Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, obzirom da je danas poslednji četvrtak u mesecu, a u skladu sa članom 205. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pristupamo postavljanju poslaničkih pitanja u vremenu od 16,20 do 19,20 časova. Iz Vlade, odnosno iz pojedinih ministarstava, dobio sam obaveštenje da sledeći članovi Vlade nisu u mogućnosti da prisustvuju današnjoj sednici na kojoj se Vladi postavljaju poslanička pitanja: Suzana Grubješić, potpredsednik Vlade, Jovan Krkobabić, potpredsednik Vlade i ministar rada , zapošljavanja i socijalne politike, Ivan Mrkić, ministar spoljnih poslova, i Alisa Marić, ministar omladine i sporta. Pre nego što pređemo na postavljanje poslaničkih pitanja, dozvolite mi da vas podsetim na odredbe Poslovnika Narodne skupštine koje se odnose na način postavljanja poslaničkih pitanja. Narodni poslanik ima pravo da postavi poslaničko pitanje pojedinom ministru ili Vladi iz njihove nadležnosti. (član 204. stav 1. Poslovnika). Poslaničko pitanje mora biti jasno formulisano. Izlaganje narodnog poslanika koji postavlja pitanje ne može da traje duže od tri minuta. Predsednik Narodne skupštine upozoriće narodnog poslanika koji postavlja poslaničko pitanje ako pitanje nije postavljeno u skladu sa odredbama Poslovnika, odnosno ako nije upućeno nadležnom organu. Na usmeno postavljeno poslaničko pitanje predstavnik Vlade, odnosno ministar, moraju odmah usmeno odgovoriti. Ako je za davanje odgovora potrebna određena priprema, oni to moraju odmah obrazložiti, a odgovor narodnom poslaniku dostaviti u pisanom obliku, u roku od osam dana od dana kada je pitanje postavljeno. Takođe, prema članu 207. Poslovnika, posle datog odgovora na poslaničko pitanje, narodni poslanik koji je postavio pitanje ima pravo da, u trajanju od najviše tri minuta, komentariše odgovor na svoje pitanje ili da postavi dopunsko pitanje. Po dobijanju odgovora na dopunsko pitanje, narodni poslanik ima pravo da se izjasni o odgovoru u trajanju od najviše dva minuta. U toku trajanja postavljanja pitanja i davanja odgovora, shodno se primenjuju odredbe Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, s tim što nisu dozvoljene replike i ukazivanja na povredu Poslovnika. U skladu sa tim, molim narodne poslanike da podnesu prijave za postavljanje pitanja. Istovremeno vas podsećam da će redosled postavljanja poslaničkih pitanja biti utvrđen prema dosadašnjoj praksi rada, tako što će, naizmenično, najpre reč dobijati narodni poslanici koji ne pripadaju ni jednoj poslaničkoj grupi, a zatim narodni poslanici od najmanje prema najvećoj poslaničkoj grupi. Takođe vas obaveštavam da smo ustanovili novu praksu da se sva pitanja koja narodni poslanici postave Narodnoj skupštini odmah nađu na sajtu Narodne skupštine i naravno odgovori koje Vlada uputi, tako da i građani Srbije mogu da prate pored direktnog prelaza i na sajtu Narodne skupštine sva pitanja koja ste postavili Vladi. Čim stigne odgovor Vlade, da kažem pored usmenih odgovora i ti odgovori se odmah objavljuju na sajtu Narodne skupštine, tako da znate da je to nešto novo od ovog saziva. Prelazimo na postavljanje poslaničkih pitanja. Prvi se za reč u skladu sa ovim javio gospodin Elfić Emir.
Poštovani predsedniče Skupštine, uvaženi predstavnici Vlade i uvažene kolege poslanici. Danas ću postaviti pitanje ministru obrazovanja. Želim da u svom uvodnom delu izlaganja samo napomenuti određene probleme i aspekte kada je obrazovanje Bošnjaka u pitanju u Republici Srbiji, iz čega će sasvim logično proizaći i moje pitanje. Iako je Ustavom Republike Srbije kao i nadležnim zakonima ove države propisano da Bošnjaci kao pripadnici nacionalne zajednice imaju pravo obrazovanja na svom sopstvenom bosanskom jeziku, to pravo nisu u mogućnosti da koriste u predstojećoj školskoj godini koja počinje 3. septembra. Takođe, još uvek je aktuelno pitanje akreditacije Internacionalnog univerziteta koji već nekoliko godina prolazi kroz agoniju te procedure, a očigledno na neadekvatan način. Takođe, ne znam da li ste gospodine ministre upoznati da se ovih dana vrši raspodela veroučitelja islamske veronauke i da direktori škola koji su postavljeni po političkom određenju u potpunosti daju primat takozvanoj Islamskoj zajednici Srbije koja je protivno Ustavu i protivno zakonima ove države dobila određeni legitimitet od strane jednog režima u prethodnom periodu. Ono što jeste moje pitanje koje će biti koncizno, vrlo konkretno, jasno, a to je šta ćete uvaženi ministre uraditi u ovom mandatu kada je obrazovanje Bošnjaka u pitanju izraženo kroz aspekte i probleme koje sam izneo kako bi Bošnjaci mogli koristiti svoja Ustavom i zakonom zagarantovana prava, ili će se i dalje nastaviti sa ignorantskom politikom po ovim pitanjima? Zahvaljujem.
Reč ima gospodin Obradović. Izvolite.
Hvala vam. Poštovani kolega dozvolite mi da pokušam da vam odgovorim na vaše pitanje. Pripadnicima svih manjinskih zajednica u Srbiji je omogućeno obrazovanje na maternjem jeziku i u skladu sa odredbama zakona koja regulišu to pitanje postoji i odgovarajuća procedura. Pripadnici ostalih manjinskih zajednica koja su možda danas ovde prisutni kao poslanici u Narodnoj skupštini Republike Srbije znaju, ili pretpostavljam da znaju o kojoj je proceduri reč, kada je reč o pripadnicima Bošnjačke zajednice kao i za druge važi ista procedura. Savet manjinske zajednice predlaže odgovarajuće udžbenike, a posle sadržaje tih udžbenika mora odobriti odgovarajuća prosvetna institucija. S obzirom na hipotetičku mogućnost da, pre svega zakonsku potrebu da taj udžbenik bude usaglašen sa nastavnim planom i programom koji postoji za naše škole i hipotetičku mogućnost da sadržaj udžbenika koji bi se koristio u nastavi daje drugačije viđenje nekih događaja iz naše bliske i dalje prošlosti, što objektivno jeste slučaj kada je o regionu reč, ili pogotovo o nekim događajima van regiona. Ovo govorimzato što pre svega svaki udžbenik koji se koristi mora biti u skladu sa nastavnim planom i programom i kada ta procedura postoji, a pogotovo kada se poštuju zakonski rokovi onda nema nikakvih problema. Ne znam da li znate, ali mi imamo osam manjinskih jezika koji se koriste na nivou osnovnog obrazovanja, pet manjinskih jezika koji se koriste na nivou srednjeg obrazovanja i nema ni jednog, ama baš nijednog razloga da bi bilo koja manjinska zajednica bila, kako vi kažete diskriminisana, ili da joj ne bude onemogućeno obrazovanje na svom jeziku, to važi za Bošnjačku zajednicu. Kada je reč, kako kažete, "agonija akreditacije visoko školske ustanove", to je tema koja postoji nekoliko godina unazad i nažalost, moram i ovom prilikom da ponovim nešto što sam govorio i drugim ljudima koji su se interesovali za akreditaciju te visokoškolske ustanove, pa čak institucije, pa čak i predstavnicima Evropske komisije, da je akreditacija postupak koji izvode nezavisna stručna tela, Komisija za akreditaciju i proveru kvaliteta je radno telo Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje a čine ih 15 redovnih profesora i akademika sa obrazovanog prostora cele Srbije. Oni potpuno autonomno cene akta koja dobiju od predlagača i daju pozitivno ili negativno mišljenje o procesu akreditacije, odnosno stručnosti tog studijskog programa, o uslovima koji postoje gde bi trebala da se izvodi nastava i naravno o nastavnom kadru koji bi tu nastavu trebao da izvodi. Problem je za fakultet u Novom Pazaru, koliko sam ja mogao razumeti iz razgovora sa predsednicom Komisije za akreditaciju i proveru kvaliteta i predsednikom Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje da još uvek nisu ispunjeni svi zakonom i standardima koje donosi Nacionalni savet za visoko obrazovanje nisu ispunjeni svi kriterijumi da bi se dobilo pozitivno mišljenje. Jedan studijski program je prema mojim saznanjima akreditovan, ostali jednostavno nisu. Tu je stvar vrlo prosta. Standarde možete naći na sajtu Nacionalnog saveta za visoko obrazovanje, standarde možete naći na sajtu Komisije za akreditaciju i proveru kvaliteta. Kad se ispune ti standardi dobija se pozitivno mišljenje. Na osnovu tog pozitivnog mišljenja resorno ministarstvo izdaje dozvolu za rad. Ni manje ni više, što važi za druge važi i za taj fakultet. Kada se ispune standardi dobiće se naravno pozitivno, očekujem naravno da će pozitivno mišljenje i nema ni reči, ja ne znam kako vi to doživljavate, ali nema ni traga da kažem ni senke od bilo kakve vrste diskriminacije. Reč je o stručnim razlozima. Koliko znam sada se vaša žalba nalazi pred Nacionalnim savetom za visoko obrazovanje. Oni će takođe odgovoriti na način na koji oni kao telo koje je izabrala ova Narodna skupština Republike Srbije smatra ceneći stručne razlike. Hvala.
Izvolite Elfiću.
Zahvaljujem se. Uvaženi ministre, meni je potpuno jasno da postoje određene zakonske odredbe, procedure, akreditacione komisije i ostalo, ali nikako ne mogu da razumem i shvatim da ta procedura za određene univerzitete i fakultete traje mesec, dva meseca, tri meseca, a da tri ili četiri godine traje za internacionalni univerzitet gde se kontinuirano radilo na tome da se gubi poverenje od strane studenata i roditelja koji upisuju svoju decu sa informacijama koje su dolazile iz nadležnog Ministarstva prosvete u ovom slučaju, kako univerzitet još nema akreditaciju, kako decu ne treba upisivati na fakultet, što govori da sam pristup internacionalnom univerzitetu i drugim univerzitetima i fakultetima u ovoj zemlji nije bio isti. Vi znate i upoznati ste sa činjenicom da je u toku 2006. godine kompletna dokumentacija internacionalnog univerziteta sa svim svojim nastavnim planovima i programima se izgubila voljom službenika Ministarstva prosvete i da je to konstatovano zapisnikom kojije dan na uvid od strane univerziteta prilikom jednog sastanka 2009. godine kojem ste prisustvovali vi ispred nadležnog ministarstva sa svojim pomoćnikom gospodinom Jaukovićem. Ta dokumentacija ni dan danas nije pronađena. Takođe ostali ste mi dužni da li ste informisani o ovom delu raspodele veroučitelja kada je islamska veronauka u pitanju. Želim da upoznam kolege, a i širu javnost da je ta nadležnost prebačena na direktore škola kao što sam kazao, koji su politički postavljeni i bukvalno ne po stručnim sposobnostima određenih veroučitelja koji trebaju održavati nastavu već potpuno ispolitizovanom procesu gde se dešava da pripadnici islamske zajednice u Srbiji ne mogu imati svoje veroučitelje u nastavi.
Hvala. Izvolite gospodine Obradoviću.
Dozvolite mi da kažem još neku rečenicu po pitanju akreditacije Internacionalnog univerziteta u Novom Pazaru. Ja sam pre dve godine razgovarao sa gospodinom Zukorlićem i upoznao ga sa celim postupkom akreditacije i predočio mu šta su standardi i predočio mu način rada Komisije za akreditaciju i proveru kvaliteta. Tada je meni rečeno da će Internacionalni univerzitet učiniti sve da postavljene standarde ispuni. Stvar je vrlo, vrlo prosta. Da li imate nastavnika sa odgovarajućim zvanjem, koji može da predaje određeni predmet? Da li imate odgovarajući broj nastavnika sa odgovarajućim zvanjem? Da li imate odgovarajući broj nastavnika uopšte? Problem je vrlo rešiv i postavlja se jedno logično pitanje. Kako to za druge je problem rešiv i moguća akreditacija a za Internacionalni univerzitet nije? Da li se žele ispuniti kriterijumi ili ne? Zato što je interesovanje za osnivanje visokoškolske institucije postoji i od strane drugih, čak pojavljuju se ljudi iz inostranstva kojima na isti način predočimo sva dokumenta. Neko se odluči za to, neko ne. Komisija za akreditaciju i proveru kvaliteta je neko ko o tome odlučuje i potpuno su autonomni. Tačno se znaju standardi. Meni je žao što Internacionalni univerzitet te standarde do sada nije ispunio. Ukoliko želi, on naravno, po meni, može te standarde da ispuni. Prilikom razgovora sa gospodinom Zukorlićem meni je pokazano rešenje iz, čini me 2003 godine o osnovanju univerziteta i postavio sam jedno prosto pitanje – da li su isti studijski programi koji stoje u tom rešenju. Ako jesu, onda ne postoji problem, ukoliko postoji neki studijski problem koji nisu navedeni u tom rešenju, a izvodi se nastava, onda problem postoji. Nažalost postojali su neki problemi. Zašto je Internacionalni univerzitet tako postupio, to meni nije jasno, ali postupak akreditacije i ceo postupak, da kažem, utvrđivanja kvaliteta visoko školskih ustanova je utvrđen Zakonom o visokom obrazovanju u standardima koje utvrdio Nacionalni savet za visoko obrazovanje, i načinom rada komisije za akreditaciju. Vi znate da postoji, ili možda ne znate, ali evo ja vam kažem, da bi se bilo koji studijski program akreditovao, postoje recezenti koji daju stručno mišljenje o validnosti tog programa i on prolazi tu stručnu ocenu, pa na osnovu tog izveštaja raspravlja komisija i postoji mogućnost žalbe Nacionalnom savetu za visoko obrazovanje. Moje duboko mišljenje je da, ukoliko Internacionalni univerzitet stvarno želi da ispuni standarde koji su opšte poznati, da ne postoji prepreka za dobijanje pozitivnog mišljenja. To podrazumeva program, prostor, nastavnici. Samo te tri tačke, program, prostor, nastavnici u odgovarajućim zvanjima. Što se tiče veroučitenja, moram reći da Ministarstvo prosvete i nauke, ovaj problem rešava zajedno sa Ministarstvom vera, odnosno resornom odgovarajućom komisijom i da smo do sada taj problem uspešno rešavali. Ukoliko postoje neki novi elementi, evo, slobodan sam da se sa njima upoznam, vi možete i tokom ove rasprave ili kasnije, da mi dostavite te podatke pa ću videti sa ostalim kolegama o čemu se u stvari radi. Ne ulazeći u sukob koji postoji na terenu oko toga ko predstavlja koga unutar škola, vezano za odražavanje verskih zajednica. Mi smo taj problem u prethodnim godinama, po meni, prilično uspešno rešavali. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Emir Elfić, izvolite.
Što se tiče Internacionalnog univerziteta, on zadovoljava sve standarde po pitanju i stručnog kadra i naučno-nastavnog programa. Uvaženi ministre nakon ove sednice dostaviću vam materijal u kome postoji niz tačaka koje govore o tome da akreditaciona komisija nije postupila u skladu sa svojom procedurom, a ono što sam malopre kazao, ključna stvar jeste, ukoliko određene stvari po pitanju procedure koju je Internacionalni univerzitet trebao imati. Ukoliko neke stvari nisu bile zadovoljene, u smislu procedure koja izuskuje, mislim da period od tri i po godine je jako dug, da se dobije odgovor na jedno takvo pitanje. Ti rokovi su trebali biti kraći, onakvi kakvi su bili za sve ostale univerzitete, da bi Internacionalni univerzitet kao jedna jako značajna, visoko obrazovna institucija, u Sandžaku, ali i u Srbiji, mogla tu proceduru i okončati. Kada ste pomenuli jezik, ostao sam to dužan reći, takođe mi je jasno kakva je procedura po pitanju sprovođenja Ustava i zakonskih rešenja u smislu implementacije bosanskog jezika. U prethodnom režimu, režim se odvažio da napravi i tu paralelnu instituciju, gde imamo Bošnjačko nacionalno veće, u tehničkom sazivu, koji nema legalitet od strane Bošnjaka koji su izašli na izborima za Bošnjački nacionalni savet 2010. godine i ono legitimno koje je prethodni režim negirao. Zaista očekujem od ove vlade da će imati razumevanja za potrebe bošnjačke nacionalne zajednice i da će imati više smisla za rešavanje svih ovih problema koji jesu, a mi, iz Bošnjačke demokratske zajednice, ne tražimo ništa drugo osim da budemo ravnopravni građani ove države. Hvala.
Hvala, reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević, izvolite.
dobar dan, hvala na ovoj prilici da od Vlade i ministara čujemo odgovore na pitanja koja upućuju ustvari građani koje mi ovde predstavljamo. Ovo što ću pitati nije samo pitanje, to je istovremeno i predlog i savet. Štete od ovogodišnje suše su, negde kažu oko 2 milijarde evra i ta šteta će se osetiti u sledećoj godini, ukoliko se danas nešto ne učini. Naredna setva u jesen 2012. godine i prolećna setva 2013. godine treba da budu obavljene bolje nego ikada. Radi se o tome da mi imamo visokorodne hibride pšenice i kukuruza, ali nisku potrošnju đubriva. Ako nema zemlje u zemljišu đubriva, biljka ne može da formira rod kakav je inače moguć, a to je 8 tona pšenice, 10 tona kukuruza. Zato imam pitanje, u ime mnogih poljoprivrednika za ministra trgovine Rasima Ljajića, da li razmišljate, da li nameravate da za ovu setvu uvezete sto, sto pedeset hiljada tona mineralnih đubriva, da ih date direkciji za materijalne rezerve i da ih pod povoljnim uslovima podeli poljoprivrednicima tako da iduće godine imamo rod pšenice kakav do sada nismo imali, a to je 6-7 tona. Taj potez, taj nisko-kamatni zajam bi se i te kako isplatio, a Srbija bi mogla da obnovi svoj izvoz pšenice i da ga ima dovoljno. Znate, ministre, da ovoga časa Direkcija za rezerve nema žita kojim bi mogla da interveniše i da pomogne onim stočarima koji ovoga časa neće imati dovoljno hrane da prezime sastadom stoke i moraće da ga smanje, prodaju i to, nažalost, na klanje. Na klanje će, gospodine ministre, otići prinudno i popriličan broj rasnih grla koja bi mogla da budu zadržana. Dakle, to je moje pitanje, da se odmah interveniše, jer danas je 30. avgust, a setva pšenice počinje najkasnije 5. oktobra. Nizak je vodostaj Dunava i Save, da se đubrivo kupi tamo gde ga ima a to je Mađarska i Hrvatska. Hvala.
Hvala. Gospodine Ljajiću, izvolite.
Dve bih stvari hteo da istaknem koje predstavljaju odgovor na ovo vaše pitanje. Kao što znate, mi smo na jednom sastanku, koji je organizovao premijer, razgovarali na ovu temu. Uprkos tome što robne rezerve u ovom trenutku nemaju sredstava za otkup mineralnog đubriva, dogovor načelan je da se sa jednim kreditom obezbede sredstva kako bi se vršio otkup možda ne 100 hiljada tona mineralnog đubriva, ali u ovom trenutku imamo neke rezerve mineralnog đubriva i zbog nestašice i manjih rezervi, pre svega kukuruza, u robnim rezervama, ponudićemo mineralno đubrivo za zamenu za merkantilni kukuruza, s obzirom da je svega 70 hiljada tona merkantilnog kukuruza danas u robnim rezervama. Mislili smo da intervenišemo sa tim kukuruzom sa nekih 40 hiljada tona i verujemo da ćemo naići na povoljnu reakciju vezano za ovu robnu razmenu mineralnog đubriva za merkantilni kukuruz i za pšenicu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević. Izvolite.
Gospodine ministre, ovoga časa u Srbiji, što gotovih đubriva, što sirovina za fabrikaciju do kraja 2012. godine ima samo negde oko 250 hiljada tona, što je poprilično malo i nedovoljno. Radi se o tome da mi sadašnju potrošnju đubriva, koja je možda oko 100 kilograma, podignemo na 500 kilograma po hektaru. U tom slučaju bi mogli da se nadamo da će hektarski prinos pšenice da bude šest i sedam tona i da imamo viškove. To što vi govorite o zameni za 70 hiljada tona kukuruza, to jeste jedna mera, dobra mera, ali nedovoljna da reši ovaj problem. Govorim o nešto ambicioznijem programu, a to je da Direkcija za rezerve po prvi put se ponaša kao privredno preduzeće i da misli o svojim rezervama za naredne godine i da uloži novac da joj se to vrati u viškovima zrna koji će moći i da koriste i za intervenciju na tržištu i za održavanje izvoza. U martu 2013. godine iz ove zemlje, uveren sam, neće otići ni jedna barža kukuruza Dunavom prema kupcima koji su do sada kupovali kukuruz i što nam je donosilo preko 200 miliona evra. Prema tome, treba intervenisati i za prolećnu setvu. Vremena nema, đubriva nema dovoljno u našim fabrikama, a mora se kupiti, da li u Rusiji, da li u Rumuniji, negde na nekom tržištu, u Mađarskoj ili u Hrvatskoj. Mislim da je to jedan dobitnički potez. Vodite računa o tome. Prenosim vam ovo što sam čuo od direktora poljoprivrednih imanja i mnogih poljoprivrednika. Moramo da ovu jesenju setvu 2012. godine obavimo uz odgovarajuću upotrebu hrane, mineralnih đubriva, da bi se nadali da će rod 2013. godine biti toliko visok da delimično i ublaži ovu sadašnju štetu koja nas je pogodila, a pre svega ratare.
Hvala. Izvolite, gospodine Ljajiću.
Samo kratko kao dopunu i ovo što ste vi rekli u odgovoru na prethodno pitanje. Znate i sami da je jedna od 15 mera koje je donelo Ministarstvo poljoprivede, mera za otkup od 200 hiljada tona merkantilnog kukuruza i za to je potrebno 6,5 miliona evra. Dakle, potreban je kredit u tom iznosu da bi otkupili do 200 hiljada tona merkantilnog kukuruza. Sa ovim zahtevom koji je potpuno ispravan i o kome smo razgovarali, videćemo da li ćemo moći 100 hiljada tona, ali u svakom slučaju jedna količina mineralnog đubriva će biti otkupljena.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Žika Gojković.
Poštovani gospodine predsedniče, gospodine premijeru, dame i gospodo ministri, poštovane kolege poslanici, iskoristiću svoje poslaničko pravo da postavim tri kratka, jasna i precizna pitanja. Nadam se da će takvi biti i odgovori, da ne bih morao da koristim dopunsko vreme. Moje prvo pitanje je upućeno gospodinu Dinkiću i odnosi se na Fond "Inex Interexport". Znači, da li je završena privatizacija Fonda "Inex Interexport", pošto je započeta još 2005. godine, a poverioci, među kojima su i bivši radnici, još uvek nisu isplaćeni. Podsetiću da je Vlada Republike Srbije 2001. godine ugasila frišopove, pri čemu je nekoliko stotina ljudi bukvalno oterano na ulicu i bez dinara otpremnine i obeštećenja. Iskoristio bih priliku da pohvalim mere koje ste doneli na početku vašeg mandata, koje se tiču zanatlija i sitnih preduzetnika. Nadam se da se na tome nećete zaustaviti, jer su to ljudi koji su najteže osetili pritisak krize u kojoj se nalazimo. Moje drugo pitanje biće upućeno gospodinu Selakoviću. Odnosi se na proces restitucije u nekoliko navrata sam bio prisutan i slušao sam kada ste u vreme predizborne kampanje govorili i kritikovali Zakon o restituciji, često napominjući, vi i vaše kolege koji se trenutno nalaze u vašem ministarstvu, da je ovaj zahtev vrlo loš zbog toga što je izostavljen proces supstitucije. Moje pitanje se odnosi na to da li ćete učiniti sve da se ovaj zakon promeni i da li će se supstitucija uvesti u Zakon o restituciji kao preovlađujući način povraćaja imovine. Moje treće pitanje je predlog i mogu da ga postavim gospodinu premijeru i zameniku premijera, da li ćete podržati predlog poslaničke grupe SPO i DHS, da se u dnevni red jedne od sednica Narodne skupštine Republike Srbije uvrsti predlog usvajanja rezolucije o zločinima totelitarnog režima. Podsetiću vas da je parlamentarna Skupština Saveta Evrope još 25. januara 2006. godine usvojila Rezoluciju 148, pod nazivom "Potreba za međunarodnom osudom zločina totalitarnih komunističkih režima", u kojoj su pozvane sve komunističke ili postkomunističke partije da u svojim zemljama, ako to do sada nisu učinile, ponovo procene istoriju komunizma i svoju sopstvenu prošlost, jasno se distanciraju od zločina počinjenih od strane totalitarnih komunističkih režima i nedvosmisleno osude. To istovremeno predstavlja i ispunjenje naše međunarodne obaveze i zato je ovo pitanje upućeno. Hvala.
Izvolite, gospodine Dinkiću.
Gospodine Gojkoviću, ne znam u ovom trenutku odgovor na ovo vaše prvo pitanje, ali se obavezujem da vam dostavim u roku koji je Poslovnikom predviđen vezano za Fond "Interexport". Zaista ne znam u kojoj se fazi nalazi proces privatizacije tog preduzeća, ali ću vam dostaviti pisani odgovor na tu temu.
Hvala. Gospodine Selakoviću, izvolite.
Gospodine Gojkoviću, kada ste govorili o pitanju restitucije i da li ćemo uvesti restituciju kao jedan od načina, ako sam razumeo dobro vaše pitanje, mogu da vam kažem da ćete naknadno dobiti kompletan odgovor. Imajte u vidu koje je opterećenje ovog ministarstva na čijem sam čelu i koliko je pitanja na dnevnom redu, ali ćete dobiti od službi ministarstva precizan odgovor na ovo pitanje, naravno uz dobru analizu Zakona o restituciji, koja to svakako zahteva.
Hvala. Treće pitanje koje ste postavili pretpostavljam da ste uputili Vladi, pa očekujem odgovor Vlade na vaše treće pitanje. Gospodin Ivica Dačić. Izvolite.
Vi znate da smo mi više puta ovde usvajali dokumenta u različitim formama i Zakon o rehabilitaciji i da je apsolutno nesporno da svi zločini koji su počinjeni treba da budu osuđeni i da žrtve, ukoliko su snosile bilo kakve pravne konsekvence, treba da budu rehabilitovane. Konkretan odgovor na vaše pitanje dobićete kada dobijemo predlog vašeg akta. Jedino što ne možemo dozvoliti i sigurno se tome nećemo pridružiti, to je da se time vrši revizija istorije. Kada je reč o tome, Srbija treba dosledno da prati svoju antifašističku liniju, bez obzira da li je reč o antifašističkim pokretima, sa bilo kojom ideološkom orijentacijom. Jedino što je za nas neprihvatljivo, to je da se saradnici fašista, okupatora, u ime navodno nekih ispravljanja nepravdi, proglašavaju za borce protiv fašizma. Nemoguće je da onaj koji je dobio gvozdene krstove od Hitlera bude proglašen za uglednog građanina nekog kraja. To se odnosi na sve i na pripadnike svih naroda. Srbija ima čime da se ponosi. Nažalost, da nije došao Dmitri Medvedev pre nekoliko godina, ne verujem da bi obeležili godišnjicu oslobođenja Beograda. Ali, i to nije u redu. Ispada kao da su Rusi oslobodili Srbiju. Zato ova politička pitanja koja postavljate sigurno treba svesti u jedno realno sagledavanje istorije i utvrđivanja tačnih istorijskih činjenica. Ukoliko predlozi budu išli tom linijom, svakako da ćete u tome imati podršku Vlade Republike Srbije. hvala.
Hvala. Gospodin Gojković.
Vrlo kratko. Hvala, gospodine Dinkiću. Nisam ni očekivao da ću dobiti odgovor odmah, pošto je ipak Vlada tek formirana i radi se o materiji koja je, da kažem, početa još pre sedam, osam godina, tako da precizne podatke nisam ni očekivao, ali se nadam da ću ih ipak dobiti kao poslanik. Gospodine Selakoviću, ne mogu da prihvatim vaš odgovor, pogotovo što ste vrlo decidno u predizbornoj kampanji govorili kako će substitucija biti nešto što će nadograditi ovaj zakon i potenciram, ljudi koji su sada deo vašeg kabineta, pomoćnici u vašem ministarstvu, vrlo jasno na tribinama govorili da je neminovnost da substitucija bude deo novog zakona o restituciji. Gospodinu Dačiću želim samo da kažem da niko ne želi nikakvu reviziju istorije, sem ako ne mislite da je revizija istorije to što je posle oktobra 1944. godine na teritoriji Srbije komunistička vlast ubila više desetina hiljada ljudi, da je u Jugoslaviji kroz zatvore u prvim godinama posle Drugog svetskog rata prošlo preko pet miliona ljudi, da je zbog uspostavljanja nedemokratskog jednopartijskog režima u zemlji više hiljada interniranih oficira i vojnika iz nacističkih logora bilo primorano da ode na emigraciju. Ovo su sve fakti o kojima govorim, da su organizovani koncentracioni logori na Golom otoku i da je ljudima komunističkim dekretima oteta imovina velike vrednosti, koja im ni do dana današnjeg nije oteta. Samo sam o tome govorio, gospodine Dačiću, o nikakvoj reviziji istorije ne želim da govorim. Na kraju, ovo su sve stvari o kojima se govori u onim institucijama kojih Srbija želi da bude deo i ka kojima stremimo. Hvala.
Gospodin Dačić.
Moram da kažem da sam do sada više puta razgovarao sa predstavnicima EU. Još nisam čuo za takav zahtev, da je uslov za dobijanje datuma za otpočinjanje pregovora. Prema tome, moguće je to u razgovoru sa vama rečeno. Samo želim da ukažem na jednu praksu koja je u Srbiji prisutna, a to je da komandant jedinica koje su oslobodile Beograd nema ulicu u Beogradu. To je Peko Dapčević. Da li je to revizija istorije? Jeste. Da li je revizija istorije to da je Srbija imala najmasovniji antifašistički pokret u Evropi procentualno u odnosu na broj stanovnika, žrtve koje su pale od strane fašista i onih koji su im služili? Da li je rehabilitacija i revizija istorije to proglašavati Milana Nedića legitimnim predsednikom Vlade Republike Srbije? Jeste, zato što on nije izabran na izborima, niti ga je izabrala Skupština, parlament Srbije. Njegova slika je bila donedavno u Nemanjinoj 11. Da li je revizija istorije i kada je predloženo da jedan trg u Smederevu nosi ime Ljotića? Da li je revizija istorije i kada se u Novom Pazaru Aćim Efendija proglašava za borca za prava Bošnjaka, a dobio je gvozdeni krst od strane Hitlera? Ni vi ni ja, gospodine Gojkoviću, nismo učestvovali u Drugom svetskom ratu i mislim da je krajnje vreme da se Srbija okrene budućnosti, a ne da bude stalno zagledana u prošlost. Shodno tome, apsolutno sam spreman da Vlada Srbije podrži sve ono što je u pravcu bolje budućnosti Srbije, ispravljanja nepravdi iz prošlosti, samo se nepravde ne mogu ispravljati nanošenjem nepravdi drugima. Uostalom, odluka koju sam ja potpisao, čini mi se, kao zamenik premijera ove vlade, prethodne, je bila da se formira komisija za ispitivanje svega ovoga i utvrđivanje tih grobnica o kojima govorite. I gospodin Homen je često pričao o pronalaženju posmrtnih ostataka Draže Mihajlovića. I tu odluku sam ja potpisao. Šta više želite u ime nacionalnog pomirenja? Danas se ne može promeniti rezultat Drugog svetskog rata. Oni koji su u tome učestvovali treba da imaju prava koja iz toga proističu. Žrtve, oni koji su pali, bilo zbog fašista, bilo zbog našeg građanskog rata, treba da dožive pravnu rehabilitaciju, ali zaista, mi smo skloni da se u našem narodu delimo po veoma različitim kriterijumima – na republikance i monarhiste, na Srbe iz Srbije, Srbe iz Crne Gore, Srbe preko Drine, sada i Srbe sa Kosova, da se delimo na Srbe preko Dunava u Vojvodini i one koji su iz centralne Srbije. Delimo se na demokrate i one koji su navodno pristalice nekih starih komunističkih režima. Ne znam zašto mene pitate za komunističke zločine, zato što ovde među pripadnicima drugih stranaka koji nisu naslednici Komunističke partije ima mnogo više onih koji imaju više godina komunističkog staža nego što ja imam godina. Uostalom, i u vašoj stranci, gospodine. Nisam igrao kozaračka kola šezdesetih godina i, u svakom slučaju, možda bi trebalo da o tome raspravite i na vašem Svesrpskom saboru. Ja sam za to da Srbija ide napred, pa da izađemo više iz rovova partizana i četnika. Molim vas, Srbija ima druge probleme pred kojima se nalazi. Hvala vam.
Gospodin Gojković ima reč. Izvolite.
Hvala. Nisam imao nameru da se javim. Samo nekoliko rečenica. Nije bilo potrebe, gospodine Dačiću, da ovako govorite. Nisam želeo ni najmanje da budem zlonameran. Predsednik ste Vlade i pitanje je bilo upućeno kao predsedniku Vlade, a tiče se nečega što je Rezolucija Parlamentarne skupštine i prihvatanja onoga što su prihvatile sve zemlje u okruženju. Ni najmanje nisam želeo da budem zlonameran. Naravno, neću nikad igrati kozaračko kolo, niti sam ga ikad igrao. Sve ostalo mislim da je nepotrebno. Da završimo ovde, da se složimo oko nečega. To je da trebamo svi da gledamo u budućnost, ali ćemo gledati u budućnost tako što ćemo tumačiti ispravno istoriju i prošlost i da to već jednom zatvorimo za sva vremena. Hvala vam.
Hvala. Nemate pravo, gospodine Dačiću. Gospod Arpad Fremond. Izvolite.
Poštovani predsedniče, predsedništvo, gospodine premijeru, poštovani ministri, dame i gospodo narodni poslanici. Za poslanike SVM je poljoprivreda jedna od najvažnijih tema. Naravno, pitanja koja želim da postavim se tiču poljoprivrede. Pitanje bih uputio gospodinu Kneževiću, ministru poljoprivrede, a tiče se predloga mera za ublažavanje posledica suše. Kao što znamo, štete su ogromne i svakodnevno se suočavamo sa njima. Sigurno je da je ova svakako jedna od najdramatičnijih godina kada je poljoprivredna proizvodnja u pitanju. Što se tiče mera koje je Vlada prihvatila danas, pozdravljamo ih, ali ne u potpunosti. Što se tiče oslobađanja poljoprivrednika od nekih naknada, nemamo ništa protiv. To je bio slučaj i prethodnih godina. Ono što nas posebno interesuje to je pitanje oslobađanja nekih poljoprivrednih proizvođača od plaćanja zakupa poljoprivrednog zemljišta u državnoj svojini. Ova mera, naime, male i srednje poljoprivredne proizvođače stavlja u neravnopravan položaj u odnosu na velike. Ova mera je povoljna samo za određen krug proizvođača, za velike, i smatramo da će dovesti do podele među poljoprivrednim proizvođačima. Nije pravična prema ostalim malimproizvođačima, jer oni su platili zakup privatnicima čiju zemlju obrađuju. Interesuje me - da li se ova mera od oslobađanja plaćanja zakupa odnosi samo na lokalne samouprave, kojima proizvođač ne treba da plati 40% zakupa, ili i na 30% koje dobija ministarstvo i Pokrajina? Posebno podržavamo podsticaje u stočarstvu. Dobro je što će se otkupiti 200.000 tona kukuruza. Pitanje je, međutim, da li Vlada planira da od tog kukuruza jedan deo bude namenjen stočarima? Ovo je veoma značajna informacija, jer 13 meseci treba da čekamo do novog roda kukuruza. Na kraju me interesuje i šta će biti sa neisplaćenim subvencijama po hektaru i dizel gorivom, zbog kojihsu nedavno održani protesti poljoprivrednika i blokade puteva širom Vojvodine? Poljoprivrednici računaju na te subvencije koje još uvek nisu dobili. Svestan sam da je to bila obaveza prethodne Vlade, ali ipak sam na stanovištu da program koji je prihvaćen na početku ove godine, treba da se nastavi. Poljoprivredni proizvođači treba da dobijaju ono što im je obećano za 2012. godinu. Znam, gospodine ministre, da ste davali izjave o tome ovih dana. Zanimaju me kao i većinu poljoprivrednika detalji. Dobro je što u budućnosti planirate da kroz Zakon o podsticajima utvrdite agrarnu politiku. Interesuje me kako napredujete sa time i da li će već od ove godine poljoprivredni proizvođači znati šta ih čeka u 2012-2013. proizvodnoj godini? Hvala.
Hvala. Izvolite, gospodine Kneževiću.
Hvala lepo. Naravno da svi znamo da su posledice suše katastrofalne, umanjen je rod soje i kukuruza za nekih 50%. Očekujemo da će po procenama Ministarstva poljoprivrede i rod suncokreta i šećerne repe biti umanjen isto 20% do 40%. Naravno, sve će to da utiče na naš izvoz, sve će to da utiče na manju ponudu na našem tržištu, povećanje cena i zbog svega toga je Vlada na svojoj sednici od pre, čini mi se, nedelju dana donela jedan set vanrednih mera za pomoć poljoprivredi za suzbijanje, ili sanaciju šteta od suše. Te mere su segmentirane, odnosno one su podeljene u tri segmenta. Prvi segment je taj, da država oslobodi poljoprivredu od određenih finansijskih obaveza, ili da te obaveze prolongira. Drugi set mera se odnose na adekvatne intervencije na tržištu zarad stabilnosti i sređivanja cena. Treći set su direktne subvencije, direktna finansijska davanja poljoprivrednim gazdinstvima. Pitali ste me za ovaj deo oko lokalnih samouprava, on se nalazi u ovom prvom setu. Tačno taj stav glasi, da mi kao Vlada i kao ministarstvo upućujemo preporuku lokalnim samoupravama da one oslobode plaćanje zakupa državnog zemljišta koje se daje ove godine. Naravno, i sami ste rekli da se taj prihod deli u 30-40 na lokalne samouprave. Ovim smo hteli, pošto su sve ostale mere u ingerenciji Vlade i budžeta Vlade Republike Srbije, da i lokalne samouprave učestvuju i da pomognu svojim poljoprivrednicima. Znamo da su ta sredstva strogo namenska i da se ona koriste za određene svrhe, ali njihovom preraspodelom bi mogle lokalne samouprave da pomognu svojim poljoprivrednim proizvođačima. Naravno, to je samo kao preporuka. Čak je postojao i jedan predlog od strane udruženja poljoprivrednika da se ta sredstva direktno vraćaju u budžet i da se onda iz budžeta koriste za nešto. Mislim da je zbog interventnosti mera i kratkog vremena u ovom trenutku sada nemoguće, jer bi trebalo menjati više zakona. Vaše drugo pitanje se odnosi na kukuruz, koliko se sećam, na uvoz kukuruza i da li će biti deljeno stočarima, je li tako? U ovom drugom setu mera smo predvideli, to je malopre rekao i ministar trgovine, da se interventno kupi na tržištu do 200.000 tona merkantilnog kukuruza. Sa onim delom robnih rezervi koje imamo na raspolaganju je to nekih, čini mi se, 70.000 tona i to je nešto više od jednomesečne potrošnje u Srbiji. Mislimo da je to dovoljna količina da bi mogli intervenisati na domaćem tržištu, pre svega, kod proizvođača stočne hrane. Taj multiplikativni efekat nedostatka kukuruza će se najviše osetiti na stočarstvo. Da, predvideli smo to pre svega za stočarsku proizvodnju. Treće je isplata subvencija. Danas smo za isplatu subvencija, ono što je bilo dogovoreno sa prethodnim ministrom i ono što su dogovorili poljoprivrednici i što nije pretočeno u ikakav akt, na Vladi Republike Srbije doneli tu uredbu i uredba se zove Uredba o subvenciji ratarskih proizvoda i krompira za 2012. godinu. To je tih 6.420 dinara na nekih milion i 585 hiljada hektara. Ovu subvenciju ćemo, kao i sve ostale mere koje smo predvideli ovim setom mera, isplatiti u 2012. godini. To je jako bitno. Još nešto da vam kažem, verovatno ste to i čuli, ovaj set mera nosi sa sobom negde oko 160 miliona evra. To su ogromna sredstva i to je najveća pojedinačna intervencija u poljoprivredi, koliko znam i koliko sam dobio obaveštenja od mojih saradnika, u prethodnih 20 godina. Ovim putem moram da zahvalim i premijeru i ministru finansija i ministru trgovine koji su, zajedno sa Ministarstvom poljoprivrede, učestvovali u izradi svih ovih akata. Naravno, ostaje nam još jedan veliki dug prema poljoprivrednicima za subvencije koje su donete u 2012. godini. Moram da kažem da smo imali određene otežavajuće okolnosti, pre svega, isplata obaveza iz 2011. godine, u januaru 2012. godine nekih 6,5 miliona evra. Imamo i problem sa prinudnom naplatom. Ministar Dragin je negde pre dve i po godine prekinuo sa isplatom određenih davanja nekomercijalnim poljoprivrednim domaćinstvima i u ovoj godini trpimo štetu. Znači, nekih dve milijarde dinara je skinuto sa računa Ministarstva poljoprivrede samo za to. Hoću da vam kažem, kao ilustraciju, da nedostaju sredstva, ali da smo preraspodelom u drugim ministarstvima, preraspodelom budžeta, uspeli da dođemo do ove cifre i da intervenišemo sa ovih 160 miliona evra u budžetu. Još jedno pitanje, ako ima vremena ili da kasnije odgovorim? Dobro. Govorili ste o Zakonu o podsticajima. Da, to je jedan vrlo važan zakon, ja ću do kraja ove nedelje imenovati radnu grupu koja će učestvovati u izradi tog zakona. To je jedna od strateških stvari, kao što je to povećanje agrarnog budžeta. Ovo je druga strateška stvar. Želimo da napravimo predvidiv ambijent za poljoprivredne proizvođače, kako bi oni dugoročno, ili bolje da kažemo srednjoročno, u jednom najkraćem roku od četiri do pet godina mogli da planiraju svoju proizvodnju. Taj zakon ćemo dati u javnu raspravu negde krajem septembra meseca ove godine i očekujemo da on bude usvojen ovde u skupštini zajedno sa Zakonom o budžetu za 2013. godinu, negde prema programu Ministarstva finansija, mislim da je to negde sredinom novembra meseca ili krajem novembra meseca. Hvala.
Hvala, gospodine Fremond.
Gospodine ministre hvala vam na detaljnim odgovorima. Što se tiče oslobađanja nekih poljoprivrednih proizvođača koji imaju državno zemljište u zakupu, ipak smatramo sad, kako smo čuli od pokrajine i od vlada, to će pustiti 30%, to je sigurno i na opštinama je dali će oni da otpuste taj dug prema njima. Smatram da opštinama te pare izuzetno trebaju. To je sve namenjeno, kao što ste rekli, samoj poljoprivredi, to je izuzetno važno. To će sada, u buduće, svaka opština da odlučuje na svojim sednicama. Ipak smatram da, po ovom pitanju treba da preispitate da svako ko ima u zakupu poljoprivredno zemljište, svaki od poljoprivrednih proizvođača, da li ima uopšte traktora? Da li ima poljoprivrednu mehanizaciju? I da li uopšte znaju neki od onih poljoprivrednih proizvođača koji imaju u zakupu zemljište gde se nalazi poljoprivredno zemljište. Zato što ima tu dosta problema oko zakupa poljoprivrednog zemljišta u državnoj svojini, molim vas da proverite to u buduće. Ono što je još izuzetno dobro, a to je da će te otkupiti tu količinu kukuruza, smatram da je to izuzetno dobro. Pozdravljam i odluku o tome da se planirana sredstva za regrese naguraju i subvencije po hektaru. Dobro je što razmišljate o nabavci semena i đubriva po povoljnim uslovima za poljoprivrednike. Naravno, pozdravljamo i odluku o formiranju radne grupe za izradu zakona o podsticajima u poljoprivredi, koja će ova pitanja razrešiti u naredne četiri godine. Mi iz SVM ćemo sigurno dati podršku, mi smo uvek za dobra predlog i nadamo se da će se što pre taj zakon naći ovde u skupštinskoj proceduri. Hvala.
Hvala. Izvolite gospodine Kneževiću.
Hvala i vama. Samo još jednu rečenicu, oko lokalnih samouprava i prihoda koji ubiraju od zakupa zemljišta, pošto sam radio dugo u lokalnoj samoupravi znam kako ide ta tehnologija. Ta sredstva jesu velika, ali kada se izvrši njihova disperzija na jednu veću površinu ta sredstva se gube. Možda bi bilo interesantno, o tome već razmišljamo, da se ta sredstva na nivou više opština, da se na nivou regije, grupišu i da se upotrebe za navodnjavanje, za čišćenje kanala, i za nešto što će nam biti trajnije i što će uz podršku budžeta, uz podršku sredstava Vlade Republike Srbije moći trajnije da reši problem koji imamo sad trenutno zbog suše i koji ćemo verovatno imati i u narednih par godina, pet, deset, petnaest, dvadeset godina.
Hvala. Sledeći za reč je prijavljen poslanik Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici Vlade. Pitao bih vas gospodine Dačiću, kao premijera, šta je cilj vaše Vlade? Vrlo dobro pamtim ono o čemu smo razgovarali nakon vašeg ekspozea – moderna Srbija, evropska Srbija, nacionalno odgovorna Srbija, ujedinjena oko krupnih problema koje ne možemo da rešimo podeljeni. To su bile najkonkretnije tačke vašeg ekspozea. Kritikovao sam nešto drugo. Sada želim da vas pitam – zašto ste odustali od tih ciljeva? Ili vi mislite niste, jer gde je moderna Srbija ako vi 30 dana gradite Srbiju svoje koalicije, od Narodne banke preko svakog javnog preduzeća, do poslednje opštine u ovoj zemlji. Gde je evropska Srbija? Ako ste zadržali kontinuitet u neuspešnoj evropskoj politici i pri tom iskoračili u odnosu na sve greške prethodne Vlade kroz izjaveza koje verujem da ih ne bi tako rado ponovili, a obeležili su vaš poslednji nastup. Gde je nacionalno odgovorna Srbija i Vlada koja nas vodi ka njoj?Nacionalno odgovorno reći da ćemo se izjasniti o najkrupnijem problemu ove zemlje kada otkrijemo šta je prethodna Vlada odlučila po tom pitanju, a većina Vlade u kojoj ste vi predsednik je bila u sastavu prethodne Vlade. Mislim na dogovore koji su postignuti u Briselu i koji u ovom trenutku direktno utiču na evropsku budućnost zemlje. Pri čemu ne sumnjam u želju da Srbija jednog dana bude evropska zemlja i zbog toga ovo govorim. Ujedinjena Srbija? Oko čega da se ujedinimo gospodine Dačiću. Možemo da se ujedinimo oko zajedničkih ciljeva. Gde je prostor za to? Nisam delio vlast sa Borisom Tadićem, ni sa DS. Mene interesuje, ako vi nama danas nudite ujedinjenu Srbiju, da li je preduslov tog jedinstva da svi postanemo deo neke vladajuće koalicije ili ćemo se složiti da više ne treba da se delimo na četnike i partizane, pa ćemo se podeliti po nekim novim osnovama. Niko u ovoj zemlji nije ostao bez vlasti, i vi to dobro znate, i članovi vaše vladajuće koalicije. Saldo, dosta vlada i malo države. Ovo je poslednji trenutak u kojem mi možemo da početi da gradimo svoju zemlju i zbog toga je cilj vaše politike, u ovom trenutku, presudno važan, makar za našu poslaničku rupu. Da li na tom putu…
Molim vas imaćete pravo na još dodatnih tri minuta. Izvolite.
Ovo je u stvari jedno retorsko pitanje koje je postavio gospodin Jovanović. Mislim da je postavljeno da se čuje da li je i dalje cilj Vlade Republike Srbije ono što je i napisano u ekspozeu koje predstavlja sažeti program rada i ciljeve Vlade Republike Srbije. I ja kao premijer, ni ja, ni Vlada nije odustala od onoga o čemu smo ovde pričali. Ciljevi, naravno, jesu da izgradimo jednu uređenu državu da bi Srbija mogla da ima svoju bolju budućnost ona mora da bude dobro uređena država zasnovana na demokratskim principima, harmonizujući svoje zakonodavstvo sa zakonodavstvom koje postoji u modernim i razvijenim demokratijama. Naš cilj naravno jeste da prevaziđemo i učinimo što podnošljivijim, za najširi sloj građana, život u uslovima teške ekonomske i socijalne krize u kojoj se država nalazi. Shodno tome, naš cilj jeste nastavak evropskog puta, naš cilj jeste da pokušamo da svim sredstvima koje koristi jedna država, mislim na mirna i demokratska sredstva, političkim putem rešavamo sve probleme koje imamo, a pre svega mislim na pitanje KiM. Naravno, naš cilj jeste da Srbija bude faktor mira i stabilnosti, bezbednosti u regionu, zato što smatram da imamo mnogo više zajedničkih interesa sa drugim narodima i državama u regionu nego sa nekima drugima kojima možda više težimo. Iluzorno je očekivati da će bilo koja vlada na svetu za nekoliko nedelja svog rada i postojanja imati neki čarobni štapić koji će dati našem narodu ono što mu najviše nedostaje, a što uostalom stoji i u našem grbu, a to je slog. Shodno tome, nema razloga da mislite da će neko odustati od toga, od ovih principa, pre svega zato što ova vlada nije i ne bi nijedna vlada trebalo da bude samo vlada vladajućih stranaka, nego vlada cele Srbije. Nama je interes da vodimo dijalog, da imamo princip dogovora sa najvažnijim socijalnim grupama, sa faktorima koji predstavljaju najvažnije segmente jednog društva. Kad to kažem, mislim da o pitanjima ekonomsko-socijalne situacije svakako da moraju da se izjašnjavaju ne samo predstavnici vlade ili opozicije, nego i predstavnici svih drugih struktura, privrednici, ekonomska nauka, finansijski sektor i naravno sindikati kao socijalni partneri. Takođe, kad je reč o problemima iz drugih sfera, neophodno je voditi dijalog. Kad je reč o evropskom putu Srbije, želim još jednom da ponovim da će ova vlada, da to piše u našem koalicionom sporazumu, to piše i u ekspozeu, primeniti dogovore koji su postignuti u Briselu i to niko ne postavlja kao pitanje. O tome se razgovara. Potpredsednica Vlade zadužena za evropske integracije, Suzana Grubješić, je danas u Briselu. Imaću razgovore u Briselu u utorak sa najvišim predstavnicima EU. Zašto tih razgovora nije bilo ranije? Zato što su bili na odmoru. Hteo sam da odem odmah posle izbora, svi su otišli na odmor. Znate da postoji onaj običaj da se ispituje rad Vlade posle 100 dana. Mi smo sada uveli novi običaj da se posle mesec dana ispituje rad Vlade, što nemam ništa protiv, naravno. Uostalom, Vlada zato i postoji – da radi i da bude kritikovana. Ne verujem da će iko ikad hvaliti neku vladu, naročito iz opozicionih stranaka. Ovde nije u pitanju sudbina bilo koje stranke, ovde je zaista, kao što kaže gospodin Jovanović, pitanje suštinsko budućnosti naše države, našeg naroda i mi moramo da budemo svesni objektivne situacije u kojoj se nalazimo. Moramo imati moć predviđanja i rasuđivanja budućih poteza koje treba vući i siguran sam da i predsednik Republike, kako je to najavio, da će voditi razgovore vezano za najvažnija pitanja koja su u ovom trenutku sada povezana, a to je pitanje KiM, pitanja daljih razgovora i pregovora kada je reč o evropskoj budućnosti Srbije. Sigurno treba tražiti zajednički imenitelj svih. Spremni smo kao Vlada i ja kao premijer da zaista razgovaramo sa svima o onome što predstavlja njihov pogled na rešavanje ovih najvažnijih državnih i nacionalnih pitanja. Stranaka ima mnogo a država nam je samo jedna. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin Jovanović ima reč.
Gospodine Dačiću, bili smo vrlo jasni. Skrenuću vam pažnju, recimo na ono što smo juče rekli kao komentar najave nekih promena u odnosu prema predstavljanju Kosova na regionalnim skupovima. Mi smo podsetili ljude šta su sve mogli da čuju od vas i dela vaše vladajuće koalicije u prošlosti o tome. Rekli smo, važno je uvažiti život. Preskupu cenu smo plaćali do sada zbog pogrešne politike. U LDP-u nikad nećete naći ljude koji prvo misle na sebe a potom na zemlju u kojoj žive. To što vi govorite sada, ne potvrđujete svojim gestovima i svojom politikom. Vi ne pravite od Srbije državu. Vi od Srbije pravite sliku svoje vladajuće koalicije. Od svakog javnog preduzeća, svake koliko-toliko nezavisne institucije ili institucije koju je prethodna vlast zloupotrebljavala, vi joj niste dali neophodnu slobodu nego ste nastavili da radite ono što zamerate onima koji su do juče bili na vlasti. Na šta liči danas Srbija? Jesmo li mi ukinuli lokalne samouprave? Hajde onda da imamo samo izbore za republički parlament, a da onda delegiramo u skladu sa vladajućom koalicijom lokalne samouprave na svakom mestu. Imam razumevanja ako nešto ne funkcioniše, ali, ključno je poverenje, gospodine Dačiću. Nijedan opštinski odbor LDP-a nije dobio direktivu sa kim može a sa kim ne može da sarađuje, nijedan. Vi to vrlo dobro znate. Mi ne trpimo štetu zbog onog što se danas dešava u Novom Sadu, štetu trpi ova zemlja. Bez elementarnog poverenja u našim međusobnim odnosima nijedan od krupnijih problema neće biti rešen. Da li vam je potrebna podrška kod poreske reforme? Ili demonstracije na koje mi možemo da pozovemo ljude? Da li vam je potrebna podrška, gospodine Kneževiću, oko agrara ili guranje prsta u oko poniženim i uništenim seljacima? To što je sve ostalo nakon više od 20 godina pogrešne politike je naše zajedničko, ali ne može da bude deo vaše vladajuće koalicije po svaku cenu i apsolutno. Zbog toga vas pitam – šta je cilj? Ako je cilj demontaža svega onoga što je urađeno, a što prevazilazi širinu postojeće vladajuće koalicije, onda to recite. Nemojte da se pozivate na argumentaciju koju ste koristili kada ste smenili guvernera. Smenila bi ga i DS. Da se kandidujete za novog Borisa Tadića, ili nešto više od toga treba da dobijemo? Kada je Mlađan Dinkić izabran za potpredsednika G 17, mi smo odlučili da ga smenimo sa mesta guvernera jer smo smatrali da političarima nije mesto u centralnoj banci. (Predsednik: Vreme, gospodine Jovanoviću.) Cilj. Samo to. Iskreno. Ako se Vučić složi.
Naredni govornik dr Slobodan Samardžić. Izvolite.
Poštovani članovi Vlade, ovo pitanje bih postavio ministru za KiM kada bi ga bilo u Vladi, kada bi Vlada imala taj resor, ali ga nema pa onda postavljam pitanje Vladi: Pre par dana, tokom svoje posete Srbiji, izaslanik Evropskog parlamenta za Srbiju, Jelko Kacin, rekao je da je postignut dogovor oko regionalnog predstavljanja Kosova, oko predstavljanja Kosova na regionalnim skupovima. Ovo pitanje u vezi sa time, a gledaću da ga što jasnije i jednostavnije formulišem, kako bih vam omogućio da mi date što jednostavniji i jasniji odgovor, jeste pitanje – da li je to tačno što je gospodin Kacin izjavio? Drugo, ako je tačno, kakav je sadržaj tog postignutog dogovora? Naime, ovo pitanje sam ovako formulisao, u dva dela, zato što me ne bi začudilo da to što je gospodin Kacin izjavio nije tačno, imajući u vidu početke njegove političke karijere. Podsetiću vas da je gospodin Kacin vodio jednu kancelariju za ratnu propagandu i laž u Sloveniji 1991. godine. Prema tome, ne bi me čudilo da je obmanuo srpsku javnost sa ovom izjavom, ali ipak ostavlja mogućnost da je to i tačno, pa zato pitam kakav je sadržaj, ukoliko je to tačno? Kakav je sadržaj tog postignutog dogovora? Ovo drugo pitanje, koje je možda važnije, je dato na osnovu nekih izjava koje su članovi Vlade davali pre par nedelja u vezi sa ovom temom. Pre negde dve nedelje, gospođa Suzana Grubješić, potpredsednik Vlade za evropske integracije, je rekla, da bi to predstavljanje Kosova moglo ići i bez one zvezdice što je jedna od tačaka dogovorenog zaključka, te da bi bilo dovoljno da predstavnici Srbije samo pročitaju onaj sadržaj fusnote, a da zvezdica ne stoji. Posle par dana je šef Kancelarije za evropske integracije potvrdio da bi to bio takav način. Naravno, nemam vremena da govorim o zvezdici i o načinu kako je ta stvar regulisana u ovom dogovoru, ali, bih pre svega, apelovao na javnost rada, kada je reč o Kosovu i Metohiji. Ova rečenica gospodina Kacina je anigmatična i puna je, dakle, kako da kažem, neizvesnosti oko toga, da li je nešto dogovoreno i kako je dogovoreno. Više je ministara u Vladi Srbije i sam predsednik Vlade ima običaj da kaže, da kada je reč o Kosovu i Metohiju, da će ići sve javno, transparentno i da će parlament biti mesto gde će se o tome razgovarati. Zato i koristim ovu priliku da oko konkretnog povoda na ovom mestu, javnosti razjasnimo o čemu se radi.
Hvala. Gospodin Dačić. Izvolite.
Pa pošto je potpredsednica Vlade u Briselu, ja ću odgovoriti na ovo pitanje. Znači, nije tačna informacija da su postignuti dogovori o predstavljanju Kosova na regionalnim forumima, zato što nikakvi razgovori ni pregovori o tome nisu vođeni. O tome je razgovore vodio gospodin Borislav Stefanović. Ova vlada će primeniti ono što se on dogovorio u Briselu i ovde je pitanje tumačenja, pošto gospodin Stefanović, odnosno naša Vlada u tom mandatu Priština i Kuper koji je to posredovao u vreme Evropske unije, svako ima svoje tumačenje onoga što je dogovoreno. Želeo bih samo da podsetim što je problem, naš interes i cilj oko predstavljanja Kosova, odnosno učešća Kosova na regionalnim forumima, znači ne o članstvu nego o učešću, jeste bio da Kosovo bude predstavljeno asimetrično u odnosu na ostale učesnike, čiji je suverenitet i teritorijalni integritet priznat od strane Ujedinjenih nacija. Ta asimetričnost je utvrđena tom čuvenom zvezdicom. Ovde se postavljalo pitanje i različito tumačenje, da li na tabli koja stoji ispred predstavnika takozvanih prištinskih vlasti, treba da stoji i zvezdica i pojašnjenje te zvezdice, ili je dovoljno da stoji samo zvezdica, da pojašnjenje bude u dokumentima koji prate te skupove. Moram da kažem da, ako pogledamo šta je suština problema, ne mislim da je to suštinski problem koji Srbija danas ima vezno za Kosovo i Metohiju. Shodno tome, poštujući instrukciju koja je bila do sada, naši predstavnici nisu učestvovali na različitim sastancima, napuštali te sastanke itd. Treba da se jednostavno, pošto smo se opredelilida poštujemo dogovore, ovde je samo pitanje, pošto EU, koja je posredovala u tome, to tumači na način da nije neophodno da na samoj tabli stoji i zvezdica i fusnota, da li će to biti zvezdica se znači ne postavlja kao problem, niti bilo ko može da, niti želi da pristane da Kosovo bude ravnopravno predstavljeno, kao i Srbija, jer bi to značilo praktično priznanje Kosova kao nezavisne države. Moramo da budemo svesni šta je ono što branimo i šta branimo do kraja, a ne sve da branimo do kraja i na kraju ne odbranimo ništa. Shodno tome, mi ćemo ovde imati kad je reč o postignutim dogovorima, mislim da je pravni put sledeći – da Vlada Srbije, odnosno nadležna ministarstva ili Kancelarija koja je do sada funkcionisala još funkcioniše, predloži jednu instrukciju koja bi podrazumevala kako da se ponašaju naši predstavnici u svim takvim situacijama. Znači, ukoliko Kosovo nije asimetrično predstavljeno, da prevedem na srpski jezik, ukoliko nije različito predstavljeno od međunarodno priznatih država, Srbija neće u tome učestvovati. Naša princpijelna politika je tim povodom ostaje ista. Juče sam reagovao, nisam reagovao, verovatno će me neko i kritikovati što sam rekao da sam alergičan kada dobijamo stalno lekcije, zato što mislim da niko ne osporava pravo bilo koga da kritikuje. To nije sporno. Samo znate šta, ne mogu da prihvatim da neko bude samo što još ne postane član izvršne vlasti u Srbiji, a niko ga za to nije birao. Ne mogu da prihvatim, jer sam predsednik Vlade Republike Srbije. Ne mogu da prihvatim da sada neko pod izgovorom zalaganja da Srbija treba da ispuni određene uslove, s jedne strane se postavljaju spiskovi šta treba da se uradi, a sa druge strane se pomaže onima koji su uhapšeni od strane organa koji se bore u borbi protiv korupcije. Mi onda treba da istražujemo da li tu ima korupcije. Pošto su predstavnici evropskih institucija u pitanju, naravno da imamo veoma korektne stavove, želimo da razgovaramo, samo znate kako, sve ima neke svoje granice i nivo jednog diplomatskog ponašanja, kojeg svi moramo da se pridržavamo, nadam se i oni koji dolaze u Srbiju. Ako ne poštujemo sami sebe, neće nas niko ni poštovati. Ne mislim da Srbija po kazni treba da hapsi one koji su počinili bilo šta u prošlosti. Znate kako je, kada je neko trebao da bude kažnjen u vojsci, šta je dobijao kao zadatak? Da čisti, riba toalete. Jer mi tako treba da shvatamo to, znači, da sada mi po kazni treba da se time bavimo. Znate šta, mislim da Srbija ima ipak više dostojanstva, nego što neko misli možda o nama. Naša opredeljenost, sto puta ćemo ići u Brisel da tražimo rešenje da Srbija nastavi evropski put, da se pronađe pravedno rešenje, koje je u interesuje i srpskog i albanskog naroda, koji živi na Kosovu i Metohiji. Tako da je odgovor na ovo vaše pitanje jeste, da mi nismo promenili, niti postigli neke nove dogovore,niti su ti dogovori pravljeni sa Kacinom. Nema nikakve promene u odnosu na ono što je dogovoreno u Briselu pre nekoliko meseci. Hvala vam.
Hvala vam. Gospodin Samardžić.
Gospodine predsedniče Vlade, vi ste zapravo demantovali ono što je Kacin rekao i sa tim sam potpuno zadovoljan. Znači, on je rekao nešto što se nije dogodilo i to je potpuno u redu. Ali nije to glavno, premda sam zadovoljan sa odgovorom. Mene zapravo i ne interesuje da li je u pitanju zvezdica za fusnotom ili je fusnota na tabli gde stoji zvezdica ili daju naše izjave. Mi smo o tome razgovarali na Odboru za Kosovo i Metohiju vrlo pomno i detaljno kada je o tome bilo reči. Hoću da kažem da ste sa ovim što ste objasnili, vi ste na potpunoj stranputici kada je reč o predstavljanju Kosova na tim regionalnim skupovima. Zato što je Robert Kuper prodao, dakle, Borku Stefanoviću temu da Kosovo treba da bude predstavljena na regionalnim skupovima. Zašto prodao? Zato što Kosovo po Rezoluciji 1244 može da bude predstavljeno na regionalnim skupovima. Tu nema nikakvih problema i ono je bilo predstavljeno na regionalnim skupovima sve vreme i pre nego što su počeli ovi razgovori. Samo što je režim predstavljanja Kosova bio pedantno određeno Rezolucijom 1244. Predstavnici privremenih institucija mogli su da budu preseljeni na čelu sa UNMIK predstavnikom. Ono što je najvažnije UNMIK je potpisivao te regionalne sporazume i podsetio bih vas da je CEFTA kao najvažniji regionalni sporazum koji postoji, da je CEFTA sporazum u ime Kosova potpisao predsednik UMNIK. Ono što jeste rezultat dogovora Borka Stefanovića i onog teksta koji piše jeste da je to poništeno. Omogućeno je sada da predsednik nezavisnog Kosova potpisuje takav sporazum i da Kosovo bude predstavljeno drugačije, nego što je bilo predstavljeno po Rezoluciji 1244, kada je bilo UMNIK-Kosovo, to je razlika. Dakle, promenjen je režim predstavljanja tokom tih razgovora. Ako vi to prihvatate onda ste na stranputici i to je ono o čemu hoću da govorim. To je najvažnija stvar u celom ovom kompleksu. Dakle, nije Srbija bila protiv toga da Kosovo bude predstavljeno. Kako je ono predstavljano? Kada je Kosovo postalo nezavisno onda su oni hteli da budu predstavljeni kao nezavisna država. To je njima omogućeno dogovorima u kojima je učestvovao Borko Stefanović. Ako vi to nastavljate onda ste zaista na krivom putu. U vezi sa time je i ovo drugo pitanje koje mogu da vam postavim prilikom ove intervencije. Da li će ista stvar biti i sa drugim dogovorenim zaključcima, a njih je još šest. Da li ćete nastaviti jer koliko vidim kada je reč o predstavljanju, vi ćete prihvatiti neki modus dogovora koji je Borko Stefanović postigao sa Editom Tahiri. Da li ćete u tom nastavku prihvatiti da Srbi sa Kosova vade svoje lične karte i ostala dokumenta u Prištini? Da li ćete prihvatiti nadležnosti poslednje instance vrhovnog suda Kosova u pitanjima katastra? Da li ćete prihvatiti pravu međudržavnu granicu između Srbije i Kosova kako je to dogovoreno u jednom od ovih dogovorenih zaključaka. Ima još takvih pitanja, ali ova tri su mislim dovoljna za ovu priliku.
Hvala. Narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Predsedniče Vlade i poštovani članovi Vlade, prvo da pozdravim broj ministara Vlade, potpredsednika Vlade, danas. Nadam se da ćete biti u ovom sastavu u mesecima koji dolaze, kada se posao bude dodatno zahuktao. U svakom slučaju moje pitanje danas vezano je za rejting naše zemlje upućen je ministru finansija i privrede, gospodinu Dinkiću. Ove godine 7. avgusta jedna od tri velikih rejting agencija u svetu "Standard i purs" je smanjila rejting naše zemlje. Nekoliko dana kasnije posle toga i druga rejting agencija "Fiči" je uradila istoi rejting je smanjen sa BB na BB minus i isto što je veoma bitno to je da je perspektiva od stabilne prebačena na negativnu, što znači da ova rejting agencija najavljuje dodatno smanjenje rejtinga naše zemlje. Čitao bih iz obrazloženja te rejting agencije jer su se čule razne interpretacije te odluke, a ta rejting agencija nije pričala o učinku prethodne Vlade, u kojoj ste doduše učestvovali i glasali za sve budžete koje je ona predložila nego je citirala dva razloga za smanjenje rejtinga Republike Srbije. Prvi razlog, da citiram, jeste činjenica da nova Vlada nema jasnu makro finansijsku strategiju, tj. viđenje razvoja javnih finansija do kraja ove godine za sledeću godinu. Drugi razlog, ja bih takođe citirao, a to su promene Zakona o NBS koje su značajno oslabile nezavisnost te institucije i koje uvode rizik ne primerenog mešanja politike u vođenje monetarne politike. Moje prvo pitanje za vas jeste, kakav je vaš pristup, vašeg ministarstva i Vlade generalno, da se urušeni rejting Republike Srbije popravi, a ja da vas podsetim, ta agencija koja je smanjila rejting je pre dve godine povećala rejting Republike Srbije i pre dve godine Republika Srbija je bila jedina zemlja čiji je rejting poboljšan posle uspostavljanja ove vlade i ovog obrazloženja i sada smo u ovom momentu jedina zemlja u okruženju čiji je rejting smanjen, za neke druge zemlje poput Bugarske, perspektiva je sada bolja i njihov rejting se popravlja. Moje pitanje jeste, kakva je strategija vašeg ministarstva i Vlade da se poboljša rejting naše zemlje, koliki će biti deficit budžeta izražen u BDP od momenta uspostavljanja ove vlade, pa do kraja ove godine? Drugo, da li ćete postignuti sporazum sa MMF, pošto i dalje čujemo razne intonacije iz Vlade oko potrebe postizanja tog dogovora, a ako je odgovor da, kada će taj ugovor, sporazum biti uspostavljen. Napokon, kada već niste uslišili dobronamerne sugestije i prihvatili jedan broj amandmana na predložene zakone o NBS, od strane DS i drugih stranaka opozicije, da li ćete poslušati ono što će posle sigurno biti u izveštaju Evropske komisije, koja će izaći u oktobru mesecu, gde će se tražiti promene tog zakona i posle će i sam MMF tražiti promene tog zakona da bi se vratio u stepen nezavisnosti i da bi došlo do dvovlašća u toj instituciji, jer sa tim izmenama i dopunama, sama institucija i uloga guvernera je značajno oslabljena, ne samo što se tiče politike, nego i same NBS. Hvala.
Gospodine Dinkiću, izvolite.
Poštovani gospodine Đeliću, ako se sećate, kada ste završili mandat ministra finansija 2003. godine, budžetski deficit Republike Srbije, 4% BDP. Sada kada je gospodin Mirko Cvetković završio mandat kao premijer i ministar finansija Republike Srbije, ukupna budžetski deficit cele države je preko 7% BDP i to je rekordni deficit Srbije svih vremena. To je iznos koji je preko 2,2 milijarde evra, minus kompletne države. U ono doba kada sam popravljao privi put stanje javnih finansija u Srbiji, uspelo mi je uz pomoć kolega iz tadašnje Vlade, da zajedno preokrenemo sa minus četiri na plus dva u roku od tri godine. Dakle, za 6% BDP smo napravili bolji rezultat i ostavili i ostavili dve milijarde evra viška u kasi kada sam završio taj mandat. Sada sam zatekao manjak od 2,2 milijarde evra. Ono što takođe hoću da kažem, da ono doba za finansiranje države budžetskog deficita trebalo je otprilike milijardu i po evra godišnje. Stanje koje smo danas zatekli, dakle, 2012. godine, Srbija da bi platila javni dug i da bi pokrila rupu u budžetu, godišnje izdvaja 4,4 milijarde evra. To je cifra za ovu godinu. Da bi do kraja ove godine uspeli da isplatimo sve ono što je potreba građana Srbije u budžetu, jer tu su i penzioneri, nastavnici i lekari, mi moramo još dve milijarde dolara da nađemo. Mi smo, naravno, napravili plan i naći ćemo ih. Nije to problem. Problem je u tome što država plaća 66 milijardi dinara samo za kamate u ovoj godini, dok je originalni budžet za poljoprivredu bez tzv. sopstvenih prihoda koje na kraju nisu došli u meri kako su stavljeni u budžet svega 22 milijarde, tri puta više plaćamo za kamate na dug, nego što je osnovni budžet Ministarstva poljoprivrede bio pre rebalansa koji je planiran zajedno ove jeseni gde ćemo povećati taj budžet za 10 milijardi dinara, dakle za oko 45%. Da li je realno da kreditne agencije samo nekoliko dana ili nedelju dana posle formiranja Vlade obore, mislim na kreditni rejting Srbije, zbog učinka nove Vlade i zbog toga što nova Vlada nema jasnu viziju, kao što ste rekli. Oboren je rejting zato što ovakva dubioza jeste ako bi se sa njom nastavilo, ne jedan korak, ali recimo nekoliko koraka do Grčkog scenarija, jer galopirajući deficit i zaduživanje bi dovelo kroz neku godinu, ako se ne bi zaustavilo do situacije u kojoj se Grčka našla kada je ušla u krizu. Oni su imali deficit od 12% BDP. Srbija ima preko sedam sada. Dakle, još nismo došli do tamo, ali ako to ne zaustavimo, tamo ćemo ići. Dakle naša vlada je odlučila da napravi jedan ozbiljan program fiskalne konsolidacije. Mi smo taj program u Ministarstvu finansija skoro završili, ali naravno taj program će predstaviti premijer zajedno sa svim ministrima 10. septembra, i on obuhvata promenu jednog ogromnog broja zakona, mere kako na rashodnoj, tako i na prihodnoj strani, sa ciljem da u sledećoj godini oborimo deficit budžeta na 4% BDP. Dakle, negde za blizu 100 milijardi dinara u odnosu na ono što smo zatekli. Što se tiče MMF, kao što znate, hoćemo da sarađujemo sa svima u svetu, uključujući i međunarodne finansijske organizacije. Kao ministar zadužen sam za javne finansije u Vladi Republike Srbije, poslao sam pismo izvršnom direktoru MMF-a i očekujemo dolazak njihove tzv. "Feht fajn" misije odnosno misije koja će proceniti sadašnje stanje, za period od 10 – 14 septembra, zatim 8. septembra u Ženevi ću videti jednog od izvršnih direktora MMF-a na pripremnom sastanku za ovogodišnju jesenju skupštinu MMF-a i Svetske banke. Očekujemo misiju za pregovore oko novog aranžmana, jer ovaj stari koji je prethodna vlada sklopila će biti poništen, jer je potpuno nerealan. Dakle, razgovaraće se o potpuno novom aranžmanu. Verujem da ćemo te pregovore imati zajedno sa razgovorima za budžet 2013. godine, koji planiramo da donesemo do kraja oktobra na sednici Vlade, a da ga poslanici Skupštine razmatraju kako to red budžetski nalaže u drugoj polovini novembra meseca ove godine. Što se tiče Zakona o NBS, mogu odgovorno da kažem da nijedan član ovako izmenjenog zakona, ubeđen sam, da neće biti osporen. Jedina stavka koja je bila problematična, kao što znate, u amandmanu poslaničke grupe URS i drugih partija koje su se pridružile je bila izbrisana i pre nego što je intervenisano. Tako da ne postoji ni jedna jedina tačka koja bi te stvari postavila kao pitanje. Dakle, zatekli smo zaista tešku situaciju, međutim ne sedimo skrštenih ruku. Radili smo u Vladi kompletno ovo leto dok su, kao što reče premijer, neki iz Evropske komisije bili na godišnjim odmorima, dok su ljudi iz MMF-a bili na godišnjim odmorima, mi smo pripremili ovaj plan. Taj plan je sada gotov, još malo da usaglasimo neke detalje i izlazimo, ali rekao sam vam osnove plana. Mogu da vam kažem da je osnovna ideja da što više smanjimo rashode, zato smo između ostalog ponudili i sindikatima u zdravstvu i sindikatima u obrazovanju, a to važi i za kompletne javne službe, da u narednih godinu dana imamo izuzetno povećanje plata koji odudara od fiskalnog pravila, odnosno povećanje zarada da bude 2% u oktobru ove godine i 2% u aprilu sledeće godine. Onda 2013. godine da se vratimo na formule iz fiskalnih pravila. Druga stvar koju ćemo uraditi, uvešćemo red u poreski sistem. Ukinućemo sopstvene prihode svih direktnih budžetskih korisnika već od 1. oktobra, ukinućemo brojne parafiskalne namete, danas smo predložili na Vladi resornim ministrima da razmotre ukidanje 104 parafiskalnih nameta, različitih taksi, od firmarina za mala preduzeća i zanatske radnje, od taksi za isticanje reklama malih preduzeća i zanatske radnje do nekih drugih taksi kao što je šumarina, koje su prethodnih godina uvodila ministarstva bez kontrole. Zabranićemo Zakon o budžetskom sistemu da bilo ko osim Ministarstva finansija, u budućnosti može da uvodi takse građanima i privredi, posebno ne takse koje plaćaju svi iako nemaju veze sa uslugom koja se vrši. Šumarina je klasičan primer. Svako preduzeće danas plaća 0,025% od ukupnog prihoda bez obzira da li ima ikakve veze sa šumama ili nema. Naravno da treba da postoji naknada za posečeno drvo, da plaćaju oni koji drvo seku, ali ne treba vodoinstalater da plaća šumarinu. Dakle, sa takvim merama mi ćemo napraviti konsolidaciju. Takođe planiramo da uštedimo na tome što ćemo kada ukinemo sopstvene prihode direktnim korisnicima, automatski ćemo kontrolisati rashode koji su nekada bili nekontrolisani kao sopstveni rashodi i svi rashodi će se formulisati u regularnoj budžetskoj proceduri, kako na Vladi - tako i u Narodnoj skupštini. Onda ćemo imati potpunu evidenciju. Takođe smatramo da treba uvesti red u platama u javnom sektoru. Ograničićemo maksimalnu platu u javnom sektoru na sadašnjih najveći nivo koji važi u državnoj administraciji, to je koeficijent 9. To je otprilike plata od oko 160.000 dinara, koju danas ima, na primer, Sekretarijat za zakonodavstvo. Što znači da ako direktori nekih menadžment agencija imaju 220.000, 300.000, 400.000 dinara, njima će biti te plate smanjene do ovog nivoa a ta ušteda će biti vraćena u budžet. Takođe ćemo ujednačiti za ista zanimanja koja nisu stručne prirode, kao što su vozači, kuvari itd, plate da ne može vozač u agenciji da ima 60.000 a vozač u Vladi 30.000, smanjićemo na nivo u Vladi i po tom osnovu praviti uštede. Samo na ovome o čemu sam govorio sada, na boljoj kontroli rashodne strane budžeta, stavljanjem sopstvenih prihoda u centralni budžet za direktne budžetske korisnike, planiramo sledeće godine da uštedimo oko 20 milijardi dinara. Biće naravno i nekih intervencija na prihodnoj strani, ali ćemo se truditi da budu što manje. Sve u svemu plan je jasan. Moraćemo, nažalost, da ovaj zatečeni budžetski deficit i javni dug finansiramo, ali pokušaćemo povoljnijim izvorima nego što je to danas slučaj na domaćem tržištu, bilateralnim kreditima, evro obveznicama i naravno iz međunarodnih finansijskih organizacija kada budemo napravili novi aranžman sa MMF-om. Onda je perspektiva da, kada izađe zemlja iz recesije, jer smo između ostalog zatekli recesiju u prvoj polovini ove godine, da se polako popravi naš kreditni rejting. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić.
Hvala gospodine ministre. Jedna konstatacija, još jedno pitanje i jedna sugestija. Konstatacija jeste da nemamo još konkretne odgovore na način na koji ćemo poboljšati sad urušeni rejting naše zemlje. Vidimo da još ne znamo da li će biti postignut i pod kojim uslovima sporazum sa MMF-om. Vidimo isto da još nemamo bar ključne koordinate onoga što bi trebalo da bude izvršenje budžeta ove godine i budžetskog deficita za sledeću godinu. To nije vezano za prisustvo MMF-a, to je jednostavna odluka koju Vlada može da donese, ali videćemo 10. septembra kakve orijentacije predlažete. Budite uvereni da ćete imati podršku za jačanje funkcije Ministarstva finansija i za sve one zdravo razumske mere, uključujući i platne razrede koje smo zajedno uveli pre nekoliko godina, pa je onda cela politika plate u državi išla nekim drugim tokom. Bilo kako bilo, ovde neću govoriti da neke sopstvene prihode ste i vi, kao članica prethodne vlade glasali i u vladi i u Skupštini, to više nije tako bitno. Pitanje jeste sledeće, pomenuli ste jednu konkretnu stvar, a to je da će Vlada insistirati na onome što je predložila sindikatima u obrazovanju i u zdravstvu. To je da plate budu 2% povećane sada u oktobru i 2% na proleće. To naravno znači da će se menjati onaj element u Zakonu o budžetskom sistemu koji je predviđao u oktobru mesecu usklađivanje po formi koja je bila utanačena pre dve godine. Moje pitanje je da li će isto to biti slučaj i sa penzijama? Drugim rečima, da li ste danas rekli penzionerima da će penzija biti povećana pod tom formulom ili ne? Jedna sugestija koja se tiče ovog puta prelivanja nelikvidnosti budžeta i smanjenja rejtinga naše zemlje na funkcionisanje naše privrede. Ima puno teških situacija, ali u ovom momentu je veoma jasno i za neki od najboljih naših preduzeća, pre svega izvoznika imaju veoma ozbiljne probleme u vraćanju dugova i ne samo dugova koji su uzeti u nekoj neposrednoj prošlosti, nego i onih investicionih kredita koje su uzeli da bi mogli da izgrade pogone zahvaljujući kojima danas izvoze. Da li za naše ključne izvoznike, pomno smo pratili vaše izjave, oko milijardu evra i 300 miliona ove godine, čini mi se da se tu samo radi o pregresiranju kamata, što je sigurno nedovoljno za rešavanje likvidnosti problema, ponavljam, nekih od onih preduzeća. Premijer je u njegovom ekspozeu, krajem jula, rekao sasvim pravilno da situacija u finansijskom sistemu jeste pre svega odraz situacije u realnom sistemu. Sugestija je sledeća, da zajedno sa NBS, sada oslabljenom, pripremite set mera sistemskih, koje će obezbediti da se ovih sledećih šest meseci nelikvidnosti za neko od naših najboljih preduzeća sistemski reši, jer u ovom momentu skoro sva naša preduzeća ulaze u probne likvidnosti i ukoliko se dopusti da taj najkvalitetniji deo naše privrede uđe u bezizlaznu situacijui onda imamo lančanu reakciju banaka, posle toga NBS, a onda sudova i imaćemo još veći problem i uveren sam da će problemi u uspostavljanju reda u javnim finansijama biti mnogo veći. Hvala na vašoj pažnji.
Hvala. Izvolite, gospodine Dinkiću.
Hvala na ovoj sugestiji. Upravo smo, konstatujući da je situacija sa likvidnostiteška, danas na Vladi doneli program za antikrizne mere za privredu. To je prvi paket, zajedno sa merama za pomoć poljoprivrednicima. Doneli smo program da od naredne nedelje svi privrednici u Srbiji mogu da konkurišu kod banaka za kredite za likvidnost sa kamatom od samo 3,5% godišnje. Da li su to krediti novi za likvidnost ili krediti za refinansiranje postojećih kredita, koji su uzeti sa višim kamatnim stopama, svejedno je, dali smo mogućnost da svi privrednici u Srbiji, od malih do velikih i do izvoznika, naravno, da mogu da se jave bankama i da dobiju kredit sa kamatom od 3,5% godišnje, a razliku do tržišne stope u iznosu od 5% subvencioniše država kroz budžet. Na taj način imamo nameru da upumpamo trista miliona evra do kraja ove godine iz bankarskog sektora, gde mi subvencionišemo samo kamatu, a u narednom periodu još 700 miliona evra. Dakle, ukupno milijardu evra u privredu, gde su uslovi vraćanja 18 meseci sa pet meseci grejs perioda, odnosno perioda počeka i 13 meseci otplate. Privrednici mogu da biraju da li će uzeti dinarske kredite ili kredite sa deviznom klauzulom. Ako uzmu dinarske kredite, onda će platiti kamatu po referentnoj stopi Narodne banke Srbije. Siguran sam da će ovo ublažiti efekte sadašnje krize. Što se tiče drugih mera, pokušaćemo da iznađemo mehanizam za pomoć lokalnim samoupravama za izmirivanje dospelih dugova prema privredi, jer sistem koji smo zatekli je najpre bio ne plaćanje dospelih obaveza Republike. Pokušavamo da čistimo koliko možemo, jer guranje obaveza pod tepih ne pomaže. Umanjuje se fiktivno deficit budžeta tako što se ništa ne plaća, što je već izvršeno i dospelo. To sve što je ugovoreno i dospelo mora se platiti. Isto imamo na lokalu. Na lokalu ne znamo tačno koliko postoji obaveza lokalnih samouprava, gde su firme izvršile radove, da li su napravile neki put ili su uradili neku školu, a nije im plaćeno. Hoćemo da vidimo i tražićemo, bukvalno sutra šaljem jedan dopis svim lokalnim samoupravama u Srbiji, da nam dostave stanje dospelih a neplaćenih obaveza prema privatnom sektoru. Dakle, ne prema javnim preduzećima, već isključivo prema privatnom sektoru, da vidimo koliko je to i onda ćemo pokušati da nađemo način da te dugove počistimo, da pomognemo lokalnim samoupravama da mogu da se oslobode toga, a da na taj način dobiju prostor za normalniji rad. Time ćemo istovremeno upumpati dodatni novac, kao likvidnost privredi. Što se tiče izvoznika, mi smo upravo da bi njima najviše pomogli, odlučili da u ovom programu pretežni izvoznici imaju i najveću mogućnost dobijanja kredita, dakle, do 600 miliona dinara pojedinačni kredit, dok recimo preduzetnici i mala preduzeća će imati pravo na maksimalni kredit do 30 miliona dinara. Po ovako povoljnim uslovima siguran sam da će mnogi iskoristiti tu priliku i kod svojih poslovnih banaka ili uzeti novi kredit ili refinansirati postojeći, s obzirom da ako ima kredit neko sa kamatom od 9% godišnje, isplatiće mu se da ga reprogramira i da sada ima sa 3,5 i dobije ga još na 18 meseci sa pet meseci počeka. Što se tiče penzija, naravno, u narednom periodu ću razgovarati i sa premijerom i sa fiskalnim savetom i potpredsednikom Krkobabićem, s obzirom da imamo jasan dogovor da će penzije pratiti rast plata u javnom sektoru. Ono što dogovorimo kao rast plata u narednim godinama za javni sektor, sudbinu javnog sektora deliće i penzioneri, ali siromašnim penzionerima, onima koji krpe kraj sa krajem, penzionerima koji imaju penziju mesečnu manju od 15.000 dinara, Vlada će isplatiti posebnu socijalnu podršku koja će biti plaćena u četiri jednake rate po 4.000 dinara, počevši od 17. septembra ove godine. Sledeća rata će biti u decembru itd. Dakle, ono što grad Beograd radi, to će sada raditi i Vlada Republike Srbije za one kojima je najteže. Što se tiče zaposlenih u zdravstvu, gospođa Slavica Đukić-Dejanović i ja smo danas imali sastanak sa sindikatima i mislim da smo blizu jednog razumnog dogovora, da istovremeno sa povećanjem plate u oktobru od 2% se uvede sistem kapitacije, tako da niko u zdravstvu nema smanjenje plata, ali da zato oni koji više rade, imaju više pacijenata, dobiju povećanje plate u oktobru od 4,2%. Tako isto ćemo uraditi u aprilu naredne godine, tako da bi sistem kapitacije uveli postepeno na način da nikome platu ne smanjimo, a da lekarima i sestrama koji imaju više pacijenata plate više nego proporcionalno povećamo. Masa plata u zdravstvu bi rasla takođe 2%, kao i u prosveti, kao i u kompletnoj državi. Taj program mera ćemo kompletno objaviti 10. septembra, a braniću ga i ovde pred vama, zajedno sa rebalansom budžeta ovde u septembru nakon toga. Hvala vam.
Izvolite, gospodine Đeliću.
Gospodine ministre, nedvosmisleno je ova mera koju ste predstavili, ono što je prethodna Vlada predložila za prvi udar krize i to je delimično ublažilo taj udar. Strah me je da ne sagledavate u potpunosti teškoće koje u ovom momentu postoje u našoj privredi. Misliti da regresiranje za 1,5% kamate na kredite od 18 meseci sa nekoliko nedelja počeka će biti dovoljno da se izbegne veliki problem likvidnosti u mesecima koji dolaze, jednostavno nije suočeno sa realnošću. Potrebno je izraditi mnogo ozbiljniji program. Mogu samo reći da iz raznih diskusija i ključni finansijski akteri i naša velika preduzeća, domaća ili inostrana, to nije bitno, ona koja posluju i koja plaćaju poreze i doprinose u našoj zemlji, bi primili sa dobrodošlicom inicijativu Vlade i NBS da se mnogo ambiciozniji program reprograma postojećih obaveza izvrši. Jedna takva sistemska mera je nešto što su uradile i mnoge druge zemlje u okruženju i mislimo da je došlo vreme za to. Imate i situaciju gde zbog neaktivnosti Vlade ili NBS u tom domenu banke u ovom momentu izvlače novac iz naše zemlje. Sve je manje tzv. prekograničnih kredita koji dolaze i uglavnom kreditna aktivnost pada baš u momentu kada zbog pada prodaje u našoj zemlji i u regionu je ta podrška potrebnija nego ikada, tako da čini mi se da je veoma važno i DS će izaći sa inicijativama u tom domenu. Nadam se da ih nećete ignorisati samo zbog toga što smo ih mi predložili, već ćete gledati zapravo njihov meritum. Potrebno je da Srbija obezbedi predah i mogućnost najboljim domaćim, naročito izvoznim preduzećima da funkcionišu u godinama koje dolaze. Zahvaljujem vam se na jednom jasnom odgovoru, a to je da penzioneri, suprotno onome što smo čuli iz drugih članica vaše koalicije, neće dobiti povišicu koja je sledovala iz postojećeg zakona, već će dobiti povišicu od 2%. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministri iz Vlade Republike Srbije, poštovani građani Republike Srbije, u prethodnom mandatu sam četiri godine koristio ovu instituciju kao poslanik i postavljao sam pitanja prethodnoj Vladi i prethodnom režimu. Devedeset posto tih pitanja se uglavnom odnosilo na slučajeve korupcije u Srbiji i, verovali ili ne, nisam nikad dobio ni jedan jedini odgovor. Dobio sam dva odgovora na neka druga dva pitanja. Jedan je potpisao jedan ministar, jedan sam dobio iz ministarstva gospodina Ljajića, ali ga nije potpisao on, nego državni sekretar. To su dva odgovora za četiri godine, a postavio sam desetine pitanja. Ovo kažem gospodinu Dačiću, da se nadam da će ova vlada imati daleko drugačiji pristup i da će već u svojim kalendarima za naredne četiri godine zacrniti poslednji četvrtak u mesecu i da će biti u ovom broju, kao što su sada ovde, bez obzira na obaveze koje imaju, a znam da su velike s obzirom na stanje koje su zatekli u Vladi i u državi. Moje pitanje se odnosi na, naravno, kada sam već rekao da sam se najviše bavio temama korupcije, na izjavu gospodina Jelka Kacina, od juče, koji je povodom spornih privatizacija u Srbiji, 24 privatizacije i svega ostalog što se dešava u Srbiji, kao izvestilac Evropskog parlamenta, juče istakao da je na putu ka članstvu u EU najvažnije da se Srbija posveti pitanjima borbe protiv korupcije i organizovanog kriminala, kao i nastavku reformi u pravosuđu. Mnoga toga je rekao, ali interesantno i najteže nešto što možemo čuti je sigurno da je rekao da je reketiranje investitora rak ove zemlje, kao i neke reakcije koje sam čuo od ljudi iz prethodnog režima koje su me ponukale da danas postavim ovo pitanje, a to je – da je, na primer, uvek za EU, znači, sebi su dali za pravo da komentarišu to i da kažu šta je u stvari to važnije za EU, a ne da slušaju zaista šta kaže EU, daleko interesantnije da se borimo protiv aktuelnog kriminala i korupcije koji se danas dešava i da se borimo protiv ljudi koji danas imaju realnu političku moć, nego protiv ljudi u prošlosti, kao da je to neka prošlost od pre sto godina, a ne od pre samo par meseci i kao da, recimo, sada u Hrvatskoj ne bismo imali slučaj Sanader u državi koja ulazi u EU, da su se bavili samo aktuelnim Milanovićem ili itd. Moje pitanje je namenjeno gospodinu Vučiću, a to je – dokle se stiglo i da li se temeljno rade, ne interesuju me termini, rokovi, sve ostalo, nego da li se temeljno radi istraga povodom ovih privatizacija i još nekih i da li će ta istraga na kraju dati prave rezultate i one koje, pre svega, građani Srbije očekuju i narod očekuje, a to je da u tim istragama ne bude zaštićenih od onih koji su učestvovali, pa makar oni bili poslanici, predsednici vlada ili ministri u nekom periodu?
Hvala.
Zahvaljujem se. Dakle, želeo bih pre svega da kažem da se mi ne bavimo vremenskim podređenjem. Vlada Republike Srbije, odnosno nadležni državni organi imaju obavezu da sistemski bore protiv korupcije. Nažalost, moram da kažem zbog građana Srbije da sistem i ozbiljni mehanizmi u borbi protiv korupcije u ovoj zemlji nisu postojali iza to imam bezbroj dokaza, i o broju predmeta koji postoje u tužilaštvima i u svemu drugom. Videćete, uveren sam da će i tužilac za organizovani kriminal i Republički javni tužilac u narednom periodu u skladu sa prirodom njihove funkcije, a to je da samostalno obavljaju svoj posao. Taj posao i obavljate, što nije bio slučaj u prethodnom periodu. Što se tiče istražnih radnji i onoga za šta je Vlada Republike Srbije zadužena, kao pomoć na poziv nadležnih tužilaštava, taj posao se obavlja. Što se tiče privatizacija o kojima ste govorili, koje se nalaze na spisku EU, sve istražne radnje neophodne da se pomogne tužiocima koji su naložili sprovođenje tih radnji biće preduzete. Mislim da se već negde te istražne radnje već sprovode. Tamo gde to još nije slučaj biće početo od ponedeljka. Želim da kažem da mi nismo ovde da komentarišemo izjave evropskih i svih ostalih zvaničnika. Naš je posao da zbog građana Srbije mi njih poštujemo. Svaki put ćemo na pristojan način da ih dočekamo i ispratimo, ali ono što mi moramo da radimo, moramo da radimo pre svega zbog građana Srbije. U tim privatizacijama ova zemlja je oštećena za milijarde evra. Ne pričam o stotinama miliona, već o milijardama evra. To je ključno pitanje za naš narod, za građane Srbije. Šta je naš cilj u tom poslu? Naš cilj u tom poslu nije ono što ponekad neko želi da prostim narodskim rečnikom kaže – aha, hoćete da nekoga hapsite, pa da plašite, pa ne znamni šta. Ne, naš je cilj, pre svega, da se sve dobro dopuni, da se tužiocu ostavi najlakši mogući posao, da posle toga ni sudeći sudija u skladu sa svojom prirodom nezavisnosti i samostalnosti svoje funkcije nema težak posao. Kada to govorim, suština je da pronađemo gde je otišao taj novac, dakle, da ne istražimo samo zloupotrebu službenog položaja onoga ko je iz recimo neke poslovne banke, uz saglasnost neretko i Centralne banke, davao na ovaj ili onaj način kredite za koje nije postojalo bilo kakvo obezbeđenje, već da vidimo gde je taj novac konačno završavao, ko je bio taj end user, i da pokušamo nešto od toga da vratimo narodu i državi. Ne kažem da će to biti apsolutno moguće. Ne kažem da je to lako rešivo, posebno što je od nekih od tih privatizacija proteklo i deset godina. Za neke od tih privatizacija je proteklo i pet i sedam i osam godina. Nije lako danas sprovoditi istražne radnje, ali želim da vam kažem jednu stvar, a to je da neće biti u tom poslu zaštićeni. Kada ste malopre pomenuli gospodina Kacina i njegovu izjavu, slušao sam od predstavnika iz zemalja EU i nekih drugih da nikada niko neće smeti da uđe ni u "Agrobanku" zbog gospodina Sekulića, da nikada niko neće smeti da dirne neka druga pitanja, pa kao što vidite, neko je smeo. Ova vlada nikakav problem sa tim nije imala. Istovrmeno, želim da ukažem na još jednu činjenicu, da oni koji su mislili da ćemo samo jedan deo novca ili jedna struja, jedan tok novca biti sve što će tužioci imati dobijeno kroz sprovedene istražne radnje, plašim se da nisu bili u pravu. Pošto ni na koji način ne smem i ne mogu da se mešam u taj posao, ali ono što mogu zarad javnosti da kažem,a sasvim je izvesno, to je da su razmene organizovane pljačke, kako je ja nazivam, bile dramatične u prethodnom periodu. Ako vi imate primer, ili ako gospodin Kacin ima primer bilo kakve pljačke u prethodnih mesec dana, u periodu rada ove vlade, voleo bih da čujem i od vas, od bilo koga u ovoj sali i od bilo koga u EU. Za takav slučaj ne znam, a sve ove slučajeve spremni smo da ihu skladu sa zakonom istražimo, jer mislim da je to jedina šansa da Srbija ima budućnost, da Srbija apsolutno nema budućnosti ukoliko se od toga budemo krili. To pitanje će nam sve češće biti postavljano spolja, a to je zato što neki misle da tu postoji veliki problem i da neko sa nekim neće da se obračuna i da će negde neko nekoga da štiti. Prosto, želim da kažem i onima kojima su puna usta institucija, onima kojima su puna usta kritika nove Vlade posle 30 dana, razumem da je neko iz bivšeg režima obavezan da kritikuje novu Vladu, ali ponekad to besmisleno izgleda i besmisleno zvuči kada to radite posle 30 dana. Svejedno, hoću tim ljudima da kažem da sam zadovoljan zbog činjenice što mi u institucije nismo upadali, što nigde nismo smenjivali preko kolena ili na prečac za noć, ni preko kriznih štabova, niti na bilo koji drugi način, što se ponašamo odgovorno prema državi i građanima i što sa druge strane nijednog sekunda, uveren sam, nećemo dozvoliti da neka vrsta političkog revanšizma i bilo čega drugog nas rukovodi u pogledu obračuna sa korupcijom i kriminalom. Dakle, obračun sa korupcijom i kriminalom neće imati ni partijski, ni politički, niti bilo kakav drugi predznak, ali će biti žestok. Ta borba će biti odgovorna, teška, ozbiljna i koliko će biti odgovorna, teška i ozbiljna, samo bih vas molio da procenite posle 100 dana, iako će ona trajati mnogo duže. Nadam se da ćemo uspostaviti i taj snažniji sistem i mehanizme za borbu protiv korupcije. Ali, voleo bih i da naši politički protivnici i celokupna javnost o tome sude posle 100 dana. Hvala.
Narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, članovi Vlade, kolege poslanici, pre nego što postavim tri pitanja od mnoštva koja bih vam postavila u ovom momentu, želim da ukažem na ozbiljnost problema, a pritom, da sve vreme govorim u dobroj nameri. Unazad dva meseca dobila sam što gomilu mejlova, što poziva telefonom, što predstavki o jednom krajnje ozbiljnom teškom stanju terenske veterinarske službe koja je služba od posebnog društvenog interesa. Tako da smatram da rešenje ovog problema resorni ministar treba odmah da stavi pod oznaku hitno. Pitanja koja imam postavljam gospodinu Kneževiću, ministru poljoprivrede, a jedno pitanje kasnije, gospodinu Selakoviću, ministru pravde. Prvo pitanje za gospodina Kneževića jeste - da li će se i da li uopšte imate predstavu kada će u veterinarskim stanicama u zemlji Srbiji, a podsetiću vas da ima 10 javnih koje broje 35 veterinara i 319 privatnih, koji broje 1.274 veterinara, kadaće terenskoj veterinarskoj službi koja je uradila celokupan program zdravstvene zaštite životinja biti isplaćeni sve ono što im država duguje, a u pitanju su tri meseca - jun, jul i avgust mesec? Nadam se da ste čitali Zakon o veterinarstvu, pa tako članom 51. tog istog zakona predviđeno je niz mera, kako glasi - radi sprečavanja suzbijanja i iskorenjavanja zaraznih bolesti životinja, mera, rokova, ali isto tako i zaštite životinja i ljudi od zaraznih bolesti. Istim tim zakonom i njegovim članom 83. je regulisano da se sredstva za sve ovo napred navedeno obezbeđuju u budžetuRepublike Srbije. Za vlasnika između kog stoji znak jednakosti, je vlasnik u zemlji Srbiji, jeste seljak, to treba da bude besplatno. Tako je svuda u Evropi. Onda se postavlja pitanje - zašto se uopšte toliko kasni sa isplatom, kada veterinarske stanice moraju da kupuju lekove, moraju kupuju dijagnostička sredstva, moraju da plaćaju poreze i doprinose, PDV? Ukoliko se zna da danas srpski seljak izuzetno teško živi i da ove usluge mora da plaća, onda ova služba koja je od posebnog interesa, kao što sam već napomenula, nalazi se u teškoj situaciji zato što joj država duguje. Verujem, i sigurna sam da se slažete sa mnom, da je u svakom slučaju, uvek bolja preventiva životinja nego njena eradikacija, nego stemping aut, ili nedaj bože, ubijanje životinja. Preventiva je, kažu stručnjaci, prema podacima koje imam, 12 puta jeftinija od eradikacije. E sada, stabilna situacija zaraznih bolesti životinja jeste i osnovni uslov da se eliminišu zaraze kako bi se obezbedio izvoz životinja, i isto tako kako bi se obezbedio izvoz proizvoda. Moram napomenuti da imam dobru nameru i nemam nameru da ovde kritikujem, niti vas niti kritikujem Vladu. Imamo mi dežurne ljude u ovoj sali kojima je to osnovna funkcija. Pokušala sam da ove informacije dobijem od Trezora… (Predsednik: Izvinjavam se, ali vas molim da vodite računa, jer jetri minuta već prošlo.) Završavam. Dobila sam informacije, a tamo su mi, naravno, davane neke polu informacije, tako reći lažne informacije, tako da to bi bilo prvo pitanje. Možete da odgovorite, pa ću postaviti dopunsko.
Predsednik. Izvolite gospodine Kneževiću.
Ne mogu vam dati potpuni odgovor. Morate i vi razumeti da novim Zakonom o vladi, o ministarstvima su se tu događale izvesne stvari. Ranije, u prethodnom periodu je ovo bilo Ministarstvo poljoprivrede i trgovine, tako da radimo deobni bilans. Paralelno sa tim smo i mali ogromnih problema oko ove suše, oko interventih mera koje smo morali doneti. Takođe, ono što je malopre govorio ministar finansija, zateklo nas je katastrofalno stanje u budžetu, katastrofalno stanje u samom ministarstvu, nerealno planirani budžeti i sve ono što se okomilo na nas. Po svim uveravanjima koje imam, pošto je vaše osnovno pitanje bilo – kada će biti isplaćene obaveze budžeta prema terenskim veterinarskim službama?Prema svim uveravanjima koje imamo, još sagledavamo sve to. Krenućemo sa tim isplatama i u 2012. godini, sve obaveze iz 2012. godine treba da budu ispunjene. To je ovo što mogu da vam kažem u ovom trenutku. Sve ostalo što vas interesuje, uputite na Ministarstvo poljoprivrede i dobićete odgovor u predviđenom roku.
Izvolite.
Moram da kažem kako opozicija može da bude konstruktivna. Imam jedan predlog pre nego što iznesem svoje drugo pitanje. U Demohrišćanskoj stranci koja broji izuzetno veliki broj veterinara, pa je zato to moja današnja tema, postoji Odbor za poljoprivredu koju čine eminentni stručnjaci. Naravno, imate i vi, između ostalog,u stranci kojoj pripadate, isto tako stručnjake, pa se nadam da se za ovako nešto zalaže i pripadnik SNS, inače jedan od ljudi kojeg smatram ekspertom svog posla, a to je gospodin Zoran Mašić. Moje drugo pitanje koje ću postaviti jeste – zašto je naplata od naknade za obavljanje veterinarskog sanitetskog pregleda i to po Uredbi "Službenog glasnika" br. 69/2001. kao sopstveni prihod ministarstva izuzetno slaba? Pretpostavljam da mi ni na ovo pitanje nećete moći odmah odgovoriti. Ovo pitanje je značajno iz sledećih razloga i rekla bih da je ključ uspeha celog ovog problema. Ovu naknadu treba da plaćaju svi oni koji imaju objekte za klanje, za rasecanje mesa, za obradu mesa, divljači, preradu mesa, proizvodnju omotača za kobasice itd. Na kraju krajeva, u Srbiji imamo 127 objekata za klanje goveda i svinja i oko 300 objekata za klanje živine, ili oko 300 kombinovanih objekata. Prihod u 2011. godini je bio 852.115.733,21 dinar. Prihod u 2012. godini je do 24. avgusta bio 609.055.116,93 dinara. Stručnjaci koji se ovim bave i koji su znalci svog posla kažu da ovaj prihod mora biti najmanje dve milijarde dinara. Naravno, otuda se nameće ono čuveno pitanje – gde je razlika, odnosno gde su pare? Neću iznositi podatke iz Republičkog zavoda za statistiku, verujem da ih vi posedujete, to je u obimu vašeg posla. Sve ovo što sam iznela jesu potpuno tačni i precizni podaci, podaci koji nisu nikakva tajna i podaci koji, na kraju krajeva, predstavljaju potpuno surovu istinu. Ako bi mogli, odgovorite mi na pitanje.
Izvolite, gospodine Kneževiću.
Mogu vam dati odgovor kao i na prethodno pitanje. Dostavite mi podatke, jer su ovo suviše stručna pitanja i zahtevaju sigurno neku bolju analizu. Mogu da kažem uopšteno upravo ono što je takođe govorio ministar finansija oko tih sopstvenih prihoda. Svi ti sopstveni prihodi su nerealno planirani. Oni su bili izvor svega i svačega, da ne upotrebim neku težu reč. Ako vam kažem da je u Direkciji za vodu bilo predviđeno sopstvenih prihoda od šest milijardi, koje je trebalo da bude ostvareno sad, a mi smo ostvarili jednu milijardu. Ako je od ukupno 15 milijardi koje su bile predviđene da se ostvare u Ministarstvu poljoprivrede do, čini mi se, prvog septembra, ostvarene nepune četiri, onda su vam jasni svi oni potezi koje hoćemo u segmentu finansija da radimo i da pokušamo da reformišemo. Da, ima dosta dobrih stručnjaka. Čuo sam jako puno predloga. Očekujem da i taj segment rada Ministarstva poljoprivrede dođe na red. Verujte, učinićemo sve da poboljšamo taj odnos prema korisnicima tih usluga. Naravno, važi ono i dalje, molim vas da pošaljete neko pitanje i dobićete konkretan odgovor.
Gospođo Batić, izvolite. Molim vas, prijavite se još jednom.
Mislim da sam vam dovoljan broj podataka i sada u ovom momentu dala, a videćete to iz beležaka koje budete dobili. Sigurna sam da se ove cifre poklapaju sa onim izveštajem koji vi imate i koji ste čitali, ili ste bar pročitali. Moje sledeće pitanje je upućeno ministru pravde, gospodinu Selakoviću. Vrlo je jasno i direktno. Ako ne može usmeno da odgovori, a mislim da neće biti mogućnosti, neka mi dostavi pismeni odgovor. Pitanje glasi – da li vam je poznato i u kojoj fazi se nalazi postupak i koje su to preduzete pravne radnje po krivičnoj prijavi koju je DHSS podnela protiv Mlađana Dinkića, a koja broji oko 800 strana sa gomilom materijalnih dokaza? Ko će odgovarati ukoliko se utvrdi da je ta krivična prijava, a DHSS ima indicije, fizički izneta iz zgrade Tužilaštva u Ustaničkoj ulici?
Izvolite gospodine Selakoviću.
Kao što ste sami rekli, dobićete pismenim putem taj odgovor, a u svakom slučaju odgovaraće onaj koji je nadležan za tako nešto.
Hvala, narodni poslanik Ranka Savić. Izvolite.
Gospodine predsedniče Vlade, poštovana gospodo, danas bih uputila dva pitanja ministru Dinkiću i jedno pitanje Vladi, odnosno premijeru. Naime, prvo pitanje se odnosi na to da posle presude suda u Strazburu, kao i donetih pojedinačnih presuda naših sudova na osnovu kojih radnici ostvaruju pravo da naplate ne isplaćene zarade i u preduzećima koja se nalaze u restrukturiranju. Alarmantno se uvećao problem naplate ne isplaćenih zarada po osnovu pravosnažnih presuda, pa postavljam sledeće pitanje - da li Vlada zna koliki je ukupni iznos potraživanja radnika po osnovu ne isplaćenih zarada i na koji način, kojim merama Vlada namerava da obezbedi naplatu ne isplaćenih zarada, a da pri tome preduzeća ne odu u stečaj i da oni koji rade sada u tim preduzećima ne budu ugroženi? Obraćam se vama, pošto se radio o preduzećima u restrukturiranju. Danas sam slušala vašu konferenciju za štampu. Dakle, upoznata sam, radi se o Železari Smederevo, najavama da će Železara Smederevo biti rešena do kraja godine. Međutim, postavljam pitanje, da li novu Vladu obavezuje sporazum koji je prethodna Vlada potpisala sa sindikatima i gde se decidno navodi da će Železara Smederevo početi sa radom prvog septembra na ovaj ili onaj način. Dakle, ili prodajom Železare Smederevo ili tim što će država preuzeti Železaru Smederevo i pokrenuti proizvodnju. Mislim da ne treba da vas podsećam da je u Železari Smederevo zaposleno pet hiljada ljudi i da ceo taj region, ceo kraj Smedereva zavisi od Železare Smederevo, a da posredno i ceo metalski kompleks Srbije koji je, nažalost, u katastrofalnoj situaciji zavisi od pokretanja Železare. Treće pitanje, koje bih postavila, naime, svedoci smo svakodnevnih poskupljenja, masovno se najavljuju nove, znatno više cene i praktično povećanje cena svih vitalnih proizvoda i usluga. Upravo je ministar poljoprivrede skoro najavio poskupljenje hrane. Postavljam pitanje - koje socijalne mere Vlada ima nameru da donese, kako bi ublažila posledice permanentnih poskupljenja i zaštitila elementarni civilizacijski nivo životnog standarda najugroženijih kategorija stanovništva.
Hvala. Reč ima gospodin Dinkić.
Naravno da mi je poznat ovaj problem, koji ste pomenuli, o presudama u Strazburu povodom ne isplaćivanja zarada ovim preduzećima koja su u problemima i nalaze se u postupku restrukturiranja. Znači, ima dosta preduzeća koja su u tom statusu. Ona jednostavno nemaju tržište za svoje proizvode. Mnoga od njih su na subvencijama države, a ti radnici su formalno bili zaposleni, a suštinski nisu radili, ali ostvarivali su pravo na zarade, tužili su ta preduzeća, državu. Kad god dođe neka sudska presuda, ta preduzeća moraju isplatiti to što je po zakonu. Pitaću moje službe i da vidimo koji je to tačan broj slučajeva koji su sada u postupku. To nije jednostavno rešiti, jer isplata tih zaostalih plata, neke su čak iz 90-ih godina, narušava inače tešku poziciju u tim preduzećima, ali probaćemo da nađemo rešenja. Rešenje nije lako. Dostaviću vam tačan odgovor pisanim putem koji je to broj preduzeća. Što se tiče Železare, kao što znate Železara jeste, to ste potpuno u pravu, jako važna za kompletan privredni sistem Srbije. Imajući u vidu da dok je radila činila je čak 5% ukupne industrijske proizvodnje Srbije i čak 14% ukupnog izvoza Srbije. Naravno da je ogroman problem i zbog zaposlenih radnika, 5000 ljudi u Smederevu je primalo platu i živelo od Železare i plus od svih ovih indirektnih i posrednih efekata da je to veliki problem. To je jedan od osnovnih prioriteta sada za kompletnu Vladu, ne samo za moje ministarstvo, da pronađemo rešenje. Moram da kažem da smo zatekli situaciju da je prethodna Vlada raspisala jedan tender na koja su se prijavila tri preduzeća. Niko od ta tri preduzeća nas nije kontaktirao od kada je Vlada formirana da traži neki sastanaka. Ponude, koliko ja znam, nisu dostavili. Međutim, nismo sedeli skrštenih ruku. Znate i sami, nema mnogo zemalja odakle bi mogao da dođe strateški partner za Železaru. Mora doći neko ko može da nabavi rudu gvožđa, ko može da nabavi koks i ko može da napravi ekonomski isplativu proizvodnju. Nakon posete gospodina Vučića Ruskoj Federaciji, imali smo prilike da ovih dana premijer i ja razgovaramo sa jednom potpuno novom kompanijom koja se nije do sada javljala na ovaj tender i koja je zaista ogromna. Zapošljava 70 hiljada ljudi. Ima promet od šest milijardi dolara godišnje, koja je izrazila interes i sad smo u fazi razgovora sa tom kompanijom. Naravno, učinićemo sve da rešimo ovaj problem na način koji će biti dobar i za Srbiju, i za Smederevo, za radnike Železare, za kompletnu privredu. Ono što je činjenica je da u narednom periodu nama treba partner koji neće samo koristiti visoke peći da topi sirovinu gvožđa i da proizvodi polufabrikate niskog stepena profitabilnosti. Nama treba mnogo više proizvoda većeg stepena profitabilnosti, kao što su bili limovi u pogonu u Šapcu. Upravo ova kompanija ima ideju da, ako bude ušla u konačnu odluku da preuzme Železaru, ide na investicije koje bi omogućile proizvodnju za više stepene obrade, uključujući limove za karoseriju za automobile, limove za tenkove i da proširi asortiman. Inače, nema smisla pre strateškog partnera pokretati proizvodnju. To je odgovor na ovo pitanje vezano za razgovor prethodnih ljudi u Vladi sa sindikatima. Zašto? Zato što kada Železara radi to košta državu oko 180 miliona evra. Kada su na prinudnom odsustvu radnici to košta državu godišnje 120 miliona evra. Dakle, imamo katastrofalno lošu situaciju u oba slučaja. Međutim, to je sada, sa jedne strane, i potreba da se reši, a sa druge strane, vruć krompir koji je zajedno sa "Agrobankom" dospeo u ruke Vladi, a posebno nama u Ministarstvu finansija i privrede. Međutim, činimo sve da zajednički to rešimo i nadamo se da ćemo to uspeti. Očekujem uskoro od ove kompanije konkretnu ponudu. Onda ćemo videti, nastavićemo razgovore. Naravno, sve kompanije koje su veliki i priznate u svetu su dobrodošle da pokrenu Železaru. Opet kažem, realno, samo nekoliko kompanija iz Ruske Federacije, Ukrajine, eventualno Kine i Indije, bi mogle da dođu u obzir. Pri čemu Ruska Federacija je najbolji partner za ovaj konkretan slučaj. U tom smislu ćemo učiniti sve da pronađemo partnera. Do tada radnici primaju 60% od zarade. Međutim, naš cilj nije da oni sede kući, nego da Železaru osposobimo, ali na način da država ne gubi. Ako bi sada pokrenuli Železaru, država bi gubila 180 miliona evra godišnje. To je mnogo više nego što su bile kompletne subvencije za bivšu "Zastavu". Znači, to je recimo, sećam se da je za "Zastavu" dato pola milijardi evra u periodu od nekih sedam godina, a ovo je 180 miliona evra godišnje. Nije racionalno raditi na taj način. Zato tražimo partnera. Nadam se da ćemo uspeti.
Gospodin Ljajić ima reč.
Vezano za pitanje koje se odnosi na rast cena, mogu vam reći ono što je u ingerenciji Ministarstva trgovine. Preduzeće se tri grupe mera i na to treba dodati i mere koje će preduzeti Ministarstvo rada i socijalne politike o zaštiti najugroženijih kategorija stanovništva. O jednoj od mera sam već govorio – intervencija vezana za kukuruz, za pomoć proizvođačima stočne hrane, kako bi se koliko-toliko sprečilo divljanje cena mesa i mleka. Drugo je intervencija pšenice, gde daleko bolje stojimo nego kada se radi o kukuruzu i ona će ići prema proizvođačima hleba. Druga grupa mera odnosi se na ono što je prethodno ministarstvo poljoprivrede uradilo. Do 30. septembra će ostati Uredba o maksimalnoj ceni hleba od brašna tipa 500. Nakon toga, videćemo kakve ćemo mere preduzeti. U svakom slučaju, moramo učiniti da određene vrste hleba ostanu zaštićene. Treća grupa mera se odnosi na ono što već postoji, a to je Uredba o maržama. Iako je ta uredba bila prilično kritikovana od strane većih trgovinskih lanaca, ja mislim da je ona odigrala vrlo značajnu ulogu jer je sprečila divljanje cena na tržištu za pet osnovnih životnih namirnica. Ta uredba će ostati na snazi do kraja godine, a posle toga ćemo videti da li ćemo uvesti tzv. socijalnu korpu ili ćemo morati da zaštitimo određene vrste mleka, određene vrste mesa, ulja, šećera, za one koji su najugroženiji. Određena vrsta proizvoda, odnosno ovih pet, mora biti pod kontrolisanim cenama.
Hvala. Gospođo Savić, izvolite.
Mislim da ni radnici Srbije ni oni koji nas gledaju neće mnogo biti zadovoljni sa ovim odgovorima, pogotovo u vezi sa ovim naplatama po sudskim presudama. Ja zaista apelujem i molim Ministarstvo privrede da ovaj problem mnogo ozbiljnije shvati, jer, danas imate situaciju da je puno onih koji imaju tržište, recimo, "Industrija motora Rakovica", ima jedan izvozni posao a pri tom je potpuno onemogućena da radi jer su joj računi blokirani, upravo iz ovih razloga. Iz tih razloga, mislim da Vlada Srbije mora ovo pitanje na jedan sistemski način ili jedan konkretniji način da rešava. Isto tako, mislim da radnici "Železare" neće biti zadovoljni ovim odgovorom. Dobro je da se pokušava da se pitanje "Železare" reši, ali nije dobro da se u ovoj državi stalno olako potpisuju neki dogovori i sporazumi. Dakle, prethodna vlada jeste potpisala sporazum i jeste svima onima koji sada sede u kućama i primaju 60% rekla da 1. septembra dolaze na posao. Mi ovih dana iz sindikata imamo stotine i hiljade poziva sa pitanjima - da li dolazimo 1. septembra na posao? Zaista apelujem na Ministarstvo ekonomije da u vrlo kratkom roku, dakle, 1. septembra, održi sastanak sa predstavnicima tri reprezentativna sindikata "Železare" Smederevo.
Hvala. Gospodin Dinkić ima reč.
Lako je ovako to reći. Naravno, ja ne bežim od razgovora sa svima, i hoću da razgovaram sa svim sindikatima, kao što sam i danas razgovarao sa Slavicom Đukić i sindikatima zdravstva, kao što sam sa resornim ministrom Obradovićem razgovarao sa sindikatima obrazovanja, kao što razgovaramo i hoću sa svim sindikatima, bio sam i u "Goši" i ne bežim ni od tog razgovora. Ali, nema koristi od razgovora ako nema para. Jer, ako prevedemo ovu cifru, tih 180 miliona evra koliko košta gubitak za pokretanje kad Srbija koja nema rudu, gvožđe, nema svoj koks, to radi i gubi na ceni, to je manje-više kao da jedan kompletan godišnji agrarni budžet stavite u "Železaru" da bi pet hiljada ljudi imalo posao. Ovako, 350 hiljada poljoprivrednika dobija taj novac. Da je budžet u višku i da imamo višak od 180 miliona evra, da nam je prethodna Vlada to ostavila, vrlo bi rado čak i neekonomski pokrenuo tu temu, da bi ljudi imali posao. Kada je ostavljen manjak od 2,2 milijarde evra i kada imamo još plus sušu, kada imamo problem nelikvidne privrede, kada imamo sve ovo što je ostalo od prethodnog ministra finansija, naravno da moramo da idemo racionalno. Racionalno jeste da budemo brzi i da pronađemo partnera koji će svoj novac uložiti ne samo u pokretanje "Železare", nego u nove investicije, da je napravi profitabilnom i da je trajno održi na ovom nivou. To očito Amerikanci nisu bili u stanju. Možemo da pričamo šta hoćemo, oni takođe nisu imali rudu gvožđa, nisu imali koks, nisu mogli to da rade jer su u međuvremenu pale cene gotovih proizvoda a nisu investirali u poboljšanje asortimana, da dobijaju proizvode gde mogu više da zarađuju. Ako nisu mogli Amerikanci, možda će moći Rusi, možda će moći neko treći, hajde da vidimo. Ali, mi, Srbi, ne možemo.Možemo, ali da jedan dodatni agrarni budžet damo za ovih pet hiljada ljudi. Nadam se da to ljudi razumeju, ali to ne znači da ćemo ih ostaviti na cedilu. Oni dobijaju plate, koje nisu male, odmah da vam kažem. Znači, prema mojim informacijama, ljudi u "Železari", izvinjavam se ako grešim, to su mi saradnici rekli, danas, naravno, oni nisu krivi što ne rade, sede kući i dobijaju 60 hiljada dinara, jer im je plata 100 hiljada. Tako sam čuo. Da li je tačno, da li nije, ne znam. Znači, prosek je 60 hiljada dinara. Možda je i manje, slažem se, ali, u svakom slučaju, nisu male naknade, čak i kad je 60% od plate. Ali, opet kažem, ti ljudi nisu krivi. Međutim, "Železara", koja nije bila državna poslednjih osam godina, izgubila je tržište i šta joj drugo preostaje nego da sada pronađe novog partnera? Činimo sve da tog partnera nađemo. Prethodna Vlada jeste to pokušala, ali, ove kompanije, da su htele da preuzmu, imale su mogućnost. Onda je Vlada produžila rok itd. Sve su to kompanije manjeg gabarita i očito je da ne mogu da podnesu preuzimanje "Železare". Zato sam ja zamolio za pomoć one koji mogu da pomognu, a to su i premijer i potpredsednik Vlade, da svi zajedno pogledamo i da vidimo da dovedemo neku ogromnu kompaniju iz velike zemlje koja ima iskustva u tome. Krenuli smo u te razgovore. Nadam se da ćemo ih završiti i nadam se da će nam to pomoći da trajno rešimo problem, a ne da sada damo neki dinar da se pokrene, pa da opet stane. Tu nema rešenja. Inače, molio bih sindikate za konstruktivnu ulogu u ovom prvom problemu, da vidimo kako to zajednički da uradimo. Ima poziva od strane industrijskih sindikata i metalaca, da vidimo kako zajedno da rešimo pitanja i da isplatimo te neisplaćene zarade radnicima "Fabrike vagona Kraljevo" a da ne uništimo postojeće radnike koji rade ionako u teškim uslovima. U svakom slučaju, hvala na pitanjima. Mislim da su bila konstruktivna.
Gospodin Dačić ima reč. Izvolite.
Samo bih se nadovezao na ovu raspravu. Prvo, rekao bih gospođi Savić da smo mi napravili juče sednicu kolegijuma Socijalno-ekonomskog saveta u starom sastavu. Moja je namera da razgovaramo sa svim sindikatima, uvažavajući neka pravila socijalnog dijaloga, a to znači da taj socijalni dijalog ima tri strane – predstavnike Vlade, odnosno države, predstavnike poslodavaca i predstavnike sindikata. Vlada je na današnjoj sednici već utvrdila svoj deo tog socijalno-ekonomskog saveta. Ja sam kao premijer prihvatio njihov predlog i zahtev da kao premijer učestvujem u radu Socijalno-ekonomskog saveta. U tom sastavu će biti još ministar finansija, što je i normalno, nadležni ministri koji su iz pojedinih resora gde ima najviše tih pitanja koja su iz delokruga rada Socijalno-ekonomskog saveta, znači, ministarka energetike, ministarka za zdravlje, ministar prosvete i ministar za rad i socijalnu politiku. Pošto mandat prethodnom savetu ističe sledeće nedelje, cilj nam je da se što pre konstituiše novi sastav saveta, kako bi on mogao da razmatra, između ostalog i ovo o čemu je ministar Dinkić malo pre govorio, neki koncept mera koje se predlažu za stabilizaciju ekonomsko-socijalnih prilika u našoj zemlji. Tim povodom, naravno, i apelujem da se problemi koji postoje oko utvrđivanja reprezentativnosti nekako ne odražavaju na socijalno-ekonomski dijalog. To znači da i predstavnici poslodavaca i predstavnici sindikata, bi trebalo da imaju jasne kriterijume za utvrđivanje reprezentativnosti, kako to ne bi bila glavna tema dijaloga koji se vodi, jer smo onda promašili temu, tako da sam ja zaista spreman, kao premijer, da učestvujem na sastanku sa sindikatima, bez obzira da li su reprezentativni ili nisu, sa željom da pokažem da je suština ove Vlade Srbije ne da vlada, u smislu da komanduje svima, nego da pomaže, a to znači da pomažemo i radnicima i sindikatima, odnosno preduzećima. Ali, kada ste spomenuli "Sartid", vi znate da je u poslednje vreme i svaki dan se gotovo, a upravo ovih dana je bio najaktuelniji spisak onih čuvenih privatizacija koji je, navodno, poslat iz EU. E, pa, "Sartid" je pod broj jedan na tom spisku, tek tako da se zna i neće biti, naravno, lako svima koji dolaze sada da, da li sada ima razloga da bude to "Sartid", ili nema? Sada neka odgovaraju na to pitanje oni koji su bili na vlasti u tom periodu, ali nemojte sada kada EU predlaže nešto što se vama ne dopada, da kažete da oni nisu u pravu, a kada su u pitanju neki drugi, onda mi moramo da slušamo stavove EU. Mi ovde, kao što je rekao i prvi potpredsednik Vlade, ne radimo, niti pak ulazimo u EU zbog EU, nego ulazimo zbog nas. Isto tako i treba da hapsimo i procesuiramo sve one koji kršili zakone, ne zbog toga što će neko drugi da nas pohvali, nego upravo zbog nas i zbog naših građana. Želim samo na kraju, pošto ne znam, je li tako, do 19 sati se radi, do 19,20., pošto to niko nije spomenuo, očekivao sam da neko kaže, da nas barem pohvali u jednom. Da li ste nekada imali više članova Vlade na postavljanju poslaničkih pitanja? Mislim da to ipak zaslužuje, možda ne priznanje i pohvalu, ali barem vašu pažnju. Dobro, da vidimo ko aplaudira. Zapištite ko ne aplaudira, molim vas. Šalim se, naravno. Naravno, želim da se zahvalim uopšte na ovom postojanju ove institucije poslaničkih pitanja. Kao što znate ja sam 22 godine, odnosno 21 godinu, 20 godina u Parlamentu, što u saveznom, što u republičkom. Ova institucija poslaničkih pitanja nikada nije bila ozbiljna zato što kad god se počela ta tema postavljanja poslaničkih pitanja, svi su to iskoristili da napuste zasedanje i to se znalo dau tom momentu nikoga više u sali nema. Mislim da je ovo jedna značajan institut demokratizacije našeg političkog života i Vlada Republike Srbije, u svom celokupnom sastavu će dolaziti, kao što ste i sami rekli, u svim terminima koji su predviđeni za postavljanje i odgovore na vaša poslanička pitanja i ja se, naravno, zahvaljujem svima koji su ta pitanja postavili, bez obzira da li ste zadovoljni odgovorima ili niste, jer ja ne mogu da kažem da li sam zadovoljan pitanjima, ili nisam. Hvala vam.
Gospođo Savić, izvolite.
Pošto je premijer govorio o socijalnom dijalogu i radu Socijalno-ekonomskog saveta, svi oni govore, odnosno ja uvek ono što najviše boli, ili barem boli najviše sindikat. Iskoristila bih ovaj trenutak i ovo postavljanje pitanja da prosto apelujem na premijera da i svojim autoritetom dovede do toga da ne bude diskriminacije do sada, a vi ste rekli da hoćete da razgovarate i sa reprezentativnim i nereprezentativnim, a juče ste razgovarali sa nereprezentativnim, od tri socijalna partnera, samo je jedan reprezentativan. Dakle, apelujem, mada je tužno što moram da apelujem, to bi sistem morao sam da proizvodi i takvu posledicu, da se zakon u Srbiji poštuje, da ne bude diskriminacije i da se jednako primenjuje na sve. Ništa drugo ne tražim, jednako za sve, pa ko je reprezentativan, neka bude u Socijalno-ekonomskom savetu.
Reč ima narodni poslanik Nenad Popović.
Postavio bih pitanje ministru poljoprivrede, gospodinu Kneževiću, posle ove suše, donete su mere i ja bih voleo da ih ovde ponovite i da nam kažete rokove u kojima će da se desi dejstvo tih mera i govorim o kratkoročnim merama. Takođe, gospodine ministre, voleo bih da nešto kažete i o planu dugoročnih mera, kako se ova situacija, ako se slučajno ponovi u nekim sledećim godinama, kako bi posledice bile manje. Inače, moram da kažem da je reakcija bila vrlo brza i to je za pohvalu. Ono zašto želim da govorim i da čujem vaše odgovore u vezi dugoročnih mera, to je pre svega, da li ćemo nešto uraditi po sistemu navodnjavanja. Sistemi navodnjavanja omogućuju praktično da se prinosi povećaju, bar dva puta, istih kultura, a ako bi se navodnjavalo, mogle bi da se koriste i neke druge kulture, čiji prinosi bi se na istoj jedinici površine mogao da poveća pet do deset puta. Samo da dodam, da recimo, Hrvatska navodnjava mnogo više nego što mi navodnjavamo, oni navodnjavaju oko 8% svoje teritorije, Rumunija oko 14%, a Bugarska čak 18%. Naravno, kod sistema navodnjavanja, zato što govorim o tom dugoročnom sistemu, vrlo je važno i odvođenje suvišnih voda, jer takva je situacija u Srbiji, pogotovu u Vojvodini, da na nekim teritorijama imamo višak vode i ti sistemi mogu da se koriste i za odvodnjavanje tamo gde imamo višak vode, ali za navodnjavanje, gde je to potrebno. Mislim da, ukoliko bi se navodnjavalo i ukoliko bi se prinosi povećavali, automatski imamo nekoliko efekata toga, pre svega, zapošljavanje većeg broja ljudi. Ono što je vrlo važno za poljoprivrednike, primarne proizvođače, da oni onda u saradnji sa prerađivačima dobijaju mnogo više mogućnosti u preradi, jer povećava se obim prerade i naravno, efekat za zemlju je veliki, Zato bih vas molio, gospodine ministre, da nam nešto još jednom kažete o kratkoročnim efektima, odnosno o vašim merama koje ste najavili, ali i o onim planovima što se tiče dugoročnih mera.
Reč ima ministar Knežević.
Da se ne bih ponavljao, ja sam govorio nešto o tome, ali vaše pitanje se odnosilo na rokove, a mislim da je izuzetno važno, iz ovog prvog seta, prvog segmenta ovih mera, gde u principu mi želimo da oslobodimo poljoprivrednike određenih finansijskih davanja i da te obaveze prolongiramo. Mi smo učinili sa svoje strane sve, razgovarali sa bankama, uputili dopise, a predsednik Vlade je takođe juče potpisao jedan dopis u tom smislu, tako da smo taj deo u principu završili i mislim da će se on realizovati i moramo potpisivati neke ugovore, regulisati sve to i mislim da će od 15. septembra to sve biti na snazi. Kod ovog drugog segmenta mera, danas je govorio ministar trgovine oko intervencije na tržištu, oko nabavke do 200 hiljada tona merkantilnog kukuruza i mislim da će i to vrlo brzo biti ostvareno, jer svakodnevno na svetskim berzama, a i kod nas rastu cene kukuruza, tako da bi bilo uputno da što pre to uradimo. Što se tiče ovog segmenta trećeg, znači to su direktne subvencije, mi smo danas od nekih sedam predviđenih akata doneli dva, očekujemo da posle rebalansa budžeta donesemo i ostalih pet, s tim što će se ove mere oko dizel goriva i oko subvencije po hektaru početi da se primenjuju već vrlo brzo, znači za nekih desetak i petnaest dana. Što se tiče, to su u principu kratkoročne mere, kako ste ih i vi nazvali, znači za vanredne pomoći poljoprivrednicima koji su pretrpeli velike štete od suša. Što se tiče dugoročnih mera, mi tu imamo nekoliko stvari. Znači, na prvom mestu to je naše strateški cilj o čemu su govorili praktično i sve političke stranke u predizbornoj kampanji, o čemu se opredelila i ova vlada u ekspozeu premijera u julu mesecu, to je znači, povećanje Agrarnog budžeta. Naš zacrtani cilj jeste 5% od ukupnog budžeta da bude namenjen za poljoprivredu, u ovom trenutku to je negde 2,4%, mislim da je još manje, jer su naravno planirani neki sopstveni prihodi. Očekujemo da u sledećoj godini to stigne negde na 4% i da u 2014. godini već projektovani budžet bude najmanje tih famoznih 5%. Drugi naš strateški cilj jeste predvidljivost ambijenta u kome će poljoprivredni proizvođači imati mogućnosti i načina da planiraju svoju proizvodnju, o tome sam isto nešto govorio u odgovoru kolegi iz SVM. Mislim da ćemo u dinamici negde do kraja septembra, znači, imati taj zakon, pustiti ga u javnu raspravu i da će on biti usvojen zajedno sa zakonom o budžetu, negde u novembru mesecu. Vi ste govorili najviše i mislim da je to izuzetno bitno pitanje o trećem segmentu našeg strateškog plana, to su investicije. Znači, bez investicija čitavu privredu, a posebno poljoprivredi rezultata nema. Imao sam prilike ovih dana da govorim, razgovaram sa mnogim stranim predstavnicima, između ostalog bio je tu i ambasador Izraela. Moram da priznam da sam bio frapiran podacima koje oni imaju o poljoprivrednoj proizvodnji i kakve rezultate pružaju. Još kada mi je rekao da su oni 95% pustinjska zemlja, da su sve to postigli upravo navodnjavanjem, onda sam bio da kažem prosto oduševljen. Svi sagovornici koji dođu kažu – vas je bog pogledao, imate zemlju, imate Sunce, imate vodu, ali izgleda da nas je bog malo u nekim drugim stvarima oštetio, tako da izgleda mi nismo uspeli da valorizujemo sve te stvari koje nam je bog poslao. Naravno da hoćemo kroz te investicije da pokušamo da podignemo naše, pre svega, uslove za bolje prinose, između ostalog tu spada navodnjavanje. Ali po onome kako smo razgovarali naš cilj je da stvorimo ambijent da bi neko došao i investirao u to. Da li će to biti domaći investitori, ili strani investitori, potpuno je nebitno, ali mi moramo stvoriti uslove kao što je na primer ukrupnjavanje zemljišta. Jer, sada je totalno neracionalno da se zalivni sistemi postave na pet, deset, petnaest, dvadeset mesta, ukrupnjavanjem, a to država može da uradi, da stvori taj ambijent, stvorio bi se preduslov da se mnogo jeftinije, efikasnije instaliraju ti zalivni sistemi. Mi ćemo takođe, učestvovati u tom investicionom ciklusu, mi sada imamo određene subvencije za investiranje u poljoprivredu, pokušaćemo naravno, da što više edukujemo naša poljoprivredna gazdinstva, poljoprivredne proizvođače da ulažu u navodnjavanje. Imamo mi nešto od projekata sada, već se radi jedan veliki projekat koji mislim da je negde u vrednosti od milijardu dinara, gde se raščišćavaju kanali. Međutim moram da priznam, a neću da grešim dušu možda to i postoji, ali tražio sam u stručnim službama Ministarstva poljoprivrede i nisam dobio neki krovni strateški projekat koji će da kaže kako to izgleda sada, a kako treba da izgleda za pet, deset ili dvadeset godina, pa da mi onda to radimo po fazama. Nego, čini mi se baš, kažem neću da grešim dušu, da se to radi ovako od trenutka do trenutka, od mogućnosti kad se ima para onda se radi, kad se nema para onda se stane. Mislim da je to jedan ozbiljan projekat koji može ovoj Srbiji da donese mnogo toga dobrog.
Izvolite gospodine Popoviću.
Hvala. Gospodine ministre, moje sledeće pitanje vezano je za liberalizaciju uvoza poljoprivrednih proizvoda koja treba da dođe 2014. godine. Kada smo slušali ekspoze mandatara Vlade ovde u Skupštini govorio sam o tome da je vrlo važno da se otpočnu pregovori o aktiviranju zaštitne klauzule koja je predviđena članom 41. Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju i koja omogućava odlaganje primene SSP u slučaju da citiram "da preti velika šteta nekoj privrednoj grani". U ovom slučaju zaista, a pogotovo posle ove suše, mislim da bi ta liberalizacija koja bi nastupila 2014. godine bila pogubna za srpsku poljoprivredu jer mi u srpskoj poljoprivredi imamo više problema. Jedan je dugovanje države, drugi je subvencije koje su mnogo manje nego kod zemalja u okruženju, a nažalost nekada i kasne, tačnije naši poljoprivrednici imaju najskuplje kredite u okruženju. Takođe moram da kažem da nam infrastruktura nije zadovoljavajuća. Zato kada sam pročitao u vašem intervjuu da razmišljate o tome da aktivirate ovu klauzulu 41 i da počnete pregovore sa EU o odlaganju primene liberalizacije uvoza poljoprivrednih proizvoda, to me je obradovalo i voleo bih da čujem kakvi su vaši planovi po tom pitanju.
Hvala. Izvolite gospodinu Kneževiću.
Moram da kažem da sam pretrpeo dosta kritika baš zbog tog intervjua, međutim ostajem pri tom stavu. Postavili ste pitanje praktično šta nas čeka 1.1.2014. godine? Osetićemo posledice jedne pogrešne politike prethodne vlasti o terminu prijema Srbije u EU. To, da ta vlast nije predvidela i nije razmišljala o adekvatnim merama zaštite čitave privrede, pa i poljoprivrede u konkurenciji i otvaranje evropskog tržišta. Znači, prosečne carinske stope će 2014. godine pasti na nekih 1,5%, naši proizvođači neće biti konkurentni zbog samog sistema subvencija o kojima ste govorili i ostajem za tim, a mislim da je to jasno rekao i premijer u svom Ekspozeu, da ćemo mi pokušati da razgovaramo sa partnerima iz EU i da pokušamo da prolongiramo taj rok. To je moj odgovor.
Hvala. Izvolite gospodine Popoviću.
Hvala. Gospodine ministre, mislim da je neophodno i borite se kada bude budžet da se poveća na 5%, dva puta, čak i malo više nego što je bio jer u prethodnim budžetima i rebalansima uvek se smanjivao, bar u poslednje četiri godine. Takođe, smatram da je neophodno, zajedno sa ministrom finansija i ministrom ekonomije, da zajedno radite na povoljnijim kreditima i siguran sam da to možete da učinite za poljoprivrednike koji bi bili na dugoročnim rokovima, minimum od 10 godina, sa grejs periodom od dve do tri godine. Ali, takođe da razmišljate i o bespovratnim kreditima ukoliko su iskorišćeni za visoko- tehnološke procese u preradi, ili u neku visoko-tehnološku mehanizaciju. To koriste jako mnogo u EU, daju im kredit i ukoliko je sve ispunjeno onako kao što je planirano, onda se ti krediti pretvaraju makar najvećim delom u bespovratne. Naravno, potreban je i stabilan sistem subvencija, ali ono što je vrlo važno i o čemu treba razmišljati to je o novom modelu izvoznih subvencija. Jer mi imamo zdrav deo srpske ekonomije, a to je ovaj izvozni deo, pogotovo u poljoprivredi i smatram da je njega potrebno još više subvencionisati kako bi makar na neki način dostigli neki procenat onoga kako su subvencionisani poljoprivredni proizvođači. Želim da kažem, ukoliko krenete ovim putem ozdravljenja srpske poljoprivrede kao jednog od najvažnijeg segmenta srpske privrede imaćete podršku DSS. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Borislav Stefanović.
Zahvaljujem se gospodine predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani članovi Vlade Republike Srbije, poštovani predsedniče Vlade. Pre svega da kažem da je zaista veliko zadovoljstvo videti ovde gotovo celu Vladu Republike Srbije u ovom parlamentu i to je apsolutno za svaku pohvalu jedna od rekao bih, sada boljih stvari koje je Vlada Srbije uradila i zaista očekujemo da se taj trend nastavi i ne sumnjam u to. Ono što bih hteo je da postavim pitanje pre svega ministru Velimiru Iliću, žao mi je što trenutno nije tu u sali. Pitanje se odnosi na Koridor 11 koji, čini mi se u nekom internom dogovoru podeljen sa ministrom Mrkonjićem koji vodi Koridor 10, ako se na varam. Naime, ostalo mi je nejasno i građanima Srbije da je ministar Ilić izjavio da je obezbedio sredstva za eksproprijaciju na Koridoru 11 tako što je sa NIS dogovorio da oni daju sredstva za eksproprijaciju, a za uzvrat će da dobiju pumpe na tom koridoru. Znači, moje pitanje – po kom postupku javne nabavke i on razgovaraju i postigao ovaj dogovor sa NIS, o ovoj transakciji, da li je to možda postupak koji je ugrađen u novi Zakon o javnim nabavkama, koji najavljuje, a koji mi još nismo videli, a ne sumnjamo da je u najvećoj meri dobar zakon. Prema tome, zaista nemam ništa protiv kompanije koja je izneta, u stvari oni koji me poznaju i članovi Vlade, znaju da smo u jednom momentu odigrali jedan važan posao za ovu državu. Tako da pokušajte da zanemarite naziv ove kompanije, osim da je u pitanju kompanija sa privatnim kapitalom. Dakle, mene samo zanima na koji način neka privatna kompanija može da plati eksproprijaciju i za uzvrat da dobije mogućnost da gradi pumpe, a da to nije urađeno kroz bilo kakav postupak tendera pošto direktna pogodba je moguća, čini mi se do iznosa od, 15.000 dinara ili manje, ili ako postoji neki sporazum međunarodni kao što smo mi imali za NIS. Drugo pitanje za gospodina Dinkića. Pošto je najavljeno da će Vlada obezbediti sredstva privatnom preduzeću "Goša", za isplatu zarada radnicima, koje kasne četiri meseca, s obzirom da Zakon o radu predviđa kaznu za taj prestup, što je potvrdio Zaštitnik građana gospodin Janković.Pitam da li se ovim krši ili ne primenjuje zakon i zašto se ne kazni poslodavac koji ne poštuje svoje ugovorne obaveze. Umesto toga se poreski obveznici izlažu troškovima koji se mogu shvatiti na neki način, gospodine Dinkiću, kao poklon privatnoj firmi. Da li su vagoni koji će se naručiti od "Goše" zaista potrebni Železnici Srbije, koja ima smanjen obim aktivnosti i stvar ogromne gubitke. Zar nije bolje da se podstakne izvoz, ali na transparentan način i da se na taj način sredstva angažuju i na koja mogu svi da konkurišu koji su zainteresovani. Izvinjavam se zbog opširnosti. Hvala.
Gospodine Dinkiću, izvolite.
Odgovoriću na oba pitanja, pošto gospodin Ilić nije tu, a vezano je za eksproprijaciju, s obzirom da se u krajnjoj liniji eksproprijacija plaća sa razdela Ministarstva finansija. Što se tiče "Goše", ona je jedan od najboljih fabrika vagona i u Srbiji i generalno u regionu. Oni kao i sve druge fabrike vagona, danas kada pada tražnja za ovim proizvodima, su imali probleme početkom ove godine. Mi smo odlučili da ponovo pokrenemo program za pomoć vagonogradnji, ne samo "Goši", već svim fabrikama vagona u Srbiji koje uključuju i mašinsku industriju u Nišu i fabriku vagona Kraljevo i "Želvoz" u Smederevu, "Šinvoz" i fabriku vagona u Subotici. To jeste jedan naš potencijal koji, naravno, kao i u svim drugim zemljama u uslovima krize, teško radi. Zato smo ova sredstva izdvojili iz programa za kompletnu vagonogradnju, i jedan deo tih sredstava ide za "Gošu". Inače, napravili smo dogovor, pošto se radi o Slovačkoj kompaniji, da, s obzirom da smo sada pomogli da oni izađu iz problema, da u narednom periodu i država stavi jednog direktora u preduzeće koje će kontrolisati kako se sprovodi sporazum i da, ako ostvare dobit u narednim godinama 50% dobiti ide u budžet Republike Srbije. Naša ideja jeste da ako vidimo da neko preduzeće stoji da ne sklanjamo ruke od toga, zavisno da li je državno ili privatno. Tamo rade srpski radnici, 450 ljudi iz Smederevske Palanke i mi smo tamo otišli da bi pomogli, ne Slovacima, nego Srbima koji rade u tom preduzeću. Nismo želeli da ih ostavimo na cedilu, pokrenuli smo proizvodnju. Da li trebaju vagoni Železnici Srbije, pa naravno da trebaju. Znate i sami, železnica nema para da ih kupi. Ovde je ideja da s jednim potezom obezbedimo dobar proizvod za našu železnicu, a sa druge strane da uposlimo kapacitete i da radnici žive od svog rada. Takođe, kao što znate, u prethodnom periodu je napravljen sporazum sa Republikom Srpskom o robnom kreditu koji je ova skupština odobrila, od 16 miliona evra i sledeće godine naši proizvođači vagona će raditi vagone i za Republiku Srpsku. Nadam se da ćemo moći i sa nekim drugim zemljama poput Azerbejdžana i trećih zemalja, da napravimo ugovore, ali ako tamo prodamo vagone pola dobiti ćemo vratiti u budžet, to je, recimo dogovor sa rukovodstvom "Goše" pošto smo im sada pomogli.To ćemo postaviti kao princip u svim državnim preduzećima dokle god su državna, dokle god traje kriza, dokle god nisu privatna, da ako država tu pomaže da se dobije posao u inostranstvu, pola dobiti od posla da se uplati u budžet države. Što se tiče pitanja za eksproprijaciju. Kao što znate potpisan je međudržavni sporazum sa Azerbejdžanom o kreditu za izgradnju dela auto puta na Koridoru 11, međutim prethodna Vlada nije predvidela u budžetu sredstva za eksproprijaciju, kao što nije predvidela sredstva ni za obavezu prema "Fijatu", kao što nije predvidela sredstva za isplatu kompletnih subvencija po hektaru, kao što nije predvidelo mnoge druge obaveze. Ministar Ilić se našao u problemu, kako da kompaniji koja kreće da radi deonicu na autu putu Koridor 11, kako da se uopšte isplati eksproprijacija da bi oni mogli da krenu da rade. Imao je tu ideju koju je javno izrekao. Došao je do mene i ja sam mu rekao da to baš ne može na takav način. Onda smo prebacili u budžetskom postupku sredstva sa jedne aproprijacije koja neće biti iskorišćena na eksproprijaciju i isplatili prvi deo, a dve milijarde dinara ćemo dodati u rebalansu, ne samo za eksproprijaciju na ovoj deonici, već i na eksproprijaciju na drugim deonicama. Inače, ideja je njegova bila da se u narednom periodu dodatna sredstva za eksproprijaciju, koja će biti potrebna 2013. godine pronađe na ovaj način, a potpuno je jasno da se to mora uraditi kroz tenderski postupak. Tako da, nemojte da brinete, vodićemo računa da sve bude po zakonu, kao što treba.
Hvala. Gospodine Stefanoviću, izvolite.
Naravno da sam jako zadovoljan odgovorom na pitanje vezano za NIS i Koridor 11. Zahvaljujem se ministru Dinkiću, koji je potvrdio našu opravdanu konstruktivnu sumnju, ako mogu tako da kažem. Ostaje nejasno vezano za "Gošu", zbog toga što niko nije protiv ovde, kako kažete, da se pomognu srpski radnici, niti je bilo ko protiv da oni dobijaju plate. Mi smo samo za to da im se da posao, da im se na neki način omogući i podstakne izvoz, na jedan transparentan način i da ta sredstva mogu biti omogućena i drugima koji su zainteresovani kroz takmičenje na kojem bi učestvovali i drugi subjekti. Vi istovremeno pravite kontradikciju, gospodine Dinkiću. Vi kažete, sećate se šta ste govorili, mi nećemo da damo pare za "Sartid", zato što je to rupa bez dna, a to je isto tako privatna kompanija, a sada to isto radite u "Goši". Zar susrpski radnici u "Sartidu" manje srpski od ovih u "Goši" koje imate sa te strane? To mi sada nije jasno. I jedna i druga je u privatnom vlasništvu. Hoću da kažem da imate problem kada u nekim projektima dajete, a negde ne dajete sredstva. Ono što je sigurno je da iza nas postoji mnogo stvari koje nisu urađene i to je činjenica, ali je činjenica i to da ne može sve da se svali na prošlo Ministarstvo finansija, ali ne može sve da se svali ni na Ministarstvo ekonomije. Vi znate vrlo dobro, i sami ste to donekle, doduše stidljivo, u vašem izlaganju rekli da se Ministarstvo ekonomije trudilo i u prošlom sazivu da nađe partnera za "Sartid" u Smederevu i to je tačno, ali to su radili ministri iz vaše Vlade. I oni su takođe, i to vrlo dobro znate, tražili partnera i za "Gošu". Tražili su i "Goša" je prodata. Otišla je u slovačku kompaniju. Hoću da kažem da morate u tom smislu da budete konzistentni i da kažete – jeste, delili smo i dobro i loše u prethodnoj vladi, a ne da govorite ovako o nekoj podeljenoj odgovornosti koja zaista nema osnova. Zahvaljujem.
Gospodine Dinkiću, izvolite.
Radi konzistentnosti, gospodine Stefanoviću, naravno, mi smo ovde došli da odgovaramo na pitanja, ali samo jedna molba, kada postavljate pitanje, prethodno se informišite o činjenicama. Činjenica je da "Sartid" nije privatna firma nego državna u ovom trenutku, s obzirom da je vlada prethodna preuzela za jedan dolar. Bila je privatna do nove godine, sad je državna. To je jedna stvar. Država koja vodi tu firmu isplaćuje ovih 60% plata radnicima koji ne rade zato što je to manji trošak nego kada rade, jer bi gubitak bio još mnogo veći kada rade. Druga stvar, takođe ste trebali da se raspitate da je prethodna vlada plaćala subvencije za pokretanje proizvodnje. "Bratstvo" iz Subotice, koje je takođe vlasnik kompanije slovačke, nema razlike između kompanije u Subotici i Smederevskoj Palanci. Obe su u vlasništvu doduše dve različite slovačke kompanije, a Vlada je pomagala njima iz razloga što je kriza po ovoj industriji i što tamo rade radnici koji su građani Srbije. Da li oni žive u Subotici ili žive u Smederevskoj Palanci, svejedno je. Ako je to radila prethodna vlada, vama to nije smetalo, ne znam uopšte zašto je problem kada mi sada rešimo taj problem, odnosno moje pitanje je zašto prethodna vlada nije pomogla i "Goši", nego se čekalo da se formira nova da se gasi taj požar. Hvala.
Gospodine Stefanoviću, izvolite.
Jeste, da. Da bi bili precizni, rekao sam – dok je bila privatna kompanija niste želeli da učestvujete u tome, što potpuno razumem, jer znam da ste vi čovek koji je u ekonomskom smislu potpuni liberal. Znam da vi imate problem u ovoj vladi koja se ponaša potpuno na suprotan način u ovom trenutku i to je činjenica. Sada, to što je bilo ovakvih situacija ranije, ne znači da je tako nešto dozvoljeno i na to sam vam ukazao. Ne želim da kažem ovde da ste vi napravili katastrofalnu grešku, a na nekom drugom mestu niste, nego hoću da kažem da budete onda konzistentni i onda kažite i drugima koji imaju strani preovlađujući kapital, da i oni mogu da apliciraju da izvršite posedu tih postrojenja sa vašim savetnicima, sa televizijskim kamerama i da i njima možete da obećate četiri milijarde dinara, jer i oni ljudi očekuju da država tu odreši kesu. Lično, nemam ništa protiv, jer nisam na pozicijama da država treba da digne ruke od ekonomije, kao što znam da je na pozicijama na kojima sam i ja i premijer Dačić, ali vi imate unutrašnji konflikt zbog vaših prethodnih stavova i onoga za šta ste se zalagali u srpskoj ekonomiji. Molim vas, samo o tome govorim. Budite u tom smislu konzistentni, a ovo za NIS i za Koridor 11 vam se zahvaljujem zato što ste potvrdili da, na kraju krajeva, neće biti najavljenog tendera od stane gospodina Ilića, već će država da plati za eksproprijaciju zemljišta. Hvala lepo.
Hvala. Dozvolite mi na kraju da vam kažem da mi je izuzetno drago da su članovi Vlade u ovolikom broju prisustvovali današnjoj sednici, ali i to da će Narodna skupština ubuduće insistirati da se taj trend nastavi i da naša kontrolna uloga uvek bude značajna u odnosu na rad čitave Vlade. Želim da iskoristim priliku da vam prenesem poziv da pozovem sve kolege iz Narodne skupštine da prisustvuju stogodišnjici proslave srpskog vazduhoplovstva, koja će se održati u nedelju na Batajničkom aerodromu. Sednicu nastavljamo sutra u 10,00 časova.