike i nikada u politici nisam bio. Prema tome, ne mogu dozvoliti da se toliko pljuje po nečemu što mora se napraviti, moraju se dići krediti da bi se troškovi određenih ljudi i određeni troškovi koje smo napravili izmirili. Toliko. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje. … [[Upadica: Govornik nije uključen, ne čuje se.]] Gospodine Pernar, dozvoljavam vam.
Hvala.
Molim. Izvolite, iako niste meni rekli. A meni trebate reći a ne gospodinu Mišiću.
Hvala. Točno, zbunio sam se. Rekao sam njemu da ću mu odgovoriti u replici.
Jer cijeli taj razgovor ste mogli voditi budući da sjedite blizu cijeli razgovor ste mogli voditi tako.
Pa evo, iskreno ću vam reći gospodine Mišić. Nemam puno radnog staža, evo iskren odgovor na vaše pitanje. Međutim, imao sam jednu misao koju vam želim ukazati. Vi ste rekli da država diže kredite zato jer se živi iznad mogućnosti. Međutim, u financijskom sustavu gdje je sav novac dug to znači da se sav promet roba i usluga odvija na kredit. Znači, nema novaca. Znači, ako vi gospodine Mišić recimo imate plaću karikiram 5 tisuća kuna i ta plaća i da trošite samo 10 kuna mjesečno na život i tih 10 kuna odnosno tih 5 tisuća kuna to je dug jer je novac dug, znači podloga novca je kredit. Ako nema kredita ne stvara se novac. Što to znači? To znači da je sav novac u mojem novčaniku kojeg ja sada imam, sav novac koji ja imam 200 ne znam, 400 kuna to je sve kredit. Znači, netko je morao dići kredit da bi ovaj novac bio stvoren. Znači, nije društvo u kreditu zato jer živi iznad mogućnosti nego zato jer je novac kao takav definiran kao dug. Na tu temu vam postoji film animirani američki, zove se „American dream“, možete ići na You tube pogledate ga, bit će vam jasno a napisao je i Larry Harrigan 1971. knjigu „Hoću zemlju plus 5%“. U toj knjizi je također isti problem objašnjen. Hvala.
Ja se zahvaljujem svima onima koji nisu digli palicu za povredu Poslovnika tako da možemo ići dalje. Gospodin Mario Šiljeg u ime predlagatelja ima pravo na završnu riječ.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici! Evo, nakon rasprave o ovom Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva u ime predlagatelja mogu reći da sam sa svojim radnicima sa zadovoljstvom saslušao sve vaše dodatne prijedloge kao i amandmane koje smo već dobili sada i moram istaknuti da ćemo te amandmane sa zadovoljstvom još dodatno razmotriti a već sada mogu reći da neki od tih amandmana barem u izmijenjenom obliku biti i usvojeni. Kolega Borić i kolega Bačić su prije desetak minuta jako dobro ukratko akceptirali i saželi sve prednosti ovog zakona koji se danas nalazi ovdje pred vama. Ja bih samo htio naglasiti još jednu činjenicu i ponoviti još jednu činjenicu da je danas točno 25 dana do prestanka privremenog obračuna naknade za korištenje voda što znači za 25 dana naši građani diljem Republike Hrvatske bili bi suočeni sa enormnim povećanjem cijene vode ukoliko tu cijenu vode ne bismo zaustavili odnosno zaštitili kroz ovaj zakon. Ovaj zakon propisuje donošenje u roku od tri mjeseca uredbe u visini naknade za korištenje voda, definiraju se korekcijski koeficijenti koji će biti različiti za pojedine isporučitelje vodnih usluga. Oni koji imaju veće gubitke bit će prisiljeni zbog visine svog korekcijskog faktora imati i određeno povećanje cijene vode, a to će ih prisiliti da provedu nužne mjere za smanjenje gubitaka, a nagradit će se oni koji imaju već sada odnosno u tom trenutku koji će imati manje gubitke vode u svom sustavu. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 238. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za poljoprivredu, Klub zastupnika HNS-a Liberalni demokrati i zastupnik Domagoj Hajduković. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. S nama je državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike, poštovani Mario Šiljeg i krećemo prvo sa amandmanom Odbora za poljoprivredu.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Dakle Vlada RH ne prihvaća amandman Odbora za poljoprivredu Hrvatskoga sabora iz razloga što je tjedno doznačavanje sredstava jedinica lokalne samouprave prema hrvatskim vodama uspostavljeni model novčanog tijeka prikupljene naknade za uređenje voda koji traje već neko vrijeme, konkretnije 12 godina. Model se pokazao funkcionalan i uspješan. Međutim, izmjena modela kako se traži da doznačavanje sredstava naknade za uređenje voda se podigne sa tjedan na 30 dana predstavljao bi udar na likvidnost Hrvatskih voda s obzirom da oni izvršavaju svoja plaćanja unutar kraćeg roka. Hvala lijepo.
Ima li nekog iz Ministarstva poljoprivrede, pardon iz Odbora za poljoprivredu. Ako ne, onda moramo glasovati o amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Utvrđujem da amandman nije dobio potreban broj glasova. Idemo sada na 2. amandman, to je Klub zastupnika HNS-a, Liberalni demokrati.
Hvala lijepo. Vlada RH prihvaća amandman djelomično u izmijenjenom obliku. Naime, predlagatelj zakona djelomično je prihvatio amandman Kluba zastupnika HNS Liberalni demokrati i u izmijenjenom obliku koji će glasiti: „U članku 7. kojim se mijenja članak 12. zakona, u stavku 1. iza podstavka 1. dodaje se podstavak 2. koji glasi sufinanciranje troškova sanacije klizišta i odrona nastalih djelovanjem erozija i bujica kojima je ugrožena javna infrastruktura. Dosadašnji podstavak 2. postaje podstavak 3.“. Hvala.
Kolega Batinić izvolite, u ime kluba HNS-a Liberalni demokrati.
Hvala lijepo. Klub zastupnika prihvaća, prihvaćamo izmijenjeni jer je praktički intencija i namjera ista i rezultat svakako ovih dopuna će biti da će se osigurati jedan konstantan stalan izvor prihoda upravo za sanaciju šteta koju su prouzročila klizišta. E sada igra riječi da li oborinske vode ili eroziju u principu erozije jesu produkt oborinskih voda. Hvala, prihvaćamo izmjene ili amandman.
Zahvaljujem. Onda utvrđujem da je u izmijenjenom obliku amandman postao sastavni dio zakona. I idemo na zadnji amandman, poštovanog kolege Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepo. Vlada RH ne prihvaća amandman uvaženog zastupnika Domagoja Hajdukovića. Obrazloženje. Jedinica lokalne samouprave jedini je zakonski investitor građevina oborinske odvodnje u smislu članka 125. stavka 2. Zakona o vodama. Prema novopredloženom stavku 3. istog članka Zakona o vodama jedinice lokalne samouprave ovlaštene su izravno prenijeti poslove upravljanja projektom gradnje, građevina iz stavka 2. ovoga članka na javnog isporučitelja vodnih usluga i uz njegov pristanak ako on ispunjava uvjete propisane propisima o poslovima i djelatnostima u prostornom uređenju i gradnji. U tom smislu investitor gradnje oborinskog dijela bivše mješovite kanalizacije jest jedinica lokalne samouprave ali to može biti i javni isporučitelj vodnih usluga u njeno ime. Hvala.
Kolega Hajdukovića, vidim nema pa onda moramo glasovati o ovom amandmanu koji Vlada ne prihvaća. Amandman nije dobio potreban broj glasova. Pa prelazimo onda na glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 81 glas za, 24 suzdržana i 17 glasova protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o financiranju vodnog gospodarstva.
Imamo dva zakona po hitnom postupku za koje predlažem da budu objedinjena jer se radi o istoj tematici. Sada ću pročitati naslove tih zakona. Jedan je: - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 234 Zanimljiva tema kao što vidite. A druga je također zanimljiva. - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Litve ne o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 230 Sada što ću čitati je zajedničko za oba zakona. Hitni su postupci. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 72. i 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora hitni je postupak. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave po članku 197. Poslovnika. Dva odbora su provela raspravu. Za zakonodavstvo i za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Želi li predlagatelj dati dodatno obrazloženje? S nama je gospodin Juro Martinović, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskoga sabora. Ja sam u ime Vlade Republike Hrvatske ću vam ukratko obrazložiti oba ova Vladina prijedloga ovih zakona. Dakle, pravno rečeno nalazimo se u području materije Ustava Republike Hrvatske koji regulira ovu materijalu u dijelu Ustava koji govori o međunarodnim ugovorima. Tamo je regulirano tko u ime Republike Hrvatske može sklapati međunarodne ugovore, kakvi su njihovi učinci, kako se ratificiraju i kada se oni smatraju uvrštenim u pravni poredak Republike Hrvatske. I drugi dakle pravni akt, zakon koji regulira ovu materiju je Zakon o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora. Dakle, ustavna osnova za donošenje Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o uzajamnoj zaštiti kvalificiranih podataka sadržana je u odredbi članka 140. Ustava Republike Hrvatske. Potreba za međunarodnom razmjenom podataka ili materijala koji prema nacionalnom zakonodavstvo su klasificirani ili označeni jednim od zakonom utvrđenih stupnjeva tajnosti načelno je izraz s jedne strane bliskih vanjsko-političkih odnosa između država, a s druge strane povećane potrebe za njihovim uzajamnim i usklađenim djelovanjem na rješavanju suvremenih osobito sigurnosnih problema koji često svojim razmjerima i kompleksnošću nadilaze nacionalne okvire. Također je međunarodna razmjena i zaštita klasificiranih podataka na navedeni način obuhvaćena i pojedinim zakonima koji uređuju neka područja rada državne uprave npr. Zakon o sigurnosno obavještajnom sustavu Republike Hrvatske i sl. Tijekom 2007. godine doneseni su zakoni iz područja informacijske sigurnosti kojima je osigurana primjena potrebnih mjera i standarda u razmjeni klasificiranih podataka između Republike Hrvatske i drugih zemalja i organizacija te je započeto s postupcima sklapanja međunarodnih ugovora kojima se zamjenjuju i štite klasificirani podaci između Republike Hrvatske i drugih zemalja i organizacija. Podzakonskim aktima donesenim na temelju zakona koji su uredili područje informacijske sigurnosti uspostavljeni su strukovni standardi za odgovarajuće cjelovito uređenje zaštite klasificiranih podataka kako na unutarnjem, tako na međunarodnom planu. Suradnja između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine u području razmjene klasificiranih podataka u stalnom je porastu, a temelji se na zajedničkim interesima u razvoju odnosa između dviju država u području informacijske sigurnosti kao i ostalim područjima međudržavne suradnje. Slijedom toga, a s obzirom da su tijekom 2007. doneseni zakoni kojima je uređeno područje zaštite klasificiranih podataka u Republici Hrvatskoj ocijenjeno je da postoji potreba za uređivanjem suradnje između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine u području zaštite klasificiranih podataka sklapanjem dvostranog međunarodnog ugovora. Do sklapanja i stupanja na snagu dvostrukog međunarodnog ugovora kojim se cjelovito uređuje područje zaštite klasificiranih podataka inicijalni okvir za ostvarivanje međusobne suradnje uspostavljen je sporazumom između Ureda vijeća za nacionalnu sigurnost Republike Hrvatske i Ministarstva sigurnosti Bosne i Hercegovine, Sektora za zaštitu tajnih podataka vezano za razmjenu i zaštitu klasificiranih podataka sklopljenim razmjenom pisama od 19. studenoga 2012. i 22. studenoga 2012. godine kao međunarodnim aktom koji je prethodio sklapanju ovog ugovora kojeg danas zakonom potvrđujem, a kojim se uredila razmjena i zaštita klasificiranih podataka najnižeg stupnja tajnosti „ograničeno“. Sporazum je stupio na snagu datumom primitka pisama odgovora Ministarstva sigurnosti Bosne i Hercegovine tj. 29. studenoga 2012. godine u skladu sa člankom 20. Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora sklopljenog međunarodnog akta na temelju spomenutog sporazuma omogućena je dvostrana suradnja u okviru koje je Ured vijeća za nacionalnu sigurnost u razdoblju od 2012. do 2015. godine proveo niz edukacijskih aktivnosti koje su omogućile drugoj strani odgovarajuću doradu nacionalnih regulativnih i proceduralnih postupaka posebice u najosjetljivijem segmentu sigurnosnih provjera. Analizom podzakonskih i provedbenih akata donesenih u Bosni i Hercegovini u razdoblju nakon 2012. te daljnjom provjerom procedura na ovim radnim sastancima zaključeno je da proces dorade nacionalnih regulativnih i proceduralnih postupaka u Bosni i Hercegovini proveden u razdoblju nakon 2012. godine može jamčiti potrebnu konzistentnost sigurnosnih provjera, izdanih sigurnosnih certifikata Bosne i Hercegovine kao i primjenu neophodnih sigurnosnih standarda. Sukladno rješenjima i standardima utvrđenim u spomenutim propisima potpisan je 7. srpnja 2017. godine u Sarajevu ugovor između Vlade RH i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka kojim se u odnosima RH i BiH stvara međunarodno-pravni okvir, te uspostavlja pravila uzajamne zaštite klasificiranih podataka koja će se odnositi na sve buduće ugovore o suradnji i klasificirane ugovore koje ugovorne strane sklapaju, a koji sadrže ili uključuju klasificirane podatke. Osnovna pitanja koja se predlažu urediti ovim zakonom potvrđuje se ugovor između Vlade RH i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine u uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka kako bi njegove odredbe u smislu članka 141. Ustava RH postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Ugovorom se uspostavlja međunarodno-pravni okvir za osiguranje zaštite klasificiranih podataka koji zajednički nastaju ili se razmjenjuju između ugovornih stranaka, određuju se nadležna tijela za provedbu ugovora, utvrđuje se istoznačni stupnjevi tajnosti, postupanje sa klasificiranim podacima, obveze u pogledu nacionalnih mjera za zaštitu klasificiranih podataka, mehanizmi prijenosa tih podataka. Sadržane su posebne odredbe o klasificiranim ugovorima. Uređuje se način ostvarivanja posjeta i sastanaka stručnjaka, postupanje u slučaju povrede sigurnosti kao i pitanja troškova nastalih u provedbi ugovora. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu RH. Temelj za donošenje ovog zakona po hitnom postupku nalazi se u članku 204. stavku 1. Hrvatskog sabora i to u drugim osobito opravdanim državnim razlozima. Naime, s obzirom na razloge navedene u točkama 2. i 3. ovog prijedloga kao i činjenicu da je ugovor između Vlade RH i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o uzajamnoj zaštititi klasificiranih podataka značajan mehanizam za ostvarivanje zaštite u području informacijske sigurnosti, te zaštite klasificiranih podataka koji se razmjenjuju između RH i Bosne i Hercegovine ocjenjuje se da postoji interes da RH što skorije okonča svoj unutarnji pravni poredak kako bi se stvorile pretpostavke da ugovor u skladu sa svojim odredbama u odnosima dviju država stupi na snagu. S obzirom na prirodu postupka kojim država i formalno izražava spremnost da bude vezana već sklopljenim međunarodnim ugovorom, kao i na činjenicu da se u ovoj fazi postupka u pravilu ne može mijenjati ili dopunjavati tekst međunarodnog ugovora predlaže se da ovaj prijedlog zakona se raspravi i prihvati po hitnom postupku objedinjavajući prvo i drugo čitanje. Uvažene zastupnice i zastupnici, dakle ovo je jedan od poslova Parlamenta, dakle Hrvatskog sabora. Ovo je jedan model kontrole zakonodavne vlasti, izvršne vlasti. Ja sam imao toliko. Hvala vam.
Puno vam hvala. Imate jednu repliku, gospodin Klisović.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče Martinović. Hvala na prezentaciji ovog zakona. Da ne bude nedoumica, ovo nije zakon između, koji regulira razmjenu podataka samo između obavještajnih službi, policija itd. nego širokog spektra državnih organa koji imaju potrebu razmijeniti klasificirane podatke i to je dobro. No moje je pitanje da li postoji infrastruktura u svim državnim tijelima koji imaju potrebu razmijeniti takve podatke u Hrvatskoj, da li postoji takva infrastruktura u BiH? Zašto? Jer jedanput kad Hrvatska da klasificirane podatke Bosni i Hercegovini ako nisu na određeni način zaštićeni bilo komunikacijski, bilo u upravljanju tim podacima kada dođu na područje Bosne i Hercegovine onda oni mogu biti kompromitirani. Dakle, što govorim za Bosnu, govorim i za Hrvatsku. Da li i Hrvatska ima dovoljno kvalitetan sustav zaštite klasificiranih podataka i kanale razmjene sa BiH u raznim segmentima rada izvršne vlasti i drugih državnih organa koji imaju potrebu razmijenit podatke. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Martinović ima pravo na odgovor. Izvolite.
Uvaženi zastupniče Klisović, dakle ovo je zakonodavni okvir koji se pripremao kao što ste čuli iz ovog mog uvodnog izlaganja gotovo deset godina. Da li se sve savršeno podesilo da jedna i druga strana može promptno u svim segmentima provoditi to, to je jedno zaista pitanje na koje ne može odgovoriti nitko. Dakle, Republika Hrvatska i država Bosna i Hercegovina su se odlučili u ovoj materiji sklopiti ugovor kojim će suziti mogućnost da ti klasificirani podaci budu dostupni onima kojima ne smiju biti dostupni. I uvjeren sam da je naša strana sasvim sigurno spremna provoditi ovaj ugovor čim on stupi, dakle čim ga implementiramo u pravni poredak RH, a to će bit nakon što ga Hrvatski parlament potvrdi.
Hvala lijepa. I sad opet gospodin Klisović u ime SDP-a.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Još jedanput pozdravljam gospodina državnog tajnika. Dakle, ovo nije prvi ugovor koji dolazi na ratifikaciju u Hrvatski sabor i klub SDP-a će ga podržati kao i dosadašnje ugovore, jer smatramo da svaka uređena država ili koja želi biti uređena mora imati ovakvu vrstu ugovora i da klasificirane informacije ne mogu samo tako jednostavno izlaziti iz državnih tijela, a još manje od toga biti predmetom kao roba na nekom podzemnom tržištu. U našoj povijesti imali smo i takvih situacija i mislim da je to loše i ustvari pokazuje koliko smo daleko od onog stupnja uređeno hrvatske države koju bismo htjeli imati. A da moramo dijeliti podatke sa državama posebice koje dijele jednake vrijednosti kao i mi i koje mogu pomoći Hrvatskoj da osigura svoju nacionalnu i državnu sigurnost to moramo, to je vjerojatno svima jasno jer bez tako nečega jednostavno u današnjem globaliziranom svijetu ne možete osigurati zadovoljavajući stupanj sigurnosti. Ne samo da to činimo bilateralno kao u ovom slučaju, dakle sa ovakvim ugovorom, to činimo u okviru multilateralnih organizacija bilo da se radi o Europskoj uniji, NATO-u, jednostavno na taj način štitite sebe odnosno osiguravate tu svoju sigurnost jer u izolaciji ju jednostavno ne možete osigurati. Pitanje koje sam postavio vama ja znam odgovor na njega ali samo sam htio još jedanput potaknuti kao repliku važnost ulaganja u infrastrukturu jer u suprotnom imat ćemo zakone koji nisu provedivi. Po meni to nije dobro. Vi stariji od mene se sigurno sjećate i u bivšoj državi smo imali strahovito puno zakona i puno prava podijeljena građanima a koja nisu bila provediva. Prema tome, to je loše. Ja se zalažem da imamo zakone onakve koji će omogućiti provedbu u punom smislu riječi svakog članka, svakog slova zakona jer inače oni se pretvaraju u samo jedan politički pamflet. E, toga nam ne treba, pravna država ne funkcionira tako i Hrvatska ako želi postati u punom smislu riječi pravna država mora uvijek polaziti u definiranju svojih obveza, procedura pa i upravljanja klasifikacijskim podacima od toga koliko stvarno može primijeniti zakonska rješenja koja donose jer ne donosi nam nitko drugi, donosimo ih mi sami. Prema tome, vrlo je važno kad se proračun usvaja da se i o toj stavci misli koja sve državna tijela imaju potrebu razmjenjivati podatke sa drugim državnim tijelima, drugih država i međunarodnih organizacija i da se osiguraju odgovarajuća financiranja za ta državna tijela, za njihovu opremu kao i za školovanje kadra koji upravlja tim informacijama i koji je za njih odgovoran. Jer kažem, imamo nažalost previše slučajeva i iskustva kad su povjerljivi podaci izlazili iz državnih tijela, kad su završavali na tzv. paraobavještajnom podzemnom tržištu, kad su bili predmet kupovanja na tom tržištu što sigurno diskreditira hrvatsku državu i čini ju na jedan način nepouzdanom prema partnerima s kojima moramo razmjenjivati podatke. Nije da smo mi jedini takvi u Međunarodnoj zajednici naravna stvar ali mene zanima kakva je situacija kod nas a drugi će se pobrinuti o situaciji u svojim zemljama. Hvala lijepa.
Hvala vama. Nemamo replika. U ime Kluba HDZ-a gospodin Mikulić i gospodin Raguž. Počet će gospodin Mikulić. Izvolite!
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče Martinović, poštovani saborski zastupnici! Prijedlog zakona o kojem danas raspravljamo vrlo je bitan za Republiku Hrvatsku, za njenu sigurnosnu te vanjsku politiku i vanjsko političke odnose i upravo zato potrebno je staviti određeni kontekst na njegovo donošenje kao i sam ugovor koji je njegov temelj. Republika Hrvatska i Republika Litva imaju iznimno dobre međusobne odnose čije procese započinje i simbolizira datum 30. srpnja 1991. godine kada je Litva tada i sama međunarodno nepriznata kao jedna od prvih zemalja međunarodno priznala Hrvatsku. Od tog datuma bilateralni odnosi dviju zemalja su se tijekom godina razvijali i sve više napredovali. Iako u geografskom smislu te dvije države nisu bliske interesi su im zajednički u mnogim sferama i područjima. Ti zajednički interesi izrazili su se u uspostavljanju suradnje u više prilika i na više razina. Primjerice, jedno od područja zajedničkog interesa jest energetska neovisnost kao jedan od stupova političke stabilnosti i gospodarstva. Pored energetike prioritet obiju država je jačanje i suradnja na području transporta a svakako je vrijedno spomenuti i suradnju na vojnom polju. Kao što je navedeno u samom prijedlogu zakona potreba za međunarodnom razmjenom podataka ili materijala koji su označeni jednim od stupnjeva tajnosti izraz je bliskih vanjsko političkih odnosa i također to je izraz i povećane potrebe za uzajamnim usklađenim djelovanjem na rješavanju suvremenih sigurnosnih problema. Sasvim je jasno da je bliskost vanjsko političkih odnosa između Hrvatske i Litve neupitna i obzirom da je ta suradnja politički, gospodarski i vojno relevantna ona svakako zahtijeva sigurnosnu dimenziju potpore i zaštite. Na kraju krajeva, sama suradnja dviju država u razmjeni klasificiranih podataka je u stalnom porastu i ta vrsta suradnje temelji se na zajedničkim interesima i razvoju odnosa između dviju država na području informacijske sigurnosti. 2007. godine doneseni su zakoni kojima je uređeno područje zaštite klasificiranih podataka u Republici Hrvatskoj. Imajući to u vidu kao i sve navedene razloge donesena je ocjena da postoji potreba da se uredi suradnja između Republike Hrvatske i Republike Litve u području zaštite klasificiranih podataka i to kroz sklapanje dvostranog međunarodnog ugovora. Ugovor o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka bio je logičan pa čak i nužan korak a donošenje Zakona o potvrđivanju Ugovora omogućuje da njegove odredbe postanu dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Ovim Ugovorom se uspostavlja skup pravila koja uređuju uzajamnu zaštitu klasificiranih podataka koji su nastali ili razmijenjeni u tijeku suradnje dviju stranaka, usuglašavaju se oznake stupnjeva tajnosti i određuju se nacionalna sigurnosna tijela obiju stranaka pri čemu je za Republiku Hrvatsku to Ured Vijeća za nacionalnu sigurnost. I osim toga, određuje se mjera za zaštitu klasificiranih podataka, način njihova prijenosa kao i umnožavanja ili uništavanja. Sam Ugovor potpisan je u Vilniusu 17. srpnja 2017. godine te u Zagrebu 27. srpnja 2017. godine. Potpisivanje ugovora o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka i donošenje zakona o njegovu potvrđivanju ima dvojako značenje. Ono predstavlja svojevrsni epilog izvrsnih odnosa dviju zemalja, a istovremeno označuje početak novog razdoblja u njihovom daljnjem razvoju. Dakako i jednako važno ovaj ugovor omogućuje RH značajniju i konkretniju sigurnost vezano uz zaštitu vlastitih klasificiranih podataka. Sukladno tome, ovako vrijedan doprinos vanjsko-političkoj perspektivi RH Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati. Hvala.
Da, gospodin Raguž. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Kako je državni tajnik u svom obraćanju naveo sve osnovne elemente zakona o kome govorimo, dakle njegov ustavni osnov, ciljeve, okvir, potrebu hitnosti postupka. Ja ću se samo osvrnuti na važnost ovoga zakona u okviru odnosa RH i BiH. Naime, zakon koji potvrđuje Ugovor o uzajamnoj razmjeni klasificiranih podataka između RH i Bosne i Hercegovine potpisan je 7. srpnja 2017. godine u Sarajevu na drugoj zajedničkoj sjednici Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine kada je potpisano još nekoliko ugovora, protokola, memoranduma, sporazuma između RH i Bosne i Hercegovine. Bila je to dakle druga sjednica nakon one prve zajedničke sjednice između Vlade RH i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine koja je održana 2010. godine u Splitu. Ovaj ugovor će sigurno biti doprinos razvijanju boljih vanjsko-političkih odnosa RH i Bosne i Hercegovine, ali je itekako važno ovo što je naglasio kolega Klisović koliko su institucije RH i BiH spremne sa svim sigurnosnim izazovima i prirodom odnosa RH i BiH realizirati ovakav jedan ugovor posebice jer se radi o oblasti pored niza drugih oblasti i oblasti sigurnosnih izazova sa kojima je suočena BiH zbog niza političkih uticaja koji se nastoje realizirati preko BiH zbog konfliktnog potencijala među narodima u BiH, zbog niza otvorenih pitanja između BiH i Republike Hrvatske. Ali neovisno o svim ovim preprekama važno je da RH pokazuje interes za prirodu odnosa u BiH posebice zbog položaja hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini. Klub HDZ-a podržat će prijedlog zakona. Hvala.
Puno vam hvala. Imamo samo jednu repliku. Gospodin Parić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja imam u stvari malo više pitanje nego repliku. Naime, koliko ja shvaćam sada ovim zakonom zakonski definiramo razmjenu klasificiranih informacija između Republike Bosne i Hercegovine i Republike Hrvatske. Moje je pitanje kako smo to do sada radili? Drugo pitanje je u stvari ako to sada definiramo zakonom to podrazumijeva i uspostavu nekakvog sustava koji treba omogućit razmjenu informacija tko će u stvari, tko u Hrvatskoj će biti odgovoran za implementaciju i nadzor kompletnog tog sustava. Je li to Središnji državni ured za digitalnu Hrvatsku, je li to e-Hrvatska, je li to UVNS? I tko će uopće odgovarati za kompletan taj sustav za curenje informacija, sigurnosnih informacija i na temelju pitanja kolege Klisovića u kojoj fazi se sada nalazi, u kojoj smo fazi implementacije početka ili kako god hoćete tog sustava i da li je on kompatibilan između različitih ministarstava. Evo toliko. Inače vidim da kolega Martinović ima iza, pa de facto replika više vama nego kolegi prije.
Dobro. Završnu riječ dajem gospodinu Martinoviću. Izvolite.
Zastupnice i zastupnici, dakle evo bilo je nekoliko pitanja. Gospodo mi se ovdje nalazimo u sferi gdje se ovaj ugovor ratificira, on je potpisan, pripreman dugo vezano za vaše pitanje. Dakle, postoji okvirni sporazum za ovo područje koje je prije potpisivanja ugovora bio na snazi i primjenjivao se. Sad smo dakle potpisali ugovor u sedmom mjesecu. Mi ga ovdje ratificiramo, potvrđujemo da ili ne. Dakle, u taj se ugovor ne može ulaziti u njegove standarde i u njegove odredbe. Ovdje ga možemo prihvatiti ili ne prihvatiti. To je atipičan zakon. Dakle, kolega Klisović i vaša Vlada u kojoj ste vi bili u vanjskim poslovima je sudjelovala u pripremi ovoga ugovora. Dakle, to je zakon. Ja se nadam da se ovdje bar pravnici razumiju. Dakle i činjenica da mi nismo sto posto eventualno u nekim segmentima pripravni u tehničkom smislu nije razlog da se ova materija ne regulira. Mi jednostavno sa svim državama sa kojima imamo odnose u kojima dolazi do razmjene ovakvih podataka moramo tu materiju urediti i ona se upravo ovim ugovorom uređuje, a Vlada predlaže da Parlament ovaj ugovor potvrdi i da on uđe kao takav u pravni poredak RH. Što se tiče onoga tko će provoditi taj zakon, tko će biti odgovoran, dakle to je Ured vijeća za nacionalnu sigurnost. Dakle, oni su ti koji će skrbiti da se ovaj zakon provodi upravo onako, a ugovorom je puno toga regulirano što i kada tko radi. Ali to je ovaj ured.
Hvala lijepa. Imate dvije replike. Prva gospodin Klisović.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, znam ja vrlo dobro koja je intencija ovog zakona i kako se ratificiraju međunarodni ugovori i šta Sabor treba učiniti. No ono što smo željeli ja i vjerujem kolega Parić posebno naglasiti kada se ovako značajni zakoni donose i ugovori ratificiraju da treba paralelno voditi brigu i da infrastruktura na njihovu provedbu se dosljedno izgrađuje u Republici Hrvatskoj bila jako važna i zato sam i spomenuo državni proračun. Treba inzistirati uz mnoge druge stvari koje su važne da se osiguraju sredstva u državnom proračunu i za ove stvari. UVNS ne sudjeluje u razgovorima o državnom proračunu. Sudjeluje Ministarstvo pravosuđa, sudjeluje Ministarstvo vanjskih poslova i ostali. Dakle moramo i sami ne samo gledati usko interese svog ministarstva i osigurati sredstva za svoje ministarstvo, nego i za ove šire zajedničke projekte jer oni su nam jako važni. Znate, u Hrvatskoj se da kažem u prošlom vremenu dešavalo da ja mogu u Ministarstvu vanjskih poslova kroz zaštićeni sustav komunicirati sa NATO-om zato što je Hrvatska preuzela NATO-ov sustav i jednostavno sve standarde koji idu uz to uključujući i procedure. A da to niste u stanju napraviti sa kolegama u MUP-u jer oni imaju jedan sustav zatvoreni za klasifikacijske podatke, a mi u vanjskim poslovima imamo drugi sustav. Dakle, dva sustava potpuno nekompatibilna u jednoj Vladi. To se ne može preko noći promijeniti, ali to je nešto što moramo sustavno raditi na tome kako bi i ovi ugovori koje danas imamo na dnevnom redu mogli funkcionirati u punoj svojoj punini. Dakle, zato smo ova pitanja pokrenuli odnosno podigli ovdje u Saboru da čisto još jedanput upozorimo izvršnu vlast da mora voditi računa da svi državni sigurnosni sustavi budu kompatibilni, da budu dobro opremljeni, da ta oprema bude sofisticirana i prati vrijeme i tehnološki razvoj i da se educiraju ljudi koji rade na tome. Vrlo često su to ljudi za koje ne znamo. U sistematizaciji radnim mjesta nisu njihova imena i onda ne znate tko odgovara za što, a nemaju edukaciju koju bi trebali imati.
Hvala. Izvolite odgovor.
Kolega … [[Govornik se ne razumije]] dakle naravno vi ste shvatili da ja vas nisam podržavao. Ja dapače, ja sam upravo vama rekao da razumijem i jasno mi je da vi poznajete materiju o kojoj govorite, ali dakle vi pretpostavljate da stvari nisu pripravne za provedbu. Dakle, čak i kada biste vi bili u pravu ovaj zakon je potreban i mi ga trebamo, ustvari ugovor trebamo imati i Parlament ga treba potvrditi. Ali ja nemam informaciju, dapače, imam informaciju da smo na visokoj razini spremnosti sa naše strane provoditi, a i da je druga strane postigla visoku razinu spremnosti da se ovaj ugovor implementira.
Gospodin Parić.
Ja neću dugo. Kolega Klisović i ja samo pokrivamo dvije različite strane istog zakona. Mislim da iz njegovog izlaganja i naših replika je neupitno u principu da ćemo mi podržati provedbu ovakvog zakona jer je definitivno neophodno. Ono što je mene interesiralo je u principu tehnička provedba samoga zakona i tko je odgovoran za to. Kada kažete UVNS dobro, logično je, poznavajući ljudi koji tamo rade mislim da će to proći bez problema kako i treba. Jedino mala primjedba vama. Mislim da ste trebali biti malo više informirani oko same faze gdje se nalazi u kojoj fazi smo. Možda je čak trebao biti netko iz UVNS-a s vama? Ali ok. Ja sam manje-više zadovoljan s onim što ste rekli. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu ovih objedinjenih zakona broj 234. i 230. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade RH i Vijeće ministara Bosne i Hercegovine o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 234. Predlagatelj akta je Vlada RH a rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade RH i Vijeće ministara Bosne i Hercegovine o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 123 glasa za i 1 suzdržan, donesen Zakon o potvrđivanju ugovora između Vlade RH i Vijeće ministara Bosne i Hercegovine o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka.
Sada posljednji današnji zakon - Prijedlog zakona o zaštiti neotkrivenih znanja i iskustava te poslovnih informacija, prvo čitanje, P.Z.E. br. 225 Znači naslov izaziva jednu nedoumicu u meni, ali valjda će nam objasniti sada? Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predstavnik predlagatelja? Gospodin Matko Glunčić, državni tajnik u Ministarstvu znanosti i obrazovanja ima uvodnu riječ. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle poštovani predsjedniče Sabora, poštovani zastupnice i zastupnici. Radi se o Prijedlogu zakona o zaštiti neotkrivenih znanja i iskustava te poslovnih informacija. Dakle, prijedlog ima za cilj jačati mehanizme za poticanje inovacijskih i drugih aktivnosti usmjerenih na razvoj poslovanja poduzeća. Također drugi cilj ovoga zakona je osigurati pravedno tržišno natjecanje uspostavljanja jasnijeg i ujednačenijeg pravnog okvira za zaštitu znanja i iskustava tzv. nou know i drugih informacija koje nastaju ulaganjem poduzeća u razvoj svog poslovanja, a koji imaju komercijalnu vrijednost iz razloga što nisu široko dostupna krugovima koji se bave tom vrstom informacija. Na ovaj način poduzeća osiguravaju konkurentnu prednost na tržištu. Ovim prijedlogom zakona ujedno se zakonodavstvo Republike Hrvatske usklađuje sa direktivom 2016/943 EU Europskog Parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2016. godine o zaštiti neotkrivenih znanja i iskustava te poslovnih informacija od nezakonitog pribavljanja korištenja i otkrivanja. Ova direktiva obvezuje države članice Europske unije da donesu odgovarajuće propise kojima se sama direktiva prenosi u nacionalno zakonodavstvo do 9. lipnja 2018. godine. Nešto konkretnije u zakonu. Znači, prijedlogom zakona utvrđuju se pravila o građansko-pravnoj zaštiti od neovlaštenog pribavljanja korištenja ili odavanja neotkrivenih znanja i iskustava te poslovnih informacija koje predstavljaju poslovnu tajnu u smislu gospodarske ili trgovačke tajne odnosno stručne tajne. Slijedom toga poslovnom tajnom se u smislu predmetne direktive i prijedloga zakona smatraju informacije. Prvo koje nisu opće poznate ili lako dostupne osobama iz kruga koje se uobičajeno bave tom vrstom informacija. Drugo, imaju komercijalnu vrijednost zato što su tajne te treće na koje strana koja ih posjeduje je primijenila odgovarajuće razumne postupke kako bi ih očuvala tajnima. Ovakva definicija predmetne poslovne tajne preuzeta je iz Međunarodnog sporazuma o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva iz 95. godine koji je sastavni dio Sporazuma o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije. Nešto o samom prijedlogu zakona. Dakle u prvom dijelu prijedloga zakona u pravni poredak Republike Hrvatske prenosimo već spomenutu direktivu Europskog Parlamenta koja se odnosi na zaštitu svih prava intelektualnog vlasništva Europskog parlamenta koja se odnosi na zaštitu svih prava intelektualnog vlasništva te se određuje značenje pojedinih pojmova u kontekstu prijedloga zakona. U drugom dijelu prijedloga zakona određuje se što se smatra zakonitim a što nezakonitim pribavljanjem, korištenjem i otkrivanjem poslovnih tajni. Evo ja ću samo navesti jedan primjer iz tog zakona. Dakle, pribavljanje poslovne tajne neovisnim otkrićem, opažanjem i proučavanjem predmeta uočenih, učinjenih dostupnim javnosti ili u zakonitom posjedu druge osobe predstavljalo bi zakonito pribavljanje poslovne tajne dok bi se nezakonitim pribavljanjem poslovne tajne smatralo neovlašteno pribavljanje iste prisvajanjem dokumenata koji sadrži poslovnu tajnu i koju nositelj poslovne tajne zakonito kontrolira. Znači, vidite da imamo ova tri elementa uvijek u igri koja se tiču poslovne tajne. Prijedlogom zakona propisane su i određene iznimke u kojima sud odbacuje zahtjev za provođenje mjera postupaka i pravnih sredstava iz prijedloga zakona. Primjer za to su na primjer poslovna tajna pribavljanja, korištenja ili otkrivanja radi ostvarivanja prava na slobodu izražavanja misli, prava na pristup informacijama te slobodi izražavanja ili radi otkrivanja propusta, prijestupa ili nezakonite aktivnosti u svrhu zaštite javnog interesa. Treći dio prijedloga zakona sadrži podrobne odredbe o ostvarivanju građansko pravne zaštite predmetne poslovne tajne. Tako se u ovom dijelu prijedloga zakona uređuju pravila o očuvanju povjerljivosti poslovnih tajni tijekom sudskog postupka kao i pravila o pribavljanju dokaza tijekom parničnog postupka, zatim se određuje tko je ovlašten postaviti zahtjeve u postupku za zaštitu poslovne tajne te koji se zahtjevi mogu postaviti. Uređuje se također postupanje po privremenim mjerama koje se mogu odrediti zbog nezakonitog pribavljanja, korištenja ili otkrivanja poslovne tajne kao i odredbe o hitnosti postupanja i predviđenim novčanim kaznama za slučaj povrede pojedinih mjera donesenih u temeljnim zakonima. Navedenim odredbama nastoji se u najvećoj mjeri osigurati da se tijekom sudskog postupka očuva povjerljivost odnosno tajnost predmeta poslovne tajne, namjera da poslovna tajna bude dostupna što užem krugu osoba uz uvažavanje načela ravnopravnosti stranaka u postupku te da se oštećenoj stranci što žurnije osigura ostvarivanje građansko pravne zaštite što je od ključne važnosti u ovoj vrsti postupaka. Zaključno na samom kraju, dakle očekuje se da će odnošenjem predloženog zakona, donošenjem pridonijeti smanjenju rizika od neovlaštenog pribavljanja rezultata istraživanja i razvoja znanja i iskustava te ostalih vrijednih podataka s kojima se suočavaju posebice inovacijska poduzeća i istraživačke organizacije budući da se njime predviđaju odgovarajući pravni mehanizmi zaštite ovih poduzeća. Također se očekuje da će veća pravna sigurnost u ovom području pravne zaštite imati pozitivne učinke na funkcioniranje tržišta osobito unutarnjeg tržišta Europske unije budući da će usklađeni jasni pravni okvir na razini Europske unije doprinijeti slobodnijoj prekograničnoj inovacijskoj aktivnosti osobito malih i srednjih poduzeća. Zahvaljujem.
Samo jedno pitanje, oprostite. U ovom slučaju neotkrivena znanja bi značilo znanja koja još nisu javna, koja još nisu zaštićena, ne znanja koja još nisu.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Koja nisu otkrivena, je'da?
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Da, dobro. Sad sam shvatio.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
A nisu još zaštićena? Dobro. Hvala. Znanja i iskustva, jer inače bismo mogli zaštititi Mars ili ne znam šta. Hvala lijepa. Gospodin Batinić, izvolite replika!
Hvala, potpredsjedniče. Ma, kolega Glunčić pa sama formulacije je možda malo neprilagođena recimo našem dnevnom govoru. Naime, mene zanima jedna stvar. Tijelo javne vlasti radi transparentnosti rada praktički ne bi smjelo imati poslovnu tajnu. I konkretno, sa nekim trgovačkim društvom imamo sklopljen ugovor u kojem piše „poslovna tajna“ da je ugovor koji mi potpisujemo s njime poslovna tajna. Ovo možda nije pitanje koje može proizlaziti iz ovog prijedloga zakona, ali on na neki način koristi i ovaj dio ovoga dijela zakona što će biti, znači neotkriveno je i on se na neki način želi zaštititi. Naime, pitanje je vrlo jednostavno. Što je tada činiti tijelima javne vlasti a pozivajući se na pravo na pristup informacijama da li tijelo javne vlasti može u toj situaciji učiniti iznimku ili mora poštivati želju recimo tvrtke neke ili nešto i ne otkrivati detalje ugovora o suradnji, o bilo čemu, neovisno sad što je predmet toga radi zaštite interesa te osobe s kojom je sklopljen ugovor ili tvrtka a opet s druge strane poštivajući pravo na postup informacijama kao tijelo javne vlasti.
Hvala lijepa. Želite odgovoriti? Izvolite!
Dakle, ovaj zakon se u principu ne odnosi na tijela javne vlasti. Ovo što ste vi pitali se regulira kroz druge zakone. Znači, ovdje pričamo samo o poslovnim tajnama koje imaju komercijalnu vrijednost. To znači to su vam neotkrivena znanja koja u principu nisu obznanjena a vi ih možete iskoristiti za neku komercijalnu vrijednost, tako da drugim zakonima se to regulira.
Hvala lijepa. Želi li netko od izvjestitelja odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Gospodin Marko Vučetić ispred Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista. Izvolite!
Poštovani predstavnici ministarstava, poštovane kolegice i kolege! Ovaj Prijedlog zakona Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista podržava. Podržava zbog više razloga ali onaj temeljni je zbog duboke svijesti da znanstveno-istraživački proces i svaki drugi inovativni proces koji se poduzima u ustanovama, institucijama ili poduzećima nema za cilj pojačavanje tajnovitosti ili nema za cilj postavljanje nekakvog novog simbolizma stvarnosti svijeta niti uspostavljanje novih metafora nego za cilj ima dolazak do istine. Ovaj pojam neotkrivenih znanja je donekle u suprotnosti ali samo prividno s onim što se tradicionalno naziva istina u … [[Govornik se ne razumije.]] , dakle ono što je neskriveno ili ono što je razotkriveno. U ovim neotkrivenim znanjima upravo se čuva ovaj postulat istine kao razotkrivenosti ili istine kao neskrivenosti, zbog čega i kako. Proces dolaska do znanja i inovativni proces koji rezultira nekakvim zaključcima i čitavoj javnosti dostupnim rezultatima je svakako podložno univerzaliziranju i ti rezultati su dostupni svima. Međutim, ono čega bi mi civilizacijski trebali biti svjesni a to je da sam postupak, proces inovacije ili dolaska do znanja ili dolaska do proizvoda koji su nastali procesom tog znajućeg ili znanstvenog ogosa je obilježen mnogim svojim dimenzijama a temeljna je dimenzija da znanje, informaciju trebamo promatrati kao intelektualno vlasništvo. Znanje jest posjed i intelektualno vlasništvo jest od čovjeka ili od subjekta neotuđiva posjed. Konkretno, kad se radi o subjektu taj subjekt može biti čovjek, može biti grupa ljudi, može biti institucija i može biti poduzeće. Ukoliko neka treća strana poduzima nelegitimne postupke da bi došla u posjed nekih informacija radi se o krađi i radi se o tome da smo upali u područje i kulture koja ne njeguje proces inovacije i proces dolaska do znanja, i proces intelektualne moći nego njeguje upravo suprotnu negaciju. Jedino iz intelektualno nemoći i zbog duboke ostrašćenosti netko ima potrebu zaći i doći u posjed informacija koje će mu omogućiti da ostvari i financijsku korist. Budući da je Klub zastupnika Mosta svjestan ovoga što se događa mi ćemo zbog civilizacijskih razloga i zbog toga što smo svjesni da se kultura može ili razvijati ili da kultura može doživljavati svoje zastoje mi ćemo podržati Prijedlog ovog zakona zbog toga što ne možemo ne podržati usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije a sve s ciljem da postajemo zemlja u kojoj se cijeni znanje, u kojoj se cijene informacije i u kojoj se cijene proizvodi i produkti znanja i dolaska do znanja. S jedne strane ukoliko se ne odlučimo na jedan ovakav put zalazimo dakle u područje u kojem ćemo biti izloženi mnogim ekstazama i mnogim odustajanjima od procesa osvajanja istine i dolaska do istine primjerice to je ono što možemo nazvati liderima trenutka. Lideri trenuci nisu ništa drugo nego oni koji otimaju povijesni razvoj ili koji otimaju znanstveni i inovacijski razvoj s ciljem da se pažnja usmjeri na njih. Ukoliko bi pojasnio ovu sliku koja ima izravne veze s ovim zakonom u ovom civilizacijskom smislu recimo mnogi ti lideri trenutka su u stanju zaposjesti i političke pozicije, u stanju su doći u posjed i ekonomske, financijske pa i nelegitimne znanstvene moći. Ukoliko stvari povijesno gledamo jedan lider trenutka je bio recimo Napoleon koji je poduzimao, čije riječi ništa nisu značile, čija osvajanja ništa nisu značila osim povijesnog zastoja i mi danas ne živimo u svijetu jednog Napoleona. On je taj lider trenutka koji ništa ne znači, on je ukrao povijesti mogućnost da se razvija. S druge strane, kad je Napoleon djelovao pisao je jedan profesor filozofije tada potpuno nepoznat, to je bio Emanuel Kant. Zahvaljujući Kantu i Kantovim nastojanjima i toj Kantovoj neotkrivenosti u njegovom vremenu mi danas živimo u civilizaciji, kulturi koja je bolja od one koju je poduzimao Napoleon. Upravo mi kao Klub u ovom Prijedlogu zakona vidimo mogućnost da živimo u boljem svijetu, u svijetu koji neće krasti proizvode inovativnog i inovacijskog postupka, znanstveno-istraživačkog postupka, u svijetu koji se neće na nelegitiman i nelegalan način okoristiti i financijski, znanstveno i prividno civilizacijski s rezultatima tuđeg rada i zbog toga što duboko vjerujemo i zastupamo tezu da je znanje najplemenitije vlasništvo koje je neodvojivo od subjekta i da to znanje treba zaštititi, podržavamo ovaj zakon. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin Žagar, replika.
Hvala, potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Vučetić, dakle nije na odmet spomenuti jednog velikana čija intelektualna dostignuća ili ono znanje koje je on umnožio dijeljenjem baštinimo i danas i bez kojega bi zapravo danas život bio nezamisliv a to je velikan Nikola Tesla. Nikola Tesla ostavio je toliko tragova čovječanstvu da je to teško danas zabilježiti. Međutim, u skladu s ovim zakonom želim reći da se slažem s vama, treba ga podržati. Poslovna tajna za razliku od patenta čini lakši oblik zaštite intelektualnog vlasništva. Patent, osim što patent ima vremensko ograničenje i posebno konsezualni patent, poslovna tajna nema to vremensko ograničenje i bitno je a mislim da to piše u Prijedlogu zakona prvenstveno zbog manjih i srednjih poduzeća. Inovacije malih i srednjih poduzeća ovo društvo mogu izvući iz krize. Zašto velika poduzeća nemaju veliku razinu inovacije, javna poduzeća? Jer često puta nastupaju monopolski, imaju tu poziciju u društvu da ne moraju čak imati inovacije već imaju sve zadano. Mala i srednja poduzeća moraju se da bi bila konkurentna koristiti inovacijama i zato je ovaj zakon bitan da im zaštiti njihov crtež, njihov dizajn, prototip, proces proizvodnje, sve ono što je bitno da bi se oni razvijali. U tom smislu pozdravljam ovaj zakonski prijedlog i nadamo se da će on pomoći prvenstveno u razvoju hrvatskog gospodarstva. Hvala.
Izvolite gospodine Vučetić!
Evo zahvaljujem. I nisam iznenađen što se kolega Žagar slaže s ovim s čime se i Klub zastupnika slaže iz kojeg dolazi jer ovo nije, dakle ne treba zaštititi ovaj naš mehanizam repliciranja unutar istog kluba, ali ono što treba podcrtati i drago mi je što ste replicirali a to je da intelektualno vlasništvo i vlasništvo do kojeg se dolazi upravo ovim putem inovacijskim i znanstveno-istraživačkim koji rezultira s određenim proizvodima koji su u korist društva da društvo treba i zakonski pozitivno i sa zahvalnošću odgovoriti. Ovaj zakon vidim kao put zahvalnosti društva zbog toga što imamo priliku živjeti u kulturi i civilizaciji koja štiti inovacijski proces. Možda jest nezgodno što se ta neotkrivena znanja budući da se radi o informacijama drži i naziva se poslovnom tajnom pa mnogi ili neki zaključuju da je ta poslovna tajna i ovaj zakon da isključuje ostale zakone. Ne. Ovaj zakonski prijedlog je ciljani prijedlog kojim štitimo i usmjereni smo prema zaštiti onoga što nam omogućava da nastavimo živjeti u svijetu inovacija i svijetu koji će dovesti do napretka onog ljudskog i ugodnijeg života. Zahvaljujem.
Dobro. Nakon spominjanja Kanta i Tesle ja mislim da bi nepravedno bilo ne spomenuti da jedini od velikih koji je radio u Zavodu za patente je bio Einstein. Izvolite, gospodin Sokol u ime Kluba HDZ-a.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospođo ravnateljice, kolege zastupnici! Znači, kao što je već rečeno pred nama je Prijedlog zakona o zaštiti neotkrivenih znanja i iskustava te poslovnih informacija. U djelatnostima koje uključuju istraživačke i stvaralačke procese prikupljaju se i razvijaju važne informacije koje s vremenom stječu znatnu gospodarsku vrijednost a koje često ne ispunjavaju uvjete za zaštitu formalnim pravima intelektualnog vlasništva, ovima koje poznajemo poput patenata i slično iako su jednako važni za inovacije i općenito za konkurentnost gospodarstva. U slučaju kada se radi njihove kasnije zaštite prava intelektualnog vlasništva odnosno radi privlačenja financiranja i ulaganja zahtjeva tajnost tih podataka subjekti poput poduzeća, sveučilišta i istraživačkih laboratorija, te pojedinačnih izumitelja i stvaratelja koriste povjerljivost kao najpoznatiji oblik prisvajanja odnosno zadržavanja vlasništva nad vrijednim informacijama. Takva neotkrivena znanja i iskustva odnosno poslovne informacije koje imaju potencijalnu ili stvarnu gospodarsku vrijednost zbog toga što nisu poznate ili lako dostupne odgovarajućem okruženju, skraćena definicija, smatraju se poslovnom tajnom i to je glavna tema ovog zakona. Inovativna poduzeća izložena su u sve većoj mjeri nepoštenim praksama kojima je cilj neovlašteno pribavljanje poslovnih tajni kao što su krađa, neovlašteno umnožavanje, ekonomska špijunaža, kršenje zahtjeva o povjerljivosti. Postojeće okolnosti kao što su globalizacija, veća eksternalizacija poslovanja, duži nabavni lanci te rašireno korištenje informacijskih i komunikacijskih tehnologija pridonose povećanju rizika od takvih praksi. Neovlaštenim pribavljanjem, korištenjem i odavanjem poslovne tajne ugrožava se sposobnost zakonskog nositelja poslovne tajne da iskoristi prednost prvog ponuđača korištenjem rezultata svojih inovativnih nastojanja. Bez učinkovitih i usporedivih pravnih sredstava za zaštitu poslovne tajne umanjuje se poticaj za pokretanje inovacijskih prekograničnih aktivnosti na unutarnjem tržištu Europske unije. Stoga se obeshrabruju inovacije i kreativnost te se smanjuju ulaganja što utječe na neometano funkcioniranje zajedničkog europskog tržišta te smanjuje njegov potencijal za poticanje rasta. I to je razlog zašto je Europska unija ovo regulirala kroz svoje direktive, znači poticanje prekogranične gospodarske aktivnosti. Poslovna tajna spada u najčešće oblike zaštite intelektualnog stvaralaštva i inovacijskog znanja i iskustva koje poduzeća koriste no istodobno je postojećim zakonodavnim okvirom poslovna tajna u najmanjoj mjeri zaštićena u slučaju kada je neovlašteno pribavljaju, koriste ili ode u treće strane. Znači, najmanje je zaštićena jer već kroz posebne zakone i propise imamo zaštićene patente, žig itd. no poslovnu tajnu na ovaj način ne ali o tome ću reći nešto kasnije. Poslovne tajne su kao što je kolega Žagar rekao osobito važne malim i srednjim poduzećima te poduzećima koja tek započinju s obavljanjem djelatnosti a od velikog su značaja za gospodarski rast i razvoj. Poduzeća u sektoru usluga čiji je udio u BDP-u Europske unije veći od 70% prvenstveno se oslanja na poslovne tajne a manje na formalne oblike intelektualnog vlasništva koji su više zastupljeni u proizvodnom sektoru. Kao što znamo patenti koji su prvenstveno prisutni u industriji. Poslovne tajne tako se prepoznaju kao jednako važan instrument zaštite ulaganja u razvoj poslovanja kao i konvencionalna prava intelektualnog vlasništva te je potrebno osigurati ujednačenu zaštitu od njihovog nezakonitog pribavljanja, korištenja i otkrivanja na razini Europske unije. S tim ciljem donesena je spomenuta Direktiva od 8. lipnja 2016., Direktiva 2016/943 znači koja štiti zapravo neotkrivena znanja i iskustva te poslovne informacije od nezakonitog pribavljanja, korištenja i otkrivanja. Ono što je bitno da je s ovom Direktivom i to je ono što je zapravo i predmet ovog zakona da ne dođe do miješanja s drugim propisima uređuje primarno građansko-pravna zaštita poslovne tajne s gospodarskom vrijednosti koja je definirana kao oblik intelektualnog vlasništva. Ono što je bitno da ne dolazi do unifikacije cijelog područja uređenja poslovnih tajni u širem smislu tog pojma već samo navedene građansko pravne zaštite. Ono što je bitno i zašto je bitno i važno donošenje ovog zakona je da ne postoji sustavno uređenje pitanja zaštite poslovnih tajni na razini Hrvatske već kroz niz propisa imamo parcijalno uređene pojedine institute i pojedine elemente njene zaštite i upravo radi tog unapređenja tog nacionalnog zakonodavstva ova se Direktiva kroz ovaj zakon implementira u hrvatski pravni sustav. Što se tiče samog pojam znači nešto se o tome govorilo ovdje i imali smo raspravu o tome na Odboru za zakonodavstvo, prema hrvatskim propisima poslovna se tajna ne definira samo u smislu koji odgovara obliku iz direktive „trade secret“ već mnogo šire i obuhvaća povjerljive poslovne informacije u širem smislu. Na engleskom to bi bio „confidential business information“ ili „business secret“. Budući da je sadržaj Direktive 2016/943 prilagođen prvenstveno užem konceptu poslovne tajne podvođenje svake poslovne tajne pod odredbe ovoga zakona bilo bi dvojbeno odnosno određenim aspektima bi narušavalo koncept zaštite poslovne tajne koji je prihvaćen kao standard u hrvatskom pravnom sustavu. To je bitno za naglasiti, da se ovaj Prijedlog zakona zbog toga odnosi isključivo na poslovne tajne s gospodarskom vrijednosti kao specifičnom obliku poslovne tajne kao intelektualnog vlasništva. On odgovara ekonomskom konceptu koji se na engleskom često naziva „intensible eset“ ili „acknowledge based capital“, znači što je bitno da je uži pojam od pojma poslovne tajne u smislu povjerljive poslovne informacije. Znači, ovaj zakon ide na ovaj uži pojam poslovne tajne sa gospodarskom vrijednošću a ne zaštitom svake povjerljive poslovne informacije, to je bitno za naglasiti. I sad što se tiče postojećih zakona spomenuo bih neke od njih mada ih ima dosta koji to parcijalno uređuju. Prvi je Zakon o tajnosti podataka. Ovim zakonom se uređuje tajnost podataka u odnosu na podatke iz djelokruga državnih tijela i područja obrane ukoliko su podaci od sigurnosnog interesa za Republiku Hrvatsku. Nešto slično što je kolega Batinić već ovdje spomenuo. Zakonom o tajnosti podataka utvrđuje se pojam klasificiranih i neklasificiranih podataka, stupnjevi tajnosti, postupak klasifikacije i deklasificikacije, pristup klasificiranim i neklasificiranim podacima, njihova zaštita i nadzor nad provedbom Zakona o tajnosti podataka. E sad, u pogledu propisivanja pojma tajnosti te određenih mjera i postupaka za utvrđivanje, uporabu i zaštitu poslovne i profesionalne tajne na snazi je jedan drugi zakon a to je Zakon o zaštiti tajnosti podataka čije su odredbe znači u tom dijelu i danas ostale na snazi. Definicija poslovne tajne sadržaja u Zakonu o zaštiti tajnosti podataka odnosi se na poslovnu tajnu čiji je nositelj pravna osoba, znači isključivo pravna osoba, trgovačko društvo recimo. I ono što je posebno bitno, ne propisuje nikakve pravne mjere za njihovu zaštitu a što je zapravo glavna dodana vrijednost ovog novog zakona. Dalje, zaštita poslovnih tajni u okviru građanskog prava djelomično je osigurana i Zakonom o obveznim odnosima kao krovnim zakonom koji regulira obvezne odnose prvenstveno ugovore ali ne samo ugovore nego i pretpostavke za naknadu štete između ostalog. U članku 19. stavak 3. ZO-a Zakona o obveznih odnosima zaštita poslovnih tajni uređuje se svrstavanjem poslovne tajne pod prava osobnosti pravne osobe. Neovlaštenim odavanjem poslovne tajne pravnoj osobi povrijeđeno je pravo osobnosti i ona može zahtijevati od suda ili drugog nadležnog tijela da poduzmu mjere u cilju zaštite njegovih prava. Zaštita je ovdje ograničena poslovne tajne pravnih osoba te nisu uređena specifična pravna sredstva koja bi bila dostupna osim u slučaju nezakonitog pribavljanja ili korištenja poslovne tajne osim prestanka povrede i naknade štete. Znači, ne postoje nikakve posebne odredbe koje bi to regulirale osim onog općenitog a to je pravo da se pred sudom u parničnom postupku traži prestanak povrede i naknade štete a samu proceduru regulira Zakonom o parničnom postupku. Dalje, vezano uz postupke licenciranja Zakonom o obveznim odnosima dodatno je propisano da ako predmet licencije čine nepatentirani izumi ili tajno znanje i iskustvo stjecatelj licence je dužan ga čuvati u tajnosti. Nadalje, Zakon o trgovini kao jednu od radnji koje se smatraju nepoštenim trgovanjem navodi protupravno pribavljanje poslovne tajne drugog trgovca ili bespravno iskorištavanje povjerene poslovne tajne drugog trgovca u kojem se slučaju može opet ostvarivati naknada štete u slučaju takvih zabranjenih radnji u sudskom, dakle parničnom postupku. Ovim zakonom također nisu uređene specifične mjere, postupci i pravna sredstva koja bi bila dostupna u slučaju nezakonitog pribavljanja, korištenja ili otkrivanja poslovnih tajni. Znači, to je ovaj dio koji se tiče građansko pravne zaštite koji je reguliran i ovim zakonom ali puno detaljnije, ali pored toga postoje mnogi drugi posebni zakoni koji reguliraju razne druge aspekte zaštite poslovne tajne, tu spadaju Kazneni zakon, Zakon o trgovačkim društvima, Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja i Zakon o radu između ostalog ali neću sad ulaziti u detalje previše oko toga pogotovo što sam danas zadnji na redu. Ono što je bitno za naglasiti da se ovim predloženim zakonom ne zadire u odredbe svih spomenutih propisa koji će dalje nastaviti važiti već se uređuje građansko pravna zaštita poslovne tajne na jedan detaljniji i konkretniji način nego što je regulirano ovim spomenutim zakonima. E sad, bez prepričavanja sadržaja samog prijedloga o kojem je već govorio državni tajnik istaknuo bih neke aspekte koje smatram najvažnijim. Ono što je posebno bitno propisana je definicija poslovne tajne, znači ovako je uže definirana od onoga što je u drugim propisima te je određeno što se smatra zakonitim pribavljanjem, korištenjem i otkrivanjem poslovnih tajni. Bitno je za naglasiti da se ovim zakonom ne uspostavlja nikakvo isključivo pravo u pogledu poslovnih tajnika pa je stoga moguće neovisno otkriće istog znanja, iskustva ili informacija. Znači, ako je netko došao do istog znanja i informacija drugim putem neovisno o ovome o čijoj se zaštiti radi on na tako nešto ima pravo i to nije zaštićeno. Znači, nema zaštite u smislu da onaj tko je prvi ima isključivo pravo i da nitko nakon njega nema pravo koristiti tu informaciju. Dalje, obrnuti inžinjering zakonito pribavljenog proizvoda također se smatra zakonitim načinom pribavljanja informacija. Znači, ako krenete od rezultata i zapravo se vratite natrag možete zapravo rekonstruirati cijeli proces. Pribavljanje poslovne tajne u kontekstu ostvarivanja prava predstavnika radnika na informiranje, savjetovanje i sudjelovanje u skladu s posebnim propisima RH i pravnom stečevinom Europske unije smatra se zakonitom kao i svako pribavljanje u skladu s dobrim poslovnim običajima ili kada je kao takvo zahtijevano ili dopušteno posebnim propisima Republike Hrvatske ili Europske unije. Dalje, definira se pojam nezakonitog pribavljanja korištenja i otkrivanja poslovnih tajni sukladno članku 4. Direktive 2016/943 kao što je to naveo i državni tajnik. Također, izrijekom se navodi da se nezakonitim korištenjem poslovne tajne smatra i nuđenje i pružanje usluga pri kojima se koristi poslovna tajna. Znači, ide se šire od samog korištenja neposredno poslovne tajne nego se to proširuje i na sve koristi koje se dalje mogu imati od nje. Također, ono što je posebno bitno ja mislim da je to jedna velika dodana vrijednost ovog zakona da su propisane iznimke kako se ne bi ograničila aktivnost zviždača i ostvarivanje prava radnika na otkrivanje svojim predstavnicima prema propisima Republike Hrvatske i u javnom interesu. Znači, to je bitno. Znači, ukoliko neki zaposlenik neke firme smatra da je bitno razotkriti neku poslovnu tajnu radi zaštite javnog interesa on na to ima pravo. Naravno, je li to zbilja bilo radi javnog interesa ili nije to će utvrđivati nadležna tijela u za to propisanom postupku, naravno to je jedan jako bitan iskorak da tako nešto imamo izričito propisano u zakonu mada isto tako stoji da je tu moguće i dosta široko tumačenje i tu će jako puno toga ovisiti o nadležnim tijelima, sudovima itd. Također, određuje se pitanje naknade štete ali detaljnije nego u drugim propisima koje sam spomenuo. Znači, određuju se uvjeti koje sud mora uzeti u obzir prilikom određivanja visine naknade štete što je bitno jer tu se zapravo ti uvjeti su prilagođeni ovom specifičnom području. Također od postupovnih odredbi, znači koje zapravo zauzimaju najveći dio zakona bitno je da se propisuju zahtjevi koji se mogu postaviti u parnici radi zaštite poslovne tajne. Znači, od prestanka povrede pa do naknade štete. Ono što je posebno važno da se određuje hitnost rješavanja postupaka zbog povrede poslovne tajne. Znači, takvi postupci izričito je propisano zakonom moraju se okončati u roku godine dana od dana podnošenja tužbe u prvom stupnju te šest mjeseci u drugom stupnju. Također, odluka o privremenim mjerama mora se donijeti u roku od trideset dana od dana podnošenja prijedloga za određivanje takve privremene mjere. Znači, imamo kao što vidimo s obzirom kako to najčešće u praksi funkcionira ili je vrlo često funkcioniralo, ovo su vrlo kratki rokovi i nadam se da će u praksi takva primjena zakona i zaživjeti da se ovi procesi rješavaju u hitnom postupku. Navedenu hitnost postupka potrebno je odrediti i zbog sukladnosti s odredbom članka 3. Direktive 2004/48. Sve u svemu, na kraju Klub HDZ-a smatra da je ovaj zakon potreban, da će poboljšati uređenje ovog područja, smanjiti pravnu sigurnost i svakako ga podržava uz određene nužne nomotehničke i terminološke dorade. Znači, mi smo na Odboru za zakonodavstvo imali dosta široku i temeljitu raspravu o ovome jer se pojavio problem prenošenja nekih instituta možda koji su u originalu zamišljeni na engleskom jeziku a koji ne korespondiraju posve pojmovima iz naših postojećih zakona te su dane određene sugestije u zaključku odbora kako da se to poboljša pa se nadamo da će to do drugo čitanja doista tako i biti. Ali u svakom slučaju podržavamo ovaj Prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo dvije replike, obje unutar klupske. Prva, gospođa Vesna Bedeković. Izvolite!
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora! Kolega Sokol, ja ću se samo referirati baš upravo na ovaj zadnji dio vaše rasprave u kojem ste govoriti ponovo, dakle ponovili svrhu ovog zakona a to je dakle prije svega detaljno uređenje mjera protiv nezakonitog pribavljanja, protiv uporabe a onda i odavanja poslovnih tajne koje imaju gospodarsku vrijednost kao specifičnog oblika intelektualnog vlasništva. Dakle, vi sad kad povežete taj pojam poslovne tajne kao specifični oblik intelektualnog vlasništva, kao suštinu ovog zakona i kad to povežete s nazivom zakona gdje smo ga dobili kao Prijedlog zakona o zaštiti neotkrivenih znanja, iskustava itd. i doista evo imam potrebu vratiti, malo podsjetiti i na raspravu s odbora pa i ovo što ste vi dakle napomenuli a na kraju krajeva na tom tragu je bio i potpredsjednik na početku dakle s pitanjem kakva su to neotkrivena znanja. Naime, kad na prvu čujemo riječ neotkrivena znanja njegovo značenje nas vuče prije svega, dakle prva asocijacija na nekakva znanja koja još nisu otkrivena i još uvijek se ne nalaze u toj ukupnoj baštini ljudske civilizacije i dakle asocira nas na nekakva nova znanja i u tom smislu podsjećam dakle na raspravu i na ovo što ste vi dakle spomenuli da bi tu trebalo predlagač razmisliti eventualno o adekvatnijem nazivu o tome, dakle pokušali smo to prevoditi s engleskog jezika od ne znam izraza „undiscovered knowledge“, ne znam šta je još bilo „undisclosed knowledge“, pa onda nekako smo došli do najprimjerenijeg hrvatskog izraza nerazotkrivena znanja itd., pa evo u tom smislu podupirem ovo što ste rekli.
Želite odgovoriti? Izvolite!
Hvala. Kolegice Bedeković, da slažem se, mi imamo dosta često taj problem budući da sam se i sam time bavio, pitanje prevođenja određenih pravnih instituta i propisa Europske unije u naš pravni sustav. Tu u principu uvijek možete napraviti dvije stvari, jedna je da idete na doslovni prijevod kao što je recimo bilo u ovom slučaju gdje je doslovni prijevod naslova direktive je naziv ovog zakona ali onda je problem što to zapravo ne korespondira sa nekim uobičajenim terminima koje mi imamo. S druge strane, problem je ako uzmete pojam koji već, pojam koji već postoji u vašem pravnom sustavu kao što je recimo poslovna tajna on može imati u pravnom sustavu Europske unije drugo značenje nego što ima kod vas što može biti dosta opasno. Recimo, evo ako mogu reći nešto o tome. Pojam prebivališta, znači pojam prebivališta odnosno residence u različitim europskim propisima ima dosta, ono postoje suptilne razlike između različitih varijanti u različitim propisima a opet pojam prebivališta u hrvatskom zakonu ima jedno posebno specifično značenje. I ako vi tu ne koristite, i ako vi tu samo prenesete taj pojam i prevedete ga tako može vam nastati konfuzija da se ne zna radi li se o hrvatskom institutu prebivališta ili o nečemu što je iz Europske unije a što zapravo nema isti sadržaj. I tu je zapravo dosta to osjetljivo područje jer u može u praksi nastati problem, može doći do velikih zapravo zabuna i nije jednostavno predlagatelju oko toga donijeti konačno rješenje odnosno predložiti konačno rješenje i mi se ni na Odboru za zakonodavstvo i na Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu na kraju nismo uspjeli složiti oko toga, pa nadamo se da ćete se onda još dodatno konzultirati i sa dionicima i možda s drugim državnim tijelima pa doći do nekakvog najboljeg rješenja. Hvala.
Druga rasprava, gospodin Ante Babić. Izvolite!
Hvala, potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. S obzirom na Prijedlog ovoga zakona kolega Sokol vi ste u ime kluba zapravo vrlo detaljno govorili o usvajanju mjera, postupaka i pravnih sredstava u okviru građanskog prava kako bi se zaštitili ti legitimni interesi nositelja poslovne tajne i zapravo može se govoriti i o znaju, i o informaciji kao intelektualnom vlasništvu. Dobro je da donošenjem ovog zakona se zapravo pridonosi jačanju konkurentnosti gospodarstva i jačanju nacionalnog inovacijskog sustava i inovacijskog potencijala gospodarstva. Zašto to kažem? Potaknulo me to a znam da sam jednom o tome ovdje govorio, međutim očito to ne nailazi na plodno tlo ali danas u svijetu recimo pogotovo kada idemo često boravimo u drugim državama onda znamo od njihovih predstavnika kada nam govore o svom nacionalnom identitetu, o kulturnim, prirodnim bogatstvima i dobrima oni vam danas sve više i više govore o jednom identitetu njihove nacije i naroda kao inovativnom i kreativnom narodu, pogotovo ove manje države, recimo Luksemburg, Lihtenštajn, Šveđani to jako izražavaju danas da su inovativan i kreativan narod. S obzirom da mi nismo prepoznati u svijetu kao inovativna i kreativna zemlja ali kao pojedinci jesmo itekako, na deseci naših inovatora, naših znanstvenika ljudi su priznati diljem svijeta. Neću govoriti njihova imena da ne bih nekoga izostavio ili možda povrijedio zato što sam ga izostavio ali o njima čitamo svakodnevno, gledamo ih na našoj televiziji zapravo i više znaju vani o njima nego mi sami. Dakle, inovativnost i kreativnost kao kulturni identitet. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor, gospodin Sokol. Izvolite!
Hvala lijepa. Kolega Babić, da. Slažem se, kod nas uvijek se rasprava svodi na pitanje sustava. Međutim, osim samog sustava na kojem se radi i koji se unapređuje postoje neki objektivni problemi. Recimo, ako vi želite razviti neki lijek a to baš sam dosta razgovarao s ljudima iz medicine to vam treba u principu za razvoj do početka proizvodnje nekih 100 milijuna dolara. U maloj zemlji poput Hrvatske sa relativno malim firmama i malim tržištem takve nekakve proizvode razvijati je dosta teško. To je puno lakše velikim multinacionalnim kompanijama koje mogu uložiti u razvoj, znači cijeli taj RND do trenutka same komercijalizacije a pogotovo jer oni mogu preuzeti rizik. Jer vi kad krenete u razvoj nečega vi ne znate hoće li to uložiti nekim rezultatom ili neće i to se može samo ako imate već dovoljno velika vlastita sredstva s kojima možete ići u tu priču, tako da tu hrvatskim poduzećima nije lako. Evo, ako mogu reći Ministarstvo znanosti zajedno s Ministarstvom gospodarstva, odnosno obrnuto zapravo razvija i trenutno radi na Zakonu o državnim potporama za istraživanje, razvoj i inovacije koji bi upravo trebao dati određeni povoljniji porezni ako takav prijedlog bude porezni status za firme koje ulažu u istraživanje i razvoj pa se nadamo da će to poboljšati situaciju. Ono što bih međutim naglasio a što dosta često predstavlja opasnost da se cijeli sustav zbog prevelike reguliranosti isto tako previše birokratizira. Znači, mi Hrvati smo stručnjaci u stvaranju novih tijela, agencija itd., o tome smo nešto jučer govorili i tu treba isto biti oprezan kako se zapravo ne bi stvorio opet cijeli jedan para sustav koji bi bio svrha samom sebi a ne bi stimulirao i olakšavao gospodarstvenicima i ne samo gospodarstvenicima nego i znanstvenim institucijama da ulažu u istraživanje i inovacije, tako da je to nešto na čemu svakako treba raditi. Hvala.
Hvala lijepa. Koliko sam shvatio izvjestitelj neće uzeti završnu riječ jer se svi slažu, da nema potrebe. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sutra četvrtak 7. prosinca u 9,30 sati ćemo nastaviti sa Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o regionalnom razvoju Republike Hrvatske, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak. Hvala vam lijepa. SJEDNICA JE PREKINUTA U 17,25 SATI.
Prijedlog Zakona o zaštiti neotkrivenih znanja i iskustava te poslovnih informacija, prvo čitanje, P.Z.E. broj 225, predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o zaštiti neotkrivenih znanja i iskustava te poslovnih informacija i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 119 glasova za, 4 suzdržana i 1 protiv donijet zaključak kak su ga predložila saborska radna tijela.