Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 158 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 168. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno dase u toku sednice Narodne skupštine, na dnevni red po hitnom postupku mogu staviti predlozi za izbor, imenovanje i razrešenje pod uslovom da sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 160 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za odlučivanje u smislu citirane odredbe Poslovnika. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici, odnosno jedan narodni poslanik Miroljub Stanković. Po hitnom postupku dobili smo kao i što sam rekla Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa SNS 24. aprila 2014. godine sa predlogom da se uvrsti u dnevni red Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2014. godini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 165 narodnih poslanika, protiv – niko, uzdržani –jedan, nije glasalo – 15 narodnih poslanika, od ukupno 181 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Nastavljamo rad i prelazimo na jedinstveni pretres o 3. tački dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Da li predstavnik predlagača želi reč? (Ne) Da li neko od predstavnikaposlaničkih grupa želi reč? (Ne) Dužina rasprave je u skladu sa Poslovnikom. Zaključujem jedinstveni pretres, pošto se niko nije ni javio i Predlog odluke se stavlja na glasanje, u danu za glasanje koji ćemo odrediti nakon obavljene jedinstvene rasprave o sledećim tačkama dnevnog reda. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O MINISTARSTVIMA Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zoran Živković, dr Vladimir Pavićević, Gordana Čomić, Snežana Malović, prof. dr Janko Veselinović, Branka Karavidić, Biljana Hasanović-Korać, Ivan Karić, Aleksandar Senić, Marko Đurišić, dr. Gordana Zorić, Nataša Vučković, Marijan Rističević, Irena Aleksić, Zoran Antić, prof. dr Marko Atlagić, Dejan Andrejević, Andriana Anastasov, Mirjana Andrić, Dragan Aleksić, Zoran Babić, Branislav Blažić, Igor Bečić, dr Dragana Barišić, Nebojša Berić, Boban Birmančević, Ljiljana Beronja, Zoran Bojanić, Žarko Bogatinović, Irena Vujović, Aleksandar Vulin, dr Jezdimir Vučetić, Svetislav Vukmirica, Sonja Vlahović, Bratimir Vasiljvić, Maja Gojković, dr Slobodan Gvozdenović, Ninoslav Girić, Milovan Drecun, Vladica Dimitrov, Vladimir Đukanović, Aleksandra Đurović, Živan Đurišić, Milan Đurica, Maja Gojković, Mirjana Đoković, Milinko Živković, Dragoljub Zindović, Bojan Zirić, Biljana Ilić Stošić, dr Obrad Isailović, Jadranka Joksimović, Milanka Jevtović Vukojčić, dr Radoslav Jović, Aleksandar Jovičić, Nikola Jolović, Jovica Jevtić, Dražen Jarić, Zoran Jozić, Goran Knežević, prof. dr Milan Knežević, Milanka Karić, Dragomir Karić, Goran Kovačević, Mirko Krlić, Radmilo Kostić, Vladeta Kostić, Dejan Kovačević, Miodrag Linta, dr Darko Laketić, Ljibuška Lakatoš, Mladen Lukić, Violeta Lutovac, Jana Ljubičić, Veroljub Matić, Aleksandar Martinović, Jelena Mijatović, dr Predrag Mijatović, Mujo Muković, Vesna Marković, dr Ljubica Mrdaković Todorović, Saša Mirković, Ljiljana Malušić, Aleksandra Maletić, Milija Miletić, Zoran Milekić, Mirjana Marjanović, Milosav Milojević, Aleksandar Marković, Žarko Mićin, Saša Maksimović, Vladan Milošević, Nevenka Milošević, Nenad Mitrović, Radomir Nikolić, Mirjana Nikolić, Dragan Nikolić, Sanja Nikolić, Miodrag Nikolić, Dušica Nikolić, Nadica Nikolić Tanasijević, Nenad Nikolić, Milan Novaković, Marija Obradović, Jasmina Obradović, dr Vladimir Orlić, prof. dr Mileta Poskurica, Biljana Pantić Pilja, prof. dr Nebojša Petrović, Olivera Pešić, Zoran Pralica, Slobodan Perić, Vladimir Petković, Olivera Pauljeskić, Dragan Paunović, dr Aleksandar Peranović, dr Aleksandar Pajović, Katarina Rakić, dr Vesna Rakonjac, dr Aleksandar Radojević, Dalibor Radičević, dr Nebojša Stefanović, prof. dr Ljubiša Stojmirović, Momir Stojanović, Ivana Stoiljković, Dušica Stojković, Željko Sušec,Dušan Stupar, Marija Stevanović, Velibor Stojković, Milan Stevanović, Biljana Savović, dr Aleksandra Tomić, Vučeta Tošković, Nebojša Tatomir, Miloš Tošanić, Milena Turk, Tanja Tomašević Damnjanović, Velinka Tošić, Vanja Udovičić, Milorad Cvetanović, Dragan Šormaz, Suzana Šarac, Katarina Šušnjar, Aleksandra Jablanović, kao i amandmane Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Primili ste izveštaj Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, poštovana predsednice, kao što smo najavili pre dva dana, nas dvojica, Zoran Živković i ja, podneli smo 38 amandmana na ovaj predlog zakona i, kao što i priliči, krenuli smo redom, od člana broj 1. Sve ove članove Predloga zakona o ministarstvima analizirali smo iz tri aspekta – pravnog, političkog i jezičkog. Naš amandman na član 1. tiče se ovog jezičkog aspekta, pre svega stilskog. U članu 1. stav 2. predviđeno je da posebne organizacije mogu se obrazovati i njihov delokrug može se utvrditi i posebnim zakonom. Mi smatramo da je srpskom jeziku primerenija sledeća formulacija: posebne organizacije mogu da se obrazuju i njihov delokrug može da se utvrdi posebnim zakonom. Da pojasnim, umesto infinitiva koji ovde stoji, a reč je o jednom nepotpunom modalnom glagolu sa dopunama, mi smatramo da formulacija treba da se promeni, budući da je to primerenije srpskom jeziku. Želeo bih da dodam da nismo samo nas dvojica radili na ovim amandmanima, nego su nam tu pomogle dve pravnice, profesorka Vesna Rakić Vodinelić i Ljiljana Šantić Benać i profesorka srpskog jezika i književnosti, koja je i članica Nove stranke, Tanja Roganović. Dakle, smatramo da ovaj predlog ne zadire u suštinu sadržine ovoga ovde, već se tiče prilagođavanja onome što su pravila i običaji srpskog jezika. Hvala.
Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Dame i gospodo, ovaj amandman je u stvari suština svih ovih promena koje mi nudimo kroz 30 i nešto amandmana. Ceo dan je bila rasprava o tome čija vlada je najmanja ili čija vlada će biti najmanja, najbrža. Ne u tom smeru, nego u smeru stvarne reforme ovog dela propisa koji definišu život u našoj zemlji, naš predlog, predlog Nove stranke, koji je deo onog širokog predloga o reformi našeg političkog sistema i državne uprave, je ovde definisan kao izmena člana 2. gde se navode ministarstva i gde ovih 16 ministarstava, koji su u Predlogu zakona, mi menjamo i predlažemo da se taj član briše i da Vlada izmenama člana 2. bude sastavljena od devet ministarstava. Ponovo ću da ih pročitam. To su: Ministarstvo finansija i ekonomije, Ministarstvo spoljnih poslova i evropskih integracija, Ministarstvo pravde, ljudskih prava, državne uprave i lokalne samouprave, Ministarstvo unutrašnjih poslova, Ministarstvo odbrane, Ministarstvo poljoprivrede, životne sredine i prostornog planiranja, Ministarstvo infrastrukture i prirodnih resursa, Ministarstvo zdravlja, rada i socijalne politike i Ministarstvo prosvete, nauke i kulture. Potpuno je dovoljno da sve ono što je nadležnost Vlade Srbije bude obuhvaćeno u ovih devet ministarstava, gde Vlada ima još jednog člana po našem predlogu, a to je predsednik Vlade. Složićete se, to je odmah manja Vlada nego ova od 16 plus ne znam koliko će biti bez portfelja. Znači, ako je važno šta je manje, ovo je manje definitivno, ali sigurno da pored tog manje važnog argumenta postoje mnogo važniji argumenti za ovakav predlog. Prvo, na ovaj način su na najpravilniji način grupisane sve nadležnosti koje ima Vlada Srbije.
Vreme, dva minuta je isteklo.
Dozvolite mi da završim. Pošto mi je vreme isteklo, u narednim javljanjima ću dati detaljna objašnjenja.
Molim poslanike da se drže Poslovnika. Počeli smo tek da radimo, pa ću biti tolerantna, ali do dve minute, imate Poslovnik. Molim vas da se držimo toga. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo predsedavajuća, samo da napomenem da prethodni govornik može da govori duže, ali mu se to odbija od onih pet minuta koje ima pravo da koristi za sve druge amandmane. Znači, može da prekorači, ali mu to vreme uračunajte. Što se ovog amandmana tiče, meni se na prvi pogled dopada i bio bih rad da vidim takvu vladu sa tako malo ministarstava. Međutim, imamo čudno ponašanje i ono otprilike izgleda ovako: kada sam vlast, ni 20 ministarstava mi nije dosta, a kada sam opozicija, onda ni 10 ministarstava ne bih dozvolio i onda bih ja to smanjio na devet. Tako otprilike glasi ovaj amandman i to nije ni čudo. Kod nas ljudi tek kada padnu sa vlasti znaju šta bi radili, ali to nisu radili dok su vlast držali, da ne kažem i uzurpirali. Da li Vlada ima 10 članova, da li ima 19, da li ima 16 ministarstava i da ima devet, ja sam i pre govorio, to toliko nije bitno, već su bitni rezultati te vlade, da konačno jedna vlada pokaže rezultate i da konačno imamo vladu koja će pokušati da gradi državu. Da kažem još nešto o ovom amandmanu. Posle ovih devet ministarstava, ja bih dodao i deseto – Ministarstvo za retka vina i vinogradarstvo. U tom slučaju bih ja to podržao. Ovako, za mene je suština da nama treba Vlada. Konačno, nama treba Vlada koja neće imati državu, treba nam država koja će imati Vladu. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Poštovana predsednice, veoma mi je drago da se jedan od poslanika iz skupštinske većine javio da makar jednim delom podrži jedan od amandmana koji smo podneli nas dvojica. Hteo bih samo tri kratke intervencije. Gospodin Rističević je rekao da ovi dok su bili na vlasti imaju ideju od 20 ministarstava, a kada su u opoziciji, imaju ideju od devet ili 10. Moram da podsetim da ja nikada nisam bio ni u jednoj vlasti, a podnosilac sam predloga ovog amandmana. Druga stvar, gospodin Živković jeste bio u vlasti, bio je predsednik Vlade u periodu kraćem od 12 meseci i, koliko sam ja istraživao, a dobro sam to istražio, tada je postojao predlog da se struktura Vlade menja i da bude usmerena ka onome što je naš današnji predlog. Treća stvar, ako zanemarimo za trenutak šta je bilo, a ova skupštinska većina se ovde trudi da u priličnoj meri zanemari nešto šta je bilo u prošlosti, smatram da pristup ovom našem predlogu jeste provera za ovu skupštinsku većinu. Iz ove skupštinske većine dolaze predlozi da se usmerimo ka štedljivosti, ka efikasnosti i prva proba na kojoj se nalazi ova skupštinska većina je predlog strukture Vlade. Efikasna i štedljiva Vlada je ona koju bi činilo devet ministarstava i predsednik Vlade, odnosno ukupno 10 članova. Dakle, da zaključim, ovaj predlog je proba i provera ove skupštinske većine, a ne bilo koje ja je prethodila ovoj. Hvala.
Za reč se javio narodni poslanik Marijan Rističević. Izvinite, ali po kom osnovu? Niste pomenuti po imenu.
Za razliku od prethodnog govornika koga nisam pomenuo, on je ipak mene pomenuo najmanje dva puta. Ukoliko neko misli da nije, ja sam voljan i da odustanem od ove replike.
Izvolite, imate vaše vreme.
Što se mog nastupa tiče, on se odnosio na jednog od dva predlagača. Dakle, nije predložio samo gospodin Pavićević taj amandman. Ja sam govorio uopšte o ponašanju ljudi koji drže vlast, pa kada izgube vlast imaju sasvim drugačije mišljenje i misle da bi onda znali šta su trebali da rade kada su bili vlast. Da li je neko bio 12 meseci ili ne ili je bio više, to nije toliko bitno, već je bitno da li je stvari pomerio imalo unapred ili su stvari postale još gore. Dakle, za vreme vladavine te vlade o kojoj sam ja govorio, imali smo takve majstore tranzicije da su sa jedne strane ti majstori tranzicije, uz pomoć onih koji su vladali, dobili sve, a na drugoj strani je sirotinja izgubila sve. O tome sam želeo da govorim o ovoj vladi, ali sam rekao da bih podržao predlog da je postojalo ono ministarstvo za vinogradarstvo i retka vina, ali bih sada dodao da bih taj amandman podržao i da nema tog ministarstva, ali da se ubaci jedno novo ministarstvo koje će se zvati ministarstvo za cepanje novina. Hvala. (Zoran Živković, s mesta: Replika.)
Narodni poslanik Zoran Živković nema pravo na repliku. Niste spomenuti. Ovo je bio odgovor na repliku prethodnog poslanika. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, dragi narodni poslanici, drago mi je što predlagači uvažavaju mišljenje SNS da je neophodno smanjiti birokratiju i imati manji broj ministarstava, jer želimo da se racionalno ponašamo i da smanjimo troškove u našoj zemlji. Međutim, iz dva razloga ne možemo da prihvatimo ovaj predlog, pre svega minimalno po difoltu ne znači ni optimalno. Takođe mi je žao što predstavnici, odnosno predlagači u ovom predlogu uopšte nisu uvrstili Ministarstvo omladine i sporta, jer očigledno im nije stalo do mladih ljudi u našoj zemlji, do razvijanja svesti o sportu, u smislu da nam mladost nije na ulici nego u fiskulturnim salama. Takođe mi je žao što ovim predlogom žele da predstave centralizaciju, odnosno da se sve stavi u što manji okvir kako bi mogli da odlučuju i da sprovode odluke, tj. da imaju moć u odlučivanju u svim segmentima naše društva. Kao što sam rekao, nužno malo nije ni optimalno. Ali, očigledno se probudila nostalgija određenih ljudi koji su imali šansu da pokažu koliko mogu i šta znaju i čak su i bili u ulozi mandatara i očigledno žele ponovo da prožive tu ulogu šta znači kada nešto predlažete, ali smo videli kako je to u prošlosti bilo i da se zapravo za Srbiju, za građane Srbije nije uradilo ništa. Stoga, ove predloge ne možemo prihvatiti jer želimo Srbiju u kojoj nemamo centralizaciju. Želimo da ministarstva imaju kadrove koji rade odgovorno svoj posao, koji će zaraditi svoju platu na radnim mestima, a sve zarad boljeg života naših građana i prosperiteta naše zemlje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Ljubiša Stojmirović.
Poštovane koleginice i kolege, javio sam se po amandmanu. Hteo sam nešto da kažem. Pravo je svakog poslanika da može da predlaže amandmane, ali nešto drugo je po meni ovde sporno. Većina u ovoj sali ume da kaže da će Vlada biti efikasnija zato što ima manje ministarstava. To nije tačno. Da je to tako, onda bi Vlada najčešće imala jedno ministarstvo ili možda ni jedno. Efikasnost Vlade i efikasnost svakog sistema određuju se na osnovu stepena realizacije postavljenih ciljeva. Samim tim, to se odnosi i na Vladu, kako i koliko uspešno bude realizovala ciljeve koje postavlja, to će odrediti njenu efikasnost. Nemam ništa protiv da buduće Vlade imaju i 50 ministarstava ako će biti njihova efikasnost veća i ako će građani živeti bolje. Hvala.
Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Podnetim amandmanom predlažem da se doda tačka 3a u spisku ministarstava koji je predviđen Predlogom zakona o ministarstvima, koja glasi: „Ministarstvo zaštite životne sredine, prirodnih resursa i prostornog planiranja“. Obrazloženje je u tome da je po predlogu to sada zajedničko Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine. To nije dobro rešenje. Pre ili kasnije u toku ovog mandata, sa nekom od rekonstrukcija Vlade ili bez nje, mi ćemo zajedno zaključiti da to nije dobro rešenje, jer ono što je poljoprivreda je mahom po prirodi stvari zagađivač životne sredine. Zaštita životne sredine, naprotiv, brine o očuvanju, unapređenju životne sredine. Daću vam jedan tragičan primer, skorašnji, o tome kako je pesticidima na njivama pored Čoke usmrćeno 19 ždralova, pre neki mesec devet orlova belorepana. Uprava za zaštitu bilja ministarstva je reagovala 28. februara i zabranila promet pesticida, ali je još uvek on u upotrebi i još uvek imamo očiglednu tragičnu situaciju na terenu. Nemam nade da ćemo već danas razumeti koliko je potrebno da ova dva ministarstva budu razdvojena i po prirodi njihovih nadležnosti i zbog pregovora u EU i neću vam kazati – zar vam nisam kazala na početku, kada u toku mandata ove Vlade budemo imali izmene ovog zakona i stvaranje dva ministarstva. Moja je obaveza da u ime dobro rada i jednog i drugog ministarstva predložim ovaj amandman. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovani kolege poslanici, u načelnoj raspravi imali smo temu koju smo otvorili, a to je pitanje Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine i ono što kolege koji su predlagači ovog amandmana nisu hteli da čuju, nego su izašli iz sale, to je da su preporuke EU da se sve mere zaštite životne sredine primene u poljoprivredi radi održivosti poljoprivrede i sa takvim preporukama to postaje imperativ naše politike agrara, ali i politike životne sredine. Da je to tako, onda evropska delegacija ne bi imala celu komponentu povezanosti između poljoprivrede i zaštite životne sredine. S druge strane, vaše kolege iz Nove stranke, koje su na listi sa Novom demokratskom strankom i sa Demokratskom strankom, na neki način su pokušavali da ukažu javnosti da je vrlo važna zaštita životne sredine, dali su predlog u ovom prethodnom amandmanu, da ima devet ministarstava, da poljoprivreda i zaštita životne sredine treba da idu zajedno. To je pokazatelj da se mi zalažemo za modernu Vladu, za Vladu koja će ići u susret evropskim integracijama, u susret svim direktivama koje treba rešavati na jednom mestu. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Zahvaljujem na podsećanju o preporukama Evropske komisije. Situacija, videćemo to u zajedničkom radu na Odboru za evropske integracije, ipak stoji u nekoliko drugačije. Kada već pominjete da ima amandmana sa kojima ste saglasni, pa prihvatite onda amandman kolega iz Nove stranke, koji su predloži zajedničko ministarstvo. Ne može oba, i da budete protiv mog amandmana i da me podsećate da ima kolega koji su podneli i drugačije amandmane. Naravno da ima, to nam je posao da podnosimo amandmane, ali ne možete biti protiv oba i slagati se sa oba, pošto jedan drugog isključuju. Nadam se da će saradnja i sa ovakvim ministarstvom kakvo bude u Skupštini, a pri podnošenju izveštaja ministra poljoprivrede i zaštite životne sredine na Odboru za zaštitu životne sredine biti na korist i primene preporuka i ozbiljnog razgovora o tome šta znači proces pregovora i, naravno, ozbiljne kontrole i nadzora od strane nas članova odbora o tome da ovako veliko ministarstvo uspe da spreči ubuduće tragične situacije, kao što je trovanje retkih vrsta ptica, ždralova kod Čoke ili belorepana pre neki mesec, jer je to zajednička šteta. Ne radi se o tome ko podnosi amandman, nego se radi o tome da imamo dijalog, da imamo zajednički cilj, da napravimo dobro i po poljoprivredu i po zaštitu životne sredine, da ne sukobljavamo razvoj ekonomije i održivi razvoj i da se razumemo, da naši predlozi idu samo u tom cilju, moj amandman u svakom slučaju.
Reč ima narodni poslanik dr Aleksandra Tomić, replika.
Izvinjavam se, predsedavajuća, ovde niko nije govorio o bilo kakvom sukobljavanju. Upravo da bi se izbegli sukobi uopšte u državi po bilo kojoj temi, a naročito o temi poljoprivrede i zaštite životne sredine, upravo je ovaj model. Taj model imaju Mađarska, Austrija, Velika Britanija. Prema tome, ako to odgovara zemljama EU koje su na visokom nivou što se tiče i poljoprivrede i zaštite životne sredine, onda sigurno u tom smeru ova Vlada pokazuje da želi da ide. To je ono što državna politika mora da pokaže u ovom trenutku, a ne da se bavimo nekim situacijama koje se odnose isključivo na inspekcijski nadzor. To neka rade inspekcijski organi. Ne kreiraju se vlade zbog našeg rada inspekcijskih organa, nego zbog državne politike koja mora da da određene rezultate. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Nada Lazić.
Poštovana predsednice, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, imam čast da se prvi put obratim. Dolazim upravo iz sektora zaštite životne sredine, gde sam bila deset godina pomoćnik pokrajinskog sekretara za zaštitu životne sredine. Ovom prilikom želim da podržim amandman gospođe Čomić, baš zbog toga što smatram da je poljoprivreda kao oblast koja je jedna od najvećih zagađivača u suprotnosti da bude u istom ministarstvu sa zaštitom životne sredine. Niz je primera iz prakse, pogotovo kada su u pitanju mlekare, klanice, rasuto zagađenje sa površine zemlje. Imali smo sada slučaj zagađenja u Užicu, odnosno uticaj poljoprivrede na oblast voda, odnosno pitkih voda. Zato smatram da bi životna sredina trebala da bude ponovo izdvojena u zasebno ministarstvo. Na žalost, pokazala je praksa unazad da je životna sredina kao trinaesto prase, stalno je bila pod nekim drugim ministarstvom. Ako se setimo, 2000-te godine je bila prvo samostalno ministarstvo, pa je posle 2004. godine ukinuta, ušla u paket sa naukom, pa je onda posle toga bila u sastavu urbanizma, odnosno energetike, evo sada je u sastavu poljoprivrede. Pitam se koje je još ministarstvo ostalo, pa da mu se pridoda zaštita životne sredine. Još samo da se osvrnem, čak i predlagač ovog zakona, kada je obrazlagao ovo ministarstvo, nije posvetio dovoljnu pažnju ili čak mislim da nije ni spomenuo u obrazloženju životnu sredinu, nego se fokusirao upravo na oblast poljoprivrede. Mislim da će nas sve jako boleti glava kada dođe razmatranje Poglavlja 27 i dostizanje standarda u životnoj sredini. Zato ponavljam, podržavam u ime Lige socijaldemokrata Vojvodine ovaj amandman. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Vesna Rakonjac.
Poštovana predsednice, uvažene kolege, ja se sa mojom koleginicom ne slažem. Smatram sebe dovoljno kompetentnom, jer iza sebe imam 20 godina rada kao lekar specijalista higijene. Kao neko ko se bavi bezbednošću hrane i ko se bavi apsolutno zaštitom životne sredine. Poljoprivreda nikako. Ako inspekcijski organi rade kvalitetno svoj posao i kako rade, videli smo u prethodnom periodu, onda dobijemo to što smo dobili, da je poljoprivreda najveći zagađivač. Poljoprivreda treba da bude osnov razvoja ove države, a ne najveći zagađivač. Postoji problem u radu inspekcijskih organa. Upravo ovakvim ministarstvom i koordinacijom i inspekcijskih organa u Fitosanitarnoj inspekciji, i inspekciji koja se odnosi na zaštitu životne sredine, odnosno ekološkoj inspekciji, predupredićemo ovakve događaje. Prema tome, ono što imamo na terenu je katastrofalno, ne poštuju se ni karenca, ni pravila ponašanja, kada su veštačka đubriva upitanju, pa imamo ovakve incidente, ali mislim, kada je zaštita vodotokova, a to takođe pripada Ministarstvu poljoprivrede, zaštita zemljišta, zaštita vazduha, neminovno je povezana sa bezbednošću hrane, a to je ono što nam je osnova i cilj u budućem periodu. Ova država treba da se zalaže za razvoj poljoprivrede, kao što sam rekla, kao grane koja će biti osnov i pokretač i motorna snaga za sve ostale privredne grane. Naša izvozna šansa, a ne zagađivač životne sredine. Tu mora da postoji jedna koordinacija i inspekcijskih organa i ljudi na terenu i Zavoda za javno zdravlje i drugih lokalnih samouprava, agencija, ne vladinog sektora. Znači, jedna sinergija koja će obezbediti da poljoprivreda bude to što jeste, ekologija to što jeste, a mi da budemo jedna pravna, uređena, državna, moderna država koja će biti primer u svetu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Uvažena predsedavajuća, uvažene kolege, možda bih mogao i da se složim sa ovakvim stavom oko ministarstva zaštite životne sredine, ali uvažene kolege su imale priliku i 2011. godine, znali su šta EU od nas zahteva, znali su koja poglavlja se otvaraju, pa nisu glasali tada za posebno ministarstvo zaštite životne sredine, nego se to zvalo Ministarstvo za prostorno planiranje i zaštitu životne sredine. Složićete se, prostorno planiranje ima manje veze nego Ministarstvo poljoprivrede, koje unutar sebe ima razne uprave koje se sada bave, na neki način, zaštitom životne sredine. Na žalost, u tom periodu, osim ovakvih nekih demagoških istupa, nismo imali ništa na polju zaštite životne sredine. Jedino što smo imali je da je to ministarstvo plaćalo besmislene ekološke kampanje određenim dnevnim listovima, kako bi ti dnevni listovi posle služili u predizbornoj kampanji nekome i da bi mu tako pomogli. Smatram, čak je po malo i neiskreno ovo sa druge strane, i zalažem se da se ovaj amandman odbije.
Gospođo Čomić, po kom osnovu se javljate?
Javljam se po vremenu poslaničke grupe. To što je Ministarstvo poljoprivrede u prethodne dve godine uradilo, očigledno nisam dovoljno kazala da sam pohvalila intervenciju Uprave za zaštitu bilja. Ovde imamo jednu neobičnu situaciju, paradoksalnu. Govorim da je Ministarstvo dobro postupilo, a kolege koje neće da prihvate moj amandman govore o tome da inspekcije u Ministarstvu poljoprivrede nisu radile i da ništa nije dobro radilo. Šta nije radilo dobro, nije radilo dobro. U ovom slučaju, Ministarstvo koje je vodio gospodin Glamočić, kome sam ja bila opozicija protekle dve godine, i gospodine Goran Knežević pre njega, kao što sam sada opozicija budućem ministru poljoprivrede, je uradilo dobru stvar. Uprava za zaštitu bilja je zabranila pesticid koji proizvodi smrt ždralova i orlova belorepana. To je očigledno ostalo van vidokruga svih koji žele da opaskama, komentarima, osporavanjem ovog amandmana i u ideji da govore o tome šta je radila Vlada između 2008. i 2012. godine, Vlada 2007. do 2008. godine, Vlada 2004. do 2007. godine ili Vlada 2001. do 2004. godine. Nekima sam bila opozicija, neke sam podržavala. Onima kojima sam bila opozicija uradili su nekoliko dobrih stvari, kao ministar Aleksandar Popović, koji je vodio ovo Ministarstvo u vreme Vlade 2004. do 2007. godine, bez obzira što sam bila opozicija. Nećemo daleko stići u dijalogu ako se ne slušamo pažljivo. Ako budem i kada budem htela da kritikujem šta je uradio bilo ko u nadzoru, u inspekcijskim službama, u predlozima zakona za prethodne dve godine, to ću od sada vrlo jasno naglasiti, ali mislim da za tim nema apsolutno nikakve potrebe. Izbori su prošli. Rezultati Vlade, koje su neki ovde od poslanika podržavali, neki bili opozicija, su delimično ugrađeni u izborni rezultat koji je ostvaren, na kojima vam čestitam, pobednicima izbora na Konstitutivnoj sednici. Sada se radi o tome da se koristi pravo da se predloži amandman za koji tvrdim, sreća što postoje stenogrami, da ćemo u nekoj fazi rada ove Vlade, kojoj želim uspeha u pregovorima sa EU, molim da to razumete, pošto uspeh tog pregovarača, Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine, kako je predloženo, ili neuspeh ostavlja posledice po sve nas, bez obzira da li politički podržavamo jednu ili drugu stranku, jednu ili drugu predsednicu, potpredsednicu, ministarku, ministra, koga god. To je tema za koju bih ja molila da se mnogo više fokusiramo, nego na to da ne slušamo dovoljno pažljivo. Ponavljam još jednom, Uprava za zaštitu bilja, ministarstva koje je vodio gospodin Glamočić, je odlično postupila, reagovala na vreme i zabranila pesticid, ali se šteta dogodila. Navodim detalje o tome kako i zašto se dogodila šteta, kao što navodim da jeste poljoprivreda zagađivač prirodne sredine. Ona će to biti, bez obzira da li je na čelu ministarstva ministar koga podržava ova ili bilo koja druga većina. Mera kojom ćemo odložiti vreme u kome treba uraditi sve investicije, da bi se zaštita životne sredine i tranzicioni rok odredio što lakše po poljoprivredu je mera koja se tiče pregovora i to je mera zbog koje je dobro da budu razdvojena ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine. Nadam se da neću imati prilike, ni da neće biti šanse da ikada spominjem da se zbog korišćenja pesticida, koje je Uprava za zaštitu bilja zabranila, dogodio pomor bilo kog broja retkih ptica u Srbiji, koje je inače migratorno područje za ptice, srećom stanište retkih migratornih ptica. Samo navodim primer, jer ga smatram dovoljno ilustrativnim da bi o njemu svi pomno razmislili. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo, ja se ne slažem da je poljoprivreda ispala isključivi zagađivač životne sredine. Slažem se da u određenoj meri ona šteti životnoj sredini, ali i doprinosi i kvalitetu vazduha. Biljke proizvode kiseonik, a zaštita životne sredine nije samo zaštita zemljišta, zaštita vode već i zaštita i vazduha. U Evropi su zbog kvaliteta zemljišta i zbog preterane upotrebe herbicida, pesticida, zbog toga što su nekad imali razdvojeno ministarstvo poljoprivrede od zaštite životne sredine, krenuli da uporedo vode računa i o poljoprivredi i o zaštiti životne sredine, shvatajući da su izgubili zbog preterane upotrebe herbicida, pesticida i mineralnih đubriva na kvalitetu zemljišta. Danas Evropa od 104 miliona hektara svog poljoprivrednog zemljišta, zbog obnove kvaliteta zemljišta i na određen način zaštite tog zemljišta, zaštite životne sredine, odmara 7%, gotovo sedam miliona hektara svake godine, time što ga ne obrađuje da bi povratila taj kvalitet. Mislim da mi taj kvalitet još uvek nismo izgubili i da sa zahvalnošću treba da gledamo na ovaj predlog. Da poljoprivreda i zaštita životne sredine budu zajedno, što ne znači, a ovde se to tako tumači, da će poljoprivreda dominirati životnom sredinom. Naprotiv, poljoprivreda i životna sredina će ići zajedno uporedo starajući se jedna o drugoj. Dakle, najbolje je da to bude u jednom ministarstvu, čak i najbolje da bude u jednoj zgradi, da ti ljudi međusobno sarađuju, naravno da ne dominiraju ni jedni ni drugi, međusobno jedni nad drugima. Što se tiče poljoprivrede, takođe treba naglasiti da je bitno da životna sredina bude tu zbog ispitivanja raznih kvaliteta i održavanja određenih standarda koje smo prihvatili, posebno po pitanju kvaliteta vode, vazduha itd. Ne slažem se sa ocenom da je u Užicu poljoprivreda kriva za zagađivanje voda. Koliko znam to su bile vikendice i objekti koji su napravljeni neposrednopored vodozahvata i da je to prouzrokovalo alge koje su zagadile vodu i ta voda nije bila za piće. Ne sećam se da se to desilo sa poljoprivredom, mada tvrdim da mineralna đubriva, posebno kada se preterano upotrebljavaju herbicidi, pesticidi utiču na poljoprivredu, ali intencija u Evropi i kod nas će biti da prelazimo sve više na proizvodnju organske hrane, pa će biti potrebna ta subordinacija i koordinacija i velika saradnja između ta dva dela jednog ministarstva. Mislim da je dobro, što je poljopriveda spojena sa zaštitom životne sredine, s obzirom da poljoprivreda obuhvata velike površine zemljišta, posebno ima ingerencije po pitanju državnog zemljišta, obuhvata vodoprivredu, šumarstvo itd. Po meni, sasvim je najprirodnije da zaštita životne sredine bude zajedno sa ministarstvom poljoprivrede, što ne znači i ne slažem se da bude manje važno nego poljoprivreda, već jednostavno da to bude jedno ministarstvo sa dve oblasti koje su podjednake važnosti. Još nešto da kažem. Kad neko prigovori na kvalitet vode u Užicu, posebno kad se to desi i kada se kaže – pokrajinski sekretarijat itd, želim da iznesem sledeću činjenicu. Ako je to tako u pokrajinskom sekretarijatu bilo kvalitetno, ja se pitam kako je taj pokrajinski sekretarijat koji je dobio prenosom nadležnosti odgovarajuće nadležnosti životne sredine, dozvolio da se u Inđiji na regionalnom vodozahvatu napravi fabrika za reciklažu i proizvodnju olovnih akumulatora, a da otpadne vode idu u upojni kanal iznad vodozahvata Inđija? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, član 158, stav. 8, pet minuta ukupne rasprave. Izvolite.
Hvala vam. Ovde čujemo dve vrste argumenata. Jedan je argument predlagača, predlagačice, da to treba odvojiti kao posebno ministarstvo zaštite životne sredine, i drugi argument vlasti, odnosno prethodnog predlagača da je potpuno logično da to bude zajedno za Ministarstvom poljoprivrede. Poteže se i argument da je u nekoj prethodnoj Vladi to ministarstvo bilo zajedno sa Ministarstvom za prostorno planiranje. I jedna i druga strana daju odlične argumente da podrže naš predlog gde se to ministarstvo zove Ministarstvo poljoprivrede, životne sredine i prostornog planiranja. Nije poljoprivreda zagađivač, niti prostorno planiranje utiče negativno. Loša poljoprivreda, loše vođenje poljoprivrede, loša primene i sve ono loše što može da se primeni u poljoprivredi pravi problem. Poljoprivreda je razvojna šansa Srbije i oko toga se valjda svi slažemo. Prostorno planiranje ako se dobro uradi ono smanjuje opasnost od zagađenja. Ako se radi loše, kao u poslednjih deset i kao u poslednjih pedeset godina pre tih deset godina, onda imamo problem i sa životnom sredinom i sa stalnim razvojem privrede, sa malim investicijama, sa nezaposlenošću, sa svim onim što muči ovu zemlju i u poslednjih deset godina i u poslednje dve godine intenzivno. Prema tome, ako slušate svoje argumente i jedna druga strana, jasno mi je da ćete glasati za naš amandman oko promene broja i sastava ministarstava i da ćete podržati ovaj razuman predlog koji u oblasti zaštite životne sredine upravo u isti subjekat stavlja i one koji su potencijalni zagađivači i one koji mogu to da spreče. Mislim da taj rad u preventivnom smislu može da bude vrlo efikasan, upravo ako to bude jedno ministarstvo sa nadležnostima koje će se primenjivati i sa nadležnostima koje će biti primenjive na svakoga i sa sastavom tog ministarstva i sa ministrom i sa državnim sekretarima, službenicima koji će biti dovoljno hrabri i edukovani da primene sve te zakone na valjan način. Složićemo se da ako se primenjuju dobri zakoni da je šansa za štetu vrlo mala, bilo da je u pitanju životna sredina, spoljna politika, zdravstvo, policija ili bilo šta drugo. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Nada Lazić.
Želim da se osvrnem na spominjanje pokrajinskog sekretarijata i prenetih nadležnosti. Drago mi je što je to ovde pomenuto iz jednog drugog razloga. Prenete nadležnosti su jedna priča, a prenete pare su druga priča. Nažalost pokrajina nema sredstva iz naknade za zagađenje, a nažalost unazad dve godine Fond za životnu sredinu je ukinut. Tako da ta priča o nadležnostima je u redu, ali ako nema sredstava, onda to ne može da sprovodi ni pokrajinski sekretarijat, ni jedna lokalna samouprava. Ako nema preneta sredstva, a ima nadležnosti ne može da radi svoj posao kako treba. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Vesna Rakonjac.
Uvažena predsedavajuća, poštovane kolege, što se tiče Fonda za zaštitu životne sredine i prenosa sredstava, odgovorno mogu da vam kažem da Fond ustanovama kao što su zavodi za javna zdravlja koji kontinuirano prate kvalitet vazduha na teritoriji Republike Srbije već 40 godina, kao i uz Agenciju za zaštitu životne sredine, koja je instalira „Horiba“ pokretne stanice za praćenje aerozagađenja, u prethodnom periodu dok je funkcionisao nije preneo ni jedan jedini dinar. Pare iz Fonda su besomučno trošene na kampanje „Očistimo Srbiju“, na razne propagandne materijale koji nisu ovoj državi dali nikakvu korist. To su ogromna sredstva, a ove ustanove su bile potpuno na tržištu, same se snalazile kako su znale i umele da koliko-toliko obezbede zdravu životnu sredinu, zdrav vazduh za naše građane. Mislim da smo već jednom završili sa pričom oko Fonda u prošlom sazivu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz.
Dame i gospodo narodni poslanici, naravno da nećemo prihvatiti niti ovaj amandman, niti amandman gospodina, našeg uvaženog kolegu Živkovića i kolege Marijana Rističevića, iz prostog razloga. Objasnio sam to i pre dva dana u načelnoj raspravi. Jednostavno. Sva su ta rešenja moguća. To uopšte nije sporno. Apsolutno je moguće sve što piše u svakom od ovih amandmana, kao što je moguće i dobro ono što piše u Predlogu zakona. Nemojte da se bavimo formom. Pobedili smo na ovim izborima, osvojili smo 2/3 većinu u parlamentu i građani od nas očekuju da se bavimo suštinom, a ne formom. Imali smo posebno ministarstvo. Imali smo Fond za zaštitu životne sredine. Istovremeno smo imali prepune korita reke plastičnim flašama i drugim prljavštinama. Tačno je da može poljoprivreda da bude zagađivač. Mi koji smo u lovstvu to vrlo dobro znamo. Tačno je da industrija može da bude zagađivač. Tačno je da svako od nas pojedinačno može da bude zagađivač životne sredine. Fond za zaštitu životne sredine je prebacivao novac Javnom preduzeću „Parking servis“ u Smederevu da kupi kamiončić sa kojim će se voziti kroz centar grada da skuplja smeće iz kanti u ulici koja je kao Knez Mihajlova u Smederevu, Kralja Petra, da bi zaposlili još nekoliko ljudi članova Demokratske stranke tu, jer je direktor „Parking servisa“ bio iz Demokratske stranke. Ne, tako nećemo štititi životnu sredinu i to nećemo raditi, nego ćemo raditi na odgovoran način kako to rade svi odgovorni evropski narodi i evropske vlade. Zato su nas građani izabrali. Ovo je forma pod kojom će Vlada biti formirana, a suština je ono što će se raditi i ja se nadam da će opozicija tada biti spremna da pomogne i da pokaže kada bude suština u pitanju - da li se radi dobro ili ne. Sada mislim da ovo samo neko koristi situaciju da se više u vreme kada je vikend razgovara o tome i slikamo na televiziji, ali ponavljam da bi građani znali dalje - ovo je forma. Suština je šta će se raditi, a radiće se sigurno mnogo bolje, jer je velika odgovornost na nama i ljudi koji tu rade biće i te kako odgovorni za razliku od prethodnog perioda i mnogo bolje organizovati i poljoprivredu, a u svakom slučaju i zaštitu životne sredine. Zahvaljujem.
Doktor Marko Atlagić.
Poštovana predsedavajuća, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, samo dve rečenice da kažem povodom ovog Predloga zakona koji nam je Vlada dostavila. Odmah da kažem da podržavam Predlog zakona koji nam je Vlada dostavila, a ne amandmane. Obrazloženje, ako je tačno što koleginice i kolege narodni poslanici kažu da je najveći zagađivač poljoprivreda, onda zaista ima razloga da i ekologija zajedno sa poljoprivrednom se spoji iz razloga preventivnog delovanja. Mi se nažalost godinama uvek posledicama bavimo. Ne bavimo se uzrocima. Nećemo u budućnosti imati predizbornu parolu – očistimo Srbiju, nego – ne zagađujmo Srbiju. To je problem. To je suština i normalno da je rad inspekcija tu bitan. Svakodnevno će raditi preventivno da ne dođe do zagađenja. Imam osećaj da je ovde u pitanju ko će biti ministar ekologije. To su sporedne stvari. Nama je suština ovo što je prethodnik rekao, bit stvari. Građani Srbije očekuju da Vlada zaista bude efikasna, a da bi bilo ovo ministarstvo efikasno ovaj Predlog zakona je izvanredna stvar. Mi u vaspitanju i obrazovanju isto ponekad znamo da grešimo. Bavimo se nasiljem umesto vaspitanjem. Nije u pitanju samo zaštita životne sredine, nego i unapređivanje životne sredine i mislim da je Vlada izvanredno ovo predložila. Hvala vam lepo.
Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković.
Poštovana predsednice, poštovani dame i gospodo narodni poslanici, dobro je što ovaj amandman odbor nije prihvatio iz više razloga. Jedan od tih razloga je da svako od ovih ministarstava bi moglo da se preraspodeli još na neka ministarstva tako da bismo imali i možda 30 ili 40 ministarstava i toliko ministara i toliko državnih sekretara itd. Ova Vlada i njen predsednik budući su razmišljali o tome da se to malo racionalizuje, a ne da se troši na sve strane. Svako od ovih ministarstava bi moglo… Kada je u pitanju poljoprivreda mogli smo da imamo ministarstvo za ravnice, ministarstvo za Vojvodinu, za planinska područja, a u Ministarstvu pravde da bude ministarstvo za tužilaštvo, za ovo ili ono. Nije to dobro. Nije dobro od predlagača iz prostog razloga što su imale sve prilike i šanse u zadnjih 12 godina da sve to što sada nama predlažu urade, pa da mi sada vidimo te rezultate njihovog rada, a ne što su upropastili ovu državu i to toliko da je ne možemo izvući za par godina. Hvala.
Reč ima Nada Lazić. Samo da vam kažem da je vašoj grupi ostalo ukupno tri minuta i 30 sekundi. Bila sam dužna da vam to kažem.
Kratko ću. Kada je u pitanju fond, u Zakonu o zaštiti životne sredine stoji da postoji budžetski fond u kome se sabiraju namenska sredstva od naknada od zagađenja. Da li to znači da ćemo taj član zakona u narednom periodu izbaciti i da li ćemo fond kao kategoriju izbaciti, jer u međuvremenu teku sakupljanja sredstava od ovih naknada i ne znamo zašta se ona troše unazad dve godine? Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, jako sam se pažljivo zainteresovao za ovu temu koja je sada bila pričana kada je u pitanju zaštita životne sredine. Ne bih hteo da govorim o tome kako su prethodna ministarstva radila po tom pitanju, ali očigledno da shvatanje državne uprave i načina na koji funkcioniše državna uprava ili verovatno možda i nepoznavanje kod svojih kolega poslanika, trebali su da se raspitaju, ministarstvo nadležno za životnu sredinu utvrđuje strategiju. Imate regulatorna tela u okviru Vlade koja to sprovede na terenu. Imate Agenciju za zaštitu životne sredine, pa imate Upravu za zaštitu životne sredine. Problem je u tome što smo imali u nekim drugim vladama, ne u prethodnoj, ministre koji se baš nisu mnogo interesovali osim dobro za ove uprave koje nisu davale svoj rezultat, koje nisu utvrdile strategiju zaštite životne sredine, koje su se bavile promocijom svojom ličnom i promocijom ministarstva i zloupotrebama pod formom zaštite životne sredine. Da li je zaštita životne sredine da se uvozi komunalni otpad koji je otrovan u Srbiju, stari akumulatori da bi se onda dobile subvencije od države? Ako je to zaštita životne sredine, molim kolege poslanike koji su podržavali takve ministre da nam kažu i šta su ti ministri radili dok su ih podržavali i šta novi ministri ne treba da rade? Ovako kada je u pitanju da li je to Ministarstvo poljoprivrede… (Predsednik: Vreme.) … Ministarstvo prostornog planiranja. Kao predlagač da li mogu od vremena poslaničke grupe? (Predsednik: Možete. Trošite vreme od poslaničke grupe.) Nas interesuju rezultati. Interesuje nas rezultat u svakoj oblasti koju će neka Vlada, pa i ova buduća za koju verujem da će biti izabrana sutra, da postigne u narednom periodu. Isto tako, interesuju nas greške prethodnih vlada, jer po onoj narodnoj – pametan čovek se uči na tuđim greškama, a neko drugi na svojim. Mi ti drugi ne želimo da budemo.
Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Predlagač Snežana Malović ima reč.
Zahvaljujem se. Poštovana predsednice, dame i gospodo, uvaženi narodni poslanici, predložila sam amandman na Predlog zakona o ministarstvima, na član 2. tačka 7, gde naziv „Ministarstvo pravde“ se menja u „Ministarstvo pravde, ljudskih i manjinskih prava“. Predložili smo posebno ministarstvo jer smo poštovali sistematiku Predloga zakona o ministarstvima. Iako je u našoj državnoj istoriji bilo različitih praksi u pogledu toga gde je predviđena zaštita i unapređenje ljudskih i manjinskih prava, smatramo da je Kancelarija za ljudska i manjinska prava dosta dobro radila, ali smatramo da stepen zaštite i promocije ljudskih i manjinskih prava, naročito zbog obaveza koje naša zemlja ima u pogledu evropskih integracija, treba da se uzdigne na nivo ministarstva. Za dva minuta je malo reći razloge zbog čega to treba uraditi, ali u najkraćim crtama pokušaću to da istaknem. Mislim da je najvažnije što treba istaći činjenica da je 2006. godine Generalna skupština UN donela Rezoluciju u kojoj je uspostavljen novi mehanizam nadzora nad stanjem ljudskih prava. Kao što sam rekla, Kancelarija za ljudska i manjinska prava je dosta toga uradila i smatram da treba istaći njihovu aktivnost u pogledu diskriminacije određenih grupa, naročito aktivnosti u pogledu inkluzije u okviru Dekade Roma. Međutim, to nije sve što treba raditi u pogledu, kao što sam rekla, promocije i zaštite ljudskih i manjinskih prava. Ljudska i manjinska prava obuhvataju jednu široku paletu. Postoji poseban deo u našem Ustavu koji je predviđen u pogledu njihove zaštite i sama vladavina prava počiva upravo na zaštiti ljudskih i manjinskih prava… (Predsednik: Vreme, dva minuta.) Zahvaljujem se.
Hvala. Da li neko želi reč? Nema prijavljenih. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podneo je amandman na član 2. Predlagač je na sednici Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Reč traži Dragan Nikolić.
Gospođo predsednice, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, ja sam se javio malo pre po onom amandmanu koji je gospođa Snežana Malović dala i kao član Odbora za pravosuđe i Odbora za … (Predsednik: Niste bili u sistemu uopšte kao prijavljeni, prešli smo na drugi amandman.) Ja sam se prijavio, ali vi niste konstatovali da sam se ja prijavio. (Predsednik: Niste bili u sistemu, prešli smo na drugi amandman. Ako želite o tom amandmanu, možete.) Zahvaljujem se.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima dr Janko Veselinović.
Poštovana predsedavajuća, uvažene kolege narodni poslanici, podneo sam amandman na zakon o ministarstvima i to na član 2. stav 1. i predložio sam da se Ministarstvo prosvete i nauke, kako je predloženo, da se menja naziv i da se to ministarstvo zove – Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja. Predlagač nije prihvatio taj amandman, bez obrazloženja. Moje obrazloženje za taj amandman je bilo sledeće, pročitaću vam: „Bitno je da se kroz sam naziv ovog ministarstva naglasi značaj tehnološkog razvoja, jer obrazovanje i nauka bez tehnološkog razvoja ne predstavljaju zaokruženu celinu. Tehnološki razvoj predstavlja unapređenje naučno-istraživačke delatnosti u funkciji tehnologije privrednog razvoja. Strategija tehnološkog razvoja treba da obuhvata i obrazovanje i nauku, kao njen sastavni deo. Usavršavanjem kadrova za naučno-istraživački rad pretpostavlja da je utvrđena strategija i tehnološkog razvoja. Osim toga, tehnološki razvoj podrazumeva transfer znanja i tehnologije u privredi, kao i unapređenje inovacionog sistema. Ukoliko je zemlja, a čuli smo da jeste, okrenuta ka oslanjanju na nauku i tehnološki razvoj, neophodno je što jasnije izraziti to i kroz naziv ministarstva.“. Mislim da je ovo obrazloženje bilo dovoljno jasno. Predlagač nije prihvatio moj predlog, jel tako gospodine Arsiću? Međutim, desilo se nešto veoma čudno. Naime, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, gospodin Petrović nije ovde, podneo je amandman… (Predsednik: Vreme.) Koristiću vreme ovlašćenog predstavnika. Dakle, predložio je amandman u istovetnom tekstu, odnosno razlikuje se u jednom slovu „i“, koje sam mogao, kao tehničku ispravku, da korigujem, ukoliko ste imali volju da prihvatite ovaj amandman. Prihvatili ste amandman Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu koji kaže – u Predlogu zakona o ministarstvima, u članu 2. tačka 12) menja se i glasi: „Ministarstvo prosvete, nauke i tehnološkog razvoja“. Jedno slovo „i“ je razlika. Obrazloženje je četiri ili pet reči – predlaže se zadržavanje postojećeg naziva ministarstva i naglašava značaj tehnološkog razvoja. Dakle, moje obrazloženje je kompletnije, složićete se, ovo je obrazloženje tek da se da obrazloženje, pa vas pitam, gospodine Arsiću – da li amandman koji sam podneo, a niste prihvatili iz razloga što je on bio za vas neprihvatljiv ili zbog toga što je trebala da ode vest u medije da nije prihvaćen nijedan amandman opozicije? Da li je ovaj moj amandman bio loš? Nije, jer je prihvaćen istovetan amandman Odbora za pravosuđe. Pitam gospodina Petra Petrovića, predsednika ovog odbora, koga nema ovde u sali, a bilo bi dobro da je tu kao predlagač amandmana koji je prethodno usvojen – zbog čega su se poslužili, na neki način, prisvajanjem, da ne kažem težu reč, otuđivanjem mog amandmana? Iskoristiću priliku da kažem nešto i o zloupotrebi intelektualnih prava. Današnje novine prenele su sa jučerašnje posete američkog ambasadora Majkla Kirbija na jednom skupu, koji je rekao dasrpska privreda i budžet godišnje izgubi oko 250 miliona evra od nelegalne trgovine, a najvećim delom od piraterije i zloupotrebe intelektualne svojine. Kaže se – kada bi samo za 1% smanjili zloupotrebu intelektualne svojine, koja je sada na nivou 72% i najveća je u svetu, svetski prosek je 35%, dakle, samo jedan procenat smanjenja zloupotrebe intelektualne svojine doneo bi 1.200 radnih mesta. Gospodo, vi ste o novim radnim mestima pričali. Kakav primer daje kolega Petrović koji u Skupštini, u skupštinskom zdanju, uzme moj amandman, da ga kao amandman Odbora za pravosuđe? Mislim da to nije u najmanju ruku ni korektno, pre svega što ste pozvali opoziciju, odnosno pozvali sve poslaničke grupe i to je bila vaša najava, da radimo zajedno. Kakav motiv dajete poslanicima opozicije da predlažu amandmane, ako će moj amandman biti predat na Pisarnicu 25 sati i 30 minuta pre amandmana Odbora za pravosuđe, a vi prihvatite amandman Odbora za pravosuđe? Dakle, čekate amandmane poslanika opozicije i onda ih pretvarate u amandmane Odbora. Za početak, to nije korektno i nadam se da ovoga više neće biti, kako bi radili zajedno. U svakom slučaju, iskoristiću još jednom priliku da ukažem na činjenicu da tehnološki razvoj jeste sastavni segment razvoja modernog društva, a tehnološkog razvoja bez nauke i obrazovanja nema, niti ima nauke i obrazovanja ukoliko ono ne bude implementirano u tehnološki razvoj, odnosno država nema od toga koristi. Najveća mogućnost naše privrede i otvaranja radnih mesta jeste u tehnološkom razvoju, dakle, podizanju nivoa tehnološke opremljenosti kroz implementaciju znanja koje, nažalost, u našoj zemlji, stoji u fijokama i naučnici najčešće rade sami za sebe. Krug se zatvara na institutima i ta znanja ne mogu da budu implementirana. Nadam se da će, bez obzira što je ovaj amandmana usvojen ovako kako je usvojen, ipak suština biti postignuta, a to je da će ovo Ministarstvo za obrazovanje nauku i tehnološki razvoj u svom daljem radu biti okrenuto ka privredi. Ovo ministarstvo bi trebalo da bude ključ, jer mnoge razvijene zemlje koje su sada pretendenti da postanu i prve po razvijenosti u svetu, kao što je Kina, kao što je Indija itd, su svoj uspeh postigle upravo kroz inovacije i kroz naučna dostignuća njihovih kadrova. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, na izlaganje svog kolege mogu samo da se zahvalim što je on vodio računa o kvalitetu zakona. Mislim da je on čak i član tog Odbora za pravosuđe. (Janko Veselinović, s mesta: Nisam.) Niste član. Dobro. Samo da vam kažem, taj veznik „i“ državu može mnogo da košta. Zahvaljujemo se na jednoj dobroj ideji. Nije bilo vremena zbog brzine donošenja zakona da vas pozovemo da uradite ispravku amandman, mada to ne bi bilo ni poslovnički, ali dešavalo se u dosadašnjoj praksi. Zahvaljujemo se i na tome što vodite računa o kvalitetu zakona i bili smo spremni taj amandman da prihvatimo. U suštini, on je i prihvaćen, gospodine Veselinoviću, samo je dodat jedan veznik. Ako vam je puno značilo da baš vaš amandman bude prihvaćen, evo, spremni smo u nekom budućem radu neki odborski amandman da ustupimo vama, koji ćete vi da potpišete. U suštini, taj odborski amandman je vaš amandman. Onaj veznik „i“ znači – na svim upravama koje su u nadležnosti tog ministarstva treba da se promeni tabla. Znate li koliko to košta? Treba da se promene legitimacije zaposlenih. Znate li koliko to košta? Treba da se promene pečati. Znate li koliko to košta? Zato je taj veznik „i“ dodat, da se ništa od toga ne bi menjalo. U suštini, vaš amandman je prihvaćen i ja vam se zahvaljujem na jednoj dobroj ideji.
Janko Veselinović, po kom osnovu, izvinjavam se? (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Mislila sam da je zadovoljstvo obostrano, ali izvolite.
Gospodine Arsiću, vi kažete da je amandman Poslaničke grupe Boris Tadić – Nova demokratska stranka – Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije prihvaćen. To ste mogli i juče da kažete. Ovaj „i“ ne bi koštao državu ništa da smo uradili ispravku, tako da se ja vama zahvaljujem, ali ne bih da se kompenzujemo, da menjamo amandmane u nekom narednom periodu. Biću slobodan da podnosim i ubuduće amandmane, a vi ako budete imali želju, vi ih prihvatite, a ako ne, uradite kao prošli put, pretvorite u amandman odbora. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Znate šta, ja se nisam nikada ljutio. Recimo, ja sam doživljavao mnogo gore stvari nego kolega, pisao sam amandmane koji su glatko odbijani i na sednicama odbora i na plenumu Skupštine, nisu čak ni bili sledeći odborski amandmani. Pričali ste o intelektualnoj svojini. Onda su moji amandmani bili prepisani u zakon gde je predlagač bila Vlad ili određeno ministarstvo. To su bile vlade koje ste vi podržavali. Prepisivali su amandmane i za šest meseci moji amandmani su se nalazili u zakonima, u predlozima izmena i dopuna zakona. Bilo je potrebno vreme, nismo hteli da vas maltretiramo da dolazite iz Pančeva da pišete ispravku amandmana, da se vraćate itd. U suštini, to je vaš amandman, kroz korekciju amandmana koji je podneo nadležni odbor. Možete slobodno da budete ponosni i da se hvalite sa tim. Nemamo mi želju da nekome osporavamo svaku dobru ideju, bez obzira da li ona dolazi iz stranaka koje predstavljaju bivši režim ili iz stranaka koje podržavaju sadašnju Vladu. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.)
Pomenuti ste imenom? (Da.) Reč ima dr Janko Veselinović.
Zaista se ne bih javio da gospodin Arsić nije rekao mesto iz koga dolazim, a u stvari ne dolazim. Dakle, ja sam iz Novog Sada i ponosan sam što sam iz Novog Sada, nisam iz Pančeva. U Pančevu ima ulica Janka Veselinovića, možda ste zamenili to. Gospodine Arsiću, nemojte da se pozivate na to kako su loše radile prethodne vlade, pa da kopirate to. Pokušajte da se usmerite da vaš rad bude takav da bude dobro ocenjen od građana Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Dakle, svi smo iz Novog Sada. Reč ima narodni poslanik Dragan Nikolić.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, kada smo o zakonu u celini raspravljali, rekao sam da smo i tokom kampanje, a naravno i sada pružali ruku svim strankama i bili smo voljni da sa svima razgovaramo, bez obzira što smo osvojili najveći broj glasova, time se nismo poneli. Hteli smo da u Vladu uđe i Nova demokratska stranka, kojoj pripada gospodin Veselinović. U tom smislu smo takođe otvoreni uvek za nove predloge, za dobre ideje i inkorporiraćemo svaki amandman u predloge zakona, bez obzira da li dolazio od opozicionih poslanika ili dolazio od poslanika vladajuće većine, ukoliko su ti amandmani saglasni ideji zakonodavca i želji da nova Vlada bude efikasna. Naša je želja da sutra imamo usvojen zakon na osnovu koga ćemo formirati i izabrati novu republičku Vladu. U tom smislu, kao član Odbora za pravosuđe, Odbora u kome gospodin Janko Veselinović nije član, ali u svako doba kao narodni poslanik može da pristupi, žao mi je što to nije učinio, ali smo mi jednu dobru njegovu ideju prihvatili i ja ga pozivam da svaki put kada ima ideju i kada na dnevnom redu bude bilo koji zakon taj zakon inovira tako što će dati neku svoju ideju, a mi ćemo je prihvatiti i ja ću to vrlo rado podržati svojim glasom u tom odboru. Hvala.
Reč ima dr Janko Veselinović. Izvolite.
Ovde se radi o suštini. Dakle, ako imate ideju i ako ta ideja nešto vredi, ta ideja treba da ostane vlasništvo onoga ko je izneo i ko je napisao, stavio na papir. O tome sam malo pre pričao, a ne da se ispod te ideje potpiše Petar Petrović. Konkretno se predsednik Odbora zove Petar Petrović, pa zbog toga kažem Petar Petrović. Dakle, samo se o tome radi.
Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Biljana Hasanović-Korać, Ivan Karić i Aleksandar Senić. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem se, uvažena predsednice. Poštovane koleginice i kolege, dobro je kad nema previše tenzije kad razgovaramo, jer u prethodne dve godine je povremeno bilo isuviše tenzija. Meni se čini da ovim amandmanom niko ne osporava značaj i vrednost poljoprivrede i njenog udela u srpskoj ekonomiji. Ali, ovde mislimo da bi trebali da tražimo posebnu brigu i novo jedinstveno ministarstvo. Pročitaću ovde sve zemlje, jer je uglavnom bila delimična istina u nekim izlaganjima prethodnika i sa jedne i sa druge strane. Ministarstvo sa energetikom imaju Francuska, Grčka i Švajcarska. Ministarstvo sa poljoprivredom, niste pominjali Španiju, ima Španija, Austrija, Velika Britanija i Kipar. Ali, mnogo zanimljivije, razvijenije i evropskije, ako tako smem da kažem, zemlje imaju jedinstvena ministarstva, pa tako Finska, Švedska i Norveška, sa kojima se ne bih poredio, imaju posebna ministarstva. Belgija takođe ima posebno ministarstvo, kao i Italija. Što se tiče zemalja u okruženju, Hrvatska, Makedonija, Crna Gora, Bugarska, Poljska, Slovenija i naše dve omiljene zemlje, Rusija i Nemačka takođe imaju posebna ministarstva za zaštitu životne sredine, za prirodna bogatstva, za prostorno planiranje, kako koja zemlje i kako koje ministarstvo. Ono što nas je opredelilo da se poredimo sa Nemačkom jeste remedijacija i razvoj u Istočnoj Nemačkoj, koji je posebno apostrofiran. Bivša SFRJ, današnja Srbija, veoma mnogo liči na Istočnu Nemačku. Zbog toga smatramo da istorijsko zagađenje, da sve što smo nasledili u ovih 25 ili u ovih 60 godina, da se ne bi niko… (Predsednik: Vreme, dva minuta.) Samo da dovršim rečenicu, molim vas. Da se niko ne bi osećao kriv, mi mislimo da zaslužuje ova zemlja posebno ministarstvo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima Aleksandar Jovičić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada već govorimo o delimičnoj istini, važno je naglasiti da zemlje koje su slične veličine kao i Srbija imaju spojeno ministarstvo poljoprivredne i zaštite životne sredine i najvešću primere Slovačke, Austrije i Mađarske. Važno je naglasiti da segment životne sredine radi monitoring kontrolu vode, a vode su inače pod ingerencijom Ministarstva poljoprivrede, odnosno poljoprivrede, što znači da sklop te dve stvari svakako jesu nešto što može biti produktivno i nije u sukobu jedno sa drugim, da tako kažemo. Opet ponavljamo važnost da imamo racionalna ministarstva, ministarstva koja neće trošiti novac građana Srbije i koja neće praviti neke nove agencije, ili praviti dodatne uprave, kao što je to radila DS u ranijim godinama. Jedna Demokratska stranka, s obzirom da sada imamo novu, ali ne smemo zaboraviti sve ono što se radilo i kako se bacao i trošio novac građana Srbije. Stoga smatram da je ovo dobar predlog da Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine bude u jednom i da će doneti rezultate u narednom periodu. Hvala.
Reč ima dr Vesna Rakonjac.
Uvažena predsedavajuća, uvažene kolege, mislim takođe da je ovo dobar predlog, kao što je rekao moj prethodnik, ali mislim i da je odličan predlog da se uz ministarstvo saobraćaja, građevine nađe i prostorno planiranje, a da imamo jednu koordinaciju, korektnu koordinaciju sa Ministarstvom poljoprivrede i sa Ministarstvom zaštite životne sredine. Znate, moraju da se postave prioriteti da vidimo šta je više jedno drugom potrebno. Kada imate izgradnju saobraćajnica, veoma je bitno voditi računa o tzv. zelenim pojasevima. To je neophodno povezano sa zaštitom životne sredine, ali je isto tako povezano i sa pravilnim korišćenjem zemljišta koje se nalazi tu i koje će biti oduzete od poljoprivrede, a biti ustupljeno za izgradnju infrastrukturnih projekata. Prema tome, o tome zajedno treba da vodimo računa i mislim da je ovakva raspodela odlična, ali ono na čemu trebamo insistirati to je koordinacija između ovih ministarstava, jer to je neumitno i jednostavno samo na takav način možemo da imamo i zaštitu životne sredine i dobre puteve i dobre zelene pojaseve, koji naj garantuju ne samo zaštitu od aero zagađenja, nego i veliki problem zaštite od buke koja je jedan od velikih zagađivača i kome se pridaje sve veći značaj i u Evropi i u svetu, a ima poguban uticaj na zdravlje. Prema tome, ambijentalna ekologija i uticaj na zdravlje je nešto o čemu takođe treba da vodimo računa, a ako hoćemo ovako ići u nedogled, onda s punim pravom možemo da kažemo da i Ministarstvu zdravlja pripadao deo ekologije. Ministarstvo zdravlja, po „difoltu“, kontroliše ispravnost vode za piće. Šta ćemo onda? Onda ćemo ići u nedogled, ali moramo pravilno rasporediti ministarstva, videti šta čemu više odgovara, a insistirati na koordinaciji. Hvala.
Ivan Karić. Po kom osnovu? Možete uzeti vreme od poslaničke grupe. Ovo su amandmani. Znači, i sami ste svesni da nemate pravo na repliku. Možete da trošite vreme od vaše poslaničke grupe. (Ivan Karić, s mesta: Mogu da protumačim samo amandman, ne direktno, samo amandman. Ne, neću trošiti vreme poslaničke grupe.) Znači, i sami ste svesni da nemate pravo na repliku. Možete da trošite vreme od vaše poslaničke grupe. Na naziv iznad člana 3. i član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice, mi smo predložili izmenu člana 3. i to na dva načina u smislu naziva i u smislu sadržine tog člana. Predlažemo da se član 3. koji u Predlogu zakona o ministarstvima nosi naziv „Ministarstvo finansija“ menja i da stoji novi naziv „Ministarstvo finansija i ekonomije“. Ko je pažljivo čitao Predlog zakona o ministarstvima, mogao je da se uveri da su poslovi koji spadaju u delokrug rada ovog ministarstva podeljeni ovde u tri pasusa. Mi smatramo da ne samo da treba dodati resor ekonomije resoru finansija, nego da sve poslove koji spadaju u delokrug ministarstva finansija i ekonomije treba što preciznije definisati. Mi smo to ovde uradili, tako smo podelili te poslove u 13 vrlo jasnih celina. To su poslovi opšte državne uprave iz delokruga ministarstva finansija i ekonomije. Onda navodimo vrlo precizno koji su to poslovi. Po tom poslovi državne uprave radi podsticanja razvoja, poslovi državne uprave radi koordinacije, poslovi državne uprave radi neposrednog regulisanja, poslovi državne uprave radi analize i predlaganja mera. Posebni poslovi državne uprave i predlaganje propisa u oblasti eliminisanja korupcije, poslovi državne uprave sa stranim elementom, poslovi državne uprave koji se odnose na poreze, carine, platni promet i hartije od vrednosti, poslovi državne uprave koji se odnose na računovodstvo, reviziju i knjigovodstvo. Celinu deset čine poslovi državne uprave koji se odnose na privatizaciju, sanaciju tehničkih propisa i stečaj, poslovi državne uprave koji se odnose na oblike svojine, poslovi državne kontrole. Imamo kao 13 celinu posebne neke poslove koje smeštamo u ministarstvo finansija i ekonomije. Posebno izdvajamo Poresku upravu, Upravu carina i Direkciju za mere i dragocene metale. Smatramo da bi prihvatanje ovog amandmana značajno doprinelo definisanju efektivnosti rada Vlade u celini.
Zahvaljujem. Na osnovu člana 157. stav 6 Poslovnika Narodne skupštine Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podneo je amandman na član 3. Predlagač je na sednici Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Petar Petrović. Izvolite.
Gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, samo sam se javio zbog javnosti koja prati verovatno ovaj prenos. Pošto se pominje moje ime kao potpisnika amandmana koji podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu da kažem da je jedino mogao Odbor da podnese u ovom trenutku te amandmane s obzirom da je rasprava u načelu bila počela i završena i samo je Odbor mogao po Poslovniku da podnese te amandmane. Istovremeno hoću da se zahvalim nekim kolegama koji su podneli dobre amandmane, ali je stručna služba ocenila da iz tehničkih razloga treba ih poboljšati, pravopisnih i nekih drugih, i zato je to išlo kao da je Odbor predlagač tog amandmana, a ne te uvažene kolege. Kolegama se zahvaljujem u ime Odbora što su imali dobre ideje, ali iz određenih razloga kako je stručna služba procenila trebalo ih je malo doterati. Predlagač je to prihvatio i to je jedini razlog što to ide kao amandmani Odbora. Hvala.
Na naziv iznad člana 4. i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Formalno je pre numeracija u pitanju, a suštinski je predlog da umesto „Ministarstva spoljnih“ poslova imamo „Ministarstvo spoljnih poslova i evropskih integracija“. Spoljni poslovi bez evropskih integracija ne postoje za državu koja pred kojom su pregovori sa EU. Ko to neće da stavi u svoj zakon on očigledno ne misli ozbiljno da nastavi put ove države prema EU. Biće vrlo čudno da neko prihvati mesto ministra inostranih poslova ako je deo vezan za evropske integracije van tog ministarstva, a posebno je ružno i teško objašnjivo bilo kome ko želi dobro ovoj zemlji, da se evropskim integracijama bavi ministar, ili kako čujemo ministarka bez portfelja. Mislim da je to jedan loš princip koji se nastavlja u odnosu na prošlu Vladu i pozivam vas da usvojite ovaj amandman, jer samo na ovaj način možemo da pokažemo da smo jedna ozbiljna zemlja u kojoj, evo sada u parlamentu sede sve stranke koje su spremne da daju svoj doprinos putu Srbije ka EU, na ovaj način jednostavan, formalan to uverenje će biti jasno svim građanima Srbije, biće jasno svim našim prijateljima u Evropi, biće jasno i našim neprijateljima koji ne žele da nastavimo taj put. Hvala vam.
Hvala. Vladimir Đukanović.
Uvažena predsedavajuća, dame i gospodo, zalažem se naravno da se odbije ovaj amandman, zato što nema nikakvog osnova. Evropske integracije su nešto što je naša država trasirala kao svoj put i to je nešto što mora posebno da se razvije i mora da istaknem zaista veliko zadovoljstvo povodom ovih najava da će gospođa Joksimović za tako nešto biti nadležna, a Ministarstvo spoljnih poslova pored evropskih integracija, naravno bavi se i nekim drugim delatnostima, odnosno bavi se razvojem velikih naših prijateljstava i sa nekim drugim državama, ne samo evropskim integracijama. Nama je potrebno zato što je ovoj državi to nešto najbitnije, da imamo zaista jedan poseban resor koji će se samo baviti evropskim integracijama i pozivam Skupštinu da ne prihvati ovaj amandman.
Aleksandar Jovičić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poznata nam je politika gospodina Živkovića, kada govorimo o evropskim integracijama i vi ste obećavali građanima ulazak u Evropsku uniju već u 2007. godini, ali nažalost zbog jedne pogubne politike, destruktivne politike, politike ličnih interesa, to se nije desilo. Međutim, Srpska napredna stranka u prethodnoj Vladi, s obzirom da je snosila i najveću odgovornost jer je i tada bila najveća, otpočela je pregovore sa Evropskom unijom i pokazala ozbiljnost i posvećenost ka tom putu i zato nema potrebe da se bavimo formalnim ili ne znam ni ja kakvim načelima da dodajemo ili bilo šta spajamo u samom nazivu, nego mi pokazujemo to na delima. Postoji jedna izreka koja je važna i volim često da je ponovim, a to je da jedan gram delovanja vredi više nego tona teorije. Mi smo videli teoriju u prethodnim dvanaest ili petnaest godina, a sada ćemo po prvi put da vidimo šta znači delovanje u našoj zemlji i kako se zaista istinski Aleksandar Vučić i Srpska napredna stranka bore za podizanje kvaliteta života i standarda naših građana, a i za članstvo u Evropskoj uniji koje će ubrzo doći, već u narednih četiri godine. Hvala vam.
Pravo na repliku, Zoran Živković.
Hvala. Mislim da bi bilo dobro da kada vodite sednicu da upućujete poslanike da govore o temi, ali hoćemo da se bavimo političkim prepucavanjem, to je isto deo parlamentarnog života, pa možemo i time da se bavimo. Da podsetim mlađanog kolegu, ne sećam se imena, da sam ja bio poslednji put u nekom organu vlasti pre deset godina, da je od tog vremena puno toga prošlo, tako da za tih godinu dana koliko sam bio predsednik Vlade, teško da je Srbija mogla da uđe u Evropsku uniju, uz sve dobre stvari koje su tada urađene. S druge strane, koliko se sećam najveći deo vaših kolega koji ovde sede sa vama su tada obećavali Karoblag-Ogulin i Viroviticu. Prema tome, molim vas ako pričamo na taj način, setiću se puno toga iz vaše prošlosti, što će, ne vama, pošto ste vi jako mlad, ali za mnoge druge da ostane kao večni beleg. Ja nemam čega da se stidim iz svoje prošlosti za razliku od mnogih ovde. Deo poslanika koji sede sa vaše strane je glasao za Vladu koju sam ja vodio, učestvovao u petooktobarskim promenama, palio ovu skupštinu, a sada se ponašaju kao da taj deo njihovog života ne postoji. Pozivam sve kolege da se bavimo onim što je na dnevnom redu, ako neko hoće da se bavimo prošlošću, spreman sam o tome da pričam danima, satima, nedeljama, godinama. Hvala vam.
Sve u skladu sa Poslovnikom i vremenom koje imate. Pozivam poslanike da zaista ne vršimo razliku u polu, razliku u starosnom dobu poslanika. Izvolite. Aleksandar Jovičić.
Gospodine Živkoviću, ja ću se truditi da moje ime upamtite, ali vaše ime ljudi ga se sećaju po jednom lošem vremenu za Republiku Srbiju i nemojte molim vas govoriti vi o evropskim integracijama, sećamo se raznih afera, između ostaloga, Srpska napredna stranka se neće voditi putem ličnog prosperiteta i bogaćenja da u smislu od države dobija ogromne subvencije u vidu kredita, jer čuli smo malopre kako se zalažete za poljoprivredu i veoma sam siguran da vaši vinogradi i ono što sve imate i posedujete na račun ovih građana, itekako danas dobro napreduju i imate profit od svega toga. Nemojte se baviti prošlošću iz prostog razloga što sam ja imao 15 godina kada sam vas gledao na televiziji i verujte mi da imam jedan gorak ukus u ustima, zbog svega onoga što ste radili, a kako su posle vaši naslednici koji sede i sa vaše leve i sa desne strane rascepkani, kako su vodili Srbiju, kako su uništavali srpsku privredu i dokle su doveli budžet Srbije i građane Srbije. Mi ćemo se voditi jednim drugim putem, putem delovanja i budite sigurni da će Vlada na čelu sa Aleksandrom Vučićem uspeti da podigne privredu koju ste vi uništavali godinama.
Svakako imate pravo na repliku, Zoran Živković. Pozivam poslanike da u početku našeg rada paze na to šta ćemo jedni drugima govoriti i da se ne obraćamo lično i da ne koristimo kvalifikacije iz života.
Obavešten sam o prezimenu mog prethodnika, sada sam se setio da je to odbornik u Skupštini grada Beograda, juče je ponovio to oko grama obećanja i tone rada, tu lošu metaforu. Što se tiče mog imovnog stanja, naravno, bez obzira što sada imate malo više od 15 godina, malo toga znate. Nemam ja nikakve vinograde i to ko vam o tome priča ta njegova pamet je na nivou koji ja neću da komentarišem, a vama dajem preporuku da ga ne slušate. Ja nisam dobio nikakvu subvenciju nikada, to je dobilo jedno preduzeće gde sam ja bio suvlasnik, a vaš Aleksandar Vučić je dobio stan od države sa 20 i nešto godina na 15 dana pred početak bombardovanja 1999. godine, tada kada je još uvek bio patriota, tada kada je još uvek govorio o Ogulinu, o Karlobagu, o proterivanju ovih ili onih preko ovih i onih planina, i to je pitanje, a vas gospodin predsednik je platio porez na ekstra profit, to nije moja kleveta niti moja dosetka, to je fakat. Prema tome, dokazano je sudski, po osnovu zakona, nije sudski , da je ostvario ekstra profit, što je naravno, za bilo koju moju, poslovnu aktivnost od 1986. godine do danas, niti je utvrđeno, bez obzira na velike napore raznih vlasti. Konačno, moji naslednici su živi i zdravi, nisu u ovom parlamentu, ni direktno ni kroz metaforu i ja ljude koji sede u ovom parlamentu, nikoga od njih, nijednog pojedinačno niti grupno ne smatram svojim naslednikom. Hvala.
Molim vas da krug replika zatvorimo sa ovim, ali pravo na povredu Poslovnika, Veroljub Arsić.
Član 106,107. povređeno je dostojanstvo Narodne skupštine. Kolega koji je govorio pre mene spominjao je i mandatara koji nije u ovoj sali i ne može da mu odgovori, spominjao je neka vremena kada su ovde ušli poslanici u farmerkama, pocepanim cipelama, i za 12 godina na vlasti nose danas odela i satove koje ja ne mogu da zaradim od poslaničke plate za 20 godina. Spominjao je neke poslanike koji su mu srušili vladu. Spominjao je poslanike koji su glasali za njegovu Vladu, pa su glasali protiv njegove Vlade. Spominjao je neke stanove u kojima ljudi žive, a ne spominju se stanovi koji su sticani da bi se neko bogatio. Spominjao je Zakon o porezu na ekstraprofitu, a platila su ga samo dva čoveka zato što su oni koji su stvarno trebali da plate odjednom postali miljenici režima. Spominje se vreme uspešnih evropskih integracija tako što smo kršili prelemane na izvoz šećera u EU. Spominje se rad parlamenta koji je bio demokratičniji, a isključivan je bio televizijski prenos. Spominje se uspešan Poslovnik. Ovo je nastavaka onog prvog Poslovnika. To su sva ona ružna vremena koja bih ja hteo da zaboravim. Ako neko kao kolega koji je govorio o svemu tome… (Predsednik: Vreme.) Evo, završavam. …uvideo je svoje greške iz svoje prošlosti i želi da ih ispravi u ovom parlamentu i da se… (Predsednik: Zahvaljujem. Vreme za povredu Poslovnika je dva minuta.) … Evo, završavam rečenicu koju sam započeo. Dozvolite mi da završim. (Predsednik: Produžili ste na još pet sekundi. Izvolite.) Zahvaljujem.
Smatram da nisam povredila Poslovnik time što nisam sprečila poslanika Zorana Živkovića da iskaže svoju vrstu replike. Gospodine Arsiću, ukoliko želite, Narodna skupština može da se izjasni o povredi Poslovnika u danu za glasanje? (Veroljub Arsić, s mesta: Ne.) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Dame i gospodo narodni poslanici, znate, postoji jedna izreka u našem narodu koja kaže: „Nije šija nego vrat“. Na to mi je ličila izreka kolege od malopre – nisam dobio ja, ali je dobila moja firma gde sam suvlasnik. Naravno da su to neposredno dobijena sredstva i priznao sve ono što je kolega Jovičić veoma temeljno izneo. Sa druge strane, napominjanje Aleksandra Vučića i njegovog političkog delovanja… Znate, iza Aleksandra Vučića i njegovog političkog delovanja i delovanja SNS nisu ostale stotine hiljada ljudi bez posla, kao što su ostale stotine hiljada ljudi bez posla u prethodnih 12, 13 godina, nije ostala razorena privreda kao što smo je zatekli pre dve godine, kada smo preduzeli odgovornost vršenja vlasti, nije ostala privreda prepuštena tajkunima da rade šta hoće, nije ostavljena privreda prepuštena privatizacijama kumovskim, burazerskim, bahatim, nije ostavljena država da pluta i luta u bespućima novih zaduživanja koja su davana u potrošnju bez novih vrednosti, nije dočekana država sa izgrađenim koridorima, sa uređenim pravosuđem, sa uređenim sistemom. Ne, ostalo je razgrađeno, razrušeno, bez ikakvih mera i načela. Neću da prihvatim takvu etiketu na Aleksandra Vučića i na SNS, naročito što je naša politika politika gradnje, politika nulte tolerancije za kriminal za korupciju, politika suočavanja sa svim izazovima našeg društva i neću etiketu koja ne stoji i koja nije iskrena.
Narodni poslanik Zoran Živković, pravo na repliku. Pošto ste se udaljili od teme, po članu 104. zatvaram krug replika posle vas. Molim vas da obratite pažnju na to što ćete izgovoriti. Izvolite.
Naravno, da neću da upadnem u zamku da govorim neistinu da bih dobio već naručeni aplauz svojih kolega. Naravno da je i to deo poslaničke prakse i nemam ništa protiv toga. Samo hoću da vas podsetim, pošto ste vi, gospodine Babiću, nešto stariji od ovog kolege čije sam prezime uspeo da upamtim, a to je da se u vreme dok sam se ja bavio politikom pre ovih nekoliko meseci koji su iza nas, od 1997. godine kao predsednik Skupštine Grada Niša, od 2000. do 2003. godine kao savezni ministar unutrašnjih poslova, od 2003. do 2004. godine kao premijer i par navrata poslanik, što savezne, što republičke skupštine, ova država nije zaduživala, nego su dugovi vraćeni. Pet milijardi dugova je vraćano za jednu godinu. Zapošljavanje bilo pozitivno, odnosno da je trend bio pozitivan. Obnovljeno je sve ono što su socijalisti zajedno sa vama i sa NATO paktom uništavali u devedesetim godinama. Propast Srbije je počeo 1990. godine, a naravno da nije prekinut, na moju žalost, 5. oktobra, nego je to bila samo jedna mala šansa koja nije iskorišćena, a posebno u periodu od 2004. godine do dana današnjeg. Ne vidim bitnu razliku u vremenu od 2004. godine do današnjeg dana, bez obzira ko je bio tada na vlast, u posledicama koje su te vlasti od 2004. godine do dana današnje nanele i privredi, i građanima, i pravu, i poštovanju i časti ove države. Devedesete godine, to je najgore vreme u istoriji Srbije. Ako hoćete, i od Karađorđa ili ako hoćete od Nemanje ili ako hoćete od Radovana nekog pra, pra, to je najgore vreme u istoriji ove zemlje. Nemojte da se pozivate na to vreme, nije dobro ni za vas, nije dobro za bilo koga. Naravno da istorija to piše i naravno da ljudi koji žele da pamte činjenice to jako dobro znaju. Nemam nameru da govorim o tome. Kao što ste videli, podneli smo 36 amandmana. (Predsednik: Vreme.) To je bila naša ideja za današnji dan. (Veroljub Arsić, s mesta: Povreda Poslovnika.)
Po kom osnovu? Koji član reklamirate?
Član 106, 107. i 108.
Ovo je bila replika Zorana Živkovića. Izvolite.
Jeste bila replika, ali kada neko priča o svojim rezultatima vlasti, ne mogu da ne zaboravim…
Znači povreda Poslovnika?
Povreda Poslovnika. To malo i vređa dostojanstvo Narodne skupštine, zato što ne mogu da zaboravim jedan deo biografije. U redu, slažem se, ali kada je to bila tako uspešna Vlada, zašto je sadašnji predsednik Tomislav Nikolić toliko ubedljivo na predsedničkim izborima 2003. godine pobedio kandidata koga je predložila DS, čiji ste vi tada bili vršilac dužnosti? Ako su to uspešni rezultati, nemojte više da nam govorite šta treba da radimo.
Ovim se zatvara krug replika zato što ste potpuno otišli iz teme. Narodni poslanik Olgica Batić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala, poštovana predsedavajuća. Reklamiram povredu člana 108. stav 1. koji kaže da se o redu na sednici Narodne skupštine stara predsednik Narodne skupštine. Ukoliko već nekom dajete da reklamira povredu Poslovnika, nemojte da dozvoljavate da u roku od dva minuta narodni poslanik uporno replicira. Danas se od početka ove sednice to permanentno dešava. Hvala.
Hvala vama. Smatram da Poslovnik nije prekršen. Da li želite da glasamo o tome u danu za glasanje? (Olgica Batić, s mesta: Ne.) Zahvaljujem. Usvajajući vašu sugestiju, prelazimo na sledeći član. (Marijan Rističević, s mesta: Povreda Poslovnika.) Narodni poslanik Marijan Rističević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Reklamiram član 107. dostojanstvo Narodne skupštine.
Po članu 107. smo upravo sada imali…
Izvinite, on je nabrojao više članova. Dakle, gospodin Arsić je nabrojao tri člana.
I pre toga takođe član 107. Nemate pravo ovoga puta da se pozovete na Poslovnik.
Sačekajte malo. Prvo, niste mi dali reč kada sam se javio po amandmanu. Imam pravo da govorim po amandmanu.
Narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, prvo ste me preskočili kada sam se javio po amandmanu, posle mi niste dozvolili…
Izvolite, dobili ste reč po amandmanu.
Ja ću da raspravljam po amandmanu. Amandman se odnosi na Ministarstvo finansija i ekonomije. To je ministarstvo gde su nabrojane razno razne nadležnosti, koje sve poslove može da vrši ministarstvo. Možda bih prihvatio ovaj amandman, ali amandmanu nedostaje tekst ili deo koji bi se odnosio na isplatu subvencija. Dakle, istine radi, ne bi bilo dobro da Ministarstvo finansija, ukoliko odbije ovaj amandman, isplaćuje subvencije na način na koji su to radili prethodni. Recimo, 15. novembra 2007. godine Ministarstvo finansija je po rešenju Ministarstva poljoprivrede, koje je potpisao Dobrivoje Sudžum, isplatio Vinariji „Živković“ preko 40 miliona dinara protivvrednosti. (Predsednik: Vreme.) Koristim vreme poslaničke grupe. Ako mi dozvolite, ja bih da završim. Po rešenju koje je potpisao Dobrivoje Sudžum, Ministarstvo finansija je isplatilo protivvrednost 525.000 evra Vinariji „Živković“. Rešenje je od 15. novembra, na osnovu fitosanitarne inspekcije od 11. novembra, po zahtevu od 15. avgusta 2007. godine. subvencije se odnose na prolećnu sadnju 2007. godine. Ništa ne bi bilo problem da je Ministarstvo finansija to isplatilo i da je sve bilo regularno, ali zemljište na kome je u proleće 2007. godine zasađen vinograd je Vinarija „Živković“ zakupila tek 7. novembra 2007. godine. Sada vas pitam kako je bilo moguće da Ministarstvo finansija isplati subvenciju na osnovu rešenja po zahtevu iz avgusta meseca 2007. godine za prolećnu sadnju 2007. godine, iako je država, to isto ministarstvo, zemljište izdalo u zakup tek u novembru? Da li je u Srbiji proleće u novembru ili se u to Ministarstvo finansija…
Molim poslanika da isključivo diskutuje o amandmanu. Izašli ste potpuno iz teme amandmana. Molim vas da završite vašu diskusiju. Dovodite me u neprijatnu situaciju da odmah na počektu našeg rada primenjujem mere.
Završiću. Amandman se odnosi na Ministarstvo finansija. Voleo bih da svi seljaci dobiju priliku, a ne samo neki, od Ministarstva finansija po ovom amandmanu. Nisam izašao iz teme, ovo je amandman o Ministarstvu finansija. Valjda ste pročitali šta je sadržina amandmana. Voleo bih da u tom amandmanu piše da svi seljaci mogu da dobiju 525.000, a ne samo neki.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević, po Poslovniku. Izvolite.
Javljam se po Poslovniku, članovi 106. i 109. U članu 106. piše da govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Mi smo upravo govorili o našem amandmanu na član 4, a ne o našem amandmanu na član 3, o kojem je rasprava već bila završena. Veoma cenim trud predsednice Narodne skupštine, koja hoće ovde da postoji red i cenim to što je opomenula gospodina Rističevića da govori o tački dnevnog reda, ali molim predsednicu Narodne skupštine da na osnovu člana 109. Poslovnika Narodne skupštine izrekne opomenu narodnom poslaniku Rističeviću, koji je i pored upozorenja predsednice Narodne skupštine nastavio da govori o tački koja nije na dnevnom redu. Smatram da svi ovde treba da se trudimo da nastupamo tako da govorimo dostojanstveno, jer danas, ja mislim, za razliku od gospodina Šormaza, koji tvrdi da predlog strukture Vlade jeste jedna formalnost, da nije važno koja će to ministarstva da budu, saglasan sam sa gospodinom Atlagićem da danas govorimo o suštini stvari. Počinje da radi jedna nova vlada i treba da se držimo dnevnog reda. Gospodin Rističević je ovde povredio Poslovnik i tražim da predsednica izrekne meru opomene na osnovu člana 109. Hvala.
Sami ste videli da sam pokušavala da privedem sednicu u tokove da razgovaramo isključivo o amandmanima. Molim vas za pomoć. Neću izricati opomene poslanicima. Rekla sam na samom početku da ću pokušati zajedno sa vama da sednicu vodim na jedan pravi i dostojanstven način i da svako obrati pažnju na način izlaganja, kako smatra da treba da stvara sliku parlamenta sam za sebe, tako da ću izbegavati bilo kakve mere. Inače, mislim da je bilo sasvim dovoljno da isključim govornika koji je izašao iz teme. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, i dalje insistira na povredi Poslovnika.
Dame i gospodo, poštovana predsedavajuća, ovog puta reklamiram član 108. To nije član koji je reklamiran. O redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine. Zahvalan sam na tome što predsednik, odnosno predsedavajuća, to upravo čini, ali čini mi se da pojedini poslanici daju sebi za pravo da oni sami odluče šta je red na sednici Narodne skupštine i šta predsedavajući treba da radi. Mislim da ne može narodni poslanik, ma iz koje partije bio, da preuzme ingerencije koje ima predsednik i da traži da gotovo on izvrši određenu egzekuciju i na način na koji je to rekao. Možda ja jesam povredio Poslovnik, ali Poslovnik kaže da to poslanik ne može da učini, može samo predsedavajući. Ja se predsedavajućem izvinjavam ako sam povredio Poslovnik, makar nisam povredio budžet Republike Srbije. Hvala.
Vi ne možete da povredite Poslovnik, ali dozvolite kolegama koji su novi poslanici ipak malo vremena da se upoznaju sa našim pravilima. Zahvaljujem. Na član 4. i član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović Korać, Branka Karavidić, prof. dr Janko Veselinović i Marko Đurišić. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, moje kolege iz naše poslaničke grupe i ja podneli smo amandman na član 4. stav 1. i u vezi sa tim na član 39. stav 2. Predloga zakona o ministarstvima. Naime, član 4. Predloga zakona ministarstvima reguliše nadležnost Ministarstva privrede i, između ostalog, kaže da je ovo ministarstvo nadležno za određivanje strateških ciljeva, unapređenje rada i poslovanja, nadzor i pripremu predloga akata o imenovanju i razrešenju organa upravljanja u javnim preduzećima. Mi predlažemo da se iza ovih reči dodaju reči: „iz svoje nadležnosti“. Time bi se zadržalo rešenje iz važećeg Zakona o javnim preduzećima, u kome se kaže da su nadležnosti nad javnim preduzećima predviđene resornim ministarstvima, odnosno da svako ministarstvo u skladu sa svojim resorom ima nadležnost nad određenim javnim preduzećima. Zadržavanjem ovog postojećeg rešenja, time bi sprečili da se sva javna preduzeća stave pod nadležnost Ministarstva za privredu, jer bi to na neki način stvorilo monopol u okviru ovog ministarstva, dovelo do nagomilavanja velikog obima posla, do usporavanja rada, a dovelo bi u pitanje i stručnost prilikom pravljenja strateških planova, jer su javna preduzeća iz različitih oblasti i izbora stručnjaka za organe upravljanja u javnim preduzećima. Dakle, zalažemo se za da ostane rešenje da javna preduzeća budu pod nadležnosti resornih ministarstava i u skladu sa tim, pored ove dopune u stavu 1, predlažemo da se briše stav 2. člana 39.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hteo sam samo da dodam nešto što je bila tema diskusije kada smo govorili o ovom zakonu u načelu. Kritikovao sam tada činjenicu da se članom 39. menja jedan zakon koji uopšte nije tema dnevnog reda i tada mi je predlagač zakona, gospodin Arsić, rekao kako je to bila praksa u nekom prošlom vremenu. Sećam se diskusije iz tog prošlog vremena, kada smo mi kritikovali takvu praksu. Sada pitam gospodina Arsića – da li on ima problem sa istinom? Da li je … (Predsednik: Poslaniče,da li govorite o amandmanu?) O amandmanu na član 39. (Predsednik: Razumela sam da govorimo o prošlosti čitavo pre podne. Molim vas da govorimo o amandmanu.) Članom 39. se menja zakon koji nije na dnevnom redu. Gospodin Arsić je govorio da je to moguće. Hteo sam da pitam, ako nije bilo moguće u prošlosti, … (Predsednik: Molim vas diskusiju povežite sa javnim preduzećima.) … što ste kritikovali, zašto je moguće danas? Govorim o činjenici da je Odbor za pravosuđe predložio amandman koji se sada menja i predlaže se da se promeni Zakon o centralnom registru. Želim da postavim pitanje gospodinu Arsiću, koji je jutros govorio o tome šta narod misli o ljudima koji ne uče na tuđim greškama.
Ne možete direktno da se obraćate poslaniku. Vi ste stari poslanik, znači znate da ne možete direktno da mu se obraćate. Izlazite iz konteksta amandmana. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Naravno, ne prihvatamo, kao član Odbora za pravosuđe, juče smo raspravljali o tome, ovakav amandman zato što smo do sada imali kroz ministarstva čiste partijske feude u javnim preduzećima. Dobro je da će se ovo na neki način centralizovati, izvršiti bolja kontrola. Dosadašnja praksa je bila takva da smo imali neka javna preduzeća koja su ušla u gubitke zbog ovakvog rada i kontrole. Što se tiče ovoga što je gospodin, uvaženi kolega, rekao, mi ovde ne menjamo suštinski Zakon o javnim preduzećima ovim zakonom, već samo upućujemo te zakone na ovaj Zakon o ministarstvima, a verujem da će u nekom narednom periodu takva intencija dovesti do potpune promene Zakona o javnim preduzećima, odnosno da ćemo imati jedan novi zakon. Hvala.
Reč ima predlagač, narodni poslanik Veroljub Arsić.
Ne razumem svog kolegu koji govori da se jednim zakonom ne mogu suspendovati odredbe drugog zakona. Šta ako imate dva zakona i hoćete da napravite jedan? Šta je tu sporno? Hoćemo li da donesemo zakon o prestanku važenja zakona, pa da onda pristupimo izradi novog zakona? Već sam vam dao primere iz prošlosti, da se to dešavalo. Zakone za koje ste vi glasali, menjali ste odredbe drugih zakona. Menjali ste odredbe iz 25, 30 zakona u jednom zakonu. To vama tada nije smetalo. Sada vam odjednom smeta. Stavljali ste odredbe u zakone koji nisu imali nikakve veze sa onim što je pisalo u njima i za to ste glasali. To vam tada nije smetalo, a sada odjednom počinje da vam to smeta i da vam bode oči. Rekao sam, čak sam naveo nekoliko primera. Ako hoćete, mogu još, nema problema.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, replika.
Upravo o tome govorim. Vi ste kritikovali tu praksu, a sada radite istu stvar. Pitam vas – kada ste bili u pravu, tada ili sada? Sami ste jutros, na početku ovog zasedanja, rekli, govorili o tome kako ćete učiti i nećete ponavljati greške. Da li smo tada grešili mi, pa vi sada ponavljate greške ili smo mi tada bili u pravu? Ako je to tada bilo pogrešno, pominjali ste, rekli ste da možete puno puta da spomenete, vi ste to kritikovali, vi i vaše kolege, koje su ovde bile u parlamentu, a i sami kažete da sam glasao za takve stvari. Sada vas pitam – ako to tada nije bilo pogrešno, zašto ste to tada radili i kritikovali? Ponovo vam kažem, nemojte da ponavljate naše greške, ukoliko želite da budete uspešni. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Mi ne želimo da ponavljamo vaše greške zato što ste, recimo, u Zakonu o budžetskom sistemu stavljali krivične odredbe, a to je predmet Krivičnog zakonika. U toj šumi propisa državni organi nisu mogli da rade i zato je to nama bila zamerka. Trebalo vam je sedam ili osam godina da to ispravite. Razumem da kada se piše da neki zakon stupa na snagu, pa želi da se spreči njegova zloupotreba, uvedu se neke odredbe i za šest meseci budu suspendovane drugim zakonom u kom to treba da bude. To je kod vas trajalo godinama. Vi ste godinama pravili paralelno zakonodavstvo. Sada vi to poistovećujete sa ovim. Ne može, ne ide. Ne možete to da mešate. Ovo je zakon koji na prvom mestu jeste jedan od zakona koji definiše kako radi državna uprava. Ministarstva nisu ništa drugo nego najviši organi državne uprave. Javna preduzeća, gde je osnivač Vlada Republike Srbije ili nadležno ministarstvo, jesu produženi organi te državne uprave. Vi možete kroz krovni zakon da suspendujete ili poništite odredbe nekih drugih zakona. Što je najvažnije, mi nećemo da to bude godinama, nego samo za nekoliko meseci dok se ne donese novi Zakon o javnim preduzećima, koji će detaljno ovu materiju da obradi i reguliše. Zbog nastupanja mogućih štetnih posledica želimo da ovo bude uneto u zakon do stupanja novog zakona na snagu.
Na naziv iznad člana 5. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić.
Amandman koji je predmet pretresa u pojedinostima glasi da se naslov iznad člana 5. menja i glasi: „Ministarstvo poljoprivrede“. On je posledični amandman, s obzirom da sam podnela amandman kojim se predlaže ministarstvo za zaštitu životne sredine, prirodnih resursa i prostornog planiranja. Ovih dva minuta želim da zaslužim vašu pažnju obrazloženjem koje sam dala u amandmanu, a kažem da se ovim amandmanom vrši usaglašavanjem sa amandmanom 1, a sadržaj nadležnosti Ministarstva poljoprivrede zahteva poseban amandman, kao posledični, u slučaju usvajanja amandmana 1. Želim da objasnim, ovo obrazloženje je u nekoliko svest o tome da se parlamentarna praksa mora poštovati, a još više poštovanje parlamenta i svih akata koje u parlamentu podnosimo. Naime, prilikom donošenja prethodnog Zakona o ministarstvima, nadležni odbor je amandman, u kojem sam kao sadržaj imala nadležnosti ministarstva koje se menja, odbio kao nepotpun i uvredljiv. To je očigledno za mene parlamentarna praksa. Nije više pitanje šta mislim o načinu na koji je taj odbor odlučivao, nije čak ni pitanje šta je predsednik odbora tada narodni poslanik Vladimir Cvijan govorio o tome, da li se može ili ne može razmatrati amandman. Ono što je činjenica jeste da ja nisam uz izmenu naslova i uvođenja Ministarstva poljoprivrede podnela Skupštini i sadržaj, odnosno amandman 5a ili 5b, kako god bi se nazvao, gde bi bili navedene nadležnosti. To sam uradila i ova Skupština mi je rekla da je takav amandman nepotpun i uvredljiv. Zbog toga u obrazloženju upućujem da u slučaju usvajanja amandmana 1, da će biti potrebno da se donese posledični. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić.
Izvinjavam se, ali moraću da reagujem, pošto je u pitanju povreda Poslovnika. Javila sam se …
Niste se javili po povredi Poslovnika.
Javila sam se po amandmanu.
Onda nemate pravo. Prešli smo na drugi amandman.
Znam da smo prešli. Ovo je već drugi put. Molim vas da dobro gledate kada se poslanici javljaju, s obzirom da kada su replike …
Molim vas da podignete Poslovnik, jer ako se javite u sistemu se ne vidi po kom osnovu. Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 5. i član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač je Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, poštovana predsednice, želeo bih samo da kratko argumentujem u prilog našeg amandmana na član 5. Naime, Predlogom Zakona o ministarstvima predviđeno je da u Vladi Srbije postoji Ministarstvo pravde i Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave. Naš je predlog da umesto postojećeg člana 5. stvorimo jedno novo ministarstvo koje će da se zove ministarstvo pravde, ljudskih prava, državne uprave i lokalne samouprave. Kao što vidite ovde hoćemo da spojimo dva predviđena ministarstva ovim predlogom, ali da dodamo i jednu kovanicu kojom označavamo jednu veoma važnu oblast za svaku savremenu državu, a to su ljudska prava. Radi preciznosti mi smatramo da svi poslovi iz delokruga ovog ministarstva treba da budu grupisani u šest celina, poslovi koji se odnose na organizaciju pravosuđa i pripremu materijalnih i procesnih propisa, poslovi analize, saradnje, evidencije i statistike, poslovi koordinacije, organizovanje zastupanja izvršenja, poslovi koji se odnose na zaštitu podataka i poslovi vođenja registra. Naročito mi je važno da ovde napomenem da u delokrug rada ovog ministarstva treba da bude i stvaranje uslova za uživanje ljudskih i manjinskih prava, uređenih Ustavom, međunarodnim dokumentima kao i briga o rodnoj ravnopravnosti. Saglasan sam sa gospodinom Jovičićem kada kaže da minimalni broj ministarstava ne mora da bude optimalno rešenje, ali mi nismo rekli – hoćemo Vladu od jednog, dva ili tri ministarstva. Imamo u okruženju države u kojima ima na primer Vlada sa osam ministarstava. Mi smatramo da Vlada sa devet ministarstava koju mi predlažemo, odgovara na tačno utvrđene kriterijume formiranja Vlade, odgovara na neke nama važne principe kao što su štedljivost i efikasnost i pre svega odgovara na društvene potrebe. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Istine radi, uvaženi kolega Pavićeviću… izvinjavam se. Istine radi, možda niste dobro pročitali zakon. Sada se Ministarstvo pravde i Ministarstvo državne i lokalne samouprave razdvajaju. Verovatno ste napravili lapsus pa ste rekli da je po ovom zakonu koji će uslediti to spojeno. Mislim da je dobro da se razdvoji Ministarstvo pravde i Ministarstvo državne i lokalne samouprave iz prostog razloga zato što imamo puno obaveza, posebno na našem daljem putu ka EU. Imamo zaista puno obaveza u segmentu pravosuđa i mislimo da Ministarstvo pravde mora decidno da se posveti tom poslu, a da razvoj državne i lokalne prepustimo jednom posebnom telu. Mislim da je to na neki način suština ovog zakona, uz ovo o čemu smo malopre govorili vezano za javna preduzeća, tako da ovakav amandman ne bismo mogli da prihvatimo. Hvala.
Po kom osnovu? (S mesta, Vladimir Pavićević: Replika, pomenuo me je po imenu.) Izvinio se za grešku koju je napravio. Odmah posle vašeg imena rekao je – izvinjavam se. Nema osnova za repliku. Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman gospodina Pavićevića nije prihvatljiv iz više razloga. Pre svega oblasti kao što su pravda na jednoj strani, odnosno pravosuđe i državna i lokalna samouprava na drugoj strani su dve potpuno odvojene oblasti društvenog života zato što su pravosuđe i uprava dve različite funkcije državne vlasti. Budući da Ustav RS počiva na principu podele državne vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudsku nema onda logike da se te dve funkcije spajaju u okviru istog ministarstva. Što se tiče vašeg predloga da se u naziv ministarstva unese sintagma ljudska prava, onda po toj logici ispada da se ljudskim pravima bavi samo to jedno ministarstvo. Svako ministarstvo u Republici Srbiji ima pravo i obavezu da se stara o zaštiti ljudskih prava i sloboda u onim oblastima za koju je nadležno. Dakle, ne samo ministarstvo pravde, kako vi to predlažete, nego svih 16 ministarstava su dužna da se staraju o ljudskim pravima i slobodama u onim oblastima za koja su ta ministarstva nadležna. Konačno, to što veštački spajate više različitih resora u okviru jednog ministarstva ne znači da će to dovesti do racionalizacije državne uprave. Naprotiv, može samo da dovede do povećanja broja državnih službenika, odnosno funkcionera u ministarstvima kada spojite pravdu, ljudska prava, državnu upravu i lokalnu samoupravu u okviru jednog ministarstva. Zamislite gospodine Pavićeviću, koliko državnih sekretara treba, pomoćnika ministra da se bave svim tim potpuno različitim oblastima društvenog života. Kada se kaže Vlada u širem smislu, ne misli se samo na predsednika Vlade i na ministre. Vlada je u stvari izvršna vlast. Vlada vam je u širem smislu i državni sekretari i pomoćnici ministara itd. Kada se detaljno analizira vaš predlog, kada bi se usvojio, a mi ga ne prihvatamo,ne da neće da dovede do smanjivanja obima državne uprave, nego će naprotiv dovesti do njenog povećanja. Vaš amandman bi izazvao kontra efekat. Ne da ne bismo štedeli, nego bismo dodatno trošili, što nije dobro.
Reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Takođe se javljam po amandmanu o kome je moj prethodnik dosta toga već izneo što sam htela i da kažem. Smatram da je apsolutno neprihvatljivo rešenje sada predlagati jedno super ministarstvo koje će pored pravde, državne uprave i lokalne samouprave, još sadržati i ljudska prava. Setite se da je u vreme Vlade Zorana Đinđića, kao i u vreme Vlade gospodina Živkovića postojalo Ministarstvo pravde, državne uprave i lokalne samouprave, setite se koji broj zaposlenih je brojalo takvo ministarstvo. Setite se koliko je uopšte bilo teško raditi u takvom ministarstvu. Sada jednom takvom ministarstvu koje predlažete dodajete još i ljudska prava. Izvinite, ali jednog ministra koji bi se nalazio na čelu takvog resora bi moralo da opslužuje deset pomoćnika i najmanje deset državnih sekretara. To bi samo iziskivalo dodatne troškove. To bi bilo skuplje rešenje od rešenja koje sepredlaže. Ne znam čemu potreba da se spajaju stvari koje su ne spojive. Posebno ne znam zašto se ubacuju ljudska prava. Bili ste mandatar Vlade koja je imala Ministarstvo pravde, državne uprave i lokalne samouprave i vrlo dobro ste svesni situacije kako je to ministarstvo jako teško iznosilo na plećima sve one poslove koji su bili u njihovom resoru. Zamislite još da dodate ljudska prava. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, replika.
Pošto sam pomenut kao mandatar, a bojim se da sam jedini čovek ovde koji je bio mandatar. Tačno je da je to ministarstvo bilo takvo kao što ste vi rekli i to ministarstvo je radilo odlično zbog toga što je imalo odličnog ministra. Ne samo to. Postoje mnogi dokazi zašto to može da bude zajedno. Ne bih da za minut i 20 sekundi ulazim sa vama u raspravu o pravu. To je naravno oblast u kojoj ste vi apsolutno nadmoćni u odnosu na mene. U organizaciji rada Vlade postoje mnogi primeri u Evropi gde su to ministarstva koja su ne po imenu, nego su po suštini. Ministarstvo pravde obuhvata i lokalnu samoupravu i državnu upravu i zaštitu ljudskih prava. Prema tome, to je moguće rešenje. S druge strane, tačno je da bi ministar u takvom ministarstvu trebalo da ima četiri, pet državna sekretara i to jeste koncept Vlade, odnosno sistema o reformi političkog sistema i državne uprave koji predlaže Nova stranka. Da imamo devet ministarstava, devet ozbiljnih političara koji će biti na čelu tih ministarstava. Ozbiljnih političara koji će preuzeti potpunu odgovornost za rad tih ministarstava, a da na nivou državnih sekretara budu eksperti koji bi mogli da nastave svoj rad i kad se promeni Vlada i kada se promeni ministar i da se time da stabilnost rada državne uprave. Znači, političari kao ministri koji definišu ciljeve Vlade, a eksperti kao ljudi koji po svom znanju, po svom iskustvu iz postojećeg potencijala državne uprave mogu da daju najbolje rezultate za ostvarivanje tih ciljeva. Tako rade ozbiljne kompanije, tako rade ozbiljne vlade, tako rade ozbiljne porodice. Mislim da nema nikakvog razloga da to bude prepreka. Naravno, većina ima pravo na svoje …
Vreme. Zahvaljujem. Vreme. Olgice Batić, nemate pravo na repliku. Niste pomenuti. Pažljivo sam slušala. Vi ste me opomenuli da koristim svoje pravo pre par minuta. Pažljivo sam slušala. Zahvaljujem. Reč ima dr. Vladimir Marinković, po amandmanu. Izvolite.
Uvažena predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, predlagač je u slučaju ovog zakona očigledno dobro procenio i definisao strukturu same državne uprave na jedan veoma kvalitetan način. Kada je u pitanju oblast ljudskih i manjinskih prava… [[isključen mikrofon]] izraziti stav SDPS da dobru praksu ne treba menjati. Podsetiću samo kolege da postoji Kancelarija za ljudska i manjinska prava koja se vodi na jedan dobar i kvalitetan način, koja usaglašava evropske zakone, evropsku regulativu veoma dobro sa domaćom i da smo na polju ljudskih i manjinskih prava u poslednjih nekoliko godina ostvarili vrlo dobre i prepoznatljive rezultate. Prema tome, smatram i u ime SDPS izražavam jasan stav da ovu dobru praksu ne treba menjati, i da kao što je to predlagač i predvideo zadržimo Kancelariju za ljudska i manjinska prava. Prema tome, ovakav predlog predstavlja samo, kao što je to i gospodin Martinović rekao, predstavljao bi dodatne troškove, uvećavanje administracije i promenu za koju ne znamo da li bi dala dovoljno kvalitetne i dobre rezultate. Hvala vam.
Na naziv iznad člana 5. i član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici: Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Ivan Karić i Aleksandar Senić. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem se. Uvažena predsednice, poštovane koleginice i kolege, upravo zbog kompleksnosti i važnosti poljoprivrede, mi tražimo da Ministarstvo poljoprivrede postoji kao samostalno ministarstvo i zbog važnosti u postupku priključenja EU, s obzirom na zakone i podzakonska akta i sve ono što bi trebalo da uredimo u oblasti poljoprivrede, smatramo da ova posebna važna oblast mora da bude samostalna. Argumenti iz poslednje dve godine da je trebalo da bude sa energetikom pokazali su se kao loši. Sada su ti isti argumenti samo zamenjeni poljoprivredom. Kao što u prethodne dve godine zaštita životne sredina ili taj deo zaštite nije uspeo da kontroliše energetiku i rudarstvo verovatno neće uspeti da kontroliše ni poljoprivredu. Ali, da se razumemo, ovaj predlog poljoprivrede i zaštite životne sredine je daleko bolji nego onaj iz 2012. godine, nešto bolji nego onaj iz 2013. godine.Bez obzira što hoćemo da pokušamo i predlažemo model Nemačke, mi kao „Zeleni“ ćemo biti spremni da i ukoliko ne prihvatite ove naše amandmane zbog važnosti teme, zbog predpristupnih pregovora, zbog Poglavlja 27. damo, da kažem, sve ono što smo planirali, sve ono što vidimo kao razvojnu šansu. Mi vidimo da u narednih šest meseci možemo da pomognemo sadašnjoj Vladi da otvori 10 hiljada novih radnih mesta kroz reformu sistema upravljanja otpadom, i možemo da pomognemo da se ostvari minimum 150 miliona evra, o zaštiti životne sredine.
Vreme. Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić.
Po amandmanu. Uvažena predsedavajuća, poštovane kolege poslanici, jako bih volela da smo svi ovde u mogućnosti da se poredimo sa Nemačkom, ali mi moramo da prođemo dugačak put da bi uopšte došli u situaciju da možemo sa nekim od zemalja EU da se poredimo na ovaj način. Prema tome, imamo određene obaveze. Započeti su pregovori što se tiče poglavlja 10, 11. i 12. o poljoprivredi. Imaćemo situaciju u Skupštini Srbije u septembru implicitne i eksplicitne pregovore po pitanju preduslova za otvaranje Poglavlja 27. Ta poglavlja treba da idu zajedno. Imamo preporuke EU da moramo da vršimo tu međusektorsku saradnju i koordinaciju na što bolji i čvršći način obezbediti održivost poljoprivrede. To je jednostavno nemoguće. Druga stvar, u prošlosti imali smo zaštitu životne sredine vezano sa prirodnim resursima, ali smo imali i vezano sa građevinom i rudarstvom, ako ćete se setiti, u nekoj prethodnoj konstrukciji. Gde imate većih zagađivača danas nego u samom građevinarstvu? Upravo primenom mera energetske efikasnosti tek onda možemo da pričamo o primeni zaštite životne sredine. Kada još krenemo na ovaj deo koji je vezan za poljoprivredu to je pitanje opstanka uopšte našeg naroda iz prostog razloga što danas imamo velike probleme po pitanju kvaliteta hrane. To je ono na čemu je ova Vlada pokazala odgovornost formirajući ovakav koncept ministarstva. Treba ga prihvatiti. Treba raditi na tome, na evropskim integracija i pregovorima čvrsto i to neće raditi jedan čovek, jer stalno ovde čujemo jedan, pojedinac. To će biti veliki tim ljudi na čelu sa pregovaračima, kao što je gospođa Miščević, ali sada ćemo imati i ministra bez portfelja koji će se isključivo baviti evropskim integracijama. Zahvaljujem se.
Vreme. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Imate vreme poslaničke grupe. Izvolite.
Po Poslovniku. Molim vas da mi omogućite pravo na repliku na osnovu člana 104. Reklamiram član 104. Da ne citiram prvi deo, stav jedan…
Citirajte slobodno. Morate se pozvati.
Član 104. stav 1. ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste poslaničke grupe navodeći njegovo ime i prezime ili funkciju…, uglavnom ste davali reč bez obzira što ovaj uslov nije…
Izvolite. Ne vidim u čemu je bila uvreda spominjanjem vašeg imena i prezimena.
Odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku.
Imate dva minuta. Da ste se javili za repliku odmah biste dobili reč.
Niste mi dali prošli put pravo na repliku na osnovu člana koji čitam.
Izvinite, možete da dobijete pravo na repliku na osnovu diskusije prethodnog govornika. Iskoristite vaša dva minuta.
Zahvaljujem se. Ovde govorimo da zbog kompleksnosti Ministarstva poljoprivrede nemamo dovoljno prostora da pomognemo iz oblasti zaštite životne sredine razvoj poljoprivrede. Pominjali smo organsku poljoprivredu. Pominjali smo i ekološku proizvodnju, neke specifične zasade, povratak autoktonim sortama i u tom smislu se i javljam da dodatno protumačim zašto mora da postoji posebno ministarstvo za poljoprivredu zbog te važne oblasti, a sa druge strane posebno Ministarstvo zaštite životne sredine, prirodnih resursa i prostornog planiranja. Mi procenjujemo da može 30 hiljada ljudi da radi u sivoj zoni sakupljanja otpada i da to mora što pre da se uredi, da je odgovor na to formiranje sakupljačkih zadruga i da to znači zaposlenje za 10 hiljada novih radnih mesta. Poljoprivreda jeste određeni izvor zagađenja. Svakako je rudarstvo ili industrija nešto veća. Pokazalo se da ta nespojiva ministarstva ne treba da idu zajedno. Zbog toga insistiramo da poljoprivreda bude posebna delatnost, da zaštita životne sredine bude posebna delatnost i naravno u svemu ostalom prožima se zaštita životne sredine i kroz poljoprivredu i kroz prostorno planiranje u gradovima i građevinarstvo, energetiku, šumarstvo, ribarstvo, industrijsku proizvodnju, turizam, saobraćaj, upravljanje otpadom i vode. To ne znači da sada može da bude sa svakom od tih oblasti, nego da može da životna sredina upravlja resursima i da na taj način pomogne svim ovim ministarstvima da budu bolja. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Gordana Čomić podnela je amandman kojim se predlaže da se posle člana 5. dodaje naslov i član 5a. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Sa vašom dozvolom, koristiću vreme poslaničke grupe nakon što iskoristim dva minuta za amandman. Sadržaj ovog amandmana je u stvari nadležnost Ministarstva zaštite životne sredine, prirodnih resursa i prostornog planiranja, pošto svaki zakon o ministarstvima podrazumeva kako da date sam naziv ministarstva, tako i čime će se to ministarstvo baviti. To su ključni članovi svakog zakona. U tekstu koji je pred vama, ja predlažem da ovo ministarstvo obavlja poslove državne uprave koji se odnose na osnove zaštite životne sredine, sistem zaštita i unapređenje životne sredine, inspekcijski nadzor u oblasti zaštite životne sredine, primenu rezultata naučnih i tehnoloških istraživanja i istraživanja razvoja u oblasti energetike i životne sredine, sprovođenje Konvencija o učešću u javnosti i dostupnosti informacija, pravo na pravnu zaštitu u oblasti životne sredine, zaštitu prirode, zaštitu vazduha, zaštitu ozonskog omotača, klimatske promene, prekogranično zagađenje vazduha i voda, zaštitu voda od zagađivanja radi sprečavanja pogoršanja kvaliteta površinskih i podzemnih voda, utvrđivanje i sprovođenje zaštite prirodnih celina od značaja za Republiku Srbiju, utvrđivanje uslova zaštite životne sredine u planiranju prostora izgradnje objekata, zaštita od velikog hemijskog udesa i učešće u reagovanju u slučaju hemijskih udesa, zaštitu od buke i vibracije, zaštitu od jonizujućeg i nejonizujućeg zračenja, upravljanje hemikalijama i biocidnim proizvodima, sprovođenje Konvencije o hemijskom oružju u skladu sa zakonom, upravljanje otpadom, izuzev radioaktivnim otpadom, odobravanje prekograničnog prometa otpada i zaštićenih biljnih i životinjskih vrsta, kao i druge poslove određene zakonom, gde se pod zakonom misli na Zakon o sistemu zaštite životne sredine. (Predsednik: Vreme, zahvaljujem.) Zamolila sam vas da mi dozvolite da koristim vreme poslaničke grupe. (Predsednik: Izvolite.) Zahvaljujem. Dakle, način na koji su propisi iz sistema zaštite životne sredine uvođeni u pravnu regulativu naše države je bio, zahvaljujući dobrom radu, stručnom radu i napornom radu ljudi iz raznih političkih stranaka, iz akademske zajednice, iz nevladinog sektora, raznih ministara sa kojima sam imala zadovoljstvo da sarađujem, od ministarke Zorana Mihajlović, koja je vodila opet u prošlom sazivu jedno ministarstvo koje je u sebi imalo i energetiku i zaštitu životne sredine, a u prethodne dve godine sa rekonstrukcijom Vlade i izmenom Zakona o ministarstvima, sama oblast je bila podeljena u najmanje tri ministarstva, od kojih je jedno bilo i poljoprivreda. Sa žaljenjem moram reći da je u prethodnom sazivu urađeno najmanje na unapređenju i zaštiti životne sredine i da je bilo mnogo nesporazuma o tome šta se sme, a šta se ne sme, kada je u pitanju sistem zaštite životne sredine. Zbog toga čitam ove nadležnosti, jer je to važno da znamo kada glasamo za ili protiv nekog od zakona, šta u stvari u njemu piše, a ne šta se o njemu priča da piše ili kako se on tumači. Ministar Oliver Dulić, kao i ministar Aleksandar Popović i ministarka Anđelka Mihajlov su obavili, svako deo svojih obaveza na izgradnji i unapređenju životne sredine, radeći u raznim ministarstvima. Zašto spominjem niz od nekoliko ministara, iz nekoliko vlada, kada je ova oblast u pitanju? Zato što je to srž zaštite životne sredine. Zato što je to oblast u kojoj, u zrelijim političkim društvima, prestaju političke zađevice, političke jetkosti, političke nepromišljenosti, politički populizam i političko neznanje, jer svi imaju saglasnost o tome da su ciljevi, ako je već država rešila da donese Zakon o sistemu zaštite životne sredine, da su ti ciljevi suviše veliki da bi mogli i smeli biti iskorišćeni za išta drugo osim za zajednički rad. Ja se tom zajedničkom radu nadam i u budućem Ministarstvu poljoprivrede i zaštite životne sredine, bez obzira što ostajem čvrsto pri stavu da je predlog koji sam podnela bolji za sve nas. Biće prilike na Odboru za zaštitu životne sredine, kao i na Odboru za evropske integracije, da za manje od mesec dana budući ministar podnese tromesečni izveštaj, jer i ministri u prethodnoj vladi su malo olako shvatali svoju obavezu da podnose tromesečne izveštaje o svom radu, pa je bilo i kašnjenja, pa sada tek imamo kašnjenje pošto će novi ministar, po prirodi stvari, rutinski morati da nam predstavi rad nekog drugog ministra, ali takva je to vrsta posla, tako da će i novi ministar ili ministarka biti dočekan sa znanjem iz sistema zaštite životne sredine i sa vrlo fokusiranim i detaljnim pitanjima o tome šta se gde radi. U prethodnim sazivima i Odbor za zaštitu životne sredine je radio odličan posao zahvaljujući naporu svih narodnih poslanika i svih poslaničkih grupa. Moram pomenuti predsednicu u bivšem sazivu, narodnu poslanici Milicu Vojić Marković, koja je posvećeno i sa znanjem vodila odbor i uradila korisne stvari, kao i svi članovi odbora. Završavam sa tim da, ko god bude predsednik Odbora za zaštitu životne sredine, imaće pred sobom jednu vrstu institucionalnog pamćenja o poslovima koji su urađeni. Ko god se usudi da institucionalno pamćenje zanemari, u ime percepcije o politici koja je u sukobu sa institucionalnim pamćenjem ili zbog politike o kojoj se želi samo stvoriti lep utisak, sa zahtevom da se sluša šta se priča, a ne šta se radi, načiniće zajedničku štetu svima, a prvenstveno onome za koga misli da radi, ne koristeći institucionalno pamćenje ove Narodne skupštine. Veliki posao je pred odborom i pred ovim ministarstvom u svim nadležnostima već od juna meseca i ja ću sa zadovoljstvom podsetiti mnoge od nas, koji smo ovde podelili stav da je odlično što su poljoprivreda i zaštita životne sredine u jednom ministarstvu, imaću zadovoljstvo da podsetim mnoge od nas na prvoj prepreci, kada se to pokaže kao pogrešno, da onda zajedno smislimo bolji način da posao ipak bude obavljen, da životna sredina bude unapređena, a da ne ulazimo u mukotrpan proces izmena i dopuna Zakona o ministarstvima. Sa nadom da ćemo imati svest da je zaštita životne sredine iznad uobičajenih političkih tema, želim da vam zahvalim na strpljenju kojim ste me saslušali i predsednici, odnosno sada predsedavajućem, na mogućnosti da spojim vreme odvojeno za amandman i vreme poslaničke grupe. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na naziv iznad člana 6. i član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala. Ovo je amandman koji ima za cilj samo da se tekst u amandmanu na član 2. uskladi u pogledu opisa delatnosti, samo prenumeracija. Ministarstvo unutrašnjih poslova je u predlogu ovog zakona bilo u jednom drugom članu. Naravno da nije bilo nikakvih bitnih izmena u njemu i time je izbijen još jedan kontra argument, odnosno neargument, pogrešan argument da je naš predlog rešenja Zakona o ministarstvima posledica samo želje da se dobije neka politička promocija. Ne, naravno, ovo ministarstvo mora da ostane takvo kakvo je u Predlogu zakona. Za Novu stranku je to potpuno prihvatljivo. Ministarstvo unutrašnjih poslova mora biti uvek jedna samostalna jedinica, bez veze sa nekim drugim nadležnostima. Tačno je da ono daje, to je neko pomenuo, veliki doprinos zaštiti ljudskih prava i time kako radi i time kako se bori protiv kriminala i time kako ne zloupotrebljava na raznim nivoima svoje nadležnosti. Nadam se da će pripadnici Ministarstva unutrašnjih poslova, a posebno policije, imati malo više sreće sa ministrom nego što je to bilo u poslednjih deset godina. Ali, ako su tačne najave oko kadrovskog rešenja, bojim se da su te moje nade uzaludne. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima kolega Aleksandar Martinović. Izvolite.
Kolega predsedavajući, povređen je član 107. Mislim da nije korektno da se gospodin Zoran Živković, koji je bio ministar unutrašnjih poslova, ružno izražava o kandidatu za novog ministra unutrašnjih poslova. S druge strane, pošto su upravo oni insistirali, on i njegov kolega Pavićević, da se priča o onome što je tema dnevnog reda, tema dnevnog reda su amandmani na Predlog zakona o ministarstvima. Sutra, ako mu se bude svideo ili mu se ne bude svideo kandidat za ministra unutrašnjih poslova, neka priča o njemu, ali danas ne može da priča o kandidatu za ministra unutrašnjih poslova, a pogotovo ne može da daje lične kvalifikacije o kandidatu za ministra unutrašnjih poslova neko ko je bio predsednik Vlade u vreme kada je u akciji „Sablja“ preko 10 hiljada ljudi uhapšeno, pa se posle ispostavilo da su ti ljudi uhapšeni bez pravnog osnova i onda je država Srbija milione i milione dinara morala da isplati naknade štete neopravdano uhapšenim licima.
Zahvaljujem. Smatram da Poslovnik nije povređen. Nisam primetio i nisam stekao takav dojam da se kolega Živković na taj način obratio i na takav način izrazio o kandidatu za budućeg ministra unutrašnjih poslova. Pitam vas da li u Danu za glasanje želite da se Narodna skupština izjasni o vašem predlogu? (Ne) Reč ima kolega Vladimir Đukanović, po povredi Poslovnika.
Reklamiram povredu Poslovnika u članu 104, gde se kaže da ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste poslaničke grupe, navodeći njegovo ime i prezime ili funkciju, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku. Moram samo da napomenem da je gospodin Nebojša Stefanović još uvek poslanik u ovoj Skupštini, a gospodin Živković se zaista na neki način prilično neumesno obratio na račun gospodina Stefanovića, iako on ovde nije prisutan. Ja zaista ne bih tako to govorio, gospodin Stefanović se na tom mestu gde vi sedite zaista izvanredno pokazao, vratio je poverenje građana u Narodnu skupštinu u dobrom procentu i napravio je izvesne uštede i verujem da će zaista biti dobar ministar unutrašnjih poslova. Hvala.
Zahvaljujem. Isto kao i u prethodnom slučaju, smatram da Poslovnik nije prekršen, jer moram da naglasim da bih se i ja javio za reč da sam kojim slučajem procenio da je bilo bilo kakve uvrede na račun narodnog poslanika, još uvek aktuelnog gospodina Nebojše Stefanovića. Pitam vas da li u Danu za glasanje želite da se Skupština izjasni o ovome? (Ne) Reč ima kolega Borislav Stefanović, povreda Poslovnika.
Javljam se po čl. 106, 107. i 108. Gospodine predsedavajući, ovde postoji, u poslednjih dva sata pažljivo pratim, jedna čudna navika kolega narodnih poslanika, a naročito ovih koji su ili sa ogromnom pauzom pa došli ili su prvi put ovde, da vrlo restriktivno tumače to šta opozicija sme ili ne sme da kaže, pa onda u zavisnosti od toga ko je predsedavajući, mi iz opozicije moramo onim čuvenim vagicama da merimo reč ko će šta ovde kome da kaže. Nemam nameru bilo koga da branim, ali kolega Živković je rekao da se boji za Ministarstvo unutrašnjih poslova kada vidi ko je kandidat. Sada neko to tumači kao izrazito uvredljivo izlaganje. Taj isti poslanik je juče izašao i rekao novinarima da sam ja pričao o fizionomiji nečijeg lica, što apsolutno ne postoji, neka proveri u stenogramu, pošto istinu ne bi pogodio da se sudari s njom na ulici. Molim vas, vodite računa o tome da ako stvarno ovo sad sve svedemo na to da se govori - ne sme da se priča van konteksta, ne sme da se kaže ko šta misli, možemo samo da pričamo o konkretnom članu i šta u njemu piše, mi ćemo uskoro postati, bojim se, ideal nekih ljudi u ovoj sali, a to je Severno-Korejska skupština. Vodite računa da to ne dozvolite. Hvala.
Zahvaljujem. Smatram da nisam prekršio Poslovnik i da, kao i predsednica Narodne skupštine, gospođa Gojković, želim da dijalog bude otvoren i da prosto razmena argumentacije između narodnih poslanika teče na jedan kvalitetan i demokratski način. Ne želite? (Ne) Reč ima kolega Zoran Živković, po Poslovniku.
Javljam se po članu 107, a to su uvredljivi izrazi. Mislim da je nekolicina kolega iz SNS vrlo negativno govorila o svom kolegi Nebojši Stefanoviću i moju brigu za rad Ministarstva unutrašnjih poslova su povezali sa svojim negativnim odnosom prema svom kolegi, što mislim da vi morate da sprečite. Ja nisam pomenuo ničije ime u svom izlaganju, niti sam pomenuo na koga mislim da će biti kandidat za ministra unutrašnjih poslova. Koliko znam, u proceduri nije nikakav dokument u ovom parlamentu koji sadrži imena kandidata. Prema tome, ne možete da donosite takve zaključke. Konačno, za jednog pravnika za koga sam čuo da je bio student generacije ili svih vremena ili čega god, morali biste da znate da je u akciji „Sablja“ uhapšeno samo 4.000 ljudi, da je podneto 5.000 krivičnih prijava, da je privedeno na razgovor 12.000 ljudi, da je presuđeno više hiljada konačnih izvršnih presuda, a da je broj onih koji su ostvarili nadoknadu za navodno, ponavljam, navodno nezakonito privođenje i zadržavanje manji nego što je statistika za pet godina pre „Sablje“ i deset godina nakon „Sablje“. Znači, prošle godine je više ljudi ostvarilo pravo na nadoknadu zbog pogrešnog zadržavanja nego što je to bilo 2003. godine. Navodno, zato što oni koji su to dobili, a bili su vezani za „Sablju“, su dobili samo zato što im je advokat bio tadašnji ministar pravde. Inače ne bi mogli da dobiju tu nadoknadu. Svi koji su uhapšeni u „Sablji“, sa dva-tri izuzetka, su zaslužili da budu uhapšeni, zadržani i osuđeni.
Zahvaljujem. Reč ima kolega Vladimir Đukanović, po Poslovniku.
Uvaženi predsedavajući, povređen je Poslovnik u članu 103, gde se lepo kaže da narodni poslanik ne može da ukaže na povredu o postupanju predsednika Narodne skupštine ako je već ukazana. Podsetiću vas, gospodin Živković je ukazao na povredu člana 107, na šta je već ovde bilo ukazivano. Naravno, zamolio bih vas da povedete računa o onima koji se na jedan indirektan način obraćaju drugim poslanicima, posebno kada oni pričaju o istini. Građani su tu istinu, ko priča, procenili na izborima. Oni su tu gde jesu, a poslanička grupa SNS je na 158 mandata. Hvala vam.
Zahvaljujem. Podsetiću vas samo na član Poslovnika koji govori da sam dužan da kao predsedavajući u Narodnoj skupštini opomenem kolege koji nemaju pravo da se direktno obraćaju narodnim poslanicima, sve drugo je procena onoga ko predsedava Narodnom skupštinom. Prema tome, smatram da Poslovnik nisam prekršio i predlažem da, ako hoćete, u Danu za glasanje se Narodna skupština se izjasni o vašem predlogu. (Ne.) Hvala. Po amandmanu, narodni poslanik Dragan Šormaz.
Da se vratimo na tačku dnevnog reda, neću govoriti o tome da li su sudske presude navodne ili ne, niti ću komentarisati to zašto se neko, ima različitih razloga, može bojati zašto je neko kandidat za ministra unutrašnjih poslova, ili biti ministar unutrašnjih poslova. Razni strahovi postoje u ljudima, tako da se ne smatram kompetentnim da o tome govorim. Samo ću reći da sam protiv i, naravno, cela poslanička grupa ovog predloga amandmana, i ostajem pri onom stavu što je ova rasprava koja je nastupila posle obrazloženja amandmana dokazala. Jer, ako obrazlažete amandman i onda u toku obrazlaganja amandmana komentarišete izbor ministra unutrašnjih poslova, to znači da vam je cilj bio da nadoknadite to što ste loše prošli na izborima, pa pisanjem velikog broja amandmana, da možete danas da govorite, pošto će sutra ti isti poslanici imati samo pet minuta mogućnosti da govore o izboru Vlade. Onda ajmo danas, preko 30 podnetih amandmana, da to nadoknadimo. To je moj utisak, možda ja grešim, možda je to trivijalno, ali će građani Srbije naravno, kao i do sada što su cenili, i ovaj i ovakav način rada ceniti. Mi u SNS ćemo se baviti suštinom i problemima građana Srbije i rešavati ih, kako bi za četiri godine već bili mnogo bliži ulasku u EU. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković, po amandmanu. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, jasno je da predloženi amandman, gospodina Zorana Živkovića, neće biti usvojen danas, i SNS neće podržati njegov amandman. Ali, želim da ga pozovem, obzirom na njegovu konstataciju koju izražava bojazan prema budućnosti Ministarstva unutrašnjih poslova, da nema nikakve potrebe da izražava bojazan za tako nečim, da će gospodin Stefanović sigurno bolje i dostojanstvenije voditi Ministarstvo unutrašnjih poslova. U svakom slučaju bolje nego što ste vi gospodine Živkoviću vodili to ministarstvo na saveznom nivou, dok ste bili ministar. Hvala vam.
Zahvaljujem. Replika, kolega Zoran Živković.
Ovo sada govorim vrlo ozbiljno, bez bilo kakvih pogrešnih namera, vrlo slabo se čuje. Znači, vrlo slabo čujem ovde mnoge govornike i molio bih da tehnička služba vidi šta je sa tim. Koliko sam shvatio vi ste rekli da će gospodin Stefanović koga ja nisam pomenuo, još jednom da vam kažem, u svojstvu budućeg ministra unutrašnjih poslova da će obavljati tu funkciju bolje od mene. To je nemoguće, to je apsolutno nemoguće. Pre svega zbog toga ako malo proučite, ako se malo predate čitanju, što je jedna dobra stvar i ne boli i zna da da dobre darove ako to neko ozbiljno radi, nikada nisam bio ministar unutrašnjih poslova Republike Srbije, nego sam bio savezni ministar unutrašnjih poslova. Na sreću poslednji, tako da niko ne može da bude bolji savezni ministar unutrašnjih poslova od mene, bar zbog toga što sam bio poslednji. Što se tiče zabrinutosti za stanje u Ministarstvu unutrašnjih poslova, mislim da to treba da bude zabrinutost svih nas ovde. U proteklom periodu, i u proteklih 10 godina stanje u tom ministarstvu nije bilo dobro, bilo je puno loših stvari. Vi ste u vašim kampanjama ukazivali jednim delom potpuno opravdano na te loše stvari koje su obeležavale rad tog ministarstva gde je bilo toga da ministar praktično nije upravljao svojim ministarstvom, da nije mogao da postavi ni svog šofera, a kamo li nekog drugog, da je direktor imao veće nadležnosti od ministra, da je direktor bio vezan za neku drugu funkciju predsednika države, predsednika Vlade, a ne za mesto ministra. Sve je to deo naše prošlosti. Konačno, policajci koje vidimo na ulici u uniformama i ne hvalim se time, samo kažem koliko je loše stanje, poslednji put su dobili svoju odeću i obuću 2003. godine i poslednji put su ozbiljne nabavke tehnike u policiji bile 2003. godine.
Mislim da moramo da prestanemo sa ovim, jer preti da se ova rasprava pretvori u raspravu o gospodinu Nebojši Stefanoviću. Molim vas da zatvorimo ovaj krug replika. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Govorimo o amanmdanu i ne bih želeo, pošto gospodin Stefanović nije tu, da se ovaj razgovor svede na razgovor o njemu kao kandidatu.
Dame i gospodo narodni poslanici, vrlo jasno sam se odredio i ogradio i upotrebio na kraju izraz „na saveznom nivou“. Dakle, ministar unutrašnjih poslova na saveznom nivou. Namerno nisam želeo da se vraćam, odnosno da vas podsećam na vašu ulogu na republičkom nivou kada ste bili premijer. Mislim da posledice vaše uloge svi osetili.
Molim vas da se direktno ne obraćate narodnom poslaniku. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po amandmanu.
Poštovani predsedavajući, zahvaljujem. Neću vam zamerati to što pojedini poslanici i kolege povredu Poslovnika koriste kao replike. Poštujem vašu tolerantnost prema opoziciji. Što se tiče amandmana i MUP amandman bih razumeo, ali predlagača teško. Naime, čovek sam koji dugo pamti, pa pamtim i dela predlagača. U „Sablji“ je uhapšeno preko 10.000 ljudi, od toga je podneto samo 3.000 krivičnih prijava i zato mi ovaj amandman nije prihvatljiv. Neko ko želi da uređuje i predlaže kako da se uredi MUP bi morao da ima besprekorni kredibilitet, ali neko ko je uhapsio 10.000 ljudi od čega je podneto samo 3.000 krivičnih prijava, taj treba da prizna, a mi smo svedoci, posebno mi stariji, tog vremena da je neko 7.000 puta nogom, nekome bez razloga, jer krivične prijave kasnije nije bilo, razvalio vrata, poplašio porodicu, poplašio decu, uhapsio ga, priveo, a da krivične prijave nije bilo. Od ovih 3.000 krivičnih prijava, voleo bih da mi neko od kolega objasni koliko je uopšte tih krivičnih prijava do kraja procesuirano. Onda bi videli kredibilitet predlagača. O kredibilitetu predlagača govori i to …
Molim vas kolega Rističeviću, da se vratimo na priču o amandmanu. Ovo nije razgovor o „Sablji“. Molim vas da se vratimo na amandman i da uvedemo sednicu u jedan normalan tok.
Govorim o amandmanu. Dakle, ne bih voleo da se ovim amandmanom nešto menja u ovom zakonu zato što pamtim ta vremena. Meni se desilo da su mi ubili premijera. Predlagač je u to vreme … (Predsedavajući: Vreme.) Sačekajte, koristim vreme poslaničke grupe. On je u to vreme bio savezni ministar koji se bavio poslovima bezbednosti. (Predsedavajući: Da li se slažete da koristite to vreme?) To se ne pita. Gde to piše u Poslovniku da se to pita? To se podrazumeva. Nigde u Poslovniku nema da predsedavajući treba da pita šefa Poslaničke grupe da li ja imam pravo da govorim i da koristim vreme poslaničke grupe. Čim sam se prijavio koristim vreme poslaničke grupe, inače ja nisam predlagač amandmana. Pamtim ta vremena i pamtim da je ubijen premijer i znam da se neko bavio poslovima obezbeđenja. Ali još gore kada je postao premijer republičkog ministra kome je ubijen premijer nije smenio. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Olgica Batić. Po povredi Poslovnika.
Hvala predsedavajući. Reklamiram povredu Poslovnika član 106. stav 1. koji glasi – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Prethodni govornik se javio da govori o amandmanu. Vi ste ga takođe upozorili da govori o amandmanu. Ja nisam znala da je sadržina ovog amandmana ni akcija „Sablja“, ni broj pritvorenih u akciji „Sablja“, ni broj podnetih krivičnih prijava, ni broj procesuiranih, niti je obrazloženje amandmana, niti sam amandman govori o ubistvu premije dr Zorana Đinđića, niti o saveznom ministru unutrašnjih poslova, te vas molim da ubuduće svakog poslanika koji se javi po amandmanu, da onda govori isključivo o amandmanu, a ne da koristi vreme da bi govorio o bilo čemu, jer ovde nemamo na dnevnom redu tačku razno, nego se zna o čemu se raspravlja i ovo danas predstavlja raspravu u pojedinostima. Sa druge strane, Poslovnikom i to u članu 96. predviđeno je kako neko ima pravo na reč. Šefovi poslaničkih grupa upravo postoje da bi oni bili ti koji bi davali ovlašćenja narodnim poslanicima da li mogu koristiti vreme ili ne mogu koristiti vreme poslaničke grupe, tako da se šef poslaničke grupe pita i te kako se pita ko će davati reč i koliko će minuta dobiti. Hvala.
Slažem se sa vama, koleginice Batić, i kao što ste mogli da vidite ja sam upozorio narodnog poslanika Marijana Rističevića da svoju diskusiju vrati u delokrug onoga što definiše amandman od strane predlagača, gospodina Zorana Živkovića. Ne mogu da prihvatim da sam prekršio Poslovnik, te vas pitam da li ste za to da se u danu za glasanje Narodna skupština izjasni o tom vašem predlog? Da. Zahvaljujem. Gospodin Zoran Živković, replika.
Mislim da je stvarno krajnje vreme da se uvede red na današnjoj sednici. Nemam ništa protiv toga, protiv bilo kakvih neuspelih, frfljavih ili ovakvih pokušaja bilo koga da me uvredi, posebno ako to dolazi od strane prekoputa, posebno od pojedinih poslanika. Ti njihovi pokušaji uvrede su meni komplimenti, izvinite. Uvek kad pomenete akciju „Sablja“, hvala vam. Ponosan sam na to, na svakog privedenog od 12.000, na svakog zadržanog u pritvoru od 3.800, na svakog protiv koga je podneto 5.000 krivičnih prijava, za svako od rešenih 30 ubistava, 20 i nešto ubistava u pokušaju, milioni komada municije, tone droge, svega onoga što 1.000 gromčića koji su se desili u prethodne dve godine ne mogu da nadomeste ni sa 1%, ali mislim da to nema nikakve veze sa temom o kojoj mi govorimo ovde. Konačno, samo za informisanje javnosti, SMUP se nije bavilo zaštitom ličnosti na republičkom nivou, to je jedna stvar. Druga stvar, ministra MUP nije mogao da smeni premijer kao ni dan danas, nego samo Skupština, a čini mi se da je neko ko je frfljao na tu temu, malopre je bio utom parlamentu i glasao je za izbor tog istog ministra dva puta.
Hvala. Molim vas da ubuduće ne koristimo takve termine koje ste malopre upotrebili. Čak ni ja nisam razumeo izraz „frfljanje“, to je moja procena. Molim vas da ne dobacujete sa mesta. Zatvaramo krug replika. Borislav Stefanović, po Poslovniku.
Da bih pomogao vama, gospodine predsedavajući i da izađemo, vidite, to su takve reakcije koje su posledica kršenja člana 106. i 107. U čemu ste vi pogrešili, gospodine predsedavajući? Vi sada uvodite jedan novi trend u Skupštini i sada pojedini poslanici iz vladajuće većine, neki veterani, neki poletarci smatraju da je odlična stvar da koriste zloupotrebu Poslovnika, da koriste tačku dnevnog reda, a pričaju o desetoj stvari i da vide koliko sada vi tu možete njima, bez opomene da dozvolite da govorre. Mislim da je ovo jako važno zbog vas, ali je jako važno i zbog Skupštine. Ako vi budete dozvoljavali bez opomene da se u okviru ove tačke dnevnog reda kaže – imamo ovde ovaj amandman, a onda kreće priča o „Sablji“ i o tome kako je to katastrofa akcija, što su rekle i prethodne kolege, samo na vas apelujem, to će poslanici uvek pokušavati da urade. Na vas apelujem i tražim od vas da ne bude kao što ste sada uradili, da ukažete, pa on nastavi po svom, nego kao što prema opoziciji, ne vi lično, a gospodin Nebojša Stefanović brzometno, u tri sekunde, dva puta kaže i opomena i udalji ga sa sednice. Znači, ne možete vi da apelujete, a on nastavi po starom i kažete, ja sam mu rekao. To što ste vi njemu rekli, do njega ne dopire, razumete? On razmišlja o tome da je „Sablja“ bila zločinačka akcija. Prema tome, on ne razume to što vi hoćete da kažete. Pošto ne razume, morate da mu date opomenu. Ako nećete da mu date opomenu, onda vi debelo kršite Poslovnik. Pazite, ovo što se radi ovde, mogu sada svi tako da počnu da rade.
Vreme.
Završavam. Malopre je jedan kolega ustao koji ne zna još šta je Skupština, raširio ruke i priča na poslanika, a vi ne reagujete. Mi smo se uplašili baš.
Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Kao što ste mogli da vidite, upozorio sam narodnog poslanika i vratio sednicu u njen tok, naravno, pustiću u narednom periodu jednu zdravu argumentovanu raspravu između narodnih poslanika. Po Poslovniku, kolega Vladimir Đukanović.
Reklamiram povredu Poslovnika član 109. – opomena se izriče narodnom poslaniku ako upotrebljava psovke i uvredljive izraze. Gospodine predsedavajući, ja vas zaista moram da pohvalim što ste na neki način ukazali dotičnoj osobi koja se hvali periodom kada su ljudi izgubili u pritvoru pravo na advokata i to je zaista bio period gori nego u vreme Pinočea. Morali ste da mu izreknete opomenu, jer je zaista uvredio sve one ljude, koji ne daj Bože ili silom prilika, imaju govornu manu, a takvih je mnogo u Srbiji. Prema tome, morali ste da mu izreknete opomenu, a niste to uradili. Hvala.
Smatram da nisam prekršio Poslovnik. Upozorio sam na upotrebu termina narodnog poslanika i smatram da možete da se izjasnite o tome da li Narodna skupština o vašem predlogu treba da se izjasni u danu za glasanje? Da, hvala. Da li se još neko javlja po Poslovniku? Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Gospodine predsedavajući, ja sam tražio repliku…
Ne možete dobiti repliku.
Sačekajte, član 104. stav 1. – ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste poslaničke grupe, navodeći njegovo ime i prezime i funkciju, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi, ima pravo na repliku. Jedan od prethodnih govornika je rekao, pokazao rukom na mene i rekao da je prethodni govornik nešto „frfljao“. Pri tome je povredio i dostojanstvo Narodne skupštine, član 107. stav 1. jer je izneo jednu notornu neistinu. Rekao je da predsednik Vlade ne menja ministra policije, ne može da ga smeni, već to rade poslanici. Istine radi i dostojanstva Skupštine radi, moram da podsetim da, kada pogine premijer, ne daj Bože, pada cela vlada, a da je ministar policije ostao i u narednoj vladi koju je predložio upravo taj mandatar i postao predsednik Vlade. Ne da ga nije smenio, nego ga je ponovo predložio da bude ponovo ministar policije. Zašto? Ne znam.
Smatram da nisam prekršio Poslovnik, iz razloga što se narodni poslanik na koga ste aludirali nije direktno obratio ni jednom narodnom poslaniku, a vi imate pravo da u danu za glasanje, molim vas da ne dobacujete sa mesta i da me saslušate, kažete da li će Narodna skupština da se izjasni o ovom vašem predlogu?
Želeo sam samo da skratim, rekao sam – ne tražim, nisam dobacivao.
Hvala puno. Pre nego što dam reč sledećem govorniku po Poslovniku, želim da apelujem na narodne poslanike da uvedemo sednicu u jedan red i da nastavimo da radimo po amandmanima i da na najbolji mogući način ovu našu diskusiju uvedemo u taj tok i da dođemo do najkvalitetnijih mogućih rešenja i zakona koji će biti što bolji. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Dragan Šormaz.
U cilju da bi se uveo red, pošto neke sam šumove primetio u toku sednice i voleo bih da se pozovem na član 158. Pogledajte član 158. svi. Tu se govori o raspravi u pojedinostima. Predlagač amandmana ima pravo da govori dva minuta, poslanička grupa ima svoje vreme. U raspravi u pojedinostima nikada se ne dostavlja spisak poslanika koji govore i svaki poslanik ima pravo, pročitajte član 158, nigde ne piše da nema, nego samo koje vreme poslaničke grupe, a parlamentarna praksa je i do sada bila da svaki poslanik ima pravo da se javi i da govori o tome i ne da se prekida, kao što je malopre bio slučaj. Zaprepastio sam se kada je koleginica Tomić bila prekinuta posle dva minuta, a ona nije bila podnosilac amandmana. Znači, podnosilac amandmana govori dva minuta, poslanički klub troši svoje vreme. Molim vas da se uvede red. To se tako radi. Malopre smo opet čuli po Poslovniku da bi trebalo da postoji ovlašćenje. To se nikada do sada… To je za raspravu u načelu, a za raspravu u pojedinostima nikada se nije dostavljao spisak. Verujte, da se dostavlja spisak, gospodin Marijan Rističević bi bio na spisku, da je jedan od ovlašćenih i da učestvuje u raspravi.
Hvala. Smatram da nisam prekršio Poslovnik u ovom slučaju. (Dragan Šormaz, s mesta: Nisam rekao da ste prekršili, samo sam sugerisao.) Hvala vam na sugestiji u svakom slučaju. Narodni poslanik dr Janko Veselinović, po Poslovniku. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, članovi 106. i 107, ali i član koji se odnosi na mogućnost, odnosno ovlašćenja predsedavajućeg da prekine sednicu i da dok se ne stvore uslovi za normalan rad porazgovara sa šefovima poslaničkih grupa. Mislim da su ispunjeni uslovi za to. Ovo ne liči na sednicu parlamenta koji bi trebao da uživa ugled za koji ste se zalagali. Sada vidim da i unutar vladajuće koalicije ne postoji jedinstvo po tome da li vi na adekvatan način vodite sednicu. Postoji višestruko reklamiranje Poslovnika, a ne priča se o temi. Smatram da su neki poslanici iskoristili današnju subotu kao dan kada su ljudi kući i gledaju TV, nije ni lepo vreme, pa koriste priliku da se promovišu. Mislim da ovo nije dobra promocija parlamenta Republike Srbije, a da ste vi najodgovorniji za to da se takav ugled Skupštine ne narušava. Ukoliko se ovo nastavi, pozivam vas da prekinete sednicu i da sazovete sastanak šefova poslaničkih grupa kako bi se dogovorili o daljem nastavku rada.
Hvala. Imaću u vidu odluku koju ste predložili. Smatram da Poslovnik nije prekršen i smatram da je ovo samo jedna razmena argumenata između narodnih poslanika koji pripadaju pozicionim i opozicionim partijama, ništa neuobičajeno, tako da ćemo i dalje, u skladu sa mojom odlukom, da takvu argumentovanu raspravu nastavimo do kraja ove sednice. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Da li reklamirate povredu Poslovnika? (Aleksandar Jovičić, s mesta: Javio sam se po amandmanu.) Izvinjavam se. Narodna poslanica Olgica Batić želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Hvala. Predsedavajući, znam da ste džentlmen, kao i kolega Jovičić, pa ste dami dali reč. Reklamiram povredu Poslovnika i to više članova - član 105, član 27, član 109. Prvo, član 105 koji reguliše održavanje reda na sednici. Vi ste malopre rekli - apelujem na vas da se uvede red. Ne možete vi da apelujete na nas kao narodne poslanike, jer vi kao predsedavajući ste ti koji je dužan da se stara o redu na sednici. Drugo, dozvolili ste da se ovde vrše reklamiranje povrede Poslovnika. Jedan od malopre prethodnika je rekao – pa nisam ja reklamirao povredu Poslovnika, ja sam samo sugerisao, a vi kao predsedavajući kažete – prihvatam sugestiju. Vidite, Poslovnik se ne reklamira zarad sugestija, nego zbog povrede koju možete samo vi da učinite, a ne mogu narodni poslanici. Na kraju krajeva, ako ne možete da obezbedite uslove za rad, a u skladu sa članom 109, onda počnite da izričete opomene, kao što je to radio u prošlom sazivu predsednik Narodne skupštine i odlično smo funkcionisali. Na kraju krajeva, te novčane kazne i nisu tako strašne. Disciplinuju se narodni poslanici, novac odlazi u Fond solidarnosti i namenjen je onima kojima to treba, a da bi se uveli u tokove, zato vas molim da … Ovde je više puta prekršeno. Zapravo, ceo dan se krši Poslovnik i saglasna sam sa predlogom gospodina Janka Veselinovića da prekinete sednicu, jer su se stvorili svi uslovi za tako nešto. Hvala.
Zahvaljujem. Nisam pobornik kažnjavanja, što ne znači da ako se stvore uslovi za to neću primenjivati to što mi kao predsedavajućem Poslovnik daje za pravo. Smatram da nisam prekršio Poslovnik u ovom slučaju i nisam ni apelovao na narodne poslanike da se uvede red u Narodnoj skupštini, nego da učine sve da rasprava bude konstruktivna i da se vratimo na temu, što od njih, složićete se, i od njihovih diskusija i pravca delovanja zavisi. Možete da zatražite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o vašem predlogu? (Olgica Batić, s mesta: Želim.) Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Javljam se po amandmanu. Uvaženi predsedavajući, narodni poslanici, naravno da SNS neće podržati predlog gospodina Zorana Živkovića i Pavićevića. Smatramo da će buduće Ministarstvo i budući ministar Nebojša Stefanović odgovorno i pošteno raditi svoj posao i SNS je pokazala odgovornost kada govorimo o borbi protiv korupcije i organizovanog kriminala. Srpska napredna stranka želi da uvede sistem u ovoj zemlji gde će se znati ko šta radi i kako radi, a oni koji su radili protiv zakona, protiv građana Srbije moraće da odgovaraju. To će biti jedno ministarstvo koje će biti efikasno, brzo, koje će rešavati probleme. Nadamo se da budući ministar neće imati situacija u kojima će govoriti ne mogu ili neću. Sasvim sam siguran da će se uvek baviti isključivo problemima građana. S druge strane, gospodin Živković je malopre rekao da ima strah kako će raditi Ministarstvo unutrašnjih poslova. U zavisnosti s kog aspekta gledamo, možda taj strah je i opravdan. Stoga, ostavićemo da vreme pokaže svoje. Još jedna stvar. Nije mi jasno, pored vaših predloga o ministarstvima, zašto niste predložili da postoji Ministarstvo za kulturu i informisanje, s obzirom da znamo šta ste radili uoči izborne kampanje? Očigledno vam kultura uopšte nije važna i manjka u vašem slučaju. Hvala.
Narodni poslanik Zoran Živković, pravo na repliku. Izvolite.
Hvala. Pošto se nastavlja ovaj mali kurs političke netolerancije, onda neću da ulazim u tu diskusiju. Ministarstvo za kulturu je predviđeno. Ministarstvo za informisanje postoji samo u državama koje imaju problem sa slobodom govora. To nikad nije bilo u našoj vizuri, niti sa bilo kakvom željom da se država bavi time. Samo da upozorim sve govornike koji su rekli da su protiv ovog amandmana. To je isti tekst od reči do reči, od slova do slova, sa sve zarezima i tačkama kao u predlogu koji je dala poslanička većina, samo je prenumeracija. Znači, vi ste rekli da ovo ništa ne valja? To pitajte predlagača Arsića zašto mu nije dobar tekst. Tekst je potpuno isti. Što bi rekli Srbi, copy-paste varijanta potpuno. Prema tome, čitajte malo to. Mogli biste da vidite o čemu se govori. Što se tiče straha od rada MUP, mladi kolega, ja sam u politici više …
Molim vas da se ne obraćate direktno narodnom poslaniku.
Mlade kolege, ja sam u politici više od 20 godina. Prvi put sam u ovaj dom ušao 1994. godine, izašao 1997. godine, bio na raznim funkcijama, promenio puno režima, raznih ministara policije, informisanja i sličnih, bio svedok kada su ovi koji su zloupotrebljavali državu ubijali svoje političke protivnike… [[isključen mikrofon]]
Vreme, gospodine Živkoviću Narodni poslanik Aleksandar Jovičić, pravo na repliku. Izvolite.
Što se tiče Ministarstva za informisanje, znali smo vremena kada je postojao i Biro za informisanje koji je cenzurisao sve što se pisalo o ovoj zemlji i gde su bila određena naređenja da građani nisu mogli znati šta je istina. Ali, opet ponavljam, gospodine sa godinama i sa velikim iskustvom od 20 godina, koji nam je od tog iskustva ostavio jedino gorčinu koji građani Srbije danas mogu da vide, jer smo nasledili Srbiju u kojoj je privreda potpuno uništena, privreda svih nas građana Srbije, a nečija je napredovala uz pomoć raznih subvencija, kredita koje nikada nisu više morali da vraćaju. I ja volim da pijem vino, i ja volim da se družim, ali znate kako, kada nešto zaradite svojim poštenim radom i kada konačno ne na račun građana Srbije nešto uradite, onda će vaše iskustvo zaista i biti od neke važnosti i moći ćemo o njemu da govorimo. U ovom trenutku je ostalo samo gorko iskustvo koje je ostavilo ogromnu rupu u budžetu, zajedno sa ostalim kolegama iz tih dana kada ste vi bili ministar ili premijer. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, replika još jednom.
Dakle, u vreme kada sam ja bio premijer i pre toga savezni ministar unutrašnjih poslova ova država je vraćala svoje dugove. Ukupan spoljni dug je tada smanjen za šest milijardi i nešto evra, to je jedan podatak. Zaposlenost je bila veća nego sada. Dolazile su prave, ozbiljne investicije tenderskom privatizacijom i grinfild investicijama, jedine u istoriji Srbije od tada i pre toga do dana današnjeg, i to uzmite malo pogledajte, čitajte. Treći put vam, ponavljam čitajte, mnogo je dobro. Probajte nije opasno.
Molim poslanika Živkovića, samo se nemojte direktno obraćati poslaniku, molim vas.
Nije ništa direktno. Vi mene znate, pa kad bih ja direktno?
Naravno, ja vas poznajem dosta dugo. Molim vas samo se držite Poslovnika. Zahvaljujem.
U ovoj državi je jednom bilo ministarstvo za informisanje, koliko se sećam, u zadnjih dvadesetak godina. U vreme kada je postojalo to ministarstvo, koje je imalo svog ministra, koji je mandatar za novu Vladu Srbije, je ubijen Slavko Ćuruvija i tada su žrtvovani novinari i radnici u RTS-u, samo podsećanja radi.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, vidim da očigledno kolega, podnosilac amandmana, kada je u pitanju Zakon o ministarstvima, ima problem. Nisam ja kriv što je dok je on bio predsednik Vlade bilo vanredno stanje, koje je odlukom Ustavnog suda proglašeno neustavnim. Nisam ja kriv što su tu neustavnu odluku mnogi ljudi koji su trebali da odsluže kazne morali da budu suspendovani zato što je dokazni materijal pribavljen suprotno Ustavu Republike Srbije. Republika Srbija ima prilično velike odštetne zahteve, ali to vanredno stanje, bez obzira kakvo je stanje bilo u državi, je bio zločin prema demokratiji. Tada su bile čak suspendovane, a kasnije je pokušano da se uvede kao praksa zabrana prenosa sednica Skupštine Srbije, kao da će narodni poslanici da izvrše državni udar. O čemu pričate? Za vreme vanrednog stanja prodat je „Sartid“. Neko kaže – prodao ga je stečajni sud. Da, ali ne onaj u Požarevcu koji je bio nadležan, nego onaj u Beogradu koji je bio nenadležan. To je samo neko iz vaše Vlade mogao da naredi. Šta je sa Agencijom za sanaciju, likvidaciju i stečaj banaka, koja je za taj „Sartid“ otpisala sve dugove koje su banke koje su mogle da rade i da budu likvidne, otpisalo sve dugove da bi privatizovano i to antidatumirano i vi kao član Vlade i onaj koga postavljate da bude direktor te agencije ne reagujete? To je milijardu dolara.
Vreme. Zahvaljujem. Obaveštena sam, sedam replika, dva puta između vas. Pravo na repliku nemate više. Po članu 104. predsednik odlučuje o pravima iz stava 1. i 2. Replike nema. Vraćamo se na dnevni red sednice. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Ivan Karić i Aleksandar Senić. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem. Uvažena predsednice, poštovane koleginice i kolege, ovaj amandman se odnosi na prostor. Prostor zaista jeste životna sredina i planiranje prostora je od izvanrednog ekološkog značaja. Zbog toga smo iz ovog ministarstva izdvojili prostorno planiranje i potrudili se da predložimo stvaranje jednog novog ministarstva, a to je ministarstvo za zaštitu životne sredine, prirodne resurse i prostorno planiranje, upravo sa željom, a o tome su govorili i moji prethodnici, ako promenimo formu, da li će biti 16 ili 17 ministarstava, važnija nam je suština od forme. Zbog toga ovde tražimo da se promeni suština, jer je ona važna, a formalno ćemo povećati broj ministarstava. Ako ne budemo imali posebno ministarstvo za zaštitu životne sredine, zahvataćemo i zalivaćemo poljoprivredne površine vodom četvrte klase. Nećemo prečišćavati industrijski i komunalni otpad. Imaćemo, nažalost, javna komunalna preduzeća lokalnih sredina koja nisu uključena u sistema sakupljanja i reciklaže otpada. Imaćemo i dalje 30.000 građana koji su zaposleni u sivoj zoni upravljanja otpadom. Imaćemo uvoz i izvoz otpada prepušten crnom tržištu. O tome su govorilemoje kolege i iz pozicije i opozicije. Što pre bi trebalo da radimo na novom zakonu o upravljanju otpadom, koji i dalje nije usvojen i ono što je veoma važno, nećemo imati samo 15% ambalažnog otpada koji se reciklira, nego ta cifra mora da bude 60, 70 ili 80%. Hvala.
Na naziv iznad člana 7. i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, poštovane predsednice, naš predlog je da se član 7. i naziv iznad člana 7. menjaju. Hteo bih samo da obrazložim zašto imamo takav stav. Ovde imamo jednu specifičnu situaciju, kao i u prethodnom amandmanu i u članu. Dakle, predlog gospodina Arsića Zakona o ministarstvima podrazumeva da postoji 16 ministarstava buduće Vlade, a budući da naš predlog podrazumeva da postoji devet ministarstava, onda je neophodno da izvršimo jednu vrstu pomeranja kada se tiče sadržine članova Zakona o ministarstvima, kako bi naši predlozi bili međusobno dobro usklađeni. Tako da, ovaj amandman se tiče Ministarstva odbrane. Tekst ovog amandmana poklapa se u ovom delu koji se menja, u odnosu na članove, sa onim što je došlo od gospodina Arsića. Hteo bih samo da dodam dve stvari. Jedno je da ne postoji ni jedan kriterijum koji možemo da uzmemo ovde za argumentaciju za ovo Ministarstvo odbrane, na osnovu kojeg bismo mogli da zaključimo da u Srbiji ne treba da postoji Ministarstvo odbrane. Ako uzmemo taj istorijski kriterijum, prosto, to je jedno staro ministarstvo, postoji životni kriterijum, moramo da uredimo našu državu pa i u ovoj oblasti i mi smo saglasni sa sadržinom vašeg člana 12, odnosno člana 12. koji je predložio gospodin Arsić, samo predlažemo da se taj član premesti i pozicionira u Predlogu zakona o ministarstvima kao član 7. Moram samo jednu veoma kratku dopunu. Da bismo dobro učestvovali u ovoj raspravi o amandmanima, neophodno je da pročitamo sve amandmane. I ova moja sugestija usmerena je ka gospodinu Jovičiću. Hoću samo da mu kažem da naš predlog podrazumeva da postoji Ministarstvo prosvete, nauke i kulture i ono je predviđeno kao tačka 9, odnosno ministarstvo broj devet. Hvala vam.
Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Ivan Karić i Aleksandar Senić. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Zahvaljujem se. Mi smo ovde predložili da se iz Ministarstva energetike i rudarstva izdvoji deo prirodnih resursa i spoji u jedno novo jedinstveno Ministarstvo zaštite životne sredine, prirodne resurse i prostorno planiranje sa željom da se površina zaštićenih područja u Srbiji sa 520.000 hektara podigne na svetski i na evropski nivo, da kažemo da postoji nedovoljno planske i strateške iskorišćenosti akata kod upravljanja prirodnim resursima, a prirodne resurse čini i zemljište, i da sa jednom dobrom strategijom, kroz jedno novo Ministarstvo, na najbolji mogući način upravljamo tim sistemima. Ono što je takođe važno da u narednih šest meseci, ukoliko bismo imali jedno posebno Ministarstvo, možemo da obezbedimo garantovano 10.000 novih radnih mesta, pre svega, u oblasti upravljanja otpadom i da može da se omogući 150 miliona evra direktnih investicija u oblast zaštite životne sredine, obnovljive izvore energije i zelenu ekonomiju. Ono što su procene UN za sledećih 20 godina je da će samo investicije u zelenu energiju premašiti 350 milijardi dolara, dok će 200 milijardi dolara biti uloženo u razvoj i ozelenjavanje saobraćajnog sektora, 134 milijarde dolara u sektor građevinarstva i turizma i više od 100 milijardi dolara plan upravljanja otpadom i vodnim resursima, a 76 milijardi dolara za povećanje efikasnosti u industriji. Zbog toga znači zelene ekonomije, zelene privrede i zbog toga svi ovi naši amandmani. Zahvaljujem se.
Na naziv iznad člana 8. i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala predsednice. Ovo je jedan od suštinskih amandmana gde, kao što ste imali priliku da vidite, mi predlažemo Ministarstvo gde bi bili sadržani poslovi poljoprivrede, zaštite životne sredine i prostornog planiranja. Čuli smo više koncepata, više načina kako se sagledava ova oblast, i naravno svako ima pravo da brani svoj odnos prema tome, ali upravo ideja da se u jedno ministarstvo stave ove tri nadležnosti polazi od toga da se takvim rešenjem upravo na najbolji način vrši subordinacija između ova tri važna segmenta društva. Imali smo puno prilike i pojedinačno i kao građani, i kao političari, privrednici da se srećemo sa situacijom da vas oko nekih stvari koje su vezane za gradnju, Ministarstvo za zaštitu životne sredine vraća, šalje na šalter kod Ministarstva za građevine, za planiranje ili o poljoprivredi da ne govorim, to je još gori slučaj. Kad bi to bilo u jednom ministarstvu, na čijem čelu, znači jednom od ovih devet, bi bio odgovorni političar, znači ne neko ko je tu pao sa ove ili one grane, nego pravi političar, ne govorim ništa lično ni o jednom ministru do sada ni u budućnosti da vam bude jasno, a da ispod njega u organizaciji imamo tri državna sekretara, jednog za poljoprivredu, jednog za zaštitu životne sredine, jednog za prostorno planiranje, sa svim službama, sa svim onim što čine sadašnja ministarstva mi bismo imali situaciju da imamo jedan zajednički rad oko iste stvari. To bi sprečavalo mogućnost da jedno ministarstvo igra sa drugim ping-pong sa ljudima, sa klijentima koji žele da dobiju ovu ili onu dozvolu, potvrdu, saglasnost ili bilo šta. Time bi se ostvario jako brzo koncept…. (Predsednik: Vreme, izvinjavam se, dva minuta.) …. kojim se sada na slab način pokušava zameniti ova kancelarija za brze odgovore.
Reč ima dr Aleksandra Tomić.
Uvažena predsedavajuća, poštovane kolege, SNS više od dve godine upravo govori o ovom problemu i ovakvim konceptom Vlade pokušava da reši na najefikasniji mogući način formiranjem uprave za brzi odgovor u okviru Ministarstva privrede. Zašto? Zato što su to svi relevantni subjekti u državi izneli kao veliki problem, a to je praktično prevelika dokumentacija koja je potrebna radi dobijanja građevinske dozvole, a to je jedan od uslova, u stvari, odluke koje investitori donose da li će pristupiti investiranju u Srbiji ili ne. Takav deo predloga, koji je kroz ovaj vaš amandman dat, jednostavno je usvojen kroz Upravu za brzi odgovor koji kaže da bi se učestvovalo u postupcima ostvarivanja prava na gradnju, kao i druge poslove određene zakonom, sva Ministarstva sa svim svojim rešenjima moraće ovoj upravi za brzi odgovor da daju određena rešenja zarad dobijanja građevinske dozvole u maksimalno efikasnom roku prema zakonskim odredbama. Mislim da je ovaj vaš amandman možda dobar pokušaj da skrenete pažnju na ovu temu, ali jednostavno o ovoj temi se dosta razgovaralo, dosta pričalo i na neki način je separatni problem koji ste dali kroz vaš predlog amandmana. Zahvaljujem se.
Na naziv iznad člana 9. i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, poštovana predsednice Narodne skupštine, svi naši amandmani, pa i ovaj na član 9, usmereni su ka tome da danas razgovaramo o tome da li je moguće da napravimo što je moguće efikasniju, štedljiviju Vladu koja će biti formirana na osnovu tačno utvrđenih kriterijuma. Naši amandmani čine deo jedne celine. Ovaj amandman na član 9. je, npr, po mom shvatanju, veoma važan. On podrazumeva da se oblasti koje su predlogom zakona o Ministarstvima, koje je podneo gospodin Arsić, spoje oblasti koje su prema vašem predlogu smeštene u dva Ministarstva: u Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture i Ministarstvo rudarstva i energetike. Naš predlog je da u Vladi Srbije, koju ćemo nadam se brzo formirati, postoji Ministarstvo koje će da se zove Ministarstvo infrastrukture i prirodnih resursa, da u okviru tog Ministarstva postoje poslovi koji se tiču saobraćaja, građevinarstva i urbanizma, prirodnih resursa u oblasti energetike, u oblasti rudarstva i drugih prirodnih resursa, kao i u oblasti telekomunikacija, pa da svi ti poslovi postanu delokrug ovog Ministarstva, dakle, koje bi se zvalo Ministarstvo infrastrukture i prirodnih resursa. Smatramo da bi jedno takvo dobro organizovano Ministarstvo, koje bi pokrivalo sve ove poslove, ja mislim, podmirilo ono što su naši kriterijumi danas, pre svega efikasnost i štedljivost u radu buduće Vlade i u njenoj strukturi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podnela grupa od 132 narodna poslanika poslaničke grupe SNS. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo je na osnovu člana 163. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio ovaj amandman, a odbačeni amandman, prema stavu 4. istog člana, ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik dr Gordana Zorić. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Vučković. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na naziv iznad člana 10 i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. (S mesta, Zoran Živković: Niste pitali da li neko želi reč.) Ne, ne pita se. Dužni ste da se prijavite. Ovde izlazi u sistemu. (S mesta, Zoran Živković: Imam podsetnik.) Podsetnik, znate da je podsetnik. Imaću u vidu to sledeći put. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podneo je amandman na član 10. Predlagač je na sednici Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postavo sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Niko.) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Vučković. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Gordana Čomić, bez podsećanja predsedavajućeg.
Koristim vreme poslaničke grupe. U prilog amandmanu koji je podnela koleginica Nataša Vučković, a koji glasi – da se u članu 10. o kome je reč dodaju reči „pripremu propisa o ljudskim i manjinskim pravima“, brišu. Ovaj amandman više govori o tome sa koliko naviknutog stava se odnosimo prema amandmanima u odnosu na to ko ih je potpisao, a ne u odnosu na to šta im je sadržaj, osim očitog toka ove rasprave, gde mnogi od nas i ne čitaju sadržaj amandmana, a onda neki od nas koji čitamo ili čitaju, vidimo da se diskusija potpuno razlikuje od onoga što je u papirima napisano. Nije više vreme kada će to proticati lako i jednostavno u toku rasprave. U ime narodne poslanice i slažući se sa njenim amandmanom, predlažem da u danu za glasanje se Narodna skupština većinom glasova pozitivno izjasni o ovom amandmanu. Ako pažljivo pročitamo na šta se odnosi, videćemo da je to u korist teksta koji postoji u članu 10. stav 2.
Na naziv iznad člana 11. i član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice, mi smo primetili da u Predlogu zakona o ministarstvima koji je podneo gospodin Arsić postoje tri ministarstva u okviru kojih postoje posebne oblasti za koje mi smatramo da bi trebalo sve do jedne da budu deo poslova kojima će da se bavi jedno ministarstvo. Reći ću vam koja su to, Ministarstvo prosvete i nauke postoji prema ovom predlogu kao posebno, postoji Ministarstvo omladine i sporta i Ministarstvo kulture i informisanja. Naš predlog je da ministarstvo koje bi trebalo da se bavi svim ovim poslovima bude Ministarstvo prosvete, nauke i kulture. U argumentaciji jednog od prethodnih amandmana na jedan od članova Predloga zakona o ministarstvima, argument koji je došao od strane skupštinske većine, kada smo govorili o ljudskim pravima, bio je da ne treba da se izdvaja kao posebna oblast, da se nalazi svuda u svim ministarstvima, u svim oblastima. Na primer, ja sada tu koncepciju ljudskih prava stavljam nasuprot ovim kovanicama koje ovde postoje i koje su obezbedile mesto u posebnim ministarstvima, kao što je informisanje, sport, omladina, itd. Mi smatramo da svaka od ovih kategorija, oblasti jesu važne, i omladina i sport, ali da nije neophodno da svaka od tih kategorija bude umetnuta u neka posebna ministarstva, već da Ministarstvo prosvete, nauke i kulture, može ukoliko se dobro organizuje, veoma dobro da obavlja poslove iz delokruga kada se tiče svih ovih oblasti. Hvala.
Reč ima Vladimir Đukanović.
Javljam se po amandmanu, sve bi ovo bilo, uvažena predsedavajuća, jako lepo, ali mi moramo da shvatimo, ako smo se opredelili da idemo ka EU, postoje određene oblasti gde morate jednostavno da imate ministarstvo i ne možete mešati, što bi narod rekao „babe i žabe“ pa sada stavljati u jedno te isto ministarstvo i sport i omladinu i kulturu i informisanje, ili kao što smo malopre čuli i saobraćaj i energetiku. Prosto to su neke oblasti koje su posebno izdvojene kao celina i zaista za njih moraju da postoje ministarstva i zato ovakvi amandmani nisu prihvatljivi. Hvala.
Vladimir Pavićević, replika.
Drago mi je da imamo jednu diskusiju od strane skupštinske većine. Kada govorimo o tome …
Izvinite, po kom osnovu ste se javili za repliku?
Ja sam se javio po osnovu člana 158. …
Povreda Poslovnika, morate mi objasniti …
Ne, replika, jer tamo piše da narodni poslanici i u raspravi i u pojedinostima …
Možete ovog puta da se javite samo ako ćete trošiti vreme koje imate, pet minuta, niko vas nije spomenuo, ali trošite to vreme od pet minuta.
Hvala, nema nikakve dileme, trošim to vreme. Šta je ovde rečeno? Ovde je rečeno da postoje neki standardi kojih se pridržavaju neki ljudi u državama koje su članice EU, ali moram da podsetim ovde da u državama koje su članice EU, npr. Mađarska, postoji osam ministarstava, a tamo nije postojao argument, hajde nemojte sada da zbijemo sve u dva, tri, osam, nego da idemo na 15, 16 ili 25 ministarstava. Postoje različiti standardi u različitim državama i jedan od naših kriterijuma za ovu strukturu Vlade, bio je odgovor na društvene potrebe u Srbiji, a uz to i ispunjavanje nekih kriterijuma koji su opšte važeći. Dakle, podrazumevaju da postoje opšti standardi. U Holandiji npr. koja ima 16,5 miliona stanovnika, nema više od 11 ministarstava, nema potrebe da svaku pojedinačnu i posebnu oblast izmeštamo i stavljamo u posebna ministarstva. Zoran Živković je, ja mislim, to vrlo dobro rekao. Ovde to može da bude zloupotrebljeno, kako bi se podmirivali političkim igrama neki političari koji možda vode svoje stranke, ali smatramo da struktura Vlade ne sme da se koristi za to i zato mislim da svi ovi naši amandmani jesu veoma dobri i da bi Vlada Srbije sa devet ministarstava i predsednikom Vlade bila najbolja moguća u ovom trenutku, a mislim i za duži vremenski period.
Narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević podneli su amandman kojim su predložili da se posle člana 11. doda novi deo III, kao i na naziv iznad člana 12. i član 12. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
O ovom amandmanu ja ću zaista veoma kratko, mnogo manje od dva minuta koliko imam, budući da je tehnička stvar u pitanju. Ovaj amandman je podnet kako bi se tekst amandmana na član 2. uskladio u pogledu opisa delatnosti naših ministarstava. Naš predlog je da se posle člana 11. doda novi deo III koji ima naziv – poslovi zajednički za sva ministarstva, a član 12. i naziv iznad člana 12. menjaju i glase: „poslovi zajednički za sva ministarstva“ da nakon toga imamo podnaslov – međunarodna saradnja i da u članu 12. stoji da ministarstvo u okviru svog delokruga ostvaruje međunarodnu saradnju i stara se o njenom unapređenju i obezbeđuje usklađivanje propisa sa pravom EU. Vrlo dobro je došao ovaj amandman i na ono što je bila tema rasprave u prethodnom amandmanu. Hvala vam
Hvala. Na naziv iznad člana 13. i član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavno pitanje i zakonodavstvo smatra da amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala lepo, sad sam bio brz. Naravno da je i ovo amandman koji je sličan amandmanu o kome je malopre govorio kolega Vlada Pavićević. Mislim da bi bilo važno da malo više pažnje obratimo na amandmane i na ono o čemu se priča, pošto, čini mi se da nam pada pažnja. Da nije tako ne bi se desilo da u amandmanu na član 9. u Ministarstvu pravde budu dodate nadležnosti. Ja vas molim da čujete ovo, Ministarstvo pravde će pored ostalog imati nadležnosti za afirmisanje verskih osnova i sadržaja savskog, verovatno srpskog nacionalnog identiteta, poklonička putovanja, verski turizam, razvoj verskog obrazovanja i pomoć u sakralnom graditeljstvu. Ja bih molio bilo koga ko ovde ima bilo kakve veze sa pravnom naukom, sa organizacijom državne uprave da mi kaže kakve veze imaju poklonička putovanja i sakralno građevinarstvo sa Ministarstvom pravde, a to ste usvojili malopre? To je amandman poslaničke grupe od 132 narodna poslanika Srpske napredne stranke. Ovo je dokaz da i sa 16 ministarstava možete da pravite nakaze od ministarstava gde se spaja apsolutno ne spojivo.
Na naziv iznad člana 14. i član 14 amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavno pitanje i zakonodavstvo smatra da amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Naša pretpostavka je bila da će skupštinska većina ozbiljno da razmotri sve naše amandmane i u nekoj prilici možda da prihvati ovih 38 amandmana pa je bilo neophodno i nama da naše amandmane prilagodimo novom Predlogu zakona o ministarstvima koji predviđa ovih devet ministarstava i predsednika Vlade. Otud je u članu 14. postojećeg Predloga zakona o ministarstvima predviđen opis poslova kojima će da se bavi Ministarstvo prosvete i nauke, a mi smatramo da član 14. i naziv iznad člana 14. treba da se promene, da naziv iznad člana 14. treba da bude – priprema, usvajanje, odnosno predlaganje tehničkih propisa, što stoji u kasnijim stranicama koje su u ovom predlogu i da prepišemo odatle to da ministarstva u okviru svog delokruga obavljaju poslove državne uprave koji se odnose na pripremu, usvajanje odnosno predlaganje tehničkih propisa. Ovo je jedna tehnička promena, ali je bilo neophodno da argumentujemo zašto treba da postoji.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, podneo je amandman na član 14. Predlagač je na sednici Odbora za pravosuđe, držanu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Niko se ne javlja za reč. Narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević podneli su amandman kojim su predložili da se posle člana 14. doda novi deo IV, kao i naziv iznad člana 15. i član 15. Predlagač i Odbor za pravosuđe državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavno pitanje i zakonodavstvo smatra da amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Ovo je još jedan od tih tehničkih amandmana koji sada pomeraju tačke dnevnog reda u odnosu na naš predlog da se umesto 16 ministarstava predviđenih usvoji predlog sa devet. Tu nema šta da se više doda. Još jednom bih da ponovim pitanje – kakve veze ima sa Ministarstvom pravde pomoć u sakralnom graditeljstvu, razvoj verskog obrazovanja, verski turizam, poklonička putovanja i socijalno materijalni položaj nosilaca vere, sveto monaštvo, verski službenici, đaci i učenici verskih škola? Kakve to veze ima sa Ministarstvom pravde? U kojoj državi su poklonička putovanja vezana za Ministarstvo pravde? Ko to organizuje? Ministar ili neki poseban sud ili imate posebnu službu za poklonička pravna putovanja ili je to klanjanje nekom autoritetu? Voleo bih, ne zbog sebe, znam šta je razlog ovome, nego zbog građana Srbije da dobijemo neko obrazloženje, a 132 poslanika su apsolutno po zakonu i Poslovniku imali pravo da ovo predložite. Samo bih voleo da znam suštinu – šta Srbija dobija time što Ministarstvo pravde organizuje poklonička putovanja i sakralno građevinarstvo?
Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Gospođo predsednice, zahvaljujem se. Dame i gospodo narodni poslanici, SNS poštuje različitosti između nas. Poštuje što smo država različitih nacionalnosti, veroispovesti. Poštujemo podjednako sve građane Republike Srbije. U ranijim sastavima Vlade bila su ministarstva vera i kancelarija koja je imala u opisu svog posla i ovo što je prethodni govornik govorio. U smislu racionalizacije i ekonomičnosti, u smislu efektivnosti buduće Vlade smanjen je broj ministarstava na 16, kako je predložio kolega Arsić u Zakonu o ministarstvima. Ne želimo ni jedan segment našeg društva da ostane ne pokriven, nijedan segment našeg društva da nema odgovarajući odgovor i brigu države Srbije. Normalno je i prirodno, a kažu ljudi da postoji ljudska i Božija pravda, da budu u okviru jednog ministarstva, Ministarstva pravde. Normalno je, a to nije nikakav trošak, niti organizovanje bilo kakvih putovanja, jer politika SNS je smanjenje bahatog trošenja sredstava svih građana Republike Srbije, smanjenje broja službenih automobila, pa nadalje. Ali, ukoliko kolege smatraju da nama ne treba briga o verskim zajednicama, ukoliko smatraju da ne treba briga o različitosti veroispovesti, koju cenimo i poštujemo kao vrednost našeg društva, onda je to više odraz njihovog političkog delovanja. Srpska napredna stranka će voditi računa, i buduća Vlada će voditi računa o svim verskim zajednicama u okviru Ministarstva pravde buduće Vlade Republike Srbije.
Saglasno članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, imajući u vidu potrebu da Narodna skupština što pre usvoji akte iz dnevnog reda sednice. Sada, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15,02 časova. [[Posle pauze]] Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini za upražnjena poslanička mesta, kako bismo omogućili njihovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručena vam je odluka Republičke izborne komisije od dodeli mandata narodnih poslanika radi popune upražnjenih poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini. Takođe, uručen vam je izveštaj Administrativnog odbora koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnim poslanicima, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnim poslanicima: Jelisaveti Pribojac i Krstimiru Pantiću, izabranim sa Izborne liste Aleksandar Vučić - „Budućnost u koju verujemo“ - SNS, SDPS, NS, SPO, Pokret Socijalista, kao i Aleksandri Jerkov i Dušanu Milisavljeviću, izbranim sa Izborne liste „Sa Demokratskom strankom za demokratsku Srbiju“. Na osnovu odluke Republičke izborne komisije i Izveštaja predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodim poslanicima Jelisaveti Pribojac, Krstimiru Pantiću, Aleksandri Jerkov i Dušanu Milisavljeviću. Čestitam narodnim poslanicima na izboru. Takođe, a imajući u vidu da narodni poslanik Srđan Dragojević nije polagao zakletvu prilikom verifikacije mandata na konstitutivnoj sednici Narodne skupštine, neophodno je da je sada položi. Poštovani narodni poslanici, molimo vas da, saglasno članu 17. Zakona o Narodnoj skupštini, pristupimo polaganju zakletve. (Predsednik čita tekst zakletve, a narodni poslanici ponavljaju.) "ZAKLINjEM SE DA ĆU DUŽNOST NARODNOG POSLANIKA OBAVLjATI PREDANO, POŠTENO, SAVESNO I VERNO USTAVU, BRANITI LjUDSKA I MANjINSKA PRAVA I GRAĐANSKE SLOBODE I PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU SLUŽITI GRAĐANIMA SRBIJE, ISTINI I PRAVDI." Molim narodne poslanike da potpišu tekst zakletve. Dozvolite mi da vam poželim uspešan rad u predstojećem mandatnom periodu. Sačekaćemo kolege da potpišu zakletvu, da mogu da nam se pridruže u radu. Nastavljamo rad po dnevnom redu sednice. Pre toga želim da konstatujem ostavku narodnog poslanika Marinike Tepić koju ste primili, ostavku na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine povodom razmatranja ove ostavke, koji je utvrdio da je podnošenju ostavke nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 2. Zakona o izboru narodnih poslanika i predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. stav 3. i stav 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovom narodnom poslaniku. U skladu s tim, a saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i st. 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koje je izabran, narodnom poslaniku Mariniki Tepić, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini. Nastavljamo rad. Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić
Zahvaljujem. Nakon dva minuta za amandman, koristiću vreme poslaničke grupe. Amandman o kome je reč tiče se Ministarstva za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, koji u članu 16. ima sadržaj svojih nadležnosti. Naime, u prethodnom zakonu, u okviru ovog ministarstva bila je Uprava za rodnu ravnopravnost, ustanovljena drugim propisima, zakonima, uprava koja je ostvarila zaista izvanredne rezultate u oblasti za koju je nadležna i uprava koja je u tom ministarstvu bila na osnovu, evo i nekoliko reči upravo pročitanih iz zakletvi, o tome da ćemo braniti ljudska i manjinska prava, građanske slobode i služiti istini i pravdi. Moj amandman je da se ne ukida Uprava za rodnu ravnopravnost i da se vrati da se po sadržaju bavi onim za šta je i osnovana. Baš u prepodnevnom delu sednice dogodilo se da moram da menjam koncept diskusije kojom sam htela da govorim u prilog mom amandmanu, u pokušaju da zaslužim vašu pažnju i da razumemo da je neophodno da vratimo Upravu za rodnu ravnopravnost u ministarstvo. Događaj koji je promenio tok je što je u Zakonu o ministarstvima došlo do predloga ukidanja kancelarija, Kancelarije za verske zajednice, Kancelarije za brze odgovore, Kancelarije za manjinska i ljudska prava i naravno ove uprave. Čega smo maločas bili svedoci? Da se umesto postojećeg predloga da se ukine Kancelarija za crkve i verske zajednice, da je odbor podneo predlog da se osniva uprava za verska pitanja. Zabuna oko sadržaja tog amandmana, i da li mu je ili nije mesto u Ministarstvu pravde, proistekla je iz toga što Kancelarija za crkve i verske zajednice nije bila deo ministarstva, ona je imala drugačiji položaj, i tekst je samo prepisan. Voljom narodnih poslanika, koja ni po čemu nije sporna, imamo sada upravu za verska pitanja koja se bavi malopre pominjanim pokloničkim putovanjima i sakralnim graditeljstvom, protiv čega ja, naravno, nemam ništa protiv. Naprotiv, ja sam neko ko smatra da treba biti vrlo dosledan kada su u pitanju ljudska i manjinska prava i jedan korpus od tih prava su verska prava, prava na religijske slobode i pravo na to da se one slobodno upražnjavaju i ispovedaju. Ali isto tako podrazumeva i obaveze. U dva maha sam bila jedan od narodnih poslanika koja je podnosila predloge za uvođenje crkvi i verskih zajednica u poreski sistem naše zemlje, da bi izuzeli sve vrste gotovine za koje svi znamo da postoje u svim crkvenim i verskim zajednicama i bila sam, naravno, odbijena. To što sam u manjini, ne znači da nisam u pravu. Takođe sam tražila, zajedno sa koleginicom Aleksandrom Jerkov, da veronauka bude u sistemu Ministarstva prosvete, sada nauke i tehnološkog razvoja, jer smatram da je potrebno da i državni organi imaju uvid u nastavu veronauke. Takođe nije bilo većine. Sada imamo jednu zanimljivu situaciju zbog koje ja menjam kontekst i koncept svog izlaganja, da se negde nekome telefoniralo i da je, kao rezultat toga, usvojen amandman koji je postao sastavni deo zakona i sada imamo upravu za verska pitanja. Druga kancelarija, kao Kancelarija za brze odgovore, koja je u budžetu u položaju pri Vladi Republike Srbije, sada ima upravu za brze odgovore u Ministarstvu privrede, protiv čega isto tako nemam ništa protiv i obrazloženje smo čuli od narodne poslanice Aleksandre Tomić. Ali, otpor da se ne ukida Uprava za rodnu ravnopravnost je očigledno još uvek na snazi. Bojim se da ćemo imati pravo, svi mi koji smo od reči do reči pročitali zakletvu koja je bila pred svima nama, bojim se da ćemo imati pravo da postavimo pitanje - da li svi koji smo tu zakletvu pročitali razumemo značaj ljudskih i manjinskih prava i značaj građanskih sloboda i da li razumemo šta znači služiti istini i pravdi? Nije problem, ukoliko ima spora, ja to potpuno razumem, što sam ja potpisala amandman, da odbor, kao i u slučaju Kancelarije za crkve i verske zajednice, napravi svoj tekst amandmana, podnese ga kao svoj i ja ću svoj amandman povući. Meni nije do toga da se zna da sam podnela amandman. Meni je do toga da se iz neznanja, verovatno bez zle namere, neću da verujem da ima posebno neke namere da se ukine baš Uprava za rodnu ravnopravnost, a pogotovo neću da verujem da iko smatra da se ukida zbog troškova, jer sve zajedno košta 3,3 miliona dinara. Neću da verujem da se ne zna koliku podršku ima od strane evropskih i svetskih institucija i neću da verujem da se zanemaruje rad stotina i hiljada i žena i muškaraca koji su u proteklim godinama vredno radili da bi se napravio prostor u kome se brane ljudska i manjinska prava, u kome se brane ženska prava, u kome se brani ono što i po Ustavu imamo zapisano kao član Ustava na koji smo se isto zakleli da naš Ustav garantuje politiku jednakih mogućnosti. Da bi politike jednakih mogućnosti bilo, morate da imate propise i morate da imate telo koje prati, koje primenjuje i koje odgovara ovoj Skupštini kroz ministarstvo, čiji je deo to da se politika jednakih mogućnosti zaista ostvaruje. Biće neobično teško odoleti zaključku da većina prosto smatra da ničemu što se bavi ljudskim i manjinskim pravima, što se bavi ženskim ljudskim pravima, da ničemu nema mesta u Zakonu o ministarstvima, odnosno u organizaciji Vlade Republike Srbije. Ja znam da ću ja odoleti, zato što je to lako. Optužiti nekoga da je netrpeljiv prema temi koja je evropska, koja je ustavna i koja je zakonom obaveza za sve nas je lako, populistički, demagoški i ja ću tome odoleti. Nisam sigurna da li će ukupna javnost odoleti, kada vidi Zakon o ministarstvima i kada vidi da nema samo Uprave za rodnu ravnopravnost i da nema samo Kancelarije za ljudska i manjinska prava, da poveruje da nije reč o stavu, da nije reč o ideji, da nije reč o nameri i da nije reč o politici koja se pretvara u delo time što ukidate tela koja bi omogućavala razradu, primenu i dijalog o jednoj važnoj temi kao što je rodna ravnopravnost. Spadam u one koji tvrde i mogu da dokažu da je rod reč dvostrukog značenja. Rod u sebi sadrži reč žena i reč muškarac. Ne radi se ovde samo o ženskim pravima. Ne redi se ovde o problemima koje žene u Srbiji imaju sa nasiljem u porodici, sa diskriminacijom pri zapošljavanju, sa diskriminacijom u pokušaju da napreduju u firmama, organizacijama, institucijama gde su zaposlene, sa voljom da im se ruga samo zato što su žene, da se diskriminišu samo zato što su žene. Ne radi se ovde samo o ženama. Ovde se radi o jednom strateškom opredeljenju koje je inače i u Nacionalnoj strategiji, za koju sada nije jasno ko će biti nadležan da je sprovodi, kada je u pitanju položaj i žena i muškaraca u Srbiji. Ovde se radi i o ženama u sektoru bezbednosti, jer je Uprava za rodnu ravnopravnost učestvovala sa odličnim rezultatima u poslu koji je ovu Narodnu skupštinu stavio visoko po ugledu na parlamente sveta, jer je usvojen Nacionalni plan akcije za primenu Rezolucije 1325 „Žene, mir i bezbednost“ o ulozi žena u sektoru bezbednosti. Naša zemlja je doživela sjajne reforme, uz mnogo teškoća, u sektoru bezbednosti, u MUP-u, u vojsci, gde je takođe učestvovala Uprava za rodnu ravnopravnost. Sve ono što je zapisano u propisima u zakonima na osnovu kojeg je osnovana, sada ostaje da vidimo obećanje ili da vidimo časnu reč da će zaista neko brinuti o tome da se svi ti propisi zaista i primenjuju. Ukidanje Uprave za rodnu ravnopravnost je nepotrebna šteta. Novčana ušteda nije. Čak nije ni potez koji bi bilo kome doneo koristi. Zbog čega se ipak odlučuje da se to u ovom Predlogu zakona o ministarstvima stavi, ja stavljam na našu zajedničku, kad kažem zajedničku, tu ne mislim na pripadnost političkoj stranci, nego na zajedničku ljudsku površnost kada je u pitanju tema ljudskih prava, manjinskih prava, ženskih ljudskih prava, kada je u pitanju promena kvaliteta na bolje života i žena i muškaraca. Na kraju mogu samo da vas zamolim da se raspitamo kako je došlo do iznenadne odluke da se ipak amandmanom odbora osniva Uprava za verska pitanja. Mi žene nemamo kome da telefoniramo i nemamo takvu vrstu uticaja. Iskrena da budem, ja je ne bih ni želela. Želela bih da mi svi razumemo da je zajednička korist da se ili odbor odluči na donošenje amandmana istog po sadržini ili da se i u Srbiji desi čudo i da većina glasa za ovaj amandman. To ne bi značilo da ste prihvatili nešto što ne mislite iskreno, jer ja znam da većina vas misli ovo što govorim, to ne bi značilo da sam ja nešto epohalno učinila, to bi značilo da poštujemo od reči do reči zakletvu koju smo svi izgovorili. Hvala vam.
Hvala. Samo jedno pojašnjenje. Neko od poslanika je pitao za vaše vreme. Vi ste iskoristili u potpunosti vreme ovlašćenog predstavnika, a ostalo vam je još vreme vaše grupe i zato je duže trajalo. Nisu slušali da ste objasnili.
Dešava se da ne slušaju. Ja sam rekla da koristim vreme poslaničke grupe.
Reč ima narodna poslanica Marija Obradović. Izvolite.
Hvala. Sada bih zaista zamolila za pažnju i kolege u sali, a posebno gledaoce koji prate ovaj prenos. Ovo je jedan od primera koji će se tek dešavati kada nova Vlada preuzme svoje obaveze. Govorim malo sporije jer mi je zaista teško da govorim o ovoj temi. Znate da sam prva koordinatorka Ženske parlamentarne mreže i kada govorim o ravnopravnosti polova, mislim da ne želim da nijedna tema prođe kroz Skupštinu a da se ja time ozbiljno ne bavim, ali zaista ozbiljno i ljudski, a ne onako partijski kako se dogovori negde da treba da se glasa. Dakle, pre toga upravo u sebi odgovorim na ona pitanja koja je gospođa Čomić i spomenula. Dakle, da li treba ukinuti ovu upravu, da li treba na ovaj način, kako je gospođa Čomić predstavila, razmišljati o ovom amandmanu, ili možda na jedan novi način? Ja ću vam sada ponuditi jedno drugačije gledište na ova pitanja. Kao što rekoh na početku, možda će to biti način razmišljanja u ovoj Skupštini ubuduće. Da li su teška pitanja pitanja od zaista značaja za naše društvo, kuda će se dalje kretati, koje su to neke moralne, duhovne i etičke vrednosti kojih ćemo se pridržavati ubuduće? U ovom teškom periodu, kada zaista, svakodnevnim jezikom rečeno, maltene mnogi od nas nemaju šta da jedu, ovakve teme se ne nalaze među prioritetima ni u našim medijima, a nažalost ni na mnogim važnim mestima. Za mene lično ovo jeste jedan od prioriteta i trebalo bi našoj javnosti da ravnopravnost polova bude među prioritetima, ali Srbija je još uvek tradicionalno i patrijarhalno društvo. Moramo da razumemo taj širi okvir, da u ovom trenutku zaista i buduća vlast, buduća Vlada i svi članovi Vlade imaju veliku obavezu da zemlju izvuku iz ove situacije i da pronađu načine kako iz prevelike zaduženosti samo držati glavu iznad vode i boriti se svim snagama da zaista u naredne tri godine maksimalnim naporima izvučemo Srbiju napred i građane Srbije postavimo u jednu normalu, da nam frižideri nisu prazni, da imamo radna mesta. Ali, nemojte da zaboravite da je prvi zadatak ove Vlade da popravlja prethodno stanje i da sada dolazimo u posledice onoga što je rađeno mnogo, mnogo godina unazad. Zato treba u tom kontekstu razmišljati šta dalje. Uz svo uvažavanje gospođe Čomić, i lično i profesionalno, stoji mnogo onoga što je rekla, ali taj apel da isključivo treba glasati za Upravu za rodnu ravnopravnost, odnosno da se ne ukida, sa svim argumentima koje je iznela, zaista, da nemam informacije i podatke koje imam, ja bih tako glasala. Verovatno bi mnogo mojih koleginica i kolega glasalo za to da Uprava ostane. Koji su moji razlozi da ne glasamo za Upravu za rodnu ravnopravnost, odnosno da glasamo za njeno ukidanje? Odluka nije donesena slučajno. Urađene su analize i žao mi je što će se za mnoge poteze buduće Vlade ovde koristiti argument da se donosi olako, pod naslovom – moramo da racionalizujemo, da budemo štedljivi, tu su troškovi. I ovoga puta je bilo – pa to je samo tri miliona dinara za Upravu, neće da nas spasu ta tri miliona. Ovde se ne govori o novcu. Posebnu analizu zahteva rezultat rada, način trošenja novca u Upravi za rodnu ravnopravnost, ponašanje zaposlenih. U ovom trenutku, javnost treba da zanima rezultat Uprave za rodnu ravnopravnost. To zaista jako lepo zvuči, kao naziv nosi neke evropske vrednosti, to je nešto što nas očekuje i za šta ćemo se zalagati i ubuduće, ali, iskreno mislim da sve koleginice koje su bile i u prethodnoj parlamentarnoj mreži, a koje će biti i ubuduće, ne znam da li mogu da se sete nekih rezultata Uprave za rodnu ravnopravnost u prethodnih 18 meseci. Kada bih ja merila, rekla bih da Ženska parlamentarna mreža bez dinara, samo dobrom voljom, je napravila mnogo više rezultata nego što je to uradila Uprava u prethodnom periodu. Znači, novac nije uvek broj jedan i ne kažem da samo isključivo zbog uštede želimo da ukinemo Upravu. Na mestu broj jedan su efekti i rezultati rada. Reći ću vam kakve su ocene institucija koje su sarađivale sa Upravom za rodnu ravnopravnost u prethodnom periodu, kako su ocenile tu saradnju i kako je i sama Uprava za rodnu ravnopravnost dala određene zaključke i preporuke koje sada ne idu u prilog amandmanu gospođe Čomić. Sama Uprava za rodnu ravnopravnost, počnimo time, je dala mišljenje da sama ima brojne prepreke, odnosno suočava se sa preprekama u sprovođenju svojih zadataka zbog zavisnog položaja u okviru samo jednog ministarstava, dakle, sama Uprava je tražila da bude organizovana tako, odnosno da joj se daju te nadležnosti da može da sugeriše i daje preporuke i ostalim ministarstvima. Dakle, radeći samo u okviru jednog ministarstva, teško da će moći njena preporuka da važi i za ostala ministarstva. Znači, mnogo bi pametnije bilo da organizujemo kancelariju koja će imati iste, slične nadležnosti, pokrivaće ovu oblast, ali kancelariju koja bi mogla da daje sugestije svim ministarstvima. Znači, sama je uprava to tražila, da se izađe iz toga. Savet za rodnu ravnopravnost Vlade Republike Srbije u svom zaključku naglašava, a Savet za rodnu ravnopravnost za one koji su manje uključeni ne okuplja samo članove iz vladajuće koalicije, tu su i predstavnici stručnih institucija, civilnog sektora, ljudi koji se bave tom oblašću dugo, znači, u svom zaključku je naglasio da je rodna ravnopravnost pitanje svih oblasti u društvenom životu Srbije. I nije pitanje samo jednog ministarstva, mora da prožima sve politike, te mu je tako mesto u okviru Vlade Republike Srbije. Uprava je ocenjena kao zakržljali organ koji je pozicijom institucionalizovanog mehanizma u jednom ministarstvu onemogućena da utiče na politike koje se kreiraju i primenjuju u ostalim resorima. Politički savet za sprovođenje Rezolucije 1325 Ujedinjenih nacija u svom izveštaju je takođe preporučio da se formira telo koje bi u svim sferama implementiralo principe rodne ravnopravnosti. Da vam ne citiram dalje. Tu su i preporuke međunarodnih organizacija, specijalni izaslanik OEBS-a o rodnoj ravnopravnosti koji je posetio Srbiju tokom 2012. godine, zatim evropski institut za rodnu ravnopravnost takođe je u svojim preporukama za sprovođenje Pekinške platforme govorio: „Da bi institucija koja se bavi rodnom ravnopravnošću bila uspešna, mora da bude nezavisna i u sklopu Vlade, ali na najvišem nivou. Apsolutno postojanje Uprave za rodnu ravnopravnost u okviru ovog ministarstva ne može da zadovolji ni potrebe našeg društva u ovom trenutku, dakle, ne možemo delovati kroz sva ministarstva niti zadovoljava preporuke međunarodnih organizacija. Mi smo svedoci, a verovatno su mnogi od vas dobili i mejlove i poruke od nevladinog sektora kojim pozivaju da glasamo za ovaj amandman, dakle, protiv ukidanja Uprave, da je zadržimo. Ali, hajde da razmislimo da li ova i ovakva Uprava, znači njen rad, na koji postoje brojne zamerke, ovo nije nešto što sam ja napisala, ovo sam izvukla iz izveštaja brojnih međunarodnih institucija i uglednih tela i institucija u Republici Srbiji, da li ga zadržati tako kako je ili napraviti novu organizacionu formu, koja će biti mnogo efektnija? U ovom trenutku o ovoj temi ne treba da govorimo o novcu, to uopšte ovde nije prioritet. Nije tačno da je predlagano njeno ukidanje samo zbog novca. Pre svega zbog toga što je, kao što sam već spomenula, to bio jedan zakržljali organ koji apsolutno nije funkcionisao, mnoge druge institucije su donosile brojne značajne pomake a nisu bile u okviru uprave. Na kraju, i mnoge krupne stvari u okviru ove oblasti su donesene bez prisustva Uprave i uz pomoć nevladinog sektora. Iz samog Predloga zakona o ministarstvima se jasno vidi da poslovi javnog ovlašćenja koje je morala da realizuje Uprava kao posebna organizaciona jedinica ministarstva, se ne gase. To je veoma važno. Na mnogo efikasniji, profesionalniji i ekonomičniji način biće postavljeno u novoj organizacionoj strukturi koja će omogućiti pre svega kontakt sa svima relevantnim i državnim i društvenim organima i organizacijama, a koje se bave i rodnom ravnopravnošću i nediskriminacijom.To je svakako i u skladu sa potrebama građana, odnosno najvažnije je omogući će se kontakt sa realnošću. Ta tačka kontakt sa realnošću takođe može da bude zanimljiva za one koji se dvoume da li da glasaju „za“ ili „protiv“ ukidanja. Dosadašnje rukovodstvo Uprave se veoma neodgovorno odnosilo prema svojim obavezama. Samo Ministarstvo za rad i socijalna pitanja u čijem sastavu je Uprava je konstatovao potpuni izostanak realizacije, koordinacije sa drugim državnim organima, sa autonomnom pokrajinom, sa oranima jedinca lokalne samouprave u oblasti rodne ravnopravnosti, prebacivanje i izbegavanje odgovornosti. Ne izvršavanje obaveza u vezi normativno pravne delatnosti Uprave, odnosno nisu učestvovali u izradi zakonskih i drugih propisa u oblasti unapređenja ravnopravnosti polova. Ne donošenje,ne sprovođenje strateških dokumenata. Rad isključivo na projektima i ne obaveštavanje ministarstva. Niko od nas ovde nije naivan, a nije ni mali. Rad na projektima veoma zanimljiv u Srbiji, posebno ako imate siguran izvor finansiranja. Možda bi tu negde i trebalo da razmišljamo, odakle nevladin sektor je ovoliko digao problem na ovu visinu. Razumem, jeste, slažem se. Lično neću dozvoliti da se oblast ravnopravnosti polova skloni u ćošak. Biće organizaciona struktura koja će se isključivo baviti time. Lično sam bila veoma zainteresovana da se maksimalno uključim u izvršnu vlast u ovoj oblasti. Uvek sam za saradnju, ali mislim da su se svi zabrinuli, jer će se zatvoriti jedan odličan izvor finansiranja za određeni krug nevladinih organizacija, jer je sama Uprava funkcionisala u jednom zatvorenom krugu. Napišem projekta. Znam ko će da ga finansira. Napravimo dobru promociju u medijima. Svi mirni. Svi zadovoljni. Negde rasturajući te takve kombinacije i dogovore tu će negde biti problem i u narednim potezima Vlade. Kada želimo da nešto prekinemo, da toga više ne može da bude, e onda će se neko pozivati na neke druge spinovane priče. To će biti jako teško da svi sažvaćemo tu priču i da negde nađemo sredinu između toga šta je zaista dobro za Srbiju ubuduće i gde je razlika između onoga kad se pozivamo na određena ljudska prava, a kad negde treba da izmerimo između onoga kuda dalje, gde napraviti velike rezove i gde zaista taj rez treba da bude. Ova tema zaslužuje diskusiju, ali hajde da razmislimo da li je ova uprava nešto na čemu to treba da se slomi. Ima li neko od vas ko će mi reći da nešto što sam iznela nije tačno, da je uprava sa svima isključivo radila široko, sa otvorenim konkursima, da ne postoji zamerka na rad uprave. Znam i vaše zamerke koje će biti u redu ako tadašnje rukovodstvo uprave dosadašnje niste bili zadovoljni, promenite, ali neka ostane institucija. Rekla sam na početku, i međunarodna i domaća javnost institucije imale su zamerke na način organizacije i rada u upravi. Mislim da jedno šire telo, pogrešno je reći šire telo, jedno telo koje bi moglo da daje preporuke svim ministarstvima bi bilo pravo rešenje. O tome trba da razmišljamo. Sutra će i premijer u svom širokom ekspozeu govoriti o tome, pa eto prilike da i sa njim prodiskutujemo na ovu temu. Ovo nije – ne ravnopravnosti polova u Srbiji, ovo nije smanjenje prava žena u Srbiji, nije smanjenje šansi za onaj drugi pol, ovo je samo jedan efikasan način kako raditi efikasno, jeftinije, pametnije. Hvala vam.
Po kom osnovu Gordana Čomić traži reč?
Vreme poslaničke grupe, ako još ima minuta.
Vreme poslaničke grupe, imate prava. Izvolite.
Zahvaljujem. Cela diskusija bi bila odlična i pratila bih je jednako pažljivo, tu nema spora. Pratila sam je pažljivije nego bilo koju drugu diskusiju, očekujući da čujem koja je to organizaciona struktura. Ne biva. Pošto, ako se želi zameniti telo koje se zove uprava, is pravom je uvažena koleginica kazala, ako ljudi, žene ili muškarci koje ste imenovali, Stana Božović i drugi, nisu uradili svoj posao kako treba onda svako ima pravo da na osnovu rezultata traži druge ljude. Ali, govoriti o organizacionoj strukturi hipotetički a ne podneti amandman kojim se definiše organizaciona struktura za nešto što su preporuke međunarodnih organizacija koje su učestvovale u radu uprave, za nešto što su preporuke stručnih ljudi koji, potpuno ste u pravu, smatraju da zbog ustanog rešenja o politici jednakih mogućnosti, ovo ovakvo telo mora da ima uticaj na sva ministarstva. Dakle, govoriti o tome da to treba da se desi u danu kada mi donosimo zakon o ministarstvima a nemati amandman kojim se to dešava, daje mi za pravo da izrazim žaljenje što se propušta jedna dobra prilika da takav amandman podnese odbor, ja bih prva glasala za njega povlačeći svoj amandman. U jednom ste u pravu. Mi se zaista duboko ne razumemo. O motivima i o razlozima zbog kojih ja podnosim amandman a poslanička većina odbija amandman. Obe sustvari legitimne. Ja bih zaista volela da se govor završio sa sadržajem amandmana kojim je predstavljena nova organizaciona struktura, jer znam da ni uvažena koleginica Marija Obradović ni ja, ni mnogi od nas ovde nemamo spora, s tim da nekakvo telo koje će voditi računa o politici jednakih mogućnosti, o robnoj ravnopravnosti mora da postoji u Vladi. Razlika je u rečima i u delima. Ja podnosim amandman jer mi je to mogućnost i obaveza, a od vas čujem obećanje da će već nekada, a možda i u ekspozeu premijera biti govora da će organizacione strukture već nekada biti. Ovakva šansa da je bude sada i danas se ne propušta ako se ozbiljno misli na dela a ne samo na reči. Ali znam i kakav je proces u pitanju. I u okviru ženske parlamentarne mreže, ko god je od vas ili nas vodio, imaćete moju podršku i tražiću podršku i od svojih koleginica da se ipak napravi organizaciona struktura, sa povremenim podsećanjem da ste propustili jednu sjajnu šansu da dokažete da radite ono što mislite i govorite a ona je očigledno propuštena jer amandmana o organizacionoj strukturi nema. Hvala vam.
Marija Obradović, po kom osnovu? Možete kao i gospođa Čomić da iskoristite vreme poslaničke grupe. Replika nema osnova. Izvinjavam se, samo da ne bi komunicirali i dobacivanjem, izvolite koristite vreme poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Marija Obradović.
Hvala. Ovo jeste pristojna parlamentarna rasprava, ja se koleginici Čomić zahvaljujem na tome. Argumentovano svakako. Drago mi je što ste se složili sa većinom onoga što sam izrekla. Želim samo da ispravim, koleginicu Stanu Božović nisam spominjala, ona nema veze sa Upravom za rodnu ravnopravnost, neko drugi je vodio Upravu. Koleginica Stana Božović je u Savetu, i to nema veze sa Upravom za rodnu ravnopravnost i ona je maksimalno svojim zalaganjem, a tako će biti i u narednom periodu, i očekujem da nam pomogne u ovoj oblasti, u formiranju organizacione strukture. Nadam se da niste to sa podsmehom koristili jer, kao što rekoste, treba paziti, javno izgovorena reč je velika obaveza, barem za mene lično, a znam i za vas. Zbog toga koristim taj pomalo opšti termin, organizaciona struktura, nezgodno je iskoristiti neki drugi termin držeći me za reč zbog čega to nije tako kasnije. Jer, sama forma mogla se čuti i u toku današnjeg dana, je mnogo manje bitna. Od toga da zaista poslovi, nadležnosti u okviru rodne ravnopravnosti ostanu negde u vrhu Vladinih zaduženja. U ovom trenutku zbog čega nema amandmana koji nije podnet. Koristiti ovaj trenutak, to sam rekla i na početku, u Srbiji, kada zaista gori od napora da samo držimo glavu iznad vode. Svakodnevno stižu na naplatu brojni krediti, a samo onaj ko vodi svoje domaćinstvo i ko se presabira od prvog do prvog zna koliko je teško održati glavu iznad vode. I to možda sada najbolje razumeju građani koji ovo prate kod kuće. Ne kažem da ovo ne treba da bude u prioritetima, ali sada nismo nijednim amandmanom predvideli organizacioni oblik osim onoga što je rečeno u predlogu zakona. U razgovorima koji su vođeni sa budućim članovima Vlade a koji bi se bavili ovom temom, razgovarano je da otvaranje te kancelarije, uslovno rečeno, to i vi sami znate dešava se da se to postavlja uredbom Vlade. Najvažnije je da mi ostanemo uporne u ovoj temi, da zajedno radimo i kao što je teško bilo izglasati 30% žena u Parlamentu, to bih podsetila i koleginice koje se ovde nalaze možda mnoge od njih ne znaju, da su one u ovim klupama samo zahvaljujući naporima prethodnih koleginica. Bilo je jako teško izglasati, ovo je jedan mali deo borbe koju danas vodimo oko uprave, ali ovo je samo jedan korak dalje, sada je lako trčati jer već imamo trasu. Sad negde zastanemo, negde idemo brže, negde sporije. Mislim da ne treba glasati za vaš amandman i da ćemo negde i u narednom periodu dobro sarađivati i da ćete verovatno biti jedan od najvažnijih saradnika buduće organizacione strukture u Vladi Srbije koja će se baviti ovom oblasti ravnopravnosti polova. Hvala vam na pristojnosti.
Zahvaljujem. Reč ima poslanik Zoran Živković, po amandmanu. Izvolite.
Poslanici Nove stranke će podržati amandman gospođe Čomić. Argumentacija koju je ona dala je potpuno ono sa čime se mi slažemo. Nema nikakvog opravdanja za ukidanje ove Uprave. Ako je u toj Upravi, koliko sam ja shvatio argumente suprotne strane, bilo nekog kriminala, nekih kombinacija, citiram, nekih dogovaranja, onda je to posao za tužilaštvo, da li obično, da li za specijalno ili za neki drugi organ, a ne da se gasi cela Uprava. Po toj logici trebalo bi da ugasite „Železnice Srbije“, „Srbijagas“, Ministarstvo energetike, Ministarstvo inostranih poslova, MUP, onaj deo koji obezbeđuje gume za vozilo predsednika i mnoge druge institucije. Naravno da to nije dobar primer, nego je primer da ako je neko radio loše, treba ga smeniti, ako je radio protivno zakonu, treba ga poslati u nadležne institucije. Potpuno je besmislena i argumentacija da u ovo vreme, koje je jako teško, nemamo vremena za rodnu ravnopravnost. Naravno da je vreme teško i to svi znaju, ali to nije razlog da se nešto što nema nikakve veze sa standardom građana stavlja kao argument koji sad trebamo da gurnemo na stranu, a da se spašavamo u požaru napora, koliko sam shvatio od talentovane govornice. Ovo govorim ozbiljno. Talenat oratorski je nedovoljan ako pokušavate da odbranite nešto što je besmisleno. Rekli ste da nije vreme da se sad osnivaju nove kancelarije i da poslanička većina nije učestvovala, da nije ničim menjala Predlog zakona o ministarstvima. Nije tačno. Upravo pre pola sata ili sat vremena smo pričali o pokloničkim putovanjima, sakralnom građevinarstvu i ostalim glupostima koje su sada deo Ministarstva pravde. Naravno, to samo po sebi nisu gluposti…
Isteklo vam je vreme. Potrošili ste čak i višak vremena koje imate kao samostalni poslanik. Zahvaljujem se vama. Nemate više vremena. Reč ima dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovane kolege poslanici, evo sada smo imali prilike da čujemo da postoje razlozi zašto treba ovu upravu ukinuti. Očito da mnoge radnje koje su se vršile od njenog osnivanja negde nas vode, ulaze u put na koji treba da izvršimo potpunu reviziju ove teme i da ona ide negde prema borbi protiv korupcije, kao što smo čuli. To saznanje nisam imala, ali evo, zbog građana Srbije treba reći da uopšte organizovanost jednog ministarstva može biti kroz upravu, kroz direkciju ili kroz agenciju. Ako želite neko pitanje, da posebno stavite akcenat. Nov koncept Vlade je prevazišao temu Uprave za rodnu ravnopravnost na koje treba da se svodi samo na jedno ministarstvo, nego treba da se svodi na ukupnu uključenost žena u donošenju odluka, pogotovo u politici i u državnoj politici Republike Srbije. Samim tim, gašenje Uprave ne znači da žene neće učestvovati u svim odlukama koje su od velikog značaja za rad državnih organa. Imamo Savet za rodnu ravnopravnost, koji će direktno uticati na rad Vlade Republike Srbije. Druga stvar, Uprava za verska pitanja sa potpunim opravdanjem je uvedena, jer ako se malo prisetite, mi smo u ranijim vladama imali posebna ministarstva koja su se odnosila na verska pitanja, kao i za određene probleme koji su se javljali po pitanju crkvenog zemljišta. Naravno, sva ta pitanja i problemi su prevaziđeni, ali ostao je određeni segment društva za koji postoji potreba da se time bave. Zašto sada govorimo o Upravi za rodnu ravnopravnost i o Upravi za verska pitanja? Zato što postoje politički trenuci kada vi morate da donesete određene odluke koje ćete u budućnosti morati da implementirate kroz jednu politiku razvija, a politika razvoja uključuje rodnu ravnopravnost, ali ne samo rodnu ravnopravnost. Pitanje uključenja žena uopšte u borbi protiv nasilja, zdravstvene zaštite, što se mene lično tiče, ima veliki značaj, ali pre svega na ekonomsko osnaživanje žena zato što rodna ravnopravnost ne može više da bude socijalna kategorija, a ona je kroz Upravu za rodnu ravnopravnost bila u Ministarstvu za rad i socijalna pitanja. Ona treba da postane ekonomska mogućnost razvoja ove zemlje, gde žene treba zaista da preuzmu važna mesta, pogotovo u privredi Srbije, gde jednostavno one treba da budu pokretači uopšte razvoja društva. Mislim da ovim konceptom, gašenjem, ne znači da mi želimo da umanjimo glas žena, nego upravo suprotno. Želimo da pojačamo učešće. Samim tim, vidite da je izborom predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, koja je eto žena, pokazujemo da kao SNS i kao Vlada koja će sutra biti formirana, želimo da Srbija ide napred. To je u skladu sa evropskim standardima i uopšte nemamo taj problem, ali imamo problem kada želi neko sebi da pripiše jednu temu kao samo njihovo vlasništvo da o toj temi pričaju i da o toj temi budu jedini zagovornici, kao da ne postoji niko drugi ko može na adekvatan način da postavi dobre stubove za budućnost. Mislim da mi oko ove teme ne možemo da se sporimo. Mislim da ovu temu gledamo samo sa različitih aspekata i mislim da zajednički rad u budućnosti će dati jako dobre rezultate. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Znate, ovom temom volimo da se bavimo na jedan konkretan način, a ne demagoški. Dete kada nacrta konja na crtežu, ono će reći da je to konj, a suštinski svi znamo da naravno to nije. Tako ovde možemo napraviti stotine tela, udomiti partijske kadrove, a da suštinski tu nema nikakvog rezultata. Postavlja se zaista adekvatno pitanje – kakav je rezultat svih tih tela? Mi iz godine u godinu slušamo kako je manje zastupljen pol, u ovom slučaju žene, stalno diskriminisan. To najčešće slušamo od nevladinog sektora koji podržava, recimo, amandman koji je ovde podnet. Onda se zaista postavlja pitanje šta je to telo radilo sve ove godine? Mislim da smo prevazišli ovaj koncept kakav je bio do sada. Rodna ravnopravnost se ostvaruje isključivo u praksi na najbolji mogući način, a to demonstrira SNS. Na najodgovornijim funkcijama su nam žene – i guverner Narodne banke, i predsednik Skupštine, i sekretar Skupštine i potpredsednik Vlade. Bogu hvala, još jedan potpredsednik Vlade biće gospođa Joksimović. Imamo i ministre. Prema tome, na taj način se demonstrira u pravom smislu reči rodna ravnopravnost. Hvala vam.
Ostavićemo za sutrašnji dan mandataru da iznese sastav kabineta. Reč ima dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovana predsednice, takođe bih zamolio skupštinsku većinu da posebnu pažnju usmeri ka ovom amandmanu gospođe Čomić. Bilo je veoma lepo slušati gospođu Tomić i gospođu Obradović, ali šta je tu meni bio problem u ovim govorima? Čini mi se da smo imali slabu argumentaciju. Dakle, imali smo slabe argumente odevene u lep stil. Koja su to dva argumenta korišćena ovde? Jedan argument je bio da ljudi koji su radili u Upravi za rodnu ravnopravnost nisu radili dobro. Mi tu imamo jedan dobar odgovor. Ako neko nije radio dobro, taj ne treba više tu da radi, ali to ne treba da se odrazi na opstanak Uprave za rodnu ravnopravnost. Po toj logici mnoge institucije bismo mogli da ukinemo zato što neko u njima nije radio. Argument je prosto slab. Drugi argument koji se ovde pojavio bio je da je to skupo, da živimo u teškim vremenima, da su frižideri prazni i slično i da nema novca da se daje za Upravu za rodnu ravnopravnost. Naš kontraargument tome je sledeći: kako to da skupštinska većina u Narodnoj skupštini Republike Srbije jeste spremna da izdvaja novac za poklonička putovanja, hodočašća i druge oblike verskog turizma, a da nema novca, videli smo koliki je to novac, za nešto što je standard u svakoj državi EU? Gospodin Đukanović se ranije danas pozivao na standarde, a sada direktno govori protiv onoga što je opšteprihvaćeni standard u državama EU. Pozivam skupštinsku većinu da još jednom razmisli o sadržini ovog amandmana i da podrži ovaj amandman. Nas dvojica, Zoran Živković i ja, podržaćemo ovaj amandman. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsednice, uvažene kolege i koleginice, uz svo poštovanje mojih muških kolega, čini mi se da kada ovde narodne poslanice vode dijalog to zaista predstavlja jednu konstruktivnu raspravu, nema replika, nema povrede Poslovnika. Mislim da ovde niko ne dovodi u pitanje ciljeve i motive koje je imala narodna poslanica Gordana Čomić kada je podnela ovaj amandman. Ono što se postavlja pitanje i brojni ovde argumenti koji su izneti, čini mi se da ne stoje. Ne možemo danas reći da živimo, u stvari, možemo reći da živimo u Srbiji koja je i dalje patrijarhalno društvo, što i jeste, ali onda se postavlja pitanje – kako ćemo se mi to ubuduće boriti za rodnu ravnopravnost? Naravno, meni je žao što zbog brojnih obaveza, pre svega u nekim drugim telima, nisam zauzela učešća u radu Ženske parlamentarne mreže, koju pohvaljujem i naravno ona je reprezent kako treba da izgleda rad narodnih poslanica. Mislim da je, ukoliko se uzme u obzir neka navedena argumentacija, doveden u pitanje i sam rad, ukoliko hoćete i sami učinjeni rezultati, uložen napor i uložen trud Ženske parlamentarne mreže. Moramo imati u vidu da 30% ne treba da bude samo neka kvota koju će narodne poslanice ovde popunjavati, da žene treba da zauzmu učešće upravo onako kako su neke nevladine organizacije predlagale, a to je da bude 30% učešća žena i u skupštinskim odborima. Pohvalno je, naravno, što imamo predsednicu Skupštine. Pohvalno je što je žena guverner, pohvalno je što će gospođa Joksimović biti ministar, neće biti potpredsednik, koliko ja znam. Ali, čini mi se da mnogo više treba da idemo upravo u pravcu i ako već govorimo o tome, ističe mi vreme, ovde ću i završiti, da Uprava za rodnu ravnopravnost, sa čim se mogu donekle složiti, predstavlja, bar u svom radu, jedno loše rešenje i jedan zakržljali organ, ali mislim da je ovo istovremeno bila šansa da se kroz predlog, kada raspravljamo o Zakonu o ministarstvima, trebao dati jedan modalitet i eventualno neka druga forma, kroz koju bi se upravo ta ravnopravnost, prvenstveno mislim na ženska ljudska prava, ostvarivala. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dubravka Filipovski.
Uvažena predsedavajuća, kolege i koleginice narodni poslanici, mogu da prihvatim argumente da kolege i koleginice žele da zadrže jednu instituciju kao što je Uprava za rodnu ravnopravnost, ali ne mogu da prihvatim argument koji dolazi od pojedinih kolega da buduća Vlada želi da ukida institucije u Republici Srbiji, kao što je Uprava za rodnu ravnopravnost. Mislim da to vrlo jasno stoji u ovom Zakonu o ministarstvima i da je upravo cilj buduće Vlade da se i u ovoj oblasti napravi reorganizacija, da se jednostavno pojača efikasnost i koordinacija i sa drugim ministarstvima i sa lokalom. Tačno je, nije podnet amandman, ali sam sigurna, uz uvažavanje svih preporuka Evropske unije i međunarodnih organizacija, da niko od nas ovu oblast ne želi da zapostavi. Ima samo dobre namere da je reorganizuje na drugi način, ne kroz Upravu za rodnu ravnopravnost, nego kroz jedno telo ili kancelariju koja će se na efikasniji način baviti ovom oblašću. Dajmo šansu da se to telo ili ta kancelarija formira, da pokaže svoje rezultate, plan i namere, pa ćemo onda svi zajedno kritikovati ili pohvaliti to buduće telo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marija Obradović.
Pre nego što nastavim svoju diskusiju, želim samo da vam prijavim, a to može da se proveri, od moje malopređašnje diskusije do sada primila sam dvadesetak pretećih poruka od predstavnika nevladinog sektora telefonom, SMS porukama, u kojima osuđuju moj govor, vređaju me, jer su nezadovoljni time što sam rekla da je Uprava za rodnu ravnopravnost njihov izvor finansiranja. Mislim da to nije način komunikacije u Srbiji. Naravno da me je to jako povredilo, jer su to kolege sa kojima sam do juče izuzetno dobro sarađivala. Ja sam tu i dalje za saradnju, da budem neko ko hoće da im pomogne u izmeni zakona kako bi rodna ravnopravnost u Srbiji bila na određenom zavidnom nivou. Žao mi je što se tako ponašaju. Isto mi je toliko žao, koliko i određene kolege, opozicione, koji ovu temu, pri tom ne mislim na gospođu Čomić, koriste za dnevno-političke sitne poene. Dnevni prenos Skupštine je odlična prilika da ako nemate dovoljno jaku stranku možete svakog dana da imate dovoljno prostora u medijima, naročito ako kritikujete oštro Vladu. Ova tema, rodna ravnopravnost, implementirajući nama da mi ne želimo da više sprovodimo politiku rodne ravnopravnosti, stranci čije su poslanice najviše, najbrojnije u Ženskoj parlamentarnoj mreži, koja ima najviše žena na rukovodećim mestima u zemlji, zaista je neozbiljno, samo sitan dnevno-politički poen, ništa drugo. Građani Srbije nemaju obrazovni nivo jako visok, ali nisu glupi. Neko nije glup, samo možda nije dovoljno obrazovan. Zato nemojte više da se poigravate sa građanima i da ih zaluđujete sa pričom da ova vlada nema dovoljno visoke kriterijume i da ne želi dalje da razvija tendencije evropskih vrednosti. Nikada nismo rekli da prekidamo sa politikom rodne ravnopravnosti, da umanjujemo prava žena. Samo tražimo pravi oblik, efikasniji, za sprovođenje ove vrste politike u Srbiji. Nemojte se igrati sa ovako važnim temama, nemojte koristiti za sitne dnevno-političke poene, naročito ne držeći ruke u džepovima. Molim vas da se uozbiljimo.
Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević, po Poslovniku.
Član 112. Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, kada čujemo od narodne poslanice ili narodnog poslanika da joj ili da mu stižu preteće poruke, moj predlog je da predsedavajući odmah da jednu pauzu, budući da su stigle preteće poruke našoj koleginici ovde. Mislim da je red da koleginica odmah nadležnoj instituciji saopšti kakve su to poruke, da napravimo jednu pauzu, kako se slučajno ne bi desilo dodatno uznemiravanje i nakon toga da nastavimo rad. Mislim da je to ozbiljna stvar kada neko dobije pretnju.
Molim vas, gospodine Pavićeviću, da ne zloupotrebljavate Poslovnik. Vi ste reklamirali povredu Poslovnika i niste obrazložili. Molim vas da poštujete Poslovnik. Drugo, kada zamolim da me čujete, obaveza je da me čujete. Vi ste taj problem mogli na drugi način da iskažete, sa čime delimično mogu da se složim, ali govorim da nije reč o povredi Poslovnika. Ja ga nisam povredio. (Vladimir Pavićević, s mesta: Povreda Poslovnika.) Nemate osnova za povredu Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ovde se govori o rodnoj ravnopravnosti. Meni je zasmetalo zato što se to pretvorilo u diskusiju samo o pravima žena. Uprava za rodnu ravnopravnost treba da se stara, a i u amandmanu se gotovo isključivo potenciraju prava žena. Kaže – eliminacija, diskriminacija žena, pa Nacionalna strategija za poboljšanje položaja žena. Zašto tu ne piše eliminacija, diskriminacija žena i muškaraca ili nacionalna strategija za poboljšanje položaja žena i muškaraca? Meni smeta kada muškarci žele da dominiraju ženama, ali takođe mi smeta kad u rodnoj ravnopravnosti žene pokušavaju da to predstave samo kao svoj problem i na određeni način da dominiraju i muškim pitanjima. Dakle, ako govorimo o rodnoj ravnopravnosti, voleo bih da je ovaj amandman precizniji i da govori o rodnoj ravnopravnosti i jednog i drugog pola, kao što u Ustavu i Zakonu o izboru narodnih poslanika lepo piše – slabije zastupljen pol i tu se taj zakon i Ustav odnose na oba pola. Tako bih voleo da je i ovaj amandman malo precizniji. U tom slučaju bih ga podržao, a ovako nije malo previše ženski, kako bih ja rekao. Hvala.
Reč ima narodni poslanik dr Dragana Barišić, po amandmanu. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodne poslanice i poslanici, javljam se kao narodna poslanica, ali i kao predsednica Saveta za rodnu ravnopravnost Skupštine grada Kruševca. Mogu slobodno reći da sam imala izuzetnu saradnju sa Savetom za rodnu ravnopravnost Republike Srbije i sa Ženskom parlamentarnom mrežom, a da sa Upravom za rodnu ravnopravnost u dosadašnjem radu nisam imala saradnju, pa s toga neću ni glasati za amandman gospođe Čomić. Inače, mogu da kažem su baš poslanice, odnosno odbornice u lokalnom parlamentu bile protiv formiranja ženske odborničke mreže u mom gradu, u Skupštini Grada Kruševca. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić, po amandmanu. Izvolite.
Izneta je opaska o tome da amandman nije dovoljno precizan, pa da ne bi ostalo nedovoljno jasno i bez preciznosti. Rod je reč koja u sebi sadrži i reč žena i reč muškarac. Rod nije isto što i pol. Pol je ženski ili muški, a rod obuhvata društvene uloge koje nam daju kad se jednom rodimo kao devojčice ili kao dečaci. Ustav ne poznaje pol. Ustav poznaje politiku jednakih mogućnosti, a ona se odnosi na uklanjanje diskriminacije prema ženama i prema muškarcima u raznim oblastima. Kada se govori o rodnoj ravnopravnosti samo je uobičajeno da ako premalo čitamo da se misli samo na žene, što je netačno. Menjaju nam se uloge i ženama i muškarcima. U vreme u koje smo se rodile, mi koje imamo 50 ili 40 ili 30 godina, uloga i žene i muškarca je bila potpuno drugačija, da ne govorim o ulogama koje su imale žene i muškarci, a koji su generacija naših očeva i majki, ako imamo 40 ili 50 godina. Tako da bi bilo dobro da pre nego što se zahteva preciznost da pogledamo šta su definicije i termini koji su uneti u amandman. Ono čime se bavila, recimo, i Uprava za rodnu ravnopravnost upravo je ideja kada je tema nasilje u porodici u pitanju, a nasilje uvek prekida žrtva, dakle, onaj ko je tučen, ko je bijen, koje maltretiran, bez obzira da li je žena ili muškarac. Jako mnogo žena i muškaraca u Srbiji živi nesrećno, jer živi u atmosferi nasilja. Ono što je novo unela i ideja propisa i rada ljudi koji su vezani za rodnu ravnopravnost, da kako treba pomoći žrtvi koja trpi nasilje, bez obzira da li je žena ili muškarac, tako treba pomoći nasilniku, jer provesti život u volji da se pokazuje nasilje jednako je nesrećno, ali nije trpljenje, kao život osobe, bez obzira na uzrast i pol, koja nasilje trpi samo zato što je neko od nje ili od njega fizički jači. U zakonima o izborima govorimo o manje zastupljenom polu, ne slabije zastupljenom polu, ali mi je drago da se zahtev da pojasnim i preciziram šta se dešava u amandmanu, da je izazvalo toliku podršku da se govori o potrebi diskriminacije muškaraca, a tim pre je ili trebalo da ostavite Upravu za rodnu ravnopravnost ili da predložite organizacionu strukturu koja će je zameniti, jer je ponašanje koje vidimo u ovoj sali tako očito da i muškarci i žene smatraju da tu ima mnogo problema o kojima treba neko da vodi računa kroz propise, kroz nadzor i kroz primenu propisa. Time ostaje nejasno zašto onda odluka da se ukine i da se ne predloži nešto novo. Ne želim da nagađam koliko će žena biti u Vladi. Ima 15,6% po novinskim vestima, ali želim da verujem da ćemo tokom izbora Vlade, onda pošto je to politika, kako smo čuli ovde, u izlaganju i ekspozeu premijera, ali i u svakom izlaganju ministra čuti šta će on u okviru svog ministarstva uraditi za politiku rodne ravnopravnosti. Težina javne reči, odgovornost za javnu reč. Naše diskusije ću smatrati obavezom da svakog ministra pitam pri donošenju izveštaja i pri predlaganju zakona – kako to što predlažete će proizvesti promene na bolje ili na gore, gledajući kroz prizmu rodne ravnopravnosti. Hvala.
Izvinjavam se narodnim poslanicima, ali moramo se vratiti na jedan amandman koji smo preskočili. Na naziv iznad člana 16. i član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, ovo je jedan od 38 amandmana koje smo podneli predsedniku Narodne skupštine Zoran Živković i ja. U članu 16. Predloga zakona o ministarstvima, koji je podneo gospodin Arsić, navodi se jedan opis poslova kojima bi trebalo da se bavi Ministarstvo za rad, zapošljavanje i boračka pitanja. Amandmanom na član 2. smo predvideli da ne postoji takvo ministarstvo, već da imamo jedno novo ministarstvo koje bi se zvalo ministarstvo zdravlja, rada i socijalne politike. Budući da je to bio naš predlog amandmana na član 2, onda sada predlažemo da se član 16. u predlogu gospodina Arsića menja i da na to mesto dobijemo republički sekretarijat za zakonodavstvo i da u članu 16. stoji sledeće: „Sekretarijat za zakonodavstvo obavlja stručne poslove, koji se odnose na: izgrađivanje, praćenje i unapređenje pravnog sistema, obezbeđivanje usaglašenosti propisa i opštih akata u pravnom sistemu u postupku njihovog donošenja i staranje o njihovoj normativno-tehničkoj i jezičkoj valjanosti, nadzor nad objavljivanjem i staranjem o objavljivanju propisa i drugih akata Vlade, ministarstava i drugih organa i organizacija za koje je to zakonom određeno, kao i druge poslove određene zakonom.“ Smatramo da član 16. mora da stoji takav. Imam još jednu dopunu. Politika se, naravno, između ostalih stvari, tiče organizovanja zajedničkog života ljudi. Ovo organizovanje u pogledu jedne posebne institucije za nas počinje danas i zato još jednom tražim vašu pažnju, ove skupštinske većine, da razmisli još jednom, ne samo o ovom, nego o svih 38 amandmana poslanika Nove stranke. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Ovakav amandman je potpuno ne prihvatljiv iz mnogo razloga, i to zato što je suština i intencija zakonodavca bila da se ovde naglase, između ostalog, da će ovo ministarstvo biti zaduženo za rad, ali ključna reč je za zapošljavanje, a mogu da kažem i za boračka i socijalna pitanja. Ne možemo to mešati sa ministarstvom zdravlja, kao što je to neko ovde predložio. Mogu slobodno reći, nije čak ni sa tim evropskim standardima na koje se neko ovde poziva. Nama je veoma važno da istaknemo da će se ubuduće država aktivno baviti zapošljavanjem, razvojem privrednog ambijenta, kako bi ljudi ovde mogli da pronađu posao. Moram da istaknem da mi je veoma drago što se u ministarstvo vraća i naglašava ovo za boračka pitanja zato što imamo mnogo ljudi koji su zadužili, na neki način, našu otadžbinu i red je da budu spomenuti i da se o njima ova država brine. Hvala.
Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Vučković. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana 17. i član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, poštovani predsedavaju, članom 17. Predloga zakona o ministarstvima, koji je podneo gospodin Arsić, predviđeno je da se da jedan opis poslova u delokrugu Ministarstva kulture i informisanja. Naš predlog amandmanom na član 2. je bio da takvo ministarstvo ne postoji, već da imamo jedno ministarstvo koje će se zvati ministarstvo prosvete, nauke i kulture, a onda smo u amandmanu na član 2. i u posebnom amandmanu, kojim se definišu poslovi ministarstva prosvete, nauke i kulture, tačno, veoma precizno definisali koji su to poslovi. Budući da su naši predlozi ministarstava takvi da ima manji broj ministarstava onda je neophodno da se član 18. u predlogu gospodina Arsića menja, da u članu 18. imamo opis poslova Republičke direkcije za robne rezerve i tu predviđamo sledeći tekst - Republička direkcija za robne rezerve obavlja stručne poslove i poslove države uprave koji se odnose na organizaciju sistema robnih rezervi, obrazovanje, smeštaj i čuvanje, obnavljanje republičkih robnih rezervi, utvrđivanje obima, strukture i kvaliteta bilansa robnih rezervi, upravljanje tokovima količina sa ciljem održavanja rezervi na nivou neophodnog minimuma, izgradnju skladišnih kapaciteta za potrebe republičkih robnih rezervi, materijalno, finansijsko i evidenciono poslovanje robnim rezervama, kao i druge poslove određene zakonom. To je naš predlog. Nadam se da ćete imati razumevanja za ovaj naš amandman na član 18. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović.
Vrlo kratko. Naravno da ne možemo imati razumevanja za ovakav amandman iz mnogo razloga, jer se opet mešaju babe i žabe. Ne možemo mešati sport, kulturu, informisanje. Mi smo država koja bi tek trebalo jednog dana da postane članica EU. Do tada imamo mnogo zadataka koje moramo da uradimo. Između ostalog veoma važni zadaci su pred nama kao što su donošenje seta medijskih zakona. Potrebno nam je ministarstvo koje će se na najdirektniji način baviti tim setom medijskih zakona. Samim tim ovako nešto je neprihvatljivo i ne možemo da prihvatimo ovaj amandman. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, želeo bih da mi odgovorite da li se radi o članu 17?
Da, član 17.
Bojim se da nam je kolega profesor govorio o amandmanu na član 18. Ne pratite sednicu. Koliko vidim u njihovom amandmanu piše – Republički sekretarijat za harmonizaciju sa pravnom tekovinom EU, Republički sekretarijat za harmonizaciju sa pravnom tekovinom EU. Mora da je bilo ono kako Srbi kažu „kopi-pejst“. To su neki Srbi iz Kalifornije. To se dvaput spominje – obavlja stručne poslove i poslove državne uprave koji se odnose na prevođenje pravne tekovine EU, na srpskom jeziku izradu rečnika pravnih, tehničkih i drugih termina. To je amandman na član 17. Koliko znam govorili su o robnim rezervama. Nisam profesor, ali kad neko pobrka lončiće moram da ga upozorim. Hvala.
Moram da kažem da je to moguće. To će profesor reći, da je došlo do zabune, ali ne njegovom greškom. Verovatno me čovek nije čuo da smo se vratili na član 17. Prema tome uvažite takav propust. Daću mu reč. Važno je da obradimo sve amandmane. Izvolite gospodine Pavićeviću.
Hvala što ste mi dali reč. Gospodin Rističević je potpuno u pravu. Nije mi drago što osim njega nije bilo nijednog drugog narodnog poslanika koji je primetio ovu grešku. To znači samo jednu stvar, da gospodin Rističević pomno prati i čita sve naše predloge amandmana, da je verovatno pročitao svih 38. i nadam se da će na kraju i glasati za svih 38 naših amandmana. Hvala gospodine.
Gospodine Pavićeviću, moram da vas pitam s obzirom na ovu zabunu, da li ima potrebe da ponovo raspravljamo o članu 18? Smatramo da smo razrešili i taj član. Izvolite gospodine Rističeviću.
Tražio sam repliku zato što sam pomenut i to dva puta.
Gospodine Rističeviću, molim vas. Jeste, ali u pozitivnom smislu.
Nije baš pozitivno. Dozvolite da protumačim. Ne mogu ovo da podržim.
Gospodine Rističeviću, nije vas uopšte spomenuo u negativnom smislu. Molim vas da uvažite moj stav.
Onda hoću povredu Poslovnika.
Obavezan sam da pročitam član 18, bez obzira što je gospodin Pavićević odustao da dalje komentariše o njemu.
Povreda Poslovnika.
Izvolite onda.
Povreda Poslovnika, član 107, pozivam se na dostojanstvo. Ovde je rečeno da treba da prihvatim sve amandmane. Naprosto ne mogu da prihvatim te amandmane gde piše - Republički sekretarijat za harmonizaciju sa pravnom tekovinom EU, Republički sekretarijat za harmonizaciju sa pravnom tekovinom EU itd. Dva puta se ponavljaju po dve rečenice. Kako ovakav amandman uopšte mogu da prihvatim? To je uvredljivo. Ma koliko bio seljak, ma koliko bio nepismen ovo „kopi-pejst“ na američki način ne mogu da priznam.
U redu je gospodine Rističeviću. Mislim da niko ne može da vas natera kako ćete glasati. Pročitaću član 18. Na naziv iznad člana 18. i član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Pošto je predlagač prihvatio da nastavimo dalje, idemo na sledeći amandman. Narodni poslanici Branka Karavidić, Biljana Hasanović Korać, Ivan Karić i Aleksandar Senić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 18. dodaju novi naslov i novi član 18a. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić.
Poštovane koleginice i kolege, podnoseći ovaj amandman, pre svega Zeleni su razmišljali o tome da najveći troškovi za državu upravo slede u pregovorima sa EU, najviše slede iz Ministarstva poljoprivrede i zaštite životne sredine, ukoliko bi ona bila objedinjena. Zbog toga podnosimo amandman o jednom novom, jedinstvenom ministarstvu za zaštitu životne sredine, prirodne resurse i prostorno planiranje, sve sa ciljem da uozbiljimo oblast zaštite životne sredine i da neke negativne efekte koji se mogu javiti i koji su se javili u prošlosti predupredimo. Govorili smo o prevenciji, govorili smo o tome da ne treba da očistimo Srbiju, nego da ne smemo da je zagađujemo i sa svim tim iznetim stavovima se slažem. Zbog toga predlažemo jedinstveno ministarstvo da bismo mogli da uredimo upravljanje otpadom, klimatske promene i emisiju ugljendioksida, da bismo mogli da uredimo stanje sa otpadnim vodama, sa biodiverzitetom, sa prirodom, da uredimo hemikalije i biocidna sredstva, da uredimo oblast prirodnih resursa, ono što je veoma važno zelene ekonomije i zelenog rasta, da se bavimo remedijacijom i rekultivacijom, pre svega sanacijom istorijskog zagađenja koje je veoma prisutno u Srbiji, da se bavimo stalnim praćenjem kvaliteta životne sredine i da se bavimo pripremom projekata koje je moguće realizovati iz pristupnih fondova. Ovog trenutka nemamo dovoljno kvalitetnih projekata. Ako možete da uvažite moju molbu za korišćenje vremena poslaničke grupe. Da nastavim. Nemamo dovoljno dobrih projekata i programa sa kojima ćemo sutra konkurisati iz fondova EU. Kada smo već kod fondova, pomenuo bih inkriminisani Fond za zaštitu životne sredine koji nema veze sa koncepcijom Fonda. Očekivao sam da ćemo u ove dve godine uhapsiti nekog i procesuirati zbog malverzacija o kojima ste govorili dve godine. Nažalost ili na sreću još uvek niko nije uhapšen zbog toga što je bilo malverzacija u Fondu za zaštitu životne sredine. Evropska unija prepoznaje Fond za zaštitu životne sredine jedino i isključivo kao posebno pravno lice zbog toga da bi se upravo ono o čemu ste vi govorili pratili tokovi novca koji ulaze, koji su strogo namenski, koji jedino i isključivo prema zakonu mogu da se koriste za zaštitu životne sredine i za sanaciju životne sredine. Ovaj zakon predviđa sve to, pa da bismo mogli da radimo projekte i izrađujemo projekte i programe na putu ka EU, da bismo vratili 40% lokalnim samoupravama ekološkog novca, koji se ubira na njihovim teritorijama, pre svega Obrenovcu, Pančevu, Boru, Smederevu, Lazarevcu. Već dve godine lokalne samouprave ne dobijaju ni deo ogromnog ekološkog novca koji se ubira po osnovu zagađivač plaća na teritoriji opštine Obrenovac, Lazarevac, Pančevo, Smederovo, Bor. Ovo je apel i građana koji žive tamo. Sanacija, rekutivacija, ekološki udesi i katastrofe, imali smo ih u poslednjih 25 godina mnogo. U poslednje dve godine dosta. Stalno praćenje kvaliteta životne sredine, podsticanje ekoloških inovacija, što je veoma važno u procesu pridruženja EU i što je važno, za ekonomsku dobit države Srbije. Ono što smo mi predlagali je zeleni kapitalni investicioni fond koji bi koristio sve ono sa čime država ne zna šta da radi i kako da raspolaže sa tim, pa recimo 250 miliona tona pepela u Termoelektrani „Nikola Tesla“ u Obrenovcu može da bude vrlo ozbiljna sirovina za putarsku industriju, a ne da bude otpad koji i pri najmanjem vetru izaziva ekološku katastrofu u Obrenovcu. Svako treće dete u Obrenovcu ima probleme sa respiratornim oboljenjima. Zbog toga mislimo da posebno Ministarstvo za zaštitu životne sredine, prirodne resurse i prostorno planiranje mora da postoji. Ono što ključno u postojanju tog ministarstva jeste 10 hiljada novih radnih mesta u roku od šest meseci, minimum 150 miliona evra stranih investicija u zaštiti životne sredine u narednih šest meseci. Kada govorimo o „Beogradu na vodi“, mi mislimo da to pre svega bi trebalo da bude zeleno plava regulativa i da posluži da „Beograd na vodi“ bude jedan ekološki projekat. Kada govorimo o 150 miliona evra stranih investicija govorimo i o privatno-javnom partnerstvu javno-komunalnih preduzeća i lokalnih samouprava, o koncesijama na fabrike otpadnih voda, o industrijalizaciji reciklarske proizvodnje, o reformi sistema regionalnih deponija. O tome se, čini mi se slažemo, da u poslednje dve godine nije dobar sistem regionalnih deponija i da bi ga trebalo menjati i modernizovati. Podržimo politiku klimatskih promena, decentralizaciju ministarstva, Agenciju za hemikalije koja mora da se osnuje da nam se ne bi dešavalo ovo što nam se dešava sa biocidnim sredstvima i da ne bi smanjivali biodiverzitet, koji je nažalost u poslednjih nekoliko desetina godina ugrožen. Primena pepela iz termoeletrane u građevinskoj industriji koji može da bude veoma interesantan, proizvodnja biomase, zeleni krovovi i mnogo zelenih investicija u zelenoj ekonomiji mogu da budu interesantni. Bez obzira na sve to, ukoliko ostane Ministarstvo poljoprivrede i zaštite životne sredine mi smo spremni da ustupimo budućem ministru sve programe, sve resurse ukoliko je to potrebno i da na taj način proklamovan zajednički rad na poboljšanju ekonomskih uslova i života građana Srbije bude zaista zajednički i ukoliko ne prođe ni jedan od ovih amandmana „zeleni“ nemaju pravo da ne učestvuje u razvoju Srbije. Ukoliko vam bude potrebna naša pomoć, mi smo tu.
Reč ima narodni poslanik dr Vesna Rakonjac.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege, cenim vašu upornost da dobijemo odvojeno ministarstvo ekologije, ali ne vidim zašto nam te projekte ne biste ustupili ako ste dobre volje i ako je u okviru nekog drugog ministarstva. Valjda trebamo zajedno da rešavamo probleme. To je jedna stvar. Druga stvar, imali ste dovoljno vremena u prethodnom periodu da sve te divne projekte, o kojima pričate, realizujete kada ste imali samostalno i izdvojeno Ministarstvo ekologije sa ortopedom na čelu. Treća stvar o kojoj želim da govorim je inkriminisani Fond za zaštitu životne sredine. Niko od nas nije rekao da su bile malverzacije. To ste vi rekli iako imate saznanja o tome onda se obratite nadležnim organima. Mi smo samo govorili da iz tog fonda nisu uplaćivana sredstva preduzećima, odnosno ustanovama koje su radile na zaštiti i prevenciji zaštite životne sredine. Molim vas, slušajte pažljivo šta govorimo. Ponavljam još jednom, ako imate saznanja o malverzacijama onda bi podhitno trebali da se obratite nadležnim organima. Hvala vam unapred.
Replika.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovana koleginice i kolege narodni poslanici, upravo sam na kraju svog govora rekao ono što ste vi rekli da nisam rekao i to je manir vašeg repliciranja u poslednjih nekoliko časova. Upravo sam rekao da smo spremni da ustupimo i pomognemo i ako ne bude posebno ministarstvo zato što država Srbije nema rezervne građane i građane prvog i drugog reda i nema svašta nešto što smo u prošlosti govorili. Nisam vas dobro razumeo oko ortopeda. Prvi put sam u Skupštinu ušao 2012. godine. Zeleni Srbije su prvi put u Skupštini od 2012. godine i ne bih voleo … Do sada ste izbegavali da govorimo o prošlosti. Nemojte da se vratimo u prošlost. Ja govorim o budućnosti. U prošlosti je svašta bilo. Nisam učestvovao ni u jednoj vladi u prošlosti u bilo kojim dešavanja od 1990. do 2012. godine. Ne razumem zašto meni bilo šta spočitavate. Upravo su vaše koleginice i kolege u poslednje dve godine, u prošlom sazivu pre svega i na Odboru za zaštitu životne sredine govorili o ozbiljnim prekršajima u Fondu za zaštitu životne sredine. Govorim o instituciji koju ne treba ukinuti zbog toga što je neko možda radio, a možda i nije radio loše svoj posao. Onda bismo mogli da ukinemo mnoge institucije u Srbiji zbog toga što su neki pojedinci uzimali mito, zbog toga što neke institucije nisu dobro radile jer su ih vodili pogrešni pojedinci. Na žalost, institucije moraju da postoje i da rade. Naše je da ih kontrolišemo, predsednik Vlade ili Skupštine da stavi pravog čoveka na čelo institucije da kontroliše tok novca od ulaska do izlaska i da se on troši strogo namenski. On se nije namenski trošio u poslednje dve godine.
Replika, Vesna Rakonjac.
Predsedavajući, ponavljam vam, ako imate saznanja da se u poslednje dve godine Fond nije koristio kako treba, vi to predajte tužilaštvu. Samo kažem, u periodu kada je taj fond postojao u okviru Agencije, a postoji i danas, ali se samo sredstva drugačije kontrolišu i verovatno vama to smeta, tamo gde je trebalo da bude uplaćeno nije uplaćeno. Znači, ni jedan dinar nije uplaćen ustanovama koje su se bavile prevencijom zdravlja i zaštitom životne sredine. To su zavodi za javno zdravlje koji su na teritoriji cele Srbije i pokrivaju sve okruge ravnomerno. O tome vam govorim. Čemu služi Fond u okviru Agencije ako vi na terenu kada pozovete Agenciju za zaštitu životne sredine ne možete da dobijete informaciju kome da pošaljete izveštaj, ne možete da dobijete informaciju kojoj osobi da se obratite a da pri tom u Agenciji nemaju pojma koje je nadležno ministarstvo za određeno pitanje, a isto to se dešava kada okrenete ministarstvo, i oni ne znaju da vam objasne ko u Agenciji sedi i za šta je nadležan. Sve je bilo postavljeno totalno naglavačke. Sve se radilo ad hok, paušalno, proizvoljno, od trenutka, od situacije do situacije. Ali, zato ste znali, ne spočitavam vama i ne vraćam se u prošlost, da potrošite sredstva na veoma perfidan način pokriven zakonski zakonima koji su tada to dozvoljavali jer ste ih tako usvojili da to možete tako da iskoristite za rano-razne kampanje, za razno-razne propagandne materijale „očistimo Srbiju“, a očistili ste Srbiju do krajnjih granica, do novca koji nam je potreban. Očistili ste Srbiju tako da ne možemo da je podignemo iz tog pepela o kome pričate, iz Obrenovca. (Predsedavajući: Vreme.) Još jedna stvar koju želim da vam kažem …
Vreme, gospođo Vesna, vi ste tražili repliku. Završavamo sa replikama. Mislim da ste izašli iz konteksta amandmana. Prema tome, idemo dalje. Na naziv iznad člana 19. i član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom. Pre nego što pređemo na raspravu, izvolite, po Poslovniku, Kariću. Prijavite se samo molim vas.
Uvaženi predsedavajući, poštovane koleginice i kolege, član 109. Ja sam zamolio kolege da mi se direktno ne obraćaju. Koleginica je opet mene stavila u kontekst nekog prethodnog vremena i sve vreme mi se obraćala kao da sam ja nešto uradio. Molim vas, trebalo je da intervenišete i da me zaštitite, jer ja ne znam u kom je vremenu koleginica govorila, zašto se sve vreme meni direktno obraćala. Ja nisam nikad učestvovao u radu Fonda za zaštitu životne sredine, ja nisam govorio o malverzacijama između 2012. i 2014. godine, nego sam govorio o tome da su malverzacije, po rečima mojih kolega iz većine, rađene pre 2012. godine i ja se pitam zašto dve godine nismo nikog uhapsili i procesuirali. Molim vas da mi omogućite, kada tražim repliku, kada pogrešno rastumače ono što sam ja rekao ili kada pogrešno interpretiraju, da imam pravo na repliku. Znam da smo mi malobrojni, ali baš to treba da bude podstrek da eventualno možemo da repliciramo. Zahvaljujem se.
Gospodine Kariću, slažem se sa vašom preporukom da se narodni poslanici ne obraćaju direktno jedan drugome. Doduše, može se zaključiti da se ona vama obratila, iako vas nije imenovala, ali sam smatrao da ste izašli iz konteksta teme amandmana i zato sam smatrao da treba prekinuti dalju repliku. To možemo do sutra da radimo, nećemo doći do cilja. Molim vas da to uvažite. Molim sve narodne poslanike da u raspravi se ne obraćaju drugom narodnom poslaniku, jer time stvarate uslove za repliku i primenu određenih kaznenih mera. Hvala vam lepo na razumevanju. Gospodine Pavićeviću, izvolite po ovom amandmanu.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, predlažemo da se menja član 19. u Predlogu zakona o ministarstvima koji je predložio gospodin Arsić. U postojećem predlogu imamo naslov – Međunarodna saradnja, pa onda imamo član 19. u kojem stoji jedan opis. Mi smo našim amandmanom na član 12. predvideli da se član 12. i njegova sadržina, o kojoj je govorio gospodin Arsić i koja stoji u ovom predlogu, menja tako da pitanje međunarodne saradnje treba da ide tamo, a u članu 19, prema jednoj našoj ideji, treba da stoji samo jedan pasus i to pasus kojim se opisuje delovanje Republičkog zavoda za statistiku. Mi tu predviđamo da Republički zavod za statistiku obavlja stručne poslove koji se odnose na: donošenje programa, organizaciju i sprovođenje statističkih istraživanja, odnosno izradu metodologije, prikupljanje, obradu, statističku analizu i objavljivanje statističkih podataka; pripremu i donošenje jedinstvenih statističkih standarda; razvoj, održavanje i korišćenje republičkih administrativnih i statističkih registara; formiranje i održavanje sistema nacionalnih računa; saradnju i stručnu koordinaciju sa organima i organizacijama ovlašćenim za vršenje statističkih istraživanja; saradnju sa međunarodnim organizacijama radi standardizacije i obezbeđivanja uporedivosti podataka; i na kraju obradu podataka radi utvrđivanja rezultata izbora i referenduma mogućeg na republičkom nivou, kao i druge poslove određene zakonom. Smatramo da treba da se napravi ova zamena, da se ovakav član 19. menja, a da u član 19. ide tekst koji mi predlažemo. Hvala.
Na naziv iznad člana 20. i član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, ovaj amandman ću pokušati veoma kratko, u jedan minut, ovde da predstavim. Naime, u članu 20. Predloga zakona o ministarstvima, koji je predložio gospodin Arsić, postoji jedan opis koji se tiče zaključivanja i primene međunarodnih ugovora. Prema našoj strukturi Vlade, a onda i teksta Predloga zakona o ministarstvima, odnosno predloga izmena toga teksta, u članu 20. bi trebalo da ide jedan bogatiji, obimniji opis delovanja Republičkog hidrometeorološkog zavoda i to je opis koji postoji, identičan je, i u predlogu gospodina Arsića, samo menja mesto, ide u član 20. Hvala vam.
Na naziv iznad člana 21. i član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? Dr Vladimir Pavićević, izvolite.
Hvala vam predsedavajući. Dame i gospodo, i ovog puta veoma kratko. To je amandman na član 21. koji se u predlogu gospodina Arsića tiče pripreme i usvajanja, odnosno predlaganja tehničkih propisa. Mi smo našim predlogom već rešili to pitanje i u član 21. trebalo bi da ide tekst u tri pasusa o tome koje poslove obavlja Republički geodetski zavod.
Hvala. Na naziv iznad člana 22. i član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, žao mi je što nemam malo više vremena za sve ove amandmane, ali vidim da je jedno nestrpljenje ovde. Pretpostavljam da su se čitali ovi amandmani, pa ću sada samo kratko ovde predstaviti naš predlog. Predlažemo da se član 22. Predloga zakona o ministarstvima, koji je podneo gospodin Arsić, menja, da staranje o naučno-istraživačkim organizacijama mora da bude na drugom mestu, a da u članu 22. ide tekst identičan tekstu koji je pripremio gospodin Arsić, koji se tiče oblasti delovanja Republičke direkcije za imovinu RS. Hvala vam.
Na naziv iznad člana 23. i član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni Odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, član 23. je prvi član u posebnom odeljku Predloga zakona o ministarstvima, koji je predložio gospodin Arsić, koji se tiče posebnih organizacija i u tom predlogu sada se navode te posebne organizacije. Budući da naš predlog Vlade podrazumeva da Vlada treba da ima devet ministarstava, a ne 16, kako je preporučio gospodin Arsić, onda imamo pomeranje svih ovih zavoda, agencija i institucija koje se ovde pominju, pa bi prema našem predlogu, u članu 23, trebalo da bude jedan relativno kratki opis delovanja Centra za razminiranje. Veoma kratak ali veoma precizan opis. Nadam se da ćete usvojiti i taj amandman. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, složićete se svi da su ovi amandmani u ovom trenutku gotovo pravno nemogući, jer ukoliko bi ovo usvojili, derogirali bi ceo zakon. No, ja bih glasao za ovaj amandman, ali jedan od predlagača nije tu. Jeste on u sistemu, ali fizički nije tu. Ne znam da li je prošetao do Bodruma, do Soluna, ume on to tako, još kad je bio premijer. A vas, predsedavajući, molim da opomenete sve poslanike, uključujući i bivšeg premijera, mog uvaženog kolegu poljoprivrednika, da ubuduće izvuče karticu kad bude napuštao salu, posebno što se radi o predlagaču amandmana. Već tri, četiri njegova predloga prođoše, a njega nema tu. Nisam rekao da se izvadi jedna, rekao sam da se izvade sve, ali posebno zato što se radi o predlagaču amandmana. Bilo bi uredu da makar predlagač amandmana, kada predloži amandman, bude tu dok se njegov amandman obrazlaže. Nije po Poslovniku, ali nema veze, ja neću praviti oko toga pitanje. Hvala.
Molim sve narodne poslanike, ovde ima i novih poslanika, ali su obavezni kada napuštaju salu da svoju karticu ponesu sa sobom. To je obaveza svakog narodnog poslanika. Molim službu da pogleda koje su kartice u sistemu i da ih izvade. Reč ima gospodin Pavićević, po Poslovniku. Izvolite.
Primećujem da je gospodin Rističević izgleda u velikoj dilemi oko toga da li da prihvati ove amandmane, svih 38, ili da ne prihvati. Budući da nije govorio o tački dnevnog reda, pozivam se na član 106, treba da upozorite gospodina Rističevića da govori o tome šta je na dnevnom redu. Hvala.
Gospodine Pavićeviću, smatram da to ipak nije povreda Poslovnika. Pošto više nema po ovom amandmanu, prelazimo na sledeći. Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovane koleginice i kolege, predložena rešenja bi trebalo da doprinesu razvoju unapređenja stanja u oblastima iz delokruga svih ministarstava i ovaj deo Predloga zakona o ministarstvima nije loš. Veoma je jasno zašto bi u tih deset nabrojanih institucija trebalo da postoje i Republički hidrometeorološki zavod i Geodetski zavod i još neke druge institucije. Mi ovde predlažemo Republički geološki zavod kao instituciju koja nedostaje, a koja može biti od strateškog značaja i bilo bi dobro da bude u koordinaciji i direktnoj koordinaciji pod Vladom, zbog toga što bi Geološki zavod trebalo da vrši istraživanja i praćenja rezervi, i to bi trebalo da bude vlasništvo države Srbije. Mi zaboravljamo da su prirodni resursi, mineralni resursi vlasništvo države Srbije. Vrlo često, zaslepljeni nekim reklamama, mislimo da su neki mediji vlasništvo države Srbije, a u stvari su ugalj, nafta, zemni gas i mineralne sirovine vlasništvo građana i građanki Srbije. Kada taj Geološki zavod utvrdi vrednost, onda možemo da osnujemo društvo zajedničkog kapitala za eventualnu eksploataciju i da onda iz toga delimo profit. Mi sada imamo u nekim delovima Srbije firme…. Zahvaljujem se, ali nema efekta. Mi možemo da osnujemo zajedničke firme i da onda vidimo šta to strana kompanija ulaže, a ne kao u Topoli, u Aranđelovcu, u Trsteniku, u Šumadiji, da dolaze neke kvazi multinacionalne kompanije sa vlasništvom od 500 evra i da nas zaslepljuju o tome kako će 100 milijardi evra ili dolara da se ubere negde u Srbiji. To ne postoji. Zbog toga treba Republički geološki zavod da nam kaže koje su to rezerve, koliko te rezerve vrede i da onda eventualno uđemo u ulaganje, ali sa nekom stranom kompanijom koja će da unese realni kapital.
Hvala. Na naziv iznad člana 24. i član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Hteo bih za sve poslanike i, naravno, za građane Srbije koji prate Skupštinu samo da pojasnim ovaj naš amandman na član 24. Naime, mi smo amandmanom na član 2. Predloga zakona o ministarstvima, koji je podneo gospodin Arsić, predvideli da Vladu Srbije čini devet ministarstava. Ali, budući da u ovom poglavlju o posebnim organizacijama imamo sada opise delokruga izvesnih sekretarijata i direkcija, onda se desilo da član 24. u Predlogu gospodina Arsića, koji se tiče delovanja Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo, mora da promeni mesto i u članu 24. mi predlažemo da uđe tekst kojim se opisuje obavljanje poslova Zavoda za intelektualnu svojinu. Hvala vam.
Hvala. Na naziv iznad člana 25. i član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, u članu 25. Predloga gospodina Arsića navodi se opis delovanja Republičke direkcije za robne rezerve. Prema našem predlogu, opis delovanja Republičke direkcije za robne rezerve treba da ide na drugo mesto u Predlog zakona o ministarstvu, a da u članu 25. imamo dva vrlo kratka pasusa o tome kakve poslove obavlja Zavod za socijalno osiguranje i onda naš predlog zakona o ministarstvu, odnosno amandmani na Predlog gospodina Arsića dobijaju puni smisao. Hvala vam.
Hvala. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Biću vrlo kratak. Radi se samo o usaglašavanju ovog člana sa ovlašćenjima koje ima Ministarstvo poljoprivrede i dodaje se jedna polurečenica – nadzor nad robnim rezervama, sem Ministarstva za trgovinu, turizam i telekomunikacije, ima i Ministarstvo poljoprivrede, ali u delu poljoprivredno-prehrambenih proizvoda. Molim predlagača da prihvati ovaj amandman, ukoliko je to moguće.
Reč ima predlagač zakona, Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, imajući u vidu sva ona loša iskustva koja smo imali u ranijem periodu sa funkcionisanjem robnih rezervi, velikim poremećajima na tržištu koja su se dešavala, velikim oscilacijama u cenama osnovnih poljoprivrednih proizvoda, gde su štetili i oni koji su bili poljoprivredni proizvođači, gde je štetila i prerađivačka industrija, gde su štetili, naravno, i građani koji su korisnici takve robe, smatram da bi sa ovim amandmanom došlo do bolje kontrole Republičke direkcije za robne rezerve, pa iz tog razloga ovaj amandman prihvatam kao predlagač.
Konstatujem da je predlagač zakona prihvatio amandman gospodina Marijana Rističevića i da je on postao sastavni deo zakona. Na naziv iznad člana 26. i član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, želim samo da iskoristim ovu priliku da kažem da su naši amandmani na članove od 26. do 33. identični i da u svakom od njih piše da se čl. 26, 27, pa sve do 33. brišu. Tako da, samo bih sada to saopštio za svih tih sedam ili osam članova, odnosno amandmana na članove i ne bih se javljao da obrazložim svaki pojedinačno. Hvala.
Hvala i vama. Na naziv iznad člana 27. i član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Na naziv iznad člana 28. i član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Na naziv iznad člana 29. i član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Na naziv iznad člana 30. i član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Na naziv iznad člana 31. i član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podneo je amandman na član 31. Predlagač je na sednici Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li želi reč neko? (Ne.) Na naziv iznad člana 32. i član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li želi reč neko? (Ne.) Na naziv iz člana 33. i član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li želi reč neko? (Ne.) Narodni poslanik Ivan Karić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 33. dodaju novi naslovi i novi član 33a. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Ivan Karić. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženi predsedavajući, poštovane koleginice i kolege, kao što sam malopre rekao ovo četvrto poglavlje posebne organizacije nije uopšte tako loše pripremljeno i predstavljeno. Zaista mi mislimo da ovde nedostaje Republički geološki zavod kao jedna institucija od nacionalnog značaja koja bi mogla da se stara o delokrugu rada drugih ministarstava na način na koji to rade Republički hidrometeorološki zavod, Republički geodetski zavod i zbog toga smatramo da je važno da dajemo opis poslova koji bi trebalo da obavlja Republički geološki zavod da se o mineralno sirovinsko-resurnoj bazi bave geolozi, Republički geološki zavod. Da bismo na taj način imali povezana istraživanja sa procenjenim rezervama. Da su ona, ne govorim sada samo o istraživanjima i rezervama, nego o svim prirodnim resursima, da su ona vlasništvo građana Srbije. Da ne može jedno ministarstvo da odluči da da koncesiju ili da proda neki mineralni kompleks. Da kada utvrdimo određenu vrednost osnivamo zajedničko društvo kapitala, ukoliko za tim ima potrebe, a da onda tražimo partnera koji će da donese ili savremenu ekološku tehnologiju ili će da donese realni novac za realnu investiciju. Mi danas imamo mešetare po Srbiji koji se bave navodnom eksploatacijom mineralnih sirovina koji imaju registrovane firme od pet stotine evra, a govore nam o investicijama od nekoliko desetina stotine milijardi dolara, evra. U svim lokalnim samoupravama od Topole preko Aranđelovca, Užica, Čajetina, Trstenika, Vrnjačke Banje, na svim skupštinama opština gotovo svuda su odbijeni takvi ugovori i takvi predlozi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li želi reč neko? (Da.) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
U ovom amandmanu nemamo tekst da se nešto briše, nego je ovo, ja mislim, jako važan amandman i molim vas za malo pažnje, budući da se ovim amandmanom obezbeđuje jedna vrsta kontinuiteta u delovanju prethodne Vlade, odnosno one koja je još uvek, koja još uvek postoji i ona koju ćemo, nadam se da izaberemo uskoro. Dakle, ovim amandmanom se predviđa da Ministarstvo odbrane i Ministarstvo unutrašnjih poslova i dalje ostaju kao ministarstva u Vladi Srbije, da se Ministarstvo finansija, Ministarstvo privrede i Ministarstvo spoljašnje i unutrašnje trgovine i telekomunikacija na neki način premeštaju. Drugim rečima, nastavljaju rad danom stupanja na snagu ovog zakona, ali kao deo Ministarstva finansija i ekonomije. Mi smatramo da Ministarstvo spoljnih poslova i Kancelarija za evropske integracije treba da nastave rad kao Ministarstvo spoljnih poslova i evropskih integracija. Smatramo da Ministarstvo saobraćaja, deo Ministarstva prirodnih resursa, rudarstva i prostornog planiranja treba da nastave rad kao Ministarstvo infrastrukture i prirodnih resursa. Da Ministarstvo regionalnog razvoja i lokalne samouprave kao i deo Ministarstva pravde i državne uprave treba da nastave rad kao Ministarstvo pravde, ljudskih prava, državne uprave i lokalne samouprave. Imamo postojeće Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede i smatramo da to ministarstvo i da deo Ministarstva prirodnih resursa, rudarstva i prostornog planiranja kao i deo Ministarstva energetike, razvoja i zaštite životne sredine treba da nastave rad kao Ministarstvo poljoprivrede, životne sredine i prostornog planiranja. Imamo još dva ministarstva koja preuzimaju delove ministarstva koji postoje ili ministarstvo u celosti, to su još Ministarstvo zdravlja, rada i socijalne politike i Ministarstvo nauke, prosvete i kulture. Hvala.
Hvala. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podneo je amandman na član 34. Predlagač je na sednici Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li želi reč neko? (Ne.) Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li želi reč neko? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Pavićević.
Ovde želim samo u jednoj rečenici da kažem da je bilo neophodno da brišemo izvesne članove u Predlogu zakona o ministarstvima koji je podneo gospodin Arsić budući da naš predlog za formiranje Vlade ima za sedam ministarstava manje nego što ima ovaj predlog koji je podneo gospodin Arsić i bilo je neophodno da neki članovi prosto ne stanu. Predlažem da se član 35. i to je naš amandman na član 35. kao i sledeći amandman na član 36. brišu i onda se neću javljati povodom amandmana na član 36. Hvala.
Hvala. Jedna mala intervencija. Pošto je predlagač ovog zakona gospodin Arsić prihvatio na član 25. amandman koji je podneo Marijan Rističević, ja sam konstatovao da on postaje sastavni deo zakona, međutim, napravio sam grešku gde će se Skupština u danu za glasanje izjasniti o tome, pa je to ispravka u tom smislu. Hvala. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li želi reč neko? (Ne.) Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li želi reč neko? (Da.) Reč ima Marko Đurišić. Izvolite.
Suština mog amandmana je da se izbriše deo kojim se briše Uprava za rodnu ravnopravnost. Slušali smo dosta, čini mi se najkvalitetniji deo današnje rasprave bio je između koleginica, kako opozicije, tako i pozicije oko potrebe da li treba da postoji Uprava ili da se na neki drugi način nastavi borba za veću rodnu ravnopravnost u našem društvu. Mislim da je upravo ta diskusija pokazala kakav kvalitet dobijamo u politici, u Skupštini kada ima više žena i kada se žene aktivno uključe u politiku. Ne bih hteo da kvarim taj utisak, ali bih vas pozvao da glasate za moj amandman, jer koliko sam shvatio postoje ideje na koji način treba da se nastavi borba za veću rodnu ravnopravnost, ali danas nemamo konkretan predlog. Moj predlog jeste da zadržimo ovu upravu dok se ne nađe neko bolje rešenje u budućem vremenu. Hvala.
Hvala. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i nadležni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li želi reč neko? (Ne.) Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo, poštovani predsedavajući, ovo je takođe veoma važan amandman. Ne postoji ekvikvalentni član u Predlogu zakona o ministarstvima gospodina Arsića, o onome što piše u ovom amandmanu na član 37. i zato ću pročitati tekst. Dakle, u članu 37. prema našem predlogu treba da piše: „Ministarstva utvrđena ovim zakonom, zaposlena i postavljena lica, kao i prava, obaveze, predmete, opremu, sredstva za rad i arhivu preuzimaju od ministarstava koja prestaju sa radom, a u skladu sa utvrđenim nadležnostima“. To je bilo neophodno da stavimo kako bi naš predlog tog zakona o ministarstvima, odnosno predlog gospodina Arsića, ali izmenjen našim amandmanima bio u celosti zaokružen. Hvala.
Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podneo je amandman na član 37. Predlagač je, na sednici Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, prihvatio amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37. amandman je podnela grupa od 132 narodna poslanika poslaničke grupe SNS. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu, prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima dr Janko Veselinović.
Dame i gospodo narodni poslanici, bliži se vreme glasanja, odnosno približava se vreme završetka rasprave o Zakonu o ministarstvima i vidim da se poslanici polako prikupljaju u salu. Moj amandman se odnosi na činjenicu da je ovim zakonom o ministarstvima, i to u prelaznim i završnim odredbama, ukinuta Kancelarija za dijasporu i Srbe i regionu. Kako smo se danas ceo dan bavili pitanjem položaja građana Srbije i kako će u narednom periodu živeti, odnosno kako će se država o njima brinuti, mislim da pažnju zaslužuje i odnos države prema Srbima koji ne žive u Srbiji, koji su sticajem okolnosti ostali van granica Republike Srbije. Nažalost, najveći deo njih, negde oko dva miliona, usled ratnih događanja ostali su da žive u Hrvatskoj, BiH, Makedoniji, Sloveniji i nekim drugim zemljama koje graniče sa Republikom Srbijom. Srbija prema Ustavu i prema Zakonu o dijaspori sa Srbima u regionu je dužna da brine o njima. Svaka ozbiljna država koja ima ozbiljnu dijasporu, odnosno deo svog entiteta koji živi van granica to i radi. To radi Izrael, to radi Italija, Mađarska i sve druge zemlje, a čak neke od njih imaju i predstavnike u najvišem zakonodavnom telu, a neke imaju posebna ministarstva, ali imaju mehanizam za njihovu zaštitu. Poslanička grupa Boris Tadić – NDS, ZZS i ZS, podneli su više kvalitetnih amandmana vezano za ostale oblasti. Mi molimo poslanike najveće pozicione stranke, SNS, ali i SPS da još jednom razmisle i da danas kada budu glasali podrže te amandmane. Međutim, smatram za veliku odgovornost ove dve stranke činjenicu da će oni danas pritiskom na dugme ugasiti i poslednju instituciju koja je trebalo da brine o Srbima van Srbije. Pre dve godine ukinuli ste Ministarstvo za dijasporu i Srbe u regionu i rekli kako stvarate jednu novu instituciju, Kancelariju za dijasporu i Srbe u regionu koja će brinuti o njima. Danas ukidate i Kancelariju za dijasporu i Srbe u regionu. Mnogi od vas to i ne znaju. Zašto? Zato što se to ne nalazi u prelaznim i završnim odredbama. Posebno sam se iznenadio kada sam, čitajući ovaj zakon, to našao u prelaznim i završnim odredbama. Šta će se desiti sa ovom Kancelarijom, ljudstvo, stolovi, tepisima, preuzeće uprava, odnosno neka uprava u Ministarstvu za spoljne poslove. Danas od poslanika SNS smo čuli kako će Uprava za rodnu ravnopravnost prerasti u Kancelariju kao veću formu, a ovde imamo jedan obrnuti slučaj, Kancelarija će se pretvoriti u Upravu. Neće biti formirana posebna, nego će se utopiti u neku upravu i ona treba da brine o četiri miliona Srba koji žive van granica Srbije. Mnogi od njih imaju svoju rodbinu i u Srbiji i jako ih se tiče ovo pitanje. Mislim da je neukusno govoriti o činjenici koliko dijaspora daje deviznog priliva Srbiji i da je to praktično najveći potencijal kada je u pitanju devizni priliv Srbije. Nažalost, to nije izvoz. Međutim, moram da kažem da država Srbija i prema Ustavu i prema zakonu koje sam pomenuo je dužna da brine o Srbima u Hrvatskoj, BiH i drugim zemljama u susedstvu, dužna je da vodi brigu o činjenici da li će se u Vukovaru ili Kninu moći koristiti ćirilica kao pismo, da li će moći deca da se školuju na srpskom jeziku, da li će živeti srpske institucije itd? Savet za Srbe u regionu u protekle dve godine, prema obavezama iz Zakona o dijaspori, dužan je da se sastaje svaka tri meseca. Sastao se samo jednom. Dakle, umesto osam puta, sastao se jednom. Drugi put se sastao kada je bila konstitutivna sednica, odnosno prvi put. To pokazuje brigu o ovim ljudima. Poštovani poslanici vladajuće koalicije, posebno poslanici koji su članovi Odbora za dijasporu i Srbe u regionu, neću ih navoditi, njihova imena, jer vi znate dobro ko su i znate da bi trebalo da vode računa o tim ljudima, jer imaju posebnu odgovornost. Ali, stoji činjenica da smo svi bili nezadovoljni kako je vođena Kancelarija za dijasporu i Srbe u regionu, ali to ne znači da je treba ukinuti i na taj način, neko je rekao, možemo tako da ukinemo mnoga ministarstva, možda ni Skupština nije najbolje radila, pa je nećemo ukinuti, ali radila je dobro. Dakle, nije način da se Kancelarija za dijasporu i Srbe u regionu ukine zbog toga što je direktorka te kancelarije loše radila, sa čime se mogu i ja složiti, što je malo vodila računa o tim ljudima o kojima sam govorio, nego je način da se postaramo da se o Srbima koji žive van Srbije, brinemo kao Mađarska koja pri Vladi ima posebno telo koje je direktno podređeno predsedniku Vlade i koja ulaže značajna sredstva i u obrazovanje Mađara, odnosno mađarske dece koja žive van granice Mađarske, a slično je i sa drugim državama. Tu mislim na Sloveniju, Italiju. Mislim da je ovaj čin veoma ozbiljan i molim vas da razmislite o tome da glasate za ovaj amandman i da ostavite mogućnost da ostane jedna institucija koja će brinuti o ovim ljudima. To ne mogu da poprave ljudi koji žive van granica Srbije, a da glasaju, nažalost, u ovoj Skupštini mogu samo građani Srbije, jer oni građani van Srbije nemaju svog predstavnika u Skupštini Srbije, pa vas molim još jednom, jer najveća je odgovornost nad strankom vladajuće koalicije da podrži ovaj amandman. Hvala.
Za reč se javio šef poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Zoran Babić.
Decenijama država Srbija vodi pogrešnu politiku prema dijaspori. Decenijama je ta pogrešna politika prikazana kroz pruženu ruku, udelite, dajte, poklonite, pomozite. Decenijama na dijasporu se gledalo kao na kravu muzaru. Od zajma za privredni preporod Srbije pa naovamo i to jeste novac koji godinama ulazi u državu Srbiju, ali bih ja bio mnogo srećniji, da je taj novac uložen u proizvodnju, u fabrike, da je zaposlio ljude u Srbiji, a ne kao do sada svake godine taj novac koji dolazi iz dijaspore je dat da bi ljudi u Srbiji preživeli, da bi njihovi rođaci, deca, ostareli roditelji imali od čega da žive i da se prehrane. Srpska napredna stranka želi da promeni tu politiku, želi da pošalje snažnu i jasnu poruku dijaspori da ćemo stvoriti atmosferu i poslovnu klimu u našoj takvu da imućni ljudi, naši ljudi koji su životni vek, sada već i generacije koje rade po raznim zemljama u inostranstvu, da taj novac koji su stekli, da donesu u Srbiju, da ulože, da zaposle ljude i da zarade u Srbiji. Ne želimo da Srbija ni prema kome stavlja ruku. Ne želimo da Srbija prosi. Srpska napredna stranka želi da zaposli Srbiju. Ova vlada želi da zaposli ljude u Srbiji, jer mi smo dostojanstven narod, narod koji je željan posla, željan rada i zbog toga nijedna uredba, nijedna agencija, nijedna uprava, nijedna kancelarija, nijedna forma neće pomoći ako se ne promeni politika, ako se ne promeni odnos prema dijaspori, ako se ne promeni odnos prema poslu, ako se ne odredi promena kursa naše države. Videli smo gde su nas odvele agencije. Videli smo gde su nas odvele uprave, kancelarije. Čemu su služile? Za zapošljavanje partijskih kadrova, kumova, prijatelja, čega sve ne, a onda je zabolelo kada je koleginica Obradović vrlo kvalitetno pitala – a koji su efekti? I pitaće sada za prošlo vreme i pitaće i za buduće vreme. Nas interesuju rezultati. Srbiju interesuju pobede. Srpsku naprednu stranku, buduću Vladu Republike Srbije interesuje da ljude u Srbiji zaposlimo, da stvorimo atmosferu da ljudi iz dijaspore ne dolaze u kancelariju, nego da dolaze u svoju zemlju, u svoje fabrike, u svoja preduzeća, tamo gde ljudi u Srbiji rade, tamo gde ljudi u Srbiji zarađuju. E, to je promena kursa i to neće promeniti glasanje za jedan ili drugi amandman. To će opredeliti promena kursa i to će promeniti nova politika i nova Vlada Republike Srbije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragomir Karić. Izvolite. (Janko Veselinović, s mesta: Replika.) Izvinjavam se, niste pomenuti. Nemate pravo na repliku. Po amandmanu sejavio narodni poslanik Dragomir Karić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo, poštovani gledaoci, bilo je nekoliko pokušaja za poslednjih 25 godina da se pomogne našim građanima u rasejanju ili, kako to sad popularno zovemo, u dijaspori. Međutim, imali smo i ministarstva za dijasporu i kancelariju. To nije dalo rezultate, ali ne zato što su ljudi ovde nesposobni u Srbiji da organizuju to ministarstvo ili kancelariju za dijasporu. Pre svega, u samoj dijaspori postoje stotine organizacija naših građana u vidu udruženja, kongresa, svesrpskih kongresa, sveslavljanskih kongresa i drugih. Činjenica je jedna prosta i jednostavna. Kada ste, dragi kolega, spomenuli Mađarsku i druge zemlje, tačno je, sve je to uređeno. Šta je nedostajalo Srbiji i šta nedostaje i dan danas Srbiji? Nedostaju odlični uslovi za investicije, investicioni uslovi. Nedostaje jednostavno klima za ulaganje i oplođivanje onoga što bi oni doneli. Vi ste svesni. Svi smo mi svesni, građani, da su naši ljudi iz dijaspore prevareni bezbroj puta. Setite se samo štednje valutne 10 milijardi maraka, koja se kasnije godinama vraćala normalno u bescenje itd. Znači, šta treba? Nije tu bitna uopšte ta kancelarija za dijasporu, ni ministarstvo. Verujem da uvek Srbija ima sredstava za to ako bi to bilo neophodno. Međutim, ovde se radi o nečem drugom. Trebaju programi i verujem da će nova Vlada doneti takve programe i da će imati takvu jednu investicionu klimu da ti građani koji dolaze iz inostranstva mogu da sigurno ulažu svoj novac u nove proizvodne pogone i da zapošljavaju sebe i svoje porodice. To je ono što njima treba. Njima treba garancija za uložena sredstva i verujem da će im to ova vlada obezbediti i smatram da vaš amandman je u ovom trenutku nepotreban, suvišan, da nema potrebe da glasamo i da o tome raspravljamo. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović. Izvolite.
Pošto mi ne dozvoljavate repliku, mada mislim da sam imao pravo, koristiću vreme poslaničke grupe i ovlašćenog predstavnika. Draga gospodo, prvo se nismo razumeli. Ili vi ne razumete termine ili namerno skrećete temu. Kada sam rekao dijaspora i Srbi u regionu, uvek sam rekao ove tri ili četiri reči. Vi ste samo pominjali dijasporu. Dakle, u dijaspori Srba u regionu nisu samo ljudi koji treba da donesu novac, gospodine Kariću. Dakle, nisu to samoneki multimilijarderi koji su otišli iz Srbije, pa su uspeli u Rusiji, Americi i po raznim drugim kontinentima. To je i Srbin u Kninu, u Gračacu, na Kordunu, Baniji, u Drvaru, u Sarajevu, u Trebinju itd, da ne nabrajam. Nikakav oni novac ne mogu da donesu u Srbiji, ali bi bilo zgodno da njihova deca imaju knjige, da uče srpski jezik. Bilo bi zgodno da postoji neka institucija koja će brinuti o njima i neko ko će ih obići. Vi danas gasite posebnu instituciju koja je trebala da brine o njima. Gospodine Kariću i gospodine Babiću, o čemu vi govorite? Dakle, gasite instituciju i kažete – Srbija će imati snagu da privuče investicije, biće slobodna. Kakve investicije? Dakle, posebno sam naglasio. Rekao sam, neukusno mi je pričati o tome da pozivamo strane investitore i da neko treba da ih primi. Naravno da to država treba da obezbedi. Rekao sam pre svega da je država dužna da obezbedi brigu o Srbima koji žive van granica Srbije, sticajem raznih okolnosti, najviše ratnih okolnosti. Naravno, dužna je da brine i o Srbima koji nisu srpske nacionalnosti, koji su otišli u druge zemlje sveta i Srbe koji su otišli i sada su dijaspora, ali su to dve različite kategorije. Dva miliona Srba živi van granica Srbije, koji su sticajem okolnosti sada van granica Srbije. Srbi u Vukovaru nisu u Srbiji, a nisu dijaspora. Zakon ih prepoznaje kao Srbe u regionu, a dijaspora su ljudi koji su otišli da rade, da se školuju i ostali tamo. To su dve različite kategorije, gospodo. Jedni su više ugroženi, ugrožen im je identitet, vera, pismo itd. O tome ste puno u prethodnom periodu govorili i vi mi. Kako ćemo u narednom periodu da brinemo o njima? Kome će se obratiti poslanik ilizastupnici hrvatskog sabora, predsednik opštine u Plaškom itd? Na koja vrata će oni zakucati, u koju kancelariju? Gde će se pojaviti? Dakle, ne radi ovde samo o dijaspori. Radi se o činjenici da gasite poslednju instituciju koja je trebala da brine o Srbima van Srbije. Mala su sredstva i do sada ulagana u kulturu, obrazovanje itd.tih ljudi, i u prethodnoj vladi, i onoj tamo vladi i onoj tamo. Slažem se sa tim, ali to ne znači da treba da ugasimo institucije.
Gospodine Veselinoviću, samo da dam informaciju da ste potrošili vreme. Narodni poslanik Dragomir Karić, pravo na repliku. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovane kolege, normalno, ja ne bih želeo da kroz ovu repliku i kroz ovaj amandman, kroz ovu temu koja je bitna za mnoge građane u dijaspori, za nas u Srbiji, da ide diskusija ovim tokom. Niko iz Srbije, niko bar da ja znam, nije otišao kao milijarder i u svakom slučaju činjenica je, ide u obrnutom smeru. Ovde ljudi dolaze, investiraju i mnogo puta su bili, pa dobrih zadnjih 30 godina, obmanuti. Činjenica je sledeća - zašto ne treba ta kancelarija da postoji? Jednostavno, obrazložiću. Imamo Ministarstvo za obrazovanje, imamo Ministarstvo za kulturu, imamo Ministarstvo za omladinu i sport, imamo Ministarstvo za privredu, imamo Ministarstvo za finansije, imamo 16 ministarstava. Svako, onaj koji hoće da reši svoj problem, obratiće se nadležnom ministarstvu. S obzirom da su ljudi u dijaspori većinom pismeni i sposobni, jer tamo opstaju isključivo sposobni, nije to uopšte smešno, verujte mi, nije, niste taj hleb jeli i ne znate šta je to. Prema tome, ništa se ovde ne narušava, ničije pravo, niti se ukida nešto. Da je to nešto moglo da donese boljitak i da učini dobro za tu dijasporu, pa to bi bilo i za vreme vladavine kada su i pre dve godine bile na vlasti vaše kolege. Znači, to ne bi bilo sporno. Ovde se radi jednostavno o tome, nakupilo se tih agencija, tih kancelarija dovoljno mnogo, a imamo nadležna ministarstva i ne vidim koji je razlog zašto moraju da se prave surogati.
Gospodine Kariću, isteklo je vreme. Hvala vam. Reč ima narodni poslanik šef poslaničke grupe SNS, gospodin Zoran Babić. Izvolite.
Država Srbija je pokazala želju da gradi najbolje odnose sa državama u regionu. To je dokazano i posetama koje su se desile i u Beogradu, ali i po prestonicama u okruženju. Odnosi Srbije i Crne Gore, po mišljenju predsednika dve države, nikada nisu bili na boljim odnosima i na boljem nivou u zadnjih 20 godina, sa Makedonijom takođe, sa Hrvatskom takođe. Sa zadovoljstvom sam slušao izlaganje predsednika Josipovića u ovom parlamentu. Pored ambasadora naših država u tim zemljama, koji imaju i obavezu i pravo i zadatak i dužnost da se brinu o našim zajednicama u tim državama, pored Ministarstva inostranih poslova, najvažnija instanca i najvažnija institucija koja se brine o Srbima u regionu je cela Vlada Republike Srbije, gradeći najbolje međususedske odnose i odnose ne samo u regionu, već sa svimzemljama na svetu. Cenim to što neko brine o Srbima u regionu, ali smo u prošlosti, nažalost, imali vlade koje ne samo da se nisu brinule o Srbima u regionu, nažalost, nisu se brinule ni o Srbima u Srbiji i da se ta briga odražava na način što nećemo formirati urede, kancelarije, agencije, zapošljavati, kupovati skupe automobile, praviti projekte kao što je objasnila koleginica Obradović, već se zaista suštinski boriti za što bolje odnose, za ekonomsko uvezivanje sa svim zemljama u regionu, a na taj način i pripadnici srpske zajednice u svim zemljama i u okruženju biće daleko bolje tretirani. Jasno sam govorio opolitici prema dijaspori za koju niko ne može da me ubedi, zato što ne postoji nijedan argument, da nije bila u smislu pružene ruke i traženja i očekivanja i prošenja. Srpska napredna stranka želi da promeni taj kurs i da to bude na način što ćemo u državi Srbiji stvoriti dovoljno dobru klimu za ulaganje, za zapošljavanje, ali da ti ljudi mogu u svojoj zemlji i da zarade, a ne da daju milostinju. To su dva pravca koja nijedna kancelarija, nijedna agencija, nijedna forma ne može da promeni, jer suština je u dobrim međususedskim odnosima sa svim zemljama u okruženju Srbije i stvaranju dobre klime da ljudi koji žele da ulože, ne moraju oni da se vrate, ali mogu da vrate njihov novac, da ga oplemene ovde i da zaposle ljude u Srbiji da takvu klimu i napravimo.
Reč ima narodni poslanik dr Marko Atlagić, po amandmanu.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo, mislim da povodom ovog amandmana poslanici opozicije nisu shvatili suštinsku promenu politike prema dijaspori i Srbima u regionu. Biću vrlo kratak i konkretan, da kažem u čemu će nova Vlada, koja će biti izabrana, suštinski voditi brigu o tim ljudima. Prvo, da kažem da se slažem sa predlogom Vlade da to rešava Ministarstvo za inostrane poslove. Drugo, što se regiona tiče, mi imamo već jednu kancelariju, to je za migraciju i za izbegla i raseljena lica. Bilo bi dobro, pored ostalog, videti šta je Kancelarija za dijasporu, ne sada, nego ranijeg ministarstva, učinila za Srbe u dijaspori, pa ako hoćete čak i po pitanju nacionalnih prava. Mi težimo ka EU, a temelj članica EU jesu nacionalna prava. Vidite kako Srbi u Rumuniji imaju izuzetno dobra nacionalna prava zato što je Rumunija u EU. I mi tome težimo. U onom momentu kada smo imali Ministarstvo za dijasporu, najgora su prava nacionalna bila Srba u dijaspori i u regionu. Prema tome, smatram da su kroz pojedina tela, agencije i urede oticala sredstva u neke druge ruke. Setite se samo Svetske organizacije Srba, a bio je centar ovde u Beogradu, koja su sredstva otišla i gde su otišla, najmanje Srbima, a najviše onima koji su zastupali te organizacije. Znači, ovde se radi o suštinskoj promeni. Kada su u pitanju nacionalno pismo i jezik, to je članicama EU temelj. Najbolje ćemo se izboriti preko naših predstavnika i naših političkih, da tako uslovno kažem, stranaka u matičnim državama i vezano sa našim inostranim poslovima. Ovde se suštinski odnos menja. Ovo što je gospodin Babić rekao, menja se u smislu politike EU, a jedan od temelja jesu i nacionalna prava EU. Dakle, veća ćemo dobiti. Što se tiče izbeglih i raseljenih lica, tu imamo Komesarijat. Bilo bi interesantno zaviriti malo i tužilaštvo u taj Komesarijat, da se vidi gde su sredstva oticala, curila zadnjih desetak godina i onih koji su zastupali te interese. Ovde se radi o suštinskoj promeni politike. Mislim da je to izuzetno dobro Vlada shvatila i najgori uspeh smo upravo imali na tom polju kada smo imali Ministarstvo za dijasporu i Srbe u regionu i kancelarije itd, a najveća prava Srba u regionu ćemo dobiti kada i naša matična država i region postanu članice EU, jer su nacionalna prava jedna od temeljnih prava EU.
Hvala. Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović.
Recite mi od vremena poslaničke grupe ili ovlašćenog predstavnika da li je ostalo vremena? (Predsedavajući: Potrošeno je vreme.) I poslaničke grupe i ovlašćenog predstavnika? (Predsedavajući: Jeste.) Svakako smatram, pošto su ova dva amandmana vezana, da je ovo nepromišljena odluka Vlade. Dobri odnosi sa susedima ne znače da će susedi uvek do kraja brinuti o pripadnicima srpskog naroda. Mi imamo dobre odnose sada sa Republikom Hrvatskom, a nisam siguran da su Srbi zadovoljni sa svojim položajem u Hrvatskoj. Mi imamo odlične odnose sa Slovenijom, pa tamo još uvek se neki nazivaju bezimeni i nemaju lične dokumente. Mi imamo odlične odnose sa Mađarskom, pa nisu sjajni odnosi Srba u Mađarskoj. Recimo, BiH nije u Evropskoj uniji, pošto se pozivamo na to da ćemo u Evropskoj uniji jednog dana štititi naše sunarodnike. Kakve veze ima Komesarijat za migracije i izbeglice sa Srbima u regionu? Komesarijat za migracije brine o izbeglicama, dakle o ljudima koji žive ovde i o emigrantima koji su obično iz Azije, Afrike. Dakle, oni nemaju nikakve veze sa Srbima u regionu. U tom smislu očekujem da će sutra premijer u svom izlaganju, nadam se da će posvetiti koju minutu ovoj temi, moći da kaže kako će brinuti o Srbima u dijaspori i Srbima u regionu, jer to nije mali nacionalni interes. Mislim da bi svaka vlada morala da ga stavi, Vlada zemlje kao što je Srbija, koja ima veliku dijasporu i reseljeništvo, u agendu među prioritete i da ćemo sutra od premijera dobiti odgovor kakav će odnos imati prema Srbima u regionu i dijaspori. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miodrag Linta.
Gospodo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, nije suština brige o Srbima u regionu da li imamo ministarstvo za dijasporu i Srbe u regionu, Kancelariju za dijasporu i Srbe u regionu ili imamo upravu za dijasporu i Srbe u regionu, koja je planirana ovim izmenama i dopunama Zakona o ministarstvima. Imali smo Ministarstvo za dijasporu i Srbe u regionu do 2012. godine. Šta je to Ministarstvo učinilo da se ostvare oduzeta imovinska, stečena, statusna i svaka druga prava stotina hiljada proteranih Srba iz Hrvatske i Federacije BiH? Da li je Ministarstvo za dijasporu i Srbe u regionu, koje je ponavljam postojalo do 2012. godine, pomoglo da se isplati 50.000 neisplaćenih, a dospelih penzija proteranim Srbima? Da li je to ministarstvo pomoglo da se dobije naknada štete za 10.000 srušenih srpskih kuća u terorističkim akcijama van područja ratnih delovanja u Hrvatskoj? Da li je to ministarstvo pomoglo da se vrati 40.000 oduzetih stanarskih prava Srbima u Hrvatskoj? Da li je to ministarstvo pomoglo da se vrati 800.000 katastarskih parcela oduzete srpske zemlje u Hrvatskoj, na području Krajine? Da li je to ministarstvo pomoglo da se isplati desetinama hiljada srpskih porodica oduzeta dinarska i devizna štednja? Da li je to ministarstvo pomoglo da se Srbi ne brišu iz evidencije prebivališta u Hrvatskoj? Da li je to ministarstvo insistiralo i pomoglo da Hrvatska poštuje sopstveni ustavni zakon o pravima naseljenih manjina, koji je donet 2002. godine, i koji garantuje proporcionalnu zastupljenost Srba u organima lokalne samouprave i dvojezičnost? Nije pomoglo. Da li je to ministarstvo pomoglo da Srbi u Federaciji BiH ne budu građani drugoga reda, da Srbi u Federaciji BiH, koji konstitutivni narod od 2003. godine, budu proporcionalno zastupljeni u institucijama lokalne samouprave, kantona i čitave federacije? Nije pomoglo. Dakle, Srbi u Hrvatskoj, u Federaciji BiH su građani drugoga reda. Oni ne mogu da ostvare svoja osnovna ljudska prava, ali Ministarstvo za dijasporu i Srbe u regionu nije ništa učinilo da se ti problemi reše. Kada smo mi videli aktivnu državnu politiku do 2012. godine u rešavanju tih problema. Mi smo do 2012. godine imali politiku lažnog pomirenja od strane režima u Beogradu, preko leđa stotina hiljada proteranih Srba. Ništa se na tom planu nije učinilo. Sada pojedine kolege ovde u Skupštini govore da je forma suština. Ako uzmemo Republiku Hrvatsku, koja slovi kao država koja brine o Hrvatima izvan Hrvatske i Hrvatima u dijaspori, ona nema ni ministarstvo za dijasporu i Hrvate u regionu, nema ni kancelariju kao instituciju, nego ima Upravu za Hrvate u BiH i dijaspori u okviru Ministarstva vanjskih poslova Republike Hrvatske. Gospodine Veselinoviću, to možete slobodno da pogledate na sajtu Ministarstva vanjskih poslova Hrvatske, znači kao deo Ministarstva. Suština priče jeste državna politika. Znači, pola miliona proteranih Srba koji žive u Srbiji iz Hrvatske i Federacije BiH, preko 100.000 građana Srbije koji nisu rodom ni poreklom iz Hrvatske i Federacije BiH, ali su od 1945. do 1990. godine deo svog života proveli u tim krajevima i sada potražuju svoja osnovna imovinska prava, srušene kuće, vikendice, stanove, dinarsku i deviznu štednju, itd. Znači, mi očekujemo da će Vlada gospodina Vučića biti prva Vlada Republike Srbije od završetka rata u BiH i Hrvatskoj koja će voditi politiku čistih računa, koja će voditi politiku aktivne zaštite i borbe za ostvarivanje imovinski stečenih i statusnih prava oštećenih Srba. Samo aktivnom državnom politikom je moguće da se ti problemi reše. Znači, mi očekujemo stalni dijalog, očekujemo da ti problemi dođu na sto, da se o njima razgovara u funkciji stvarnoga, a ne lažnoga pomirenja između Srbije, Hrvatske i Bosne i Hercegovine. To je suština čitave priče. Koja će forma biti, to je manje bitno. Ponavljam, imali smo to Ministarstvo, ništa nam nije pomoglo da rešimo svoje probleme. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Jadranka Joksimović.
Gospođo predsedavajuća, prosto me je podstakla ova rasprava da kažem šta mislim o ovom amandmanu koji je podneo doktor Veselinović. Dakle, sa jedne strane i u prvi mah može da se kaže da je malo čudno ukidati Kancelariju za dijasporu, s obzirom na važnost tog pitanja za našu državu i za naše sunarodnike u rasejanju. Ono što bi trebalo da bude, čini mi se, test moderne državne uprave, između ostalog, i kada bi pogledali organograme svih modernih državnih uprava, pa između ostalog i Ministarstva spoljnih poslova, jeste da struktura prati poslove, a ne poslovi strukturu. Dakle, ako struktura prati poslove, a verujte mi ako odete na sajt Ministarstva spoljnih poslova, pronaći ćete šta sve mreža diplomatsko-konzularnih predstavništava naša u svetu treba da obavlja i šta ona znači za naše sunarodnike u rasejanju. Ona za njih znači i Ministarstvo unutrašnjih poslova Republike Srbije i konzularne obaveze, koje mi kao država pružamo našim sunarodnicima, i sve druge obaveze koje predstavljaju državu Srbiju za njih u tom rasejanju, onda bi zaista trebalo da struktura prati poslove. To jesu poslovi Ministarstva spoljnih poslova, odnosno mreže diplomatsko-konzularnih predstavništava. To što oni nisu radili dobro, to je problem naš, dakle, ukupan naš problem i naše državne uprave. Zbog toga mislim da jedna vrsta redukovanja onih poslova koje u ovom slučaju Kancelarija radi, istovremeno sa onim što bi trebalo da bude zadatak Ministarstva spoljnih poslova, bi trebalo nekako da se uveže. Znam da to nije lako odmah uraditi i da će tu biti i dalje preplitanja, ali zaista mislim da je ovo jedan funkcionalni test koji bi trebalo da pomogne da mi modernizujemo našu državnu upravu. Zaista mislim da je to u pitanju, ne vidim da bilo gde postoji intencija da se na bilo koji način minorizuje ili da se zapostave naši sunarodnici, neki su državljani, neki ne, u rasejanju. To je suština ovog. Hvala.
Morate reći po kom osnovu tražite reč?
Replika, dva puta sam pomenut.
To što ste pomenuti nije osnov za repliku. Članom 104. morali ste biti pomenuti uvredljivim načinom. Ime i prezime svakog od nas je dozvoljeno da se pominje u ovom parlamentu.
Reč je o mom amandmanu. Postavljeno mi je pitanje i sa druge strane interpretirana je moja diskusija i ne date mi odgovor. Dakle, ovo je nova praksa u Skupštini.
Nije uopšte nova praksa, nego je nova praksa da se ne zloupotrebljava, da bi se dobilo novo vreme. Samo toliko.
Odustajem od prava da govorim o ovako važnom pitanju, zbog vaše volje da tumačite Poslovnik na vaš način.
Hvala vam na razumevanju i što sam vam dozvolila da govorite i posle one odluke koju sam donela da ne dobijete pravo na repliku. Na član 38. amandman je podnela grupa od 130 narodnih poslanika poslaničke grupe SNS. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu podneo je amandman na član 39. Predlagač je na sednici Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu prihvatio amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala lepo. Na pragu smo glasanja i ovo će biti prvi zakon, odnosno prva dva zakona koja ćemo da usvojimo i bilo bi jako loše da to uradimo protivno Ustavu, a to će biti protivno Ustavu ako se ne usvoji naš amandman na član 41. koji glasi – ovaj zakon stupa na snagu narednog dana, od dana objavljivanja u „Službenom glasniku RS“. U Predlogu zakona je dato rešenje da ovaj zakon važi od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“, a ne od dana posle objavljivanja što je loše rešenje. Prvo, to je protivustavno. U članu 196. Ustava stav 4. piše da zakoni važe osam dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“, osim ako postoji veoma opravdan razlog da počne da važi ranije, a kao razlog za taj kraći rok ovde se navodi u vašem Predlogu zakona da će ne donošenje ovog zakona po hitnom postupku moglo bi da prouzrokuje štetne posledice po rad organa i organizacija. Besmisleno. Postoji tehnička Vlada i može da radi još dva, tri meseca. Ne postoji nikakvo ugrožavanje rada organa i organizacija, naprotiv. Ovo je samo jedno silovanje da bi se sutra izabrala Vlada. Postoji jedno rešenje koje je moguće, mada bi to bio jedan viši nivo političkog silovanja, da zakon važi od trenutka usvajanja, ali mislim da nema potrebe za tim. Logično rešenje je da ako već ne čekamo rok od osam dana da zakon važi od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“. Ovako ćemo imati problem, da ako bude rešenje kao što je dato, da ne znamo od kog trenutka važi ovaj zakon.
Vreme. Dužna sam da vas upozorim na vreme.
Mi ne znamo u kom trenutku je odštampan taj „Službeni glasnik“.
Zahvaljujem. Imali ste 16 sekundi duže. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogao bih čak u mnogim stvarima da se složim sa prethodnim kolegom, ali da li stvarno imamo toliko vremena? Srbija više nema ni trenutka za gubljenje. Možda to vama izgleda kao floskula. Pogledajte malo kako izgleda otplaćivati kredite danas koje Republika Srbija otplaćuje, koji su podizani 2005, 2006, 2007. godine. Samo marta meseca oko 170 miliona evra i svaki mesec je takav. Potpuno se slažem da se možda žuri, ali nemamo ni vremena kao što je imao Vojislav Koštunica da Vladu pravu tri ili četiri meseca. Potrebna nam je Vlada što pre koja će da preuzme odgovornost, Vlada koja će da ispunjava ono što je obećavano na izborima i ne vidim šta je sporno hoće li predsednik Republike Srbije danas potpisati Ukaz o proglašenju zakona ili sutra? Ipak ćete morati da pitate predsednika Republike. Što se nas tiče ovo zakonsko rešenje je potpuno u redu. Postojeće je.
Reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Ne mogu se složiti sa amandmanom podnosioca. Iz jednog razloga razumem donekle pravnu nepismenost, ali do danas ova Skupština kao i sve Skupštine pre ove Skupštine usvajale i predlagale da upravo zakon stupa na snagu danom objavljivanja u „Službenom glasniku“ i apsolutno ne vidim šta je to protiv Ustava.
Pošto smo završili pretres o amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O VLADI Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Gordana Čomić, Branka Karavidić, Ivan Karić i Biljana Hasanović Korać. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Izmene Zakona o Vladi su u jednom članu koji u osnovnom predloženom tekstu glasi – predsednik Vlade može da osnuje savet za ekonomski razvoj, savet za državne organe i javne službe i druge savete. Amandman koji podnosim glasi da se doda rečenica – sastav saveta određuje se aktom o njegovom osnivanju tako da u savetu mora biti zastupljeno najmanje 30% članova saveta koji su pripadnici onog pola koji je manje zastupljen u savetu. Ovaj amandman idealno dolazi na sve što smo čuli i što ima težinu javnog izgovorene reči da se namerava politika celovitog pristupa, ustavnom rešenju politike jednakih mogućnosti, da se namerava da se rodna ravnopravnost radi kroz svako ministarstvo i zadatkom svakog ministra. Tu ponavljam da ću vrlo čvrsto se držati obećanja koje sam čula i svakog ministra pitati šta u njegovom ministarstvu daje kao rezultat primenu rodnih politika. Ovaj amandman koji je pred vama omogućava da se svi zajedno obavežemo, da podržimo sjajne, stručne žene koje inače malo ko vidi kada treba raditi predlaganja imenovanja, predloge za pozicije u jednom ovako važnom telu kao što su saveti koje Vlada može da osnuje. Ako zaista stojimo iza reči koje delimo, kada govorimo da će biti organizacione strukture umesto Uprave za rodnu ravnopravnost onda je ovaj amandman idealna prilika za sve nas da pokažemo delima da želimo žene Srbije, njihovo znanje, njihovu dobru volju, njihovu stručnost, njihovu odgovornost, da ih želimo obavezno u Vladi. Želimo da bude i 30% muškaraca, ako onaj ko predlaže savet sam vidi koliko ima na raspolaganju sjajnih žena koje su zaslužile da svoje znanje i sposobnosti stave u službu rada u savetu Vlade. Zato sam zadovoljna što se dogodilo da ova dva zakona idu jedan za drugim i da omogući svaku šansu da dokaže da je važno šta se radi, a ne šta se priča. Hvala.
Nisam vas prekidala. Pretpostavljam da ste koristili vreme poslaničke grupe.
Nema više vremena, ali zahvaljujem.
Imate malo. Hvala. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Ivan Karić i Biljana Hasanović Korać. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Poštovana predsednice, poslanici, izmenama ovog jednog jedinog člana Zakona o Vladi omogućava se predsedniku Vlade da osim osnivanja Saveta za ekonomski razvoj i Saveta za državne organe i javne službe može da osnuje i druge savete. Naravno, naša poslanička grupa uopšte ne spori tu potrebu za osnivanjem Saveta. Nadalje, u obrazloženju stoji da će odabir tih lica imati jako visoki kriterijum i da će se oni birati na osnovu svoje kompetentnosti i ostalih kvaliteta koji ih za to kvalifikuju. U obrazloženju se kaže da za sprovođenje ovog zakona nisu potrebna dodatna sredstva. Moje kolege i ja smo sačinili amandman kojim se zahteva od Vlade da se u roku od 30 dana izveštajem Narodnoj skupštini koji treba da sadrži naziv saveta koji se osniva, sastav saveta i način finansiranja saveta dostavi. Plašim se da smo mi ovog puta izbili mogućnost koja se daje ovoj Narodnoj skupštini da ona bude i kontrolni organ. Uopšte ne razumem zašto predlagač nije uzeo u obzir ovaj naš predlog. Mislim da je to na opštu korist ne samo Skupštine i ne samo građana nego i same Vlade. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Olgica Batić.
Hvala. Trudiću se da budem što kraća. Mislim da je predlagač mogao da razmotri ovaj amandman poslanika opozicije s razlogom što je njegov cilj dobar, s tim što ima, moram priznati, nekih nedostataka. Mislim da je trebalo da se ubaci da se izveštaj dostavi Narodnoj skupštini u smislu nadležnog odbora Narodne skupštine, da se dostavlja recimo godišnji izveštaj pored ovog spomenutog izveštaja od 30 dana. [[Predsednik: Molim vas, zaista se više ništa ne čuje.]] Hvala na ovome. Na ovom mestu moram da ukažem da sam još juče rekla da će DHSS podržati ovakav jedan predlog zakona, a radi se samo o jednoj izmeni i to nije ništa sporno. Recimo, povremen radna tela Vlade podnose izveštaje nadležnim odborima. Sa druge strane, moram da kažem Zakon o Narodnoj skupštini svojim članom 15, koji reguliše nadležnosti Narodne skupštine, upravo Narodnu skupštinu određuje kao najviše zakonodavno i ustavotvorno telo, te ukoliko se ostvarivanje kontrolne funkcije Narodne skupštine vrši nadzor nad radom Vlade onda mislim da je predlagač trebao da razmotri jedan ovakav amandman, iako ga lično smatram nepotpunim. Na ovom mestu iskoristiću još jednom priliku da kažem da smo kao Nacionalni ogranak GOPAK-a, a ovde je puno poslanika koji čine Nacionalni ogranak GOPAK-a upravo prilikom potpisivanja Povelje u prisustvu Džona Vilijamsa akcenat stavili na to da ćemo razvijati ono što Narodna skupština u svom primarnom obliku treba da vrši, a to je jačanje kontrolne funkcije Narodne skupštine nad radom Vlade.
Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o tačkama dnevnog reda sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 26. april 2014. godine, sa početkom u 18.03 časova, kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda sednice, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 170 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Izvinjavam se kolega, sistem je pokazao koliko ima narodnih poslanika bez obzira na to što mi vidimo nešto drugo. Prelazimo na odlučivanje. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O MINISTARSTVIMA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o ministarstvima, u načelu. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 182, protiv – 20, uzdržanih – nema, nije glasao – jedan, od ukupno 203 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani: na član 9. koje su podneli narodni poslanik Marijan Rističević, narodni poslanik dr Gordana Zorić i grupa od 132 narodnih poslanika poslaničke grupe SNS; na član 37. koji je podnela grupa od 132 narodna poslanika poslaničke grupe SNS; na član 38. koji je podnela grupa od 130 narodnih poslanika poslaničke grupe SNS; na članove 2, 3, 10, 14, 31, 34, 37. i 39. koje je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu. Takođe vas podsećam da je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo odbacio amandman na član 9. narodnog poslanika Snežane Malović, a odbačeni amandmani saglasno članu 163. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – sedam, uzdržan – jedan, nije glasalo – 187, od ukupno 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržana – dva, nisu glasala – 192, od ukupno prisutna 203 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 186, od ukupno prisutna 203 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – tri, uzdržan – jedan, nije glasalo – 185, od ukupno prisutna 203 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 190, od ukupno prisutna 203 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Biljana Hasanović – Korać, Ivan Karić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo – 187, od ukupno prisutna 202 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 3. i član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala – 193, od ukupno prisutna 202 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 4. i član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 197, od ukupno prisutna 202 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. i član 39. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Biljana Hasanović – Korać, Branka Karavidić, prof. dr Janko Veselinović i Marko Đurišić. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – jedan, uzdržan – jedan, nije glasalo – 187, od ukupno prisutna 203 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 5. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 19, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala – 184, od ukupno prisutna 203 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 5. i član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 195, od ukupno prisutna 203 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 5. i član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Biljana Hasanović – Korać, Ivan Karić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 187, od ukupno prisutna 203 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Gordana Čomić podnela je amandman kojim se predlaže da se posle člana 5. dodaju naslov i član 5a. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala – 184, od ukupno prisutnog 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 6. i član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 195, od ukupno prisutna 202 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Biljana Hasanović – Korać, Ivan Karić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 189, od ukupno prisutna 202 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 7. i član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - osam, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 194 od ukupno 202 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Biljana Hasanović-Korać, Ivan Karić i Aleksandar Senić. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 12, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 190 od ukupno 202 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 8. i član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - osam, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 194 od ukupno 202 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 9. i član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - sedam, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 195 od ukupno 202 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Vučković. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 12, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 189 od ukupno 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 10. i član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 10, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasao 191 od ukupno 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Malović. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 12, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 189 od ukupno 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Vučković. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - osam, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 193 od ukupno 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 11. i član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - sedam, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 194 od ukupno 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević podneli su amandman kojim su predložili da se posle člana 11. doda novi deo III, kao i na naziv iznad člana 12. i član 12. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 14, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 187 od ukupno 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 13. i član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 193 od ukupno 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 14. i član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - osam, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 193 od ukupno 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević podneli su amandman kojim su predložili da se posle člana 14. doda novi deo IV, kao i na naziv iznad člana 15. i član 15. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - osam, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 193 od ukupno 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 16. i član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - šest, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 194 od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Čomić. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 17, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 183 od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Vučković. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 15, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 185 od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 17. i član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - šest, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 194 od ukupno 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 18. i član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - sedam, protiv - niko, uzdržanih - jedan, nije glasao 191 od ukupno 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Branka Karavidić, Biljana Hasanović-Korać, Ivan Karić i Aleksandar Senić zajedno su podneli amandman kojim predlažu da se posle člana 18. dodaju novi naslov i novi član 18a. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 13, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasalo 186 od ukupno 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 19. i član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - osam, protiv - niko, uzdržanih - nema, nije glasao 191 od ukupno 199 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 20. i član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 194 od ukupno prisutna 199 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 21. i član 21. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - sedam, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo 192 od ukupno prisutnih 200 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 22. i član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 193 od ukupno prisutnih 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 23. i član 23. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 191 od ukupno prisutnog 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Karić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 184 od ukupno prisutnog 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 24. i član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 192 od ukupno prisutnog 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 25. i član 25. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 190 od ukupno prisutnog 201 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Predlagač je prihvatio ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 179, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 24 od ukupno prisutnih 203 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 26. i član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 196 od ukupno prisutnih 204 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 27. i član 27. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 196 od ukupno prisutnih 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 28. i član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 195 od ukupno prisutnih 201 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 29. i član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 195 od ukupno prisutnih 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 30. i član 30. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 193 od ukupno prisutnih 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 31. i član 31. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - deset, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 194 od ukupno prisutnih 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Molim narodne poslanike da se utišaju i da mi omoguće dalji rad. Na naziv iznadčlana 32. i član 32. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 195 od ukupno prisutnih 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznadčlana 33. i član 33. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - deset, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 194 od ukupno prisutnih 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanik Ivan Karić podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 33. dodaju novi naslov i novi član 33a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 190 od ukupno prisutnih 204 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 195 od ukupno prisutnih 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 195 od ukupno prisutnih 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za - devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 195 od ukupno prisutnih 204 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Marko Đurišić. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – nijedan, uzdržan - nijedan, nije glasalo 189 od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – nijedan, uzdržan - nijedan, nije glasalo 195 od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 37. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – nijedan, uzdržan - nijedan, nije glasalo 190 od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – nijedan, uzdržan - nijedan, nije glasalo 190 od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 41. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i dr Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – nijedan, uzdržan - nijedan, nije glasalo 189 od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Odlučivanje Narodne skupštine o postajanju naročito opravdanih razloga za stupanje na snagu rok u kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Podsećam vas da je članom 41. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu danom objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 183, protiv – 16, uzdržan – nijedan, nije glasalo – pet od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o ministarstvima u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 185, protiv – 18, uzdržanih – nijedan, nije glasao jedan od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o ministarstvima. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O VLADI Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o Vladi u načelu. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 185, protiv – 18, uzdržanih – nijedan, nije glasao jedan od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Gordana Čomić. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 187 od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Branka Karavidić, Ivan Karić i Biljana Hasanović – Korać. Predlagač i Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Stavljam na glasanje amandman. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – nijedan, uzdržan - nijedan, nije glasalo 190 od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Podsećam vas da je članom 2. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 185, protiv – 16, uzdržanih – nijedan, nisu glasala tri poslanika od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi zastupanja zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o Vladi u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 185, protiv – 18, uzdržanih – nijedan, nije glasao jedan od ukupno 204 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmeni Zakona o Vladi. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ODLUKE O IZMENAMA ODLUKE O IZBORU ČLANOVA I ZAMENIKA ČLANOVA ODBORA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila jedinstveni pretres, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da, prema članu 105. stav 2. tačka 15) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika, vrši i druge izborne nadležnosti. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela Poslanička grupa SNS. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 198, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, nisu glasala tri od ukupno prisutnih 203 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova i zamenika članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koji je podnela poslanička grupa SNS. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbe člana 103. stav 6. i stav 10. Poslovnika, prema kojima ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Saglasno navedenim odredbama Poslovnika, prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Olgica Batić, na sednici 26. aprila 2014. godine, u 13.05 časova, ukazala je na povredu člana 106. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – četiri, uzdržanih – nema, nije glasalo 195 od ukupno prisutna 202 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen naveden član Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Đukanović, na sednici 26. aprila 2014. godine, u 13.10 časova, ukazao je na povredu člana 109. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – tri, uzdržanih – nema, nije glasalo 184 od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen naveden član Poslovnika. Narodni poslanik Olgica Batić, na sednici 26. aprila 2014. godine, u 13.20 časova, ukazala je na povredu čl. 105, 27. i 109. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – pet, uzdržan – jedan, nije glasalo 178 od ukupno prisutnih 187 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen naveden član Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Prvu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2014. godini. Dozvolite mi da vas podsetim da sutrašnja sednica počinje u 11.00 sati. Molim vas da dođete na vreme.