Poštovano predsedništvo, dame i gospodo cenjeni poslanici, mi smo u razgovoru sa predsedništvom pre početka sednice smatrali da možda treba povećati vreme na sedam i osam sati. Moj predlog je sedam časova rasprave u načelu. To znatno ne produžuje, ali pošto je značajna tema treba dati priliku poslaničkim grupama da malo raspravljaju i iznesu svoje stavove.
Ovo je bio predlog da sedam sati traje ukupno vreme rasprave. Ako nema drugih predloga, stavljam predlog gospodina Mihajlova na glasanje. Za 74, protiv 77, uzdržanih četiri, nije glasalo deset, ukupno 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Time je utvrđeno da ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova. Konstatujem da je vreme po poslaničkim grupama sledeće: 1. Poslanička grupa DOS - 2 sata i 6 minuta; 2. Poslanička grupa DSS - 54 minuta; 3. Poslanička grupa SPS - 44 minuta; 4. Poslanička grupa SRS - 27 minuta; 5. Poslanička grupa SSJ - 16 minuta; 6. Poslanička grupa Nova Srbija - 9 minuta; 7. Poslanička grupa Liga socijaldemokrata Vojvodine - Liga za Šumadiju - 8 minuta; 8. Poslanička grupa DOS - Reformisti Vojvodine i Sandžačka demokratska partija - 7 minuta; 9. Poslanička grupa DOS- Pokret za demokratsku Srbiju - 6 minuta; Kao i, naravno, pravo na raspravu predsednika poslaničkih grupa i članova odbora, što ne ulaze u ovo vreme. Molim predsednike poslaničkih grupa da podnesu liste govornika. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Da.) Izvolite, reč ima ministar Vlahović.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, poštovano predsedništvo, gospodine predsedniče, pred vama je zakon o Agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća, koji treba da zaokruži institucionalnu podršku za razvoj malih i srednjih preduzeća. Kao što znate, naša ekonomija i cela privreda nalaze se u tranziciji. Tranzicija mora da znači maksimalno korišćenje postojećih resursa koje imamo u privredi Srbije, to znači kroz privatizaciju popraviti finansijske i poslovne performanse. Istovremeno, konstatujemo, zbog privrednih rezultata takvih kakvi jesu, a iza kojih su visoki nasleđeni dugovi i visoki akumulirani gubici u privredi, jasno nam je da je neophodna izgradnja novih radnih mesta. Dakle, privatizacija treba da podigne kvalitet postojećih radnih mesta i da kroz privatizaciju dođe do povećanja radnih mesta u svim onim preduzećima koja će biti privatizovana, koja su dovoljno atraktivna za privatizaciju, čija budućnost je ekonomski zasnovana. Istovremeno, naš zadatak je da u tranziciji stvorimo nova radna mesta. Postoje dva načina za izgradnju novih radnih mesta: jedan jesu direktne velike "grejnfild" investicije, a drugi način jeste razvoj malih i srednjih preduzeća. I za jedan i za drugi način potrebno je institucionalno i pravno zaokruživanje, da bi se zapravo to i ostvarilo. Za razvoj malih i srednjih preduzeća takođe je potrebno institucionalno i pravno zaokruživanje, da bi jedna snažna ideja izgradnje fleksibilne ekonomije zaista bila ostvarena u praksi. Mala i srednja preduzeća u svim zemljama u svetu imaju zaista veliki značaj i ako pogledate, procentualno mereno prema broju preduzeća, sve razvijene ekonomije dominantno imaju prevashodno mala i srednja preduzeća. Velika preduzeća ne prelaze više od 10 do 15% ukupno. Govorim pretežno o razvijenim evropskim zemljama. Mala i srednja preduzeća su veoma značajna za kreiranje dinamike i ravnoteže u privrednom rastu i privrednom razvoju. Mala i srednja preduzeća, ukoliko je koncepcija njihovog razvoja adekvatno postavljena, treba da znače brži izlazak iz tranzicione recesije. Kao što sam malopre rekao, treba da znače dinamiziranje privrednog rasta, kreiranje novih radnih mesta i razvoj preduzetništva. Razvoj inicijative, razvoj inovacija, treba da se ogleda u velikom broju preduzetnika u našoj privredi. Međutim, veoma je rizično prepustiti razvoj malih i srednjih preduzeća njima samima, odnosno dozvoliti da ovaj proces teče potpuno spontano. Da bi ovaj proces bio u potpunosti efikasan, potrebna je pravna i institucionalna podrška. Vladalo je jedno veoma pogrešno uverenje da je potrebno doneti poseban zakon o malim i srednjim preduzećima, gde bi se posebni zakoni isključivo odnosili na mala i srednja preduzeća, a da bi generalno privredni zakoni, oni koji nisu obuhvaćeni ovim poslednjim zakonom, regulisali oblast velike privrede. To nije tačno i to je pogrešna koncepcija. Privredni sistem, privredni ambijent moraju da budu potpuno isti za mala, srednja i velika preduzeća, pri čemu se, prilikom donošenja pojedinačnih privrednih zakona, koji tangiraju privredu, mora uzeti u obzir specifičnost malih i srednjih preduzeća. S tim u vezi, spreman sam da vas obavestim da je pri Vladi Srbije osnovana međuresorska grupa više ministara iz tzv. ekonomskog dela Vlade, čiji je zadatak da, pre nego što se ekonomski, privredni zakoni predlože Skupštini, izvrši potpunu analizu u kojoj meri ti privredni zakoni mogu istovremeno da znače i podršku razvoju malih i srednjih preduzeća. To je što se tiče zakonske regulative, koja treba da definiše okvire za razvoj malih i srednjih preduzeća. Međutim, čini nam se da je mnogo važnija institucionalna podrška razvoju malih i srednjih preduzeća, jer iskustva razvijenih evropskih zemalja i zemalja u tranziciji govore da je svuda gde nije postojala institucionalna podrška urađena kompromitacija ideje o razvoju malih i srednjih preduzeća, a svuda gde je institucionalna podrška bila koordinirana, od centralnog nivoa pa zatim spuštena na nivo regiona i konkretno opština, ostvareno je ovo što se želelo, a to je jedan, rekao bih, vrlo efikasan način izgradnje fleksibilne ekonomije koja se ogleda u malim i srednjim preduzećima. U konkretnom smislu institucionalna podrška znači osnivanje centralne agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, za preduzetništvo generalno uzev, a istovremeno osnivanje velikog broja regionalnih agencija koje bi trebalo da na terenu implementiraju definisane metodološke okvire na nivou centralne agencije. Kakav je odnos između Ministarstva, centralne agencije i regionalnih agencija? Ministarstvo je tu da definiše politiku razvoja malih i srednjih preduzeća, centralna agencija je tu da definiše jedinstvenu metodologiju za razvoj malih i srednjih preduzeća, a regionalne agencije imaju zadatak da implementiraju ovo što je definisala centralna agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća. Da vi ne biste pogrešno zaključili da smo mi tek danas krenuli u razvoj malih i srednjih preduzeća, moram da vas obavestim da je zajedno sa Evropskom agencijom za rekonstrukciju osnovano sedam regionalnih agencija, dakle regionalnih čvorišta, koje treba da znače podršku razvoja malih i srednjih preduzeća i implementaciju metodologije koju će definisati centralna agencija. Istovremeno, osnovano je zajedno sa podosnivačima, dakle privatnim preduzetnicima, opštinama, od strane Vlade, nekoliko regionalnih agencija, konkretno u Jablaničkom okrugu, u Mačvanskom, u Kolubarskom, u Šumadijsko-pomoravskom; i već neki rezultati dole postoje. Dakle, centralna agencija koju sada osnivamo je kapa koja treba da znači jedinstveni metodološki pristup u razvoju malih i srednjih preduzeća i koja treba da znači delegiranje konkretnih zadataka za implementaciju politike razvoja malih i srednjih preduzeća od strane regionalnih agencija. Zašto je to potrebno? Početak svakog biznisa je skopčan sa velikim rizikom. Postoji veliki broj potencijalnih preduzetnika koji imaju dobre ideje. Međutim, od ideje do implementacije dug je put, koji počinje sa izradom biznis plana, sa edukacijom preduzetnika kako sutra da vodi taj svoj mali biznis, pa konačno - povlačenje kreditne linije od strane banaka, i na kraju - početak realizacije celog projekta. Iskustva govore (a pogledajmo samo iskustva naših susednih zemalja, konkretno mislim na Bosnu i Hercegovinu) da se tamo gde nije postojala jedinstvena politika edukacije, jedinstven metodološki pristup u razvoju malih i srednjih preduzeća, desilo upravo obrnuto. Ne da se nije razvila fleksibilna ekonomija oličena u malim i srednjim preduzećima, nego su ti potencijalni preduzetnici bankrotirali, jer su morali za povlačenje finansijskih kredita da založe i deo svoje privatne imovine. Zašto se desio bankrot? Zato što nisu imali dovoljan pristup metodološkim informacijama - kako da se pripreme za početak novog biznisa. Dakle, zadatak agencije nije da daje kredite za razvoj malih i srednjih preduzeća, nego da preduzetnike pripremi za početak biznisa, odnosno realizaciju njihovih preduzetničkih ideja. U tom smislu centralna agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća i preduzetništva će imati sledeće zadatke: da najpre dinamizira regionalni privredni razvoj, efikasnije rešavanje pitanja nezaposlenosti i to kako onih formalno nezaposlenih tako i neformalno nezaposlenih, (znate i sami da danas imamo veliki broj samo formalno zaposlenih ljudi, kojima su takođe potrebna nova radna mesta);zatim, da pokreće preduzetničke inkubatore, da radi na razvoju inovativnih centara, programu edukacije, da podstiče preduzetničke inicijative; da omogući racionalnije korišćenje postojećeg poslovnog prostora, opreme i kapaciteta koji postoje u okviru društvenih preduzeća a ne koriste se; da pruža sve neophodne savete, da informiše, daje uputstva za preduzetnike u proizvodnji, da daje kratke prikaze pojedinih zakona koji tretiraju problematiku malih i srednjih preduzeća; i, na kraju, da predlaže, inicira dogradnju propisa iz oblasti poslovanja malih i srednjih preduzeća. Ako ste dobro razumeli, mi imamo tri poluge za uspešnu tranzicionu politiku. Jedno je privatizacija, čiji je cilj - nove investicije, investicije u privredu, svuda tamo gde postoji ekonomska zasnovanost za budućnost tih preduzeća koja će biti privatizovana. Druga ključna strateška poluga su direktne, nove velike investicije u industrijski propulzivne grane i mi ćemo sa svoje strane učiniti da zakonski i institucionalno damo posebne ustupke i kreiramo politiku industrijskog razvoja. Treća je - razvoj malih i srednjih preduzeća. Zadatak prve strategije je da popravi kvalitet postojećih radnih mesta i da razvija nova i u okviru privatizovanih preduzeća. Zadatak druge dve je da razvija nova radna mesta u novim osnovnim jedinicama. Da bi se sve to desilo potrebna je pravna, institucionalna podrška, a institucionalna podrška kakvu mi predlažemo je rezultat iskustava onih zemalja koje su bile najuspešnije u razvoju malih i srednjih preduzeća, gde pre svega mislim na Škotsku i na Irsku. Hvala.
Da li žele reč izvestioci nadležnih odbora? (Ne.) Dva narodna poslanika su izdvojila mišljenje u Odboru, da li žele reč? Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, izdvojio sam mišljenje na Odboru pre svega zbog toga što smatram, iako smo maločas čuli da to kao koncept nije dobro, da bi najpre trebalo da donesemo jedan zakon kojim ćemo urediti podršku razvoju malih i srednjih preduzeća i privatnih preduzetnika. Generalno posmatrano i ja se slažem sa tim da je potreban isti ambijent i za mala i srednja preduzeća, kao i za ova koja to nisu. Ali, ako želimo nešto da ohrabrimo, ako pri tom znamo da je to nešto na veoma krhkim nogama, da je ovo što sada radimo uglavnom sadržano u zakonima, ili u nekim ad hok akcijama, onda smo iz tih razloga smatrali da bi bilo dobro da najpre donesemo jedan zakon kojim bismo obavezali Vladu Republike Srbije da donosi godišnji program podrške razvoju malih i srednjih preduzeća. Naravno da bi tim programom naročito trebalo da se predvide: pravci razvoja i prioritetne vrste delatnosti za koje se pruža podrška, zbog toga da preduzetnici znaju šta je to što je propulzivno; zatim, ostvarivanje osnovnih pravaca i oblika podrške malih i srednjih preduzeća; program razvoja infrastrukture i pružanje podrške malim i srednjim preduzećima na republičkom nivou; podsticanje zapošljavanja nezaposlenih lica; obezbeđivanje izvora sredstava za podršku malim i srednjim preduzećima; i konačno, obezbeđivanje prenosa naučno-istraživačkih i tehnoloških rezultata, kao i inovacionih programa. Naravno, te programe bi trebalo usklađivati sa razvojnim programom Republike, programima samozapošljavanja, programima zaštite životne sredine itd. Istovremeno smo bili mišljenja da od podrške nema ništa ako se ne nađu materijalna sredstva ili ako se ne predvidi kako će se to raditi, pa smo onda smatrali da bi uz taj zakon trebalo formirati i fond za zajmove i garancije malim i srednjim preduzećima Republike Srbije. Podršku malim i srednjim preduzećima taj fond bi trebalo da ostvaruje: donošenjem i sprovođenjem svoje tekuće i dugoročne zajmodavne garantne politike, u saglasnosti sa ekonomskom politikom Vlade; zatim, prikupljanjem i efikasnim korišćenjem finansijskih sredstava za ostvarivanje ciljeva podrške malim i srednjim preduzećima; učestvovanjem u pripremi i sprovođenju postupka za izbor korisnika sredstava; odobravanjem finansijskih sredstava u skladu sa principima bankarskog poslovanja; obavljanjem funkcije garanta za preuzete obaveze malih i srednjih preduzeća u skladu sa zakonom; kontrolisanjem i vršenjem revizije namenskog korišćenja dodeljenih sredstava itd. Sve to u ovom predlogu mi nismo dobili. Mi smo dobili Predlog o agenciji. Ne bih hteo da komentarišem taj predlog, jer je on u osnovi korektan. Ali, hteo bih da komentarišem ideju šta bi najpre, po našem mišljenju, trebalo raditi i zato nudim ovu argumentaciju koju ovde iznosim. Podsetiću, svojevremeno je sa ove govornice poslanička grupa SPS-a predložila jedan koncept podrške razvoju malih i srednjih preduzeća. To nije bilo prihvaćeno tom prilikom, između ostalog i zbog obrazloženja da ćemo mi napraviti jedan celovitiji i potpuniji tekst, da ćemo pri tom koristiti i iskustva koja postoje u razvijenim zemljama i da ćemo onda imati odgovor, vezano za rešavanje ove problematike. Mi smo na Odboru za ekonomske odnose i razvoj imali do sada nekoliko sastanaka, gde su dolazili eksperti iz inostranstva, pre svega iz Italije, pa su iznosili svoja iskustva itd. Ništa od tih iskustava se ne nalazi sada u ovom predlogu. Zbog toga mi smatramo da bi o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća trebalo raspravljati celovitije, a to znači istovremeno raspravljati i o zakonu, i o agenciji, i o fondu. Ovako, ako raspravljamo samo o agenciji, dozvolite da napravim digresiju - to liči kao kad se čovek izjutra obuva, pa obuje cipelu i preko nje čarapu. Teorijski, tako je moguće. Logično, nama to nije prihvatljivo.
Gospodin Todorović - izdvojeno mišljenje na sednici Odbora.
Gospodine predsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, osim ovoga što je rekao kolega Slobodan Tomović, izdvojio sam mišljenje na Odboru za razvoj i ekonomske odnose, između ostalog, i zato što potpuno razumem da je ovde u pitanju konceptualna razlika između onog što Ministarstvo za privatizaciju nudi i onog zašta se SPS zalaže. Ne samo zato što smo mi bili predlagači zakona koji u ovoj skupštini nije prihvaćen, nego zato što mi se čini da je racionalno razmišljati o tome, da nam je bar u ovoj fazi, u narednih nekoliko godina, koliko će trajati tranzicija, neophodno da imamo zakon koji će podržati razvoj malih i srednjih preduzeća. Tranzicija neminovno nosi, toga smo valjda i sami svedoci: recesiju u privređivanju; tu neizbalansiranost između velikih i malih o čemu se govori u obrazloženju; neophodnost da se u ovoj fazi podrži razvoj malih i srednjih preduzeća, da bi mogla prihvatiti jedan broj radnika koji će neminovno ostati bez posla u procesima privatizacije. Zato mi se čini da danas predloženi zakon o agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća predstavlja auto bez motora, jer ne postoje ni banke, ni fondovi koji su na neki način naznačeni, da će učestvovati u razvoju malih i srednjih preduzeća, osim toga što se pominje da će agencija, između ostalog, imati i zadatak da predloži raspoređivanje pomoći. Podvlačim tu reč "pomoći", jer mislim da svako razuman u ovom parlamentu ne može razvoj malih i srednjih preduzeća, i tu neophodno potrebnu balansiranost između velikih i malih zasnivati na neizvesnoj pomoći. Čak i da je pomoć izvesna, pretpostavljam da se misli na stranu pomoć, morali bismo za svaku godinu da bilansiramo odgovarajući obim sredstava koji bi se na zakonom regulisan način usmeravao u razvoj malih i srednjih preduzeća. Zapravo, mi iz ovog teksta zakona ne vidimo izvorna sredstva koja će služiti razvoju malih i srednjih preduzeća. Zato se tako zdušno zalažemo da se donese odgovarajući zakon koji bi, na primer, opredelio da se deo sredstava, ostvarenih po osnovu privatizacije, neophodno ubaci u odgovarajući fond, a onda iz tog fonda, pod uslovima koji su prihvatljivi u pogledu visine kamate, da se podstiče razvoj, pre svega novih programa i novog zapošljavanja. Ovde to izostaje. Ne kažem da Vlada možda neće raditi na tome, ali ona u suštini ne može da nam kaže koji je to obim sredstava koji se planira za razvoj malih i srednjih preduzeća. Možda i mi nismo toliko važni, koliko oni budući preduzetnici koji bi iz toga mogli da zaključe da država brine o njima i da im stvara prilike da uđu u taj proces tranzicije, na način koji bi opredelio njihovu delatnost u budućnosti. Šta još ovde čovek može da kaže? Između ostalog, govori se o stručnoj pomoći. Za mene čitav tekst koji se na to odnosi nije sporan. Mogao bih reći da je čak i obrazloženje, koje je dato uz ovaj predlog, izvanredno, odlično. Ali, ono se, po mom shvatanju, pre svega može odnositi samo na nešto što se zove zakon o podršci i razvoju malih i srednjih preduzeća, jer je agencija deo posla koji bi u okviru te čitave aktivnosti ili, ako hoćete, kampanje za razvoj malih i srednjih preduzeća, trebalo u budućem vremenu obavljati. Zato mi je i nelogično da se u budućem vremenu za delatnost agencije, pored ostalog, koristi prihod koji će ta agencija ostvariti po osnovu pruženih usluga. Da li to znači da će agencija u budućnosti onima kojima treba da pomogne naplaćivati te usluge? Koje su to usluge koje će agencija i kome vršiti, a da će ih naplatiti, pa će biti prihoda? Ministar mi kaže da će agencija ispostaviti račun državi za usluge koje vrši u pogledu pomoći malim i srednjim preduzećima. Onda se postavi pitanje - zašto onda ne opredelimo odgovarajući fond i to ne regulišemo zakonom, pa onda je tu država? (Predsednik: Vreme.) Iz tih razloga sam izdvojio mišljenje, a pošto sam se prijavio za redovnu diskusiju, ono što nisam uspeo da kažem za ovo vreme, reći ću kasnije.
Da li se predsednici poslaničkih grupa javljaju za reč? Najpre, gospodin Ivković, a zatim gospodin Mihajlov.
Dame i gospodo poslanici, gospodine predsedniče i gospodine ministre, ne mogu da se otmem utisku da mi raspravljamo o nečemu što već postoji. Naime, imao sam priliku da vidim vizit kartu direktora Agencije za mala i srednja preduzeća u Vladi Republike Srbije i mi smo trenutno u poziciji da raspravljamo o nečemu o čemu uopšte ne treba da raspravljamo. Vlada Republike Srbije može bez ove skupštine da napravi agenciju za mala i srednja preduzeća po svim važećim zakonima, bez ikakvog dodatnog zakona. Ako znamo da već postoji Agencija za mala i srednja preduzeća, ako znamo da Vlada Republike Srbije može bez ikakvih problema da formira agenciju kao pravno lice, pitamo se zašto onda sve ovo moramo danas da radimo i da trošimo, neko kaže, 15.000 državnih maraka. Uopšte nije potrebno danas da raspravljamo o zakonu. Onda preostaje, uvažene dame koje volite da peglate, preostaje nam jedino da se setimo onog vica koji je aktuelan ovih dana - klati se, klati se, važno je samo da voz ide. Koji je to ambijent uopšte kada raspravljamo o ovom zakonu, o zakonu koji, konstatujem ponovo, apsolutno nije potreban, jer agenciju kao pravno lice može da osnuje Vlada bez ikakvog odobrenja ove skupštine. A i mnoge stvari je uradila ne pitajući Skupštinu, pa čak i prekršila jedno pet-šest članova Ustava Srbije 28. juna ove godine. Kakav je ambijent? Ambijent je sledeći - imamo uvećana poreska davanja svih privrednih, pravnih i fizičkih lica. Zahvatanja su oko 2,2 puta veća od onih zahvatanja koja su bila prošle godine. Imamo Zakon o privatizaciji, za koji ministar ovde zaista reče da će uvećati broj zaposlenih. A svakome ko se bavi ovim poslom, ko zna istoriju događanja u zemljama koje su - pežorativan izraz - u tranziciji, zna da će ubrzana privatizacija u ograničenom vremenskom periodu, kada su krizni štabovi masakriranjem privrednih potencijala učinili da privreda skoro stane, biti rasprodaja društvene imovine i mi ćemo u suštini imati 500, 600, 700.000 novih nezaposlenih na ulicama Srbije i Jugoslavije. Nema govora o povećanju broja zaposlenih bez sistemske podrške, bez korišćenja para od privatizacije, pre svega za razvoj malih i srednjih preduzeća. Još jedna stvar, zakon o radu, koji je u proceduri, oko kojeg smo se ućutali i ne govorimo ovih dana, mada verujem da ćemo ispoštovati dogovore sa sindikatima koje smo imali kao poslaničke grupe, predviđa apsolutno pravo budućem poslodavcu da sam opredeljuje koliko će imati zaposlenih u odnosu na broj koji zatekne. Znači, oko ideje se slažemo sigurno svi. Treba razvijati mala i srednja preduzeća. Mala i srednja preduzeća jesu šansa da postojeći nezaposleni i novi nezaposleni dođu do tržišno orijentisanih poslovnih programa, koji će svojim proizvodima naći prostor ne samo na domaćem, nego i na inostranom tržištu. Mala i srednja preduzeća jesu šansa da naša privreda upotpuni proizvodni, intelektualni i uslužni milje koji je potreban da se smanji uvoz repromaterijala, usluga i opreme sa inostranog tržišta. Znači, tačno je, ministar je u pravu. Ne treba prepustiti razvoj malih i srednjih preduzeća stihiji. Treba njima upravljati i zato je Socijalistička partija Srbije, preko svoje poslaničke grupe, predložila jedan kompletan zakon, zakon o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća. U tom zakonu je ova skupština, da ga je usvojila, direktno obavezivala da Vlada Republike Srbije sistemski delovanjem stvara ambijent za razvoj onih poslovnih programa u oblasti malih i srednjih preduzeća koji će biti korisni ne samo zaposlenima da imaju lične dohotke i sigurnost, nego privredi i razvoju ove zemlje, jer će ti poslovni programi pokrivati nedostatak onih poslovnih programa koji iziskuju danas uvoz određene opreme, uvoz repromaterijala ili razvoj onih uslužnih delatnosti koje sada nemamo dovoljno razvijene i iskorišćene. Znači, suština predloga jeste bila podrška razvoju, sistemska podrška razvoju malih i srednjih preduzeća, a ako hoćete dirigovani razvoj malih i srednjih preduzeća korišćenjem znanja i pameti Vlade koja nosi odgovornost za to, Vlade koja će stimulisati i svojim sredstvima, ako je potrebno i emitovanjem obveznica, razvoj onih poslovnih programa koji trebaju ovom društvu, koji trebaju ovoj državi. To je bio pravi zakon o podršci i razvoju malih i srednjih preduzeća. Apsolutno je pogrešna konstatacija, koju je rekao ministar, da je to pogrešna koncepcija. Nije tačno. On možda nije ni razumeo. Zakon o preduzećima na saveznom nivou niko nije dirao. Podrazumevalo se da važi za sva preduzeća, ali se ovde išlo sa zakonom o podršci i razvoju malih i srednjih preduzeća. Tu je suština. Zašto je važno bilo da se usvoji zakon o podršci i razvoju malih i srednjih preduzeća i zašto je stvarno gubljenje vremena da se diskutuje danas o agenciji koju je Vlada mogla da formira bez nas totalno i po svim važećim propisima? Još koliko vidim, po usvojenom amandmanu ta agencija će biti samoupravni sistem, jer u toj agenciji će upravljati zaposleni. Koliko razumem, ta agencija će čak uzimati proviziju za ono što radi i faktički Vlada preko agencije pravi preduzeća koja će po dohodovnom principu da posluju. Drugi aspekt je selo. Selo je bitna komponenta života u Srbiji. Selo ne može da živi od primarne poljoprivredne proizvodnje. Selo je bila i ostala danas potrebna injekcija u svakom smislu, u smislu nuđenja poslovnih programa koji su primereni selu, ruralnoj sredini i ako hoćete primarnoj poljoprivrednoj proizvodnji. Razvoj malih i srednjih preduzeća na selu bi stvarao motiv svim strukturama stanovništva, a posebno mladima i ženama da ostanu, žive i rade na selu. Samim tim banke, osiguravajući zavodi i mnogi segmenti društvenog života bi imali motiv da se približe selu i mi bismo direktno uticali na razvoj sela. Zato jeste bila ideja, kroz zakon o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, da Vlada Republike Srbije sistemskim merama definiše one poslovne programe za koje postoji interes da se razvijaju na selu, između ostalog i da Vlada kroz fond, koji nedostaje ovde, stimuliše razvoj tih malih i srednjih preduzeća. Ti fondovi, bilo je tačno predviđeno, trebalo je da se pune i od procesa privatizacije i od emitovanja obveznica, a ako treba i iz budžetskih sredstava, jer interes države je da se, između ostalog, razvija selo. Znači, nema govora da je pogrešna koncepcija zakona o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, jer je davao kompletan sistem za podršku države razvoju malih i srednjih preduzeća i podrazumevao jedinstveno važenje zakona o preduzeću na svim nivoima, kako za velike sisteme, tako i za mala i srednja preduzeća. Taj zakon o podršci i razvoju malih i srednjih preduzeća unutar sebe imao je agenciju sa specifičnim zadacima, o kojima ću govoriti u narednom mom izlasku, ali je imao i fond na koji se ta agencija naslanjala, fond koji je imao kapital. Koja je koncepcija sada koju ministar Vlahović predlaže? On predlaže agenciju koju mi uopšte ne moramo da osnivamo, koja je konačno već osnovana i već postoji direktor (Penezić) Agencije za mala i srednja preduzeća u Vladi. Imam tu vizit kartu i ako je potrebno doneću je za govornicu. Znači, mi sada gubimo vreme, mi apsolutno gubimo vreme da razmatramo Agenciju o malim i srednjim preduzećima, koja već živi i koju je Vlada sa punim pravom već osnovala i mogla da osnuje bez nas. Šta ta agencija treba da radi? Treba da pomaže ministru da formira strategiju i da daje usluge. Kakve usluge da daje? Neko znanje, ali pošto već vidimo po amandmanu da te usluge i to znanje daje za pare i da tom agencijom, pored Vlade, upravljaju i zaposleni, onda zašto mi ovde provodimo vreme? Zašto uopšte raspravljamo o ovom zakonu? Čemu taj zakon služi? Taj zakon je krnj. On je uzet, to je trećina zakona o podršci i razvoju malih i srednjih preduzeća. Ali, nema suštine, nema obaveze koju Skupština ima pravo da nametne Vladi Republike Srbije i da kaže Vladi da procenjujući trenutnu situaciju, procenjujući posledice poreske politike, posledice Zakona o privatizaciji, posledice mogućeg zakona o radu, znanje o kretanjima u zemljama u tranziciji, gde je veliki broj novih nezaposlenih bio, Skupština ima pravo da nametne Vladi da baš ona sistemski utiče na razvoj malih i srednjih preduzeća, povezujući domaće znanje i pamet, potrebe građanstva i potrebe razvoja privrede, upotpunjujući privredni ambijent. To je Skupština morala da uradi. Nažalost, vi ste to propustili, ali nije kasno i mi prihvatamo da se ovaj zakon, ne piše ko ga predlaže, usvoji jer u tom zakonu postoji fond i onda imamo komplet: imamo stav Vlade Republike Srbije, njenu politiku; imamo fond koji Vlada formira, kontroliše i iz koga stimuliše razvoj malih i srednjih preduzeća; imamo agenciju koja u ime Vlade, u ime ove skupštine i naroda taj posao radi. To je kompletan sistem. Ovo što se čini sa agencijom, koja već postoji, u suštini je nastojanje da ta agencija povezuje inostrane banke, koje će sada u brisani prostor ući i piti krv onima koji budu formirali mala i srednja preduzeća.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mihajlov, zatim Dragan Marković, a potom gospodin Nikolić.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo cenjeni poslanici, ministre, zakon je potreban i u svakom slučaju koncept razvoja srpske privrede kroz mala i srednja preduzeća je nešto što je dobro i neophodno u Srbiji. Vidimo da je vreme velikih industrijskih giganata, koji polako odumiru u Srbiji, prošlo. Dosadašnji način uređenja privrede, kako su neki videli, putem tih istih fabrika koje bi zapošljavale po 10, 15 i više hiljada radnika, nije budućnost nijedne zemlje u tranziciji, nijedne zemlje u Evropi, pa ne treba da bude ni kod nas. Dobra je namera Vlade da se da podrška razvoju malih i srednjih preduzeća. Koncept Vlade i države upravo treba da bude taj da se razviju mala i srednja preduzeća. Izuzetno cenimo zalaganje ministra Vlahovića da se sve agencije, koje proizilaze iz nadležnosti njegovog ministarstva, urede zakonom. Dobili smo Zakon o agenciji za privatizaciju, dobili smo Predlog zakona o agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća. Odlična saradnja sa ministrom pokazala se i ovog puta, naročito prilikom raspravljanja o našim amandmanima koje su Vlada, kao i ministarstvo, prihvatili na ovaj zakon. Nažalost, uvek postoji jedno ali, pa i ovde. Demokratska stranka Srbije, kao što je poznato u javnosti, povukla se iz Vlade Republike Srbije upravo zato što je bila nezadovoljna načinom i konceptom rada Vlade, gde se vladalo više uredbama, koje su regulisale pojedine oblasti, izlazile iz nadležnosti i bile u suprotnosti sa pravnim poretkom. Jedna od njih je uredba o Generalnom sekretarijatu i drugim službama Vlade Republike Srbije, koja je dva puta dopunjavana, njom je osnovano 12 posebnih organizacija, od čega jedan Biro za komunikacije i 11 agencija. Kako je ovlašćenje za osnivanje svih organizacija izričito u nadležnosti zakonodavca, to je regulisano članom 94. stav 5. Ustava Srbije, mi u DSS-u smo insistirali da sve te uredbe, koje su u suprotnosti sa pravnim poretkom i koje ga vređaju, budu stavljene van snage, da budu ukinute i da nakon toga mi možemo da razgovaramo o svim drugim stvarima i aspektima rada Vlade Repbulike Srbije. Posebno je važno istaći da je usvajanjem te uredbe, kojom su osnovane agencije, oduzeto pravo Narodnoj skupštini da ona u postupku donošenja zakona, kojim bi se obrazovao biro i 11 agencija, proceni celishodnost postojanja tih agencija. Možda možemo da kažemo da je nama žao što ministar koji svoje agencije hoće da osnuje zakonom jednostavno nije taj o kome treba govoriti kod ove tačke, zato što smo u dosadašnjoj saradnji uvek nailazili na korektan odnos, ali jednostavno ta uredba nas onemogućava da raspravljamo o suštini ovog zakona. Suština ovog zakona nije sporna, zakon je dobar i u svakom slučaju nešto što treba Srbiji. Kako je ovde reč o flagrantnoj neustavnosti, potpunom preplitanju nadležnosti ministarstva, agencije i sada ovog zakona, mi treba da vidimo kako će se šta raditi i kako ćemo se ponašati. Ako još uzmemo u obzir da agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća Vlade Republike Srbije može, po uredbi, da raspisuje javne konkurse za korišćenje sredstava pomoći, a kako ta nadležnost nije predviđena u Predlogu zakona i delatnosti agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, pitamo se da li će i dalje agencija Vlade Republike Srbije da radi neke poslove. Ko će biti taj ko će procenjivati kada će agencija funkcionisati po uredbi Vlade Republike Srbije, a kada po zakonu o agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća, kada će se primenjivati uredba, a kada će se primenjivati zakon. Da li su to dve agencije ili je to jedna agencija? Koja agencija će imati veću vlast? To su neke dileme koje, verujem, niko ovde od nas u Skupštini ne može da reši. Može da bude validna samo jedna agencija, a to je ona agencija koja se osniva zakonom jer je tako propisano Ustavom. Kako nam se u ovoj situaciji kao prethodno pitanje, pre glasanja o ovom zakonu, nameću i pitanja uredbi Vlade Republike Srbije, kojima se osnivaju agencije i posebne organizacije, nameće se i pitanje da konačno krenemo da radimo po Ustavu i zakonu. Ukoliko, nakon ukidanja te uredbe, izglasamo ovu agenciju, ona treba da zaživi kao agencija temeljena na Ustavu i zakonu. Zato ćemi mi iz DSS-a tokom ove rasprave iznositi naše primedbe i pohvale ovog zakona, naročito što ovaj zakon treba da kreira budućnost prirodnog razvoja ove zemlje, da sadržinski nije sporan i da je zakon ministra koji je prihvatio primedbe DSS-a. Mi ćemo insistirati da bude ukinuta uredba Vlade Republike Srbije kojom se osnivaju agencije i biro za komunikacije. Ukoliko do toga ne dođe, prilikom glasanja o zakonu u načelu, a kasnije i u pojedinostima, bićemo uzdržani. To je nešto što se postavlja kao prethodno pitanje i to je nešto od čega će zavisiti naše glasanje. Ukoliko do toga ne dođe, poslanici DSS-a će biti uzdržani u glasanju ovog zakona, ukoliko pre glasanja ne bude ukinuta ova uredba Vlade. Smatramo da ćemo time tokove koji su postojali vratiti u ustavne i zakonske okvire, da ćemo legalizovati agenciju Vlade Republike Srbije i da ćemo na taj način jednostavno otvoriti mogućnost i pokazati svim ostalim ministarstvima da se agencije osnivaju zakonom. Sam ovaj postupak, a to je i ministar Vlahović rekao, da se agencije osnivaju zakonom, daje argumente DSS-u da je bila u pravu kada je rekla da ne mogu agencije da se osnivaju uredbom Vlade i da agencije moraju da se osnivaju zakonom. Zato mi očekujemo od Vlade Republike Srbije da ukine agenciju, da ukine uredbu, da izglasamo ovu agenciju, da izglasamo predloge zakona o svim drugim agencijama i da na taj način prekinemo sa praksom koja je postojala i ranije, a koja se sada nastavlja.
Pre gospodina Markovića, reč ima gospodin Vlahović.
Dame i gospodo, ja sam propustio u svom uvodnom izlaganju da dam jedno objašnjenje, koje će verovatno razrešiti mnoge dileme u Narodnoj skupštini. Prvo, osnivanjem Agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća, na osnovu ovog zakona, koji ćete, nadam se, izglasati tokom ove rasprave, automatski prestaje da postoji agencija koja je osnovana na bazi vladine uredbe. Dakle, isti ti ljudi koji rade u toj agenciji će preći u agenciju koju osnivamo na osnovu ovog zakona. Prvo što želim da kažem (a nadam se da sam dovoljno pokazao u svom dosadašnjem radu da kada dam reč onda to bude urađeno iza toga) -dosadašnja Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća, koja je osnovana na bazi uredbe Vlade, u stvari je pokušaj da ne gubimo vreme, pokušaj da iskoristimo da postavimo onu prvu infrastrukturu. Od prvog dana intencija ovog ministarstva je bila da imamo zakon o centralnoj agenciji za razvoj malih i srednjih preduzeća (o čemu smo pričali i na proteklom zasedanju, kada smo govorili o privatizaciji), da taj zakon otvori prostor za osnivanje regionalnih agencija i da centralna agencija metodološki ima svoj uticaj na rad regionalnih agencija, koje su zadužene za implementaciju programa edukacije, razvoja inkubatora, inovativnih centara, zatim, jedinstvene baze podataka, tumačenje zakona, otklanjanje svih barijera za razvoj preduzetništva itd. Dakle, ono o čemu mi danas govorimo, i time želim da dam još odgovor na dilemu - da li Zakon o razvoju malih i srednjih preduzeća ili Zakon o agenciji, jeste anatomija razvoja malih i srednjih preduzeća. Da bi jedan proces mogao da funkcioniše, da bi taj proces bio uspešan, potrebni su institucionalni okviri, institucionalna podrška. Nije dobro formirati posebne fondove i činiti korak nazad ka dirigovanoj centralističkoj ekonomiji, nego je jako dobro razviti servis koji neće da bude servis Vlade direktno, nego servis centralne agencije (dakle, regionalnih agencija) koju osniva Narodna skupština ovim zakonom, za pružanje podrške da se ideja pretoči u praksu. Jer, ono što govore iskustva u razvoju malih i srednjih preduzeća, a očigledno da gospoda poslanici iz poslaničke grupe SPS-a nisu konsultovali iskustva, govori vrlo jasno da su svi projekti propali zbog neravnomerno i nepravilno definisanih ideja, zbog toga što te ideje nisu bile adekvatno razrađene. Ja se ne plašim da neće biti finansiranja projekta malih i srednjih preduzeća, jer, verujte mi, finansijski sektor danas, takav kakav jeste, radije investira u razvoj malih i srednjih preduzeća, podršku privatnog preduzetništva, nego u razvoj velikih giganata. Dakle, da sumiram ovu moju priču, osnivanjem agencije automatski prestaje da važi i da postoji Agencija za razvoj malih i srednjih preduzeća, koja je osnovana na bazi vladine uredbe. Drugo, mi govorimo o institucionalnoj podršci razvoju malih i srednjih preduzeća, a ne o tome kako će se ona finansirati. Treće, ne zaboravite, Zakon o privatizaciji govori da će deo privatizacionih prihoda upravo odlaziti za podsticaj razvoja malih i srednjih preduzeća. I četvrto, postoji, gospodo, Fond za razvoj Republike Srbije, koji je deset godina bio servis propalih velikih društvenih sistema, i kroz koji su prošle pare "Telekoma", i kome svi redom duguju, ali, nažalost, ne privatni preduzetnici, ne mala i srednja preduzeća, koja su bila predmet pažnje u prethodnih deset godina, već društveni sistemi, veliki državni sistemi, zatim fondovi, jer su te pare plasirane na sve druge načine, a najmanje na ekonomski zasnovani način. Na ovaj način, kao što mi predlažemo, mi ćemo edukacijom podići preduzetničko saznanje i preduzetničku inicijativu, da bi iza toga ideja mogla da se pretoči u praksu, a to su mala i srednja preduzeća, izgradnja fleksibilne ekonomije. I molim vas, kad god hoćemo nešto da uradimo, ne treba da izmišljamo toplu vodu ili da tražimo rupu na saksiji, nego samo treba da iskoristimo pozitivna iskustva onih zemalja koje su imale najefikasniji razvoj malih i srednjih preduzeća. Ovo se bazira na iskustvima Irske, na iskustvima Škotske, koja su pokazala da samo razvijenom mrežom institucionalne podrške zaista mogu da se kreiraju novi preduzetnici i, umesto da imamo danas 300.000 zaposlenih u malim i srednjim preduzećima, mi sutra treba da imamo najmanje još četiri puta toliko zaposlenih u malim i srednjim preduzećima. Smatramo da je institucionalna podrška ključna stvar i da to treba razdvojiti od načina finansiranja. Pitanje da li neki zakonski propisi smetaju razvoju malih i srednjih preduzeća je pitanje koje mora da se raspravi pre donošenja bilo kog ekonomskog zakona koji generalno tangira privredu, i zato postoji međuresorska grupa, koja kroz svoje ruke, pre odluke Vlade, pre odbora, provlači predlog ekonomskih zakona i kaže - da, ovi članovi smetaju, ovo smeta. Sutra, kada budemo imali zakon o lokalnoj samoupravi, regionalne agencije će raditi na efikasnijoj proceduri razvoja preduzetništva i novih preduzeća. Prema tome, molim vas da ne mešamo fiziologiju sa anatomijom razvoja privatnog preduzetništva i malih i srednjih preduzeća, jer to nije dobro. Finansiranje je jedna priča, institucionalna podrška druga priča, a mi danas govorimo o institucionalnoj podršci. Hvala.
Ima reč gospodin Ivković (replika.)
Replika se odnosi na sledeće - pomenuta je SPS. Ali, pre toga da kažem, uvaženi gospodine ministre, u svakom zakonu postoje prelazne i završne odredbe. Vama treba verovati na reč kada kažete ovde, ali u vašim prelaznim i završnim odredbama nigde ne stoji da usvajanjem ovoga zakona prestaje da važi agencija za koju sam rekao, a vi potvrdili, da već postoji u Vladi Republike Srbije. Prema tome, u prelaznim i završnim odredbama nigde to ne piše. To je prvo. Drugo, oko malih i srednjih preduzeća ne treba jedni druge da ubeđujemo, jer upravo čovek koji stoji za ovom govornicom je i te kako afirmisao razvoj malih i srednjih preduzeća i potrebu za njima, kao i ta SPS, kojoj pripadam. Sa par hiljada malih i srednjih preduzeća 1990. godine, mi smo 2000. godine došli na 160.000 malih i srednjih preduzeća, i u ovoj sali sede mnogi vlasnici vrlo uspešnih malih i srednjih preduzeća, i u oblasti proizvodnje, i u oblasti usluga. Čak u Vojvodini 50% preduzeća pripada kategoriji malih i srednjih preduzeća, a 50%, po težinskom uticaju, po kapitalu, pripada društvenim i državnim preduzećima. A sada da nešto raščistimo - jedna je stvar agencija, agencija je servis, ali agencija je jedna noga od stola. Sto bez bar tri noge ne može da stoji, na dve noge nikako. Molim vas, mi ulazimo u period kada će se sigurno, pored postojećih nezaposlenih, značajno povećati nezaposlenost, uzrokovana vrlo rigoroznom poreskom politikom, značajno uvećanim poreskim izdvajanjima koja motivišu poslodavce da otpuštaju radnike, jer ne mogu više da izdrže poreska opterećenja. Pod dva, imamo Zakon o privatizaciji po kojem u ograničenom vremenskom periodu preduzeća, masakrirana kriznim štabovima koji su posustali, idu u prodaju. Zna se da se Cementara Popovac prodaje koliko vredi godišnja proizvodnja Cementare Popovac. Niko ne daje koncesiju za laporac koji se uzima da bi cementara Popovac mogla da radi, ali o tome ćemo pričati kada bude vreme. Prema tome, imamo pred sobom povećanje broja nezaposlenih, a pogotovu kada zakon o radu, ako ne bude bitnih intervencija, dođe na red. Mala i srednja preduzeća su sigurno veliki iskorak.... (Predsednik: Vreme.) .... svih zemalja, ali dajte da pričamo o Italiji koja je najviše uspela, gde je Italija imala sistemsku podršku Vlade Italije i razvoja agencije. Inače, da se zna, zakon koji su socijalisti predlagali nije se zvao zakon o razvoju malih i srednjih preduzeća. On se zvao zakon o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća i on je imao sve četiri noge od stola. To znači, Skupština Srbije bi time naredila Vladi Srbije, gospodine Vlahoviću, znate vi kao i ja da sigurno finansije mogu imati različitu kategoriju, da mogu imati različite kamate, da mogu imati različite grejs - periode i različita vremena vraćanja kredita koji su neophodni da se ostvare i razviju mala i srednja preduzeća. Fond Vlade Republike Srbije koji bi emitovao obveznice, zajmove, koji bi imao različita punjenja, imao bi sigurno mnogo duže grejs-periode, mnogo niže kamate i mnogo duže rokove otplate kredita, nego zelenaške banke koje ćete dovesti da im agencija pomaže da razvijaju mala i srednja preduzeća.
Reč ima gospodin Marković.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, SSJ je imala poslanički klub, a moram da vas podsetim: od 14 poslanika imamo 8 poslodavaca. Mi smo se dogovorili da glasamo za ovaj zakon, iako imamo nekoliko primedaba. Ja ću reći koje su to primedbe SSJ. U članu 7. možda nedostaje tačka 8, koja bi dala neko obećanje novim malim i srednjim preduzećima i sadašnjim malim i srednjim preduzećima, da im pomogne finansijski. Ko su novi vlasnici malih i srednjih preduzeća? Novi vlasnici su oni koji su ostali bez posla, a možda je to, u procentima, jedno 60% stručnih ljudi; konkretno u "Zastavi" ima najmanje 500 ljudi koji mogu da budu vlasnici malih i srednjih preduzeća, ali bez nekog kredita oni neće biti u situaciji da naprave to malo preduzeće koje bi zapošljavalo neki broj radnika. Takođe, imamo primedbu na član 9, gde se kaže - predsednik i tri člana upravnog odbora imenuju se iz reda predstavnika malih i srednjih preduzeća. Možda nedostaje - u gradu gde se formira agencija. Ipak, u svakom gradu vlasnici malih i srednjih preduzeća jedan drugog poznaju i znaju kome možda treba dati određeni kredit. Mi mislimo da to nedostaje u ovom članu. Isto tako, u članu 10. takođe možda nedostaje - u gradu gde se nalazi agencija. Ja sam taj amandman i predložio na Zakon o privatizaciji, da ukoliko se proda neka fabrika (konkretno u Pomoravskom okrugu, jer sam ja iz Jagodine, proda se recimo Cementara), deo sredstava ide za razvoj malih i srednjih preduzeća za grad Paraćin i ostale gradove u Pomoravskom okrugu. Takođe možda nedostaje, mislim da je i poljoprivredni proizvođač koji se bavi poljoprivredom, pa neka ima on samo jednu svinju i 50 ari zemlje, jedno malo preduzeće gde prehranjuje svoju porodicu, kao i to da on ima ista prava kao i vlasnici malih i srednjih preduzeća, da može da ode u tu agenciju i da potraži neku pomoć odnosno neki savet. Poznato je da poljoprivrednom proizvođaču ne trebaju saveti, treba mu određena konkretna pomoć, finansijska. Pošto to ne radi ministar za poljoprivredu - ali ne propusti ni jednu nedelju da ode u lov - da na ovoj skupštini predloži neku tačku dnevnog reda, gde ćemo mi diskutovati o poljoprivrednim proizvođačima; da poljoprivredni proizvođač može da ode u tu agenciju i da pita agenciju, a da agencija bude posrednik (molio bih ministra da prati, pošto bih tražio njegov odgovor) gde će on naći naftu svake godine. Seljak je mogao da kupi regresiranu naftu, a sada nema kome da se žali. Bar da ode u agenciju, da ode i da dobije konkretan savet, odnosno da ga agencija uputi gde će moći to da obezbedi. Takođe, kada je u pitanju kredit za poljoprivredne proizvođače - poljoprivredni proizvođač nema kome da se žali, odlazi kod predsednika opštine, a naravno predsednik opštine kaže da nisu njegove ingerencije da pomogne poljoprivrednom proizvođaču, koji će da ode u agenciju, novoformiranu, i da potraži kredit da kupi traktor, kao što se to radi i u drugim razvijenim zapadnim zemljama (a ne samo kada je u pitanju cena struje da se upoređujemo, kako je cena struje u nekoj državi mnogo veća nego što je kod nas). Kada je u pitanju cena poljoprivrednog proizvoda, odnosno repromaterijala za poljoprivrednog proizvođača, poljoprivredni proizvođač koji ima 5 hektara zemlje ne može da ishrani svoju porodicu. Ja se nadam da će ministar, gospodin Vlahović, dati obećanje da će bar u nekom narednom zakonu (ako ne bude mogao da doradi ovaj predloženi zakon) imati u vidu taj segment u društvu koji je bio zapostavljen zadnjih deset godina, a i sada ništa nije bolje; da će poljoprivredni proizvođači moći da odu u agenciju i da traže neku pomoć. U ovom predloženom zakonu nije predviđeno da mala i srednja preduzeća koja postoje 20 godina mogu da potraže neku pomoć. Takvim preduzećima ne treba nikakav savet. Svi oni koji su preživeli 1992, 1993, 1994. znaju vrlo dobro kako da se ponašaju, i ekonomski i tržišno, tako da njima takvi saveti ne trebaju. Treba im finansijska pomoć. Koji kriterijum da bude? Da ne bude kriterijum - kao što je to slučaj - ne možete da budete sudija ako niste član partije, ne možete da budete načelnik SUP-a ako niste član te partije, ne možete da budete direktor škole ako niste član neke partije itd. Neka bude kriterijum zadnjih pet godina da se pogleda završni račun. Ukoliko je preduzeće poslovalo uspešno zadnjih pet godina, mislim da je to jedan od uslova, broj jedan, koji to preduzeće treba da ispuni i da dobije nov kredit. Zahvaljujem.
Hvala. Da li se još neko od predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? (Da.) Izvolite, reč ima gospodin Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj zakon bih nazvao igračkom, zato što naš ministar za privatizaciju zaboravlja da je ministar i za privredu i za privatizaciju. Ali, za privredu bolje bi bilo da se tog posla nije hvatao, zato što je od naše privrede ostalo samo slovo "p". Priznajem da je ministar ekspert za privatizaciju, ali je pripravnik za privredu. Trebalo je da to budu dva ministarstva sa dva eksperta, ili da pronađemo čoveka koji je ekspert i za jedno i za drugo. Ministar je video samo da se puše fabrički dimnjaci i pretpostavlja da se u njima nešto odvija. Pokazatelji dovoljno jasno govore kako je vođena privreda otkako je u rukama ovog ministra, a posebno indeksi kojima se upoređuje ova godina sa prošlom, obim fizičke proizvodnje, koji su katastrofalni. Nama ministar ovde duguje izveštaj o stanju u privredi, o stanju o privatizaciji, da nam kaže za ovih deset meseci šta je radio. Nastupio je naš ministar ovde kao mesija. Dolazi ministar za privatizaciju, država će završiti privatizaciju, dobićemo svi radna mesta, pa čak i bez onih šest milijardi dolara. U stvari, mi nestajemo polako, gospodine ministre, politički, DOS nas razbija po svim šavovima u Srbiji. A, i privredno, velika je vaša zasluga, s tim što to zasluga bih mogao po vašem maniru da stavim u znake navoda. Dugujete nam izveštaj - šta to bi sa "Fabrikom automobila" u Kragujevcu. Da li je taj princip toliko dobar, ako je dobar što ga ne primeniste na ostala preduzeća u Srbiji, a ako nije dobar da nam kažete: šta će to biti sa "Zastavom" ako nije primenjen dobar princip. Mnogo toga nam ovde dugujete, a ne da budete servis konsultantskih firmi iz sveta. Evo, da pokušam da analiziram ovaj zakon. Zakon se donosi na osnovu obaveze koja je proistekla iz usvajanja saveznog zakona (negde krajem septembra ili 27. septembra ove godine) po hitnom postupku. Za jedan dan je podeljen materijal saveznim poslanicima i usvojen je zakon na nekoj drugoj, vanrednoj sednici, održanoj istog dana kada je već bila zakazana neka sednica. Šta će biti zadatak ove agencije? Ona će da služi kao institut preko koga će biti prosleđen deo sredstava iz navodnih donacija, koje su samo način plaćanja konsultantskim firmama iz zemalja donatora. Sredstva od 6 miliona dolara - koliko je predviđeno za pomoć našim malim i srednjim preduzećima za konsultacije - idu preko agencije za strana ulaganja, agencije za privatizaciju, agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća i Ministarstvu za privredu i privatizaciju. Član 4. stav 1. tačka 2. - sredstva za osnivanje agencije, kao i sredstva za rad, veoma slično, obezbeđuju se iz donacija, priloga, sponzorstva domaćih i stranih pravnih i fizičkih lica. Uslovi korišćenja sredstava iz donacija su precizno definisani, od nabavki na domaćem tržištu manjih od 50.000 dolara, međunarodne kupovine manje od 100.000 dolara, angažovanja konsultanata, gde donator - banka odobrava izbor konsultanta po proceduri razmatranja i odobrenja i to čak u fazi planiranja, odabira i prethodnog razmatranja. Nisu sporne donacije same po sebi, ukoliko ih obezbedite, kao što je ova za koju hvalite potpredsednika Savezne vlade Miroljuba Labusa, da je on obezbedio. Koliko ih obezbedite toliko će ih u državi biti, jer na drugi način vi sredstva više ne možete ni da obezbedite. Ali je u ovom slučaju agencija za mala i srednja preduzeća samo prolazni račun zapadnih finansijera. A, u slučaju agencije za privatizaciju ti donatori su i agenti prodaje u liku konsultanata i investicionih banaka. Članom 7. stav 1. tačka 5. Predloga zakona predviđa se uspostavljanje jedinstvenog informacionog sistema. Predlog zakona je pisan nekoliko dana pošto su nam se ovde pojavili u zemlji i IBM, i Bil Gejc. Ovo je priprema za poslove koje će oni dobiti, a za koje će neko omastiti brk u Vladi Republike Srbije. Onoliko publiciteta dati najbogatijim ljudima na svetu, to njima nije potrebno, to je bilo potrebno onima koji sa njima ovde hoće da sarađuju. U članu 8. direktora imenuje i razrešava Vlada Republike Srbije. A, zašto to radno mesto nije dostupno građanima Srbije? Zašto nema konkursa za direktora agencije za razvoj malih i srednjih preduzeća? U članu 13. konačno se pominje ono što je svrha: "Za obavljanje pojedinih stručnih poslova iz svoje nadležnosti Agencija može angažovati druga pravna i fizička domaća ili strana lica". E, zbog tih stranih lica čitav zakon i postoji. Mi ovde pišemo zakon zbog donacije od šest miliona dolara, koja će se, da vas i na to upozorim, sa 4.730.000 dolara realizovati na usluge pojedinaca i firmi, uključujući i reviziju. Nemojte da nam pričate ovde o regionalnim agencijama, o podrškama, molim poslanike da se ne lepe na ovaj mamac. Kakvi traktori za poljoprivredu, kakva sredstva, đubrivo, zaštita. Od tih 6 miliona, 5 ide odmah stranim konsultantima. Dalje, ako vam treba još podataka spreman sam da vam ih pružim. Nije loše, dame i gospodo, da znate, nije loše, ovo je lepo zamišljeno. Uništićete veliku privredu. Nemojte tako ružno o njoj da govorite. Svi smo rođeni i odrasli zahvaljujući velikim preduzećima. Ne bi naši očevi iz sela mrdnuli da nije bilo tih velikih preduzeća. Mi bismo još uvek sekli šumu i prodavali u varoši, ako bi uopšte uspeli da je prodamo. Nikada nemojte zlurado i zlonamerno da govorite o velikoj privredi. Takvo je bilo vreme. Sada smo mi pametni da procenimo ko je pre 60 godina pogrešio što je pravio Železaru u Smederevu. E, takvu pamet niko od nas nema. Zar mislite da će neko kroz 60 godina da vas proziva za ovo što danas radite? Treba prozivati danas za danas. Osnovana su velika preduzeća. Velika preduzeća su izgradila ovu zemlju. Došla u krizu. Ne treba ih zatvarati. Treba im pomoći. Neka se izvrši potpuna, evo priznajem, destrukcija. Radite sa privredom šta god hoćete, samo obezbedite proizvodnju. Koža mi se ježi svakog dana kada pročitam koliko fabrika prestaje sa radom. A vi nam ovde pričate o razvoju malih i srednjih preduzeća. Kojih? Samoniklih, koja već postoje, koja su opstala uprkos tome što možda nisu nikada imala nikakvu podršku. Šta će to njima? Da formirate nova mala i srednja preduzeća? Pa, može. Ali, rešite nam problem velike privrede. Rešite problem desetina hiljada zaposlenih, koji svakog dana očekuju gde će ići na posao, šta će biti sa njima. Rešite problem školstva u velikim preduzećima. "Zastava" sada ima pogon za obrazovanje. Najveći broj radnika u "Zastavi" radi u obrazovanju "Zastavinom", a to nam je taj cilj? Uče bravari da budu varioci, a varioci da budu strugari - a i strugara ima hiljadu na birou. Uhvatite se ozbiljnog posla, nemojte kad god vam čavke iz inostranstva pošalju neki dinar da nas ovde davite zakonima. Šta će nama zakon za pet miliona dolara koje će potrošiti stranci, koji će otići strancima. Šta će od toga imati naša privreda? Nabavke u zemlji? Pročitajte novine, slovenačka privreda je ušla u Srbiju, sve žive proizvode prodaje, a vi se pravite naivni. Prodali ste im najbolju lokaciju na Novom Beogradu za robnu kuću "Merkator" - i vi mislite da će narod da veruje da vi hoćete proizvodnju da pomažete? Pa, vi o tome ne znate ništa. Dame i gospodo narodni poslanici, na žalost, danas sa izmešanim osećanjima učestvujem ... [[Žagor, komentari iz sale se ne čuju.]] ne treba, ne treba, to je jače od nje. Danas sa izmešanim osećanjima...
Molim vas da ne dobacujete.
Evo, završavam, trebalo bi da slavim i slaviću danas. Slava je vreme i za tugu i za žalost, i za sreću i podsećanje na prethodnike, podsećanje na život. Nažalost, moju tugu je danas uvećao patrijarh srpski Gospodin Pavle, kada je poklekao vama i pozvao Srbe na Kosovu i Metohiji da izađu na izbore, na koje Srbi ne treba da izađu. [[Žagor.]]
Molim vas, gospodine Nikoliću, ako ste do sada vređali narodne poslanike, ne morate baš počinjati i sa uvredama upućenim patrijarhu Srpske pravoslavne crkve. (Tomislav Nikolić napušta salu: Nisam vas čuo uopšte.) Ponoviću - da ako ste do sada vređali narodne poslanike, nije dobro da počnete da vređate i patrijarha Srpske pravoslavne crkve. Da li se još neko od predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč? Izvolite.
Poštovani gospodine predsedniče, uvaženo predsedništvo, cenjeni gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa Nove Srbije, u načelu, podržava ovaj predlog zakona. Mi smatramo da je ovaj predlog zakona nosač već usvojenog Zakona o privatizaciji. Mi smo Zakonom o privatizaciji na neki način oročili da se za četiri godine svi privredni subjekti privatizuju...
Gospodine, moram da vas prekinem. Reč imaju predsednici ili zamenici predsednika poslaničkih grupa. Možete da pričate samo kao prijavljeni govornik, ali u redosledu poslaničkih grupa, sada nažalost ne. Vi ste prvi prijavljeni poslanik, pa ćete govoriti u tom redu. Da li se neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Prvi prijavljeni narodni poslanik je Radič Joković.
Kao što sam već rekao, mi smatramo da je ovaj predlog zakona komplementaran Zakonu o privatizaciji, koji je ova skupština usvojila sredinom godine i čija obavezna primena je oročena na naredne četiri godine. Računajući da će taj zakon, i pored onih efekata koji su pozitivni, nositi i negativne efekte (pre svega mislim na problem velikog broja nezaposlenih koji sada egzistira u našoj privredi), mi smatramo da ćemo, koristići iskustva drugih razvijenih zapadnih zemalja, kao i zemalja iz okruženja, putem razvoja malih i srednjih preduzeća uspeti da amortizujemo i da ublažimo te nepovoljne efekte koji proističu iz primene Zakona o privatizaciji. Mi znamo da se naša privreda sada nalazi u veoma teškim uslovima, zato što radi u jednom ambijentu koji je jako nepovoljan i koji je recesivnog karaktera jer je naša zemlja prezadužena sa preko 25 milijardi maraka. Unutrašnji dugovi su ogromni, nekih 850 milijardi dinara, akumulisani gubici u privredi su 650 milijardi dinara, tako da u tim uslovima, bez nekog novog razmišljanja i načina rada, mi nemamo izlaza. S druge strane, moramo znati da smo mi doskoro bili jedno zatvoreno tržište, pogotovo posle uvođenja sankcija i raspada stare Jugoslavije mi smo izgubili deo tržišta. Kapaciteti koje naša privreda poseduje su postali preglomazni i onda je došlo do situacije u kojoj se sada nalazimo. Dobro je što je ovim zakonom, na neki način, predviđeno da se putem regionalnih agencija vodi računa da se ravnomerno razvijaju regioni. Šta je prednost malih preduzeća? Prednost malih preduzeća je, što je sa njima lakše upravljati, što su ona inovativnija, što su kreativnija, i što se kod njih lakše postižu oni ekonomski efekti koji se traže od preduzeća, a to znači profitabilnost. Mi smo sada izloženi jednom otvorenom tržištu. Oni koji ne mogu da se uklope u svetsku privredu, moraće da se gase ili da se transformišu, tražeći nove izlaze. Prema tome, gledajući ta iskustva i koristeći se iskustvima drugih, mislim da je dobro što će centralna agencija voditi računa o tom sinhronizovanom razvoju, da ne bi došlo do konkurencije između naših preduzeća, kao što je bilo u prethodnom periodu. S druge strane, kod razvoja malih preduzeća nisu potrebne velike investicione aktivnosti, odnosno investicioni zahvati u infrastrukturi, tako da je to mnogo lakše odraditi. Ponovo kažem, poslanička grupa Nove Srbije će podržati ovaj zakon.
Sledeći narodni poslanik je Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, gospodin ministar je obrazlagao njegov predlog zakona. Međutim, u svom izlaganju se trudio da istakne da ova agencija neće imati ulogu u tome da kreditira privredne subjekte, kao što su mala i srednja preduzeća. Međutim, u članu 7. ovog zakona ima ovlašćenje da pruži finansijsku pomoć. Imajući u vidu kako je do sada funkcionisala Vlada Republike Srbije, kako su do sada pojedini članovi Vlade dobijali kredite, a sada čujem i pretpostavljam da su verovatno dobijali kredite od agencije koja je osnovana Uredbom Vlade Republike Srbije, pa da će ti isti ljudi, koji su u toj agenciji po toj uredbi, sada da budu u ovoj koja se zakonom ozvaniči. Znači, iskreno sumnjam da će da izvršava ono zbog čega je nastala. Ta sredstva koja ćete dobiti i koja su mala, od sponzorstva i privatizacije, verovatno će biti usmerena u pravcu razvoja malih i srednjih preduzeća članova Vlade, jer su već do sada, od kada imaju mandate članova Vlade, uzimali kredite. Iskoristio bih svoje vreme, koje mi je još ostalo po Poslovniku, da po članu 82. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije izrazim sumnju u postojanje kvoruma. Po članu 82. stav 3. izražavam sumnju da je elektronski sistem za glasanje ispravan, pa da bismo nastavili raspravu smatram da prvo treba da se utvrdi kvorum.
Po Poslovniku ne ide tako, ali ćemo utvrditi elektronskim putem. Ide prvo elektronskim putem, a onda možete da izrazite sumnju i dobijete listu itd. Prvo, da utvrdimo kvorum. Konstatujem da nemamo kvorum. Očigledno je da je veliki broj ljudi otišao na slavu, kako je i najavio, ali to ne može da bude opravdanje. Sednicu ćemo nastaviti u ponedeljak u 10,00 časova. Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuju 152 narodna poslanika. Konstatujem da imamo kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Nada Kolundžija, Vasilije Pavićević, Radmilo Milošević, Miloš Lukić, Višnja Nežić, Branislav Pomoriški, Branislav Grubački, Zoran Bošković, Marko Đurišić i Dragor Hiber. Pre podne sprečen da prisustvuje Vladimir Dobrosavljević, a po podneStevan Lilić. Zakasniće Miloš Lučić. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik,potpresednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Primili ste ostavku Mihajla Markovića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Administrativnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije povodom razmatranja ove ostavke, sa predlogom da Narodna skupština, na osnovu člana 88. stav 1. tačka 2. i stav 2. i 3. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje prestanak mandata narodnog poslanika Mihajla Markovića, danomo podnošenja ostavke. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 2. i stav 2. i 3. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Administrativnog odbora, konstatuje da je prestao mandat, pre isteka vremena na koje je izabran, narodnom poslaniku Mihajlu Markoviću, izabranom sa izborne liste DOS - dr Vojislav Koštunica, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Nastavljamo rad po dnevnom redu. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O AGENCIJI ZA RAZVOJ MALIH I SREDNjIH PREDUZEĆA (nastavak) Po Poslovniku se javio narodni poslanik Velimir Simonović.