Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Trećeg vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2004. godini. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem daimamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su javili da će odsustvovati sledeći narodni poslanici: Arsen Kurjački, Nataša Mićić, Milan Radulović, Goran Svilanović, Goran Davidović, Zoran Mićović, Boško Ristić i Vojislav Koštunica, a da će zakasniti Živodarka Dacin. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - PREDLOZI ODLUKA O STAVLjANjU VAN SNAGE ODLUKE O IZBORU GUVERNERA NARODNE BANKE SRBIJE I ODLUKE O IZBORU PREDSEDNIKA I ČLANOVA SAVETA NARODNE BANKE SRBIJE Reč ima narodni poslanik Đorđe Mamula, a posle njega narodni poslanik Aleksandar Đorđević.
Sigurno je da gospođa Kori Udovički ničim nije zaslužila da se neko poigra njenim dostojanstvom, na način na koji se poigrao, i da bude izabrana za guvernera zahvaljujući falsifikatu službene isprave, odnosno prevarom, tako da je ona dovedena u zabludu i održavana u zabludi da je guverner Narodne banke, ali i cela Srbija je dovedena u zabludu i održavana u zabludi da je ona guverner Narodne banke Republike Srbije. Gospodin Tadić, ministar odbrane, prošle godine je izjavio, kao jedan od čelnika Demokratske stranke, ko je bio a ko ne prilikom tog glasanja te julske večeri, pa smo tako saznali da je glasanje bilo protivzakonito. Još važnije, predsednik Vlade Srbije gospodin Živković je u novembru izjavio da je još u septembru prošle godine znao kako je izabrana gospođa Udovički, pa i cela Vlada, pa i ceo vrh Demokratske stranke. Tako bi ostalo da se, eto, nije razjasnilo. Koliko je meni poznato, u Evropi se guverneri ne biraju na takav način. Ima različitih mahinacija, ali kada je reč o guverneru, o tome se vodi računa. Moram reći da je i gospodin potpredsednik Vlade Čedomir Jovanović izjavio da je mnogo važnije kako guverner obavlja svoj posao, od načina na koji je izabran. Mislim da je način veoma važan i ne bismo ni raspravljali o ovoj tački dnevnog reda da je to tako nevažno i ne bi ona bila prva tačka dnevnog reda. Uzgred, mislim da se uopšte nije požurilo, jer od nelegalnog izbora gospođe Udovički ima sedam meseci. Znači, sedam meseci mi čekamo da ovo dođe na dnevni red. Što se tiče kvaliteta obavljanja funkcije gospođe Udovički, treba reći da je u javnosti objavljen podatak, a nije demantovan, da je Vlada Srbije štampala novac da bi Kompaniji "Karić" bilo vraćeno 2.600.000.000 dinara, zbog toga što je Vrhovni sud odlučio da je naplata poreza po osnovu ekstraprofita toj kompaniji bila neosnovana. Tako je doštampana određena suma novca. Tu izjavu je prvo dao za javnost gospodin Dušan Janić iz Foruma za ekonomske odnose, jedne od nevladinih organizacija, koja je izgleda dobro obaveštena šta se dešava u Vladi. Drugu izjavu u televizijskom "Dnevniku" dao je gospodin Miroslav Prokopijević, ekonomista. Danas je evro 70,7 - 70,8 dinara. Što se tiče gospođe Kori Udovički, ona je nudila ostavku, pa je povlačila. Međutim, ona nije podnela neopozivu ostavku, zato što ona ne raspolaže pravom da podnese sopstvenu neopozivu ostavku. Prema tome, to ne može ni da se očekuje. Po mom mišljenju, a voleo bih da se varam, na ovom mestu se ona danas nalazi po tuđem nalogu, a ne po svojojvolji. Zato se i ne može očekivati da ona podnese neopozivu ostavku. Smatram da je Predlog odluke osnovan i da nije bilo neophodno da se navodi ustavni osnov, pošto je reč o pojedinačnom pravnom aktu, i da treba doneti odluku da se stavlja van snage odluka o izboru gospođe Udovički. Želim joj puno uspeha na novoj dužnosti. Mislim da svetska ekonomija nema da brine za svoju budućnost kada ima takvog stručnjaka ovde, a mi svi treba da vodimo računa da radimo za svoju državu, jer će glasanje o ovoj tački biti veliki test za sve nas.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Đorđević, a posle njega narodni poslanik Jovan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedniče Skupštine, potpredsednici, Predlog odluke o stavljanju van snage Odluke o izboru guvernera Narodne banke Srbije predstavlja elementarno kršenje pravne sigurnosti. Ovim želim da naglasim da predlagač, u ovom slučaju G17 plus, nije uzeo u obzir ustavni osnov kada je sastavljao predlog. Svako obrazloženje predloga predlagača mora da sadrži, pre svega, ustavni osnov. Imajući u vidu navedeno, ako predlog ne sadrži ustavni osnov, predlog nije pravno-tehnički moguć. Predlagač se pozvao na član 116. stav 2. i član 130. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije. Član 116. stav 2. kaže sledeće: "Za narodnog poslanika koji koristi identifikacionu karticu drugog narodnog poslanika, odnosno na drugi način zloupotrebljava elektronski sistem za glasanje, predsednik Narodne skupštine predlaže meru udaljenja sa sednice, a glasanje u kojem je zloupotreba izvršena biće poništeno i odmah će se pristupiti identifikaciji i ponovnom glasanju". Znači, na istoj sednici će se izvršiti ponovno glasanje. Navedena odredba Poslovnika je neprimenljiva kada se utvrdi da je došlo do zloupotrebe glasanja posle nekoliko meseci. To znači da predlog koji je podnela poslanička grupa G17 plus nije u skladu sa Ustavom i važećim zakonom. Izbor guvernera Narodne banke Srbije, na sednici održanoj 22. jula prošle godine, bio je nelegalan. Na navedenu činjenicu SRS je prva ukazala javnosti Srbije. SRS je iznosila javnosti da nije samo izbor guvernera Narodne banke Srbije vršen bez kvoruma. Glasalo se u tom periodu za pojedine zakone, koji su danas na snazi, sa različitih destinacija sveta. Pomenućemo glasanje za Zakon o radu, zakon kojim su radnici ostali bez osnovne zaštite i socijalne sigurnosti. Koliko se sećam, tada se glasalo iz Soluna. Gospodin Labus se tada nije oglasio, jer je bio jedan od nosilaca vlasti, tada je bio na funkciji potpredsednika Savezne vlade. I tada je SRS ukazivala na sve krađe i nepravilnosti kojima se služila skupštinska većina, a koju je predvodila Demokratska stranka. Donošenjem predložene odluke ne može se pravno ispraviti nelegalan izbor guvernera. Termin koji se koristi u predlogu -"stavljanje van snage" - nije ustavna kategorija. U ovom slučaju, trebalo je primeniti Zakon o Narodnoj banci Srbije, gde je tačno regulisana i propisana procedura razrešenja i imenovanje guvernera Narodne banke Srbije. Očigledno je da je predlagač svesno ignorisao ustavni osnov, da ne bi primenjivao važeći Zakon o Narodnoj banci. Analogno tome, isti je slučaj kod razrešenja i imenovanja Saveta Narodne banke. Predlagač, očigledno, želi da izbegne zakonsku proceduru i da javnosti sebe prikaže kao borca za pravnu državu, ne poštujući Ustav, što nas navodi na njihov cilj, a to je, pre svega, zauzimanje funkcije guvernera Narodne banke Srbije pre formiranja Vlade. Zašto se predlagaču žuri, to je jasno. Vreme koje je pred nama pokazaće šta je cilj G17 plus: zauzimanje mesta guvernera Narodne banke Srbije i kontrola svih finansijskih tokova u Srbiji. Treba podsetiti građane Srbije kako se G17 plus u kampanji zalagao za pravno uređenu državu i, da im osvežimo pamćenje, u ovoj skupštini na njihovoj listi za poslanike našli su se pojedini poslanici koji su posebno učestvovali na sednici Skupštine koja je održana 22. jula. Miroljub Labus je na kraju kampanje, istina na jednoj tribini na Novom Beogradu, rekao da su do tog saznanja došli kasnije i da takvi kandidati za poslanike neće ući u saziv Skupštine. Znali su tada i Miroljub Labus i Mlađan Dinkić za ovo glasanje. I, zaista je teško posmatrati poslanike DS-a, u ovom slučaju koji se pozivaju na legitimitet, ali i poslanike recimo DSS-a, koji se svim silama upinju da objasne kako je donošenje odluke o stavljanju van snage Odluke o izboru guvernera Narodne banke Srbije pravno-tehnički moguće, iako ne postoji ustavni osnov. Danas slušate poslanike DS-a, i juče, kako se posipaju pepelom priznajući kako su krali glasove u parlamentu. Prosto je za ne verovati da Demokratska stranka Srbije i Vojislav Koštunica sastavljaju vladu sa G17 plus, SPO-om i Novom Srbijom, a kasnije verovatno i sa DS-om. Biće to Vlada Srbije ali kratkog mandata. Namoguće je složiti Vladu u kojoj će biti toliko različitosti programa, od monarhije do Srbije na prvom mestu. (Predsednik: Molim vas da se držite tačke dnevnog reda. Vlada će biti iduće nedelje, budite bez brige.) Činjenica je da će SRS glasati protiv ovog predloga. I, 28. decembra građani Srbije nisu glasali za ovakvu politiku koju vodi DSS. SRSje osvojila najveći broj glasova i najjača je politička partija u ovom parlamentu. Ponudili smo DSS-u formiranje vlade, da dođe do stabilne vlade i da ova Srbija dobije vladu koju zaslužuje. Oni su prećutno prihvatili jedan drugi način ponašanja u ovoj skupštini, praviće vladu sa onima koji su proteklih nekoliko godina doveli Srbiju dovde. Zato mi očekujemo raspisivanje izbora u redovnom postupku na svim nivoima, a tada će narod u Srbiji, građani Srbije znati da ih kazne za ovu politiku koju vode sada u Skupštini Srbije.
Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović, a posle njega narodni poslanik Petar Jojić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da iznesem još nekoliko stavova SPS-a a koji se do sada nisu čuli. Srbiji su potrebne institucije. SPS je pomogla da se konstituiše ovaj parlament i da radi na način kako smo to ovih dana započeli, ali Srbiji nisu potrebne bilo kakve institucije. Narodna banka Srbije je jedna od najvažnijih institucija, jedan od najvažnijih stubova vlasti, i to monetarne vlasti. Podsećam vas sve na to šta su nadležnosti Narodne banke Srbije. Prvi i osnovni cilj je postizanje i očuvanje cenovne stabilnosti. Drugo, Narodna banka Srbije će, ne dovodeći u pitanje ovaj cilj, podržati mere ekonomske politike Vlade Srbije. Treće, Narodna banka vodi monetarnu politiku, vodi politiku kursa dinara, a uz saglasnost Republičke vlade režim kursa dinara. Zar neko u ovoj sali misli da se tako sporna funkcija guvernera Narodne banke može na pravi način uključiti u ostvarivanje ovih ciljeva? I vrapci u Srbiji znaju da gospođa Kori Udovički nije izabrana saglasno Ustavu, niti Poslovniku koji važi u ovoj skupštini. Sada me prosto čudi da se pojavljuju ljudi koji govore kako to što danas treba da odlučimo (ili ovih dana) nije ustavno, kako nije u skladu sa zakonom, kako nije u skladu sa procedurom. Najviše me čudi Kori Udovički i gospoda iz Saveta Narodne banke, koji najavljuju neke žalbe Ustavnom sudu kao da su na najustavniji mogući način izabrani. Što bi rekli moji Lozničani – ajde što me lažu, nego me teraju da im verujem. Prema tome, ovde nema nikakvih dilema. Ova skupština je ovlašćena da promeni jednu nakaradnu i nakaznu odluku. Gospoda i gospođa Kori Udovički nisu izabrani, i to je suština. Kako mi mislimo da idemo dalje ukoliko bismo dozvolili da Kori Udovički sačeka kraj mandata na mestu guvernera Narodne banke, da gospoda iz Saveta Narodne banke sačekaju kraj svog mandata, jer to bi jedino, izgleda, po njihovim shvatanjima bilo regularno, legitimno, legalno i u skladu sa Ustavom. Mislim da to jednostavno ne može biti. Kori Udovički je dobila poklonjen mandat guvernera Narodne banke, i to poklonjen od strane gospođe predsednika Narodne skupštine i vršioca dužnosti predsednika Repbulike u tom vremenu. Ako je poklon ukraden svojevremeno, onda onaj ko taj poklon ima kada se dokaže da je bila krađa, a bila je u ovom parlamentu, ima pre svega moralnu obavezu da taj poklon vrati. Nema pravo da ga zadržava ni jednog jedinog minuta. Priča o tome da su oni hteli da podnesu ostavke jednostavno ne pije vodu, jer da jesu - podneli bi ostavke. Da jesu, u onom momentu kada se saznalo da glasanje u ovoj skupštini nije bilo regularno priznali bi da nije bilo regularno - nisam guverner, nismo članovi Saveta Narodne banke; vratili bi taj mandat ovoj skupštini, predsedniku Skupštine, tražili da se ponovo o tome glasa. Ništa se od toga nije desilo. Štaviše od septembra meseca pa do današnjeg dana na televizijama i u novinama Kori Udovički nas ubeđuje kako je to bilo u redu. Ja ne dovodim u sumnju to kako je ona radila taj svoj posao guvernera Narodne banke, mada vidim da postoje i neki drugi podaci koji bi mogli da bace malo tamniju senku na taj rad. Dovodim u sumnju njeno energično zalaganje da ostane na tom mestu. Zašto se ona toliko bori da ostane na mestu na koje nije izabrana? To je za mene suština. Nisam pravnik i ne znam te pravničke vratolomije, šta je ustavno, šta je manje ustavno, ali vidim sada da postoje neke priče nekih pravnika koji kažu – ljudi, pa time se gazi legitimitet, ustavnost itd. Ali, zar je ustavno da neko ko nije izabran vrši tu dužnost? To je za mene osnovno pitanje i zato nemam nikakve dileme da li ovu odluku treba poništiti i sve vratiti na početak.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić, a posle njega narodni poslanik Suzana Grubješić.
Dame i gospodo narodni poslanici, predlog koji je podnela grupa narodnih poslanika poslaničke grupe G17 plus nije uređen predlog po kome bi danas mogla Skupština da odlučuje. Zašto je neuredan ovaj predlog? On je neuredan, prvo, zato što ne ispunjava osnovne norme za odlučivanje i što ne sadrži jedan predlog kako to predviđa Poslovnik i kako predviđa Ustav Republike Srbije. Doduše, i sam predlagač nije naveo ustavni osnov u svome predlogu. Ovih nekoliko rečenica, ovde ničim nepotkrepljenih, apsolutno ne bi trebalo da budu predmet rasprave u ovako jednom visokom domu, kao što je to parlament Republike Srbije. Ako se pođe od načela materijalne istine, u ovom postupku se moralo utvrditi prvo pravo činjenično stanje i stanje stvari koje stoje u ovom predlogu, moraju se utvrditi činjenice koje su od važnosti da bi parlament doneo pravno valjanu odluku. Toga nema. Dame i gospodo, nijedna odluka nijednog organa, po Ustavu, bez utvrđivanja materijalne istine i načela materijalne istine i načela ocene dokaza, ne može biti predmet rasprave i ne može se o njoj odlučivati. Ovo je trebalo da se vrati predlagaču kao neuredno, od strane predsednika Skupštine, da bi narodni poslanici bili upoznati i da bi mogli da vide iz sadržaja da li je ovo predmet o kome treba danas da odlučuje parlament Republike Srbije. Postavljam pitanje predlagaču - koje će činjenice i dokaze danas parlamentu da ponudi predlagač, kada u svom predlogu samo paušalno navodi da glasanje nije bilo regularno i da jedan broj narodnih poslanika nije bio prisutan na sednici kada se odlučivalo o izboru, nazovimo izboru, guvernera Narodne banke. Ovde nema ni slova, ni imena, ni prezimena narodnog poslanika koji nije bio na sednici. Kako je to moglo da se dogodi, da se prihvati ovaj predlog i da se stavi u procedru za raspravljanje, a da se ne kaže – nisu bili poslanici ti i ti, ime i prezime svaki poslanik u ovom parlamentu ima. Da li se slažete? Svakako. Trebalo bi da se složimo. Toga nema. Ovde se ne zna ko je bio prisutan, ko nije bio prisutan. Ovo što se kaže paušalno – jedan broj poslanika nije bio prisutan na sednici; to znači zapravo jedno "ništa". Dakle, dokazi moraju da se pruže u parlamentu i da narodni poslanici ostvare uvid i utvrde; treba da se pruže dokazi na osnovu kojih bi neka odluka trebalo da se donese. Sa pravnog stanovišta, dame i gospodo, ako se ova odluka po predlogu predlagača stavlja van snage, u osnovi to je mogućnost poništavanja i ona važi samo za ubuduće, ali ne važi retroaktivno. Međutim, sa ovim što se kaže u predlogu - da neće važiti retroakivno i da se ostavlja novom guverneru Narodne banke da on svojom slobodnom ocenom utvrdi koji će akt koji je doneo nelegalni guverner, koji je izvršio uzurpaciju guvernerske vlasti, da ostavi na snazi, a koji će da poništi - može se desiti da ćete predložiti nekoga od narodnih poslanika ili kadrova iz G17 plus, koji će prihvatiti sve odluke guvernera koji je izvršio uzurpaciju guvernerske vlasti. Konvalidacija ne može da bude. Ovde je mešavina. Ili je trebalo ukinuti ili poništiti, a stavljanje van snage ostavlja sve mogućnosti i zato se predlagač ovde vešto poslužio isticanjem ovakvih argumenata, koji apsolutno u pravu ne bi mogli da prođu, niti mogu proći. Dakle, ostavlja se novom guverneru diskreciono pravo, što apsolutno nije dozvoljeno. Ako se jedna odluka stavlja van snage, a ovo je i stavljanje van snage, a istovremeno i poništavanje, to znači da će sve odluke retroaktivno biti ostavljene na snazi i zbog toga SRS neće glasati za ovakav predlog. Da napomenem još i to: mi smo tri godine bili u onom prethodnom sazivu, ima dobar deo poslanika koji je ovde prisutan, uverio se kako je vršeno glasanje i kako su se donosili brojni zakoni. Brojni zakoni su doneti falsifikatima, nelegalnim glasovima, nedostatkom kvoruma. Među tim zakonima svakako treba pomenuti zakon o lustraciji koji je donet na isti način, zatim Zakon o legalizaciji. Čudi me da neko od predlagača nije spomenuo da li treba staviti van snage ili ukinuti Zakon o radu, koji je stotine hiljada radnika i građana Republike Srbije ostavio na prosjačkom štapu, na ulici, i da sada mafijaši njihovim preduzećima rukovode i bogate se i stavljaju katance na kapije fabrika, a radnici i njihova deca ostaju bez hleba. Kako je izgledalo glasanje u prethodnom sazivu najbolje, dame i gospodo narodni poslanici, potkrepljuje napis i fotografija koja je objavljena u "Kuriru", gde se to vidi. Ovde je sedela gospođa Mićić koja je predsedavala sednicom. Mogla je da vidi u drugom redu ko sedi, jer je to bilo naočigled, nije to rađeno negde u hodniku, nego ovde, kada narodni poslanici iz trećeg reda glasaju u drugom redu i drže prst na onom dugmetu koje označava glasanje "za". Evo, ovo je dovoljan dokaz i nadaleko ne treba ići. Brojni zakoni su doneti na jedan neprimeren način u ovom parlamentu. Gospodo demokrate, ako se zalažete za zapadnu demokratiju, navedite jedan zapadni parlament, navedite primer da li je ovo bilo u Engleskoj, Nemačkoj, Holandiji, Italiji, da su ovako glasali narodni poslanici, da ih slikaju novinari, fotografi i televizija. Ovo je dokaz od koga ne može da pobegne niko iz prethodne vlasti, ko je ovako sebi dozvolio da uzurpira pravo parlamenta i da se bavi ovako nečasnim poslovima. Dame i gospodo narodni poslanici, ni u kom slučaju SRS ne može prihvatiti ovaj predlog. Mi ćemo glasati protiv ovog predloga i protiv svih štetnih predloga i štetnih zakona; kao što smo se borili tri godine prethodno, i ubuduće ćemo se boriti i nećemo dozvoliti ovu krađu i maltretiranje građana.
Replika, gospodin Tadić.
Zahvaljujem se, gospodine Jojiću, na vašem izlaganju. Podržaću svaki zahtev bilo kog poslanika da se utvrdi istina o tome kada je kršen Poslovnik. Lepo je mahati ovom slikom, samo postoji jedna činjenica koju vi jako dobro znate, da u drugom i trećem redu ne postoje te poslaničke jedinice koje omogućavaju da se glasa. To može da se proveri i ovog sekunda. Potpuna je istina, što i vi znate, da nije bilo načina da se glasa sa mesta na kojima su poslanici o kojima govorite sedeli, i možete da proverite i dan - danas. Veoma je ružno da poslanici SRS na ovom mestu upotrebljavaju neistinu kao argument. Ovde je glasano javno, slikali su reporteri ovo što je slikano, tu scenu, i razlog tome jeste bilo samo to što nije bilo poslaničkih jedinica u klupama gde je bilo mesto za poslanike DS-a. Nije na ovom mestu kršen zakon i vi to jako dobro znate. Instrumentalizujete sliku iz "Kurira", ili bilo kog drugog lista, i možete i dan - danas to da proverite. Molim Skupštinu, zahtevam od Skupštine da ovog trenutka ispita da li je ovo glasanje bilo po pravilima, da li je ovde neko krao ili nije i da se stavi tačka na ovu sliku i na ovaj događaj. Zahtevam od predsednika Skupštine da tu proveru izvrši i da obavesti Skupštinu o tome. Hvala.
Lepo je zahtevati nešto od predsednika Skupštine, ali valja pročitati Poslovnik. Može se uputiti predlog Sekretarijatu i on će izvršiti proveru po vašem zahtevu i obavestiti vas pisanim putem na zvanični način. Replika, gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, lepo je slušati gospodina Tadića, posebno u trenutku kada povisi ton; kada mu ponestane argumentacije on povisi ton, pa valjda računa – ko se uplaši uplaši, ili neće imati priliku da odgovara, ili neće smeti, valjda, ministar odbrane je, pa onda niko ne sme ništa da mu kaže. Gospodine Tadiću, da li su glasali oboje, gospođa Joksimović i gospodin Marković, ili je glasalo jedno, ili im poslanička jedinica nije prihvatila karticu, manje je važno pitanje od njihove namere, a njihova namera sigurno nije bila da rade ovde popodnevnu gimnastiku, niti da se bave posebnim atletskim disciplinama, nego da krivotvore volju poslanika, da ubace karticu u poslaničku jedinicu i da na takav način ostvare većinu. Ako hoćete da mi kažete da to što skaču preko dva reda i ubacuju kartice ima nekog smisla, jer će se nekome od birača dopasti, a ne to da počine krivično delo krađe, u stvari sada ima neko krivično delo, savremeno, novije generacije, koje ste vi uveli uz pomoć računarskog sistema, po kome će i ovi poslanici koji su učestvovali u ovim marifetlucima odgovarati, dakle ja u to neću poverovati. I nemojte da se služite mahinacijama i manipulacijama ovde i da pokušavate da objasnite građanima Srbije kako nije bila u pitanju nikakva zloupotreba, nikakva krađa, jer su na takav način svojevremeno uhvaćeni i poslanici SPS 1996. godine; takođe nisu glasali, iako su pokušali, nije im to uvaženo zato što nije bilo sprovedeno do kraja glasanje. Na isti način kao i ovi poslanici koji su to na najstrašniji mogući način zloupotrebili. Voleo bih da nam vi kažete šta je u pitanju, ako je to na slici tako jasno, o čemu je reč, da ne bismo zloupotrebljavali. Jesu li skakali na gredi, preskakali kozlić, ili – šta je bilo u pitanju. Mislim da građani Srbije to moraju dobro da znaju. Nemojte da vi ovde ustanovljavate da li je počinjeno krivično delo ili ne, kao što to ne treba da rade ni ovi koji su sada pokušali vas da progone na takav način. To treba da rade nadležni državni organi. Konačno se naučite, gospodine Tadiću, iako niste pravnik, šta su čije ingerencije, šta su čiji prerogativi vlasti, koji je i čiji posao. Ko, konačno, i na koji način treba da preuzme odgovornost, a ko ne. Ali, ono što jeste problem to je pitanje vaših principa. Dakle, jesmo pokušali da ukrademo, jesmo hteli, ali nismo uspeli, i nemojte za to da nas osuđujete. Problem je u tome što je nekome palo na pamet da krade i da otima i da prekraja volju narodnih poslanika u Skupštini Srbije. E, to je suštinska stvar. A to što on nije uspeo, e onda to možemo da nazovemo krađom u pokušaju. Vi znate da je za to predviđena gotovo ista kazna kao i za izvršenu krađu. Mislim da više nema potrebe, ni na koji način, da povišavate ton na poslanike Srpske radikalne stranke, i nemojte to da radite, jer se mi vas ne plašimo, gospodine Tadiću, niti bilo koga drugog u ovoj skupštini. Uostalom ... (Predsednik: Vreme.) ...naše vreme tek dolazi. Dovoljno vam je narod rekao na izborima i pokazao kome i kako hoće svoje poverenje da ukaže. Hvala.
Po mojoj evidenciji, ipak vam je isteklo. Nema replike na repliku. (Obraća se narodnom poslaniku Tadiću.) Je l' iskorišćeno pravo? Iskorišćeno. Da li je to replika? (Obraća se poslaniku Markoviću.) Izvolite, ipak na repliku ima pravo gospodin Dačić.
Dame i gospodo poslanici, SPS za vreme svoje vlasti nikada nije krađom glasova donosila odluke u parlamentu. SPS je uvek imala obezbeđenu parlamentarnu većinu, za razliku od dosadašnje tri godine, kada je DOS odluke donosio krađom glasova i krađom poslaničkih mandata. Socijalistička partija Srbije od 1992. godine nije imala apsolutnu većinu u parlamentu, ali je zahvaljujući saradnji, koalicijama, i manjinskoj podršci nekih drugih političkih stranaka, i to gotovo svih koje sede u ovom parlamentu, imala obezbeđenu parlamentarnu većinu i tako je donosila odluke, a ne krađom glasova i krađom u parlamentu.
Izvolite, replika, gospodin Marković.
Poštovane koleginice i kolege, prosto ne znam da li ima ikakve svrhe ponavljati ovo što je već rekao gospodin Tadić, dakle reći ću to zbog javnosti. Drugi i treći red desno nemaju poslaničke jedinice. Ukoliko svi poslanici dođu na zasedanje Skupštine, kao što je to bilo tada, a to je bilo pre dve godine, ne mogu svi poslanici koji sede u tom redu da glasaju na tim poslaničkim jedinicama. Dakle, to što gospodin Vučić... Pa, profesore (obraća se poslaniku Simonoviću), ne znam kako možete da pričate da nije tačno... (Profesor Simonović ubacuje karticu u poslaničku jedinicu.) Dobro, očigledno ne vredi, očigledno je da ne razumete. Dakle, pozivam novinare, zaista bih zamolio, zbog toga što se ova slika pojavljuje već nebrojeno puta u našim medijima, da slikaju drugi i treći red desno. Dakle, drugi i treći red desno, u tim redovima ne postoje poslaničke jedinice. A što se tiče ovih uvreda gospodina Vučića, smatram da to nije dostojno ovog parlamenta i mislim da je to samo dokaz da se radikali ništa nisu promenili, da su to oni isti radikali koji su polivali, pretili zarđalim kašikama i radili sve ono čije smo posledice videli u poslednjih deset godina. Dakle, još jednom pozivam sve novinare da snime drugi i treći red, u drugom i trećem redu nema poslaničkih jedinica za glasanje. Hvala [[U međuvremenu poslanik Aleksandar Vučić traži repliku]]
Ne, to je bila njegova replika, nemojte... (Mnogi negoduju.) Replika na vašu repliku. Ne, ne, na vas, vi ste ga pominjali. Nemojte da otvaramo krugove replika. Molim vas za red u sali, nećemo sada sigurno u toku sednice raspravljati o tom pitanju, službena lica, Sekretarijat Skupštine će ispitati ovu stvar i obavestiti Skupštinu, ako vam je u cilju da se ovde vode istrage, a, uostalom, ove stvari su predmet i tužilaštva [[Glasovi: Kako može on da dobije pravo na repliku, a Tadiću niste dali?]] Nije replika na repliku nego je po drugom osnovu i ja vas molim da razumete, jer gospodin Jojić nije dobio pravo na repliku, jer je replika na repliku.
Bilo bi dobro da se upristoje članovi, tj. poslanici Demokratske stranke. Za razliku od njih, koji su se uvek pravili fini, a sve su samo ne fini bili, srećom prošlo je i njihovo vreme, pa će sada neki drugi da dokazuju i pokazuju finoću, dobro bi bilo da se ne služite neistinama, gospodine Markoviću, težu reč ne bih izgovorio. A, evo zašto, gospodine Markoviću: ovde se tačno vidi, na ovoj fotografiji, da vi, osim što imate ubačene kartice u poslaničke jedinice, pritiskate dugme za glasanje, a to je bilo onog dana kada je iz Soluna Bora Novaković glasao za Zakon o radu. I, drugo, što se tiče zarđalih kašika, kada ne znate šta da kažete onda počinjete da se bavite najgorim izmišljotinama i najgorim mogućim glupostima. Kada govorite o gospodinu Šešelju, gospodine Markoviću, to morate da radite uz dužno poštovanje. Reč je o velikom čoveku. Posebno vi morate da vodite računa, jer ste vi njegovu porodicu ostavili bez oca na ne zna se koje vreme, njegovu decu ostavili bez oca na ne zna se koje vreme, i vodite računa o tome šta govorite. Vodite računa, zato što znate da izmišljate, kako i koliko izmišljate, a reći ću vam zašto. Gospodin Šešelj je, govoreći o zarđalim kašikama, na primedbu novinara u humorističkoj emisiji, da jednom sa tom pričom završimo... Hoće li da ućute ovi iz G17 ili ćei dalje da se prave pametni i da dobacuju sve vreme? Pravite pice, to vam je mnogo pametnije i bolje. Nastavite sa svojim zanatskim poslom, bolje nego da se mešate u politiku. Što se tiče zarđalih kašika, gospodin Šešelj je na pitanje novinara – da li ste vi ti koji ubijate, koljete ili ne znam ni ja šta radite, odgovorio – ma jeste, sve to zarđalim kašikama. Naravno, da bi izvrgao ruglu takve gluposti i takve neistine. Pošto ne znate šta više da kažete za SRS i pošto niste znali tri godine šta da nađete za SRS, sem izmišljotina i pretnji, vike i dreke sa ove govornice, na kraju ste se vratili na ono isto. Da li smo se promenili ili ne? Ja vam sada kažem – da, mi jesmo isti i takvi isti, kakvi smo, do nogu smo vas potukli i dobili tri puta više glasova nego vi, gospodine Markoviću. Takvi isti, sa mnogo manje novca, sa mnogo manje medija, bez državnih organa, organizacija i institucija, samo uz narodnu podršku, uspeli smo da vas pobedimo. (Predsednik: Vreme.) Ne brinite, doći će nam i tema lopovluka nekih drugih na dnevni red, vrlo brzo. Nemojte da brinete, nećete izostati odatle. Dakle, gospodine Markoviću, što se vaših izjava tiče, ako imate nešto da nam kažete, gde je glasano, kako je glasano, dobro bi bilo, ali je jasno da je mnogo puta dolazilo do zloupotrebe kartica, poslaničkih jedinica, do zloupotrebe načina i metoda glasanja u Skupštini. Nismo vas upozoravali jedanput nego najmanje deset puta na različitim sednicama. Ono što jeste naš problem danas jeste činjenica da neki drugi u obračunu sa vama po tom pitanju žele da se koriste protivpravnim, protivustavnim sredstvima. To je ono što mi danas nećemo da dozvolimo. Čak ne želimo da učestvujemo u hajci i harangi protiv vas, jer, za razliku od vas, mi smo kroz to prošli. (Predsednik: Gospodine Vučiću, odavno je isteklo vreme.) Hvala, gospodine Maršićanin, na strpljenju, završiću. U tome je razlika između vas i nas, zato što ćemo se mi ponašati u skladu sa zakonom, u skladu sa Ustavom, ali budite sigurni i u skladu sa onim što je narod hteo da vam kaže, a narod je hteo da kaže – nećemo više da gledamo preskakanje kozlića ili rad u parteru preko poslaničkih jedinica, nego želimo da imamo normalnu skupštinu u kojoj će svi da sede na svom mestu i da glasaju po sopstvenoj savesti. To je razlika između vas i nas, a mala li je?
Reč ima narodni poslanik Suzana Grubješić, a zatim narodni poslanik Dušan Proroković.
Dame i gospodo poštovani narodni poslanici, dozvolite da raspravu vratimo na temu, a to je Predlog odluke o stavljanju van snage Odluke o izboru guvernera i Saveta Narodne banke Srbije. Sa ove skupštinske govornice smo u toku jučerašnje sednice, a i danas, čuli odobravanja i osporavanja predloga koji je podnela poslanička grupa G17 plus. Složićete se sa konstatacijom da nije sporno da su sadašnji guverner i Savet Narodne banke Srbije izabrani na nelegitiman način i da ova Narodna skupština treba da izabere novog guvernera i Savet Narodne banke. Ako to ne učinimo, onda se priklanjamo mišljenju da nije bitno kako je izabran guverner nego kako on, a u ovom slučaju ona, obavlja svoj posao. Želim da verujem da u ovom sazivu Narodne skupštine ne postoji većina koja bi podržala ovakav stav. Želim da se osvrnem na razloge zbog kojih je poslanička grupa G17 plus podnela predlog. Na sednici Narodne skupštine, u prethodnom sazivu, održanoj 22. jula 2003. godine, glasalo se za izbor Saveta i guvernera Narodne banke Srbije. Oba glasanja su bila javna, upotrebom elektronskog sistema za glasanje, odnosno zloupotrebom sistema, kako će se kasnije pokazati. Dakle, što bi rekao jedan kolega poslanik u toku jučerašnje sednice, desilo se to što se desilo, a što se jasno i glasno može nazvati samo krađom glasova poslanika koji nisu bili prisutni na toj sednici. Opšte je poznato da na toj sednici nije postojao kvorum za rad Narodne skupštine, odnosno tog dana, koji je bio dan za glasanje, bilo je prisutno manje od 126 poslanika. Podsetiću da prema Ustavu Srbije, član 80. stav 1, Narodna skupština odlučuje većinom glasova na sednici kojoj prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Jedan od poslanika, čija je kartica zloupotrebljena na toj sednici, prvi je izašao u javnost i priznao da nije glasao, premda je njegov glas registrovan u računarskom izvodu. U toku predizborne kampanje čuli smo još jedno priznanje da je jedna narodna poslanica u to vreme zaista bila na godišnjem odmoru i da nije glasala u Narodnoj skupštini na sednici 22. jula. Ovim slučajem zloupotrebe poslaničkih kartica trenutno se bave nadležni istražni organi. Ja se ovaj put ne bih upuštala u spekulacije ko je glasao umesto koga, na koji način, jer je to posao istražnih organa. Dakle, Odluka o izboru guvernera i Saveta Narodne banke Srbije doneta je na protivustavan i nelegitiman način. Čak ni zapisnik sa pomenute sednice nije usvojen, jer je bilo očigledno o čemu se radi. Poslanička grupa G17 plus podnela je predlog o stavljanju van snage Odluke o izboru guvernera i Saveta Narodne banke Srbije, a ne predlog o razrešenju, jer bismo tako priznali da je izbor guvernera i Saveta bio zakonit, a poznato je da nije. Guverner i Savet nisu izabrani da bismo mi sada odavde tražili njihovo razrešenje, već su postavljeni zloupotrebom poslaničkih kartica. Juče se čulo i pitanje zašto je poslanička grupa G17 plus u svom predlogu predložila pretres i donošenje odluke po hitnom postupku i zašto se žuri sa tim, jer je navodno guvernerka spremna da podnese ostavku. Podnošnje ostavke bi imalo smisla da se desilo, recimo, u avgustu, nakon obelodanjivanja činjenice da je izbor bio nelegitiman. Nuđenje ostavke sedam meseci posle toga je suvišno i nepotrebno. Narodna banka Srbije je jedna od najvažnijih institucija i nedopustivo je da se na njenom čelu nalazi osoba koja je izabrana na nelegitiman način. Podsetiću da pre tog izbora ni prethodni guverner, gospodin Dinkić, formalno nije razrešen dužnosti. Stoga je poslanička grupa G17 plus predložila Narodnoj skupštini da stavi van snage Odluku iz prethodnog saziva o izboru guvernera i Saveta i da ovaj put izabere guvernera i Savet Narodne banke Srbije na jedino prihvatljiv, legitiman način, većinom glasova prisutnih poslanika. Tim činom bi se vratilo poverenje kako u najvišu zakonodavnu vlast, Narodnu skupštinu, tako i u monetarnu vlast, Narodnu banku Srbije.
Reč ima narodni poslanik Dušan Proroković, a zatim narodni poslanik Zoran Anđelković.
Poštovani narodni poslanici, prvo bih želeo da se pozabavim pitanjem ustavnosti donošenja jedne ovakve odluke, jer je to pitanje već tokom ranije rasprave, juče i danas, pokrenuto. Tačno je da se u članu 132. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije govori o neophodnosti postojanja ustavnog osnova za donošenja bilo kog akta Narodne skupštine Republike Srbije i možda bi imali pravo da govore o ustavnosti ovog predloga svi koji su o ustavnosti govorili kada ne bi postojao član 156. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije. U članu156. stav 3. stoji: "U postupku donošenja drugih propisa i opštih akata koje donosi Narodna skupština shodno se primenjuju odredbe ovog poslovnika o donošenju zakona ukoliko to za pojedine vrste akata ovim poslovnikom nije drugačije određeno". Da nije shodne primene ovog poslovnika za pojedine akte isto tako analogno bi se moglo postaviti pitanje ustavnosti mnogih drugih odluka ovog parlamenta. Krenimo od osnovnih. Na primer, koji je ustavni osnov da se biraju članovi skupštinskih odbora, da baš ovi odbori koji su definisani Poslovnikom o radu Narodne skupštine postoje i koji je ustavni osnov da imaju baš toliki broj članova? Koji je ustavni osnov da se direktor Naftne industrije Srbije po zakonu bira u parlamentu? Zašto baš direktor tog preduzeća, zašto ne i direktori ostalih javnih preduzeća? Ili, na primer, koji je ustavni osnov da se u ovom domu osnuje bilo koji anketni odbor i koji je ustavni osnov da bilo koji anketni odbor donosi bilo kakve zaključke? Suština naše rasprave ovde jeste, u stvari, da li je povređen član 82. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije. Niste u pravu, gospodine Jojiću, kada kažete da nijedno ime i prezimene stoji u obrazloženju Predloga odluke, jer to da je član 82. Poslovnika o radu Narodne skupštine povređen, to je opštepoznata činjenica. Kao što je opštepoznata činjenica da je danas sreda, tako je opštepoznata činjenica da kvoruma za izbor guvernera Narodne banke Srbije nije bilo, sve od onog trenutka kada je gospodin Rafailović izašao u javnost i rekao da sednici nije prisustvovao. Mi smo, kao poslanička grupa Demokratske stranke Srbije, odmah po saznanju (podvlačim ovo – po saznanju) toga reagovali - jer saznati odmah nismo mogli, listing je sakrivan od strane bivše predsednice Narodne skupštine gospođe Nataše Mićić puna dva meseca, pa nismo mogli da utvrdimo ko je zaista bio, a ko nije bio i tražili da se ovakva odluka donese još prošle godine. Ostali smo dosledni u svom stavu i sada zahtevamo da se vaša odluka donese. O tuđim nedoslednostima, drugih poslaničkih grupa koje su u međuvremenu promenile mišljenje, neću govoriti. Slažem se, takođe, sa primedbom gospodina Nikolića da se ovaj dom mora pozabaviti i drugim nepravilnostima koje su se dešavale prethodnih godina. Najfrapantniji primer jeste glasanje gospodina Novakovića iz Soluna povodom donošenja novog Zakona o radu. Ništa ne brinite, sve će stići na dnevni red. Može se raspravljati i o tom glasanju i o novom zakonu o radu. Međutim, ukoliko u ovom trenutku, kada nemamo novi zakon o radu koji bismo stavili na dnevni red, donesemo identičnu ovakvu odluku po tom pitanju i stavimo ga van snage, ova država zakon o radu imati neće. Dakle, kada budemo imali novi, kada ga ovom domu predložimo, onda ćemo, isto tako, pokrenuti pitanje odgovornosti za falsifikovanje i zloupotrebe prilikom glasanja o tom zakonu. U ovom smo ostali dosledni, a 2000. smo, takođe, govorili da je bolje imati ikakve zakone i prema njima se u državi vladati, pa ih onda vremenom menjati, nego nemati nikakve zakone, pa državu u anarhiju terati. Zamerano nam je tada puno od naših tadašnjih koalicionih partnera. Govorilo se da ne treba da poštujemo radikalske i socijalističke zakone. Tada smo to činili, opet to činimo. Ostali smo i u tom stavu sebi dosledni. Slažem se da ova tačka nije morala biti baš prva, ali ne slažem se da nije trebalo da se nađe na dnevnom redu ove sednice. Ova tačka je morala biti jedna od prvih, iz političkih razloga, zato što Demokratska stranka Srbije želi da donošenjem ovakve odluke napravi diskontinuitet sa onom politikom koja je u ovom domu legalizovala krađe, falsifikovanja i zloupotrebe. Zato što želimo da u Srbiji napravimo diskontinuitet sa ideologijom, podvlačim - ideologijom, koja definiše da je većini sve dozvoljeno. Kako bih tu ideologiju malo bolje obrazložio, moram se vratiti na jedan tekst iz časopisa "Nada" od 23. maja 1980. godine u kom se kaže: "Zar se treba pitati kuda dalje? Mi imamo isti cilj, isti put koji je trasiran. Ne postoji ništa ubuduće što nećemo biti u stanju da uradimo. Tako nas je učio Tito. Po Titu nas svet poznaje. Tito nam je stvorio najbolje uslove na svetu na radnim mestima, u školi, u društvu, da pokažemo svoje vrednosti." Naslov teksta – "Omladina i pioniri poručuju", a podnaslov – "U svakom od nas živi Tito", potpisanog od strane Kori Udovički. E, pa, gospodo iz bivše samozvane vladajuće većine, vi koji ste bili inspirisani Titovim umećem i životnim putem i vaskrsnuli titoističke metode u ovom domu u načinu donošenja odluka, sada je lakše shvatiti zašto vas ni Ustav, ni zakon, ni Poslovnik o radu Narodne skupštine ni u čemu nisu obavezivali. Samo što ste se malo preračunali, jer primenom tih metoda malo ste dobrog Srbiji doneli u ovom konkretnom slučaju i u nekim drugim slučajevima. DSS će podržati ovaj predlog, zato što smo ubeđeni da Srbija može napred gradeći institucije sistema prema pravilima i principima razvijenih parlamentarnih demokratija, stvarajući pravnu i pravednu državu, a ne kao što su neki zamislili, nastavljajući Titovim stazama revolucije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Anđelković, zatim narodni poslanik Milko Štimac.
Dame i gospodo, svi smo u izbornoj kampanji, koja je pre nešto više od mesec dana protekla, tražili i govorili da ćemo u Skupštini Srbije ispraviti ono što je usvojeno nelegitimno ili, bolje reći, odluke koje su nelegalno u Skupštini Srbije usvojene. Sve poslaničke grupe, čak i one koje danas govore da ne treba ovu odluku staviti van snage, znači, neka parlamentarna većina tadašnja i sadašnja, i ona koja nije to bila, u izbornoj kampanji se zalagala da odluke koje ova skupština nije usvojila ili, bolje reći, koje je proglasila da je usvojila treba staviti van snage, poništiti ili naći drugačiji mehanizam koji će značiti ispravljanje takvih odluka. Sa te pozicije, moram da budem iskren, i ovde danas čujem da se svi slažu da ta odluka o izboru Kori Udovički nije legalna, nije legitimna i da Kori Udovički nije izabrana u ovom parlamentu na način koji predstavlja legalitet, onaj koji treba svaka odluka da ima u ovom parlamentu. Moram da kažem, svi treba da se složimo sa činjenicom da, ako hoćemo da imamo jednu stabilnu instituciju koja se zove Narodna banka Srbije, i guverner i Savet Narodne banke moraju da budu na legalan i legitiman način izabrani i moraju da imaju parlamentarnu većinu, a ne poslaničke kartice kao većinu u ovom republičkom parlamentu. Samo je pitanje, ako se oko toga svi slažemo u ovom republičkom parlamentu, a shvatio sam iz svih ovih diskusija da se svi slažu da guverner nije izabran kako treba i da nema parlamentarnu većinu, kako taj mehanizam da sprovedemo, kako da dođemo do toga da imamo legitimnu instituciju i da i guverner i Savet Narodne banke Srbije budu legalno izabrani. Kako drugačije, nego da ovde potvrdimo izbor tih ljudi ili izaberemo druge.Ako je to tako, zašto onda tražimo neki drugačiji mehanizam, tražimo izgovore da to ne sprovedemo. Možemo da razgovaramo da li je to trebalo danas da bude na Skupštini ili sledeće nedelje i da li treba da bude prvo poništavanje odluke o guverneru i ove druge odluke ili drugi zakoni, kao što je Zakon o radu, zakon o lustraciji. O redosledu tih poteza možemo razgovarati, ali najvažnije je da svi ti akti, i o guverneru i o Savetu, i Zakon o radu i zakon o lustraciji, i svi oni zakoni koji su na taj način bili ovde usvojeni, budu stavljeni van snage ili poništeni, ili budu usvojeni u istovetnom ili nekom drugačijem tekstu, kako se parlamentarna većina ovde složi i kako izglasa, ali da to ima legitimitet i legalitet. Ovde je iznesen jedan primer, kao, eto kada se utakmica lažira, onda javnost kritikuje sudiju, ali ostane utakmica takva kakva je. To nije tačno. Uostalom, poništi se i utakmica, pa se učesnici te afere ili te lažirane utakmice kazne šest meseci, godinu dana, neko se isključi trajno i trajno mu se zabrani da učestvuje ili da na bilo koji način obavlja funkcije u fudbalskom savezu ili sportu uopšte. Ne kod nas, doduše, to se kod nas teško dešava, ali ako hoćemo da se ugledamo na svet kako nam ovde neki poručuju, onda je to tako u svetu, onda ta ekipa ode u neku "žnj" ligu negde, da bi učestvovala i da bi igrala dalje i da se pokuša ponovo izboriti da dođe u prvu ili neku "A" ligu u toj zemlji. Prema tome, na sličan način moramo se i mi ponašati. Moramo poništiti i staviti van snage ono što nije na legalan način ovde usvojeno. Ako je to tako, onda je neophodno da na odluke koje mi ovde u parlamentu donosimo ne utiču neki ekonomski lobiji van ovog parlamenta, nego da utiču poslanici koji su zainteresovani za legalne i legitimne odluke. Plašim se da često, kada slušam neke prijatelje poslanike u republičkom parlamentu, kada se i slažu sa time da treba poništiti odluku o stavljanju van snage, da to ne glasaju zbog toga što će neko imati koristi ili štete od promene takve odluke. Izbacimo malo to. Čuo sam juče jednu pretnju ovde, da će gospođa Kori Udovički da skine oznaku državne tajne sa nekih dokumenata koji govore o tome gde su držane državne rezerve, pa će se otvoriti nova afera. Nemojte to da pretite. Ako to znate, gospodo poslanici, i ako Kori Udovički ima tako nešto, neka to odmah otvori. Zašto i ovih sedam meseci to nije otvorila? Zašto ne skine oznaku sa državne tajne ako toga ima i do danas, i danas, i sutra i kada hoće. Mi to smatramo potrebnim. Ne mislimo da je štetno. Ako je neko učestvovao u nečemu u Narodnoj banci, valjda nije Kori Udovički da čuva neki lopovluk ili da štiti nekoga ko je u tome učestvovao. To treba objaviti, ali za to ima šanse do danas ili do sutra, a posle toga je kasno. Mislim da je dobro da Kori Udovički podnese ostavku, ako misli da time daje doprinos, ali nije dobro da iko ovom parlamentu preti tako što će voditi sudski proces da zaštiti svoje mesto guvernera i člana Saveta Narodne banke. Nije dobro, jer tako se stvara nestabilnost institucija i ne stvara snaga ovog parlamenta, kao glavnog arbitra u državi o svim mogućim zakonima ili sličnim projektima. Nije dobro i nije moguće da neko brani svoju poziciju tako što će se suditi sa parlamentom oko njegove odluke. Zato je neophodno da mi ovaj proces završimo, da počnemo da poništavamo ili stavljamo van snage sve zakone i sve odluke koje su na ovaj način usvojene, da završimo proces glasanja karticama, već glasanje glavom, rukom i poslaničkim mandatom u ovom parlamentu i da to započnemo tako što ćemo izabrati novog guvernera i nov Savet Narodne banke Srbije.
Reč ima narodni poslanik Milko Štimac, a posle njega narodni poslanik Aleksandar Vučić, drugo javljanje.
Uvaženi skupe, što bi rekao juče šef ovde najveće poslaničke grupe, koji se pohvalio svojim iskustvom, sa razlogom, u politici i u ovoj skupštini, "nije lako biti poslanik". Za ovih nekoliko sednica to polako shvatamo i učimo. Stvarno nije lako biti poslanik. Nije baš teško nama, ali je poučno. Mi smo juče upravo iz polemike gospodina Tome Nikolića i gospodina Tadića mogli u nekoliko rečenica da čujemo sažetu istoriju krađa i prekrađa u parlamentu, na izborima, u modernijoj političkoj istoriji Srbije. Dakle, korisno je to znati i ima puno toga u iskustvu, to je stvarno tačno. Međutim, osim tih sećanja postoje mnoga druga sećanja. Ovde smo tokom diskusije, udaljavajući se od teme, čuli mnoge stvari koje jednostavno ne stoje. Recimo, čuli smo ponovljeno izmaštano sećanje o upadu sa mašinkama u Narodnu banku, sa čarapama na glavama. To ne postoji, to se nije desilo, gospodo. Bio sam tamo, vi niste bili. [[Smeh u sali.]] Ne znam kako ste me prepoznali, jer 4. oktobra čovek nigde nije mogao da vas nađe, a to se desilo 4. oktobra. (Predsednik: Molim vas da ne ometate govornika.) Možemo se sećati i celog perioda devedesetih i ove prve dve - tri godine DžDžI veka, kao godina destrukcije. Onda se mogu ovde setiti i podsetiti šta se sve korisno desilo i u Narodnoj banci i u resoru koji je pokrivao profesor Labus i šta su oni korisno za ovu zemlju ostaviliiza sebe, a šta je ostalo iza čitavog perioda devedesetih i šta je ostalo, nažalost, u destrukciji, kada smo mi bili prinuđeni da aktivno pređemo u opoziciju. Ali, to je opet udaljavanje od teme. Ali, ono što je dobro, kako diskusija ipak odmiče, sve manje slušamo predizborne govore, pošto je izvesno da će Vlade biti, i polako se diskusija svodi na svoju suštinu. Ono što je jako dobro, to je da nema nijednog predstavnika poslaničke grupe koji nije konstatovao da, praktično, guverner nije izabran. To je fakat. Dakle, guverner nije izabran i u tome se svi slažemo. Opet, ono što je jako dobro, to je da se svi slažu da je neophodno učvrstiti institucije. Ujedno, to je bilo naše polazište kada smo predlagali ovu odluku. To jasno stoji u tački 1. ove odluke, kojom se, praktično, štiti i čuva zakonitost i ustavnost, upravo ono što vi pokušavate da osporite, a meni nije jasno kako. Recimo, imao sam priliku da preksinoć slušam gospodina Aligrudića na televiziji, koji je vrlo jasno, eksplicitno, pravnički,decidirano objasnio i zakonitost i ustavnost ove odluke, čak kako ta odluka, praktično, poništavajući nešto što je bilo nelegalno, štiti zakonitost i ustavnost. Kome to nije bilo dovoljno, naš kolega gospodin Željko Ivanji je to dodatno obrazložio, a pre svega trebalo je obratiti pažnju na ono što je uvaženi gospodin Nikola Milošević, sa svim svojim iskustvom koje treba uvažavati, rekao. Dakle, tu nema ničeg spornog. Stav 1. ustanovljava, čuva zakonitost i ustavnost i, što bi rekao gospodin Tadić, vreme je da se jednom na to stavi tačka, tako što će se nelegalna odluka poništiti. Ne vidim šta bi tu moglo da bude sporno. Tačka 2, praktično, uspostavlja pravnu sigurnost. Ni tu nema ničeg spornog. Na kraju krajeva, to su i mnogi diskutanti iz različitih poslaničkih grupa konstatovali. Nema ničeg spornog u tome da novoizabrani guverner može da napravi reviziju, a on čak mora, bez obzira na koji način je izabran, da izvrši reviziju onoga što je u prethodnom sazivu radila institucija koju preuzima. Takođe, nema ničeg spornog u stavu 2. tačke 2, da akti novoizabranog guvernera ne mogu imati povratno dejstvo. To je ustavna kategorija. Jedan pravni akt ne može važiti retroaktivno. Dakle, čitava ova diskusija do sada, kako sam je ja video, a dozvolite da mogu i da pogrešim, ima za cilj da kupi vreme, da nam odvuče pažnju, u nadi da se Vlada možda i neće formirati i da se sve ovo pretvori u predizbornu kampanju. Sada tu opet vidimo nešto interesantno, poklapanje, tehničku koaliciju ovde na licu mesta, oko ove tačke, između Radikalne stranke i Demokratske stranke. Vi me sada ubedite ako to nije tako, ako već govorimo i ako sebi uzimamo za pravo da tumačimo šta druge poslaničke grupe žele ovom tačkom. Kada se radi o aferama, time ću i završiti, jednostavno, afera nema. Radi se o tome da neko pokušava da iskreira afere, i kada se radi o Nacionalnoj štedionici i kada se radi o tom upadu u Narodnu banku i već ne znam o čemu ne. Međutim, ne može se lagati ad infinitum. Tih afera nema. Da je nečega bilo, zar vi mislite da bi mi pretekli, da bi nas ispustili tek tako iz ruku. U G17 Institutu za tri meseca smo imali sedam finansijskih inspekcija, policija. Naravno da nisu našli ništa, nemaju šta da nađu. Ali, poenta je u tome da nema afera. Da ima "a" od neke afere, već bismo to videli na različitim slikama u "Kuriru", koje same za sebe dovoljno govore.
Gospodin Vučić, replika, a zatim drugo javljanje.
Hoću li da se vratim na mesto ili...?
Naravno da ne.
Dame i gospodo narodni poslanici, imam tri minuta za repliku gospodinu Štimcu. On je rekao tri stvari. Govorio je o krađama i prekrađama u prethodnom peirodu, o onome što je juče bilo ovde izneto u duelu između gospodina Nikolića i gospodina Tadića. U svim tim krađama i prekrađama koje ste pominjali niko, pa ni gospodin Tadić, nije pomenuo Srpsku radikalnu stranku. Ni u jednoj krađi, prekrađi, mada ne znam šta to znači, SRS nije učestvovala, i po tome smo poznati na srpskoj političkoj sceni. Možemo da izgubimo izbore, kao što smo ih ubedljivo izgubili 2000. godine, ali prvi saopštimo te rezultate, pa onda i kod nas dolaze pobednici po zapisnike, jer nisu imali svuda kontrolore. Kažemo narodu – izbore smo izgubili, vidimo gde smo pogrešili, da vidimo šta je to što nismo uradili kako valja. Na sledećim izborima ćemo pobediti. Nikada niko ni na jednom mestu, ni u Skupštini Srbije, Saveznoj skupštini nekada ili skupštini državne zajednice do skora ili do danas, nije ustanovio ni jednu jedinu manipulaciju ili krađu srpskih radikala. To zaradi javnosti. Što se vas tiče, uzgred ako vas to interesuje, otet je džip Srpskoj radikalnoj stranci. Ne da smo mi ukrali, nego su nama ukrali, i to oni iz vlasti. Ako vas to interesuje, sud je doneo odluku da nam se vrati, a oni kažu – vraćamo im saobraćajnu dozvolu, ali ne vraćamo automobil. Ako vas i to interesuje. Što se tiče krađa koje su drugi pravili, nikada SRS nije uradila jednu stvar koju ste vi uradili, gospodine Štimac. Nikada nismo hteli da uzmemo ničijeg tuđeg poslanika, ni da ga kupimo, niti da ga ne kupimo, pa da pređe na našu poslaničku listu ili u naš poslanički klub. Kada je Momir Vojvodić, kao član Narodne stranke, želeo da pređe u SRS u Saveznoj skupštini, došao je kod gospodina Šešelja i rekao – vaš program je moj program i ja vas molim da me primite u vaše redove. Gospodin Šešelj je rekao – nema problema, ti si častan čovek, iskren srpski patriota, ali podnesi prvo ostavku, na sledećim izborima bićeš na našoj listi i ući ćeš kao naš poslanik u Skupštinu SRJ. Tako se te stvari rade. U tome je razlika između vas i nas. Što se tiče straha i onoga gde smo se mi krili, a šta ste vi radili, rekli ste da nigde niste mogli da nas nađete i da smo se u rupe sakrili 4. i 5. oktobra. Nismo se, gospodine Štimac, ni u rupe niti bilo gde drugde sakrivali. Za razliku od ostalih, nismo trčali ni u kakve prelazne vlade, nismo hteli da ulazimo ni u šta što ima veze sa DOS-om, sa G17 plus, ni sa bilo kim drugim. Nismo se krili nigde, jer ovde ova 82 čoveka koje vidite, kada vidite i Gordanu Pop-Lazić i Natašu i Vjericu Radetu, i sve njih i sve žene od prvog dana vaše revolucije muški su se borile protiv vas i zato su zaslužili svi zajedno ovliki broj poslanika ovde i ovoliko poverenja naroda i građana Srbije. Borili su se od prvog dana protiv vas na svakom mogućem mestu. Kada ste napadali naše poslanike fizički, oni su se muški borili i branili. Kada ste to radili na svaki drugi način, oni su se muški borili i branili. To će činiti i ubuduće i to svakoj vlasti mora da bude jasno. Ovde su 23 poslanika SRS-a postali noćna mora za 176 poslanika DOS-a i zato je danas 82 poslanika SRS-a, a pogledajte koliko je poslanika DOS-a i šta se sa njima dogodilo. Sada bih da pređem na stručni deo rasprave. Mi smo se pripremali noćas do kasno da pokušamo da stručno odgovorimo. Još samo jedna rečenica, gospodine Štimac, što se tiče tehničke koalicije, najžešći dueli danas ovde su bili između predstavnika SRS-a i DS-a. Mi smo antipodi političke scene, ali to ne znači da kao opozicione stranke u pojedinim momentima nećemo glasati protiv vlasti ili ako oni budu rekli da je danas sreda mi da kažemo da je petak i obrnuto. Tu nema nikakve koalicije, već se zna kako glasa vlast, a kako glasa opozicija. Nemojte vi za to da brinete i ne znam koga tu kritikujete, zato što ste bili sa njima u Vladi tri godine, sve dok vam je to odgovaralo, sve dok vas nisu smenili sa najviših mesta gde ste finansijski upravljali Srbijom. Da pokušamo da pređemo na ovu stručnu raspravu. Ja vas sada molim za ovih deset minuta. Zašto sam rekao stručnu raspravu? Ne želim da ulazim ili ću vrlo kratko govoriti o političkoj motivisanosti ovog predloga. Dakle, Predlog ove odluke možemo posmatrati sa dva nivoa. Jedan je politička motivacija onih koji žele da se ovakva odluka donese, a drugi je pravni problem koji se ovde postavlja. Politička motivacija je jasna: hajde da žigošemo ono što se dogodilo u parlamentu, dobićemo neki politički poen, naši politički protivnici će izgubiti legitimno. Sasvim u redu, možemo da razumemo. Šta je sa druge strane? Kažu neki, i to sam sinoć slušao u vestima, iako nisu govorili to sa skupštinske govornice, baš iz vaše poslaničke grupe, kažu – svi oni koji budu protiv takve odluke, saglasili su se sa lopovlukom. Ma nemojte! Gde to piše? Kako je moguće? Kako to možete da izgovorite na neki način? To znači, mi kažemo da je izvršeno krivično delo ili mi mislimo da jeste, ali nadležni sudski organi će o tome doneti konačnu odluku. Ali smo dali našu političku ocenu toga. Sada moramo da vidimo da li je ovopravno moguće ili ne. Ovo, pravno posmatrano, nije moguće. Jednostavno nije moguće. Sada ću vam reći nešto, u pravu su svi oni koji kažu da je ovo protivustavno, protivzakonito. Neću vam to dokazivati na osnovu činjenice što u svom predlogu akta niste napisali ustavni osnov, iako biste morali. Ovde piše samo - osnov za donošenje odluke sadržan je u članu 130. Poslovnika Narodne skupštine. Mogli ste da napišete da je ovo pravno neuređen predlog. To morate da znate. Mogli ste da pitate za savet nekoga od iskusnijih kolega u Skupštini Srbije. Pravno neuređen predlog. Mogli ste da ga uredite na pravan način. Mogli ste da napišete ustavni osnov, ja ću vam reći gde ste mogli da ga nađete; da se pozovete na član 73. Ustava Republike Srbije i da kažete – piše u Ustavu Republike Srbije da Narodna skupština može da donosi i odluke i druge propise i opšte akte. Da ste to napisali makar formalno ne bismo mogli da vam kažemo da vam je predlog neuređen, a pravno je neuređen. Ali, nije to suštinski razlog. U Ustavu Srbije jasno piše – zabrana, odnosno samo u izuzetnim slučajevima mogućnost donošenja zakona sa retroaktivnim dejstvom. O čemu se ovde radi? Da vidimo da li je to zakon sa povratnim dejstvom ili nije. Ja se izvinjavam građanima Srbije, onima koji nisu pravne struke, ali ovo je veoma važno da raspravimo. Skupština je u prethodnom sazivu donela nekoliko kriminalnih zakona sa povratnim dejstvom, čak i sa krivično-pravnim posledicama. Donet je Zakon o odgovornosti za kršenje ljudskih prava, za koji su nas podučavali da je donet takav u Mađarskoj, da je donet ovde i onde. Lagali su, nije donet. U nacrtu je takav zakon u tim zemljama ukinut. Donet je u Urugvaju, gde je takođe posle jednogodišnje primene ukinut. Donosili su ga čak sa krivično-pravnim posledicama i podržavala ga je većina u ovoj skupštini na čudan način. Mislim da DSS tada nije glasao za taj predlog, ali je i tako nešto u ovoj skupštini donošeno. Nisu vodili računa o tome kada smo im govorili – ljudi, ne donosite zakone sa povratnim dejstvom. To je kriminal najgore vrste. Donosili su zakon o ekstraprofitu, kada ste se radovali. Pojavio se onaj što danas ne da pare za Skupštinu Srbije, pa Skupština ne može da funkcioniše; ovde je počeo da viče na narodne poslanike – to je pravda, to je pravda, to je ne znam ni ja šta. Ljudi, postoje zakoni, postoji Ustav. To ne može da gazi kako kome padne na pamet i kada dođe na vlast, pa je sada on rešio da sprovodi revolucionarnu pravdu. Zašto vi kažete, i oni poslanici koji su izlazili, slušao sam malopre poslanika, mislim da se preziva Grubješić iz G17, koja kaže – dakle, pošto nije legitimno i legalno izabrana, ona nije ni izabrana. Ako nije izabrana i ako vi hoćete da poništite odluku edž tunc (to znači od tada), to znači da nije proizvela nikakve pravne posledice, da ne postoji pravno dejstvo i da nema odluka u pravnom prometu, ili bi to bilo normalno da se kaže. Onda vi iza toga, u stavu 2. tačke 2. kažete da će neko pogledati i proveriti da li mu se odluke dopadaju ili ne. I ako mu se odluke dopadaju, ako nećete da poništite isplatu plata, primanja, kupovinu flomastera, papira ili ne znam ni ja čega za Narodnu banku Srbije, posle toga ćete reći – eto, čekajte, je l' onda bila izabrana? Je l' bilo pravnih posledica njenog izbora? Jeste. Bilo čijeg, na bilo koji način. To znači da ćete samo neke odluke poništavati. Zašto? Zašto se nije išlo legalnim putem? Čak i kada edž tunc na takav način poništite brak, deca rođena u braku proglašavaju se da nisu rođena u bračnom stanju.Ako vi na ovakav način to izvedete, logično bi bilo da se kaže – nema nikakve odluke koja je u međuvremenu doneta, a ne da pravite nekakav čudesni miks koji niko ne može da razume, shvati, koji ne može da funkcioniše. Zašto, ljudi, ne donesete odluku o razrešenju, izaberete novog guvernera, imate većinu? Ne biste vi time rekli da to nije pogažena ustavnost i zakonitost itd, niste vi tu da vodite računa o tome. Postoje drugi državni organi koji vode računa o tome, a ne vi. Vaša je politička odluka ovde. Rekao je gospodin Proroković, uz ono što nas je razoružao, ne možemo više nijednu lepu reč da kažemo o Kori Udovički, nismo, doduše, ni govorili, za Tita što je rekao, rekao je netačnu stvar. Pokušao je da poredi ovaj ustavni osnov sa onim kako to i po kom to ustavnom osnovu mi biramo odbore ovde, po kom članu itd. Nije isto, nije ni slično. Imate u članu 73. stav 11. koji govori šta sve Skupština može, a naravno po Poslovniku u članu 41. u okviru kontrole Vlade, pre svega, podrazumeva se da Skupština ima odbore itd, a ova materija je uređena zakonom, gospodine Prorokoviću. Zna se kako se bira i razrešava guverner i Savet Narodne banke Srbije. To je suštinska stvar i suštinska razlika. Ne može se ni na koji način to poistovećivati i sada govoriti – e, oni su osudili krađu, oni su protiv lopova, a ovi nisu osudili krađu, oni nisu protiv lopova. Ne, nego smo mi protiv revolucionarne pravde. Zašto je ovo prva tačka dnevnog reda, kome je to bilo važno? Mi smo podneli Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji, to je valjda mnogo važniji problem; Zakon o planiranju i izgradnji, narod nema novca da plaća onoliko za legalizaciju. Zašto to nije na dnevnom redu? Zašto mnoga druga životna pitanja nisu na dnevnom redu, nego ste ovo našli da stavite na dnevni red i to na protivpravan način da izvršite. Znam da u trenutno vladajućoj većini onih koji će da naprave tu novu vladu ima mnogo ljudi koji znaju da smo mi, kad ovo govorimo, u pravu. Oni vama ispunjavaju hir. Kao čovek koji neće da prenosi detalje privatnih razgovora, jer to rade samo nečasni ljudi, ne pada mi na pamet da govorim o tim ljudima, ali to znate i vi dobro, oni vama ispunjavaju vaš sitan politički hir, da vi dobijete jedno mesto, da vam se požuri, da li bi bilo ili ne bi bilo vlade, da vi zauzmete tu poziciju i ovako i onako, i ovo je jedino politička motivacija u pitanju i apsolutno ništa drugo. Mogli ste na mnogo drugačijih načina ovo pravno da uredite, na mnogo bolje načine, ali to niste napravili. Onda izlazite da nam čitate lekciju, da kažete – i vi ste ti koji ćete da podržavate lopove. E, nismo, ali nećemo da dozvolimo ni revolucionarnu pravdu, jer smo se borili protiv revolucionarne pravde i posle 5. oktobra. Kao što smo se borili tada protiv onih koji su tu pravdu pokušavali da sprovedu nad našim koalicionim partnerima, nad nama, nad nekim drugima, tako ćemo danas da se borimo da tu revolucionarnu pravdu ne sprovodite ni nad nekim drugima. Uvek ćemo to da činimo. Srbiji je konačno potrebno da se iz neprava izađe pravom a ne nepravom, da jedno nepravo ne stvara novo nepravo, kao što se ponovo događa u Srbiji, da jednom sa tim završimo, da konačno imamo uređenu i normalnu zemlju, da konačno možemo da funkcionišemo kao normalni ljudi i to nam je preko potrebno. Ništa važnije u Srbiji, u ovom trenutku, od toga nema, i da naravno počnemo da razgovaramo o ključnim sistemskim zakonima, o onome od čega narod i građani mogu bolje da žive. A od toga hoćete li se vi osvetiti nekome, pa reći – rekao sam ti ja pre sedam meseci da ne idete na mene, sad ću da te smenim, itd, šta od toga ima bilo ko u ovoj zemlji, bilo ko od građana. To ne može da se radi na nepravni način. Sad kaže Kori Udovički (to je prilično smešno) – podnećemo žalbu Ustavnom sudu. Kom Ustavnom sudu? Onom na čijem čelu je član iz G17 plus. Žaliće se onome ko učestvuje u donošenju odluka svoje partije ili se ponaša kao partijski čovek, kao što je to činio u prethodne dve godine. Možda će za njenu odluku da glasa ili da je podrži ovaj što je član Demokratske stranke, Čiplić; ima tu još jedan član GSS-a. Ali, ako misite da se pozivate na takav Ustavni sud, onda hajde ponovo da se vratimo u ono vreme kada ga nismo imali. Nikakve vajde od njega nismo imali ni u ovom periodu, dok je funkcionisao. Ja vas pozivam (i završavam sa tim, zahvaljujem se na strpljenju, gospodine predsedniče) da ne donosite ovakve zakone, ovakve odluke. Možete da kažete da ovo što ste doneli neku vrstu mešanja normi, da je to bio osnov po kome je to opšti pravni akt, uopšte, mada ja ne mogu da se složim sa tim, ali vas pozivam da sve što ima povratno dejstvo zaboravite, da Ustav tumačite onako kako treba da se tumači, da zaboravite retroaktivnu primenu, da zaboravite na osvetu onima koji su vama to radili, ili koji vam to nisu radili, potpuno je svejedno; i da se bavite pravom i da se bavite ozbiljnom politikom i poboljšanjem života građana, jer narod hoće da čuje kako će da dobije hleba, kako će da živi bolje, narod hoće da vidi kako će moći da obezbedi ono što ste mu obećali da će imati pre dve godine, povoljne stambene kredite, pa niste ništa uradili, narod čeka da vidi ima li mu nade i perspektive ili će da traži neko novo rešenje. Što se nas tiče, mi ćemo mu to novo rešenje u svakom trenutku ponuditi. Ljudi imaju pravo i mogućnost da biraju, a siguran sam da će sledeći put, upravo zbog toga, još veće poverenje dati SRS. Hvala.
Replika, gospodin Štimac [[Aleksandar Vučić, sa mesta: Nema pravo na repliku, on je izazvao repliku.]] Izvinjavam se, imam tumačenje čoveka koji stvarno razume propise, sekretara. Nemate pravo na repliku. Šef poslaničke grupe, gospodin Paunović, kao predlagač.
Bili smo vrlo strpljivi, smatrajući da ćemo voditi konstruktivnu raspravu o nečemu što se dogodilo pre nekoliko meseci u ovom parlamentu. Mislim da naše obrazloženje nije htelo da provocira nikoga. Nismo želeli nikoga da pominjemo. Hteli smo da vrlo precizno podsetimo šta se dogodilo u ovom parlamentu. Nije problem nigde van ove sale. Problem se nalazi u parlamentu. Sada imamo egzibicije, pravne i ostale, kako da objasnimo da krađa može postati pravno perfektna, kao što neki govore. Prosto, molim vas da se podsetimo još jednom šta se desilo u ovom parlamentu. Kako možete, gospodine Vučiću, da branite parlament ako smatrate da ono što se dogodilo nije ništa strašno, da nije ništa neuobičajeno, da je veliki problem? Samo, kako ćemo posledice tog događaja i na koji način razrešiti? Bežite od suštine. Suština je da se ovde desila krađa. Suština je da ovde moramo da razrešimo taj problem, ako uopšte mislite da ovaj parlament nastavi da funkcioniše normalno. Građani Srbije bez čistih odnosa u parlamentu Srbije i razrešenja ovog problema jednostavno ne mogu imati poverenja u parlament Srbije. Zašto tako hitno? Pa, upravo zato što je prethodni saziv parlamenta posle te odluke prestao da funkcioniše. Zbog toga moramo da nastavimo tamo gde je stao prethodni saziv parlamenta, da ispravimo sve ono što se dogodilo i da krenemo dalje. Prosto se brinem kada SRS priča o uređenom društvu. Građani Srbije, hvala Bogu, imaju sasvim dovoljno pamćenja da se sete prethodnih godina i da vrlo dobro procenimo iz ove perspektive kako izgleda uređeno društvo kada srpski radikali imaju učešća u stvaranju takvog društva. Podsetiću još jednom – vratimo se na suštinu, zaboravimo sve laži koje su izrečene od strane gospodina Vučića i pokušajmo da se vratimo na suštinu. U ovom parlamentu se desilo nešto 22. jula. Ako ovaj parlament želi da zadrži kredibilitet i da nastavi normalno dalje da funkcioniše, moramo otkloniti taj problem.
Replika, gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, zaslužio sam uvrede a ne znam zbog čega. Ne znam koju sam to tešku reč upotrebio govoreći o G17. Samo sam odgovarao na njihove optužbe. Ne želim na takav način, gospodine Paunoviću, da vam odgovaram. Znate, naravno, da vas se ne plašim, ali ne pada mi na pamet, ne zbog vas, već zbog ovog visokog doma i građana Srbije, ali moram da vam kažem, gospodine Paunoviću, da mi jasno sve kažemo. I, za razliku od vas, koji ste hvalili krađu u ovom parlamentu, hvalili ste je povodom Zakona o radu i rekli da nije važno što je bilo krađe, već je važno da se donese jedan reformski zakon, mi smo napali tu i krađu povodom zakona o lustraciji i povodom izbora Kori Udovički. Svaki put su poslanici SRS bili i najjasniji i najglasniji. Mi i danas osuđujemo takvu vrstu krađe, ali je problem, gospodine Paunoviću, u tome što vi želite da kažete – samo ste vi protiv toga, a ostali sad podržavaju tu krađu. Ne, mi smo jasno protiv te krađe, ali smo protiv revolucionarne pravde. U tome je razlika između vas i nas, i mi znamo da je važno da to bude pravno perfektno; za razliku od vas kojima to nije, nama je to veoma važno. Što se tiče perioda o kome ste govorili, da li se građani sećaju ili ne, mi smo bili manjinski partner u Vladi Republike Srbije nešto više od dve godine. Da smo imali grešaka, sigurno je da smo imali, svoje greške smo priznali. Prošlo je od tada tri i po godine. Narod je čuo i za naše i za vaše greške. Mnogo češće su slušali o našim greškama. Mnogo češće su slušali vaše izmišljotine o našim greškama nego što su slušali o onome što ste vi radili. Bez obzira na sve to, vrhovni sudija, narod, dao je tri puta veće poverenje SRS nego vašoj stranci, gospodine Paunoviću. Tri puta veće poverenje, uz 300 puta manje para, pa onda gledajte kakva je razlika između vas i nas. I, gospodine Paunoviću, kada govorite o lažima, o izmišljotinama, a ne znam koju sam to izrekao, voleo bih da ste mi neku rekli, ne želim da vam na taj način odgovorim, uvek povedite računa o tome da svakoj vlasti dođe kraj. Mi smo to naučili. Bili smo najžešća opozicija. Kratko vreme vlast, pa smo videli kako to izgleda. Pa, izdržali, istrpeli sve progone, sve hajke i harange. Vi još niste videli. Vama je sve bilo umešeno pa obešeno. Neki drugi vas doveli. Sve vreme vladate na ovaj ili onaj način. Još niste videli kako je to kad se padne sa vlasti. (Predsednik: Vreme.) Ali, tada ćete videti kako je to teško i sa koliko muka ćete kroz to da prolazite. A, onda ćete da vodite računa o svojim političkim protivnicima, da im se ne obraćate na takav način, zato što ćete da sazrete u međuvremenu, da shvatite da morate da poštujete, posebno one koji su mnogo bolji od vas, a mnogo bolji su od vas ne zato što su u ogledalu lepši sebi od vas, nego zato što je narod Srbije za njih a ne za vas, gospodine Paunoviću.
Reč ima Miloš Aligrudić, predsednik Zakonodavnog odbora, a zatim narodni poslanik Miloljub Albijanić.
Pošto je danas bilo dosta primedbi na ustavnu utemeljenost datog predloga i na njegovu zakonitost, dužan sam, kao predsednik Zakonodavnog odbora, da kažem da je Zakonodavni odbor, a to ste videli u materijalu, prihvatio kao pravno moguć tekst Predloga ove odluke. Koristim svoje pravo na diskusiju od pet minuta, s obzirom da sam svoje prvo pravo od 10 minuta jednostavno propustio. Ovo činim zbog toka rasprave koja je do sada trajala i zbog do sada izrečenih primedbi. Ukratko i jednostavno, u svojoj argumentaciji ću reći, ovde se brka formalna uređenost Predloga sa njegovom suštinskom sadržinom. Njegova suštinska sadržina je potpuno opravdana u članu 73. Ustava Republike Srbije, kojim se određuje koje poslove vrši Narodna skupština Republike Srbije, pa se, između ostalog, u stavu 1. tačke 3. kaže da Narodna skupština Republike Srbije donosi ustav, zakon i druge opšte akte. Vratiću se na predlog koji je dostavljen Narodnoj skupštini Republike Srbije. On je po svojoj pravnoj prirodi opšti akt, bez obzira što u svojoj sadržini stavlja van snage jedan pojedinačni akt koji je donet, ili je pokušano da bude donet, 22. jula 2003. godine. Podsetiću vas zašto predlagač kaže u svom obrazloženju da je to nepostojeći pravni akt. Iz prostog razloga što nije poštovana procedura njegovog donošenja. Onaj koji je bio nadležan i ovlašćen da proceduru njegovog donošenja poništi, pa da se ponovi glasanje, kako stoji u Poslovniku Narodne skupštine Republike Srbije, a to je tadašnji predsednik Narodne skupštine Republike Srbije Nataša Mićić, to nije učinio. Prema tome, Narodna skupština Republike Srbije, primenjujući analogiju iz člana 156. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije i shodnu primenu kao u odnosu na ostalu proceduru donošenja zakona, može staviti van snage svoj akt koji je donela. Taj akt je po formi isti, ali po svojoj suštini i sadržini nije. On ima karakter pravnog akta, što mu daje tačka 2. ovog predloga, koja govori o pravnoj sudbini pojedinačnih akata koje su doneli dosadašnji guverner i članovi Saveta Narodne banke Srbije. Ti pojedinačni akti su neodređenog broja u ovom predlogu, a kada je reč o guverneru i članovima Saveta Narodne banke Srbije, oni nisu personalizovani, dakle ne radi se ni o kakvom konkretnom budućem guverneru, imenom i prezimenom, već o jednoj poziciji, o jednoj funkciji za koju se ne zna, zapravo, dok Narodna skupština Republike Srbije ne donese odluku ko će biti izabran. Znači, druga tačka ovog predloga Predlogu daje karakter opšteg pravnog akta, pa je, prema tome, Predlog potpuno zasnovan na Ustavu, sadrži ustavni osnov, a sa druge strane zasnovan je i na Poslovniku Narodne skupštine Republike Srbije, na članu 130. Jedno je istina – nije zasnovan na Zakonu o Narodnoj banci Srbije, iz prostog razloga što bi u tom slučaju akt koji donosi ova skupština morao biti akt o poništenju odluke o izboru guvernera i članova Saveta Narodne banke Srbije, a to jednostavno nije moguće. Aktom o poništenju, kao pojedinačnim aktom, mi bismo prvo stavili van snage sve kasnije akte guvernera i Narodne banke Srbije, koji su u stvarnosti proizveli posledice i time bismo ugrozili pravnu sigurnost u državi i doveli bismo do toga da te odluke i ti pojedinačni akti nemaju nikakvog pravnog dejstva. Upravo drugi stav Predloga odluke eliminiše tu posledicu i ne stvara konfuziju, nego to predstavlja akt sui generis koji po svom karakteru ima maltene snagu zakona i on na ovaj način rešava jedan jaz koji je ostao nepremostiv nakon doloznog, po mom mišljenju doloznog, nečinjenja bivšeg predsednika Narodne skupštine Republike Srbije Nataše Mićić. Dakle, time bih rekao da je priča o ustavnosti i eventualnoj nezakonitosti ovog predloga ovim trebalo da bude završena. Pitanje necelishodnosti, pitanje da li se ovaj predlog nekome dopada ili ne dopada, to je drugo pitanje. Znam da postoje dve grupe poslanika ovde. Jedni u čijoj je prirodi da ovakav akt napadnu, prosto zbog toga što je deo njih bio deo protagonista predstave koja se ovde odigravala 22. jula 2003. godine. Druga grupa poslanika ovaj akt napada iz drugih razloga. Oni nisu protagonisti te predstave i niko njih za to ne optužuje, ali je očigledno da imaju određenu potrebu da izigravaju opoziciju na silu boga i oni to naravno rade, pozivajući se na osnove na koje nemaju pravo da se pozovu.
Pre narodnog poslanika gospodina Albijanića javio se za reč gospodin Mihajlov, drugo javljanje, a zatim narodni poslanik Albijanić.
Mene malo čudi pokušaj da se od jedne krajnje načelne rasprave, a to je da li se za krađu odgovara, pravi jedna politička priča. Ovo je načelno pitanje i mislim da je ono od pamtiveka rešeno, da onaj ko krade mora da odgovara, a ono što je ukradeno mora da se vrati. U ovom slučaju znamo šta je to što je ukradeno, znamo šta je posledica toga i moramo da vidimo kako ovo da rešimo. Po meni, mi ovde ne govorimo da je protivustavno izabrati guvernera, kao što to neko hoće da predstavi, već govorimo da on nije izabran po Ustavu i u skladu sa zakonom i na način kako je to predviđeno. Za one koji se zaklinju u demokratiju, demokratija jeste procedura, procedura donošenja određenih akata. Ma koliko procedura bila nekome komplikovana, teška ili dugo trajala, ta procedura postoji da ne bi imali diktaturu. U diktaturi se sve brzo donosi. Jedan čovek se pita i sve se rešava po kratkom postupku. Zato diktature, ma koliko se nekima sviđale i ma koliko su ih sprovodili u ovoj skupštini, nisu nešto što treba da priliči jednoj demokratskoj državi. Procedura upravo zato postoji, kao i procedura da 126 poslanika mora da sedi u Skupštini da bi ovo bila Skupština, a ne neko udruženje građana koje će da postavi Kori Udovički. Zato ta procedura nije ispoštovana i zato je ovaj akt krajnje sporan i mi ga stavljamo van snage. Za razliku od onih koji govore da je ovo perfektan akt samim protekom vremena i da je taj izbor perfektan, opet ne mogu da se pozovem na neke Špance koji su ovde citirani, ali juče smo se pozivali na Slobodana Jovanovića, a danas ćemo na Valtazara Bogišića - "Što se grbo rodi, vreme ne ispravi". Ovaj akt koji je nastao kao manjkav u samom svom početku, odnosno nije izabrana Kori Udovički, to ne može vreme da zaleči i, kao što je rekao gospodin Jovanović, ne može da se konvalidira ova odluka. Ovde govorimo o jednoj drugoj činjenici i ako vi govorite da je ispravljanje protivpravne radnje, a takvih primedbi je bilo, odnosno jedne protivzakonite radnje, retroaktivnost, da li je onda kažnjavanje ubice retroaktivno zato što se ta radnja desila ranije. Naravno da nije, i to je jednostavno pravda i ovde je pravda da se ovakva odluka, protiv procedure doneta, stavi van snage. Mi danas govorimo o tome. Imamo situaciju da se govori da mi stavljamo van snage odluku koja ne postoji. Ta odluka možda i ne bi postojala sa pravne pozicije zato što je nije doneo dovoljan broj poslanika, ali je ta odluka objavljena u "Službenom listu" i proizvodi pravno dejstvo. Ta odluka štampa novac, ta odluka donosi druge, potpisuje novčanice; da li će biti ili neće biti inflacije zbog novog guvernera, ne znam, videćemo, zbog guvernera koji je nelegitimno izabran, ali evro definitivno raste u odnosu na dinar i ta odluka proizvodi posledice, iako je nelegalno, odnosno protivzakonito doneta. Ne možemo da se ponašamo kao da ta odluka u našem pravnom poretku ne postoji zato što je ona nelegalno i nezakonito doneta. Znači, mi se ponašamo kao da ona postoji i prema odluci koja je nelegalna, koja postoji u našem poretku, mi ne možemo da tražimo razrešenje Kori Udovički, jer ona nije izabrana. Mi bismo priznali da je ona izabrana po zakonu, ali ona jednostavno nije izabrana po zakonu i po Poslovniku koji važi, i po Ustavu. Mi se sa tom odlukom ponašamo na način koji je najbezbolniji za državu, u skladu sa načelima pravne sigurnosti, a to je ustavno načelo. To je da stavljamo odluke o izboru guvernera i Saveta Narodne banke van snage i da će novo rukovodstvo Narodne banke one odluke koje su donošene u tom trenutku kada stupi na dužnost preispitati i neke od njih staviti van snage. Znači, ovde nema retroaktivnosti. Stavljanje van snage tih odluka neće se odnositi na sedam meseci, koliko je Kori Udovički obavljala te poslove, nego će se odnositi na period od dana stupanja na snagu, pa nadalje. Znači, ovde nema retroaktivnosti. Načelo pravne sigurnosti govori nam o tome da moramo na taj način da se ponašamo i to lepo stoji u ovom aktu. Hoćemo da otklonimo posledice, odnosno pravno dejstvo odluke koja postoji, iako po zakonu gledano ne postoji. Znači, to su neke stvari o kojima mi ovde govorimo, koje mnogi hoće da prećute, da kažu da krađa nije krađa ukoliko je opravdana, da krađa može da se legalizuje ako prođe određeno vreme, da lopovluk može da postane perfektan posle sedam meseci. Jednostavno ne možemo uspostavljati dvostruke standarde ovde, od prilike do prilike. Ovo je bila krađa. Glasalo se karticom gospođe Arnerić koja je tada bila na letovanju, glasalo se karticom gospodina Rafailovića, koji je to rekao, i samim tim činom bilo kakva dalja rasprava o tome da li je ovaj izbor perfektan ili nije pada u vodu. Mi tu odluku nemamo i treba da vidimo kako da otklanjamo posledice. Ovom odlukom je predviđeno kako se otklanjaju posledice. Otklanjamo ih od momenta izbora, pa nadalje, a oni koji su odgovorni za zloupotrebu glasačke kartice krivično će odgovarati kada se to utvrdi. Tako se u normalnim državama radi. Možete da ukradete sve, ali za glas ćete posebno odgovarati i ovo treba da bude za nauk svima nama koji sedimo u sali, i onima koji će ubuduće sedeti u ovoj skupštini, da to ne radimo. Znači, ovom odlukom otklanjamo posledice jednog nelegalnog, protivposlovničkog, protivustavnog akta koji je u ovoj skupštini donet i o kome svi znaju. Mene prosto čudi kada vidim da neki pokušavaju - neki sa potupnim pravom, a neki da bi napravili od sebe opoziciju, a priznali su svoje greške - da kažu da ispravljanje njihovih brljotina nije u skladu sa zakonom. To možda govori više o njima, da ponekad baš ne znaju do kraja šta pričaju i šta rade, ali građani su o tome dali svoju reč.
Reč ima narodni poslanik Miloljub Albijanić, a zatim narodni poslanik Branka Bošnjak.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, lepo je na samom početku našeg rada ovog saziva skupštine čuti taj huk nove političke snage koja se zove G17 plus. Ovde smo svedoci da najčešće izgovoreno ime političke stranke jeste upravo G17 plus i ja vas molim i pozivam da što češće izgovarate to ime, da ljudi čuju, da vide koga se vi zapravo plašite. Dakle, neko od prethodnih narodnih poslanika je pomenuo reči i pozivao se na pravnu sigurnost. Zar je moguće da laž, obmana i krađa u prethodnom periodu mogu biti pravna sigurnost? Moram vas podsetiti šta se sve dešavalo u tom periodu od 22. jula do danas i koliko je energije određen broj ljudi uložio da dokaže da kvoruma jeste bilo i kakve su sve izjave padale tih dana, počev od toga da je neko bio zgrožen i zapanjen, pa niz laži koje su se provlačile u tom periodu do konačnog priznanja 15. decembra. Podsetiću vas tačno datumski na dve izjave poslanika iz prethodnog saziva. Prva izjava je od 4. septembra, gospodin Rafailović – "Neko je zloupotrebio moju karticu, nisam glasao". Druga izjava data je 16. decembra – "Sve je jasno od samog početka, nisam glasala. Kada se mnogo radi događaju se greške". To je izjava gospođe Arnerić. Dakle, u međuvremenu je i bivša predsednica ovog parlamenta zatražila mišljenje Ustavnog suda, ali ne na način kako to dolikuje, sa jasnim pitanjem, da li je prekršen Ustav time što kvoruma nije bilo, već sa pitanjem ko je nadležan da utvrdi kvorum. Eto, Ustavni sud je vratio ovoj skupštini baš to na razmatranje. Dakle, ovde smo da ispravimo nešto što prethodni saziv Skupštine nije bio u stanju, jer više nije ni zasedao, jer nije usvojio ni taj pominjani zapisnik, a Skupština je posle svega toga raspuštena i raspisani su izbori. Hoću da vam kažem, dakle, situacija da nije bilo kvoruma je jasno kršenje Ustava, a kao matematičar ću vas podsetiti da zapravo brojka poslanika manja od 124 ne može nikako biti 126. Što se tiče ovog parlamenta, on je u prilici da svoj rad zapravo započne na najbolji mogući način, dakle, glasanjem o stavljanju van snage sporne odluke, i time povrati svoj ugled i dostojanstvo, jer G17 plus se i zalaže za vraćanje ugleda i dostojanstva institucijama u Srbiji. Često, a završiću onako kako sam i počeo, pominjete i lidere G17 plus. Reći ću vam jednim običnim narodnim jezikom - nema krađe dok je Labusa i Mlađe.
Reč ima narodni poslanik Branka Bošnjak, a zatim poslednji prijavljeni je narodni poslanik Vladimir Milankov.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo, zadovoljstvo je diskutovati o tački dnevnog reda kada postoji ovako široki konsenzus o nekoliko stvari koje smo čuli danas od raznih poslanika. Želela bih, za početak ovog svog izlaganja, možda da počnem sa tim nekim našim usaglašenostima. Znači, u diskusijama svih prethodnika zaključili smo da na spornoj sednici nije bilo kvoruma. Takođe smo zaključili da sve ono što se dešavalo u vreme glasanja gde možda, zapravo, čitav niz raznoraznih krivičnih radnji. Takođe, poznato je da sa te sednice nije usvojen zapisnik. Bez obzira što nije usvojen zapisnik, odluka o imenovanjima je objavljena u "Službenom glasniku". Takođe, nije sporno da su mnoge stvari koje su se desile na toj spornoj sednici zapravo kršenje Ustava. Napomenuću samo neka od mogućih kršenja Ustava: po članu 12, znači, zloupotreba ustavnih prava, a po članu 80. odlučivanje u Saveznoj skupštini sa lažiranim kvorumom. Slušajući prethodnike, dolazim do zaključka da ima i nekakvih različitih, disonantnih tonova u našim stavovima. Sada nešto malo o tome. Prvo i najčešće pitanje mnogih govornika je bilo zašto se žuri sa donošenjem ovakve odluke, odnosno odluke o stavljanju odluke van snage. Pitam se, kada slušam mnoge prethodnike sa ove govornice koji govore o jednoj, dve ili više zloupotreba poslaničkih kartica, kako neko može pitati zašto žurimo kada toliki broj zloupotreba kartica znate i niko ništa nije preduzeo ili nije preduzeo na odgovarajući način da se te zloupotrebe sankcionišu. Takođe, čudi me da toliko veliki broj govornika izlazi sa istim tekstom. Ličilo mi je to na ove domaće zadatke iz srpskohrvatskog jezika kada se izučava jedan najbolji književnik, napiše se domaći zadatak, pa onda svi učenici to posle prepisuju. Naravno, jasno mi je da u svakom razredu ima dve grupe: ona leva piše prvu grupu i prvi zadatak i prvu temu, a ona druga piše drugu temu. Tako sam, otprilike, ovde prepoznaladve vrste domaćih zadataka i govornike koji se zalažu za nekakvu dobrobit neke buduće Srbije i jedva čekaju da neki predlozi zakona budu stavljeni na dnevni red, a ovde zapravo troše vreme građanima Srbije i naravno nama, a ovo je naše radno mesto. Troše građanima Srbije trenutak kada će krenuti boljitak od predloga tih njihovih zakona kada budu usvojeni. Znači, želela bih da istaknem zašto se stranka G17 plus zalagala da ovo bude jedna od prvih stvari koje će Skupština razmatrati i koju će pozitivno rešiti i staviti van snage ovakvu odluku. Znači, prethodni skupštinski saziv je svojim činjenjem, a možda i nečinjenjem, prekršio Ustav. Zar nije najbolji način da novi skupštinski saziv zapravo vrati kredibilitet Skupštini i da građanima pokažemo da sada u skupštinskim klupama sede poslanici koji su pošteni, vredni, odgovorni. Takođe, smatram da je najbolji način usvojiti ove odluke i pokazati građanima da bivši poslanici koji su zloupotrebljavali Skupštinu i svoje kartice ne mogu biti zaboravljeni; takođe, upozoriti sve buduće da im ne pada na pamet da zloupotrebljavaju svoje kartice. Nesporno je da Skupština koja donosi ustav mora i da štiti ustav. Napomenuli smo da postoji čitav niz prekršaja Ustava. Smatramo da Skupština mora, čim ima ikakva saznanja o tome, da svojim instrumentima zaštiti Ustav. Mislim da stranka G17 svojim zahtevom da ovo bude jedna od prvih stvari o kojima će odlučivati Skupština zapravo pokazuje kakve su namere stranke G17, na kakav način misli da koristi ovu govornicu i kakvi su njeni državnički planovi. U to ime, mislim da bi zapravo... Očekivala sam da nećete dobacivati, rekli su mi - dama prvi put izlazi za govornicu, neće sigurno dobacivati. Ništa, u svakom slučaju, zahvaljujem se svima.
Poslednji prijavljeni govornik, narodni poslanik Vladimir Milankov.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, rasprava o ovom predlogu koji se stavlja van snage odluka koju je donela ova skupština 22. jula prošle godine nekako se odužila i sve ovo je više ličilo malo na predizborne govore, malo se koristilo za optuživanje drugih partija. Mislim da treba da budemo kratki i ja ću reći šta je na mene ostavilo utisak u ovom parlamentu; to je da sam čuo da je u prošlom sazivu, a i u nekim prethodnim sazivima, znači, 1995. godine, 1996. godine, bilo krađa u ovom parlamentu. Ne mogu da razumem i apsolutno mi je neshvatljivo kako se adekvatno nije reagovalo u om trenutku, kako niko nije hteo da ispravi te sporne odluke. Ovde sam dve nedelje, sedim, ali sam zaprepašćen time da jednostavno nije bilo toliko rezona, toliko časti i pravičnosti da neko ispravi odluke koje su donete na takav način. Dana 22. jula je doneta jedna odluka i mi smo kao G17 plus, kao poslanička grupa, izneli već jedan predlog koji stavlja van snage Odluku o izboru guvernera, jer mislimo da je doneta, i to je opštepoznato, kao što u obrazloženju piše, na način koji niti je legitiman, ni legalan, znači, protivustavan je. Pored toga što je javnost dala svoj sud na izborima, znači, građani su dali svoj sud na izborima 28. decembra, a što će neko i odgovarati pred istražnim organima, mislimo da je potrebno da se i ovaj parlament odredi prema tom događaju. (Iz sale: Istražnim sudskim organima.) Prema istražnim sudskim organima, zahvaljujem. Znači, mislimo da je potrebno i da se parlament odredi prema toj nelegalnoj odluci. Mislimo da nije potrebno da ovde vlada sindrom "Kalimero", da neko viče da je ovo sve nepravda, da je bilo učinjeno to što je učinjeno i da se desilo to što se desilo. Mislimo da parlament treba da reaguje i da nešto učini. Mi smo predložili ovu odluku zato što mislimo da je pravno valjana, a i da ispravlja neke nepravde koje su učinjene u prethodnom sazivu. Sa druge strane, molim nekoga ko kaže da je bilo nepravde, ko je saglasan i priznao je da je na taj način doneta odluka, da predloži bolje rešenje. Mislim da je na njemu odluka da glasa i apelujem na te ljude da glasaju za našu odluku. Ukoliko ne glasaju, mislim da je u redu da pronađu bolje rešenje.
Na poslaničkim listama više nema prijavljenih govornika. Za reč se javio predsednik poslaničke grupe SPS-a, gospodin Dačić.
Dame i gospodo poslanici, jasno je, celoj Srbiji je jasno da je Nataša Mićić prekršila, kao i celo rukovodstvo bivše Skupštine (naravno, verovatno su neposredni izvršioci i ljudi koji su radili u službi Skupštine) ne samo Poslovnik, nego i Ustav Republike Srbije, prilikom glasanja o izboru guvernera Narodne banke Srbije. Celoj Srbiji je jasno da nije bilo kvoruma. Celoj Srbiji je jasno, zato što ste svi vi koji ste u Vladi Srbije, kada se sakupite svi zajedno, osvojili 20% glasova onih koji su izašli na izbore; 80% građana Srbije koji su izašli na ove vanredne parlamentarne izbore glasalo je protiv ove politike koju ste vodili u protekle tri godine i, uostalom, protiv krađe mandata i krađe glasova u Narodnoj skupštini Republike Srbije. To su rezultati vanrednih parlamentarnih izbora. Potpuno je jasno da je izjavom gospodina Tadića i priznanjem Nede Arnerić pala u vodu cela priča Demokratske stranke da je Neda Arnerić bila u parlamentu. Sećate se da ste pokazivali avionske karte, sećate se da ste govorili o tome da je Neda Arnerić bila ovde. Gospodin Rafailović je takođe priznao da nije bio u sali Narodne skupštine kada se glasalo. Još više od toga, dodatno, neki poslanici Socijaldemokratske partije su na kraju priznali da nisu učestvovali u glasanju. Ono što je za nas veoma važno, poslanička grupa SPS je donela odluku da ne prisustvuje i ne učestvuje u glasanju prilikom izbora guvernera. Nijedan socijalista, osim socijalista Baneta Ivkovića, lažnih, nije bio u sali prilikom glasanja. Kada je sutradan naš bivši šef poslaničkog kluba Žarko Obradović tražio listing iz Skupštine od Nataše Mićić, taj listing smo dobili tek posle dva meseca. Zašto? Zato što je na listingu stajalo da su naša dva poslanika bila u sali i činila kvorum. To nije tačno. Nijedan član SPS-a nije bio u sali. Očigledno je da to nije bilo slučajno. Ono što je još važno, to je bio samo završni čin, poslednji akt DOS-ove vlasti. To je bio samo najjasniji izraz ili, ako hoćete, hvatanje u krađi, jer su i neke druge odluke takođe donošene bez kvoruma. SPS je tražila da se ispita da li je bilo kvoruma i prilikom donošenja Zakona o radu, a takođe smo tražili da se ispita i da li je bilo kvoruma prilikom glasanja o zakonu o lustraciji. Juče sam govorio o tome da ne treba mnogo ići okolo i pitati ko je kriv. Krivi su oni koji su sedeli pored onih poslanika čije su, navodno, kartice bile tu i navodno su oni bili tu. Prilikom donošenja zakona o lustraciji u prvom redu je, navodno, sedeo Branislav Ivković, pored Ivana Andrića iz Građanskog saveza Srbije i Siniše Mitrovića iz Liberala Srbije. Znači, jasno je da je to bio samo još jedan pokazatelj da se u protekle tri godine vladalo otimanjem glasova, otimanjem mandata. Uopšte ne razgovaramo o tome da li treba neko od nas da traži ustavni osnov, ali prekršen onim što se dešavalo, neću da kažem odlukom, ali onim što se dešavalo toga dana kada je birana Kori Udovički, prekršen je član 80. Ustava Republike Srbije. U članu 80. Ustava Republike Srbije stoji: "Narodna skupština odlučuje većinom glasova na sednici kojoj prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika". To je 126, dame i gospodo. Toga dana, svi znate, već ste javno priznali svi vi koji ste u tome učestvovali, nije bilo 126 poslanika. Prekršen je član 80. Ustava Republike Srbije. Ko je nadležan da brine o ustavnosti i zakonitosti? Ustavni sud. Ustavni sud je odgovorio da nema dovoljno relevantnih podataka o tome. Valjda ih sada ima, priznala je Neda Arnerić, gospodin Rafailović, nekoliko poslanika SDP-a i dva poslanika SPS-a. Po članu 128. Ustava Republike Srbije, Ustavni sud može i sam pokrenuti postupak za ocenjivanje ustavnosti i zakonitosti. Po članu 130. Ustava Republike Srbije, kada Ustavni sud utvrdi da zakon ili drugi opšti akt, propis, nije u saglasnosti sa Ustavom Srbije, taj akt prestaje da važi danom objavljivanja odluke Ustavnog suda. Dame i gospodo, ne samo da je došlo do krađe mandata i krađe glasova, došlo je do kršenja Ustava Republike Srbije. Naravno, ovo je čin kojim treba poništiti ono što je, u stvari, bio poslednji čin načina vladanja i donošenja odluka bez podrške većine poslanika u parlamentu. Molim vas, ovo ne znači da treba prekinuti sa ispitivanjem ko je za to odgovoran. Ovde nije reč o političkoj odgovornosti. Ovo nije samo krađa mandata, ovo nije samo kršenje Ustava, ovo je i krivično delo i kriminalna radnja. Zato je SPS podnela krivičnu prijavu protiv tih lica i očekujemo da tužilaštvo ima dovoljno podataka da taj proces dovede do kraja. Znači, SPS smatra, bez obzira što neki akteri te krađe smatraju da bi to bilo pravno nasilje, imajući u vidu da je prekršen Ustav, da Ustavni sud nije na odgovarajući način reagovao. SPS će podržati ovu odluku kojom se, praktično, stavlja van snage poslednji čin i akt načina kako je vladao DOS u protekle tri godine. Naravno, čin krađe glasova i krađe mandata. Još samo da kažem ono što sam ponovio i malopre: SPS je vladala u Srbiji deset godina. SPS je uvek imala apsolutnu većinu i podršku u parlamentu i nikada odluke nije donosila krađom glasova, lažnim poslaničkim karticama, za razliku od DOS koji se tri godine održavao otimanjem mandata i krađom glasova. Zato je, naravno, DOS na ovim izborima osvojio jednu petinu glasova od onih koji su izašli na izbore.
Za repliku se javio narodni poslanik Dragan Rafailović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, Dragan Rafailović je i za ovom govornicom i u medijima različite vrste objasnio sve u vezi ovog događanja, međutim gospodin Dačić nije shvatio da Dragan Rafailović nije ništa priznao jer nije imao šta da priznaje, nego je rekao da se neko koristio njegovom karticom u vreme glasanja, a to je rekao onda kada je video listing i video da se moje ime nalazilo tu. To nije bitno, bitno je nešto drugo. Mnogi su me pitali zašto ćutim, jer se moje ime povremeno pominje. Verujte mi, ćutao sam i čudio se. Čudio sam se šta moje cenjene kolege pravnici uče na tom fakultetu, da li profesori propuštaju neke lekcije ili oni propuštaju lekcije tih profesora. Mislim na sve pravnike. Vidite, u predizbornoj kampanji većina stranaka, ovih koje sada treba da prave Vladu (a neke će biti u opoziciji), pričala je da će ispraviti ono što nije bilo kako treba, da će pravde biti za sve, ali ne revanšizma. Revanšizma neće biti. Ako smo ovde učinili nešto što je loše, normalno je da se to ispravi i meni nije jasno pozivanje na razloge zašto može da se smeni guverner. Zar niste videli da zakonodavac nije predvideo, propustio je da predvidi da će ovde sedeti ljudi koji neće izabrati na zakonit način, po Ustavu itd. Jednostavno, nikome nije palo na pamet da neko to može uraditi. Nikome nije palo na pamet da će se ljudi ovde ponašati kao u nekom radničkom savetu ili kućnom savetu. Dakle, Kori Udovički nije izabrana i ovo što će se sada uraditi samo će se sada uraditi i reći da nije izabrana, a vi se možete koristiti raznim pravničkim vratolomijama, kao što se radi na nekim suđenjima koja su, ovo što se dešava i sada i pre ovoga, strašna. Samo još nešto hoću da kažem, važno. Nikada u životu nisam doživeo da Vlada koja još nije formirana bude ovako napadnuta. Ne zna se ni ko će biti u njoj, ni kako će izgledati. To rade oni kojima su puna usta Srbije i ljubavi za srpski narod. Mogu da vam poručim, pre svega liderima stranaka koje će da formiraju tu vladu, da požurite. Setva je na pragu, seljaci para nemaju, G17 plus to odlično zna, treba doneti pravila kako pšenicu, kukuruz, seme, đubrivo, repromaterijale ljudima omogućiti da dođu do njih kroz robnu razmenu i sve druge mogućnosti. Vidite da su prestale i uplate za Skupštinu Srbije, a isto tako ćeprestati da se uplaćuju premije. Dakle, gospodo lideri stranaka koje treba da formiraju vladu, požurite narod nema vremena i to smo im obećali.
Po Poslovniku, gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, intervenišem u skladu sa članom 100. Poslovnika o radu Narodne skupštine, u kome se kaže da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skupštine, i da se, naravno, svojim kolegama obraćaju sa dužnim poštovanjem. Gospodin Rafailović je uvredio sve ljude tog zanimanja, pravnike, u ovom trenutku, zato što on valjda ne zna o tome dovoljno ili ne zna mnogo. Hoću da kažem gospodinu Rafailoviću - onim što je govorio upravo je pokazao da ne zna o čemu danas donosi odluku i da oni koji su mu rekli da izađe i da tako saopšti javnosti ne znaju šta su mu rekli. Naime, sami ste rekli da Kori Udovički nije izabrana. To bi značilo da se donosi odluka sa retroaktivnim dejstvom, da nema pravnih posledica, i da nema pravnog dejstva njenog rada, ali vi upravo saopštavate obrnuto da biste imali snagu opšteg pravnog akta u stavu 2. tačka 2), da će vaš novi guverner ili Savet Narodne banke Srbije ili bilo koji drugi organ doneti odluku šta jeste imalo pravnu snagu, odnosno pravno dejstvo a šta nije. Može da vam se sviđa to da li ima pravnika ili nema pravnika, ali dobro je dok postoje oni koji mogu da vas upute na Ustav i zakone, gospodine Rafailoviću, ma koliko vam se svidela vaša priča. I na kraju, negde pre tri godine lepu smo priču od gospodina Rafailovića slušali. Mislim da je bila žetva ili setva. Lepo je govorio gospodin Rafailović o žetvi, govorio je o tome šta bi Skupština Srbije trebalo da uradi po tom pitanju, ali je govorio tada kao poslanik DHSS-a i ubeđivao nas da je to najbolji program na svetu, da ne možemo da zamislimo bolji program. Sada nas ubeđuje da je najbolji program na svetu u proteklih godinu, dve ili tri, program G17. Samo čekamo da za dve ili tri godine kažete kako će setvu ili žetvu najbolje da uređuje DS ili SPO, gospodine Rafailoviću.
Gospodine Vučiću, ako se ne varam, vi ste se javili za reč po Poslovniku. Nisam izrekao opomenu prema vašoj ideji gospodinu Rafailoviću, zato što mi je prag osetljivosti mnogo niži nego vama, a prag tolerancije mnogo viši, ali taj prag tolerancije nije toliko viši da vam sledeći put kada zloupotrebite javljanje po Poslovniku neću izreći opomenu. Ja vas molim, sve narodne poslanike, da o tome vode računa, jer se radi o zloupotrebi javljanja po Poslovniku. Nema više prijavljenih govornika. Dozvolite mi da pre zaključivanja .... Replika, izvolite.
Poštovane kolege, neću ulaziti u pravničku priču, rekao sam šta mislim o tome, ali moram da podsetim gospodina Vučića: 1990. godine Dragan Rafailović je bio stvarno u SPO-u, kao što su moji 1945. godine bili u onom frontu protiv Tita i komunista; godine 2000. sam izabran sa poslaničke liste DOS - dr Vojislav Koštunica, 2003. izabran sa liste G17 plus - dr Miroljub Labus. Dakle, ja moje političko ubeđenje nisam promenio, a što su neki u međuvremenu menjali, to je njihov problem.
Pre nego što zaključim jedinstveni pretres o predlozima odluka da li predstavnik predlagača, narodni poslanik Goran Paunović, želi da da završnu reč? Ukoliko ne, zaključujem jedinstveni pretres o predlozima odluka. Pošto smo obavili jedinstven pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o amandmanima podnetim na predloge odluka i o predlozima odluka u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: - PREDLOZI ODLUKA O IZBORU GUVERNERA NARODNE BANKE SRBIJE I PREDSEDNIKA I ČLANOVA SAVETA NARODNE BANKE SRBIJE Primili ste predloge odluka koje je podneo Odbor za finansije Narodne skupštine Republike Srbije. Na sednici Odbora za finansije mišljenje je izdvojio narodni poslanik Veroljub Arsić, član Odbora. Podsećam vas da, prema članu 156. stav 3, a shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova te poslaničke grupe. Da li su svi predstavnici poslaničkih grupa podneli liste? Molim da se podnesu prijave za reč. Saglasno članu 156. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o predlozima odluka, s tim što napominjem da će Narodna skupština posebno odlučivati o izboru guvernera Narodne banke Srbije, a posebno o izboru predsednika i članova Saveta Narodne banke Srbije. Da li predstavnik predlagača Nenad Bogdanović, predsednik Odbora za finansije, želi reč? (Ne.) Da li narodni poslanik Veroljub Arsić, koji je izdvojio mišljenje, želi reč? (Da.)
Dame i gospodo, čitav jedan radni dan slušam ovde u Skupštini o nekakvim krađama, falsifikatima i zloupotrebama. U sazivu za održavanje ove sednice druga tačka dnevnog reda je – Predlozi odluka o izboru guvernera Narodne banke Srbije i predsednika i članova Saveta Narodne banke Srbije, koje je podneo Odbor za finansije Narodne skupštine Republike Srbije. Taj saziv su potpisali poslanici DSS-a, G17 plus i SPO – Nova Srbija. Odluka Odbora za finansije donesena je juče, 17. februara, a saziv za Skupštinu je predat pisarnici Skupštine Srbije 14. februara, bez odluke Odbora za finansije. Sad pitam ovde vas, koji se zalažete za pravdu, za istinu, šta ovo treba da znači? Da li ovo treba da znači da su poslanici DSS-a i G17 plus i SPO – Nove Srbije potpisali falsifikat, jer Odbor za finansije nije doneo nikakvu odluku do jučerašnjeg dana? I, sa ovakvim sazivom vi ste prejudicirali odluku Odbora za finansije, jer ti vrli pravnici koji sada nama ovde pričaju o pravu, pokazuju nam svojim delima kako ne treba da se radi. Šta ako Odbor za finansije nije doneo tu odluku? Šta ako nije imao kvorum za rad? Šta ako nije prihvatio taj vaš saziv? Predložili ste da se Skupština sastane i stavili na dnevni red tačku koja postoji samo u vazduhu. To su ti problemi i zato sam ja izdvojio mišljenje na Odboru za finansije Narodne skupštine Republike Srbije.
Da li se predsednici ili predstavnici poslaničkih grupa javljaju za reč? Gospodine Vučić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde imamo jednu neverovatnu stvar. Mi nismo izvršili razrešenje guvernera. Mi imamo guvernera živog, jer niste čak ni doneli odluku o poništaju. Imamo guvernera, nemate odluku o razrešenju, biramo novog guvernera. To je zaista skandalozno! Da ste bar sačekali da se izglasa prva tačka dnevnog reda, da vam se izglasa ova odluka o kojoj je ovde bilo reči, pa da za sledeću sednicu pripremite predlog o novom guverneru, Savetu Narodne banke Srbije, ne bi bilo sjajno, ali bi bilo bar delimično u skladu sa zakonom. Ovde nema ni "z" od zakona. Nema ničega. Kako možete, ljudi, da na mesto nekoga koga niste razrešili postavljate nekog novog? Imaćemo dva guvernera. Kako je to moguće? Može sve, kod vas svakako, nije važno, rešila je revolucija da to uradi na takav način i baš vas briga. Može nova vladina većina da donese odluku kakvu hoće, ne sekirate se, šta vas briga za pravo, šta vas briga za Ustav i zakone, vi ste tako rešili i niko živ vam ništa ne može. Ovo je najvažnije pitanje. Ovako ne može i ne sme niko ozbiljan i odgovoran u Srbiji da se ponaša. U ovom predlogu data su kadrovska rešenja za ona mesta koja su već popunjena. Nećemo posebno da ulazimo u kadrovska pitanja predloženih članova Saveta Narodne banke Srbije, da li su članovi ove ili one političke stranke. Očigledno je da je pripadnost političkim strankama bila rukovodeći činilac za postavljanje na mesto članova Saveta. Prema tome, ne mislim da sporim nekima od njih znanje i stručnost; nekima da, nekima ne. Ali, da li je to ono nezavisno ekspertsko telo koje treba da deluje potpuno suprotno od svih stranačkih politika, ili ako ne suprotno, onda u svakom slučaju nezavisno i samostalno u odnosu na sve njih. U potpunoj suprotnosti sa članom 28. stavom 1. Zakona o Narodnoj banci Srbije... Znam da vas ni taj zakon, kao ni ovi drugi, ni Ustav Republike Srbije, govorim o ovoj novoj vladajućoj većini, ne interesuje, ne zanima, ovo govorim pre svega zbog građana Srbije. Dakle, u članu 28, gde se govori o nespojivosti funkcija, sukobu interesa i prestanku funkcija, regulisano je kako prestaje funkcija guvernera Narodne banke. Tako nije prestala funkcija guverneru Narodne banke Kori Udovički u ovom trenutku. Još jednu stvar da razjasnimo, koju vam malopre nisam rekao. Govorite – nije legalno izabrana. Nije, ali jeste a posteriori stekla legalitet takva odluka. Takva odluka je stekla legalitet objavljivanjem u "Službenom glasniku Republike Srbije" i to je ono što svi pravnici u ovoj zemlji znaju. To je ono što svi pravnici u ovoj sali znaju. Vi sad hoćete bez razrešenja da izaberemo nekog drugog pored živog guvernera. Svašta ima u ovoj zemlji! Ali sada se pozivam na član 2. koji nema veze sa tim; ko ne može biti guverner, viceguverner i član Saveta Narodne banke Srbije. Guverner, viceguverner i član Saveta Narodne banke Srbije ne može biti neko ko je poslanik u Narodnoj skupštini (nisu), član Vlade (nisu), fukcioner političkih organizacija (jesu). Doduše, kažu – Jelašić nije baš neki funkcioner, on je tamo predsednik Ekonomskog saveta ili član Ekonomskog saveta ... nije više. Ima tu nešto drugo na šta sam ja posebno hteo da ukažem. Nije ni sindikalnih organizacija, sindikati bi ga običnom motkom najurili, posebno radnici onih banaka koje su oni otpuštali u prethodnom periodu i koje su uništavali. Tu ima nešto drugo. Ne mogu biti čak ni spoljni saradnici banaka, a gospodin Jelašić ne da nije spoljni saradnik neke banke, već smo obavešteni u udarnoj informativnoj emisiji na državnoj televiziji u "Dnevniku" u 19,30 i u svim ostalim informativnim emisijama da je gospodin Jelašić pre nekoliko dana postavljen za zamenika direktora HVB banke. To je ona banka koja je po još koječemu poznata, ali o tome ćemo u drugom javljanju da pričamo, po čemu je poznata i zašto je značajna, posebno njena mađarska ekspozitura, a ima i Devičanska ostrva, Maršalska i mnoga druga. Postavlja se pitanje, i ako sada gospodin Jelašić kaže – izvinite, podneo sam ostavku, ili – nisam više zamenik direktora HVB banke, ne obavljam više taj posao od trenutka kada me vi izaberete na mesto na kome je već neko ko obavlja tu funkciju, ne znam kako ćete to da izvedete, kako ćete da ga uvedete u posed, osim ako opet ne budete išli onim svojim herojskim sredstvima kako ste to obavljali 5. i 6. oktobra i još neki dan iza tih datuma. Dakle, postavlja se pitanje u kakvom će položaju da bude ta banka čiji je on zamenik direktora bio do juče, koja mu je dala visoku funkciju u trenutku kada je on ostao bez državne funkcije viceguvernera. Da li će ona biti povlašćena? Da li će prema njoj postojati drugačiji odnos nego prema nekim drugim bankama? Zašto je do sada postojao drugačiji odnos prema nekim drugim bankama, kao što je, recimo, Hipo banka. Zbog čega? Kako je moguće da se neko takav, sa tog mesta, sa tog položaja, direktno dovodi na mesto guvernera Narodne banke Srbije, suprotno članu 28. Zakona o Narodnoj banci Srbije? Vi morate ovaj zakon na ovakav način da tumačite. Dakle, u trenutku podnošenja vašeg predloga, protivposlovničkog, kako je rekao gospodin Arsić, nismo uopšte obavešteni da on više nije zamenik direktora HVB banke; to bi bila valjda značajna informacija, kao što je bila izuzetno značajna da je na to mesto izabran, odnosno postavljen. Dakle, on će to da uradi tek ako kojim slučajem dobije ovu funkciju. To je klasičan sukob interesa. Ne možete naći bolji primer konflikta interesa. Nemoguće je naći bolji primer. Ne samo što je u suprotnosti sa ovim zakonom, nego je i u suprotnosti sa onim zakonom koji vi nameravate da donesete, bar ste se tako hvalili u izbornoj kampanji, ili ste zaboravili na svoja izborna obećanja. Mi imamo potpuni pravni haos u Srbiji, krivicom mnogih. Pozivate se, i Odbor za finansije predlaže, iako u Poslovniku nema odredbe da to radi Odbor za finansije, pa se poziva na član 86. koji opet pozivajući se na član 53. do toga ne može da dođe, pa onda idemo na direktno pozivanje na zakon. Dajte, ljudi, da to uredimo. Dajte, uredite taj pravni haos. Mogli smo da donesemo novi poslovnik, koji je predložila poslanička grupa SRS, da to bude prva tačka dnevnog reda, da tu materiju uredimo na najbolji mogući način i da onda, u skladu sa zakonima i Poslovnikom, možemo da donosimo različita akta. Pa, da onda idemo na ono što je najvažnije za narod – zakon o legalizaciji, zakon o privatizaciji itd. o čemu takođe postoje predlozi u skupštinskoj proceduri. To je ono što građane Srbije najviše zanima, a ne ovo – kako da izvedete i kome da objasnite. Evo, ja molim da izađe neko od pravnika iz poslaničke grupe koja je ovo predložila i da mi objasnite samo kako je moguće da ne izvršite razrešenje. Dakle, imamo guvernera. Niste doneli ni odluku o poništenju, ma kako bila protivzakonita i protivustavna. Nismo glasali, ljudi, nije objavljeno u "Službenom glasniku", znači nema pravnu snagu ta odluka, nije punovažna. Kažite mi kako mislite da donesete odluku i da ovde ubeđujete poslanike da glasaju za izbor novog rukovodstva kada imamo postojeće rukovodstvo, kada imamo i guvernera i Savet NBS. Pa, to je potpuno neverovatno. To je pravno apsolutno nemoguće. Molim poslaničku većinu i one koji su se zaklinjali u legalizam, iz DSS, i ove ostale, da suštinski počnu da se zalažu za poštovanje... (Predsednik: Vreme.) Evo završavam... za poštovanje principa legalnosti, da usklađujemo zakone i druge opšte akte, pa i podzakonske pravne akte sa višim zakonima u hijerarhiji pravnih normi ili Ustavom, kao leks superiorom, kao najvišim pravnim aktom, jer ćemo drugačije imati potpuno nesređenu situaciju i potpuni haos. Jedini politički motiv za ovo je, dakle - ucenjujemo pre rasprave i dogovora oko Vlade, mi hoćemo da postavimo svoje ljude i ništa drugo, da zauzmemo finansijske institucije i organizacije. Pravno uređene materije ovde nema. Na pravu zasnovanog zahteva ili predloga odluke nema. I nema tog koji u ovoj skupštini može da objasni i obrazloži. Pozivam vas da povučete ovaj predlog, jer je to jedini mogući način da se Skupština vrati pravu, zakonima i poštovanju Ustava Republike Srbije. Hvala.
Pre nego što dalje dam reč, dužnost mi je, kao predsedniku Skupštine, da dam odgovor, tj. upoznam narodne poslanike sa tokom sednice. Izgleda da gospodin Vučić ima problem razumevanja toka ove sednice. Neće se, naravno, glasati danas za izbor guvernera, predsednika i članova Saveta NBS, pre nego što se bude glasalo o prethodnoj tački dnevnog reda. Dakle, svakako da neće biti izabran drugi guverner nego po prestanku i po objavljivanju u "Službenom glasniku", odnosno biće izvršeno glasanje po ovoj drugoj tački dnevnog reda. Toliko o toku sednice [[Poslanik Vučić traži repliku zbog pogrešnog tumačenja njegovog izlaganja.]] Ovo je bila informacija, nema rasprave o informaciji o toku sednice. Izvolite, gospodine Tadiću.
Počeću upravo od ovog problema. Mi se danas nalazimo u situaciji da raspravljamo o izboru novog guvernera NBS a da prethodni nije razrešen. Ne govorimo mi o tome da treba odmah sada da glasamo, i tačno je da će biti glasanje vršeno tek pošto bude izvršeno glasanje o razrešenju, odnosno o stavljanju van snage odluke o izboru guvernera NBS i neprirodna je situacija da mi danas raspravljamo o tome, a da postojeći guverner još nije smenjen ili razrešen dužnosti. S tim u vezi, ne mora previše argumenata da se daje jer je to potpuno logično da je ovo nelogična situacija, ali ako već moramo da raspravljamo o tome, moramo da na neki način podvučemo bitna mesta sa kojima se suočavamo danas, imajući u vidu predlog o izboru guvernera NBS, predsednika i članova Saveta NBS. Nekoliko puta u ovim diskusijama juče je pominjana postoji činjenica da redosled poteza u radu Skupštine nije dobar i da ova tačka dnevnog reda ukazuje na preveliku žurbu i možda rđave namere. Moram zbilja javnosti da postavim pitanje, kao i poslanicima G17 plus, poslanicima sadašnje parlamentarne većine DSS, SPO, Nova Srbija i SPS, zar je bilo nelogično da imamo na sednici ovog parlamenta pre svega zakon o sukobu interesa? Zar ne bi bilo logičnije da smo taj zakon doneli, kao jedan od bitnih reformskih zakona... [[Žagor.]] Ako smo mi pogrešili što nismo doneli zakon o sukobu interesa, ne morate da ponavljate našu grešku. Nema nijednog razloga, gospodo, da ponavljate našu grešku i to vam je najpogrešniji argument koji možete danas da postavite. Daću vam vrlo jednostavno obrazloženje, jer žurba u izboru guvernera očito govori o drastičnom sukobu interesa, ne samo kada je guverner u pitanju, nego i predsednik Saveta. Daću vam nekoliko obrazloženja. Čuli smo pre izvesnog vremena gospodina Vučića i mogu se složiti sa mnogim stvarima. [[Aplauz.]] Ovaj aplauz bih razumeo kada bismo se nalazili u dečijem parlamentu, ali ovde smo da raspravljamo argumentovano, da raspravljamo šta je oslonjeno na istinu, a šta je oslonjeno na laž. Da vidimo, Vojin Bjelica je, dame i gospodo, visoki funkcioner SPS, bio je predsednik Okružnog odbora SPS, bio je jedan od ključnih ljudi te partije u Vojvodini, Vojin Bjelica je prvi čovek Novosadske banke, poslovne banke, koja je danas u sistemu poslovnih banaka u Srbiji. Radovan Jelašić je jedan od ključnih ljudi HVB banke, takođe poslovne banke koja funkcioniše danas po našem današnjem pozitivnom pravu u bankarskom sistemu i sad se postavlja pitanje ko će odlučivati o sudbini Novosadske i HVB banke u najskorije vreme. Već onog trenutka kada ovi ljudi, eventualno, uz skupštinsku većinu budu izabrani, odlučivaće oni koji imaju interes da banke u kojima su do juče radili budu u boljim pozicijama, privilegovane, da dobro posluju; i ko nama može da garantuje da će oni u svom radu u Savetu guvernera ili na mestu guvernera centralne banke biti objektivni. Niko to ne može da garantuje. Podsećam vas da Savet guvernera donosi odluke o licencama poslovnih banaka. Ljudi iz Saveta guvernera mogu da zatvore neku poslovnu banku, mogu dojučerašnju konkurenciju da spreče u poslovnom nastojanju da postignu rezultat, konkurenciju Novosadske banke ili HVB banke. Ovaj predlog je zbilja potpuno nelogičan. Ova personalna rešenja, jedno i drugo, nelogična su i pokazuju da moramo vrlo ozbiljno da razmislimo o konsekvencama ovakvog predloga. Kada vam kažem danas da je potrebno pre svega da se donese zakon o sukobu interesa, a potom da se kandiduju pojedini funkcioneri političkih stranaka na pojedina mesta, ključna mesta koja definišu finansijsku vlast u ovoj zemlji ili neke druge ključne pozicije, onda je to potpuno logično i onda se postavlja pitanje zašto današnja parlamentarna većina nije danas insistirala na tome da se donese jedan ovakav zakon o sukobu interesa, kada je on praktično pripremljen i skoro gotov za usvajanje, jer bi to direktno proizvelo da gospodin Jelašić, koji je član G17 plus, možda ne bi mogao po tom osnovu, a ne samo zbog činjenice da je jedan od ključnih menadžera HVB banke, da postane guverner Narodne banke. Vrlo je ozbiljna ova tema, ovo su principijelne stvari i ukoliko na pogrešan način krenemo na samom početku onda se postavlja pitanje kakve će biti konsekvence našeg daljeg rada. Ako poslanička grupa G17 plus ima argument više u sferi emocija i uspostavljanja pravde, jer je manjkava bila odluka o izboru Kori Udovički u tom smislu što nije postojao kvorum, još jednom kažem, predlog da se što pre postavi guverner iz G17 plus sve nas dovodi u sumnju ili u dilemu koja je stvarna namera. Možete vi o Kori Udovički na različite načine da sudite, ali Kori Udovički nije bila član nijedne stranke. I funkcija guvernera poželjno je da bude departizovana, ali ne samo da je poželjno nego je čak i zakon takav, da ne promoviše partijsko članstvo guvernera Narodne banke. Dame i gospodo, moj i predlog poslaničke grupe Demokratske stranke jeste da se ovakav predlog povuče sa zasedanja, da donesemo zakone koji će na jedan drugačiji način da urede pravni sistem i rad ovog parlamenta, a jedan od tih zakona jeste zakon o sukobu interesa; da lišimo sumnji budućeg eventualno izabranog guvernera koja mu je namera i koja mu je funkcija i da sam ima sukob interesa, jer neće biti moguće u narednom periodu da se on odbrani od napada koji će biti osnovani na argumentima, i to vrlo snažnim argumentima; i da stabilizujemo institucije. Ako se trudimo svi zajedno, a imam utisak da imamo nameru da podignemo autoritet institucije parlamenta, nema nijednog razloga da to ne učinimo i sa institucijom Narodne banke i da tačno definišemo nadležnosti svake institucije. Kada se govori o predlogu o poništenju odluke o izboru guvernera Narodne banke sve vreme se provlači jedna činjenica, a to je da Skupština Srbije donošenjem takve odluke prevazilazi vlastite nadležnosti; one se završavaju sa donošenjem zakona, a donošenjem odluka koje imaju retroaktivno dejstvo krši se nezavisnost ili neka vrsta suvereniteta Narodne banke Srbije. Za normalno društvo to je opasno, jer banka koja nije nezavisna, mislim na Narodnu banku, predmet je političke instrumentalizacije. To smo već imali i u toj priči smo već učestvovali pre 2000. godine. To je veoma opasno za naš monetarni sistem, a posebno je važno da guverner bude nezavisna ličnost. Ima društava u kojima se on bira na bitno duži period nego što se bira vlada, da ne bi zavisio od uticaja političke strukture. Ukoliko guverner nema nezavisnost, imaćemo stalni uticaj politike na odluke u monetarnoj sferi, stalnu pretnju od rasta inflacije ili štampanja novca ili intervencija u radu poslovnih banaka, a banke su suština našeg privrednog poslovanja, odnosno osnov našeg privrednog poslovanja. Još jednom vas molim da razmislite o tome da se ova odluka ili ova tačka dnevnog reda, kao i prethodna, na neki način stavi ad akta. Prethodna ne može, ali ova možda još može da se povuče iz procedure, kako ne bismo proizvodili štetne posledice u budućnosti, kako bismo doprinosili stabilnosti institucija. To smo svi obećavali tokom izborne kampanje.
Reč ima Aleksandar Vučić, po Poslovniku.
Javio sam se, gospodine predsedniče, zbog načina na koji ste mi se obratili, u suprotnosti sa stavom 2. člana 100. Poslovnika o radu Narodne skupštine. Kada već govorite, tačno je da se vi starate o mnogim stvarima i zato me čudi da se u skladu sa članom 78. Poslovnika o radu Narodne skupštine niste postarali za drugačiji dnevni red ove sednice. Vi dobro znate na šta sam ja mislio i možda nisam naročite pameti, ali sam svakako znao, i ne treba biti naročito pametan da to znate, da nećemo odmah glasati za drugu tačku dnevnog reda, pa za tri dana glasati za prvu tačku dnevnog reda. Mislim da nije korektno da se na takav način obraćate bilo kom narodnom poslaniku, pa čak ni onim građanima koji ne znaju ništa o funkcionisanju Narodne skupštine, jer čak i oni to dovoljno dobro razumeju. Ja mislim da vam ovog puta kažem još jednom koliko sam bio u pravu za to o čemu sam govorio. Mi sada imamo ovu tačku na dnevnom redu, a ne znamo hoćemo li uopšte usvojiti prvu, ma kako bila protivzakonita. Niste vi valjda ovde baba Vange da pogađate da li će postojati skupštinska većina za to ili neće. Ako ne postoji skupštinska većina za to, a može da se promeni ta skupštinska većina sve do dana glasanja, zbog čega onda o ovome razgovaramo? Zbog čega raspravljamo? Zbog čega ćemo voditi petosatnu raspravu, plus sve ono što ide sa replikama, šefovima poslaničkih grupa itd., ako takve odluke ne bude bilo? O tome sam govorio, gospodine predsedniče Skupštine, i dobro ste me razumeli, dobro su me razumeli građani Srbije. Znači, ako ne bude izglasana prva tačka – odluka o stavljanju van snage, ma kakva ona bila, ako ta odluka ne bude izglasana, kako onda možemo da idemo na izbor guvernera i članova Narodne banke Srbije? Pitam pravnike u ovoj sali koji su to predložili, da mi to objasne. Neka izađe jedan da mi to kaže. Pitam gospodina Mihajlova, on je pravnik i znam da se slaže sa mnom samo ne sme da kaže, ali znam da se slaže. Znam da to misli svaki pravnik u ovoj sali i svi znaju, ali svi sada kažu – šta nas briga, imamo većinu, mi smo vlast, mi možemo sve što hoćemo i šta nas briga za pravo, zakone i Ustav. Nema tog koji će u ovoj sali da izađe i da kaže da ovo nije istina. Slične smo primere imali u prošlom mandatu. Ne baš ovakve, ali slične. Isto smo to tada ukazivali DOS-ovoj vlasti i isto su nas gledali, smejali se. Kažu – vi mali, ima vas 23, šta hoćete, šta sada tu govorite. Zato nas sada ima 82, a posle sledećih izbora biće 132.
Reč ima gospodin Mihajlov, dvostruka replika.
Gospodinu Vučiću neću replicirati. Slažem se u jednom sa njim, da se ne slažemo. U tome se slažem, i nije ni prvi ni poslednji put, i takvih situacija će biti, kao i situacija gde ćemo se verovatno oko nečega slagati. To je jednostavno tako i tako funkcioniše parlament, bar ćemo mi učiniti sve, i tu ćemo se složiti, gospodine Vučiću, da parlament tako funkcioniše. Počeću svoju repliku rečima gospodina Tadića, da mi ovde imamo situaciju. Tačno je, mi ovde imamo situaciju da ispravljamo vaše brljotine, gospodine Tadiću, vaše krađe i vaše zloupotrebe. Vi ste doveli parlament u ovu situaciju da ispravlja vaše brljotine i o tome mi danas govorimo ovde i zato je vraćanje nekih instuticija u sistem, u zakon, u pravnu državu, naš interes i naša situacija danas. Nemojte vi nas da učite kako se gradi pravna država. Mogli ste da nam pokažete, ali niste. Izgradili ste diktaturu u ovoj skupštini. Ovde raspravljamo o činjenici i istini, sa kojima ste se davno posvađali. U ovoj skupštini činjenice i istina u vaše vreme - vi niste tada bili poslanik u ovoj skupštini, ali ste predstavnik stranke koja je kreirala i vodilarad ove skupštine - nikada nisubili sredstvo za ubeđivanje, nego kartice i sva ostala sredstva za ubeđivanje: opomene, finansijske kazne, to su bila sredstva koja ste vi koristili u ovoj skupštini. Ne možemo na taj način sa vama ovde da govorimo o činjenicama i istini. Kada govorite o tome kako ćemo mi u budućnosti raditi, polazite od toga kako ste vi radili i smatrate da ako ste vi krali i kršili zakone da ćemo i mi to raditi. Pa, nećemo. Nemojte od sebe da polazite i po sebi i po vašoj meri da stavljate meru nama. Tako nismo radili ni kada smo bili sa vama šest meseci 2001. godine, kada smo bili u opoziciji i kada smo se po nekim zakonima i slagali i kada se nismo slagali, pa tako nećemo raditi ni sutra kada, dao bog, iduće nedelje, u ovoj skupštini formiramo Vladu Srbije. Vi imate sredstvo kontrole. Imate predsednika Odbora za finansije, kome stoji mogućnost da kontroliše rad Narodne banke Srbije. Vaš strah da ćemo možda razotkriti, i vaša opstrukcija formiranja nove Vlade, ono što se dešavalo u poslednjih sedam meseci u Narodnoj banci Srbije u poslednje tri godine krajnje je opravdan. Razumem zašto se plašite, ali zakon će se poštovati i primenjivati prema svakome u ovoj sali i prema svakome van ove sale. Ovde neće biti sukoba interesa, jer gospoda neće raditi dva posla, nego će raditi jedan ili drugi posao, ali čudi me vaše nastojanje da guverner Narodne banke i članovi Saveta Narodne banke treba da budu ljudi koji nemaju bankarskog iskustva, koji su tabula raza za bankarsko poslovanje, i da takvi ljudi treba da vode instituciju i budu najodgovorniji za bankarski sistem u državi i za stabilnost naše monete. Čudi me da na taj način hoćete da uredite državu.
Nema replike na repliku. Po Poslovniku? Izvolite.
Poštovani predsedniče, povređen je Poslovnik, član 100. u kome se kaže da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Skupštine; i, u drugom stavu se kaže - narodni poslanici su dužni da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem. Gospodin Mihajlov je rekao da sam se davno razišao sa istinom, što u prevedenom značenju treba da bude, valjda, da ja lažem. Gospodine Mihajlov, malopre sam govorio o sukobu interesa pri izboru guvernera Narodne banke i predsednika Saveta guvernera. Uopšte nisam govorio o krivotvorenju kvoruma ili krađi glasova, kao što vi govorite. Očigledno je da će u ovoj skupštini još dugo biti manir kada budemo raspravljali o poljoprivrednim zakonima da se pominje kvorum za izbor guvernera, kada budemo govorili o zakonu o prosveti – kvorum za izbor guvernera. Nemam ništa protiv te političke taktike. Mi smo priznali našu grešku, a vi samo nastavite...
Gospodine Tadiću, vi kao i gospodin Vučić zloupotrebljavate javljanje po Poslovniku da biste činili ono što nemate pravo, a to je da dajete repliku.
Tako je, ali, gospodine predsedniče, i vi ste obavezni da kao predsedavajući... (Predsednik: Molim vas da povedete o tome računa.) ... ove skupštine upozorite poslanika kada vređa drugog poslanika da to ne čini. Znači, ukoliko vi imate obavezu, morate je ispuniti, što važi i za svakog drugog poslanika u ovom parlamentu. Znači, govorili smo o sukobu interesa, a nismo govorili o greškama u izboru guvernera, nego smo govorili o tome zašto neko ne može istog trenutka da prekine svoj interes kada prestane da bude direktor jedne banke i sutra postane predsednik Saveta guvernera ili eventualno guverner. Nelogično je, u normalnim zemljama postoje periodi od nekoliko godina, čime se razmakne uloga u jednom poslovnom sistemu od uloge u državnom sistemu. Time se sprečava sukob interesa.
Molim vas, zbog ove dve situacije koje smo imali danas, da zaista ne zloupotrebljavate, a to se odnosi na sve predsednike poslaničkih grupa, javljanje po Poslovniku da biste uradili ono na šta nemate pravo, a to je da replicirate. Nadalje, bez upozorenja ću izricati opomene. Mislim da su ova upozorenja za danas dovoljna. Replika, pošto je bila reč o Poslovniku, gospodin Mihajlov, zatim gospodin Dačić, pa replika na javljanje po Poslovniku. Isto za repliku? Dobro. Moram prvo da dam obrazloženje, pošto je meni prigovoreno da sam prekršio Poslovnik. Nisam našao ništa uvredljivo u rečima da se neko razišao sa istinom. Ako takav način iznošenja stava, mišljenja u ovoj skupštini nije dopušten, ne znam šta će onda biti u ovoj skupštini dopušteno. Može, naravno, da se Administrativni odbor o tome izjasni, ukoliko smatrate da je potrebno. Ukoliko se Administrativni odbor izjasni da su zabranjene reči - razići se sa istinom, u ovoj skupštini, onda ću prihvatiti da sam prekršio Poslovnik. Replika, gospodin Dačić, zatim replika gospodina Mihajlova.
Trudim se da se ponašam u skladu sa Poslovnikom i javio sam se za repliku povodom reči gospodina Tadića, gde je pomenuo SPS. Gospodin Tadić je rekao da je Vojin Bjelica, a što je tačno, mi sa ponosom to ističemo, bio član SPS-a. On je profesor Univerziteta i ugledni stručnjak iz ove oblasti, monetarne politike. Tačno je, takođe, da je gospodin Bjelica, a na našu veliku žalost, posle 5. oktobra 2000. godine napustio SPS. Ako već govorim o tome, onda bi Demokratska stranka, koja ima veliko iskustvo sa svojim bivšim članovima, trebalo da o tome najbolje vodi računa, jer je i gospodin Koštunica bio potpredsednik Demokratske stranke i gospodin Labus potpredsednik Demokratske stranke, a i vi ste, kao što znate, birali i Dinkića i Jelašiću dali jugoslovensko državljanstvo. Takođe, dobro znate da je u Demokratskoj stranci visoki funkcioner bio i Vladan Batić i mnogi drugi koji su mnogo doprineli razmnožavanju političke scene u Srbiji. Takođe, nije vam smetalo, kako pišu novinski napisi, da i specijalni tužilac u Srbiji bude bivši član Jugoslovenske levice. Prema tome, uz dužno poštovanje prema gospodinu Bjelici, on jeste bio član SPS-a, ali više nije. Što se tiče žurbe, mislim da Demokratska stranka treba da objasni zašto je toliko žurila, pa nije mogla da sačeka da se Neda Arnerić vrati sa kupanja i odmora, nego je trebalo da se što pre izabere Kori Udovički. Takođe, ona to dobro zna, zbog čega je to uradila tada, uz jasno saznanje da nije bilo kvoruma i to su znali svi u poslaničkoj grupi Demokratske stranke kada su odluke donošene. Samo sam se ovde javio za reč da ne zloupotrebljavate SPS u vašim međusobnim optužbama. Hvala.
Replika, gospodin Mijahlov.
Gospodine Tadiću, možda vi lično niste odgovorni za ovo što se dešavalo tada u Skupštini Srbije, u toj skupštini niste sedeli. U ovoj skupštini vi ste personifikacija Demokratske stranke i vi ste odgovorni za to što su tada poslanici Demokratske stranke i Demokratska stranka radili u toj skupštini. Hteli to da priznate ili ne, morate da podnesete odgovornost za to što su vaši prethodnici u ovoj skupštini radili, kao što ja snosim odgovornost za ono što su radili poslanici DSS-a i za ono što radi DSS. Od toga se, jednostavno, ne može pobeći. Vi ste potpredsednik te stranke i snosite odgovornost i političke posledice rada te stranke. Možda nas niste vi lično ubeđivali da je Neda Arnerić bila u Skupštini Srbije, ali mnogi jesu pravili građane Srbije da ne znaju i da ne veruju svojim očima, da je crno belo, da je belo crno, da je Bodrum u stvari ne znam koje mesto ovde u Skupštini Srbije i da može da se teleportuje ili kako već da se Neda Arnerić prebaci ovde da glasa. To su nas ubeđivali sve do onog trenutka dok vi niste krajnje odgovorno izašli i rekli da Neda Arnerić nije bila u Skupštini Srbije. Zašto je tako teško reći, kada govorimo o tome da ste se vi posvađali sa istinom. Vi ste danas izbegli u ovoj skupštinskoj raspravi da kažete - jeste, DS je odluku o izboru guvernera donela jednom karticom Nede Arnerić, koju je neko uzeo ili izradio karticu dok je ona bila na letovanju u Bodrumu. Vi to jasno za ovom skupštinskom govornicom niste rekli. Vi ste to izbegavali da kažete. Da li se vi toga stidite - verovatno da. Stidi se toga čitav ovaj parlament. To što ste vi priznali, to vas ne opravdava i to ne može biti opravdanje i bežanje od odgovornosti koju svako od nas u ovom parlamentu ima za svoj postupak i za datu reč. Jednostavno, ta vrsta polemika, ako vi mislite da je uvredljiva - razići se ili posvađati se sa istinom u slučaju guvernera i Nede Arnerić, po meni je sasvim primerena, jer je čitava istina da je kartica zloupotrebljena, da je ukraden glas. Tu nema dileme. Ako je to uvredljivo, ne znam kako drugačije može da se kvalifikuje laganje i krađa u ovom parlamentu.
Da li možemo nastaviti sa raspravom predsednika poslaničkih grupa? Da li se još neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? Ako ne, idemo po listi prijavljenih poslanika. Reč ima narodni poslanik Milko Štimac, a posle njega narodni poslanik Dušan Petrović.
Uvaženi skupe, po drugi put danas, s obzirom da predsednik Odbora za finansije, čiji bi ovo bio posao, tu je gospodin Bogdanović, ali, svejedno, čini mi se da je izdvojio mišljenje na Odboru kada smo glasali o ovoj tački. Ja ću na sebe uzeti da predstavim kandidate za guvernera, predsednika i članove Saveta Narodne banke. Naš predlog za guvernera je gospodin Radovan Jelašić, čovek o čijim se ličnim i profesionalnim kvalitetima nema šta negativno reći. Dosadašnjim svojim radom i kao konsultant u čuvenoj svetskoj firmi "Mekenzi" ili u "Dojče banci", i kao bankar i kao viceguverner je pokazao da je, pre svega, nezavisan,odlučan, temeljit, izuzetno savestan i da po svim kriterijumima zaslužuje da bude guverner Narodne banke Srbije. Kada se radi o predlozima za predsednika i članove Saveta Narodne banke Srbije, već ste videli iz materijala koji ste dobili da je naš predlog da predsednik Saveta bude prof. Vojin Bjelica, doktor ekonomskih nauka. Predaje bankarstvo i finansije, međunarodno bankarstvo, i na redovnim i na postdiplomskim studijama, stručnjak je za monetarnu ekonomiju i za bankarstvo, napisao je osam univerzitetskih udžbenika. Do sada je, ono što je posebno važno i čime smo se mi rukovodili kod sastavljanja ove liste predloga, obavljao niz odgovornih dužnosti i u privredi i u bankarstvu, što znači da u svom radu, u svom iskustvu može da objedini i ono što zna radeći u realnom sektoru u privredi i ono što zna o bankarstvu, a i u teorijskom domenu. Ovde je naveden čitav spisak funkcija profesora Bjelice, od direktora ekonomsko-finansijskog sektora "PIK" Vrbas u Vrbasu, sve do generalnog direktora Narodne banke u Novom Sadu. Valja napomenuti da je, recimo, tri puta učestvovao u sesiji Skupštine Međunarodnog fonda, da je bio predsednik Saveza ekonomista Jugoslavije, predsednik Upravnog odbora Udruženja banaka Jugoslavije itd. Zaista impresivna lista referenci. Nije imao prestupa ili krivičnih prijava u svom radu, nije u ovom trenutku član nijedne političke partije ili grupe, živi u Novom Sadu. Sledeći naš predlog za člana Saveta Narodne banke Srbije je profesor Danijel Cvjetićanin. Doktorirao je ekonomiju. U jednoj zaista impresivnoj profesionalnoj biografiji, ono što treba naglasiti, po nama, jeste da je bio član ekspertskog tima profesora Avramovića na projektu monetarne rekonstrukcije i stabilizacije jugoslovenske privrede. Setićete se 1994. godine i uspeha koji je taj tim imao u stabilizaciji, praktično, u zaustavljanju one pogubne hiperinflacije i daljoj stabilizaciji finansijskih i privrednih tokova. Sledeći naš predlog je prof. Nebojša Janićijević. Takođe, verujem da ste već dobili kopiju biografije. Ne bih se zadržavao na svim detaljima: osnovna škola, srednja škola, gde je rođen itd. Ono što je bitno, to je da doktorirao, da je doktor ekonomskih nauka, da ima veliko iskustvo u realnom sektoru u privredi, pogotovo kada se radi o restrukturiranju preduzeća. Vidite da mu je i sama doktorska disertacija koncept organizacije i transformacije preduzeća. Fulbrajtov je stipendista u dva navrata, na više studijskih boravaka u inostranstvu i sa velikim iskustvom u domaćoj privredi. Još jednom, izuzetno je bitno da u jednoj ustanovi kao što je Narodna banka Srbije, koja je ključna za finansijski i privredni sistem, u njenom Savetu sedi čovek koji se razume i u mikroekonomiju, u funkcionisanje preduzeća i koji sa te tačke može da utiče na donošenje odluka u Narodnoj banci Srbije. Uz to ste dobili čitavu listu radova, čitavu stranicu objavljenih knjiga, referata i članaka profesora Janićijevića. Sledi biografija gospodina Dušana Dobromirova. U ovom trenutku gospodin Dušan Dobromirov je direktor Produktne berze u Novom Sadu. Kod predloga gospodina Dobromirova smo se rukovodili time da je svoju profesionalnu karijeru vezao za finansijske derivate, odnosno za trgovanje terminskim ugovorima. To je za našu privredu izuzetno važno. Dozvolite da vas podsetim da je jedna četvrtina našeg društvenog proizvoda neposredno zavisna od poljoprivrede. Kada tome dodate i sve one privredne grane koje su posredno zavisne, dolazimo do cifre od preko 40%. Dakle, izuzetno je bitno da neko ko se bavio finansijama u poljoprivredi, u jednoj takvoj zemlji, u jednoj takvoj privredi, bude u Savetu Narodne banke Srbije. Terminsko trgovanje, takođe, osim toga što treba da nam omogući efikasnije i jeftinije finansiranje poljoprivredne proizvodnje, treba da nam omogući još nešto, da čitav onaj diskurs,sećate se, poslednje tri godine, da li je dinar precenjen ili je potcenjen, kolikitreba da bude, sve manje ili više proizvoljne ocene ili izvedene iz nekog teorijskog koncepta, u stvari svede na meru tržišta, pošto se tim terminskim ugovorima trguje i nacionalnim valutama, što samo tržište i sve učesnike na tržištu dovodi u priliku da oni kažu, dakle, učesnici na tržištu,kolika je vrednost nacionalne valute. Dakle, to je još dodatni razlog zbog koga je gospodin Dušan predložen da bude u Savetu Narodne banke, pošto ima iskustva sa terminskim trgovanjem. I konačno, naš predlog je mr Vladislav Cvetković, u ovom trenutku asistent na Ekonomskom fakultetu u Beogradu, koji je i do sada imao iskustvo sa radom u Narodnoj banci Srbije kao savetnik, inače je radio na poslovima revizije u konsultantskoj firmi u Beogradu. Zatim, kao što se vidi iz same biografije, nastavlja sa akademskom karijerom, na katedri za poslove finansija i računovodstva, na predmetu kontrole i revizija. Valja podsetiti koliko je ova materija kontrole i revizija od velikog značaja za procenjivanje rada banaka, jer uspešnost jedne banke, to kako ona radi, pravilno, nepravilno, uspešno, neuspešno, vidi se pre svega kada otvorite njen bilans. Opet, znači, neophodno je da se jedan ovakav kadar sa ovakvim znanjem nađe u Savetu Narodne banke. Drugim rečima, kod ovih predloga želeli smo da se u tehnološkom, stručnom smislu zatvori celina da Narodna banka i guverner Narodne banke u svom odlučivanju može da pokrije sve ono što inače svojom delatnošću Narodna banka pokriva, ne samo finansijski, monetarni i bankarski sektor, nego i sve ono na šta se stanje u tom sektoru odražava. Smatramo da su ovi ljudi po svojim profesionalnim, ličnim, moralnim karakteristikama zaslužili da budu na ovim mestima na koje ih mi predlažemo.
Kao predsednik Odbora, izvolite. Predsednik Odbora za finansije, gospodin Bogdanović.
Zahvaljujem, biću veoma kratak. Mislim da gospodin Štimac treba da poštuje ipak moj pristup čitavoj stvari. Iako sam predsednik Odbora za finansije, imao sam na Odboru ozbiljnih primedbi na čoveka koji je kandidovan i potpuno je bilo nelogično da ja sada izađem i da pričam hvalospeve o gospodinu Jelašiću, kada smatram da je apsolutno nemoguće, na način kako sadašnji zakon propisuje, da gospodin Jelašić bude kandidat. Ne ulazim u ove sukobe interesa, u ovo ostalo što zakonski nije potpuno uređeno, ali gospodin je visoki funkcioner G17 plus, predsednik Ekonomskog saveta i u izbornoj kampanji je bio jedna od najisturenijih ličnosti G17 plus. Sada neko dođe pa kaže – e pa znate, on nema člansku kartu. Mi ne možemo da lažemo da li mu je neko sakrio ili nije sakrio člansku kartu. Otkud znamo. Druga stvar, koja je potpuno jasna, ja mogu da razumem da imamo taktiku odricanja ko su naši. Verovatno je to deo neke politike, ali gospodin Bjelica, ja isto ne mogu da ga podržim, visoki je funkcioner SPS-a. To da li je on u nekom trenutku svoju karticu isto negde sakrio i izgubio, ili mu se nešto desilo, to nije stvarno naš problem da analiziramo. Za mene to nisu bili kandidati koje ja mogu kao predsednik Odbora da podržim. S obzirom da je bilo tako, bilo bi stvarno nepristojno da ja izađem i da o tome pričam. Stvarno nisam želeo, ali sam sada morao da reagujem na prozivku prethodnog poslanika.
Replika. Zatim gospodin Dačić, replika. Najpre gospodin Paunović.
Da skinemo tu famu, gospodin Radovan Jelašić nije visoki funkcioner G17 plus. On je bio predsednik Ekonomskog saveta G17 plus i mislim da to ne predstavlja visoku partijsku funkciju, ako je jasno. To je savetodavno telo koje treba da poseduje svaka stranka. Verujem da je to prirodno da ima svaka stranka u Srbiji, ako nije, neke stranke očigledno smatraju da nije, to je njihov problem. Podsetiću vas i da je guverner Bundesbanke član SPD-a u Nemačkoj i nikakav problem nije da on obavlja funkciju bez konflikta interesa, tako da nije izuzetak ni ovo što se kod nas događa i nemojmo oko toga praviti dalju pometnju. Zakon o Narodnoj banci ne sprečava nekog da bude član političke partije.
Replika, gospodin Dačić.
Neće mi biti teško da uvek reagujem kada se spomene SPS, jer mi je to dužnost kao šefa poslaničkog kluba. Gospodin Bogdanović je opet izrekao neistinu. Gospodin Bjelica, nažalost, nije visoki funkcioner, niti je član SPS-a. Želim da dodam ovome da sam malopre zaboravio da spomenem i predsednika bivše Demokratske stranke Mićunovića, koji je takođe bio vaš. Takođe da ne zaboravim da spomenem i one koji su u Vladu ušli kao eksperti, a završili su kao visoki funkcioneri DS-a. Tu je gospodin Vlahović, gospodin Đelić, nemojte vi samo govoriti o tome. Uostalom, SPS je imala nekoliko stotina hiljada članova. Vi dobro znate gde su naši bivši visoki funkcioneri i koga su podržavali posle 5. oktobra, a takođe dobro znate da je većina od vas imala člansku knjižicu i bivšeg Saveza komunista i da je imala više partijskog komunističkog staža nego što ja imam godina.
Nastavljamo raspravu. Reč ima narodni poslanik Dušan Petrović, a zatim narodni poslanik Vjerica Radeta.
Gospodine predsedniče, ova tačka dnevnog reda je naravno deo paketa koji je, na moju veliku žalost, već uspeo da pokaže sve bitne odlike parlamentarne većine koja je u ovoj skupštini formirana ili je možda još uvek u formiranju, ali je nekakve političke odluke donela. Veoma je zabrinjavajuće da stranka G17 plus, kao deo ove buduće ili sadašnje parlamentarne većine, prenebregava nekakve bitne odlike trenutnih političkih prilika u Srbiji i pretpostavlja rešavanju tih problema rešavanje pitanja zakonitosti ili nezakonitosti odluke o guverneru banke i naravno postavljanje novog guvernera. Ja bih podsetio pre svega poslanike iz stranke gospodina Labusa i gospodina Dinkića da je Komisija EU odložila izjašnjavanje o Studiji izvodljivosti. Sa naše tačke gledišta, nadam se i sa tačke gledišta Demokratske stranke, a nadam se i G17 plus, to je jedno od ključnih državnih pitanja. Takođe, Srbija se nalazi u velikom problemu kada je pitanje našeg ulaska u Partnerstvo za mir na dnevnom redu. To je sa stanovišta Demokratske stranke ključno državno pitanje, pa se pitam da li je to ključno državno pitanje i za stranku G17 plus ili možda ne. Naravno, za SRS nije, i to je takođe legitimno i prirodno i zbog toga smo mi antipodi na srpskoj političkoj sceni. Ova politička koalicija takođe i nekakve svoje druge odlike ovde iskazuje i ukoliko će osvetoljubivost da bude glavni atribut buduće politike, to je siguran znak da ta politika i ta parlamentarna većina ne može da ima dug vek. O političkoj nedoslednosti mislim da ne vredi trošiti ni reči, i o tome da politika kao izbor vrednosti potpuno gubi smisao kada je ova parlamentarna većina u pitanju, jer je čine stranke koje ne da nemaju iste vrednosti, nego nemaju dodirne tačke u svojim suštinskim političkim programima. Ali, mislim da je pored svega ovoga je vrlo važno još, iako je o tome bilo ovde više puta reči u toku rasprave, potcrtati relevantne tačke koje upravo pitanje kandidature gospodina Jelašića dovode u pitanje. Član 28. Zakona o Narodnoj banci Srbije potpuno jasno i precizno utvrđuje smetnje i uslove za izbor guvernera. Od podnosioca predloga mi nažalost nismo čuli kakav je status gospodina Jelašića u HVB banci. Gospodin Štimac nije dao odgovor na to pitanje. Sa druge strane, čuli smo određene kontradikcije. Gospodin Štimac je rekao da gospodin Jelašić sada nije član stranke G17 plus. Ukoliko je to tačno, pitanje jeste od kada nije član stranke G17 plus, da li je bio član te stranke, ako nije, da li ste vi njega izbacili iz stranke G17 plus, ili je on sam izašao iz nje. Bilo bi vrlo važno za ovaj visoki dom da ima jasnu svest o tim činjenicama, jer to će, uveren sam, u bitnom uticati na to kako će poslanici da glasaju. Ne bi bilo dobro ako ste ga izbacili da mi to ne znamo, pa da ne možemo svoju odluku da orijentišemo na dobar način. Sa druge strane, gospodin Paunović je rekao da je gospodin Štimac još uvek u stranci G17 plus, pa je otvoreno samo pitanje da li je mesto predsednika Ekonomskog saveta mesto koje se može kvalifikovati kao mesto funkcionera ili ne, što je pitanje tumačenja i verovatno može doći pod udar ocene Ustavnog suda, ukoliko se ispostavi da ta sudska institucija utvrdi da ovakva jedna pozicija u vašoj stranci može da se kvalifikuje kao funkcionersko mesto. Postavlja se pitanje i gospodina Dobromirova, da li je on funkcioner stranke G17 plus ili nije. Ukoliko jeste, po članu 28. Zakona, ne može da bude na funkciji u Savetu Narodne banke, a takođe i gospodin Cvjetićanin, za koga je sporno da li jeste ili nije u DSS-u, ali je nesporno da je bio ministar u senci, ministar finansija DSS-a u senci. Loše je ukoliko kršenje zakona bude prvi korak ove nove koalicije, ma koliko loše ja o toj koaliciji mislio i ma koliko imao jasnu predstavu da ta koalicija ne može da bude dugog veka. Na samom kraju, ma koliko pitanje gospodina Bjelice bilo relativizovano ovde od strane onih u čijoj je stranci bio, to pitanje na potpuno jasan način pokazuje šta su to akvizicije SPS-a u novoj parlamentarnoj većini i padaju potpuno u vodu sve one tvrdnje da SPS nema nikakve dobitke, osim državnog interesa, od podržavanja buduće vlade DSS-a, G17 plus, SPO i Nove Srbije. Danas dobijamo dokaz da je mesto predsednika Saveta Narodne banke Srbije podareno SPS-u na ime naknade za podršku budućoj vladi.
Ksenija Milivojević, pa Aleksandar Vučić.
Pomenuti smo u prethodnom govoru bar u tri konteksta, pa ću ja redom da krenem da bih bila do kraja precizna. Kada je reč o Studiji izvodljivosti i procesu ulaska Srbije u Evropsku uniju, veoma mi je drago što je to pomenuto, iako to danas ovde nije tema, pa ću se truditi da što kraće obrazložim, odnosno odgovorim. Naravno, upravo G17 plus je upozoravao, praktično cele prošle godine, da će ocena Studije izvodljivosti biti negativna, a za to su dva osnovna razloga: jedan je što ekonomski sistemi država članica državne zajednice nisu harmonizovani, niti se bilo šta po tom pitanju značajno uradilo, a drugi je što jednostavno nisu ispunjeni uslovi. Znači, da bi se dala pozitivna ocena Studije izvodljivosti postoje određeni uslovi koji moraju biti ispunjeni i ja sad mogu ovde da postavim pitanje pregovaračkom timu Srbije na čelu sa, čini mi se, u to vreme potpredsednikom Vlade Srbije Čedomirom Jovanovićem, zaduženim za evropske integracije, zašto ti uslovi nisu ispunjeni i zbog čega se do sada čekalo i sa izradom Akcionog plana i sa Studijom izvodljivosti, koja će očigledno i nažalost po Srbiju biti negativna i u velikoj meri usporiti njen ulazak u EU, odnosno proces evropskih integracija. Dakle, možemo postavljati ovde pitanje – da li su ti ljudi koji su na tome radili bili dovoljno stručni, ili ne, ali ja ga neću postavljati, upravo da bih se držala teme. Da preciziramo konačno, kada je reč o pitanju članstva gospodina Jelašića u G17 plus. Dakle, gospodin Jelašić jeste član stranke G17 plus, nije funkcioner G17 plus i podneo je ostavku na mesto predsednika Ekonomskog saveta G17 plus, upravo da bi izbegao sukob interesa. Ono što je bitno po zakonu je da u momentu stupanja na funkciju - ukoliko uopše stupi na funkciju guvernera Narodne banke Srbije, to ćemo videti, ne želim ni na koji način da prejudiciram ishod glasanjau ovoj skupštini - takav sukob interesa ne postoji. Naravno da on ne postoji. Sa druge strane, nemojte nas terati da vas podsećamo koliko akumulacije funkcija je bilo u ovoj državi i uopšte među državnim funkcionerima, kada nikome nije padalo na pamet da podnosi i u prethodnim iostalim režimima, ostavke na raznorazne funkcije i kada to nikako nije predstavljalo smetnju da se raznorazne državne i ostale funkcije obavljaju. Hvala.
Hvala. Gospodine Vučić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, tačno je da SRS ne smatra da je trenutno najvažnije pitanje u Srbiji pitanje našeg ulaska u Partnerstvo za mir. Drago mi je da ne možete da okrivite SRS zbog zastanka u našem ulasku u evropske integracione tokove. Drago mi je da za to morate jedni druge da optužujete, ali hoću da vam kažem šta za nas jeste najvažnije i zašto smo to, možda malo i neprimereno, dobacili prethodnom govorniku gospodinu Petroviću. Naime, mi smatramo da jeste krivica predsednika Narodne skupštine, koji se po članu 78. stara o dnevnom redu, što ključne stvari od najvećeg interesa za narod i građane Srbije nisu stavljene na dnevni red. Predložili smo raspravu i Nacrt rezolucije o Kosovu i Metohiji. Obećanje svih političkih stranaka, izuzev možda jedne političke stranke u ovom parlamentu, bilo je da ćemo brinuti i da ćemo voditi računa o interesima našeg naroda na Kosovu i Metohiji. To nije na dnevnom redu, iako je podneto više od nedelju dana pre nego što je stigao Predlog zakona o izboru predsednika i Zakon o izboru narodnih poslanika od straneDSS-a. Na dnevom redu nije ni naš zakon o izmenama i dopunama Zakona o privatizaciji; ni naš zakon o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Ključni zakoni, ono što zanima građane Srbije, ono od čega ljudi žive, ono što narod najviše interesuje, to je moralo da se nađe na dnevnom redu, a podneto je nedavno i dovoljno pre nego što su poslanici DSS ili neke druge stranke sada vladajuće većine svoje predloge podnosili. Sa druge strane, moram sada da iskoristim, dozvoliće mi predsedavajući, nadam se da će biti toliko tolerantan, da postavim jedno pitanje gospođici Milivojević. Dakle, dajem joj priliku i za repliku, da mi objasni kada kaže – ne bi da prejudicira ishod glasanja, da li će neko biti izabran za guvernera ili ne. Kako, gospođice Milivojević, onda znate kako će da se završi glasanje po pitanju odluke o stavljanju van snage odluke o izboru prethodnog guvernera? Kako tu prejudicirate? Imate intuiciju ili neke sposobnosti vračare ili ne znam koga? Pa, znate da ćete to da izglasate pa onda možemo uopšte da pređemo na ovu tačku dnevnog reda. Molim vas, i vas gospodine Markoviću, i vas gospodine Paunoviću, povucite ovu tačku sa dnevnog reda. Biće bolje za vas. Napravićete poene svojoj političkoj stranci. Videće ljudi u Srbiji da ste ozbiljni, u stanju ste, pa makar i posle kritike vaših političkih protivnika, da nešto što je protivpravno povučete sa dnevnog reda. Ne može da se govori o izboru guvernera i Saveta Narodne banke Srbije kada imamo živog guvernera. Niste doneli odluku o poništenju. Nema razrešenja guvernera, a ne želite da prejudicirate kakav će ishod glasanja biti. I ko, u krajnjoj liniji, zna kakav će ishod glasanja biti? Sutra se pokarabasi opet malo Vuk Drašković ili možda neko iz SPS, ili ne znam ni ja ko, i ne možete to da izglasate. Znači, pozivam vas da u skladu sa pravom - a ne možete mi reći da ovo nije istina, nema nikog u sali ko može da kaže da nije istina, nikog, kao što ste videli ni gospodin Mihajlov to nije hteo da kaže zato što zna da smo u pravu - povučete ovo sa dnevnog reda, da raspravljamo i o Zakonu o izboru predsednika i o Zakonu o izboru narodnih poslanika, da brzo zakazujemo novu vanrednu sednicu, gde ćete da uredite, pa ako hoćete izglasajte poništenje, posle ove sednice, u danu za glasanje, a onda idite sa izborom guvernera i Saveta NBS, pa da vam ništa ne kažemo posle toga. Mislim da je to jedino razumno, jedino racionalno i jedino prihvatljivo. Hvala vam na strpljenju.
Gospođice Milivojević, replika, je l'? Izvolite.
Moram da se zahvalim gospodinu Vučiću i da dam samo jednu tehničku ispravku – naravno da ne mogu da prejudiciram ni glasanje o prvoj tački dnevnog reda, i na tome vam se zahvaljujem. A što se tiče konstantne zamene teza, koju provlačite od početka ove tačke, mislim da je vrlo lepo objašnjeno i vrlo jasno, nije bitno da li je lepo ili ne, da se u ovom trenutku vodi rasprava o tačkama dnevnog reda. Dakle, mogla bih da razumem vašu primedbu ukoliko bismo mi sada po završetku rasprave o drugoj tački dnevnog reda o toj tački i glasali. Onda biste vi bili potpuno u pravu i to bi bilo jedno potpuno vanpravno stanje, odnosno kako vi to nazivate – pravno nasilje, i sa tim se slažem, ali pošto mi nećemo po završetku rasprave o ovoj tački glasati o njoj, nego će biti određen dan za glasanje, gde će se prvo glasati o prvoj tački dnevnog reda, dakle o odlukama o stavljanju van snage odluka o izboru guvernera i Saveta NBS, i tek kada, i tek ako, ovoga puta da budem do kraja precizna, te odluke budu usvojene, onda ćemo, eventualno, pristupiti glasanju za novog guvernera i Savet.
Hvala. Replika, ili... Zato vas i pitam. Mogu da vas zamolim, nemam ništa protiv, nego da li se slažete, pošto je 14 časova za dva minuta, da li ćete iskoristiti prvi deo pa nastaviti. [[Žagor]] Izvolite. Ima pravo, pobogu, naravno, izvolite.
Prvo, narodni poslanici, zanimljivo je ovo što je rekla gospođica Milivojević, sada koristim, onima koji ne znaju da bi sve bilo jasno, dva plus osam minuta, što nam je još preostalo. Gospođice Milivojević, ne možete da kažete – sada idemo po tačkama dnevnog reda, pa ćemo glasati u posebnom danu za glasanje, prvo za prvu tačku, pa onda za drugu tačku dnevnog reda, jer izglasavanje prve tačke dnevnog reda je kondicio sine kva non (conditio sine ljua non) za raspravu o drugoj tački dnevnog reda. Ne možemo, ljudi moji, pa mi ovde raspravljamo o nečemu o čemu možda nećemo glasati! Pa, mi gubimo vreme, trošimo pare poreskih obveznika. Pa mi zamajavamo javnost, nerviramo građane Srbije međusobnim svađama, raspravama i ne znam čime, a da uopšte ova tačka dnevnog reda možda neće biti na glasanju, samo zato što ste vi nestrpljivi. Samo zato što vam je teško da sačekate sledeću vanrednu sednicu. Zato što vam se žuri. Pa, ljudi, izglasajte prvu tačku dnevnog reda, pa da idemo na drugu tačku dnevnog reda, dakle posle prve tačke dnevnog reda možemo da raspravljamo o tome. Niste izglasali prvu tačku dnevnog reda, niste doneli tu odluku. Nema rasprave o drugoj tački dnevnog reda. Zato vas pozivam i znam da razumete. Znam da znate o čemu govorim, jer ovo razume malo dete, svako dete u Srbiji ovo razume – povucite tu odluku, uradite jedan razuman potez. Nema čoveka u Srbiji koji ovo ne shvata. Pokažite i svoju ljudsku i političku veličinu, pokažite da niste onakvi kakvima vas pokazuju vaši politički protivnici. Ostalih osam minuta nastaviću posle pauze. Hvala vam najlepše.
Nema na čemu. Imate još osam minuta i tri sekunde, red je da iskoristimo sve. Molim vas, nastavak rada je u 15,00 časova. Hvala vam.
Molim vas da ubacite svoje kartice radi utvrđivanja kvoruma. Gospodin Vučić nastavlja sa izlaganjem, predsednik poslaničke grupe SRS.
Zahvaljujem se gospodinu Mihailoviću. Ja sam zamenik predsednika poslaničke grupe. Želeo bih sada, pošto se nadam da sam uz dovoljno argumenata uputio apel i poziv poslaničkoj grupi G17 plus da povuče ovaj predlog sa dnevnog reda, sačeka prvu narednu sednicu i da ga onda stavi na dnevni red, jer onda će postojati kakav - takav pravni osnov za izglasavanje ljudi na rukovodećim mestima u Narodnoj banci Srbije. Ja sam ovde doneo izvod iz intervjua gospodina Jelašića, i to nedavni izvod, da bih vas vraćao u političku istoriju Srbije. Doneo sam izvod od iz njegovog intervjua datog radiju B92 17. februara 2004. godine. Evo šta kaže gospodin Jelašić, a onda ću vam precizno pročitati, tačnije citirati ono što piše u članu 28. Zakona o Narodnoj banci Srbije. Na pitanje novinara – vi ste trenutno direktor banke HVB za Srbiju, gospodin Jelašić odgovara: "Ne, ja jesam trenutno zaposlen u banci, ali što se tiče direktorskog mesta to naravno zavisi od ishoda izbora za guvernera". Čekajte, ljudi, da li se on to igra, da li se šali sa narodom, sa građanima Srbije? Da li on, da ne kažem zavitlava, zamajava celokupan srpski narod i sve građane ove zemlje? U zavisnosti od toga hoće li da bude izabran, biće ili neće biti direktor, a ostaće zaposlen svakako, i sada da ne pravimo analogiju između njegovog zaposlenja u HVB banci i članstva u političkoj stranci G17 plus. Ako je moguće, dakle, ako se kaže u zakonu i jasno stoji da morate da budete funkcioner G17 plus, pa nas njegove partijske kolege eto ubede i kažu da nije funkcioner, on je samo član, mi možemo da kažemo jeste ili nije, slažemo se ili se ne slažemo, ali ovde nema da se slažemo ili ne slažemo, jer zakon kaže da guverner ne može biti član upravnog ili nadzornog odbora, spoljni saradnik banaka, drugih finansijskih organizacija i revizorskih organizacija. Čak ni spoljni saradnik banke ne može da bude. On otvoreno kaže – da, ja sam zaposlen. To mu ne pada na pamet, i to u trenutku kada je već na izvestan način proglašen za kandidata za guvernera Narodne banke Srbije. Znači, on nipodaštava i čak svojim ponašanjem pokušava da ponizi svakog građanina Srbije i da mu kaže – da, ja sam taj koji može da radi šta hoće, mogu da radim kako hoću, a vi ste ti koji mi ne možete ništa. Takvo ponašanje ne može da se dozvoli. Ovo je nešto što je potpuno protivzakonito, ali potpuno protivzakonito. Kaže gospodin Jelašić, slušajte opravdanje da li tu ima konflikta interesa. Citiram njegove reči, da ne bude zabune. Vrlo precizan transkript skinut je sa sajta B92: "Da sam ove dve nedelje, koliko sam bio u banci HVB, ja sam proveo više dana u Beču nego u Beogradu. Dakle, što se tiče konkretnog posla ja za ove dve nedelje kod jednog komintenta, kod jednog klijenta nisam bio". To je stvarno neverovatno. Smeju se ljudi, a mnogi bi od muke plakali i taj čovek.... Nadam se da niste čuli, gospodine predsedavajući, jer verujem da bi ste reagovali na ovu zastrašujuću upadicu poslanika Demokratske stranke Srbije. Neću da stičem poene i da ponavljam to što ste rekli, zato što se nadam da nikada više to nećete izgovoriti. Što se tiče usklađenosti sa zakonom ili ne, poslanici G17 plus očigledno o tome ne vode naročitu brigu, a ni kandidat za guvernera Narodne banke Srbije se mnogo zbog toga ne sekira. Znate li koji su ključni razlozi zbog kojih se on prihvata te funkcije? Ponovo čovek sam kaže, ne izmišljam ja. Kaže da je prvi razlog taj što je ostao dužan, da pročitam, da ne bude da sam izmišljao: "Imam moralnu obavezu prema svim onim ljudima koji su zajedno sa mnom napustili Narodnu banku". To je prvi razlog. Drugi razlog je obaveza prema njegovim kolegama, prema Mlađanu Dinkiću, profesoru Labusu i drugim ljudima koji će raditi na tim reformama. To su njegova dva razloga. Gde je razlog da se pomogne građanima Srbije, da se uradi nešto za ovu zemlju? To ne postoji, to njega ne interesuje. On ima privatne razloge i ne brine mnogo o tome. Nećemo da vas napadamo i da ga napadamo sa argumentacijom da li mu je ime Markije Lasit ili Radovan Jelašić, jer znam da ćete mi reći – od kad ti, Vučiću, nisi za to da dođe Srbin iz Mađarske ili iz bilo kog drugog dela u našu zemlju, ali je zanimljivo da je posle dobijanja državljanstva gospodin Jelašić, 6. decembra 2000. godine, potpisao je tadašnji savezni ministar unutrašnjih poslova gospodin Živković, dakle samo 13 dana posle toga taj čovek je postao viceguverner Narodne banke. Hajde da vidimo šta piše u biografiji gospodina Jelašića, osim fantastičnih podataka o tome gde je radio i kako se školovao, a svi imaju takav kurikulum vite (curriculum vitae). Moram da kažem da je zanimljivo da nismo pročitali kako su i zašto uništene četiri najveće srpske banke i ko je doneo takvu političku odluku. Kako i na koji način je formirana i sa kojim kapitalom i na koji način su vršene dokapitalizacije u Nacionalnoj štedionici. Šta ga to preporučuje za takvo mesto? Ništa. Ono što je zanimljivo, takođe, u Zakonu o Narodnoj banci Srbije se jasno kaže kada govorimo o ljudima iz Saveta Narodne banke Srbije da ne mogu biti funkcioneri političkih organizacija. Hoćete li mi reći ili kako ćete tumačiti član zakona po kome ćete mi reći da ministar finansija u vladi u senci nije funkcioner političke stranke? Ako možete i takvo tumačenje da mi izvedete, bilo bi dobro. Dakle, lično poštujem gospodin Cvjetićanina, nemam ništa protiv njega, nikada nije napao niti loše rekao nešto o SRS. Ne razumem samo šta je smešno u svemu tome, ali, ne brinite, sledeći put ćete se još više smejati posle izbora, ali ćete to sa balkona da gledate, a ne odavde iz skupštinske sale, pa ne brinite za to. Problem kod gospodina Cvjetićanina je taj što je on funkcioner Demokratske stranke Srbije i ne može kao funkcioner DSS-a, kao i još neki koji su funkcioneri G17, poput gospodina Dobromirova, dakle, pa će opet reći, nije funkcioner, možda je član ili nije član. Tumačite kako hoćete. Važno je da građani Srbije to čuju i konačno saznaju, pa ih možda ubedite da i Radovan Jelašić nije blizak G17 ili nije član ili nije možda jedan od najboljih prijatelja najužeg rukovodstva G17. Dakle, to je direktno kršenje zakona. To je najdirektnije kršenje zakona, pa to neko mora da sankcioniše, ko će drugi ako neće poslanici u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Pozivam i poslanike, neka zaborave na vladajuću većinu, neka sada razmišljaju o poštovanju zakona. Pozivam i poslanike SPS-a da ovog puta ne misle na svoja obećanja o formiranju Vlade i na ono što su se unapred dogovarali, kao i neke druge poslanike u Skupštini Srbije, da glasaju po svojoj savesti i da glasaju po pravu i pravdi, pa će im biti jasno da svideo im se ili ne gospodin Jelašić, ili bi ko od predstavnika Saveta Narodne banke Srbije, ne može i ne sme da dobije zeleno svetlo od Narodne skupštine, iz prostog razloga što je to suprotno Zakonu... (Predsedavajući: Molim vas, vreme.) ... o Narodnoj banci Srbije. Zahvaljujem se, gospodine Mihailoviću, na vašem strpljenju, samo bih voleo da su ovi iz vlasti imali više poverenja i da su dopustili Gordani Pop-Lazić da vodi sednicu, a mislim da i elementarni red, čak i skupštinska logika to nalaže. Ona predstavlja 82 poslanika, a vi samo 22. To govori o tome koliko poverenja nova vladajuća većina ima u svoje političke protivnike i u svoju opoziciju. Hvala najlepše.
Izvolite, gospodin Paunović ima reč.
Želeo bih da podsetim narodne poslanike da je neophodno da se ne igramo sa Narodnom bankom Srbije. Neki su se igrali suviše sa Narodnom bankom i imali smo haos, monetarni haos u prethodnoj deceniji. Zašto Radovan Jelašić? Zato što je upravo deo tima koji je uspeo da izađe iz tog haosa i da konačno uspostavi monetarnu stabilnost u ovoj zemlji. To je ključni razlog. Ne možemo eksperimentisati sa ljudima za koje nismo sigurni da će svoj posao obavljati kako treba. Gospodin Jelašić je kao prvi saradnik nekadašnjeg guvernera Mlađana Dinkića uspeo da uradi za veoma kratko vreme mnogo toga. Uspeo je da devizne rezerve ove zemlje sa 360 miliona dolara, koje su zatečene, dovede u julu prošle godine na 2,5 milijarde dolara, da inflaciju koja je bila 113% u ovoj zemlji svede na 8,7%; da se štednja u bankama, koje nisu radile svoj posao i koje nisu faktički postojale, jer štednja nije ni postojala, dovede u julu mesecu na preko milijardu dolara. To su rezultati koji kvalifikuju gospodina Jelašića na mesto guvernera Narodne banke Srbije. Sigurno je da ne smemo rizikovati i da ne možemo eksperimentisati sada sa potencijalnim guvernerom. Mislim da ga rezultati koje je postigao kao viceguverner preporučuju za to mesto i nema dileme da će građani Srbije uz Radovana Jelašića, kao guvernera Narodne banke Srbije, biti sigurni i u banke u ovoj zemlji i u svoju nacionalnu valutu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Dame i gospodo, očigledno je da je jedan broj narodnih poslanika u ovom parlamentu spreman da glasa za jednu protivustavnu i nezakonitu odluku iz tačke 1. današnjeg dnevnog reda. Posledica izglasavanja takve odluke biće svakako i nezakonit izbor duplog guvernera, duplog predsednika i duplih članova Saveta Narodne banke. Mi, poštovane kolege, nemamo prava da se mešamo u sudsku granu vlasti. Mi već dva dana ovde pričamo o nečemu što je u ovom momentu u nadležnosti sudskih organa. Činjenica jeste i niko to nije sporio da je 22. jula prošle godine prekršen Poslovnik i da je došlo do krađe glasova i da je bio neregularan izbor Kori Udovički. Činjenica je, takođe, da tog momenta tadašnji predsednik Skupštine gospođa Nataša Mićić nije postupila u skladu sa Poslovnikom, nije izvršila ono što je trebalo da uradi u skladu sa Poslovnikom. Iz tog razloga mi u Narodnoj skupštini više ne možemo da se bavimo tim problemom, već treba da ostavimo pravosudnim organima da oni razrešavaju ono što je ovde zabrljano od tadašnje dosovske većine, tzv. većine. Naravno, da su imali većinu, ne bi bilo ovog problema. Pored svih argumenata koje su moje kolege iz SRS iznosile, a vezano za odluku o stavljanju van snage Odluke o izboru guvernera Narodne banke Srbije i Odluke o izboru predsednika i članova Saveta Narodne banke Srbije, želim da istaknem još jedno, a to je tačka 3. Predloga ove odluke. Ta tačka 3. kaže - ova odluka stupa na snagu danom objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Žao mi je što gospodin Maršićanin nije ovde, zato sam se i okrenula, pošto je on u prepodnevnom delu rasprave pokušao vrlo ironično da kaže da gospodin Aleksandar Vučić ne poznaje Poslovnik. Svi dobro znate da ga ima u malom prstu, kao uostalom i svi srpski radikali, jer mi ovaj posao obavljamo ozbiljno, gospodo, za razliku od vas, legalno za razliku od vas. Htela sam da objasnim gospodinu Maršićaninu da ono što je on objašnjavao nema nikakve veze ni sa logikom, ni sa pravom, jer kako možemo da raspravljamo o ovoj tački koja je trenutno na dnevnom redu, kada em nije usvojena ova prva, em i kad bude usvojena mora da se objavi u "Službenom glasniku", pa tek danom objavljivanja stupa na snagu, ukoliko se desi da stupi na snagu. U svakom slučaju, imaćemo duple organe u Narodnoj banci. Zaista, ni manje odluke, ni više kršenja Ustava i zakona. Što se tiče ove tačke dnevnog reda vezane za izbor guvernera Narodne banke, predsednika i članove Saveta, on je očigledno sporan i po načinu izbora i po personalnim rešenjima. Što se tiče načina izbora, možda sam pomalo iznenađena da samozvani legalisti toliko ne poznaju zakon i toliko ne poznaju Ustav, ili ga svesno krše. Naravno, što se tiče ovih iz G17 plus, nisam mnogo iznenađena. Oni su prvi put u Narodnoj skupštini, i ubeđena sam i poslednji, a zarad ova dva - tri meseca sedenja ovde ne moraju ni da se trude da nešto nauče. Kao i moje kolege, ni ja neću nešto preterano da se bavim ovim imenima. Imam jedan drugi problem - ne znam šta ćemo mi kada posle dva - tri meseca budemo većina u ovoj Narodnoj skupštini, da li ćemo pratiti ovu praksu da stavljamo van snage neustavno sve odluke, kao što vi radite i kao što su radili oni pre vas u prošlom sazivu. Danas je jedna koleginica iz G17 plus ovde javno priznala ono što je svima nama jasno a to je da je uslov da se razgovara o Vladi s gospodinom Koštunicom, koji, doduše, još uvek nije mandatar i ne znam po kom osnovu pokušava da sklepa tu vladu, bio upravo taj da se izabere guverner Narodne banke u liku Radovana Jelašića, desne ruke Mlađana Dinkića i da na taj način gospoda iz G17 plus završe taj zadatak, jer je njihov osnovni cilj bio upravo da se izabere guverner Narodne banke, da se zataška afera Nacionalne štedionice, da se zaborave računi na Sejšelskim i Maršalskim ostrvima, da građani Srbije, nekada zaposleni u četiri velike nacionalne banke, zaborave ko im je dao otkaze i kako su ostali bez posla. Ako izglasate ove dve odluke, G17 je završila svoj deo posla u ovom periodu. Naravno, zato smo ovih dana svakodnevno slušalida G17 plus hoće sve što bilo ko predloži: hoće i SPS, hoće i DS, hoće i manjinsku vladu, hoće i većinsku vladu, hoće i da posmatraju, samo im je ovo što je danas na dnevnom redu bio jedini i glavni cilj. Nešto drugo je interesantno. Nadam se da se svi sećate, u vreme kada je Mlađan Dinkić uništavao i uništio naše velike nacionalne banke, naravno, sa Radovanom Jelašićem, tada je savezni ministar finansija iz DSS-a podneo ostavku. Ne znam šta se promenilo u politici DSS-a, osim očigledne želje da, zahvaljujući logici da je 53 veće od 82, zauzmu fotelju u Vladi Srbije.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić, a neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Vlahović.
Dame i gospodo poštovani poslanici, poštovano predsedništvo, grupa od 103 poslanika Narodne skupštine i Odbor za finansije predložili su gospodina Radovana Jelašića na mesto guvernera Narodne banke Srbije. Postavlja će se pitanje čime se to gospodin Jelašić preporučuje ovoj skupštini, odnosno za rad u Narodnoj banci Srbije. Kao što vam je poznato, to su, pre svega, njegova brilijantna biografija, izuzetna stručnost i rezultati koje je postigao u svom radu i rešavanje problema. Ujedno, to su i osobine političke partije G17 plus, koja je poznata po tome da efikasno rešava probleme. To smo pokazali u dosadašnjem radu, to ćemo i ubuduće pokazati. Poslanici G17 plus se ne zalažu u ovoj skupštini za jalove demagoške diskusije, već za efikasno rešavanje problema. U tom smislu apelujem na sve narodne poslanike i slažem se sa predlozima koje smo ovde čuli, da Narodna skupština pred sobom ima ogromne poslove. Smatram da nijedan poslovnik ne može da poveća efikasnost rada ovog parlamenta, ukoliko za to ne postoji politička volja i odgovornost svih nas da efikasno rešavamo probleme. Šta je gospodin Jelašić radio u Narodnoj banci Srbije? Zajedno sa gospodinom Dinkićem, u periodu od 2000. do 2003. godine, sa svojim timom je uradio niz vrlo kritičnih operacija, od velikog značaja za privredni sistem ove zemlje. Podsetiću vas na nekoliko stvari. Pre svega, to su: kampanja uvođenja evra, odnosno zamene 12 valuta koje su egzistirale u našem monetarnom sistemu za evro. Primera radi, za jednu takvu operaciju Slovenija se pripremala nekoliko godina i čitava Evropska unija se priprema u trening centrima godinama za zamenu sopstvene valute za evro. Mi smo u rekordnom roku, gotovo bez ikakvih priprema, odnosno one su trajale svega par meseci, uspeli da zamenimo 12 egzistirajućih valuta Evropske unije za evro, bez ikakvih posledica, vrlo efikasno. Druga vrlo bitna operacija od velikog značaja za ovu zemlju koja je izvedena u Narodnoj banci Srbije, na čijem čelu su bili gospodin Dinkić i gospodin Jelašić, jeste prelazak platnog prometa u poslovne banke, koji se odigrao na prelazu iz 2002. u 2003. godinu. Vi koji ste dugo u ovoj skupštini odlično znate da se ta kampanja spremala deset godina, da nijedan parlament, a pogotovu prethodni sastav Narodne banke Srbije nije uspeo deset godina to da uradi. Svake godine se spremala i ta kampanja nije urađena. Ona je brilijantno izvedena u jednom jedinom danu u Narodnoj banci Srbije, pod vođstvom gospodina Dinkića i gospodina Jelašića. Mi sa platnim prometom definitivno nemamo problema. Sada smo kompatibilni sa čitavim svetom i dobili smo jedan efikasan platni promet. Dalje, izvršena je temeljna reforma bankarskog sistema. Čuju se raznorazni komentari, vezano za ukidanje banaka, zatvaranje četiri velike banke, a ja moram da vas podsetim da su te banke bile izvorište inflacije, svakojakih malverzacija, da su te četiri velike banke iznosile na naše ulice dinare, devize su se kupovale na crno itd. Da poentiram, nakon reforme bankarskog sistema, u bankarskom sistemu Srbije radi više zaposlenih nego što je to bilo pre reforme. To možete da proverite i da se uverite u to. Sve banke koje danas egzistiraju u finansijskom sistemu zemlje su zdrave banke. I, jedna faza koju će sigurno gospodin Jelašić okončati jeste ukrupnjavanje bankarskog sistema i stvaranje uslova za privredni razvoj. Toliko o tome. Daj bože da sve što budemo transformisali, da više ljudi uposlimo. To i jeste odlika G17 plus. Ako smo nešto zatvorili, mi smo napravili nešto novo, što je zaposlilo više ljudi. Niko nije ostao bez posla, to možete da proverite i to dobro znate. Rezultat rada gospodina Jelašića i gospodina Dinkića u Narodnoj banci Srbije je sledeći: imamo makroekonomsku stabilnost; zahvaljujući njoj imamo stabilan dinar; zahvaljujući tome imamo inflaciju ispod 10%; zahvaljujući njihovom radu imamo devizne rezerve, ja bih ispravio nekog od prethodnika, koje prelaze 3,5 milijarde dolara. Da odgovorim na tezu koja se često ovde mogla da čuje i u javnosti, malo ljudi shvata smisao deviznih rezervi. Kažu da devizne rezerve nisu u funkciji privrednog razvoja. Naprotiv, devizne rezerve ovakve kakve jesu, a glavni je smisao očuvanje pre svega stabilnosti domaće valute, jačanje pozicije likvidnosti u platnom prometu sa inostranstvom, na taj način ispoljavajući tu osnovnu funkciju deviznih rezervi, one jesu u funkciji privrednog razvoja. Nikako ne možemo iz tih sredstava plasirati kredite, kao što se neko zalaže, time bismo narušili pre svega poziciju likvidnosti. Šta je obuhvaćeno radom gospodina Jelašića i gospodina Dinkića u Narodnoj banci Srbije? Potpuno stavljanje pod kontrolu. Da vas podsetim, pre dolaska na čelo Narodne banke gospodina Dinkića i Jelašića imali smo dilere na ulicama, danas ih više nemamo ili ih imamo u vrlo marginalnom obliku. Zahvaljujući tome imamo i takve devizne rezerve. Povratili smo poverenje u štednju banaka. Četiri velike banke koje spominjete su imale štednju ravnu nuli. To svi dobro znate. Danas u našim bankama imamo štednju preko milijardu dolara, i to u domaćim bankama. Struktura štednje je u korist domaćih banaka. Dakle, povratili smo veru građana u bankarski sistem. Narodna banka Srbije je dala veliku podršku, podsticaj i logistiku isplati stare devizne štednje. Dakle, ono što se prethodni finansijski sistem ogrešio, Narodna banka kao nosilac finansijskog sistema je, zahvaljujući rukovodstvu u kome su bili gospodin Dinkić i Jelašić, pre svega krenula u kampanju vraćanja stare devizne štednje. Ta kampanja će biti, nadamo se, okončana i ona uspešno traje. Ima tu još dosta toga. Spomenuo bih samo da se gospodin Jelašić nije preporučio za guvernera u februaru ove godine. Kao što znate, da vas podsetim, u kampanji G17 plus još krajem prošle godine mi smo gospodina Jelašića preporučili za guvernera i koliko ja znam od tada se u Srbiji zna ko će biti budući guverner. Toliko o tome. Da ne bih dužio dalje, smatram da ćemo izborom gospodina Jelašića za guvernera imati makroekonomsku stabilnost, poverenje u bankarski sistem i centralnu banku, i u tom smislu građani mogu mirno da spavaju. Sigurno se neće dešavati stvari koje su se dešavale u Narodnoj banci u monetarnom sistemu, one koje pamtite pre 2000. godine. Znači, novo rukovodstvo će, nadam se, bar što se tiče ove finansijske sfere, da uvede zemlju u jedan stabilan razvoj.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vlahović, a posle narodni poslanik Zoran Krasić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gospodine predsedavajući, želim da se pridružim poslanicima koji su prethodno upozoravali na proceduralni problem koji postoji u raspravljanju o ovoj tački dnevnog reda. Drugim rečima, zaista smatram da je prethodno trebalo okončati prethodnu tačku dnevnog reda, zatim je glasanjem Narodna skupština Republike Srbije trebalo da se izjasni o prethodnoj tački, pa tek onda preći na eventualno razmatranje predloga novog guvernera, odnosno novog saveta u Narodnoj banci Srbije, zbog toga što, kako stvari stoje, zaista mislim da Skupština neće imati većinu za izglasavanje prethodne tačke dnevnog reda i onda ćemo bespotrebno potrošiti pet sati razmatrajući nešto što će možda na kraju biti potpuno beskorisno. Ne želim da govorim o personalnimkvalifikacijama gospodina Jelašića. Lično ga poznajem, s njim sam u prethodnom periodu i radio, i to što se nalazimo na drugačijim političkim pozicijama ni na koji način neće uticati na moje mišljenje o njegovim kvalitetima. Čini mi se možda je to bio jedini deo u Narodnoj banci Srbije koji je istinski reformisan, a to je deo koji se odnosi na superviziju poslovnih banaka. Svakako da u tom delu, za obavljanje svog posla zaista zaslužuje sve pohvale, još jednom ponavljam, bez obzira što se nalazimo na različitim političkim pozicijama. Zaista se nadam da priprema predloga za Savet Narodne banke nije motivisana pre svega jednom političkom potrebom da se što pre mora smeniti prethodni Savet Narodne banke, odnosno, bolje rečeno, nadao sam se da to nije politički motivisano, međutim kada pogledam listu kandidata koji su predloženi za Savet Narodne banke, onda je gotovo svima jasno da se ovde radi o potrebi da se napravi politička smena. Podsetiću vas, prethodni Savet Narodne banke Srbije, koji još uvek nije smenjen i koji neće ni moći da bude smenjen bez prethodnog poštovanja procedure Zakona o Narodnoj banci Srbije, svih pet članova nisu bili članovi niti jedne političke partije. Od pet članova koji su se nalazili u Savetu Narodne banke trojica su vodeći monetarni stručnjaci. Ako ne verujete, možete proveriti. Dakle, profesor Pavle Petrović nije član nijedne političke stranke, profesor Boško Živković nije član nijedne političke stranke, vodeći ekspert iz poslovnih finansija prof. Milorad Ivanišević,prof. na Ekonomskom fakultetu, nije član nijedne stranke, Dejan Šoškić nije član nijedne stranke i dr Zoran Popov nije član nijedne stranke. Svako od njih u potpunosti ispunjava uslove da bi obavljao poslove člana Saveta Narodne banke. Koji su to uslovi? Njih možete naći u članu 4. Zakona o Narodnoj banci Srbije, koji vrlo jasno kaže koji su zadaci Narodne banke Srbije. Dakle, da utvrđuje i sprovodi monetarnu politiku, da samostalno vodi politiku kursa dinara i uz saglasnost Vlade da utvrđuje režim kursa dinara, da čuva i upravlja deviznim rezervama itd. Sada bih voleo da mi predlagač objasni kako je moguće da se za članove Saveta Narodne banke Srbije predlažu ljudi koji su verovatno vrsni stručnjaci u svojoj oblasti, ali ta oblast nema dodirnih tačaka sa onim što Narodna banka radi. Na primer, prof. organizacionih nauka sa Ekonomskog fakulteta ili pak profesor makroekonomista, ali ne i monetarista, što je potrebno da bi neko bio u Savetu Narodne banke; ili pak gospodin Dobromirov, za koga ja zaista, uz sve moje naprezanje, nisam do sada čuo da se dokazao, što zahteva drugi član Zakona o Narodnoj banci Srbije. Dakle, da je dokazani ekspert iz te oblasti, što se ovim zakonom traži. Prema tome, svi ti argumenti vrlo jasno govore da se ovde radi o političkoj potrebi da se što pre promeni Savet Narodne banke Srbije. Ako je reč o političkoj potrebi, ako je interes predlagača da unapredi rad Narodne banke, a podsetiću vas kasnije šta je to Narodna banka Srbijeu proteklih sedam meseci uradila i na koji način je Savet, odnosno guverner, «ugrozio» ciljeve Narodne banke, a videćete da nije, ako je reč o potrebi da se unapredi rad Narodne banke Srbije, onda je mogao da ostane postojeći savet, jer od tih eksperata nema boljih, a nisu članovi niti jedne političke partije. Druga stvar koja je jako bitna, to je činjenica da jeposlednjih šest-sedam meseci Narodna banka Srbije u potpunosti depolitizovana. Za razliku od prethodne prakse gde je Narodna banka Srbije svake nedelje imala konferenciju za štampu, obaveštavajući i o znanom i o neznanom i o onome što je posao Narodne banke, ali najčešće o onome što uopše nije posao Narode banke, vi u proteklih šest meseci niste imali spektakularne konferencije za štampu koje se organizuju u Narodnoj banci Srbije, u kojima se priča i o građevinarskoj politici i o budžetskoj politici i ne znam o kojoj drugoj politici. Naprotiv, imali ste dva ili najviše tri puta da je guverner Kori Udovički, zajedno sa svojim viceguvernerima i sa Savetom, održala konferenciju za štampu, i to samo onda kada je imala šta da saopšti o radu Narodne banke Srbije. Na ovaj način, predlažući kandidate koji jesu članovi političkih stranaka i koji nemaju, ne svi ali deo njih, potrebna iskustva i definisane kvalifikacije, vi ćete ponovo Narodnu banku Srbije politizovati, jednu instituciju koja mora da bude nezavisna i koja podrazumeva potpuno poštovanje procedure koju je definisao Zakon o Narodnoj banci Srbije. Dakle, na ovaj način pokazujete da se ne radi o potrebi stručnog unapređenja tela Narodne banke, već o potrebi da se što pre zamene oni koje je prethodna vlast predložila. Tu je razlika između prethodne vlasti i vas. Mi smo, gospodo, predložili najkvalitetnije ljude da zauzmu pozicije i nisu imali svoj, niti naš, niti bilo čiji stranački dres. Naprotiv, isključivo smo se vodili kvalifikacijama tih ljudi. Bio bih veoma srećan da danas raspravljamo o kvalifikacijama, odnosno o ljudima koji po svojim kvalifikacijama u potpunosti zaslužuju da se nađu u telima definisanim Zakonom o Narodnoj banci Srbije. Drugi problem koji ovde postoji jeste problem konflikta interesa. Tačno je da Zakon o Narodnoj banci Srbije u članu 28. vrlo jasno definiše šta ne mogu da budu članovi Saveta Narodne banke, guverner i viceguverneri, i tačno je da se kaže da po izboru dostavljaju izjavu o nekonfliktnosti interesa. Bez obzira na proceduralnu grešku koju činite i što pet sati ovde trošimo vreme raspravljajući o ovoj tački koja možda nikada neće biti validna za bilo kakvo glasanje, smatram da smo zajedno sa imenima, biografijom kandidata za guvernera, kandidata za članove Saveta Narodne banke, morali dobiti izjavu o tome da li dotična gospoda imaju interese u bankarskim organizacijama, u revizorskim organizacijama, da li su možda zaposleni, da li su možda vlasnici privatnih firmi itd. Obrnuto će biti igranje sa definicijom konflikta interesa, odnosno sprečavanja konflikta interesa koji se nalazi u članu 28. Zakona o Narodnoj banci Srbije. Obrnuto će to značiti – ja sam na rezervnom položaju, izaberi me i od sutra neću više biti član ni političke stranke, nisam ni direktor Novosadske banke, nisam ni direktor HVB banke, nisam ni vlasnik konsultantske firme itd; što je karakteristika predloženih članova Saveta i predloženog kandidata za guvernera Narodne banke Srbije. Otuda mi nije zaista jasno čemu tolika žurba? Suštinski, ova priča je mogla da bude izvedena na legalniji, legitimniji i mnogo objektivniji i ozbiljniji način. To znači, da bi se postigla puna legitimnost i legalnost, vi ste čuli da je guverner Kori Udovički već bila spremna da podnese ostavku; naravno, ne želi da funkcija guvernera bude parče na političkom tanjiru u podeli vlasti. Nije nigde u svetu, neće biti ni ovde. To je istinska borba za demokratiju, očuvanje nezavisnosti pojedinih organizacija, kakva je Narodna banka ili kakvo je sudstvo. Dakle, podnošenjem ostavke steklibi se uslovi da se raspravlja o novom guverneru, članovima Saveta, i ukoliko postoji skupštinska većina, ništa strašno. Skupštinska većina će izabrati one članove Saveta iza kojih će stati. Čini mi se da je mnogo pametnije bilo da se prvo izabere vlada, da ta vlada raspravlja o budžetu, koji je preko potreban da bi budžetom mogla da se definiše, između ostalog, ekonomska politika za 2004. godinu. Nalazimo se gotovo u trećem mesecu 2004. godine, a još uvek nemamo memorandum o ekonomskoj politici koji je Skupština usvojila. Tek onda treba rešavati ovaj problem, koji neće pobeći. Ako postoji skupštinska većina, ovaj problem će biti rešen. Ovako, došli smo u situaciju da pet sati, i više, raspravljamo o jednoj tački dnevnog reda, a da možda iza toga, zahvaljujući glasanju o prethodnoj tački dnevnog reda, konstatujemo da smo uzaludno potrošili pet sati. Samo za one koji smatraju da je Narodna banka Srbije zaslužna za sve dobro što se desilo u protekle tri godine, da kažem da se stara devizna štednja nikad nije isplaćivala iz Narodne banke Srbije, nego se isplaćivala iz budžeta Republike Srbije. Tačno je da onaj ko je isplaćivao staru deviznu štednju, a to je Vlada, marketinški to nije dobro iskoristila, pa su gotovo svi shvatili da Narodna banka Srbije isplaćuje staru deviznu štednju. Tačno je da makroekonomsku stabilnost ne diktira samo politika kursa dinara, već pre svega budžetska stabilnost i budžetska politika. Tačno je da je budžetsku politiku, stabilnu politiku vodila prethodna vlada, i to je bio osnov makroekonomske stabilnosti u proteklom periodu i osnov za obaranje inflacije. Jer, kako izgleda makroekonomska stabilnost koja se isključivo zasniva na monetarnoj, mogli smo da vidimo 1994. godine u programu Avramovića koji je trajao ne više od šest meseci dok ponovo nije krenulo štampanje para, upravo zbog toga što je budžetska politika bila nejasna i definisana tako da ne obezbeđuje makroekonomsku stabilnost. Kad sam već kod tog programa profesora Avramovića, da podsetim narodne poslanike da profesor Pavle Petrović koji je predsednik Saveta Narodne banke Srbije nije bio član tima profesora Avramovića, nego je bio glavni koordinator programa makroekonomske stabilnosti. To je bio čovek koji je u prethodnom periodu bio i još uvek jeste predsednik Saveta Narodne banke Srbije. Prema tome, moj predlog svima vama jeste da se ova tačka povuče sa dnevnog reda, da se završi ona prethodna i glasanjem i drugim administrativnim procedurama, kako je već to Poslovnikom definisano, pa tek onda, ako se steknu uslovi da se raspravlja o izboru novog guvernera i članova Saveta Narodne banke Srbije. Brzina, makar u ovim stvarima, nikada nije bila dobra. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić, a neka se pripremi Nikola Novaković.
Pošto praktično raspravljamo o produženoj prvoj tački dnevnog reda, a one mogu da imaju jedan zajednički naziv – kako doći do kormilara jednog dvojca koji trenutno nema kormilara. Dvojac čine DSS i G17 ili njihove paradigme Koštunica i Labus, a kao neka verovatno normalna posledica toga, odnosno tog zahteva da se pronađe kormilar koji bi upravljao tim dvojcem, javlja se i jedna posledica da treba uraditi nešto brzo, što će verovatno biti kuso i kratko i loše – ovladati institucijom gde se prividno drže sredstva i pare; odatle praviti pritisak da se dođe do vlade. To je potpuno obrnuti put, ali šta je karakteristika tog dvojca. To je dvojac koji deluje od oktobra 2000. godine. Samo da vas podsetim, Labus reče pre jedno dve godine, pa Koštunica mu je rekao da se prave krizni štabovi, da se osvajaju preduzeća. Da se setimo još nekih drugih stvari. Koštunica je i predložio i tražio od Ujedinjenih nacija da se Savezna Republika Jugoslavija primi kao najmlađa članica, ne da se suspenduje odluka kojom smo mi suspendovani iz članstva, i tako smo kao novi članovi ušli u nastavak, a to je Labusov pregovor oko sukcesije, loš sporazum, pa smo kasnije sve išli do Beogradskog sporazuma, kada smo izgubili državu i gle čuda obojica su potpisali Beogradski sporazum, s tim što ga je Labus odmah prekršio. Setimo se sada dalje. U Labusovoj kampanji Kosovo ne postoji kao sastavni deo Republike Srbije. (Glasovi: Tema.) To je sve u okviru teme, da bi se shvatilo ovo vaše zamajavanje srpske javnosti i političke scene pričom o izboru vlade, te ko će s kim, te ko će kako, kako da se SDB dogovori, stranke demokratskog bloka, a da u našem neposrednom okruženju više nikoga ne interesuje šta se dešava na Kosovu i Metohiji i Republici Srpskoj. I to je ta priča... (Glasovi: Tema.) ... Naravno da je tema, naravno tema je... (Predsedavajući: Molim vas da se vratite na temu.) ... hronološki i mentalni problemi redosleda tačaka dnevnog reda ne mogu da se prevaziđu. Žurba je prisutna. Legalisti treba da definitivno reše pitanje ko je upao sa puškama u NBJ. Što reče Mihajlović pre dva meseca – e, da sam ga uhapsio odmah, ne bi bilo ovih problema. Da vas podsetim samo, SRS je i u Saveznoj skupštini tražila razrešenje Miroljuba Labusa. Danas ga neki napadaju, oni su ga odbranili. Tražili smo razrešenje i Mlađana Dinkića, i ovi koji ga danas napadaju tada su ga odbranili. Tada je bio ekspert, stručnjak, koji nikada neće doktorirati kod svog profesora. To su ovi eksperti sa ćoška. I da se vratimo na ovo što vi kažete da je tema, vaši kandidati ne ispunjavaju uslove, osim prvog i početnog uslova da imaju neku visoku školsku spremu, sve drugo ne ispunjavaju. Niko mi nije dokazao da oni imaju odgovarajuće radno iskustvo. Slažem se da Zakon o NBS nije dobar, da je loš, zato što nije napravio pravo razgraničenje gde treba da bude NBS, koliko treba da bude samostalna i po kojim pitanjima treba da bude samostalna. Savet je obrazovan više kao nadzorni odbor, a ne kao institucija koja treba da se uključi u neke monetarne stvari. Ono u šta sam apsolutno siguran – samo izbor ovog saveta može da spreči vašeg kandidata za guvernera da ovde ne predloži novi zakon o NBS, a budite sigurni da će to biti onaj isti tekst izmenjenog Zakona o NBJ, koji je dao velika ovlašćenja guverneru NBJ, ukinuo i savet, postavio samo jednog zamenika, na bazi jedne problematične odluke Saveznog ustavnog suda. Naravno, koristiće se i situacija da se u Ustavu Republike Srbije u jednom članu govori o NBS, ali se sve prepušta zakonu da se reši. Ono u šta sam siguran je to da Oskar Kovač nikada ne bi glasao za ovaj savet i za ovog guvernera. U to sam apsolutno siguran. Čini mi se da je on još uvek član SPS. Nikada ne bi glasao. Zašto ne bi glasao? Iz prostog razloga što našu Narodnu banku bilo da se ona zove Jugoslavije, na početku je sada Srbije, ne vode ni ovi guverneri. Vode je ljudi iz Međunarodnog monetarnog fonda, jer oni znaju da su ovi nesposobni. Nesposobni su, ne mogu oni da je vode. Tu je taj Rori O' Saliven, on kontroliše i zato se i desila situacija da kada je otišao Dinkić a došla Kori Udovički ništa se nije promenilo. Gazda je isti. Ali, današnja rasprava upravo pokazuje da je finansijski lobi mnogo jači od političkog lobija. Mnogo je jači. E, sad, legalistima bih preporučio da samo imaju u vidu da će da glasaju za kandidata koga su predložili za guvernera, koji ne zna šta je ustavnost i zakonitost. On je podržavao svog guvernera, Mlađana Dinkića, koji je donosio rešenja o likvidaciji i stečaju banaka, iako mu je Savezni sud to poništavao i vraćao. On je istrajno išao. Nosio za čoveka koji je učestvovao na jednoj licitaciji, pa je kupio, čini mi se, i kola i slike neke od ovih ugašenih banaka. Da. Kori Udovički ne podnosi ostavku, nema ni potrebe, 150 hiljada dinara nije za bacanje. Zašto bi podnosila ostavku? A ovi što ih vi predlažete za Savet, oni samo zbog toga i ulaze u NBS, kao rezultat vašeg unutarstranačkog dogovora i kompromisa, da malo dohvate to što može da se dohvati, da se ovde izigrava neka demokratija. Znate i sami, krupne stvari se valjaju, narod se zabavlja, poslanici razmišljaju o tome ko će s kim, ko će kako, koja trgovina, i gle čuda prvi put ušli u Skupštinu i odmah nervozni, odmah bi da uzmu vlast. Doduše, ne puškama već identifikacionim karticama, nagodbama itd. Znate, to mora da se kaže. Verovatno to ovde neće doneti nekog rezultata, jer je praksa ovde odavno da argumentacija ne igra nikakvu ulogu, pošto su politički i drugi dogovori mnogo jasniji, ali treba reći, zbog ovih građana koji prate ovaj prenos, da shvate, nema tu eksperata. To je pokupljeno sve sa strane. Nema tu stručnjaka. Ko je stručnjak za bankarstvo? Pa pogledajte njihove biografije. Ako ste videli biografiju vašeg kandidata za guvernera, on bi mogao da bude viceguverner u Austriji ili u Mađarskoj, u Srbiji ne bi mogao da bude nikako. On nema čovek radnog iskustva. Šta ima? Kaže – letnja praksa od tri meseca. Eto, to ste napisali. Letnja praksa od tri meseca, učio čovek plivanje. Čovek je bio u Americi i, gle divnog čuda, jugoslovenski fond ga je tamo obrazovao dodatno, pripremao za ovo, da ne pričamo o ovim Fulbrajtima, zna se ko su oni, ima ih poprilično u ovoj zemlji, kako dolaze, a posebno ću tebi da ispričam. [[Obraća se nekome u sali čiji se komentar ne čuje.]] Oni se odmah vrbuju tamo da rade ovaj posao. Odmah se vrbuju da rade ovaj posao, i to je potpuno jasno svima, svima. Zašto žurba? Žurba je potrebna da se završi zauzimanje pozicija. G17 interesuju samo pare, ništa drugo. Pa kada je Mlađan Dinkić upadao, on je upadao da bi osvojio finansijsku instituciju. Nije njih interesovala policija, ili nešto drugo, policija je kriva kad je kiša, kad je sunce, što je intervenisala ili što nije intervenisala; vojska je kriva zbog ovoga ili onoga. Narodna banka nije kriva, drži sve pod svojom kontrolom, deluje na finansijske tokove i upravlja životom u ovoj zemlji, ali DSS očigledno beži od odgovornosti i prihvata i ovo. Prihvata da da jedno mesto, jedan resor, jednu čitavu oblast, navodno, ekspertima. Koliko se sećam, Labus je pravnik, bavi se ekonomijom, Dinkić nikada neće doktorirati, u to budite sigurni. Nikada. Eto, pitajte profesora Madžara, pa neka vam kaže kada će on da doktorira. Nikada. U Narodnoj banci postoji samo jedna žena viceguverner koja ima nekog bankarskog iskustva. Drugo je sve rasterano, sve je rasterano da bi se stvorio prostor za neke druge banke, da bi se stvorio prostor za of šor firme kao osnivače nekih banaka, da se ne podsećamo na onih pet milijardi maraka, one konverzije, pretvaranja u evro i kako je sve to završeno i gde je otišao kajmak. G17 mora da osvoji tu instituciju da bi sprečio iznošenje podataka, da bi se sprečilo vođenje krivičnih postupaka za ono što je urađeno i zato dosledni borci, Labus, nikada neće u prvi red, nego nekoga da isturi, Koštunica nikada u prvi red i isto bi ove druge da završavaju ovaj prljavi posao, da mu niko ne zameri kako je uprljao ruke. To je taj dvojac koji nikako da dobije kormilara, a sada mi kažite gde su našli zajednički jezik Demokratska stranka Srbije sa velikim brojem članova sa prostora Kosova i Metohije, G17 plus koji pledira - Kosovo, nezavisna republika, to je opterećenje za nas. Samo vas molim, nemojte da se iznenadite jednog dana, kao kada je Koštunica napustio Saveznu Republiku Jugoslaviju da napusti ovu Srbiju i sa zakašnjenjem nas obavesti da ova država više ne postoji. Zato vas molim, nemojte da glasate za ovo.
Reč ima šef poslaničke grupe DSS Dejan Mihajlov, replika.
Gospodine Krasiću, Demokratska stranka Srbije nikada nije tražila bilo kakve krizne štabove. Zna se ko je to radio i ko je upadao, i Koštunica nikada nikome saglasnost za to nije davao. Naprotiv, mi smo tražili, prilikom dogovora oko republičkih izbora 2000. godine, da se preispitaju sve zloupotrebe pre i posle 5. oktobra i to će se, ako se nije uradilo u poslednje tri godine, uraditi sada. Sve zloupotrebe će se ispitati, budite ubeđeni u to. Ko je napustio Jugoslaviju, ko će napustiti Kosovo, ko je napustio Krajinu, da ne govorimo o Bosni, o tome može da se govori i svakako treba o tome govoriti i to građani Srbije znaju. Interesantna je druga stvar. Recimo, da smo ovde čuli sada da je prethodna vlast ostatka DOS-a pala zato što je imala loš marketing, da nije pala zato što je imala pet milijardi spoljnotrgovinskog deficita, što je napravila šećernu aferu, što je u poslednjih par meseci za šest dinara evro porastao u Srbiji. Da li je to možda borba protiv inflacije ili jednostavno novi inflatorni zamah koji se sprema pod ovim rukovodstvom Narodne banke Srbije ili pala je zbog nekih drugih stvari. Znači, pala je zbog lošeg marketinga. Neka građani Srbije sami procene da li su prazni novčanici, radnici na ulici, loš marketnig ili je to realnost u koju nas je ta Vlada dovela. Jednostavno, pet milijardi spoljnotrgovinskog deficita je nešto što Srbija nije imala, i to je jedan od najvećih spoljnotrgovnskih deficita koje smo zabeležili u poslednjih 15 godina. To je sve pod ovom vlašću; i, država u kojoj su najveći izvoznici oni koji prepakuju šećer i izvoze, ta država sreće nema i nemojte da se čudite što su nam uveli blokade. Reformisti su sada postali antireformisti. Oni se zalažu da ne treba sada brzo da radimo, nego sve polako, za sve ima vremena, što sada žurite sa ovim, što sada žurite sa onim, a mnogi su hteli noge da polome kada su trčali u ovu salu da donose razne predloge zakona, kada su radili do ponoći, kada su maltene glasali na način na koji su glasali, iz Bodruma, samo da bi eto reformski zanos, u kome su svi oni bili dok su punili svoje i tuđe džepove, što više trajao. O tome mi govorimo, o takvim reformama i svakako da je pet milijardi i sve ostalo loš marketing. Srpskoj radikalnoj stranci koja ovde iznosi primedbe, mislim da treba bez ulaska u ovo izneti primedbe na sastav ovog saveta i videti da li tu stvarno postoje problemi. O radu Narodne banke Srbije svakako da možemo da razgovaramo, hoćemo da razgovaramo i niko ne beži od toga da razgovara i raspravlja o radu bilo koje institucije u Srbiji. Sve treba da bude javno kroz Odbor za finansije i kroz druge odbore, da se preispita privatizacija, sve privatizacije koje su bile i koje su sporne, pa da vidimo onda da li će reformisti biti tako raspoloženi kao što se čini da su sada.
Reč ima gospodin Vučić.
Ne bih vas ja slagao, gospodine predsedavajući, kada sam vam rekao da imam pravo na repliku. Mi znamo Poslovnik dobro, na nama je najviše isprobavan u prethodnom periodu, tako da smo ga dobro izučili. Najpre što se tiče ovoga o čemu je govorio gospodin Mihajlov i neke vrste prebacivanja Srpskoj radikalnoj stranci, možda odgovornosti, ako sam ja to tako shvatio, za nešto što se zbivalo na prostoru Republike Srpske Krajine ili Republike Srpske. Što se tiče Republike Srpske Krajine,borbu tog naroda, srpskog naroda, Srpska radikalna stranka je podržavala i bila druga po snazi politička stranka u parlamentu Republike Srpske Krajine u trenutku kada je on raspušten, iza Srpske demokratske stranke srpskih zemalja; oni su imali 31 poslanika, a mi 16, i to govori o volji srpskog naroda Republike Srpske Krajine. U trenutku kada je Krajina padala lideri Srpske radikalne stranke, gospodin Šešelj i gospodin Nikolić, bili su u zatvoru, kao najveći protivnici aktuelne vlasti u tom trenutku, oni koji bi mogli da izvedu narod na ulice zbog pada Republike Srpske Krajine. Što se tiče Republike Srpske, još uvek postojeće, mi smo bili jedina politička organizacija i mislim čak, ne mogu sada da tvrdim, ne bih da pogrešim, delimično možda Demokratska stranka Srbije, u trenutku kada je donošen Vens - Ovenov plan, koja je bila protiv Vens - Ovenovog plana, koji je bio kriminalan i nudio je Srbima 42%, sa tri dela koja nisu bila spojena i čak nismo imali otvoren put prema tada postojećoj Republici Srpskoj Krajini, dakle ni prema delu Bosanske krajine, celom banjalučkom regionu. Bili smo jedini u Srbiji protiv toga, a onda su neke neznalice govorile kako je to najbolji mogući plan i kako ni na koji način nismo smeli to da odbijemo, jer, tobož, dobijaćemo samo lošije planove sa Zapada. To je svojevremeno govorio gospodin Milan Komnenić, ako se sećate, i na tome insistirao. To je bilo toliko glupo da ne možete da objašnjavate nekome ko ništa o tome ne zna. Iza toga usledio je plan kontakt grupe, koji je, uzgred, deset puta bolji od Vens-Ovenovog plana. Dobili smo 49% teritorije, dobili smo povezanu teritoriju, makar i kroz uzak koridor koji je postojao, ali smo dobili ogroman broj gradova i sela koje inače nismo imali po Vens - Ovenovom planu. Ne znam šta biste drugo mogli da zamerite Srpskoj radikalnoj stranci, osim što je ona čak i posle otimanja njenog imena i prezimena u Republici Srpskojponovo parlamentarna stranka pod imenom Srpski radikalni savez, dakle u jedinstvenoj političkoj stranci. Potpredsednik centralne otadžbinske uprave Radislav Kanjarić je i predsednik naše stranke za Republiku Srpsku, Srpskog radikalnog saveza, i mi time jasno pokazujemo, kao jedina politička stranka na srpskom političkom prostoru, da smo za jedinstvo srpskog naroda i čini mi se da to nikada nije bilo dovođeno u pitanje. Što se tiče problema oko Saveta Narodne banke Srbije i onoga o čemu je govorio gospodin Mihajlov, tu postoji jedan ključni problem. Sa svim da se složimo, da kažemo da ste u pravu za sve što ste danas govorili u ime ove vladajuće većine, postoje dva ključna problema, dva problema koja su nerešiva za vas. Jedan je problem člana 28. Zakona o Narodnoj banci Srbije. Taj problem mora da se reši, jer ne može da bude izabran ni guverner, ni članovi Saveta Narodne banke Srbije, jer bi njihov izbor bio direktno suprotan toj zakonskoj normi. Drugo je ovo što mi raspravljamo o nečemu što možda neće doći na glasanje i što gubimo i trošimo narodne pare. Kada sam pomenuo pare, gospodine Mihajlov, vidite ko, kako i na koji način treba i kako može. Ako ne možete drugačije i ako nemate nekakve zakonske ingerencije, a mislim da nemate... (Predsedavajući: Molim vas, vreme.) Završavam gospodine Mihajloviću, završavam istog trenutka. Dakle, pozovite ovog Đelića. Nije ovo njegova skupština, nije Srbija njegova prćija. Neka neko kaže tom Đeliću da ne može da ucenjuje Narodnu skupštinu, ne može da maltretira Narodnu skupštinu, da on kaže - neću da plaćam Narodnu skupštinu. Šta sutra, treba da ne radi Narodna skupština, zato što je njemu palo na pamet i zato što se tako ponaša. Neće. Ima poslanika iz unutrašnjosti koji nemaju gde da prespavaju zato što je Đelić tako rešio i zato što je on pametan. Nama iz Beograda nije ništa ni važno, 500 dinara da li ćemo da dobijemo ili nećemo da dobijemo. Šta da rade oni koji nemaju gde da prenoće, oni koji su mnogo siromašniji od Đelića i njemu sličnih. I tu vas pozivam na neuporedivo veću ozbiljnost i apelujem i na ljude iz Demokratske stranke da upozore tog čoveka da se ponaša u skladu sa Ustavom i zakonom i da zna šta radi. Vas, gospodine Mihajlov, kao pravnika pozivam poslednji put u toku današnjeg dana, utičite na svoje koalicione partnere, neka povuku ovaj predlog odluke. Ovakva odluka ne može da bude usvojena, ovakav izbor ne može da bude prihvaćen zato što je direktno suprotan zakonu. Sam Jelašić se hvali da je funkcioner... (Predsedavajući: Molim vas, gospodine Vučiću...) Završavam... visoki funkcioner HVB banke. Takav čovek ne može da bude guverner Narodne banke Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nikola Novaković, a neka se pripremi narodni poslanik Miroslav Martić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, evo, da vas obradujem, još jedan Novaković iz Novog Sada. Dakle, kanda smo u susedstvu sa Solunom, pa eto nije taj, drugi je, iz epicentra, izvinjavam se. Puno raznih tema, a samo jedna tačka dnevnog reda. Ono što mene zbunjuje u ovoj celoj priči je činjenica da smo juče usvojili dnevni red, da nije prihvaćen predlog da se ove dve tačke, o kojima već drugi dan raspravljamo, spoje u jednu, da bi danas bili kritikovani, i to onako iz svih topova, zašto je dnevni red takav kakav je juče usvojen. Tu mi nešto nije u redu. Ovde ću ipak, za razliku od moje koleginice, da prejudiciram stvar. U čitavoj ovoj priči i u svim ovim predlozima nema ničeg ni neustavnog, ni nezakonitog. Ima samo jedan problem, a to je što situacija u kojoj smo se našli nigde nije egzaktno spomenuta, jer niko nije mogao ni da sanja da će država i ovaj parlament ikada biti u toj situaciji. Zbog toga me čudi, ali istovremeno i razumem teškoću SRS-a koja u konstantno opozicionom maniru - iako prihvata da je do izbora i guvernera i Saveta došlo notornom krađom, dakle, protivzakonito, a ne kažemo da je krivično delo, čućemo, ali vrlo je to tu blizu - pa, da bi onda, pošto nemamo normu koja to egzaktno i konkretno reguliše, odjedanput kazala - e, a sada ne može ovako. Slažem se da je možda u Predlogu izostavljen član 82. Ustava, vrlo je moguće. Nismo baš vični pisanju predloga, a mladi smo, naučićemo i molim za malo tolerancije. Iz tog člana direktno proizilazi Poslovnik. Dakle, to je način uređenja rada Skupštine koji Skupština sama radi iz tog člana Ustava. Opšta pravna pravila, pravila običajnog prava i morala koja se primenjuju u slučaju pravne praznine kažu da se odluka koja nije pravno valjana, a ovo je fini, blagi izraz, dakle, koja je katastrofalna, jer je doneta na osnovu nepostojećeg kvoruma, pred istim organom jedino moguće i poništiti u tom postupku. Dakle, da li se pozivamo na članove ili se ne pozivamo, pitanje je koji je drugi redosled stvari. Svaki drugi redosled stvari, izmene zakona ili postupak razrešenja ili bilo šta što smo čuli sa ove govornice, pretpostavlja osnaženje nezakonite odluke od samog početka. Mi smo pokušali da popunimo ovu pravnu prazninu, a da pri tom ne poništimo odluke i ne dovedemo građane Srbije i državu i sve nas u jednu strašnu, strašnu situaciju, a da je nešto drugo u pitanju, mislim da bi to bilo realno. Dakle, odluka se primenjuje od dana objavljivanja u "Službenom glasniku". Možemo raspravljati da li je osam ili već koliko. Toliko o tome. Ne postoji bojazan interegnuma i vakuuma nakon stavljanja van snage Odluke o izboru guvernera i Saveta. Vama posebno simpatičan guverner je još uvek tu prisutan, a to je gospodin Mlađan Dinkić, jer on nikada nije razrešen i njemu još uvek teče onaj staž, a tu imamo paralelizam. Možda to niste znali. Što se tiče gospodina Radovana Jelašića, sve što ste, gospodine Vučiću, pročitali iz zakona, naravno, tačno je i tu nema nikakve dileme; ima samo jedan problem, gospodin Jelašić još nije guverner. Dakle, guverner ne sme da bude član sindikalnih organizacija i već kako ste to tamo pobrojali. Apsolutno sam siguran i uveren u jedno perfektno poštenje gospodina Jelašića da on i neće biti član nikakvih sindikalnih i svih ovih drugih organizacija, ukoliko bude izabran za guvernera. O ličnostima članova Saveta Narodne banke Srbije ne bih govorio, jer radi se o onom prvom, a to je sve što je na potpuno apsolutno i jasno nezakonit način izabrano, pred istim organom u najpribližnije istom postupku mora biti anulirano. Konačno, još se jednom čudim, a verovatno se više neću čuditi, kada malo naučim ovde sve ove odnose. G17 plus u to vreme nije bio u Skupštini. G17 plus je onog momenta kada je saznao za tu krađu, kada se otkrila ta zloupotreba kartica, izašao u javnost. Zašto ste propustili priliku da reagujete, ako je to bilo 22. jula? (Aleksandar Vučić, sa mesta: Reagovano je odmah, istog dana. Odbio je predsednik Skupštine.) Dakle, onda je još gora situacija. Dakle, pozivam vas da do dana za glasanje razmislite o ovome što sam vam rekao. Dakle, nema niko kart blanš unapred da viče da je nešto protivzakonito i protivustavno. Naprotiv, mislim da je ovo jedini put i način. Iskreno da vam kažem, gospođa Kori Udovički podnosi ostavku otprilike kao da joj to Radovan III zabranjuje.Dakle, stalno podnosi ostavku, pa povlači. Nikako da se ta ostavka porodi. Gde je moja strepnja? Jutros sam krenuo iz Novog Sada i u 7,30 časova kurs evra je bio 69,70 dinara. Kada sam stigao u Beograd, neko je rekao da je 70 koma nešto dinara. Tu je moja strepnja i moj strah. Nisam više siguran šta ženska sujeta može da uradi u 24,00 sata. Možda je to razlog da brže mislim.
Reč ima Miroslav Martić, a neka se pripremi narodni poslanik Goran Jakšić.
Dame i gospodo narodni poslanici, nisam siguran da je ovakav početak rada Skupštine ispunio očekivanja građana, još više obećanja koja smo dali u predizbornoj kampanji, a pre svega oni koji su napravili ovakav dnevni red. Naime, obećanja su bila da će se, pre svega, baviti značajnim životnim problemima građana ili važnijim zakonima. Da vas podsetim, u ovom momentu 40 zakona čeka na proceduru izjašnjavanja u Skupštini, predloženih od strane, doduše, sada već vlade koja je na izmaku, a među njima i zakon o stečaju, zakon o porezu na dodatu vrednost, a mi se bavimo pitanjem da li će guverner Narodne banke ostati Kori Udovički ili će biti izabran Radovan Jelašić. Nisam siguran da su građani izuzetno zainteresovani za ovo ili da su to životna pitanja za koja su oni zainteresovani. Koliko god razumeo želju G17 plus i DSS-a da isprave jednu nepravdu ili nezakonitu odluku koja je donesena ovde u Skupštini, i koja je, uostalom, najviše štete nanela samoj Demokratskoj stranci, pre svega, raspisivanjem vanrednih izbora, zatim i lošim rezultatom na izborima i pored toga što je Demokratska stranka priznala tu grešku, sa druge strane, nemam razumevanja za to što se ovako brzo želi imenovati novi guverner, na istoj sednici. Zar nije bilo normalno da na ovoj sednici, ako ste želili da raspravljamo o toj odluci,raspravljamo o toj odluci i da se na kraju zasedanja izjasnite, ukoliko budete imali većinu, da li je ta odluka stavljena van snage, a na sledeću sednicu da se stavi pitanje imenovanje novog guvernera. Ovako, imam utisak da ste posegnuli za, kako ovde kažu, neželjenom brzinom, za brzinom, pravo da vam kažem, za koju nisam imao razumevanja kada je i Demokratska stranka tako radila. I onda, kao član Demokratske stranke i poslanik u bivšem sazivu, nisam baš sasvim razumeo zašto je baš bilo neophodno smeniti gospodina Dinkića i zašto ga je bilo neophodno smeniti tako brzo. Inače, mi smo platilicenu tako nesmotrenog političkog poteza. Bojim se da ste vi već na početku ovog mandata ušli u istu priču, tim pre što ovde nismo čuli nikakve argumente o nestručnosti gospođe Udovički, nismo videli da su devizne rezerve nešto bitnije smanjene, nismo videli da se monetarna politika nešto bitnije promenila. Znači, nijedan argument u tom smislu nije iznesen ovde. Imam utisak, iako vi niste ovde rekli, da su razlozi za stavljanje ove tačke na dnevni red pre svega političke prirode. Uostalom, to dovoljno govorii činjenica, a i sami ste ovde rekli, da je novi guverner, koga predlažete, bio član G17 plus ili je još uvek. Vi ste rekli da nije bio na visokoj funkciji. Ne razumem - niska, visoka funkcija, član je član. Ako smo želeli da depolitizujemo instituciju guvernera Narodne banke Srbije, onda je bilo neophodno da to bude neko ko nije bio član, a da ne pričam da je bio predsednik Ekonomskog saveta u G17. Uostalom, vi sami znate da u političkim strankama postoje ljudi koji nisu na važnim funkcijama, ali iz senke imaju veliki uticaj i na stranku i na politiku te stranke, tesam stoga siguran da je Jelašić jedan od tih ljudi koji je imao velikog uticaja na politička dešavanja u Srbiji, odnosno na politiku G17, koja je definisana u zadnjih nekoliko godina. Šta se poremetilo u funkcionisanju Narodne banke Srbije i u momentu kada je Dinkić smenjen i u momentu kada želite da smenite Kori Udovički? Na svu sreću, ništa bitno. Ono što je pričao ministar za privatizaciju Vlahaović - G17, odnosno Dinkić je veoma često isticao svoje zasluge za stabilan dinar ili za stabilnu monetarnu politiku ili za isplaćivanje deviznih rezervi. Sasvim je jasno da to nije isključiva zasluga Dinkića, da je to, pre svega, zasluga Vlade, ali u svakom slučaju i zasluga njega kao guvernera. To je jedino sa čime se Dinkić u predizbornoj kampanji onako zdušno hvalio, pripisujući sebi sve zasluge i za stabilan dinar i za isplatu stare devizne štednje. Uostalom, možda je malo za razmišljanje zašto baš G17 želi da uzme sve značajne finansijske institucije u ovoj zemlji, od guvernera Narodne banke, preko potpredsednika Vlade, koji bi verovatno vodio finansije, do ministra za finansije. Zašto se niko od vas ne otima, na primer, za Ministarstvo za rad ili Ministarstvo za socijalna pitanja? To su ministarstva koja nisu toliko atraktivna. Mislim da bi bila dobra varijanta da smo na kraju ove rasprave imali situaciju da možemo da se izjasnimo i da pokušate da obezbedite većinu za ovo glasanje, jer ukoliko se, na primer, poslanici SPO-a naljute ili ako poslanici SPO-a i Nove Srbije ne budu zadovoljni ministarskim mestima, onda je sasvim sigurno da nećete imati većinu da izglasate ovu tačku o stavljanju van snage odluke o imenovanju Kori Udovički. Onda ćemo potrošiti ceo dan, a vi, gospodo iz DSS-a, doduše i radikali, ali oni su bili u pravu, imali ste često običaj da ovde za govornicom pitate kako trošimo vreme, kako trošimo pare poreskih obveznika i koliko to sve košta, razmislite koliko će ovo koštati ukoliko se stvari vezane za guvernera Narodne banke ne budu odvijale onako kako ste vi planirali. Evo, da iskoristim priliku, s obzirom da je došao šef poslaničke grupe DSS-a gospodin Dejan Mihajlov. Hteo bih da citiram nešto što je on izjavio za "Novosti" 22. jula 2003. godine. Naime, on je tada naglasio "da bi transfer Kori Udovički iz Vlade u Narodnu banku Srbije značio podjarmljivanje poslednje institucije koja nije bila pod direktnom kontrolom Vlade" i da DSS, kako je potvrdio Mihajlov, neće učestvovati u glasanju, jer se ne slaže sa ovakvim izborom za guvernera. Citiram: "Kori Udovički će biti samo produžena ruka vlasti", rekao je Mihajlov, "to će biti pokušaj da održe socijalni mir štampanjem novca". Još je tražio da izbor podrži apsolutna, a ne prosta većina, kao što mu to, verovatno, u ovom momentu ne smeta. Znači, povodom pitanja da li će Jelašić biti produžena ruka Vlade - očigledno da hoće, mnogo više nego što je bila Kori Udovički. Kori Udovički nije bila nikada član DS-a i mnogo manje je bila vezana za DS nego što je gospodin Jelašić za G17 i sadašnju političku grupaciju. Drugo, da li se desilo štampanje novca i da li je kupljen socijalni mir sa tim; i, ono što sam ga već pitao, zašto se sada dosledno ne zalaže za jednu apsolutnu većinu kada je u pitanju donošenje ovakve odluke? Na kraju, oko kursa evra, pošto je on bio zabrinut i još neko iz G17 plus, šta se dešava sa kursom evra, zašto kurs evra raste zadnjih dana. Mislim da bi dobro bilo da se zapitate ima li u tome i razloga što ne možete da formirate Vladu već dva meseca i što su građani Srbije zabrinuti šta se dešava u Srbiji, što stenjete zajedno sa SPO-om i Novom Srbijom oko formiranja te vlade, što pokušavate da napravite nemoguću kombinaciju sa SPS-om i što građani, jednostavno razmišljajući nekom zdravom logikom, sve više kupuju evro. Mislim da je to daleko od konstatacije koju vi ovde želite da saopštite građanima, da je Kori Udovički ili Narodna banka Srbije ta koja na neki način pušta veću količinu novca u opticaj i da zbog toga evro raste, verovatno aludirajući na to da ona želi da novoj vladi ili vladajućoj koaliciji koja će biti formirana potkopa političke pozicije. Hvala.
Replika, šef poslaničke grupe Dejan Mihajlov.
Za razliku od vas koji ste 23. jula tvrdili da je Neda Arnerić bila ovde u sali, još par meseci posle toga građane Srbije ubeđivali da je Neda Arnerić bila u sali, dok gospodin Tadić tu izjavu nije dao i rekao da ona nije bila u sali (ne znam da li ste vi o tome bili informisani ili niste, verovatno jeste, s obzirom da ste iz Užica odakle je i Nataša Mićić, pa ste zajedno možda smišljali neke mahinacije i brljotine u Skupštini), ja stojim kod svake reči koju sam rekao tada. I tada je rečeno, i stojim i danas iza toga, da zakon o Narodnoj banci Srbije mora da bude promenjen i da apsolutnom većinom treba da se bira guverner Narodne banke. Ako je predviđeno da se ombudsman bira sa dve trećine poslanika u ovoj skupštini i ako se mnoge druge institucije biraju apsolutnom većinom, i guverner Narodne banke Srbije svakako treba da se bira apsolutnom većinom. To je potpuno nesporno, kao što je nesporno da Zakon o Narodnoj banci Srbije mora da bude promenjen, ali je takođe nesporna i činjenica da jedno kriminalno i nelegalno stanje u Narodnoj banci Srbije, koje imamo danas, mora da bude legalizovano i mora da se uvede u pravni sistem i moramo da dobijemo legalnog guvernera Narodne banke Srbije i legalni Savet Narodne banke Srbije. To je istina, gospodine poštovani. To što vi prelazite preko istine kako vam se sviđa i što je Neda Arnerić bila tu, pa posle nije bila tu, što je Bora Novaković bio u Solunu, pa je glasao, pa nije glasao, to je vaš problem; i to što vama savest ne da mira, to je opet vaš problem. Mi stojimo iza svake reči i ja vas molim dataj tekst citirate i kroz šest meseci, jer ćete videti da se mi nimalo nismo promenili, kao i posle par godina, kada ga budete citirali. Videćete da su te stvari takve i da mi apsolutno stojimo iza svake reči. To ko je štampao novac vidi se po tome što evro košta šest dinara više nego što je koštao pre par meseci. Zašto ste štampali novac, to će novo rukovodstvo Narodne banke Srbije svakako utvrditi. Da li je to možda da biste namirili razne finansijske moćnike koji se trude iz petnih žila da onemoguće formiranje nove vlade Srbije bez Demokratske stranke, koja će razbiti finansijski lobi u ovoj državi? Da li su to finansijski lobiji koji su upropastili ovu državu i uveli nam blokade zbog trgovine šećerom? O tome mi govorimo ovde. Oni stoje i finansiraju one koji su pokušali da razbiju formiranje buduće vlade Srbije, poštovani moj gospodine, i upravo oni koji se protive činjenici da će prvi put biti formirana Vlada Republike Srbije u kojoj neće biti niko iz onog nekada komunističkog i drugih sistema. Doći će neko van sistema, a to je DSS koja je jedina bila prava opozicija u svim vremenima. Zato se mnogi finansijski moćnici tome protive i finansiraju razne da opstruiraju formiranje nove vlade. To je prava istina i zato je toliko energije i truda uloženo da dođemo do nove vlade; i po rezultatima rada nove vlade videćete koji su ti moćnici, oni koji će se prvi naći u sukobu sa pravnom državom i koji će biti prvi predmet nadležnih organa koji će ispitivati poslovanje i ko se ogrešio o građane i ko se bogatio dok su građani siromašili poslednje tri godine.
Reč ima narodni poslanik Goran Jakšić, a neka se pripremi narodni poslanik Branislav Blažić.
Poštovano predsedništvo, gospodo narodni poslanici, meni je jasno što mnogima smeta u ovom trenutku u ovom parlamentu prisustvo poslanika G17 plus kao nove snage u parlamentu; i smetamo im, naravno, kao kamičak u cipeli, pa žuljamo, jer smo novi, a građani su glasali za nove, jer im verovatno mnogi od ovih starih više nisu po volji i u te stare nemaju više poverenja. Naravno da su mnogi zabrinuti iz ovog saziva, iz mnogih političkih stranaka, što je G17 plus dobio, sa 30.000 članova i sa samo godinu dana svog političkog staža na sceni, blizu pola miliona glasova; sledeći put će dobiti više. Zbog toga se i u prethodnoj tački dnevnog reda, gospodo, stalno vrši zamena teza i obmanjivanje građana, a sve u svrhu nastavka vaše političke kampanje. To je jedna klasična zloupotreba ove govornice, ali to nije ništa novo, toga smo se već nagledali, a nadamo se da će to da se prekine sa ovim sazivom pa nadalje. Da ne spominjem iznošenje raznoraznih nebuloza o tome kako je jedančastan domaćin i pravoslavac proglašavan na prethodnoj sednici za člana ne znam kakve sekte ili ne znam kakvih sve drugih gluposti. Po pitanju prethodne tačke dnevnog reda takođe smo imali zamenu teza i vrlo konfuzna izlaganja raznoraznih predstavnika političkih stranaka, koji jednostavno nisu ni sami znali šta žele. Tvrdili su da je guverner očigledno nelegalno izabran, a da ne postoji nikakav razlog da dođe do opoziva i ako je njegova nelegalna smena proizvela određeno pravno dejstvo i taj nelegalni izabrani guverner i savet sada nešto radi u ovoj državi u Narodnoj banci. Pitanje je bilo i zašto se žurimo da upravo takav jedan nonsens dovedemo u red. Valjda je svakome jasno da želimo da uredimo sve institucije, a polazimo od one u kojoj je očigledno došlo do zloupotrebe i u kojoj očigledno rukovodstvo nema ni legitimitet ni legalitet. Redosled vam je isto tako veoma bitan, zato što želite da napravite jednu političku priču, pa tražim da se ova tačka stavi van dnevnog reda, da napravimo jedan pravni vakuum i vakuum u rukovođenju Narodnom bankom kao jednom važnom institucijom, gde nećemo imati rukovodstvo sve dok se ne izaberu u ovom telu novi guverner i novi članovi Saveta, pa onda želite verovatno i to da iskoristite u svojoj političkoj propagandi, jer ćete onda reći da mi upravo stavljanjem van snage Odluke o guverneru i starom Savetu Narodne banke želimo da onemogućimo rad Narodne banke. Ili bi vam još bilo interesantnije, pošto bi tada u tom slučaju Mlađan Dinkić morao da preuzme mesto guvernera, barem za to kratko vreme, da kažete i prenesete javnosti poruku kako smo mi sve to uradili da bi gospodin Dinkić došao makar privremeno na mesto guvernera. To, naravno, nije razlog i naravno da ovakvim rasporedom tačaka dnevnog reda mi želimo da sve ovo što vi želite izbegnemo. Govorite o tome da kandidat za guvernera nije stručan. Sa svojih 36 godina, videli ste u biografiji, a i čuli smo od nekih poslanika ovde koji nisu iz G17 plus, gospodin Radovan Jelašić je jedan od kandidata za guvernera kakvih je malo bilo, pogotovo u posleratnoj istoriji Srbije. Takođe se iznosi vrlo neobjašnjivo zamerka zašto je kandidat za novog guvernera Radovan Jelašić čovek koji je bankar i koji ima iskustva u takvoj vrsti posla. Ne znam da li bi trebalo kandidat za guvernera, uz sve poštovanje tih profesija, da bude agronom ili lekar. Valjda je potpuno jasno da treba da bude neko ko je upravo vezan za finansije i bankarstvo. S druge strane, iznosi se i veoma ružna insinuacija po pitanju toga kakav je i ko je gospodin Radovan Jelašić. Uzgred budi rečeno, to je takav čovek koji ima tri sina, koji se zovu Marko, Đorđe i Ilija. Zamerka da je gospodin Radovan Jelašić bio upravo u timu gospodina Dinkića, naravno da mu služi samo na čast. Nećete zavarati građane Srbije, nećete ih naterati u zaborav, građani Srbije se odlično sećaju šta je ekipa gospodina Mlađana Dinkića uradila za ovo vreme i koliko je ona doprinela da se svaki građanin Srbije oseća sigurnije i bolje u Srbiji. Hvala.
Zamenik šefa poslaničke grupe Aleksandar Vučić, povreda Poslovnika.
Gospodine potpredsedniče Narodne skupštine, povređen je član 100, i to na brutalan način, st. 1. i 2. Gospodin koji je govorio ovde najtežim rečima i kvalifikacijama se obraćao svojim političkim protivnicima, ne trudeći se da kaže gotovo ništa i da na takav način doprinese argumentaciji u korist njegovog kandidata; ili je možda on ovo zamislio kao tačku za neku kandidacionu komisiju, ili ne znam ni ja za šta već, a ne za izbor guvernera i Saveta Narodne banke Srbije. Uzgred, samo da postavim jedno zanimljivo pitanje, a čudi me da niko nije primetio, ali toga se sad drže kao pijani plota, to im je palo na pamet negde u pauzi, makar to bila onako notorna glupost koju nigde niko nije izgovorio, valjda niko nije tako glup da tako nešto pomisli, s ovom pričom da će Mlađan Dinkić da bude guverner, jer, tobože, Kori Udovički nije izabrana, pa sad ako se to ne donese opet bi Mlađan Dinkić mogao da bude guverner. Šta vam to pada na pamet? Gde to ima? Svakojakih gluposti sam se naslušao, ovako nešto nisam čuo. Ljudi moji, danas sam vam ponovio, ali ponavljali su to svi poslanici SRS: pa sve protivzakonito urađeno u izboru Kori Udovički, onog trenutka kada je odluka o njenom postavljenju objavljenau "Službenom glasniku", dakle, a posteriori je postala legalna. Kakav Mlađan Dinkić?! Možda bi ponovo mogao da bude guverner, opet sa nekim puškama da upadne negde, nije nemoguće. Drugačije ne može. Na kraju, što se tiče te priče o lekarima i agronomima, možda može, možda ne može, ne bi trebalo, tačno je. Ne znam šta bi trebalo, ali jedno što znam - ne sme (a vi baš to hoćete, što ne sme) da bude direktor HVB banke, jer tako piše u Zakonu, a vi baš to hoćete. E to trebalo ili ne trebalo, ne sme. To je suštinska razlika između vas i nas. Možete da nalazite hiljadu primera, da pričate o zločinačkom, ne bivšem nego onom bivšem, bivšem, bivšem režimu ili ne znam ni ja čemu, da pričate šta god hoćete, kako god hoćete, ali to, ljudi, jednostavno ne može. I to što vi govorite, a ne želim da vam kažem nijednu ružnu reč, ne želim da se negativno izrazim o svojim političkim protivnicima, ali vi govorite, napadate nas, vaše političke protivnike, da govorimo nebuloze. Vi nemate pojma šta govorite. Govorite nešto što ne da nema veze sa istinom, vi ne znate razliku između opoziva, razrešenja, smene, ne znate ništa o tome i ponovićete to po pet ili deset puta sa ove govornice zato što mislite da možete da govorite, jer govorite neukim ljudima. Ne, ovde je veliki broj veoma stručnih ljudi, koji su prošli stotine zakona, koji znaju svaku sitnicu o tome, ne možete da im pričate to što biste ispričali svom komšiji. Ti ljudi to odlično znaju. Ne potcenjujte parlament i ne vređajte svoje političke protivnike. Nastavite li to, odgovaraćemo vam, a onda znate kako prolazite. Nekako uvek dobijete po nosu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Branislav Blažić, a neka se pripremi narodni poslanik Predrag Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, revolucija koja je počela 5. oktobra očigledno još uvek traje, samo su namere, odnosi malo drugačiji. Trenutno je na delu sukob unutar revolucionara oko podele plena. Sve je počelo tog 5. oktobra, kada je jedna grupa, krizni štab na čelu sa komandantom Dinkićem upao u Narodnu banku, sa čarapom ili bez čarape, neko kaže sa dugim cevima, puškom ili gitarom, zauzeo Narodnu banku. Šta je on uperio u one ljude, ne znamo da li pušku ili gitaru, ali je činjenica da je Narodna banka pala i da su je tog dana zauzeli. Međutim, kada su se sveli računi i napravili bilansi, kada je počela raspodela ko je dobio više ili manje, gospodin Đelić sa onom vladom i onom manjinskom skupštinom očigledno je izvršio novi taktički udar, i to sa nekim dalekometnim karticama, prekomorskim uspeo je da sruši tadašnjeg guvernera Narodne banke i da postavi gospođu Kori Udovički, koja se pokazala kao vrstan stručnjak za rudarstvo i pregovore sa rudarima, a i ekspert finansijski u savetu penzionera, da im objasni kako na jednostavan i lak način da dođu do para i tako plate struju. Postavljena je Kori Udovički, za koju predlagač danas kaže da ona nikad nije bila guverner. Međutim, nastavlja se taj sukob unutar revolucionara i dolazimo u situaciju da sada gospodin Dinkić, koristeći ovu situaciju u kojoj se nalazi pod pritiskom nove koalicije i nove vlade, a sve na temelju revanšizma, osvetničkih međusobnih sujeta koje vladaju između njega i Đelića, ruši sadašnjeg guvernera. Sve bi to bilo vrlo smešno da nije previše tragično, da ova naša sudbina nije tragična kakva jeste. Revanšizmi, sukobi, međusobno udaljavanje, pretnje, osvetnička vlada smenjuje osvetničku, osvetnička skupština smenjuje osvetničku. Ono što je za SRS ovog momenta važnije od svega, to je da dokažemo da ovo nije legalno, da se ovako ne može birati guverner, da kažemo da ova zemlja nema ni predsednika, ni predsednika vlade, imaće guvernera, da pitamo - zbog čega je bitnija ovog momenta ljudska sujeta, da se nekome dokaže kako on može da izvrši smenu, nego da se krene u jednu pravnu državu idemokratizaciju društva. Ne može se birati guverner koji je bio viceguverner, a da se o njegovom radu na mestu viceguvernera ništa ne kaže. Ne može se birati guverner, a da se ne ispita i ozvaniči istina o Nacionalnoj štedionici. Ne može se birati guverner dok se ne razjasni sve ono što se dešavalo u Narodnoj banci, za koju inspektori kažu da je tim koji je doveo Dinkić zatvorio sve prilaze i da se uopšte nije moglo znati kako dolaze pare od donacija i na koje račune se pare troše. Prema tome, u ovim vremenima, ono što je sigurno, 1989. kada su Rumuni uhapsili Čaušeskua i odmah ga streljali, Evropa je rekla - ako je to početak demokratizacije i stvaranja pravne države, od toga neće biti ništa. Neposredno posle 5. oktobra ovde u Skupštini smo rekli - ako je ono početak stvaranja pravne države i demokratizacije, od toga neće biti ništa. Nalazimo se opet na početku i opet vam kažemo, sad ovim drugim - ako je ovo početak pravne države i demokratizacije, ni od ovoga neće biti ništa. Ovakva koalicija, koja se zasniva na ucenjivanju, na međusobnim kalkulacijama, biće toliko kratka da neće niko stići ni da se okrene.
Hvala, reč ima predstavnik predlagača. Predstavnik predlagača traži pauzu. (Negodovanje.) Po članu 94. predsedavajući ima pravo, zbog pribavljanja mišljenja, da odredi pauzu i ja je određujem u vremenu od 30 minuta. Molim vas još za jedan momenat i malo pažnje, imam jedan još konstruktivniji predlog, da sada prekinemo sednicu i da nastavimo sutra u 10,00 časova.