Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajuću, danas je važan dan za Srbiju i veliki dan za SNS. Uveren sam i dan koji će označiti prekretnicu za budućnost naše zemlje i za budućnost našeg naroda. Sa ponosom mogu da kažem da posle nepune četiri godine postojanja, a zahvaljujući pobedi ne samo na predsedničkim, već i na parlamentarnim izborima, danas imamo mogućnost da počnemo sa onim što mi nazivamo promenama u Srbiji, sa onim što mi mislimo da će doneti boljitak građanima ove zemlje. Uvereni smo da će izbor novog rukovodstva Narodne skupštine Republike Srbije doneti još više trpeljivosti, međusobnog uvažavanja, političkog strpljenja, kako na strani onih koji će predstavljati vladinu većinu, tako i na strani bivšeg režima. Uveren sam da ćemo zajedničkim snagama uspeti da pomognemo zemlji da u trenutku velike i teške ekonomske krize uštedimo što je moguće više novca. Zato je naš predlog bio da se potpredsednici Narodne skupštine Republike Srbije smanje na četiri. Zato ćemo se truditi da rashodnu stranu budžeta na svaki način smanjimo, a da prihodnu povećavamo. Ono što je važno za Narodnu skupštinu, ona mora da ostane mesto gde će demokratija kao oblik političkog režima da se razvija u najboljem mogućem svetlu. U tom smislu, naš predlog je takođe i predlog ne samo SNS, već i SPS, PUPS, JS, URS, SDP i Stranke demokratske akcije, predlog je da strankama bivšeg režima, da strankama koje su danas u opoziciji omogućimo suprotno njihovoj volji svojevremeno, učešće u radu odbora u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Poslovnik je donošen na način da to ne postoji kao obaveza, ali je naša želja, da oni koji misle drugačije od danas vladajuće većine, imaju mogućnost da vode odbore u značajnom procentu, da sprovode i vrše parlamentarnu kontrolu nad izvršnom vlašću i da na svaki mogući način učestvuju u političkom životu Srbije. Ono što je za nas važno danas da istaknemo i zašto je ovo veliki dan za sve nas koji ovde sedimo, pre svega da bismo danas birali predsednika Narodne skupštine i SNS. Podsetiću građane Srbije da smo prošli kroz pravu golgotu. I nije golgota to što danas nailazimo na nepažnju i dobacivanje ljudi iz bivšeg režima, to je najmanje što smo mogli da očekujemo. Golgota je ono što su nam radili u izbornoj kampanji. Golgota je ono kroz šta je prošao i Tomislav Nikolić i naša stranka, gde nije postojala laž koja nije izgovorena o nama, gde nije postojala neistina koja nije puštena kroz medije velikih moćnika, od političara do tajkuna, a nekako se izmešali, upravo, u najvećim strankama bivšeg režima. Ono što je veoma važno da kažem je da smo upravo zbog toga ponosni na činjenicu, da ćemo pokušati da gradimo i pravimo drugačiju Srbiju, odgovorniju Srbiju, Srbiju koja se neće obračunavati sa svojim političkim protivnicima, ali Srbiju u kojoj će postojati red, poštovati se zakon i zakoni jednako važiti za sve. Dužan sam da danas posle brojnih neistinitih stvari koje su iznošene u javnost, brojnih prljavih i jezivih stvari koje su se govorile o ljudima koje je predlagala SNS, te tako danas na naslovnoj strani partijskog biltena stranke bivšeg režima kakav je "Blic", se pojavila vest da će za ministre inostranih poslova biti izabran - čuvar Miloševićevog trezora. Izvinite, moram zbog građana Srbije, a i zbog ljudi koji su takvi, da takvim besmislicama moraju da se služe, da saopštim nešto što se tiče biografije tog čoveka. Na stranu što je on danas državni sekretar u Ministarstvu spoljnih poslova, taj čovek ima karijeru od 1977. godine, 35 godina. Bio u UN, bio u Briselu, Japanu, radio sve što je mogao jedni karijerni diplomata da napravi, ali neozbiljnim ljudima i onima koji su se bavili kriminalom, a sad im je mnogo do smeha a malo im je bilo do rada, i misle da će valjda njihov podsmeh ili glasni smeh nekoga da uplaši, računaju da kriminal i korupcija nikada neće biti otkriveni, želim samo da im kažem – nemojte da dirate i napadate časne i poštene ljude za koje ne možete ništa da kažete, zato što kad to radite, vama moraju ruke da budu čiste. Upravo sam počeo da govorimo o Nebojši Stefanoviću, gospodine Trnavčeviću. Što se tiče Nebojše Stefanovića, čast mi je i ponosan sam na činjenicu što jednog mladog čoveka, energičnog, obrazovanog, ali i trpeljivog i smirenog, možemo da predložimo za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Nebojša Stefanović je rođen 1976. godine. Završio je ekonomiju, magistar je ekonomskih nauka. Mislim da će njegov zadatak biti i on će morati da sprovede u delo, a to je duh tolerancije, a to je duh jedinstva Srbije. Uveren sam da će se pre svega i u svakom trenutku držati Ustava i zakona. To je ono za šta smo se mi borili i zbog čega je od vladajuće većine dobio potpise. Naš je posao da parlament bude kontrolor izvršne vlasti. Naš je posao da gospodinu Stefanoviću taj posao olakšamo. Uveren sam da će on, uz pomoć svih nas, taj posao obaviti na najbolji mogući način. Uveren sam, ma kako neki podrugljivo i podsmešljivo na to gledali, a naša narodna kaže – ko se zadnji smeje najslađe se smeje, da ćemo doneti mnogo toga dobrog našem narodu, a i ljudi će na kraju moći da procenjuju rad i delo svakog od nas. Želim mnogo uspeha i sreće gospodinu Stefanoviću. Uveren sam da je Srbija na mnogo boljem putu, nego što je to bila do juče. Hvala vam najlepše.
Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, nadam se da ćemo ovaj posao obaviti za pet minuta, kao i da se raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Prema broju poslanika, vreme rasprave je ovako: Poslanika grupa SNS, sa 65 minus tri poslanika ima 78 minuta, poslanička grupa DS, 48 poslanika – 57 minuta i 36 sekundi, poslanička grupa SPS – 30 minuta, poslanička grupa DSS – Vojislav Koštunica 25 minuta i 12 sekundi, poslanička grupa LDP – 18 minuta, poslanička grupa URS – 16 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa PUPS – 14 minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije – 10 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa Nova Srbija – devet minuta i 36 sekundi, poslanička grupa JS – osam minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara – šest minuta, poslanička SPO – DHSS – šest minuta i poslanička grupa LSV – šest minuta. sekunde i poslaničkoj grupi PUPS - šest minuta. To je vreme koje imamo na raspolaganju. Otvaram debatu, diskusiju o predlogu. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine Srbije, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa, međusobnim dogovorom određuju najviše tri učesnika u raspravi, koji imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Izvolite. Da li neko od narodnih poslanika želi da govori povodom predloga šefa poslaničke grupe SNS o predlogu da se izabere novi predsednik, gospodin Nebojša Stefanović? Da li šefovi poslaničkih grupa žele da govore? (Da.) Izvolite, prijavite se. Izvolite, gospodinu Mićunoviću.
Gospodo narodni poslanici, ne mogu da podelim optimizam predlagača da je ovo veliki dan za Srbiju. Ovo je interesantan dan za Srbiju, utoliko što Srbija je retko kada imala priliku da vidi tolike promene, a da se ništa bitno i nije promenilo. Ovde se govori da će doći novi preokret, nova čuda koja će se desiti, ali imamo polovinu Vlade koja je bila u prethodnoj Vladi, ljude koji su govorili neke stvari, braneći ondašnju politiku Vlade. Sada smo u situaciji da, ili ono što su oni govorili ne važi, ili da se mogu menjati mišljenja preko noći. Mi smo od trenutka završetka izbora do danas toliko promenili sliku, mapu Srbije, da je čoveku sada teško da se snađe u ovim silnim poslaničkim grupama, ko gde spada. To ne bi bilo toliko dramatično da se tu ne radi, na jednoj strani da imamo opoziciju, a na drugoj strani da imamo vladajuću koaliciju. Kada to počne tako da se menja ili meša u toku onog perioda kada treba formirati Vladu, kada je narodna volja već izrečena, onda imamo veliki problem i svaki birač ima problem sada sa svojim predstavnikom, da li je to bilo ono što je on želeo, za šta je glasao, ili je to sada jedna kombinatorika koja pokušava da politiku svede na jednu normalnu trgovinu interesa koja u svakoj privrednoj organizaciji ili na tržištu postoji i treba da postoji, u skladu sa svojim interesima. To je veliki problem i Srbija će morati ili da promeni izborni zakon, ili da se uvede nekakav red, pa da birač zna za koga je glasao, koji program je izabrao, šta je hteo, a ne da mu se posle toga dešava nešto sasvim drugo. Zato mislim da to nije veliki dan za Srbiju, naprotiv, jedan dan kada ona mora da razmišlja o tome šta je politika, kako da građani dođu do svog interesa i to je osnovno. Drugo pitanje ovde bio je poziv za toleranciju. Međutim, predstavnik Napredne stranke Srbije se samo u par prvih rečenica nekako služio i kasnije pozivom na toleranciju, ali kada biramo predsednika, on je jedan deo svog izlaganja sproveo u polemici sa jednim listom, optužujući pri tom opoziciju, govoreći o ministru spoljnih poslova, mada danas njega ne biramo, nego biramo predsednika. To sve razumem kao nemogućnost da se uzdrži od jedne napetosti koja je daleko od svake tolerancije, a u skladu je sa ambicijama koje iskazuje u javnosti, da bude ministar vojske, ministar svih službi i svih sila i svih tajnih obaveštajnih službi itd. Takva ambicija je opasna po državu. Neću da kažem da su ambicije gospodina Vučića takve, ali ga upozoravam da nije dobro da pokuša da prikaže želju za svim oblicima moći, tajni, vojne sile i svega ostaloga. Zadovoljni smo što je vladajuća većina, pre svega uključujući Naprednu stranku Srbije i njenog v.d. predsednika, prihvatila naš program, da osnovnu orijentaciju za koju se DS bori već više od 20 godina, zbog čega je napadana, proganjana, nazivana izdajničkom i sve ostalo, najzad se ispostavilo da ta Evropa, sa malim izuzetkom, ovde oko svih stranaka i ove velike većine, odjednom nema alternativu. Jako dugo u našem političkom životu, što građani znaju, ona je bila bauk i trebalo je mnogo hrabrosti da se istraje i na miroljubivoj politici, protivu rata, i na politici evropskih integracija koja je, da tako kažem, opšta linija svih evropskih naroda. Najzad su neki došli do tog saznanja posle 15 godina političke borbe u Srbiji, a neki posle 20 godina. Bolje ikad, nego nikad, ali nemojte zaboraviti da je to naša politika evropske organizacije, naša politika mirnog rešavanja problema koji iskrsavaju, naša politika dobrosusedskih odnosa, naša politika pomirenja među narodima. To je politika, vi kažete da je vaša, u redu, ali i mi smo tu i bićemo vrlo ozbiljna, stroga opozicija, da pratimo da li je to samo verbalna akrobatika ili ste zbilja uspeli da napravite takav mentalni napor, da se promenite tako brzo i tako efikasno. Mi ćemo, naravno, negovati duh tolerancije, uvažavanja. Ako se sećate toga, vrlo dobro znate odakle su dolazili, iz kojih grupacija, najružniji ispadi u ovom parlamentu, najgore uvrede u ovom parlamentu. Mogao bih knjigu da napišem samo o uvredama koje su meni činjene, ali nađite jednoga koga sam ja uvredio. Prema tome, nemojte nama davati lekciju i pozivati se na ton, na toleranciju, na poštovanje protivnika itd. To je smešno, građani su gledali ovu skupštinu 20 godina. Ne znam kako ćete vi rešavati probleme. Puno obećavate. Želimo vam da vidimo, za dobro Srbije bi bilo dobro, da se od toga i 5% ostvari, ali pošto ovo nisu novi ljudi, a to ste želeli, ovde skoro da nema, u ovim vladama koje se pominju, na prste se mogu izbrojati ljudi koji već nisu bili u nekoj vladi, a mnogi su učestvovali u raznim vladama punim svojim kapacitetom. Onda kada budete pokušavali da za sva zla ove zemlje okrivite prethodnu Vladu, nemojte zaboraviti neke od najvažnijih predstavnika sa najvažnijim mandatima u vašoj Vladi. Nećemo vas pustiti tek tako da ispadne da je samo par naših ministara krivo, ako je nešto bilo loše u prethodnoj Vladi, nego ćemo o tome detaljno raspravljati. Želim da u ovoj skupštini vlada duh tolerancije, da se prestane sa manipulacijama, pogotovo sa pretnjama kojima su neki skloni, jer time svoj raniji politički "beg raund" oživljavaju, da ljudi ne zaborave kakvi su bili i šta su radili. Ništa nismo zaboravili, kakav je ko bio ovde u ovom parlamentu i šta je radio. Demokratska stranka će biti ozbiljna, oštra opozicija, svakom skretanju od onoga što je bila naša politika koju sad vi želite da izvršavate, tako bar prikazujete. Svaki put kad budete od toga, na neki način, skretali, mi ćemo oštro reagovati, kako bismo ono što smo doveli do praga ovom narodu, da bude kandidat za EU, da bude pred reformama, da bude pred pregovorima, da bude pred preporodom ovog društva. Nisu samo evropska integracija i rešavanje problema Kosova jedini problemi koje ovo društvo ima. Ono ima mnogo strukturalnih problema, počev od siromaštva, od pada obrazovanosti, od velike nezaposlenosti, ima tu dosta onoga što je rezultat svetske ili evropske krize, ima i grešaka koje smo napravili svi zajedno. Ne zaboravimo da neke greške koje su činjene pre 20 godina, mi još uvek njih plaćamo, kako u zaostalosti ekonomije, tako u zaostalosti političke kulture i zaostalosti mnogih institucija. Sve je to rezultat naših istorijskih kretanja, sve je to u redu. Dajte da vidimo šta se sada može uraditi. Ako se po jutru dan poznaje, ovaj prvi govor koji sam čuo ne uliva tu nadu. Nadam se da ćemo tokom rasprava, pogotovo kad bude Vlada iznosila svoj program, imati prilike da detaljnije govorimo o mnogo čemu, kako vidimo Srbiju, a ne samo o tome kako bi ko nagaravio Srbiju. Zaboravimo da je kampanja završena i da taj jedan manir neprekidnog medijskog pokušaja deflaniranja protivnika itd, to se radi u izbornim kampanjama, a kasnije ovde u Skupštini mi treba da raspravljamo o zakonima, o putevima kojima želimo da krećemo i to treba da bude naš program, da se saslušamo i uz punu toleranciju i argumentaciju vodimo raspravu. Hvala.
Replika? Reč ima gospodin Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo, moram da primetim, nisam vas razumeo, gospodine Mićunoviću, veoma vas poštujem, o kojim to pretnjama govorite ili vam je to neko rekao unapred šta bi neko trebalo da kaže, pa iako se to nije dogodilo vi o tome pričate. O kojim to pretnjama govorite? O tome da treba da radimo zajedno u parlamentu? O tome da treba da menjamo Srbiju? O tome da u Srbiji mora da se živi mnogo bolje nego što se živelo do danas? To su za vas pretnje, gospodine Mićunoviću? Ako su to pretnje za vas, gospodine Mićunoviću, te pretnje ćemo da ostvarujemo. Ali, to nisu pretnje, već su to nade za Srbiju, gospodine Mićunoviću. Ovde ste govorili deset minuta i ni jednu reč niste rekli o predlogu. Ni jednu reč niste rekli, a niste ni opomenuti od strane predsedavajućeg, a ja sam opomenut zato što sam rekao jednu stvar u sistemu laži Demokratske strane, koju ste pravili godinama o pojedinim ljudima, stavljajući ih na crni tapet, kao što ste to uradili jutros sa Ivanom Mrkićem. Sve vreme ste govorili o meni, o SNS, a ni jednu reč niste rekli o Nebojši Stefanoviću, koji je u ovom trenutku na dnevnom redu, a onda govorite nekim drugima da menjaju teme. Govorite o ulivanju nade. Koju ste to uvredu čuli? Koju ste to ružnu reč čuli? Koju ste to neprijatnu reč čuli? Ni jednu, osim ako neprijatna reč za vas nisu promene. Promena će biti, voleli vi to ili ne, gospodine Mićunoviću, i tačka. Što se tiče pola prethodne Vlade, to su oni isti sa kojima ste do pre 20 dana pregovarali ponovo da pravite Vladu. Isti ti sa kojima ste hteli ponovo da pravite Vladu, pa su bili dobri. Više vam nisu dobri. To su oni isti za koje ste govorili da treba da nastavite istim putem. Rekli ste – to je danas postavljeno kao neka privredna organizacija. može ko gde kako sa kim hoće. Vi ste napravili da svaka politička stranka danas u Srbiji, koja je bila na vlasti, pre svega liči, ne na privrednu, nego na tajkunsku organizaciju, gospodine Mićunoviću. Na tajkunsku organizaciju! Da najveći tajkuni nisu danas oni o kojima smo slušali decenijama, nego su najveći tajkuni u vašim redovima, gospodine Mićunoviću. Da nam držite predavanje, da nam držite lekcije, da nam vi kažete ko je u koliko vlada sedeo? Jesmo, ne stidimo se, doživeli političku kaznu za to. Ako smo negde nešto ukrali, kaznite nas, još vladate, još koji dan. Pa niste ni postupke imali. Gospodine Mićunoviću, pa samo vi ste duže na vlasti nego svi ljudi, svih ovde 60 i nešto ljudi iz SNS. Samo vi lično, a da ne govorim o svima ostalima, a vi govorite nama o tome ko je koliko za šta u Srbiji odgovoran. Mislite da neće biti odgovora. Budite stroga opozicija, ali oprostite nama ono što ste sebi odavno oprostili i mi ćemo vama opraštati ono što smo sebi dozvolili da oprostimo. Samo da imamo normalan i civilizovan dijalog i ništa više od toga. To je jedino što želimo. Ako mislite da ste nas uplašili, ne znam čime, verujte mi, niste ni najmanje. Mi hoćemo normalnu Srbiju u kojoj ćemo da radimo i sa vama, da sarađujemo sa vama. Hoćemo normalnu Srbiju u kojoj ćemo da razgovaramo zajedno o budućnosti ove zemlje. Ali, nećemo da dozvolimo, kao što vi nećete da dozvolite da mi vama držimo predavanja, jer mislite da je vaša politika bolja, izvinite, nećemo ni mi vama da dozvolimo da nam držite ni pridike, ni tirade, ni predavanja, posebno imajući dvanaestogodišnje iskustvo vaše vladavine. Kažete – bolje ikad nego nikad prihvatiti program, vi to sprovodite, ali ako skrenete, vi ćete da nas ispravite. Odmah vam kažem, mi ćemo prvi dan da pokušamo da skrenemo sa vašeg puta, jer ako ne skrenemo sa vašeg puta nagrabusili smo i mi i Srbija. Naša politika mora da bude da skrenemo sa puta koji ste vi trasirali. Ako drugačije zemlju ne budemo vodili, ova zemlja nema budućnosti, ova zemlja nema šansu za budućnost. Nikakvu šansu nema. Ostavili ste nam budžetski deficit od 7,5%. Mi moramo 3,5 milijarde evra da nađemo do kraja godine. Iz javnih preduzeća je isisivan novac. Isisavan novac, izvinjavam se. Jeste, smešno je, naročito onima koji su to najbolje znali kako se radi. Izvinjavam se, ja to ne umem ni da izgovorim.
Gospodine Vučiću…
Gospodine Trnavčeviću, nemojte da me prekidate.
Gospodine Vučiću, prema Poslovniku, član 107, nije dopušteno da se poslanik obraća narodnom poslaniku, da se pretvara tako u jedan lični dijalog. Molim vas da se držite Poslovnika.
Hvala vam, gospodine Trnavčeviću, držim se Poslovnika i mislim da se na najpristojniji mogući način obraćam kolegama. Ako imate i jednu reč da ponovite koja je nepristojna, neprimerena ili ružna…
Poslovnik ne govori o nepristojnim i pristojnim rečima, nego uopšte nalaže da se poslanik ne obraća direktno drugom narodnom poslaniku. Pročitajte to.
Ne, obraćao sam se grupi, nisam se obraćao direktno narodnom poslaniku. Dakle, želim da vam kažem, poštovani prijatelji, da smo uvek nekako, čini mi se, posle 1994. godine, izbor predsednika, potpredsednika, odbora i radnih tela završavali na najbrži mogući način, jer mislim da nikada nije bilo velikih problema i neslaganja, jer svi znamo u skladu sa narodnom voljom kome šta pripada. Te se stvari lako dogovaraju i lako završavaju i između šefova poslaničkih grupa i unutar poslaničkih grupa. Ako imate neki drugi plan, mi nemamo ništa protiv. Ono što je za nas važno, to je da želimo da učestvujete u svim odborima, želimo da radite svuda zajedno sa nama, želimo da svuda po svetu idemo zajedno i da našu zemlju predstavljamo. Želimo da uradimo što je moguće više stvari dobrih za našu Srbiju. Ako mislite da će težina reči koju izgovorite ili strogost sa kojom istupate bilo koga naročito da zaplaši ovde, nismo vas se plašili ni kada ste bili najmoćniji i najsilniji. Verujte mi da nas ni danas nećete ni fascinirati, ni naročito uplašiti. Samo vas molim još jedanput, da pre nego što te predizborne priče nastavite, jer izbora neće biti skoro, da razmislite koliko je bolje za našu zemlju da na tolerantan, pristojan i civilizovan način razmenjujemo misli u ovom parlamentu. Još jedanput vas pozivam, pozivam i vas da podržite izbor Nebojše Stefanovića, zato što je on predstavnik stranke koja je dobila najveći broj glasova na izborima, zato što je reč o mladom, ozbiljnom i odgovornom čoveku. Kao što ćemo mi podržati izbor vašeg potpredsednika, ma ko da je kandidat za potpredsednika iz DS. Čini mi se da je to nešto normalno, uobičajeno i što bi trebalo da vodi ka smirivanju tenzija u našem društvu, a ne ka unošenju viška strasti, koje u ovom trenutku nikome nisu potrebne. Hvala vam još jedanput i želim vam mnogo uspeha, gospodine Mićunoviću.
Neko je tražio reč? Molim vas, replika na repliku? Prevario sam se u proceni da ćemo potrošiti ne pet sati nego pet minuta. Izvolite.
Možda ne bih ni govorio o kandidatu, jer prosto ne poznajem kandidata, vaš je izbor. Izabrali ste ga, imate većinu, izglasaćete ga. Bilo bi potpuno van konteksta da o nekome o kome nemamo pojma, ne znamo ni ko je, nije u našoj stranci bio, možda je on poznat u vašoj stranci, ali ne bismo o njemu govorili. Vi ga predlažete, vi njegove kvalitete iznesite i to je vaše pravo. Ne bih ni govorio da nije bilo govora gospodina Vučića. Prema tome, to je bio razlog. Meni je drago da je gospodin Vučić pokazao da svoju prirodu ne menja i da on voli taj polemički duh, napade itd. Povodom tih pretnji, ne koje su danas izgovorene, one se govore danima, koliko će oni koji će stradati uraditi, itd, to je jedan ton koji je još, jer da li je neko kriv, da li ga treba goniti u normalnom svetu je to stvar tužilaca i ne govori se čak ni tokom suđenja o tim ljudima, pa tek kad se završi. Pa, ne može se unapred reći ima toliko koliko ćemo ih mi prognati, ovo ćemo uraditi, ove smo uhapsili, on je razgovarao sa Babovićem, ne znam bila je neka priča, da ćete reći to ministru, itd. Sve se to završava na kraju da se zaboravi, a vrlo olako upotrebljavate mnoge insinuacije ili napade, itd. To nije dobro. Samo sam vam to rekao, a vi iz toga izvucite zaključak ili ne. Vrlo sam zadovoljan da ste vi pokazali da se mnogo ne menjate i da ta priča o nekoj toleranciji je samo jedna fasada. Druga stvar, koja ovde važi, jesam najduže na vlasti, nemojte ovde zasmejavati narod, znate gde je vlast i šta je vlast. Vi ste bili u vlasti, vi ste bili ministar, ministri su vlast, a poslanici pogotovu opozicioni kakav sam bio za vreme vaše vlasti, to valjda nije vlast, o tome nećemo da pričamo. Na kraju, ostavimo se toga, ko je bio na vlasti, koliko je bio, rekao sam. Ako vi smatrate da je ovo šarenilo…
Gospodine Mićunoviću, prema Poslovniku vreme za repliku je dva minuta, isteklo je. Molim vas vodite računa o Poslovniku koji smo usvojili.
Nema potrebe da dalje polemišem, samo sam hteo da ovu stvar objasnim.
Ponovo predsednik parlamentarne grupe Srpske napredne stranke, gospodin Aleksandar Vučić.
Gospodine Mićunoviću, nemam iskustvo koje vi imate. Vas veoma poštujem, ali vas pitam, ma koju pretnju gospodine Mićunoviću, izrečenu bilo kad, prema bilo kome, za razliku od vas koji niste samo pretili, već pretnje sprovodili u delo? O kojoj pretnji govorite, o kome sam od vas bilo šta loše rekao, a verujte imao bih? O kom predstavniku Demokratske stranke ili bilo koje druge stranke ste čuli da sam rekao biće uhapšen ili biće gonjen? Jedno mi ime navedite gospodine Mićunoviću. Nemate ni jedno ime gospodine Mićunoviću, jer se time ne igram. Završio sam pravni fakultet u Beogradu sa najboljim ocenama, kao što znate. Nemojte da izmišljate stvari koje nisu istinite. Pitam vas, kažite sada, jesam li rekao za bilo kojeg od vaših kolega da će biti uhapšen ili gonjen. Rekao sam da ćemo goniti kriminalce i gonićemo kriminalce, i gonićemo korumpirane ljude, rekao sam i to da ćemo raditi sa ljudima iz Srpske napredne stranke, šta vam tu smeta? Smeta vam polemički duh. Šta ste mislili? Vi ćete da izađete, da se pojavite napadate, a mi ćemo da ćutimo? Da li ste to očekivali? Niste našli ni jednu uvredljivu reč, niste našli ni jednu pretnju. Pokažite gospodine Mićunoviću ko je taj o kome sam govorio i kome sam uputio bilo koju pretnju? Nema ga. Nego ste naučili istu priču, vi ste bili tada, ne znam šta, i to vam je sve. Gospodine Mićunoviću, želim da govorim o budućnosti, a ne stidim se prošlosti, jer za prošlost mogu da vam kažem samo jednu stvar. Imao sam mnogo grešaka u životu, i svi mi, ali nisam ukrao ništa nikada. E, zato što nisam ukrao, veoma sam srećan što mogu i vas i sve druge da pogledam u oči i to u lice da vam saopštim, a da nemate šta da mi kažete. Ne možete ni da sanjate kako se dobro osećam zbog toga. Hvala.
Gospodine Vučiću prekoračili ste vreme za repliku. Mislim, da nema smisla da se nastavi. Hvala. Ima li prijavljenih, ko želi reč? Aleksandra Jerkov, izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici i narodne poslanice, najpre bih želela da se zahvalim narodnom poslaniku Vučiću na ovoj lekciji iz demokratije i tolerancije. Mislim da mi profesor Mićunović neće zameriti, jer ću umesto njega odgovoriti. Da li vam je poznate ova slika? To ste vi koji držite u ovoj sali robijašku košulju za Mlađana Dinkića, za koga ste tada naveli da je najveći lopov kog je Srbija ikada videla, kome ste tom prilikom morali da platite i neku odštetu zbog toga što vas je tužio za klevetu, tako da vas se dobro sećamo. Sećamo vas se i iz 2008. godine, i 2007. godine, iz 2002. godine, iz 1992. godine i nećemo ni na trenutak pomisliti da ste 2012. godine drugačiji nego što ste bili 2002. godine, 1992. godine, 1997. godine ili bilo koje druge godine. Tako da nam možete govoriti o demokratiji, o toleranciji, o ljudskim pravima, o pravima poslanika, međutim činjenica jeste da su u ovoj skupštini predstavnici opozicije uvek bili članovi odbora. Predstavnici opozicije su bili predsednici odbora i to je nešto ko zna svako ko je bio u ovoj skupštini, to je nešto što reguliše Poslovnik i to je nešto što nećete promeniti ni sa deset, ni sa 110 govora koje možete u ovoj skupštini dati. Kada govorimo o predlogu za predsednika Skupštine, mislim da je interesantnije od samog imena kandidata da vidimo ko su to narodni poslanici koji daju ove predloge, koje stranke i koje poslaničke grupe stoje iza ovog predloga. Odmah se postavlja pitanje, šta je to što povezuje sve ove poslaničke grupe? Šta je sve ovo što povezuje ove političke stranke i ove narodne poslanike? Da li je to ideja, da li je to slika kako Srbija treba da izgleda u narednom periodu? Ako jeste, gde je ona bila pre mesec dana, pre dva meseca ili pre samo dve nedelje? Zbog čega ni mi, ni birači nismo znali da sve ove stranke imaju zajedničku viziju toga kako Srbija treba da izgleda i gde Srbija treba da ide? Mnogo važnije od toga ubog čega mi nismo znali, postavlja se pitanje zbog čega građani to nisu znali, i zbog čega građani koji su glasali za vas nisu znali kakva će to koalicija u Srbiji biti napravljena, i kuda će ova koalicija Srbiju da vodi? U ovoj koaliciji koja se danas formira u ovoj skupštinskoj većini nema nikoga ko do pre dva meseca nije tvrdio da neće uhapsiti onog drugoga istoga sekunda kada dođe na vlast. Kao što sam već pokazala, Mlađanu Dinkiću ste u ovoj skupštini, ovde pripremili već robijašku košulju. Doduše u nekoj drugoj stranci, ali pre svega nekoliko godina, Zoran Krasić kog je u zaštitu tom prilikom uzeo Tomislav Nikolić je potpredsednicu stranke G17 plus nazvao ustašom. Tada SRS, vi u njoj, Tomislav Nikolić u njoj, nije reagovala, nego je naprotiv Zorana Krasića uzela u zaštitu. Vi ste između ostalog pretili hapšenjima, manje-više svima koji sada u Vladi sa vama sede. Mlađan Dinkić je ustvrdio da je slagao za 1.000 evra besplatnih akcija samo zbog toga da Tomislav Nikolić ne bi pobedio na izborima. Sada nam gospodine Dinkiću, recite zbog čega ste zaista slagali za 1.000 evra besplatnih akcija? Zbog toga što vam očigledno ne predstavlja nikakvu razliku, da li Srbiju vodi Demokratska stranka, ili Srpska napredna stranka. Da li ste slagali zbog svog izbornog uspeha, ili zbog nečijeg tuđeg izbornog uspeha? Isto tako, dugujete objašnjenje za laž koju ste izrekli pre nekoliko meseci, kada ste rekli na republičkom nivou, ni pod kakvim uslovima nećemo ući u koaliciju sa Srpskom naprednom strankom i Srpskom radikalnom strankom. To je apsolutno sigurno, 22. februara 2012. godine. Nakon toga ste rekli, 24. aprila 2012. godine, ironično, sajt kog citiram se zove "Istinomer", "o tome nije bilo razgovora niti će biti URS ni pod kakvim uslovima neće ulaziti u Vladu sa SNS-om". Međutim, to vam nije bilo dosta, pa ste se još usudili da DS pozivate da se i ona sama opredeli, da li će ići u koaliciju sa SNS-om, jer to URS sasvim sigurno neće učiniti. Dinkić o Vučiću 30. jun 2012. godine, a svi se sećamo toga, iz ove skupštine, jer ste to i za ovom govornicom baš u ovoj sali rekli - vi ste ubica, toliko ste ljudi indirektno ubili da me čudi kako možete da izađete napolje. To ste u ovoj sali rekli prilikom izbora Tomislava Nikolića za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Naravno, ovo nije kraj. Svi se sećamo, gospođa Tabaković mi neće zameriti što ću ovo reći, kada ju je Mlađan Dinić u ovoj sali nazvao džukelom. To je nešto što je bilo strašno svima nama koji imamo bilo kakve demokratske svesti, bez obzira na to kojoj stranci pripadamo. Ne samo da ste to uradili nego posle niste hteli to ni da povučete niti da se izvinete, kao što bi samo elementarna pristojnost nalagala, a da ne govorim o nečem drugom. Vučić je isto tako 5. januara 2011. godine za Ivicu Dačića rekao da je osvedočeni lažov i da, po običaju, izmišlja. Vučić 5. januara 2011. godine – Dačić je pokazao svoje komplekse. Vučić 4. decembra 2011. godine – ni Bog ne može da me natera da uđem u vlast koju podržava SPS. Doduše, tom prilikom niste rekli ništa o ulasku u vlast koju vodi SPS, pa to možda možemo da vam oprostimo i tolerišemo kao da ovo nije ulazak u vlast koju podržava SPS.
Draga gospođice Jerkov, nije mi uopšte prijatno da vas podsećam i da vas opominjem da smo počeli raspravu o kandidatu magistru Nebojši Stefanoviću, da ocenimo i čujemo da li je on po vašoj oceni kvalifikovan i uživa li vašu podršku ili ne da bude predsednik Narodne skupštine. Otvarate druge teme i činite iste povrede Poslovnika, a to je da pominjete i da se obraćate drugim poslanicima. Ovo nije dobar znak da će ova skupština da ceni vreme. Molim vas, govorite ako možete sledeća dva, tri minuta o tome, jer on je jedini poslanik. Da ste imali boljeg, vi biste ga kandidovali. Niste iskoristili to pravo i zato govorite o magistru Nebojši Stefanoviću.
Gospodine Trnavčeviću, verujem da ima dosta boljih poslanika, ali sastavni deo predloga, između ostalog, jesu i predlagači predloga. Upravo o predlagačima govorim. Završavam diskusiju, svakako mi i vreme ističe. Vratiću se samo još na jednu stvar koja mislim da je značajna. To je razgovor u televizijskoj emisiji između Dragana Šutanovca i Aleksandra Vučića, kada je Vučić rekao: "Vi, ne da ste na vlasti sa mafijašima i sa kriminalcima, već sa ubicama. Tim ubicama iz SPS ste dali da vam rukovode javnim preduzećima. Gde je nestao kofer?" Sada ja vas pitam, gospodine Vučiću, gde je nestao kofer, gde su nestali ukradeni glasovi koje ste u džakovima donosili, gde je Tomislav Nikolić stekao svoje univerzitetsko obrazovanje? Nažalost, jedino što smo ovde danas imali priliku da vidimo prilikom formiranja nove većine u Skupštini Srbije jeste da se u pregovorima oko vlasti gube svi kriterijumi i sve ideje, ali sva sreća pa građani Srbije će to umeti da prepoznaju. Hvala vam.
Reč ima gospodin Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne znam šta bih vam rekao na ovo. Znao sam da ćete sve vreme da govorite ovde o Aleksandru Vučiću, ali računao sam da ćete nešto još da pronađete. Moram da vam odgovorim na sve što ste postavili kao pitanje jer mi to postavljate pitanje vi, koji ste izabrani u Novom Sadu uz pomoć tih ubica o kojima ste malopre govorili, za čije glasove ste molili do četiri sata ujutro pre samo neko veče da biste mogli da nastavite da kradete i pljačkate, kao što ste krali i pljačkali u prethodnih 10 godina u Novom Sadu. Da li je to to o čemu ste govorili? Da li su to ti isti ljudi? Kofer je nestao u vašoj reformi pravosuđa u onome što ste uradili protiv države Srbije. U toj reformi pravosuđa, koju ste sprovodili i kojom se ponosite i hvalite, nestao je i taj kofer. Rekli ste ovde – od 1992. godine. Ne znam kako vi mene poznajete od 1992. godine, nisam se bavio javnim poslom tada? Nešto ste pogrešno pročitali i pobrkali ste nešto. Što se tiče svega drugog, znate, pa vi ste sa tim ljudima pravili koaliciju, a ja sam tada rekao mom sagovorniku u emisiji da ste ih vi nazivali ubicama, a ne ja. Vi ste ih nazivali ubicama pa vam nije smetalo da sa ubicama pravite koaliciju, a danas ćete nekome da držite moralne pridike i to nekome ko se, za razliku od vas, nije ni grlio ni ljubio sa njima? Mi nećemo ni da se grlimo ni da se ljubimo ni sa Ivicom Dačićem ni sa Mlađanom Dinkićem ni oni sa nama kao što ste se vi i grlili i ljubakali, a sve zbog para, a ne zbog politike i sve zbog toga da vaši džepovi budu dublji, da vi imate više, a da narod ima sve manje. Bez obzira na sve to, mi ćemo, kao što vidite, trpeljivo i strpljivo da saslušamo sve to. Neću da poreknem ni jednu jedinu reč koju sam izgovarao, što ne tražim ni od onih koji su izgovarali o meni. Jedino što tražim od onih sa kojima ćemo da sarađujemo, to je da uradimo nešto mnogo bolje za našu zemlju od onoga što ste vi radili u prethodnom periodu. To je velika razlika između vas i nas. Pitaćemo one sa kojima ste se dogovarali da tema i meta bude SNS i Aleksandar Vučić, a da vas oni do četiri sata biraju na određena mesta u Novom Sadu, koliko će još dugo moći da vas podržavaju … (Predsedavajući: Gospodine Vučiću, dva minuta su istekla.) … ili možda nama nije mesto da budemo podržavani sa njihove strane ili da mi ne podržavamo njih zato što, znate, tek sledi da se vidi, a vi narodu kažite šta smo pljačkali mi, a mi ćemo narodu da kažemo šta su pljačkali svi u ovoj zemlji. Narodu je pravda najpotrebnija u ovom trenutku.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Mlađan Dinkić, replika.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, da nešto ipak odgovorimo. Suviše su teške reči ovde iznete od gospođe Jerkov. Prva stvar, nisam nikada lagao, pa ni u vezi sa besplatnim akcijama građana. Godine 2007. kada sam dao predlog da se podele besplatne akcije najvrednijih javnih preduzeća, verovao sam duboko da će njihova cena biti 1.000 evra. To nikad ne bih obećavao i govorio da u to nisam verovao. Šta tada nisam znao? Nisam znao dve stvari. Prvo, nisam znao da u tom trenutku još nije bila dogovorena direktna pogodba za prodaju NIS po ceni koja je šest, sedam puta niža od stvarne tržišne cene. To je dogovorio Boris Tadić. Mislio sam da je u to doba to bio neki dogovor od strane nekih drugih ljudi. Kako znam da je to dogovorio Boris Tadić? Zato što kada je taj posao na kraju završen na diplomatskoj večeri pred nekoliko stotina ljudi sa izaslanikom iz Rusije to javno sam priznao, da je, šetajući se sa Poltavčenkom, još 2007. godine dogovorio da se NIS na taj način proda. Danas je tržišna kapitalizacija NIS pet milijardi evra. Građani Srbije treba da znaju da je nešto što danas vrede pet milijardi evra, prodato za 800 miliona. Dakle, po mnogo nižoj ceni. Stoprocentna vrednost NIS-a je danas po tržišnoj kapitalicaziji pet milijardi evra, jer je samo profit u prošloj godini bio 400 miliona evra. Tržišna kapitalizacija je pet milijardi evra. Da je NIS prodat po tržišnoj ceni onda bi akcije vredele …
Gospodine Dinkiću, moram i vas da opomenem da ste prekoračili vreme za repliku. Poštovani narodni poslanici, podsećam vas da je u Poslovniku Narodne skupštine u članu 109. predviđeno da predsednik, odnosno predsedavajući, ima pravo da izrekne opomene poslaniku koji, i pored upozorenja, govori o pitanju koje nije na dnevnom redu, to je ovaj slučaj, dva puta sam pokušao da vam skrenem pažnju, koji se neposredno obraća drugom narodnom poslaniku i ako upotrebljava psovke i uvredljive izraze. Ovde je bilo dosad nekoliko puta izrečeno "pljačka", "krađa" itd. Molim vas, mi smo ovde narodni poslanici okupljeni da se dogovorimo kako da radimo bolje. Uzdržavajte se, birajte reči, srpski jezik je veoma bogat. Čuvajte se da ne povredite Poslovnik i dobijete opomenu. Završili ste.
Zahvaljujem se gospodine predsedavajući. Neću odgovarati gospodinu Vučiću da bi i drugi predstavnici poslaničkih grupa mogli da govore o tački dnevnog reda. Jedino ću reći da gledajući ga kako govori sa mesta sa kog govori, mogu konstatovati da je samo skinuo bedž i da sam svakog trenutka očekivala da izvuče natpis "Sigurna kuća za Ratka Mladića", kao što je to već činio u ovoj Skupštini. Hvala vam.
Aleksandar Vučić, replika.
Gospodine Trnavčeviću, nijednu replikku danas nisam ja izazvao. Dakle, ja sam samo odgovarao onima koji su me lično pominjali. Zahvalan sam vam gospođice Jerkov na ličnoj mržnji. Ako je potrebno pomoći ću da zajednički napišemo memoare Aleksandra Vučića. Nemam ništa protiv toga. Danas nisam pominjao gospodina Mladića, niti sam spominjao gospodina Šešelja, niti bilo koga, ali valjda od tolike mržnje zbog činjenice da ste izgubili izbore, a da vam je i dalje potrebno da vas podržava SPS, ne smete da kažete ni reč o njima, pa vam je meta SNS i ja lično. Vi nastavite tako, a mi ćemo svoj posao – da menjamo Srbiju. Poštujući vas, ja vama ni jednu ružnu reč neću da izgovorim, ali ćemo gledati da ovom zemljom vladamo na mnogo bolji način nego što ste vi to radili u prethodnom periodu. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Ivan Andrić.
Hvala. Pokušaću i nadam se da ću uspeti da se suzdržim od ovog napada, pre nego što sam i počeo da govorim, od strane člana nove vladajuće koalicije. Tako ću ga i razumeti pošto vidim da je duh obračuna sa prethodnim koalicionim partnerima nešto što preovlađuje u dosadašnjem izlaganju. Gospodine Zaharije, verujte da znam o čemu ću da govorim, to je moj izbor i nema nikakve veze sa vama. Pokušaću da pratim temu koja je jako važna. Potpuno razumem dosadašnji tok diskusije. On je očekivan i svaki dan smo svedoci tog odnosa prema institucijama ove zemlje, kakva je Skupština ili Vlada, i motivima koji preovlađuju u učesnicima tog procesa za formiranje Vlade i za formiranje nekakve strategije. Na početku da kažem, poslanička grupa LDP biće opozicija. Nećemo podržati predlog za izbor predsednika Skupštine. Ne smatramo se delom vladajuće većine. Kao i u prethodne dve vlade u nama ćete uvek imati konstruktivnog partnera za razgovor, ne na način kako to drugi ili delovi nekih poslaničkih grupa rade vrlo otvoreno. Unapred vam kažemo – svaku evropsku ideju i zakon ćemo podržati, a sve što mislimo da je loše reći ćemo vam kako na sastancima po Skupštini, tako i ovde. Što se tiče toga, mislim da je to dovoljno da se informatira jedan normalan i zdrav odnos. Moram da izrazim na početku jedan protest, mislim da je jako značajan. On se odnosi na dve stvari. Nadam se da to ne znači da će Skupština i nekakav politički život u periodu koji je pred nama tako funkcionisati. Naime, krajnje je neuobičajeno da biografiju i predlog dobijemo koji minut uoči zasedanja za tako važno mesto. To može da bude jedan od manje važnih razloga zbog koga ne bismo bili spremni da ga podržimo. Prosto mislim da takav način rada nije dobar. U proteklom sazivu Skupštine smo bili opozicija i moram da kažem da smo i pored toga sa bivšom predsednicom Skupštine, Slavicom Đukić Dejanović, imali odličnu saradnju. Nadam se da će tako ostati i ubuduće. Međutim, mislim da je krajnje neprimeren predlog da Skupština ima četiri potpredsednika od kojih vidim da je SPS već predložio dva. Jednog iz G 17 plus, a jednog iz PUPS-a. Bez obzira šta ćete odgovoriti, ne vidimo način da se štedi novac. Potpredsednici Skupštine nemaju kabinete, niti imaju kola, niti imaju mobilne telefone, ni sekretarice, oni su isti kao i svi mi, ali su članovi jednog političkog tela koje se zove – Kolegijum Narodne skupštine. Oduzimajući nam pravo da imamo potpredsednika, vi nama oduzimate pravo da učestvujemo u radu Skupštine, u njenoj pripremi. Dakle, mi nećemo znati, odnosno od vaše volje će zavisiti da li ćemo znati koji zakoni dolaze na dnevni red, šta su teme. Dozvolite da se tome oštro suprotstavimo i da prosto pokušamo da pronađemo način da se tako nešto ne desi ili bar da budete uviđavniji prema opoziciji. To prepoznajemo u ovoj nameri, nadam se greškom. Što se tiče biografije kandidata za predsednika Skupštine, moram da kažem, lični kontekst apsolutno nam ne pada na pamet da komentarišemo. To nije tema, tema je politika. Nažalost, u njoj ne vidimo mogućnost da se radi o osobi koja će nositi tu vrstu političkog integriteta, koja će omogućiti da Skupština obavlja funkcije o kojima ste vi govorili – kontroli trošenja novca, o kontroli rada Vlade. Preskočili ste jednu stvar, a ona je za ovu zemlju najvažnija. Skupština je u prethodne četiri godine radila više nego bilo kad do sada. Ovo mi je četvrti mandat i ne sećam se da je više zakona doneseno nego u prethodnom sazivu. U tom procesu evropskih integracija, oko kojih postoji to zalaganje, došlo se do tačke u kojoj donošenje zakona nije više najvažnije. Najvažnija je kontrola sprovođenja. Ti su zakoni donošeni, to je bila najozbiljnija zamerka prethodnoj vladajućoj većini i delu vladajuće većine koja je opet vladajuća većina, a to je ne sprovođenje tih zakona. Dakle, ova Skupština da bi bila ozbiljan pokretač društva, ukoliko postoji takva volja, mora pronaći načina da kontroliše sprovođenje zakona koji su već doneti. To je prvi zadatak. Ostali zadaci – kontrola finansija, trošenje novca itd, to svi najavljuju. Nije to nešto što očekujemo od bilo koje vlade da sama sebi bude kontrolor. Ovo sam rekao, samo da ne bude zabune, nisam govorio o integritetu ličnosti gospodina Stefanovića, njega ne poznajem, pa o tome ne mogu da govorim, nego prosto iz te biografije je vidljiv samo stranački rad. Iz naše perspektive, on je čovek koji je sposoban član jedne stranke, dogurao je do mesta potpredsednika i tu je sve što možemo da cenimo o njegovom dosadašnjem radu. Kada neko dođe samo po toj liniji na mesto predsednika Skupštine, jasna su očekivanja. Mislimo da će taj odnos prema stranci ostati i u budućnosti. Toliko o tome. U nama ćete imati sagovornika, uvek ćemo moći da vam kažemo naše mišljenje, a ono i nije neka tajna, manje-više je jasno oko svih političkih stvari i prosto, tu smo da bi radili. Mi sigurno nećemo biti neko ko bez razloga koči rad Skupštine Srbije. Ono sa čim ste počeli i koja je u suštini najvažnija politička tema, vi ste u sastavljanju ove koalicije i prvi izbor nekakvog funkcionera iz te tzv. nove koalicije koja je nastala nakon izbora nazvali - prekretnicom za budućnost zemlje. Iz vaše perspektive sigurno jeste tako. Ja mislim da je to prekretnica i ne slažem se sa kolegama koji su komentarisali. Takođe, ja mislim da je reč o kraju jedne epohe i početku neke nove epohe u životu ove zemlje. Međutim, prekretnica sama po sebi ne mora da bude ni dobra ni loša. Promene u društvu, kada se neko zalaže za neke promene, te promene ne moraju da budu na bolje. Zašto bi bile? Dakle, hajde da ne sumnjamo u volju bilo koga ko preuzima neku novu dužnost da promeni stvari na bolje. Ono što su objektivni činioci, to je u stvari ono na šta utiče i sposobnost ljudi da se sa tim izbore, a mi u tom smislu vidimo problem. Dakle, ako možemo da se složimo oko ključnih problema našeg društva a to su, pre svega, ekonomsko stanje u društvu, pitanje evropskih integracija, pitanje Kosova, pitanje reformi, sistemskih promena u zemlji, mi ne vidimo u politici koju predlažete ni na jedan način bilo kakav zamajac za koji bi mi kao zemlja mogli da se uhvatimo i da te promene izguramo u pravcu u kom poslanička grupa LDP misli da su potrebni. Dakle, niti iz vaših najava vidimo razvoj ili jačanje tržišta, ne vidimo jednu novu politiku i novi odnos prema Kosovu, novi odnos u tim pregovorima, ne više tajni pregovori nego pregovori čiji se rezultati poštuju, itd. Postoji načelna želja, ali kada se govori o konkretnim detaljima, tu stvar ne izgleda tako. Ono što je važno da građani Srbije znaju a to je da ova prepucavanja između dve tzv. najveće stranke, ili bar u ovom parlamentu najveće stranke, one su normalne i logične da se očekuju posle takve izborne kampanje. Ali, ukoliko mogu da apelujem u ime poslaničke grupe koja je svakako manja, ali koja je uvek do sada bila u pravu za manje-više sve što je rekla, mi na vas apelujemo da prestanete sa tim. Kampanja je gotova, građani ove zemlje su izabrali, oni nisu izabrali Borisa Tadića, izabrali su Tomislava Nikolića i sve što uz to ide. Prosto, iz tog ugla, razumljivi su i svi procesi koji su pokrenuti nakon toga. Ono što zameram bivšoj vladajućoj većini, to je da napadom na novu vladajuću većinu, napadom na karaktere ljudi koji su presudili, u stvari želi da izbegne sopstvenu političku odgovornost, koja je nesumnjiva i najveća. Kada budemo to rešili, onda ćete imati podršku LDP da napadate članove neke nove koalicije. Pre toga, nažalost, mi u tome vidimo samo način da se izbegne najveća politička odgovornost za ono što nam se u ovom trenutku dešava, a čiji jedan od rezultata, između ostalog, jeste formiranje nove koalicije koju čine od tri člana, ili ne znam koliko ih danas ima, velika većina vaše koalicije. Ali, mnogo ozbiljnija zamerka je članovima nove vladajuće većine. Ja vas molim da vreme naše, i lično i kao građana ove zemlje, ne trošite više na napade na bivšu vladajuću većinu. Vi ste ih pobedili. U petak će, manje ili više, stvari oko toga biti gotove. Vi ste time izgubili pravo da u političkim govorima više pričate o njima. Vaša je obaveza danas da ponudite neki novi plan, neke nove aktivnosti politike, oko kojih ćemo se izjašnjavati. Što se tiče njih, neki će reći da je vreme prošlo, oni misle da nije, sve to ide u rok službe. Ali, ne može se tražiti izgovor više u tome šta je radila stara Vlada. Da li će biti nekih procesa, istraga, itd, to nije na poslanicima Narodne skupštine da o tome govore. Ukoliko se pokrene anketni odbor, koji vidim da su tražili svi, oko pitanja politike, eventualne prodaje "Večernjih novosti", to je mesto na kome će poslanici da govore, o tome i o takvim stvarima. Ali, u raspravi u Skupštini o izboru predsednika Skupštine govoriti o krivičnim delima, korupciji, jeste prihvatljivo do jedne granice, ali vas stvarno molimo da više to ne radite jer, ova zemlja, nadam se, bar prema vašim političkim obećanjima, imaće organe i tela koji će moći sa tim da se nose a na to neće uticati naši politički odnosi ili lični odnosi. Meni je još nešto zanimljivo, više sa nekakvog sociološkog nego političkog stanovišta, a to je taj odnos dve članice koalicije kao nekakav balast, od čega ja ne mogu da se oslobodim, od tog odnosa. Dakle, moj utisak je da se svi sada odriču i žele da se distanciraju od poslaničke grupe URS, SPS i svih drugih stranaka, bez uvrede, prikazujući ih kao nekog ko je nekakav nametnuti činilac u ovome. Verujem da činilac jeste nametnut, oni su takođe dobili glasove nekakvih građana i to ne smemo nijednog trenutka zaboraviti, i to ne malog broja, pošto očigledno u Vladi odlučuju, ali, takođe, ako vam smetaju ostale poslaničke grupe, ja ne vidim nijednu prepreku, a najmanje političke prepreke, oko toga da vaše dve stranke naprave koaliciju. Mi smo vam o tome i govorili. Nemojte nas vređati time što prebacujete odgovornost na nekoga sa kim morate. Prosto, možete i zajedno. Da li je to dobro rešenje ili ne, ne znam. To zavisi od ishoda. Ali, svakako biste i u tome imali jednaku podršku kao i u ovoj koaliciji koju danas pravite, što se tiče LDP. Dakle, bili bismo opozicija i tome, ali, prosto, to je jedan utisak koji je politički dominantan i možda će odrediti vreme koje se nalazi pred nama. Zbog toga sam odlučio da ga ipak pomenem. Molim vas da promenite odluku o četiri potpredsednika, jer ona, iako tako ne izgleda, menja odnose u Skupštini i način rada Skupštine. Ja mislim da je ona daleko od dobre i da se radi o marginalnim uštedama, a one se mogu ostvariti na drugi način – zabranite ili ograničite upotrebu resursa, na jedan način, ali omogućite svima da budu članovi tog kolegijuma jer je to važno za rad Skupštine i to će prosto relaksirati odnose. Što se tiče budućnosti, ukoliko biste ostvarili to što govorite, onda bi to svakako bilo dobro za zemlju, ali dopustite da sa ove strane stoji neko ko duboko sumnja u to zbog prethodnog političkog iskustva, zbog okolnosti za koje znamo da su jako teške, a svako ko govori iz vladajuće koalicije danas na ozbiljan način, izbegava da govori o tim okolnostima. Takođe, i zbog toga što napadajući jedni druge, mi u stvari vidimo jednu ozbiljnu političku taktiku, a to je – izbegavanje odgovornosti za ono što će se tek desiti i držanje Srbije na jednom nivou koji je, slažem se sa vama, to je nivo čija je epoha završena 20. maja. Ako idemo već u nešto novo, a iz svake vaše reči i konferencije za štampu izlazi da se Srbija kreće ka nečemu novome, onda da počnemo od danas i da prosto te stvari ostavite iza vas. Hvala vam.
Ima reč Aleksandar Vučić, predsednik poslaničkog kluba SNS.
Pre svega, želim da se zahvalim gospodinu Andriću i rekao bih da je SNS spremna da preispita ovu odluku i da bi bilo dobro, zarad tolerancije u parlamentu, da se ovo promeni. Moram da kažem da nisu krivi naši partneri, ni gospodin Dačić, ni gospodin Dinkić, oni su ranije predlagali veći broj potpredsednika Narodne skupštine, ali je naša želja bila da se smanji broj potpredsednika, upravo iz razloga o kojima sam govorio, kao i smanjenje broja članova Vlade. Primećujete da bi peti po količniku bio naš potpredsednik ponovo, ali mi nemamo problem sa tim. Spremni smo, posle ovakve vaše diskusije, da razmatramo tu činjenicu ponovo sa našim partnerima i da izađemo u susret, ne vama, već mislim da bi to bilo dobro, normalno, racionalno i razumno za parlament, tako da ćemo to koliko u toku dana da rešimo. Što se tiče druge stvari, prepucavanja, ni jednog sekunda nikome od nas u parlament koje došao nije palo na pamet da ćemo doći danas u situaciju da se branimo od nečega. Došli smo i za nas je ovo svečani dan. Mi smo došli dobre volje u želji da na ako ne možemo ubuduće da bar danas bude sve u najboljem mogućem redu. Onda smo doživeli da nam neko kaže da smo rekli ono što u stvari uopšte nismo rekli, onda vidite unapred pripremljene govore i ono što bi trebalo da znači početak nekakve nove kampanje. Ono na šta nikada neće da pristane poslanička grupa SNS. I sutra kad neki od nas izađu iz ove poslaničke grupe, nećemo da pristanemo da budemo udarani da bismo puštali da vreme prođe, a podsetiću vas i potpuno sam saglasan sa vama što se tiče predloga da se ne bavimo onim što je bilo. Verujte mi, lično vam obećavam da ću dati sve od sebe, ne kažem da ću uvek i u potpunosti uvek uspeti da gledam i da govorim o budućnosti, ali ću vas podsetiti, gospodine Andriću, jer i mi pamtimo, ne pamtite samo vi. Da od 2000. godine do 2003. godine ... (Predsedavajući: Gospodine Vučiću, žao mi je. Ponovo moram da vas upozorim da se ne držite vremena.) Zašto me sada upozoravate, završavam na najlepši mogući način, zbog čega me sada upozoravate? (Predsedavajući: Molim vas, trebali ste voditi računa da finalnu misao ranije kažete.) Molim vas, ja nisam završio, govorim kao predsednik poslaničke grupe, imam vremena još koliko hoćete.) (Predsedavajući: Gospodine Vučiću, vi ne cenite ovo vreme i Poslovinik.) Gospodine Trnavčeviću, ja postupam u skladu sa Poslovnikom, pitajte gospodina Odalovića [[Predsedavajući: Imate pravo na repliku dva minuta.]] Nisam repliku tražio, gospodine Trnavčeviću. (Predsedavajući: Dobro. Završite misao.) Dakle, samo da završim u jednoj rečenici. Podsetiću vas, gospodine Andriću, izvinjavam se, molim vas, konsultujte se sa gospodinom Odalovićem, a ja završavam. Podsetiću vas na 2000. do 2003. godine, gde ništa nismo radili pod milim Bogom, osim što se govorilo o zločinima i zločincima prethodnog režima. Nadam se da je to vreme prošlo i nadam se da ćemo svi zajedno govoriti u budućnosti o onome što treba da uradimo. Vama hvala i gledaćemo u svemu da izađemo u susret. Hvala vam još jednom.
Reč ima gospodin Mlađan Dinkić.
Hvala gospodine predsedavajući. Poslanička grupa URS podržava predlog da se gospodin Nebojša Stefanović izabere za predsednika Narodne skupštine, a podržavamo i predlog i gospodina Andrića, da LDP dobije mesto još jednog potpredsednika Skupštine, jer smatramo da će na taj način zaista biti ostvaren balans rada i da će to doprineti boljem kvalitetu rada Narodne skupštine u narednom periodu. Zašto podržavamo ovaj predlog? Time ću indirektno da odgovorim i na neke konstatacije koje su se čule od strane nekih narodnih poslanika u prethodnim diskusijama. Prvo, ušli smo u ovu koaliciju sa SNS, SPS, PUPS, JS iz nekoliko razloga. Prvo, zato što imamo mogućnost da u potpunosti ostvarimo program URS sa kojim smo izašli pred građane Srbije i dobili odgovarajuću podršku, zbog čega smo u ovom parlamentu. Drugo, zato što zaista mislimo, kao što smo i u kampanji govorili, da su u pojedinim važnim segmentima našeg društva Srbiji potrebne promene. Ima još jedna, treća stvar, koja je odgovor na to zašto smo govorili jednu stvar pre nego što su izbori raspisani, tokom izborne kampanje i zašto su se stvari promenile. Gospodin Tadić je jednom prilikom rekao: "Da sam se rukovodio emocijama, a ne razumom, nikada ne bih napravio vladu sa SPS u prethodnom mandatu.". Imajući u vidu da je on iskusniji političar od mene, rešio sam da i sam uvažim te mudre misli i da prosto u ovom izboru se ne rukovodim emocijama, već razumom, a razum je da želimo da napravimo promenu u Srbiji i da sprovedemo program koji je zajednički uobličen u ovoj koaliciji. Moram da kažem da je DS pre četiri godine imala apsolutnu vlast gotovo na svim nivoima i propustila priliku da sprovede sve reforme koje su bile nužne. Znate i sami da sam osuđivan što smo kritikovali prethodnu vladu da je autistična, da je zatvorena u sebe, da ne razgovara sa građanima, sa privrednicima, sa sindikatima, sa građanima Srbije širom Srbije. Na kraju, prethodna vlada se plašila čak i da saseče birokratiju, a kamoli da sprovede neke ozbiljnije reforme. Vratiću se na ovu priču, da završim do kraja vezano za NIS, jer je ovo verovatno jedna od poslednjih prilika da o tome pričam, jer se slažem sa govornicima da treba da se okrenemo budućnosti. Ali, da bismo govorili o budućnosti, moramo da znamo šta je bilo u prošlosti. Dakle, nisam znao, u momentu kada sam izašao sa obećanjem u koje sam verovao duboko, jer tada nije bila ni svetska ekonomska kriza i cene akcija, čak i "Nokie" i "Mercedesa" i drugih svetskih kompanija su bile višestruko veće nego što su danas, a drugo, nisam znao da će jedna od tri ključne javne kompanije, NIS, biti suštinski, u političkom dogovoru poklonjena. U to doba mi nije bilo jasno zbog čega se to radi. Čak sam ušao, vrlo naivno, verujući da postoji želja da se ispravi cela stvar u korist Srbije, u radnu grupu, čak sam i vodio Radnu grupu za pregovore oko ugovora oko kupoprodaje NIS, sa idejom da unesemo jednu klauzulu, jer preovladavalo je javno mišljenje da zapravo NIS se prodaje po ceni koja je šest puta niža od tržišne zbog toga što će Srbija dobiti južni tok. Mi smo onda rekli – u redu, južni tok je jako veliki i važan projekat za Srbiju. Ako je to tako, hajde onda da imamo klauzulu – šta se događa ukoliko nema južnog toka, da li nam se vraća razlika u ceni između te politički dogovorene od 400 miliona i realne od oko 2,5 milijardi evra, koliko smo mogli da dobijemo, ili nam vraćaju NIS? To je bilo ugrađeno u predlog ugovora dok sam ja sa gospodinom Ćirićem vodio tu radnu grupu, da bi onda Tadić tražio da se ja promenim iz te radne grupe i rekao – nema ništa od toga, i stavili su Borka Stefanovića da završi ovaj posao. Suštinski, veliko je pitanje – šta je Srbija dobila u kontri za to što je dala NIS po ceni koja je sedam puta niža? Ja jako poštujem sve zemlje na svetu, i Rusiju, i Ameriku, i Kinu, Nemačku i Evropu, ali najviše volim Srbiju i u tim pregovorima sam se rukovodio isključivo interesima Srbije, jer građani Srbije, na kraju, su dobili 30 evra po akciji, a mogli su da dobiju 200 evra po akciji NIS. Kada pitaju – gde je mojih hiljadu evra, zašto ne pitaju Borisa Tadića – što si dao 170 evra drugima, a ne građanima Srbije. Da ne govorim o tome da je budžet dobio dve milijarde i sto miliona evra manje nego što je trebalo da se koristila tržišna formula. To je suština. Na kraju, moje mišljenje je da je to, kada vidimo kako stvari idu traljavo oko južnog toka, a da se ništa nije desilo vezano za politiku KiM, jer su Rusi sve vreme govorili – mi vas principijelno podržavamo za vašu politiku oko KiM, nećemo da uslovljavamo naše ekonomske odnose sa time i videlo se da tu nikakvih promena zapravo nije bilo, ni u kakvom smislu. Jedino logično objašnjenje posle ovog vremena je da je Boris Tadić odlučio da pokloni NIS Rusima, da bi pred predsedničke izbore dobio priliku za "foto op" sa gospodinom Putinom, jer je dobio sastanak u Moskvi koji je njegov PR tim smatrao da će koristiti u predsedničkoj kampanji, da bi dobio izbore u drugom krugu predsedničkih izbora. Ono što je jako važno još da kažem, a vezano sa tim, na tim izborima Ujedinjeni regioni Srbije nisu imali nikakvog kandidata za predsednika. U tom smislu, nismo imali nikakav politički motiv da ne govorimo istinu. Da nisam verovao u to, nikad takvu izjavu ne bih dao. Međutim, pokazalo se da fotopovi i marketing ne mogu da promene život u Srbiji na bolje, ukoliko ne postoji suština. Marketing bez proizvoda je prazna priča. Demokratska stranka bi trebala, umesto da napada bivše koalicione partnere i buduću vladu, da se najpre pozabavi sopstvenim greškama. Jer, umesto da se radilo, da se građanima Srbije ponudi bolji život, napravljen je budžetski deficit rekordan u istoriji Srbiji, a da građani od toga nikakve koristi nemaju, jer je birokratija u međuvremenu nagomilana. Budžet za poljoprivredu istorijski je minimalan. Bio je duplo veći u relativnom smislu pre šest godina nego što je danas, a budžetski deficit preko 7% bruto domaćeg proizvoda. Kada je Grčka ušla u dužničku krizu imala je budžetski deficit od 12% bruto domaćeg proizvoda, a Srbija nikada pre ove godine nije imala više od 4 do 4,5% deficit u odnosu na BDP. Da ne govorim da je 2006. godine završila sa viškom od 2% bruto domaćeg proizvoda. Za šta je korišćen taj novac? To će verovatno budućnost pokazati. Ali, gospođa Jerkov, koja dolazi iz Vojvodine, trebala bi da upita svoje koalicione partnere zašto je usred predizborne kampanje upumpan ogroman novac za saniranje dubioza "Razvojne banke Vojvodine" i šta je ta banka zapravo radila sve vreme i odakle joj te dubioze? Zašto je ogroman novac upumpan u "Agro banku", koja je u međuvremenu propala, i zašto je upumpan novac u nekada uspešnu "Privrednu banku Beograd"? Umesto da se bavimo suštinskim pitanjima, ovde neko pokušava da govori o nekim stvarima koje su periferne. Mislim da budućnost treba da donese suštinske promene u svemu, da vidimo šta je Narodna banka radila u superviziji banaka i da li je guverner bio politički guverner koji je došao na to mesto zato da bi slušao Borisa Tadića ili da bi čuvao stabilnost bankarskog sistema Srbije? Jer, kako je moguće da u ovih godinu dana nastanu tolike dubioze samo u ove tri banke za koje znamo? "Razvojna banka Vojvodine" - 150 miliona evra. Pedeset miliona evra upumpano da bi se malo ta dubioza smanjila. "Agro banka" preko 200 miliona evra, a neki kažu čak i do 300. "Privredna banka Beograd", još uvek ne znamo koliki su podaci. Šta je sa "Srpskom bankom", to će takođe tek da se vidi. Dakle, i suviše je mnogo novca trošeno, a da su građani imali kontraproduktivne efekte, kao i privreda takođe. Da li je moguće da se ovo sve promeni? Uveren sam da je moguće. Zato su URS ušli u zaista teškom trenutku za našu zemlju u ovu vladu. Ubeđeni smo da je politika koju je vodila DS imala lepe namere, ali u suštini, u dubini realizacija je bila potpuno suprotna onome što se deklarativno pričalo. Jedina stvar koja jeste i deklarativno i suštinski urađena na način kako su to građani očekivali, jer većina građana jeste za ulazak Srbije u EU, jeste dobijanje kandidature za članstvo u EU. I to je moglo da se dobije ranije, da se nije vodila jedna mimikrija u politici prema Kosovu i Metohiji. Dakle, ono što je predstavljano kao najveći uspon prethodne Vlade, reforma pravosuđa, ako razgovarate sa ljudima iz Brisela, dobićete odgovor da je to najgore što je rađeno u prethodnom periodu. Ono što se predstavljalo kao takođe veliki uspeh, vezano za slobodu medija, kakva je to sloboda medija kada imate netransparentne vlasničke odnose, kad imate indirektne mogućnosti uticaja preko raznih agencija za kupovinu sekundi? Demokratska stranka je bila razvila savršen mehanizam za indirektnu kontrolu nad medijima. Problem DS jeste bio što umesto da se bavila programom za građane, bavila se političkim inženjeringom i bavila se drugima, uključujući i nas iz URS. Jer, mesec dana pred kraj izbora poslali su emisare kako bi razbili naš pokret. Elezovića da kontaktira sa jednim gradonačelnikom, drugog čoveka da kontaktira sa drugim gradonačelnikom, sa idejom da se Borisu Tadiću ne traži podrška od predsedništva Ujedinjenih regiona Srbije, nego separatna podrška pojedinih lidera Ujedinjenih regiona Srbije, sa idejom da se potpuno razbijemo nakon završetka izbora. Niti sa gospodinom Tomislavom Nikolićem, niti sa gospodinom Vučićem ni jedan ozbiljan razgovor nisam obavio do možda pre mesec dana, 45 dana od danas. Dakle, mesec dana nakon završetka izbora. Nisam uopšte razmišljao o mogućoj koaliciji sa SNS, otvoreno to kažem. Razgovor je krenuo onda kada je DS krenula da razbija URS, kada je dala takvu ponudu da je ponudila nakon mesec dana od završetka izbora da eventualno URS uđu bez njenog lidera u sastav nove Vlade i kada su zapravo želeli da nastave da vode istu politiku kakva je bila, sa lepim marketingom, ali sa praznom i nikakvom suštinom. Onda je usledio, tek tada, taj razgovor i onda smo krenuli da razmišljamo uopšte o toj mogućnosti. Ako želite, gospođo Jerkov, da znate istinu, to vam je istina. Dakle, tačno je sve što ste rekli šta sam govorio i pre kampanje i u kampanji, ali zapitajte se šta je radio predsednik DS, vaš koalicioni partner, kakvu je politiku vodio i da li je ta politika dala dobro građanima? Da nije bilo ovakvog marketinga i ovakve direktne medijske kontrole od strane DS, pitanje je da li bi ovakvi bili izborni rezultati. I za nas iz Ujedinjenih regiona Srbije i za opozicione stranke. Sigurno da bi DS imala znatno niži rezultat, jer pričalo se stalno o tome kako ne treba stati sa puta kojim se ide, a nije se znalo uopšte koji je to put i šta je do sada urađeno. Ne možete stati na nekom putu koga nema. Nije postojao pravac. Nije se znalo kuda se ide. Imate sada situaciju da kada je predlagana u prethodnoj vladi giljotina propisa, da je sprovedena samo u resorima koje smo mi vodili maltene iz URS. Odbijalo se da se to sprovede u ekologiji. Šta će u ekologiji i Fond za zaštitu životne sredine i agencije za zaštitu životne sredine i Ministarstvo za životnu sredinu? Taj fond prihoduje skoro pet milijardi dinara godišnje. Pet milijardi dinara je više od svih subvencija u celokupnoj privredi, jer su subvencije u privredi tri milijarde dinara. Program za podsticaj investicija, koji je često napadan od te iste DS, nije koštao nikada više od 3-4 milijarde, a ovaj fond za zaštitu životne sredine ima nekakvih prihoda od oporezivanja privrede od pet milijardi. Čemu služi tih pet milijardi? Nekakvo plaćanje državi za sklanjanje guma, a gume kao nikada do sada nikle u Subotici. Čitava industrija se razvila, ljudi koji drže gume u svojim posedima i dobijaju pare od države i subvencije. Dakle, kada govorimo o javnoj potrošnji, ona svakako mora i može da bude racionalnija. Jedina stvar koju želim da kažem i gospođi Jerkov, sve ovo što govorite prosto kažite vašim koalicionim partnerima, pre svega gospodinu Tadiću. Ako je neko zaslužan ili kriv, kako god hoćete to kvalifikujte, za poziciju na kojoj se danas nalazi DS, onda je to lično Boris Tadić. Ali, to mene ne zanima, od danas se mi okrećemo budućnosti, neka DS sama rešava svoje odnose.
Reč ima predsednik poslaničkog kluba DS, dva minuta, pravo na repliku.
Dakle, evo, počelo je sa primerima samokritike, što je jako dobro. Do sada smo uglavnom ovde kritikovali jedni druge, ali sada nam je gospodin Dinkić dao primer da je moguća i samokritika. Moram da priznam, ne bih govorio uopšte, ali je ovde bilo reči o DS i zbog toga želim da na neke stvari podsetim. Možda, ne bi bilo ni važno da gospodin Dinkić nije predložen za nosioca finansijskih i ekonomskih tokova u našoj zemlji i posle 12 godina ponovo. Mene je taj fenomen zanimao. Da li gospodin Dinkić užasno mrzi novac i onda je išao da ga proganja svuda i 5. oktobra u beogradske banke, pa na Kipar, pa svuda, da ga uništi koliko god može? Ili, obratno mu je drag, kao u slučaju Štedionice i o nekim drugim primerima da ga sačuva za nas? Ali, neko ko je vodio finansije 12 godina i nije bio dan, takoreći, sem jedan mali, kratki period kad nije bio guverner, koji je vodio ekonomiju, koji je nametnuo niz zakona i ekonomske prirode, počev od onoga da pravimo razne komore i niz drugih stvari. Da nije do poslednje godine ove prethodne vladajuće koalicije bio stub te Vlade, imao 25 poslanika, koje lepo galantnim ugovorom dali gospodinu Dinkiću, pa kada je izašao iz Vlade ostali su njegovi poslanici da zadrže te mandate i do poslednjeg daha sadašnje vlade… (Predsedavajući: Gospodine Mićunoviću, žao mi je, dva minuta su prošla.) … do poslednjeg daha ove Vlade oni su bili u toj Vladi. Sada, ova samokritika jeste možda zdrava ako se svi budu time služili i ja je u tom pozdravljam, ali ne verujem da je iko zaboravio veliku ulogu gospodina Dinkića u našim vladama i u našem političkom životu i privredi. Hvala.
Hvala. Reč ima dr Slobodan Samardžić. Koristim pravo, gospodine Dinkiću, dobićete reč posle gospodina Samardžića koji čeka prilično dugo. Izvolite.
Sad sam u nedoumici, zato što poslanik ima pravo na repliku, da li da uzimam reč, pa bih predložio da se završi ovaj krug. Gospodine Trnavčeviću, bio bi red da ipak poštujemo Poslovnik, neka poslanik uzme pravo na repliku.
Dakle, apsolutno smatram da svako ko želi da ozbiljno radi bilo koji posao, pa i posao u državi, mora da ima samokritike. Dakle, to ne shvatam kao ništa loše, a moram da vas ispravim u dva podatka. Prvi je, sve finansijske tokove u Srbiji, u poslednjih šest godina kontroliše DS, a ne ja, niti moja stranka, u poslednjih šest godina, od 2007. godine do danas. Zašto? Zato što ste imali ministra finansija, zato što imate guvernera Centralne banke. Ministar ekonomije ne kontroliše finansijske tokove, to prosto nije tačno, niti ih je kontrolisao Predrag Bubalo, niti ih je kontrolisao bilo koji ministar ekonomije, nego ministar finansija. Da to bude jasno. To je još jedna od PR začkoljica vašeg medijskog tima da stavljate neke lažne stvari ljudima na dušu. Dakle, bio sam guverner od 2000. do 2003. godine, ministar finansija od 2004. do 2006. godine i to je zaista period kada sam bio odgovoran, i za monetarnu politiku, i za finansijski sistem. Tada, prva Vlada Vojislava Koštunice je ostavila budžetski suficit od 2%BDP, prvi i jedini put u istoriji Srbije, a sada je minus 7% deficit. Drugo, tačno je da kada sam izbačen iz Vlade pre godinu i po dana da su naši ministri ostali u Vladi, samo iz razloga da bi preživeli medijske spinove, opet vaših spin doktora, da navodno rušim svaku vladu u Srbiji. To je bio jedan od većih razloga zašto nismo izašli kompletno iz Vlade i zbog toga smo imali političku štetu, jer bi mnogo više dobili glasova da smo bili potpuno opozicija.
Reč ima dr Samardžić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Poštovane kolege i koleginice poslanici, poštovani gospodine predsedavajući, predstavnik sam opozicije u ovom i prošlom mandatu i trebalo bi iz tog razloga da prosto izrazim zadovoljstvo što ovaj parlament ovako teče i što prošla Vlada do te mere iznosi prljav veš o svojoj vladavini, ali to neću učiniti, jer to zadovoljstvo zaista nemam. Prosto mi je bilo teško slušati ovih sat i po sve te detalje na tačku dnevnog reda koja se ne tiče tih tema, ne tiče se uopšte pojedinačnih tema, već se tiče ipak jedne načelnije teme, iako imamo konkretan povod. Povod za našu raspravu jeste izbor predsednika Skupštine i nikada izbor predsednika Skupštine nije, kako da kažem, razlog da se rasprava vodi, već kao što sam rekao povod, upravo zato što je to poslednji čin u konstituisanju jedne skupštine, kao što je danas slučaj. Kada se Skupština konstituiše, onda je rasprava o toj skupštini, o njenoj budućnosti jako važna. I zato što je važna, bolje da bude načelna nego da bude ovako pojedinačna i personalna, kao što smo to do sada imali raspravu. I načelna rasprava može biti jako konkretna, i zato ću pokušati da budem i načelan, i konkretan u ovoj svojoj diskusiji. Kada se konstituiše Skupština najvažnija tema jest šta je i ko je skupštinska većina. To je osnovna stvar. Ona manjina, opozicija, ona neće voditi poslove, ona će tu kritikovati, možda nešto i pomoći, ali neće ona voditi politiku. Osim toga, ova većina je važna zbog Vlade, ona će formirati Vladu i onda će institucije početi da rade. Mi smo u takvom trenutku i osnovno je pitanje, dakle, ovoj skupštini i o tome želim par reči da kažem. Prošlo je dva meseca od kada su izbori završeni, iako zakon daje mogućnosti do konstituisanja Skupštine traje i nešto duže, i ovih dva i po meseca je jako dugo. Jako je dugo za jednu državu koja se nalazi na ivici ekonomskog bankrota, koja je u ekonomskom bezizlazu. Za državu koja se nalazi u jednoj upravnoj dezorganizaciji, pre svega u oblasti pravosuđa. U državi u kojoj postoji korupcija kao gotovo normalna stvar u porama njegovog društva. U državi u kojoj gotovo da ne postoji javni moral, ili je on pao na poslednji prag. Najzad, u državi koja ima problem, veoma težak problem sa svojim teritorijalnim integritetom. Dakle, ovo je situacija ukratko opisana koju je prethodna Vlada ostavila ovoj, ili ako hoćete prethodna skupštinska većina ostavila ovoj skupštinskoj većini. I ova skupštinska većina nalazi se, dakle, u situaciji da menja politiku, to smo videli kroz programe, kroz kampanje itd, i postavlja se pitanje – kakvi su izgledi i kako će se ona postaviti prema tom zadatku, da se ova četvorogodišnja situacija, koja je dovela do rezultata, koje sam ukratko opisao, bar zaustavi, ako ne i prevaziđe, ali svakako prevaziđe? Tu imamo jedan načelan problem, dakle opet načelno govorim, što ova skupštinska većina ima u svom sastavu dobar deo prethodne Vlade. To svi znamo. Sada je pitanje, dakle osnovno, da li će taj deo Vlade, ili deo ove većine koji je doduše manji, ali ipak znatan, da li će on delovati u pravcu diskontinuiteta sa dosadašnjom politikom, ili će delovati u pravcu kontinuiteta? To je jako važno pitanje za onaj manji deo većine i Vlade koji i danas imamo ovde u Skupštini, a sutra i u samoj Vladi. Naime, osnovno je pitanje, iz prostog razloga što smo mi živeli četiri godine pod jednim sloganom, koji je glasio "Evropska unija nema alternative". Taj slogan nije bio slogan, to je bila politika, to je bila, dakle, jedna vernost, jednom putu koji je pokazao veoma loše rezultate. Slogan koji se pretvorio u izraz jedne političke dogme. Da li će elementi ovih dogmi još uvek da odjekuju u glavama, u mislima i u namerama praktičnim ovog dela većine i Vlade, ili to neće biti slučaj, to je današnje pitanje? Kada je reč o današnjoj opoziciji, ona može da nastavi da protežira i populariše tu dogmu, ali ona ne vodi poslove i to je to. U ostalom, danas smo videli da i ona pomalo menja suštinu tog slogana. Čuli smo u rečju uvaženog kolege Mićunovića, da Evropa nema alternativu, a ne da EU nema alternativu.
Reč ima narodni poslanik Ivica Dačić. Izvolite gospodine Dačiću.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, želim da u ime SPS kažem da ćemo, kao što se to vidi iz potpisa koje smo priložili, podržati i stojimo iza kandidature Nebojše Stefanovića za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Prosto me zadivljuje, slušajući ovu diskusiju, koliko smo mi okrenuti prošlosti i koliko se samo bavimo pitanjima iz prošlosti. Podsetiću da su izbori završeni pre više od dva meseca, da građani Srbije sigurno ne očekuju da se na ovakav način odnosimo prema onome što je danas na dnevnom redu i u narednim danima. Lično kao predsednik SRS ne osećam potrebu da se bilo kome od vas ovde pravdam za bilo koji politički potez koji naša stranka vuče. Zato svako od vas i od nas snosi političku odgovornost. Kada je bilo, pre koliko godine, 2004. godine podržali smo manjinsku Vladu Vojislava Koštunice. Takođe, je bilo ovakvih rasprava. Godine 2007. iako smo izabrali Tomislava Nikolića ovde za predsednika Narodne skupštine DS Srbije je promenila svoju odluku i zajedno sa Tadićem napravila Vladu. Pošto, smo tada bili u opoziciji i podržavali manjinsku Vladu, zvaničan stav je bio da demokrate neće sa nama, ostali smo u opoziciji. Godine 2008. omogućili smo DS vlast četiri godine, time što smo doneli odluku da idemo sa DS. Iste takve diskusije sam slušao i pre osam godina, i pre četiri godine, i slušam ih i danas. Nije na vama, dame i gospodo, da procenjujete i prosuđujete šta je najbolje za svaku političku stranku, nego je na onima koji te stranke vode i imaju svoje političke odgovornosti. Što se mene tiče i SPS mi smo dobili duplo veći broj glasova nego prošli put. Šta to znači? Znači, da smo doneli dobru odluku. Nije na vama da procenjujete kakva je naša odluka. Svako od vas neka preuzme deo svoje odgovornosti. Hoću da kažem, treba da se okrenemo nečemu što je pred nama. Okrenuti ka prošlosti nećemo daleko odmaći ka nekoj boljoj budućnosti. Vlast nije plen. Vlast je pre svega veliki ispit i zato vas molim da požurite da možemo što pre da izaberemo Vladu. Sa druge strane, želim novom predsedniku parlamenta i novim potpredsednicima da parlament bude najznačajniji deo vlasti u Srbiji. To je najviša vlast u Srbiji. To je najviša zakonodavna vlast u Republici Srbiji da parlament bude oličenje demokratije koja treba da postoji u Srbiji. Prema tome, uz dužno poštovanje svih političkih stranaka, zaista poštujem sve njihove programe, partijske politike, svako ima pravo da procenjuje kako mu se svidi. Ja želim samo da ne svodimo ovu raspravu na to ko je sa kim bio, ko sa kim više nije. Što se tiče naše stranke i koalicije, mi se nismo borili ni za jedne ni za druge, borili smo se da pobedimo i jedne i druge. Nažalost nismo uspeli. U svakom slučaju, hoću da kažem da ako je već takva situacija da morate da pravite koalicije, na koji način mi treba da se ponašamo, osim ako mislite da je neko u pravu samo kada sa vama pravi koaliciju. Što se mene tiče, glasao sam za Borisa Tadića u drugom krugu predsedničkih izbora, ali je pobedio Tomislav Nikolić i tu volju naroda niko ne može da promeni. To je nova politička realnost koje mi možemo da budemo svesni ili nesvesni, ali u njoj učestvujemo. Shodno tome SPS će podržati i glasati za izbor Nebojše Stefanovića za predsednika parlamenta. Želim mu da mu mandat bude uspešan i da ima što manje potrebe za izricanje kazni, a što više zajednički donetih odluka, kao što je ova o povećanju broja potpredsedničkih mesta. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Balint Pastor.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, ne želim da govorim o Predlogu zakona o ministarstvima, i Predlogu zakona o Vladi, pošto te predloge još nemamo. Ne želim da govorim o izboru nove Vlade, jer će to biti na dnevnom redu za koji dan. Želim da se držim teme današnjeg dnevnog reda, želim da govorim o funkciji predsednika Narodne skupštine i o kandidatu za ovu po nas veoma značajnu funkciju. Parlamenti u Evropi se nazivaju cenjeni dom ili visoki dom. Zbog toga što su zakonodavni organi, predstavnički organi oličenje demokratije u određenoj državi. Pored toga, parlamenti imaju još neke veoma značajne funkcije. To je na primer nadzorna ili kontrolna funkcija. Zbog toga mi smatramo da je predsednik Narodne skupštine jedna od najbitnijih, najvažnijih, ključnih funkcija u svakoj državi. Zbog toga nam nije jasno zbog čega svi beže od te funkcije, kao đavo od krsta. To je tako i sada, to je bilo tako i pre četiri godine, to je bilo tako i u prethodnim sazivima. Jednostavno je stvorena atmosfera u Srbiji da je pozicija, da je funkcija ministra u Vladi, bilo koji resor, pa i najbeznačajniji resor, bitniji, ključniji, važniji od funkcije predsednika Narodne skupštine. Mislim da bi to nama svima, kao narodnim poslanicima, trebalo da smeta. Kao što bi trebalo da im smeta i to što je funkcija državnog sekretara u bilo kom ministarstvu bitnija, važnija, nego funkcija narodnog poslanika. Sve dok to bude bilo tako, krivicom svih parlamentarnih stranaka, koje na takav način razmišljaju, ovaj dom i ovaj naš parlament nećemo moći da nazovemo visokim domom ili cenjenim domom. Kao što znate, Srbija ima parlament od 1835. godine, ali je tada Narodna skupština bila savetodavni organ kneza. Od 1869. godine imamo parlament u Srbiji koji je zakonodavni organ, a od 1888. godine, po tadašnjem Ustavu, imamo Narodnu skupštinu koja je parlament u današnjem smislu reči. Da li će elementi ovih dogmi još uvek da odjekuju u glavama, u mislim a i u namerama praktičnim ovog dela većine i vlade ili do neće biti slučaj, to je današnje pitanje. Kada je reč o današnjoj opoziciji, razume se, onda može da nastavi da protežira i populariše tu dogmu, ali ona ne vodi poslove. To je to. Uostalom, danas smo videli da i ona po malo menja suštinu tog slogana. Čuli smo u reči uvaženog kolege Mićunovića da Evropa nema alternativu, a ne EU nema alternativu. To je neko pomeranje, danas , tako da su te dve stvari, Evrope i EU, poprilično različite, mnogo više nego što je bilo pre 10 godina, ali to je stvar opozicije. Ona ima pravo da vodi svoju politiku, svoju opozicionu politiku i to nije neki veliki problem. Govorim o većini i o Vladi. U onome što smo do sada videli i u kampanji, a naročito u prethodnom periodu, mislim, ako mi dozvolite, vladajućoj većini, da budem po malo i optimističan i da u onome što je Vlada učinila nađem nešto dobro što bi vi mogli da iskoriste. Dakle, ona je pokazala kako ne treba voditi politiku. To je jako dobar rezultat. Prosto, treba ići i tim negativnim smerom, obzirom na rezultate, ne obzirom na neke apstraktne ciljeve itd. Danas Srbija kao država, njena Vlada i njena većina, ne sme da se okreće jednom svetskom polu, u situaciji kada postoji multipolarni svet i kada je proces odnosa međunarodnih, multilateralan, ne više dakle jednopolaran, kao što je to bilo do skora. Dakle, to jedna država danas ne sme, Srbija najmanje. U svakom pogledu, u diplomatskom pogledu, u bezbednosnom pogledu, u trgovinskom pogledu, u investiciono-finansijskom pogledu, u pogledu razvoja kulture, nauke i obrazovanja svet je potpuno promenjen i Srbija zaista mora da uči od prethodne Vlade kako ne treba raditi. To je, prosto, jedan zaključak iz jednog lošeg iskustva da je do sada politička klasa stvarala svoje preferencije i svoje opcije na osnovu svojih interesa i upravo posle te preferencije hranile samo interese te političke klase. Mi to danas imamo u Srbiji kao evidentan rezultat i to je dobar nauk za većinu. Potom, većina ne sme da koristi sredstva vlasti za stvaranje monopola – u privredi, u državnoj upravi, u finansijskoj sferi, u medijima, u kulturi itd. Razume se, ti monopoli najmanje smeju da budu izraženi u javnim finansijama i u državnom budžetu. To su neki nauci koji bi valjali da budu neke tačke orijentacije ove sadašnje Vlade. Razume se, vaš program je pozitivan, nije negativan. O tome ćemo razgovarati kada budemo razgovarali o Vladi, budući da imate i koalicioni sporazum, a imaćemo i ekspoze predsednika Vlade, tome ćemo više pažnje posvetiti. Sada prosto govorim kako ne treba raditi, da tu imate jedan dobar uzor. Da se malo osvrnem na sam parlament pošto je on glavna tačka dnevnog reda danas povodom izbora predsednika parlamenta. Nezgoda naše države od januara 2001. godine, kada je prva Vlada Srbije izabrana posle onih velikih političkih promena, je u tome što su se većine bile jako brojne po svom sastavu. Najmanje je to bio slučaj u dve vlade Vojislava Koštunice, kada je bilo najmanje stranaka u Vladi i najmanja složenost koalicione većine, ali tu je bio dovoljno veliki broj da je Vlada jako teško funkcionisala. To je nekakva hronična bolest našeg parlamentarizma. Nekako za nesreću, nisam brojao, ali čini mi se da će ovu vladu podržavati skupštinska većina od najvećeg broja članica do sada, čak veća od one prve DOS, od 18. Tu smo negde, možda koji broj više. To dakako nije dobro. Ta heterogenost u većini i u Vladi teško postiže jedinstvo puta i cilja u delovanju jedne vlade i to je veliki problem po sebi. Ono što jeste dobra stvar u ovom celom kontekstu to je da Srbija ima svoj Ustav, koji je donet 2006. godine i Srbija u svom Ustavu ima jasno definisan sistem vlasti. Dakle, bila ta heterogenost veća ili manja, ta većina se mora orijentisati prema Ustavu Srbije. Po srpskom Ustavu, imamo parlamentarni sistem vlasti koji je nešto malo korigovan određenim nadležnostima predsednika Republike, ali u svojoj osnovi ostaje parlamentaran. Parlament je centar institucija, centar vlasti. Ovo govorim zato što prethodni period je bio period veoma intenzivnog kršenja Ustava kada je u pitanju funkcionisanje parlamentarizma i funkcionisanje sistema vlasti. U prethodnom periodu smo imali faktički režim lične vlasti šefa države ili predsednika Republike, koji je pod svoju kontrolu stavio Vladu, pa samim tim i parlamentarnu većinu. Zbog toga se događalo u državi, a i u ovom parlamentu kao njegovom predsedničkom telu ono što se događalo. Parlament je služio kao organ za produkciju, fabrikaciju evropskih zakona, koji su praktično neprimenljivi. Parlament je donosio rezolucije koje ne da nisu služile na čast Srbiji nego su bile na sramotu Srbije, kao što je na primer Rezolucija o Srebrenici ili rezolucije koje posle vlada ili ta većina, tj. predsednik Republike pogazio brisanjem, gumicom, kao što je slučaj sa Rezolucijom o mišljenju Međunarodnog suda pravde povodom odluke o nezavisnosti Kosova. Taj parlament u toku četiri godine nije gotovo izustio poštenu reč o najtežem problemu Srbije, a to je Kosovo i Metohija. Sve je to bila posledica izigravanja Ustava u suštini. Šta god mi pričali o bivšem predsedniku Republike, da li je potpisao ovo ili ono ili šta je rekao tajno ovome ili onome, o čemu smo danas puno slušali, osnovni problem je u tome što on krši Ustav svojim načinom delovanja. Čitav sistem mu je to omogućio. Ovaj parlament treba da se drži Ustava, ukratko rečeno, po svojim nadležnostima. Dobra je okolnost da je predsednik Republike promenjen. Što se tiče podrške DSS Tomislavu Nikoliću, ona se najviše bazirala na uverenju da će Tomislav Nikolić poštovati Ustav i da će svoju predsedničku funkciju obavljati u skladu sa Ustavom. To je najvažnija stvar za DSS, pri čemu ostaje utemeljen problem ove strašne heterogenosti koju ćete vrlo teško moći da zadržite kao što su to bile i sve prethodne vlade. Da ne bih mnogo dužio, prosto ću se osvrnuti i na značaj i rukovodstvo parlamenta i samog parlamenta u jačanju njegove pozicije u sistemu vlasti Srbije, one pozicije koja mu, kao što sam rekao, Ustav predviđa. Razume se, rukovodstvo parlamenta ili kolegijum ili već kako se zove, ima strašno važnu funkciju, a predsednik izuzetno važnu funkciju. On vodi taj parlament, određuje dnevni red u kolegijumu, daje mu to itd. U prošlom sazivu smo imali problema sa predsednikom tj. predsednicom parlamenta i sa nekim potpredsednicima ili potpredsednicama, nismo bili zadovoljni načinom kako oni poštuju i kako primenjuju Poslovnik. Tu je bilo raznih intervencija i incidenata, neprijatnih situacija, ne samo zato što su poslanici užarene glave govorili, što je kod nas čest slučaj, pa i danas to imamo na delu, već često i zato što se predsednik parlamenta ili onaj ko je vodio sednice inatio sa poslanicima i vrlo proizvoljno tumačio Poslovnik. Ne znam da li je tema o Poslovniku danas da govorim, neću, razume se, da li ga menjate ili ne i gde, to ćemo ostaviti za drugi put i za kasnije, ali uloga predsednika je pre svega u tom finom taktu, u vođenju jednog tela koji ima 250 individua, a u ovom slučaju 44 političkih članica. Neće to biti teško objediniti, ali je možda prednost u tome što će predsednik parlamenta biti dovoljno mlad čovek sa, tako da kažem, još uvek neistrošenim živcima da bi mirno i hladne glave vodio ovaj parlament. Najveća odgovornost jeste na većini poslaničkoj kada je reč o delovanju ovog parlamenta, o njegovom značaju i ulozi. To se negde podrazumeva i to je njena odgovornost. Opozicija o tome gotovo i ne mora da vodi računa. Kada je reč o poziciji, i ona ima svoju ulogu, da opet bude u okvirima zakona i Ustava. Sasvim je jasno da kao predsednik DSS mogu govoriti samo o svojoj stranci. Mogu garantovati da će ova stranka doprineti radu ovog parlamenta upravo u smislu o kome sam govorio. Nama su najvažniji Ustav i zakon i u tom ovkiru ćemo voditi žestoke polemike i debate, naravno, pre svega sa većinom i sa Vladom kada ona bude ovde. Kada je reč o samom predsedniku, to je povod naše rasprave, DSS se oseća u ovom konstituisanom parlamentu kao opozicija, ne kao deo većine. Iz tog razloga ona nema poseban razlog da pozitivno glasa za predsednika, ali nema razlog ni da glasa negativno jer to je početak rada ovog rukovodstva i ovog parlamenta. Iz tih razloga ona će se uzdržati od glasanja kada bude reč o toj stvari. Hvala na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Ivica Dačić. Izvolite gospodine Dačiću.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, želim da u ime SPS kažem da ćemo, kao što se to vidi iz potpisa koje smo priložili, podržati i stojimo iza kandidature Nebojše Stefanovića za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Prosto me zadivljuje, slušajući ovu diskusiju, koliko smo mi okrenuti prošlosti i koliko se samo bavimo pitanjima iz prošlosti. Podsetiću da su izbori završeni pre više od dva meseca, da građani Srbije sigurno ne očekuju da se na ovakav način odnosimo prema onome što je danas na dnevnom redu i u narednim danima. Lično kao predsednik SRS ne osećam potrebu da se bilo kome od vas ovde pravdam za bilo koji politički potez koji naša stranka vuče. Zato svako od vas i od nas snosi političku odgovornost. Kada je bilo, pre koliko godine, 2004. godine podržali smo manjinsku Vladu Vojislava Koštunice. Takođe, je bilo ovakvih rasprava. Godine 2007. iako smo izabrali Tomislava Nikolića ovde za predsednika Narodne skupštine DS Srbije je promenila svoju odluku i zajedno sa Tadićem napravila Vladu. Pošto, smo tada bili u opoziciji i podržavali manjinsku Vladu, zvaničan stav je bio da demokrate neće sa nama, ostali smo u opoziciji. Godine 2008. omogućili smo DS vlast četiri godine, time što smo doneli odluku da idemo sa DS. Iste takve diskusije sam slušao i pre osam godina, i pre četiri godine, i slušam ih i danas. Nije na vama, dame i gospodo, da procenjujete i prosuđujete šta je najbolje za svaku političku stranku, nego je na onima koji te stranke vode i imaju svoje političke odgovornosti. Što se mene tiče i SPS mi smo dobili duplo veći broj glasova nego prošli put. Šta to znači? Znači, da smo doneli dobru odluku. Nije na vama da procenjujete kakva je naša odluka. Svako od vas neka preuzme deo svoje odgovornosti. Hoću da kažem, treba da se okrenemo nečemu što je pred nama. Okrenuti ka prošlosti nećemo daleko odmaći ka nekoj boljoj budućnosti. Vlast nije plen. Vlast je pre svega veliki ispit i zato vas molim da požurite da možemo što pre da izaberemo Vladu. Sa druge strane, želim novom predsedniku parlamenta i novim potpredsednicima da parlament bude najznačajniji deo vlasti u Srbiji. To je najviša vlast u Srbiji. To je najviša zakonodavna vlast u Republici Srbiji da parlament bude oličenje demokratije koja treba da postoji u Srbiji. Prema tome, uz dužno poštovanje svih političkih stranaka, zaista poštujem sve njihove programe, partijske politike, svako ima pravo da procenjuje kako mu se svidi. Ja želim samo da ne svodimo ovu raspravu na to ko je sa kim bio, ko sa kim više nije. Što se tiče naše stranke i koalicije, mi se nismo borili ni za jedne ni za druge, borili smo se da pobedimo i jedne i druge. Nažalost nismo uspeli. U svakom slučaju, hoću da kažem da ako je već takva situacija da morate da pravite koalicije, na koji način mi treba da se ponašamo, osim ako mislite da je neko u pravu samo kada sa vama pravi koaliciju. Što se mene tiče, glasao sam za Borisa Tadića u drugom krugu predsedničkih izbora, ali je pobedio Tomislav Nikolić i tu volju naroda niko ne može da promeni. To je nova politička realnost koje mi možemo da budemo svesni ili nesvesni, ali u njoj učestvujemo. Shodno tome SPS će podržati i glasati za izbor Nebojše Stefanovića za predsednika parlamenta. Želim mu da mu mandat bude uspešan i da ima što manje potrebe za izricanje kazni, a što više zajednički donetih odluka, kao što je ova o povećanju broja potpredsedničkih mesta. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Balint Pastor.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, ne želim da govorim o Predlogu zakona o ministarstvima, i Predlogu zakona o Vladi, pošto te predloge još nemamo. Ne želim da govorim o izboru nove Vlade, jer će to biti na dnevnom redu za koji dan. Želim da se držim teme današnjeg dnevnog reda, želim da govorim o funkciji predsednika Narodne skupštine i o kandidatu za ovu po nas veoma značajnu funkciju. Parlamenti u Evropi se nazivaju cenjeni dom ili visoki dom. Zbog toga što su zakonodavni organi, predstavnički organi oličenje demokratije u određenoj državi. Pored toga, parlamenti imaju još neke veoma značajne funkcije. To je na primer nadzorna ili kontrolna funkcija. Zbog toga mi smatramo da je predsednik Narodne skupštine jedna od najbitnijih, najvažnijih, ključnih funkcija u svakoj državi. Zbog toga nam nije jasno zbog čega svi beže od te funkcije, kao đavo od krsta. To je tako i sada, to je bilo tako i pre četiri godine, to je bilo tako i u prethodnim sazivima. Jednostavno je stvorena atmosfera u Srbiji da je pozicija, da je funkcija ministra u Vladi, bilo koji resor, pa i najbeznačajniji resor, bitniji, ključniji, važniji od funkcije predsednika Narodne skupštine. Mislim da bi to nama svima, kao narodnim poslanicima, trebalo da smeta. Kao što bi trebalo da im smeta i to što je funkcija državnog sekretara u bilo kom ministarstvu bitnija, važnija, nego funkcija narodnog poslanika. Sve dok to bude bilo tako, krivicom svih parlamentarnih stranaka, koje na takav način razmišljaju, ovaj dom i ovaj naš parlament nećemo moći da nazovemo visokim domom ili cenjenim domom. Kao što znate, Srbija ima parlament od 1835. godine, ali je tada Narodna skupština bila savetodavni organ kneza. Od 1869. godine imamo parlament u Srbiji koji je zakonodavni organ, a od 1888. godine, po tadašnjem Ustavu, imamo Narodnu skupštinu koja je parlament u današnjem smislu reči. Narodna skupština Republike Srbije je najviše predstavničko telo, nosilac ustavotvorne i zakonodavne nadležnosti Republike Srbije. To je tako po članu 98. Ustava Republike Srbije. Rad Narodne skupštine Republike Srbije treba da bude dostojan najvišem domu i ovim veoma bitnim nadležnostima i funkcijama koje Narodna skupština po Ustavu zemlje obavlja. Rad u Narodnoj skupštini treba da krasi međusobno poštovanje i uzajamno razumevanje. Ovo je ujedno i mesto političke borbe, arena političke borbe, ali treba da bude i mesto međusobne saradnje i poštovanja. Gospodin Stefanović, koji će danas biti izabran za ovu funkciju, najverovatnije će imati teži posao od svih njegovih prethodnika, zbog toga što je do sada formirano 13 poslaničkih grupa u Narodnoj skupštini, a možda će se još neke formirati. Gospodine Stefanoviću, vi ćete morati da koordinirate nekako radom Narodne skupštine na način da sve poslaničke grupe, kao i poslanici koji neće biti članovi nijedne poslaničke grupe, budu uvažavani. Poslanička grupa Saveza vojvođanskih Mađara ima svega pet članova i po tome smo među najmanjim poslaničkim grupama u Narodnoj skupštini, ali očekujemo od vas, od svih narodnih poslanika, da nas poštujete i da nas poštuju, a zauzvrat, to nudimo svim narodnim poslanicima i svim poslaničkim grupama. Danas raspravljamo o izboru gospodina Stefanovića na ovu veoma značajnu funkciju. Ako mi dopustite, gospodine predsedavajući, biću malo ličniji. Gospodina Stefanovića poznajem od 2007. godine, tada sam prvi put postao narodni poslanik i ovo mi je treći mandat. Tada je gospodin kandidat za predsednika bio i predsednik Odbora za trgovinu i turizam, ali je bio narodni poslanik samo u tom jednom mandatu koji je trajao nešto više od 15 meseci. Mogli bismo razgovarati o tome, da li neko da bude predsednik Narodne skupštine sa takvim malim iskustvom u Narodnoj skupštini, sa iskustvom od svega 15 meseci. Sa druge strane, kandidat za predsednika, kao što rekoh, bio je i predsednik jednog veoma značajnog odbora. Ono što je za mene veoma značajno njega sam u to vreme kada je bio poslanik SRS-a upoznao kao jednog smirenog čoveka, staloženog čoveka i pamtim ga po kvalitetnim raspravama. Zbog toga mislim da je on dobro rešenje za ovu funkciju, kada već znamo da će Vladu formirati ove stranke i kada već znamo da ova funkcija pripada Poslaničkoj grupi SNS. Istovremeno treba da kažem i to, ili još jedanput da naglasim, da gospodin Stefanović nije bio narodni poslanik u prošlom sazivu. U tom sazivu je donet i danas važeći Poslovnik. U tom sazivu je donet Zakon o Narodnoj skupštini. Vi ćete morati da rukovodite ovom Skupštinom na osnovu tih propisa, sve dok eventualno nova vladajuća većina ne promeni, ne izmeni ili Poslovnik, ili Zakon o Narodnoj skupštini, ili oba ta propisa. Zbog toga mislim da vi možete imati nekih problema zbog nedostatka prakse. Predlažem vam zbog toga da uvek tražite savet gospođe Slavice Đukić Dejanović, koja je vrlo kvalitetno obavljala ovu funkciju na koju ćete vi biti izabrani u toku današnjeg dana. Kao što znate, SVM nije deo vladajuće većine. To je bio naš izbor, to je naše opredeljenje, možda malo neprirodno u Srbiji da ostanemo u opoziciji. Mi smo bezrezervno spremni da glasamo za svaki zakonski predlog, čije usvajanje doprinosi približavanju Republike Srbije EU, koji doprinosi demokratizaciji naše države, koji doprinosi ojačanju privrede, i pre svega, poljoprivrede u Republici Srbiji i koji doprinosi očuvanju i još većem stepenu zaštite ljudskih i manjinskih prava. Pored toga smo spremni da danas podržimo vaš izbor za ovu značajnu funkciju, bez obzira što nećemo i ne želimo da budemo deo vladajuće većine. Molio bih vas, gospodine Stefanoviću, kao i sve narodne poslanike, da ovo doživite, da ovo shvatite kao gest dobre volje, kao pruženu ruku, kao simbol spremnosti na saradnju. Uvek ćemo biti tu da sa vama sarađujemo, da iznesemo naše predloge, ali od vas očekujemo da se na isti takav način ophodite i prema nama, poslaničkoj grupi SVM. Ono što je mnogo bitnije, očekujemo od vas da ovu funkciju obavljate na način koji će doprineti očuvanju dostojanstva Narodne skupštine, ove ustavne arhitekture svake države i po nas najvažnije institucije. To znači da od vas očekujemo i spremni smo u tome da pomognemo, da Narodna skupština ima Vladu a ne Vlada Narodnu skupštinu. Očekujem od vas da ovaj parlament funkcioniše na način kako je to predviđeno Ustavom, zakonima i Poslovnikom. Protivili smo se i u prošlim sazivima, a isto tako ćemo se tome protiviti i sada ako će biti pokušaja da se Narodnom skupštinom upravlja sa drugih mesta – na primer, iz Kabineta predsednika Republike, ili iz bilo kojih drugih mesta. Ukoliko ćete se vi tome odupreti, onda ćete sigurno imati našu podršku, kao što su za to imali podršku svi raniji predsednici Narodne skupštine. Isto tako od vas očekujemo da zajedno povratimo ugled Narodne skupštine i da se pokaže u Srbiji da nisu u pravu oni koji govore o tome da je Narodna skupština jedan beznačajan organ, koji je fabrika zakona, beznačajan organ u kojem sede ljudi koji primaju enormno velike plate a za te plate ne rade ništa. Zbog toga smatramo da zajednički, svi poslanici i poslaničke grupe, treba da radimo na tome da parlament u Srbiji bude zaista najviši predstavnički organ svih građana, da bude ustavotvorna i zakonodavna vlast u ovoj državi. Ukoliko će to tako biti, onda ćete vi na nas moći da računate na ovu današnju podršku i nadam se da je nećete ni vi, ni drugi poslanici pogrešno shvatiti. Hvala.
Da li ima još predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa koji žele da koriste pravo na reč? (Da.) Izvolite. Reč ima Aleksandar Jugović iz SPO-DHSS.
Dame i gospodo, poštovane kolege i koleginice, predsedavajući, kratko ću se obratiti ovom viskom domu, pre svega zato što smatram da predsednik parlamenta mora biti metafora vrednosti politike vladajuće koalicije. SPO-DHSS nastupaće kao opozicija. Čini nam se da se politička scena u Srbiji poprilično definisala ili vratila na ideju i mora, jer su mnogi zaboravili ili većina njih, da je Srbija prošla kroz tragične 90-te godine. Sada se u opozicionom bloku nalaze uglavnom političke partije ili gotovo samo političke partije i politički lideri koji su 90-ih godina, početkom 90-ih godina, činili DOS. Kompromisi posle 2000. godine doveli su Srbiju u situaciju da iskompromituje političku scenu, da se stvaraju neprincipijelne koalicije, da svako može sa svakim i da se svaka ideja pretvori u lični ili stranački interes. Zbog toga je možda i čast ovog momenta biti u opoziciji. Zbog toga se sve jasnije vidi da je učinjena velika greška što se nisu poslušali saveti SPO, što nisu otvoreni dosijei i zato što nije izvršena lustracija. Predsedniku parlamenta savetujem da više nego prethodni predsednici parlamenta posveti pažnju da transparentnost rada Vlade bude podjednaka svojim zalaganjem, kao i transparentnost rada parlamenta. U prethodnom sazivu smo tražili zapisnik sa sednice Vlade Republike Srbije u kojem bismo saznali kako je ko glasao za jedan od zakona za koji je SPO izuzetno zainteresovan, to je Zakon o rehabilitaciji, i taj odgovor nismo mogli da dobijemo jer je označen kao državna tajna. Dakle, za sve ono što je dobro, za sve ono što je korisno, svakako da će svaka vladajuća koalicija, pa i ova, imati podršku ovog poslaničkog kluba, ali za sve ono što je štetno, sve ono što je nemoralno, sve ono što je pogrešno, neće imati podršku ovog poslaničkog kluba i bićemo izuzetno oštra opozicija. Želim vam puno sreće kada budete izabrani za predsednika parlamenta. Hvala.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, mislim da je ovim iscrpena lista govornika predsednika i predstavnika poslaničkih grupa. U međuvremenu imamo listu narodnih poslanika koji imaju pravo da govore o kandidatu za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Na toj listi prvi je gospodin Aleksandar Vučić. Da li želite da koristite svoje pravo? (Ne) Hvala. Drugi je gospodin Riza Halimi. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, na početku mogu da poželim uspeh kandidatu za predsednika Skupštine, da bude uspešan kao i njegovi prethodnici u poslednja dva saziva. Međutim, ovde je ozbiljnija tema kako će funkcionisati parlamentarna većina, još u ovim trenucima kada se vrši konstituisanje. Naravno da ne mogu dati neku aktivnu podršku zato što nisam deo parlamentarne većine, ali i zbog veoma lošeg iskustva dosadašnjeg. Imali smo, još od 1990-2000. godine, u tri saziva naše predstavnike. Sada ću biti treći mandat predstavnik Albanaca preševske doline u ovoj skupštini. Međutim, šta mogu da zaključim? Nema bitnih razlika, od uspeha koji su imali moji prethodnici u 90-im, u odnosu na ovo što sam ja radio u prethodna dva saziva. To je samo domen predstavljanja problema, aktuelizacije problema. Nije bilo spremnosti da se konkretnije, bar u onom izvršnom delu, od ove parlamentarne većine, po čijem se formira ta izvršna vlast, da u tom domenu apsolutno nismo krenuli dalje. Čak ne sa aspiracijama da budemo u nekom sastavu centralnog organa, pa čak ni u vladinom organu namenjenom za Preševo-Bujanovac-Medveđu, u prethodne dve vlade nije bilo spremnosti da se zajedno radi i da se ozbiljno radi u rešavanju veoma ozbiljnih i veoma osetljivih životnih problema sa kojima se suočavaju Albanci u preševskoj dolini. Da li će sada biti pomeranja, da se eventualno poboljša taj pristup, da li će nova parlamentarna većina uspeti da obezbedi ozbiljniji pristup u rešavanju zaista veoma kompleksne situacije na tom području, situacija je tamo alarmantna? Ako ne drugo, uzmite podatke iz Belgije, uzmite podatke iz Nemačke i drugih zapadnih zemalja, koliko Albanaca sa tog područja traži azil. Pored Roma su Albanci ovog područja koji zbog neuspešnosti dosadašnjih vlada, a pogotovo njihovog koordinacionog tela, doveli do ovako katastrofalne situacije u kojoj se trenutno nalaze. Drugi, takođe aktuelniji, problematičniji pristup, jesu zapravo sami izbori. Na dva dana pred izbore smo imali drastično vulgarnu akciju državnih organa, specijalne policije. Narušena je izborna tišina. Veoma teško su, po meni, doveli u pitanje dostojanstvo porodice, upadajući u ranim jutarnjim časovima, čak i kandidatima za odbornike i na desetine drugih albanskih porodica. Nije bilo atmosfere za glasanje, ali ipak smo dali prednost uopšte tom aktivnom političkom pristupu rešavanja problema. Ali, odmah u nedelju naišli smo na još grublje kršenje ljudskih prava, a to je da po prvi put, od kad ja pratim izbore, od 90-ih, da nismo imali biračke spiskove samo u ćiriličnom pismu i to deformisanom ćiriličnom pismu koje nisu mogli članovi biračkih odbora da dešifruju. Ne može da ispisuje sva imena i sva slova kod albanske azbuke. Po meni je, bez ikakvog obrazloženja, bez ikakve pripreme, učinjeno da na dan izbora na stotine i stotine ljudi su se vraćali, jer njihova imena nisu mogli članovi biračkih odbora da nađu u biračkim spiskovima. To je bilo grubo kršenje… (Predsedavajući: Gospodine Halimi, pet minuta ste imali na raspolaganju da govorite.) Zahvaljujem se.
Hvala lepo. Reč ima Jadranka Joksimović kao poslanik SNS. Odustajete? (Da) Da vas podsetim na jednu odredbu Poslovnika koja kaže da Skupština traje do 18,00 časova, ali ako se ne završi, onda se prenosi u naredni dan. Na početku sam zamolio da vodimo računa o vremenu, da formiramo Vladu. Dajte da završimo danas, imamo mogućnosti za to da završimo ovu tačku, da izaberemo predsednika, a potom potpredsednika itd. Na listi govornika nalazi se Bojan Đurić, koalicija LDP.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, izvinjavam se, gospodine Trnavčeviću, ipak ću govoriti. Razumem tu vašu brigu i želju da što pre završimo, ali ovo je ipak dosta ozbiljan dan i za parlament i za novu vladajuću koaliciju, delimično je o tome govorio i gospodin Vučić, i prosto mislim da nema potrebe toliko da žurimo. Sa druge strane, ovo je prva prava sednica Narodne skupštine posle gotovo šest meseci. Čini mi se da niko nema opravdanje da je umoran ili da danas nema dovoljno vremena da u ovoj sali ostane. U tom smislu, ja ću na samom početku, iako kao predstavnik opozicione stranke, pohvaliti jedan manir koji danas vidim kod najveće buduće vladajuće partije, za koji se nadam da će se nastaviti, gotovo svi poslanici vaše poslaničke grupe sede u ovoj sali i slušaju raspravu i mislim da je to dobro. Nažalost, u ovom trenutku mi se čini da je to praktično jedina razlika u odnosu na ono kako je ovaj parlament izgledao i radio do pre nekoliko meseci. Maločas sam razgovarao malo sa novinarima, oni kažu da je rasprava žustra u ovih nekoliko sati, a ja ne bih rekao. Mislim da je dosta deprimirajuća, da su se praktično dve stranke, koje za sebe vole da kažu da su najveće, da su prosto zamenile ulogu, da još uvek pokušavaju da se u političkom smislu hrane jedno drugom. Nešto smo o tome već govorili. Gospodin Andrić je o tome govorio. Izbori su završeni pre dva i po meseca i zaista više nema potrebe da se vode ostavinski ili politički ostavinske rasprave, ni u bivšoj vladajućoj koaliciji, ni u jednoj vladajućoj koaliciji u poslednjih desetak ili 15 godina. Pa i u onoj od 2000. do 2003. godine, u kojoj ste vi, gospodine Vučiću, u jednom trenutku govorili. Naravno, ovi prvi dani rada parlamenta pred izbor vlade su uvek specifični. Vi zapravo imate nekoliko tačaka ili nekoliko sednica dnevnog reda pre one suštinske tačke, a to je izbor vlade. Normalno je i za očekivati je da većina poslanika ili predstavnika poslaničkih grupa u ovom trenutku već na ovoj prvoj raspravi, a to je uvek rasprava o izboru novog predsednika parlamenta, zapravo da svoje načelne stavove o sastavu, o radu, o očekivanom programu, kvalitetima ili manama buduće vlade. Liberalno demokratska partija će u ovom sazivu Narodne skupštine biti opoziciona partija i mislim da je red da to na samom početku kažemo. Nećemo podržati izbor gospodina Stefanovića za predsednika parlamenta. Mislim da ovi gestovi, o kojima se i danas ovde govorilo, prosto pristojnog glasanja ili pristojnog podržavanja kandidata za predsednika Skupštine neće mnogo pomoći. Dakle, da je to više suština nego sama forma. Voleo bih da i u ovoj raspravi sa gospodinom Stefanovićem možda više porazgovaramo o onome što bi trebalo da bude suština političkog rada ili političke agende ovog parlamenta u naredne četiri godine. Neću govoriti o godinama, neću govoriti o nekim drugim stvarima, neću biti ličan ili, kako gospodin Vučić voli da kaže, "ad personam", i mene mnogo više interesuje ono što njega interesuje više u poslednje vreme, a to su obično prihodne i rashodne strane budžeta. Mislim da je to vrlo važno za ovu zemlju i mislim da je vrlo važno i za rad parlamenta, ne samo u narednim danima do izbora vlade, nego u čitavom četvorogodišnjem mandatu. Osim što ćete voditi ovu narodnu skupštinu u narednih nekoliko meseci ili nekoliko godina, gospodine Stefanoviću, vi ćete na neki način diktirati i politički tempo i politički sadržaj njenog rada. Za nas je vrlo važno da znamo kakvi su vaši planovi u tom smislu. Politička pozicija predsednika parlamenta nije beznačajna, pogotovo u našoj situaciji, pogotovo u zemlji koja se nalazi pred problemima pred kojima se nalazi Srbija i o kojima ste i vi i vaša stranka i vaša buduća koalicija vrlo često govorili i u izbornoj kampanji i u ovom periodu formiranja vlade. Pogotovo kod nekoliko pitanja ili nekoliko tema. To je pitanje evropskih integracija. Za nas je vrlo važno kakav će biti tempo rada parlamenta u tom pogledu, i to ne samo u onom zakonodavnom delu. Mi smo usvojili hiljadu i nešto propisa u prošlom sazivu. Nije Srbija mnogo napredovala, nije postala evropskije društvo ili evropskija zemlja zbog toga. Mi ne mislimo da će Srbija postati evropska zemlja tako što je dobila kandidaturu ili tako što će početi pa i završiti pregovore u narednih nekoliko godina. Nas suštinski zanima sam sadržaj tih promena u ovoj zemlji, vrednosna pozicija iz koje ćete voditi parlament i pravac u kom ćete usmeravati njegov rad. Drugo važno pitanje je kosovsko pitanje. I vaša vlada i ovaj parlament imaju vrlo velike obaveze na evropskom putu, a evropski put Srbije i politika prema Kosovu ili kosovska politika su apsolutno neodvojivi i vi to vrlo dobro znate. U prethodnom mandatu ili u prethodnih nekoliko mandata ova skupština je usvojila osam ili devet deklaracija, ako se ne varam, o Kosovu. Svaka od njih je, rekao bih, predstavljala korak nazad.
Potrošili ste pet minuta.
Izvinite, nemam pet minuta, imam čitavo vreme poslaničke grupe LDP, koje iznosim 17 ili 18 minuta, ako se ne varam.
Ne morate baš sve vreme iskoristiti.
Gospodine Trnavčeviću, da kažem da imam razumevanja za ovih još nekoliko sati i da neću reagovati na ovo što ste sada uradili, tražeći povredu Poslovnika. Da nastavimo, ako je moguće, političkom raspravom ili političkim putem. Dakle, kosovsko pitanje. Očigledno je da će parlament u narednom periodu morati da donosi drugačije političke akte. Možda je dobro da i od vas čujemo da li vi planirate da pokrenete neku inicijativu u tom smislu. Očigledno je da se politika i Kosova i Evrope, pogotovo na onaj način na koji je ona bila formulisana u ovom parlamentu, gde vas podsećam da je LDP bila jedina ili jedna od retkih političkih partija koje nisu delile takav politički pogled na kosovsko pitanje, da se ona mora menjati. Zašto o ovome govorim? Zbog toga što mi deluje da u ovim prvim danima ima još uvek previše fraza i u nastupima lidera ili političkih predstavnika vaše koalicije, posebno gospodina Vučića koji će očigledno biti politički lider vaše partije u toj budućoj koaliciji. Mislim da je važno da nešto o tome čujemo i od vas, ako nije moguće u ovom trenutku, onda tokom narednih dana kada ćete praktično imati prilike da date svoje prve prave političke izjave. Ta rasprava je važna zbog toga što mislim da je najgore što može da se desi Srbiji u ovom trenutku je da se nastavi tim putem veštačke proizvodnje dvopartijskog sistema. Srbija ne može da bude dvopartijski sistem, pogotovo ne može da bude dvopartijski sistem SNS i DS. To su pokazali ovi izbori. Inače, danas kandidat za predsednika Vlade Srbije ne bi bio Ivica Dačić, nego bi bio neko iz DS ili SNS. Liberalno demokratska partija nema problem s tim i mislimo da postoji odličan politički prostor i za ono što ćemo mi raditi i za uticaj na buduću vlast kroz opoziciono delovanje i na svaki drugi mogući način. Mi smo već rekli da ćemo podržati svaki evropski ili proevropski napor vaše vlade. Odmah vam iskreno kažem, unapred sumnjamo da će ih biti mnogo. One koje budete povukli, mi ćemo svakako pozdraviti. Obećao sam da neću govoriti lično. Pogledao sam vašu biografiju, gospodine Stefanoviću. Ona nije duga. Ne mislim da je to zbog toga što niste imali mnogo toga da kažete ili napišete o sebi, ali mi se ipak čini da ste neke stvari prećutali. Da ste, recimo, prećutali ime univerziteta na kom ste diplomirali. Mislim da je to greška, da to nije trebalo da uradite. Mislim da ste na taj način možda nekako postupili na populistički način i probali da izbegnete nešto što bi možda moglo da izazove otpor javnosti. Ako se ne varam, to je Univerzitet "Megatrend". Odmah da vam kažem, ne mislim da je loše studirati i diplomirati na tom fakultetu. U životu ili naučite ili ne naučite, ili znate ili ne znate. Nema potrebe, u nekim drugim vašim biografijama koje sam gledao prethodnih nekoliko dana bilo je posebno navedeno i to na kom ste univerzitetu diplomirali, a pretpostavljam posle toga i magistrirali. To takođe nije navedeno ovde. Naša izborna kampanja, naš politički život je zaista bio zatrovan tim, manje – više, efemernim stvarima. Naziv ili ti rubrumi na diplomama i na drugim papirima koje imamo u životu nisu presudni. Gospodin Vučić je u jednom trenutku pominjao i Pravni fakultet. Ja sam završio taj isti fakultet, rekao bih i sa sličnim ocenama kao gospodin Vučić. Za sve nas je uvredljivo kada se politički život ili naučni ili stručni život vodi na taj način da se izostavljaju imena univerziteta ili da se ta vrlo važna pitanja guraju na marginu. Još jednom kažem, ne mislim da vi imate razloga da se toga stidite, ali mislim i da zbog onoga što se dešavalo u prethodne četiri godine to nije dobar put da ovaj parlament počne sa radom. Ne bih da upadnem u ova, rekao bih, samooplakivanja koja su se čula ovde u nekim diskusijama, o tome kako je parlament ponižen, unižen na marginama. Mislim da smo za to mi zaslužni i odgovorni. Ukoliko budemo učinili da to ne bude tako u naredne četiri godine, takvi će nam biti rezultati. Nisam verovao u teorije zavere ni u onom periodu političke prošlosti kada ste vi, gospodine Stefanoviću, možda politički verovali u njih kao član ili kao funkcioner SRS. Nadam se da smo sada iz tog perioda izašli i da ćemo se racionalno ponašati u narednih nekoliko godina. Hvala.
Replika? Izvolite. Reč ima Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim pre svega gospodinu Pastoru da se zahvalim na tome što će podržati danas izbor gospodina Stefanovića. Onima koji pokušavaju negde između redova da kažu kako neko ponižava parlament Srbije, hoću da saopštim da je Nebojša Stefanović potpredsednik glavnog odbora SNS, vidim da vam se to mnogo ne sviđa, ali najveće stranke u Srbiji. Oko tih priča ko kakvu političku formaciju želi da formira, odnosno da li da to bude dvopartijski blok ili da to bude blok više partija, mi želimo onako kako je želeo Ivica Dačić, a ja to i danas želim da saopštim i njemu i svima ostalima, da na sledećim izborima dobijemo mnogo više glasova i od njegove partije, mnogo više glasova i od partije gospodina Petrovića i, razume se, mnogo više glasova od vaše stranke. Ko će još dobiti narodno poverenje na narodu je, a nije na nama? Sa druge strane, ono što mislim da je važnije, to je šta ćemo da uradimo u narednom periodu. Nemam ništa protiv kada svaki put u izlaganju neko, onako kao usput ili slučajno, a mnogo sam godina u ovom poslu, pa mi to ne promakne, pomene SRS ili nečije članstvo u SRS. Pa, mi se toga ne stidimo kao što ne stidi toga, pretpostavljam ni Čedomir Jovanović, iako mu nikada ne pominjemo da je menjao stranke, kao što nikada i nekim drugima ne pominjemo. Dakle, ljudi, ako možete, to vas zaista molim, ono što ste sebi oprostili, pokušajte da oprostite i drugima i ništa više. Mi smo to već učinili i od nas ovo, sem u odgovorima nikada niste ni čuli. Uz to što sam siguran da ćemo oko potpredsednika Narodne skupštine, ne zato što mi činimo dobro delo, već zato što je to normalno u Narodnoj skupštini Republike Srbije, da imate potpredsednika, prosto kao značajna poslanička grupa, želim da kažem da naša namera jeste da razgovaramo sa svima, da vidimo šta u Srbiji možemo da promenimo. Da promenimo i taj običaj da nekima neki spočitavaju škole, a da za neke nikad ni ne znamo koje su škole završili i da li su ih završili. Ali, to je pre svega zato što mediji, koji su pod kontrolom bivšeg režima, su to koristili na najgori i najprljaviji način u kampanji protiv SNS, a ne pitajući nikog drugog. Što se Nebojše Stefanovića tiče, želim ljudima u Srbiji da kažem da je reč o veoma obrazovanom mladom čoveku, a to će građani Srbije imati prilike da vide. Dakle, mi nismo kandidovali bilo koga i najbolje kandidovali za ministre, a otprilike ne znam koga za predsednika parlamenta, naprotiv uvažavajući ovaj visoki dom.
Gospodine Vučiću, tri minuta i tri sekunde. Meni je neprijatno da vas opominjem na prekoračenje vremena.
Vi nikako ne razumete da ja mogu, poštovani gospodine…
Ali, najavili ste kao repliku.
Oprostite gospodine Trnavčeviću, izvinite i vi što sam bilo šta rekao. Oprostite molim vas.
Hvala. Dušan Petrović, Demokratska stranka.
Hvala lepo. Dame i gospodo narodni poslanici, izbor predsednika parlamenta je političko pitanje prvog reda. Predsednik Skupštine je druga osoba u Republici Srbiji, posle predsednika Republike, a ispred predsednika Vlade, tako da se nikada na ovakvim debatama i u ovakvim raspravama ne govori samo o ličnosti onoga ko je predložen, već naravno suštinski bitnim stvarima koje takav izbor određuju. Gospodin Stefanović je predlog za predsednika Skupštine, nove parlamentarne većine i mislim da je to suštinska tema. U Srbiji su se u proteklom periodu desile veoma važne i bitne stvari i mislim ne samo političke stvari koje određuju jedan ili dva četvorogodišnja mandata jednog parlamenta i jedne vlade, ili predsednički mandat, već mnogo više od toga. Imajući u vidu, našu nedavnu političku istoriju, a mislim na poslednjih nešto više od 20 godina, vođena je jedna veoma teška, velika politička borba. Naša nacija i naše društvo su pokušavali da uspostave konsenzus oko određene politike i ono što mislim da je suštinski veliki dobitak, zbog čega mislim da je DS sa svima koji su sa njom bili u političkom savezu, u ovim poslednjim godinama, napravila jedan istorijski iskorak. Jeste da je u Srbiji napravljen konsenzus oko pravca kojim bi zemlja trebala da ide. Ako se svi setimo kako je Srbija politički izgledala 2008. godine, 2004. godine ili 1998. godine i kako izgleda danas 2012. godine, onda vrlo lako možemo da vidimo, da ogroman broj učesnika u političkom životu danas, a to je naravno slika volje građana Republike Srbije, podržava ne put Srbije u Evropu, nego put Srbije u EU. To je "vjeruj u" Demokratske stranke, zbog toga je DS osnovana, zbog toga oni koji su bili protiv toga su napustili DS u 90-im godinama. Oni koji su mislili da moramo brže da rešavamo te stvari su se odvojili od DS u nekom drugom periodu, ali politika je realan život i donošenje teških odluka u vrlo ozbiljnim i teškim okolnostima u kojima smo se nalazili danas. Dakle, koliko mogu da vidim iz onoga kako predstavlja nova parlamentarna većina svoj politički program, o čemu ćemo naravno, o njegovim detaljima ovde diskutovati kada budu na dnevnom redu, ne čak ni zakon o ministarstvima, ni zakon o Vladi, nego predlog nove Vlade, kada čujemo ekspoze premijera, odnosno u ovom trenutku mandatara, gospodina Dačića, tada ćemo moći da kažemo nešto konkretnije i podrobnije. Ali, generalni pravac politike je to. Da se ne slažemo o svemu drugom to je nekako čak i prirodno, i da imamo različit pogled na mnoge stvari i to je prirodno, da različito ocenjujemo dostignuća ovih, ili onih političara i članova prethodne Vlade i to je naravno u redu, inače ne bismo bili politički protivnici. Ali, suština jeste da za razliku od nekih ranijih vremena, ne tako davnih, je danas Srbija većinski, usuđujem se da kažem, ne čak ni četvoro petinski, nego više od toga opredeljena da učini sve što je moguće da uđe u EU. To je postala gotovo opšte prihvaćena politička vrednost, uz potpuno uvažavanje onih koji danas drugačije misle. Ono što želim da kažem jeste i to, naravno potpuno je očigledno da današnju parlamentarnu većinu, gotovo polovinu te parlamentarne većine čine stranke koje su činile i prethodnu parlamentarnu većinu, i to nije ništa neprirodno, po mom sudu jer ovaj glavni pravac politike državne u Srbiji se ne menja. Podsetiću i na to sa kakvim se sve nevoljama susretala do sada politika u Srbiji, naročito u poslednje četiri godine, a sve to da bismo imali i građani, i mi ovde kao članovi parlamenta potpunu sliku šta smo sve uspeli da učinimo. Prošla Vlada je, ali zaista gotovo istovremeno započela svoj mandat sa početkom jedne od najvećih ekonomskih nedaća koja je zadesila moderno čovečanstvo sa krizom koja je veća od kriza koja je tresla ceo svet od kraja 20-ih godina prošlog veka. I, uz razumevanje kritika i uz potpunu spremnost da polemišemo o svim potezima, o čemu će siguran sam biti reči kada bude debata o vladi, a biće brzo, a verujem da će neki finansijski predlozi ovde biti na dnevnom redu u parlamentu, pa ćemo moći o tome da govorimo. Mislim da je prethodna Vlada uspela da učini ono što je bilo moguće da bi očuvala osnovne elemente ekonomske stabilnosti zemlje. Sa druge strane, teška, ozbiljna, teška, velika politička borba je vođena za odbranu osnovnih nacionalnih interesa. Nema ni jedne zemlje u Evropi koja ima tako veliki i otvoreni državni problem kakav ima Srbija. Približavanje EU je obavljeno uz najveću moguću u zadatim okolnostima odbranu državnih interesa i nacionalnih interesa. Nema ovde niko ni dilemu, ni iluziju da će i nova parlamentarna većina i nova Vlada, ali i ovaj parlament morati da daju odgovor na pitanja na koja ne moraju da daju odgovor ni jedna vlada, niti jedan parlament u Evropi. Mi za to imamo puno razumevanje i zbog toga mislim da je vrlo važno istaći i podcrtati činjenicu da smo uspeli da priđemo EU onoliko koliko je to bilo moguće. Bili bismo srećniji da smo otišli još dalje. Podržaćemo kroz glasanje za proevropske zakone, kroz predlaganje proevropskih propisa, približavanje najbrže moguće Srbije EU sa konačnim ciljem da deo EU i postanemo. Sa druge strane, Srbija je danas tolerantnije društvo nego što je to bilo u prethodnom periodu i to držimo da je veliko dostignuće onoga što je DS učinila, što je učinio Boris Tadić, koji je predsednik DS, koji je bio od 2004. godine predsednik Republike Srbije. To smo zajedno učinili sa našim političkim partnerima i mislim da svi možemo da budemo vrlo ponosni na to, bez obzira da li se danas nalazimo sa jedne ili druge strane parlamentarne većine. Srbija je danas mirnije društvo nego što je bila pre četiri, pre osam, pre 15 godina. Napravili smo vrlo značajne pomake u stabilizaciji regiona i to je već stvar spoljne politike i nije moguće ovaj region imati u pristojnom stanju, usuđujem se tako da kažem, ukoliko Srbija nije politički stabilna zemlja. Napravili smo veliki doprinos na tom putu i to ćemo odlučno podržati. Zbog toga, bez obzira na kritike koje su se danas ovde čule, Deklaracija o Srebrenici je jedno veliko dostignuće, jedno veliko suočavanje sa našim životima, sa životima našeg društva, kao što je i rezrešenje pitanja onih koji su osumnjičeni za ratne zločine. Važno je da su to prestale da budu teme ili da su prestale da budu teme onoliko snažne kako su bile pre četiri, osam, da ne pričam o tome kako su stvari izgledale pre 15 godina. Siguran sam da Srbija neće pustiti svoj pravac oko koga je poslednjih godina postigla konsenzus. Danas neću ovde da polemišem i da debatujem o tome šta je ko od članova Vlade radio. Verujem da će biti prilike do Nove godine, a i sad ovih dana, kada budemo razgovarali i kada budemo diskutovali i o drugim pitanjima, ali siguran sam da je zemlja toliko otišla u ovom pravcu o kojem sam govorio da nema ni jedne vlade koja može politički da preživi suštinsku promenu tog pravca. To je dostignuće DS i onih koji su joj bili saveznici svih ovih godina. Na samom kraju, prosto imam potrebu da kažem o nekoliko konkretni stvari koje su ovde iznete, a nisu tačne, pa se nadam da ćete mi to dozvoliti, a neću uzeti previše vremena. Loša je teza, loša je poruka, a nije istina, što je najvažnije, kako je Rusija otela NIS Srbiji. To nije tačno, bez obzira ko kakve političke potrebe ima i da li ima potrebu da se odbrani od ovakve ili onakve tvrdnje. Kada je izvršen definitivan revizorski uvid u to koliko NIS duguje, utvrđeno je da duguje 38,5 milijardi dinara u ono vreme kada evro još nije prešao 100 dinara. Dakle, oko 400 miliona evra. Nije samo prodajna cena od 400 miliona evra važna, nego i ovih 400 miliona evra, koliki je bio gubitak NIS kada je "Gaspromnjeft" kupio NIS. Dug NIS je tada bio oko 900 miliona dolara. Knjigovodstveno, vrednost NIS u trenutku kada je "Gaspromnjeft" kupio 51% akcija je bila daleko ispod 400 miliona evra. Da zanemarimo čak i knjigovodstvenu vrednost, u trenutku kada je NIS postao otvoreno akcionarsko društvo, što će reći, kada su na Beogradskoj berzi emitovane akcije, a to je u ovakvim sistemima ekonomskim, kakve mi priznajemo za legitimne, suština stvari, dakle, vrednost NIS je bila negde oko 420 miliona evra. Silno bih želeo da je NIS vredeo 2,5 milijarde. Voleo bih da je vredeo i pet milijardi evra, ali brojevi su neumoljivi i potpuno su neodrživa sva ona politička obrazloženja i odbrane koje nisu utemeljene na činjenicama. Potpuno je van svakog političkog ukusa optužiti Borisa Tadića da je zbog slikanja, kako smo čuli ovde, sa Vladimirom Putinom u vreme nekakve predizborne kampanje ovaj posao zaključen. Ovaj posao su zaključivale dve vlade. Postoje brojni ljudi koji su u tome učestvovali. Postoje dokumenti. Što se tiče Gasovoda, postoji državni sporazum ili međudržavni sporazum između Srbije i Rusije. Postoje obaveze dve zemlje ugovornice. Na tom ugovoru je zasnovan i ugovor o prodaji NIS. Svako ko želi ozbiljno o ovoj temi da diskutuje, mislim da ima priliku kada se uputi u činjenice i kada to neće da upotrebi, izvrćući te činjenice i izvrgavajući istinu i ruglu da to učini. Što se tiče guvernera, sadašnjeg guvernera… (Predsedavajući: Biramo predsednika Skupštine.) Gospodine Trnavčeviću, predlog predsednika parlamenta su podržali poslanici, veći broj poslanika, tako da su sastavni deo tog predloga i predlagači. Govorim o onome o čemu su predlagači pričali, ništa drugo. Nisam ja ovde inicirao ni temu NIS ni guvernera ni budžet u poljoprivredi. Završiću za dva minuta. Guvernera Narodne banke, gospodina Šoškića, lično je podržao gospodin Mlađan Dinkić i rekao da je to jedan izvanredan stručnjak i da treba da bude guverner Narodne banke. Na samom kraju, kada se iznese tvrdnja kako je apsolutno najniži iznos poljoprivrednog budžeta bio u ovoj godini u odnosu na nekakve istorijske serije, budžet ove godine za poljoprivredu je 44% veći nego 2011. godine i nekako su se čudno stekle okolnosti da je budžet za poljoprivredu mogao da bude povećan kada gospodin Dinkić više nije bio u Vladi.
Reč ima narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite.
Kao predsednik Romske partije i za romsku nacionalnu zajednicu od izuzetnog značaja je izbor Nebojše Stefanovića za predsednika parlamenta, jer time se prekida tutorski odnos dela većine koja je bila do sada, koja je svojim tutorskim odnosom vodila Romski nacionalni savet. Nije se libila da na sednicama Nacionalnog saveta šalje svoje predstavnike i da na taj način upravljaju značajnim stvarima, a danas smo čuli, pošto smo prvi put stvorili mogućnost da predstavnici Evropske komisije, OEBS, Saveta Evrope jasno kažu da je za integraciju Roma ušlo oko stotinak miliona evra i upravo gospodin Nebojša Stefanović je taj koji će da pomogne da ovaj visoki dom, zahvaljujući tom elementu parlamentarne kontrole, kontroliše sve stvari i na kraju da stanemo na put i tome. Zahvaljujem.
Hvala lepo. Reč ima narodni poslanik Nada Kolundžija. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ova rasprava bi danas sasvim drugačije izgleda, bar što se tiče DS, da predstavnik predlagača nije diskusiju usmerio, po mom dubokom uverenju u potpuno pogrešnom pravcu, dajući joj potpuno pogrešan ton. Ono o čemu smo mi danas hteli da raspravljamo jeste, duboko verujući u važnost institucije parlamenta, o tome na koji način vladajuća većina, koja je sada potpuno očigledna, jasna, vidi budućnost, po meni, najvažnije institucije u višestranačkoj parlamentarnoj demokratiji. Ni jednu jedinu reč o tome, zapravo, nismo čuli. Možda smo mogli da čujemo i nešto o samom kandidatu, ali u uvodnoj reči predstavnik predlagača je pričao o svemu drugome, samo ne o kandidatu. Naravno, uvek se postavlja pitanje, ako nemate šta afirmativno da kažete o onome što hoćete da uradite, sa onim koga predlažete da će biti na čelu te institucije koja to treba da uradi, već se samo osvrćete na nešto što su ocene, koje vreme nije dokazalo, ali je politička kampanja dobro poslužila za to, kakva je ideja i zašto je taj predlog nešto o čemu vredi raspravljati ili se prosto radi samo o tome da postoji parlamentarna većina i da ona to može da izglasa. Ono u šta duboko verujem jeste da smo mi u proteklom periodu napravili jedan ozbiljan iskorak u reformi institucije parlamenta, koji ovu instituciju i po oceni Evropske komisije pretvorio u najozbiljnijeg partnera evropskih integracije, sa jedne strane, i sa druge strane u ozbiljnu demokratsku instituciju. Verujem da ako to ocenjuju oni koji nas najstrožije ocenjuju u svemu, a ocenjivaće i buduću vladu, i budući parlament, verujem da sve zlonamerne i politički neutemeljene optužbe na to, kako je ovaj parlament radio u prethodnom periodu, samim tim bivaju demantovane, jer ono što su oni ocenili, zaista, strogo gledajući, šta radimo i kako to radimo, verujem da je najbolja ocena onoga što je stvarno urađeno. Ono o čemu smo mi hteli da razgovaramo, i zašto smo uzeli učešće u ovoj raspravi, jeste bila ideja da ćemo pričati o tome kako buduća vladajuća većina vidi ovaj parlament u narednom periodu, šta je ono što želi da unapredi u ovoj instituciji, šta je ono što želi da poboljša, kako da ostvari ideju o tome da parlament bude istovremeno što je i njegova ustavna uloga, zakonodavno telo, ali istovremeno predstavničko telo, kao i telo koje kontroliše izvršnu vlast. To smo očekivali od predstavnika predlagača, nažalost, čuli smo samo da oni imaju dobru volju, kao da za to ne postoje akti koji to definišu, da nas puste da i opozicija učestvuje u radu odbora. Dakle, postoje pravila, možete ih menjati, naravno ako imate većinu, ali ta pravila uspostavljena su upravo zbog toga da bi svaki predstavnik građana, koji iza sebe ima određeni broj ljudi, mogao u ovom parlamentu da predstavlja volju onih građana koji su za njega glasali, da predstavlja onu specifičnost, da predstavlja onaj deo zemlje iz koje dolazi i interese onih čije interese zastupa u ovom parlamentu. Da ne bi ostalo da građani misle da je nečija dobra volja ovde u pitanju, želim da kažem da postoji pravilo, to pravilo definisano je Poslovnikom o radu Narodne skupštine i Zakonom o Narodnoj skupštini, koji je da podsetim doneo prethodni saziv parlamenta, gde smo mi činili većinu, smatrajući da donošenjem Zakona o Narodnoj skupštini zapravo utemeljujemo reformski proces jedne važne institucije na najbolji mogući način i toj instituciji dajemo značaj koji treba da ima. Naravno, kada su reforme u pitanju uvek možete ocenjivati da li se dovoljno odmaklo i pitanje je da li to merite time odakle se pošlo, ili time gde želite da stignete. Ako merimo time odakle se pošlo, onda mogu da kažem da smo napravili ogroman iskorak. Ako merimo po tome gde treba da stignemo, parlamentarna većina i mi kao opozicija, imaćemo još veliki posao da uradimo kako bismo dostigli onaj cilj, koji mislim da treba da bude zajednički cilj. Kada neko kaže da je ideja bila da se smanji broj potpredsednika zbog troškova, onda pokazuje da ili ne zna da to nema troškova, jer da se potpredsednici biraju iz redova poslanika, ili pokazuje nespremnost, odnosno pokazuje spremnost da suzi prava onih koji predstavljaju parlamentarnu manjinu u ovom sazivu. Podsetila bih građana radi, i onih koji ovde sede i misle da će biti velikodušni time što će ostaviti šest potpredsednika, da je u prethodnom sazivu parlamentarna većina, u kojoj je Demokratska stranka bila vodeća, imala četiri potpredsednika iz opozicije, četiri i samo dva iz vladajuće većine. Želim da podsetim one koji ili ne znaju, ili bi hteli da postanu velikodušni, prenebregavajući činjenicu da postoji neko vreme i neki dokazi o tome šta se dešavalo u prethodnom periodu, da je prethodna parlamentarna većina imala približan broj predsednika odbora koliko i opozicija. Sada ću samo da podsetim, da ne bi bilo da pričam napamet, da su najvažniji odbori imali predsednika iz redova opozicije. Istina je, tada je većina iz Napredne stranke bila u Srpskoj radikalnoj stranci, pa ću ja nažalost morati da govorim da su to predstavnici Srpske radikalne stranke, iako neki sada od njih sada jesu u Srpskoj naprednoj stranci, pa je tako na čelu Administrativnog odbora bio Tomislav Nikolić, kao predstavnik Srpske radikalne stranke, pa je na čelu Odbora za finansije bio Krasić, kao predstavnik Srpske radikalne stranke, pa je na čelu Odbora za poljoprivredu, za zdravstvo, za Kosovo i Metohiju, za nauku su bili predstavnici opozicije. Dakle, ako se sada neko misli da redukuje ono što je rezultat prethodnog rada parlamenta, onda ne sme da se predstavlja kao neko ko je široke ruke. Ako poštujemo samo ono što je nasleđeno kao parlamentarna praksa, koja je ustanovljena u prethodnom periodu, mislim da mi nećemo tada imati nikakvih problema, jer će se poštovati ono što smatramo da je sama suština parlamentarizma, a to je da opozicija time što daje predsednike određenih važnih odbora zapravo dobija šansu da u većoj meri učestvuje u kontroli onoga što je izvršna vlast. Zaista, hoću da verujem da niko neće imati ideju da se predstavlja kao neko ko je široke ruke, već kao neko ko poštuje pravila, ko poštuje postignuti nivo odnosa u samoj instituciji, i ono što hoću da verujem da predsednika koga predlažete, za koga nažalost niste mnogo toga rekli, pa mi ne možemo da polemišemo o onome što su njegove kvalifikacije, ostaje nam samo da verujemo vama na reč, da vi znate da je on najbolji i vi ćete ga zato izabrati. Ono što mi želimo jeste da on zaista bude najbolji, jer mislimo da je u interesu svih građana, koje mi predstavljamo ovde, da bude najbolji, ali u onom smislu u kom će nastaviti proces, odnosno biti neko ko će biti na čelu institucije koja će nastaviti proces reformi ove institucije, uspostavljanja ove institucije, kao najvažnije institucije u parlamentarnoj demokratiji. Iskreno verujemo da ćete ono što je dostignuti nivo demokratičnosti unutar ovog parlamenta nastaviti da gradite, ne zato što ste velikodušni, već zato što i sami verujete u važnost ove institucije. Još nešto da kažem, činjenica je da se ovde i predstavnik predlagača, ali i predstavnici drugih stranaka, koje su podržale ovaj predlog, uglavnom bavile Demokratskom strankom. Mislim da to najpre treba da zabrine građane Srbije, a ne Demokratsku stranku. Vreme je najbolji sudija i ono će proceniti kakva je uloga, kakve su zasluge i krivice bile svakoga od nas. Institucije su te koje će utvrditi odgovornost svakoga ko je učestvovao u vlasti. Ali ono što je dokaz nepostojanja ideje i razlog da građani brinu jeste, da kada se predlaže kandidat za predsednika Skupštine, argumentacija nije vizija institucije na čije čelo treba da dođe, već je jedan iskrivljeni politički demagoški osvrt na prošlost koju, ako želite baš da idemo do detalja, Zakon o nacionalnim savetima doneo je, gospodine, prethodni saziv u kome smo mi bili većina. Tu gde vi danas sedite, oni nisu glasali za taj zakon
Aleksandar Vučić, replika. Nije reč kao replika, već kao predlagač. Izvolite.
Želim, gospodine Trnavčeviću, da vas obavestim da u skladu sa članom 96, kao predlagač, Poslovnika o radu Narodne skupštine, imam pravo da tražim reč u svakom trenutku i da je dobijem u svakom trenutku. Te vas molim da mi ubuduće ne oduzimate reč, kao što ste to činili u nekoliko navrata danas. Hvala vam najlepše. Dakle, zaista mi smo se malo zgledali, neće li zameriti kolege iz DSS, u čudu smo se zgledali dok smo ovo slušali. U čudu smo se zgledali zato što ste sve vreme govorili kako ste se vi spremali za nešto drugo, a u stvari vas je nešto nateralo da pokažete svoje pravo lice. Gospođo Kolundžija, pa prva stvar koju sam danas rekao – mi za razliku od vas u prethodne četiri godine što ste radili, nećemo smanjiti niti oduzeti ni jedno pravo opoziciji. Ni jedno pravo. Vi ste, gospođo Kolundžija, baš vašim amandmanom, želim to građanima Srbije da kažem, dali pravo većini u Narodnoj skupštini da oduzme svaki Odbor opoziciji, pa ste tako oduzeli i taj odbor Draganu Todoroviću za bezbednost svojevremeno i Tomislavu Nikoliću, Administrativni odbor, pa ih dali Nenadu Konstantinoviću, koji sedi iza vas i ne mogu da se setim kome još, nije ni važno, Bajatoviću. Inače ću vam pročitati kako je glasio taj amandman i šta ste uradili, da bi građani Srbije znali čime se služite i šta je to što danas radite. A izvinite, jedino što danas radite, to je, hajde da sačekamo da prođe četiri sata i hajde da odugovlačimo. Vaša cela politika se svela na to, da ne umete da priznate poraz, da ne umete da izgubite kako to sportisti i kako to časni ljudi rade, da ne umete da pružite ruku političkom protivniku, nego da jedino što umete to je, hajde da oduzimamo vreme, hajde da odugovlačimo i hajde da kažemo bilo šta, pa makar to nikakve veze sa istinom nemalo. Naime, vaš amandman glasi – u sastavu Odbora, prilikom utvrđivanja srazmernog učešća poslaničkih grupa u ukupnom broju članova i zamenika članova Odbora, obezbeđuje se većina onih stranaka koji čine parlamentarnu većinu. Gospođo Kolundžija, spremni smo da vam damo više od toga. Ne samo da prihvatimo to, već da vam damo više od toga, zato što se ne igramo demokratije, već razmišljamo o tome da je potrebno da i opozicija može da vodi određeni Odbor, da i opozicija može da donosi određene odluke, da možemo da vidimo kako i na koji način da sarađujemo sa vama. Ovde ste nam pet puta govorili kako ništa nismo rekli o gospodinu Stefanoviću. Niste slušali. Ponoviću vam – reč je o mladom, obrazovanom čoveku, dobili ste u biografiji tačna mesta na kojima je radio, ekonomskom stručnjaku, čoveku kome su tolerancija, trpeljivost i strpljenje karakteristike i zato ga kandidujemo. Ne želimo da donosimo novi Poslovnik kojim ćemo vama da skraćujemo vreme za diskusiju kao što ste to vi radili, gospođo Kolundžija. U tome se i razlikujemo. Nećemo vam skraćivati vreme i u to budite sasvim sigurni. Ne bežimo ni danas od diskusije sa vama, diskusije u kojoj pokazujete kako ne umete da prihvatite poraz, kako ne umete da pružite ruku političkom protivniku, kako ne umete to malo dostojanstva da sačuvate i da pokažete Srbiji – da, bićemo politički protivnici, a nećemo da izmišljamo razloge zbog kojih ćemo negde nešto da zameramo. Kažete da je ovaj parlament postao najbolja institucija. Sva prava ste opoziciji u prethodnom periodu ukinuli. Nismo ovde samo mi bili u opoziciji. Neću ja vama da govorim o vašim bivšim političkim partijama – socijalističkim, socijaldemokratskim savezima, i ne znam već kako su vam se partije nazivale, zato što smo tih vaših, da ne izgovorim lošu reč, ali trikova, zaista siti i presiti. Prekinite, zaustavite se već jedanput na tome. Dobijaćete odgovor svaki put, naučite se na to. Skupština Srbije nije vaš partijski bilten "Blic" u kojem može da izlazi šta hoćete, a da nema odgovora. Skupština Srbija je mesto gde ćete dobijati vaš odgovor i gde ćete čuti istinu, i mi od vas i vi od nas, pa će narod to moći da ceni i da o tome sudi na osnovu vaših i na osnovu naših diskusija. Kažete da parlament treba da bude najbolji, a nismo to rekli. To kažemo – parlament mora da bude mnogo bolji. Svakako da je bilo i dobrih stvari. Nismo spremni da kritikujemo sve. Nismo spremni da vam kažemo da sve što je bilo u prethodnom periodu najgore na kugli zemaljskoj, kao što ste vi spremni. Nismo vam donosili fotografije, niti smo vam donosili iskaze o ljudima iz SPS i iz nekih drugih stranaka, došli smo da sa vama pričamo o budućnosti. Vi ste se za to spremali, nije vam to s neba palo, ali je to govorilo o vašoj prirodi, a ne o našoj. Mislio sam, nadao sam se da moj dobar poznanik Boris Tadić, posle dugo vremena, može da razume šta se dogodilo 20. maja. Plašim se da predsednik DS još to nije razumeo. Želim vam sve najbolje. Želim vam mnogo uspeha u opoziciji. Želim vam da budete veoma uspešni, ali vas molim, nemojte da nam držite pridike, predavanja i lekcije, jer narod je sve to o čemu vi govorite znao da oceni uz svu vašu najprljaviju kampanju u savremenoj istoriji. Podsetiću vas da ste u toj kampanji samo protiv nas potrošili više od pet i po miliona evra u najvećim elektronskim medijima. Neću ni da vas pitam odakle vam pet i po miliona evra samo za kampanju protiv nas. Pored te kampanje, izgubili ste izbore. Pobedili su Tomislav Nikolić i SNS, naučite da pružite ruku i ništa više od vas ne tražimo.
Nada Kolundžija koristi pravo na repliku.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, mislim da mi odlično znamo da se ponašamo i u dobicima i u gubicima. Način na koji vi raspravljate pokazuje da se vi niste snašli u tome što ste pobedili. Iskreno se nadam da ćete se snaći. Mislim da je to interes svih građana u ovoj zemlji. Dakle, vi se ponašate kao da kampanja traje, kao da se izbori nisu završili, kao da vi imate samo jednog jedinog protivnika, a to je DS. Nemate. Imate parlamentarnu većinu. Mi smo opozicija. Vi predlažete kandidata, imate većinu za njih i ne morate uopšte jedino da se bavite nama. Svi očekuju da se bavite onim što je budućnost koju ste obećali. Treba da dokažete da ste sposobni da je izgradite. Svi ćemo biti srećni ako u tome uspete. Nemojte misliti da nećemo biti srećni. DS će glasati za sve što Srbiju približava EU, za sve što garantuje da će građani u ovoj zemlji živeti bolje, za razliku od vas koji niste glasali ni za šta nikada. Još jednom želim samo da kažem da to što ste pripadali jednoj stranci, ja nikome ne prigovaram. To što ste pripadali jednoj stanci, a onda se posvađali, pa je iz toga nastao sukob i problemi u Odborima, to nije naša greška i naša krivica. Nemojte nama to da prebacujete. Govorim o tome da smo mi kao parlamentarna većina u dogovoru uradili tačno ono što sam ja rekla. Kako su se posle stvari odvijale, nije zavisilo od nas, nego je zavisila od situacije koja se dešavala unutar vaše stranke. Još nešto. Ko je šta govorio, ne samo što vide građani kroz direktan prenos, postoje zapisnici i tačno se zna šta ste govorili sve ove 22 godine vi i šta je govorila DS, kao što se isto sada može proveriti šta ste vi govorili u svom uvodnom izlaganju, kao i to šta smo mi govorili. Nismo se bavili ni napadom na naše bivše koalicione partnere, niti optuživanjem za nekakvu prošlost. Nismo se bavili time. To što je neko drugi odvukao priču u to, to nije naša zasluga. Mi time niti smo se želeli baviti, niti smo se bavili. Predlagač je uveo celu priču i sve druge poslaničke grupe u jedan tesnac za koji mi nismo odgovorni.
Gospođo Kolundžija, istekla su dva minuta. Na listi govornika je Milovan Drecun. Da li želi da govori? (Ne.) Ja bih se uzdržao, Aleksandre, sedmi put.
Hvala najlepše. Uskoro, gospodine Trnavčeviću, kada budete poveli ovu poslaničku grupu, biće u redu. Želim samo da vas pitam – izvinite, koja vas je to reč naljutila? Šta vas je to naljutilo? Šta vas je to pogodilo? Neka uvreda, neka neistina, neka ružna reč, neka nepristojna reč? Šta je to bio problem? Jel to što sam rekao da ćemo da menjamo to što ste uradili u prethodnom periodu? Da li to što sam rekao da ćemo da skrenemo sa vašeg puta? Ja nisam okretao glavu u trenutku kada ste vi govorili, već sam vas gledao u oči, ali i to valjda govori o oboma. Još nisam čuo to od vas, ni od gospodina Mićunovića. Peti put vas pitam – šta je to bilo u uvodnom izlaganju, nikako ne možete da se setite. Znam ja šta je bilo. Pogodilo vas je to što je došao neko drugi ko misli da nešto može da uradi, nešto može da promeni i pri tome ja ne tvrdim da će to da se dogodi. Pri tome sam spreman, lično i mi kao politička organizacija, da snosimo sve konsekvence ukoliko se to ne dogodi. Srbiji je kao nasušna potreba da dođe do promena. Kao hleb su Srbiji promene potrebne. Ako ne budemo dovoljno vredni, pametni, sposobni, pošteni da ih sprovedemo, nego nastavimo vašim putem, zaslužili smo goru političku sudbinu od vas, mnogo goru političku sudbinu, ali nemojte da pokušavate da sprečite da pokušamo da za građane uradimo nešto bolje. Nemojte to da pokušavate jer ne vidim nikakav smisao, a te paušalne ocene – predlagač je uveo u nešto, mi smo uveli u nešto, a kad vas neko pita – kako to, na to odgovor nemate, to nikada niti mogu, niti hoću da prihvatim. Da vas je neko gađao cipelom, da vam je neko rekao ružnu reč, nepristojnu, da vam se obratio na nekorektan način, sve bih razumeo, a ovako, od argumenata vam je ostalo samo da se sećate - kako bi bilo da su nam protivnici neki drugi koje bismo lako pobeđivali. Protivnici su vam oni koje ne možete da pobeđujete, a nadam se, isti oni koje nećete moći da pobeđujete ni u budućnosti, oni koji hoće da stvore pristojnu i normalnu Srbiju i u tome nas nećete sprečiti. Hvala najlepše.
Na listi govornika je Borislav Stefanović, DS. Prijavite se.
Zahvaljujem se predsedavajućem. Naravno da se ova rasprava pretvara mnogo više u razgovor o samim predlagačima i vokabularu koji je danas na ovoj, kako je delovalo, tehničkoj sednici, trebalo da bude izbegnut. Međutim, apsolutno kao DS odbacujemo svaku odgovornost za razmenu pre svega vrednosti koja se dešava u ovoj situaciji, jer idilično je i čak setno gledati gospodina Vučića koji se priseća svojih aktivnosti u ovoj Skupštini, ali to nije tema. Tema je da je opozicija optužena da razvlači vreme. Neko želi da joj uskrati pravo da kaže i da svoj sud i o predlagačima i o kandidatu za predsednika Skupštine. Nama se ovde govori da ćemo mi, citiram: "Odmah skrenuti sa vašeg puta". Ja ih pitam – kako ćete skrenuti sa našeg puta, kada znamo da će ova vlada imati potpuni kontinuitet u evropskoj politici, da će imati potpuni kontinuitet u finansijskoj politici, s obzirom da imate iste ljude na istim mestima, da će imati potpuni kontinuitet u socijalnoj, obrazovnoj politici. Ne znam kako ćete vi to, gospodine Vučiću, skrenuti sa našeg puta. Znam da ste vi naučili da skrećete s puta, ali sa ovog ne vidim kako ćete to učiniti, jer vidim da će biti prinuđeni neki na sve da uđu u ovu vladu. Na kraju ćete naći neke ljude iz SNS da prihvate odgovornost. Ne bojimo se mi vas, to je jedna zamena teza, niti mi vas plašimo. Kažete – nemojte nas plašiti. Niko vas ne plaši. Morate i vi da razumete da niste više opozicija. Sada vi preuzimate odgovornost. Nemojte nama uskraćivati pravo da vam govorimo ono što ne valja ili ono što nije dobro ili da ono u šta smo ubeđeni pogrešno radite. Vi ćete nas demantovati. Mi ćemo, kao što smo rekli sto puta ovde, a nećete da čujete, podržati svaki dobar predlog koji dođe od strane vladajuće većine i tu nema nikakvog spora, naročito evropske zakone, za razliku od vas. Sa druge strane, ne samo što se plašite odgovornosti i ne samo što znam da prolazite i kroz lične teškoće, kao čovek koji sam siguran da ima kapacitet da vodi veliku stranku, kakva jeste SNS, zbog toga što ste morali puno toga što se zove odgovornost da podelite sa onima sa kojima juče niste hteli ni jednu reč da progovorite, ali to je problem vaše stranke. Znam da to nije jednostavno. Kada date predloge kadrovske za Vladu, onda ćemo posebno razgovarati, između ostalog i o funkciji koju ste spomenuli u vašem uvodnom govoru. Predložio bih vam, za početak, da što hitnije izvestite parlament i javnost ko je pokrao parlamentarne izbore i ko je pio kafu u Njegoševoj ulici sa Lukom Bojovićem. Mislim da bi to bila lepa stvar za početak naše saradnje. Što se tiče da mi ne umemo da priznamo poraz, nisam shvatio na osnovu čega se to vidi, osim iz toga da valjda očekujete da mi budemo mirni na vaše ukazivanje i držanje lekcije DS. Uporno se bavite Demokratskom strankom za koju kažete da sada nije relevantna, da nije bitna. Ne znam zašto onda ta fascinacija ovom partijom ako smo mi tako nebitni, prolazimo kroz proces pročišćenja i restrukturiranja. Zašto je to vama onda bitno. Što se bavite Demokratskom strankom? Bavite se koalicionim partnerima, tu će vama doći glavobolje. Ono što je sigurno, vi kao budući ministar odbrane, za mene je fascinantno da najavljujete u medijima hapšenja. Da li vi to nagoveštavate povratak vojnog sudstva u Srbiju? Da li ste vi osoba koja će da sprovodi hapšenje? Da li ste vi tužilac u ovoj državi? Ako ima toga naravno da ćemo svi podržati one koji su odgovorni da odgovaraju pred zakonom. Samo mi to nije jasno. Ono što je izvesno za predlagača je njegova fiksacija medijima u Srbiji. To moram da kažem. Verovatno to potiče iz vremena dok je predlagač bio ministar informisanja u vreme kada se donosio Zakon o informisanju i danas je predlagač, gospodin Vučić, uvredio novinare u Srbiji tako što je rekao za jedan list, bez obzira na uređivačku politiku, da je partijski bilten i to kaže čovek koji sa svojom strankom iza sebe ima najbestijalniju kampanju protiv DS, najprljaviju kampanju protiv njihovih medija, poput TV "Svet plus info", Radio "Fokus" i ostalih stvari. Nemojte se smejati, jer stvari koje se tamo iznose sada već dobijaju zaista patološke oblike i vi to treba da znate pre nego što kritikujete listove u Srbiji koji su nezavisni. Ako nisu nezavisni, onda ćete vi nama objasniti kako to nisu nezavisni. Kao i drugo, to što ste pretili i obećavali, znam da od toga neće biti ništa i ti vaši partijski mediji koji vode najprljaviju kampanju, za koje kampanja za izbore nikada nije završena, treba valjda o njima da pričate, ako govorite o partijskim medijima i biltenima. Druga stvar, ako smo mi režim i ako koristite taj izraz, misleći da to nikome ovde ne smeta, onda ne treba ni da se ljutite za kvalifikacije koje ćemo mi upućivati vama, jer naša namera nije da napadamo SNS, naša namera je da napadamo vlast, gospodine Vučiću, a vlast čine svi ljudi koji su sa vama ušli u koaliciju. Zato ne treba niko od vas da se raduje što mi govorimo loše o URS-u ili o SPS-u, vi ste sada svi jedno i naviknite se na to. Uostalom, to ste vi nas stalno podsećali dok smo mi imali Vladu. Što se toga tiče, mislim da je pitanje NIS-a, da se obratim i gospodi iz URS-a, vrlo lako rešivo. Treba jednostavno, žao mi je što je gospodin Dinkić izašao, kad god se ne govori o novcu gospodin Dinkić izađe, ali mislim da bi bilo korisno da vi, recimo, nacionalizujete NIS. Moraćete to da se dogovorite sa SPS-om, koja je bila vrlo temeljan partner u aranžmanu o Južnom toku i prodaji NIS. Tako da, gospodo, vi tu imate zaista ozbiljan problem. Nemojte da pričate da niste vodili računa o finansijama vi koji ste krivi apsolutno u svemu. Sada govorim vama kao delu vlasti, a ne kao nekome ko je bio u Vladi prethodnoj. Vi ste, gospodo, krivi za deficit i vi ste krivi za sve to što se dešavalo, vi to vrlo dobro znate i to je lako dokazivo. Uostalom, mi očekujemo da se što pre nova vladajuća većina navikne da će ovde sa ove strane imati žestoku opoziciju, koja neće praviti razlike između vaših partija i koja neće praviti razlike da li je neko od vas juče bio u Vladi ili nije bio u Vladi. Apsolutno nas priča o prošlosti ne zanima, za razliku od svih vas koji ste uzimali reč i pričali samo o prošlosti. Nas to ne interesuje. Nas interesuje šta ćete vi pružiti građanima Srbije. Još niste dali te dokaze, ali ima vremena. Niko vas neće još uvek napadati za ono što niste ni predložili, ali budite sigurni da i mi kao opozicija imamo pravo na dozu racionalne skepse da ono što nam se sada najavljuje ne sluti na dobro ni u kom segmentu. Naravno, ono što nas pogađa, gospodine Vučiću, nije to što ste vi upotrebili grube reči, niste upotrebili grube reči, ali ste upotrebili neke izraze za koje mislim da polako trebaju da se sklone iz vokabulara. Pre svega, izrazi tipa – režim. Ako postoji režim, to znači da režim nosi u sebi klicu nedemokratičnosti i autokratije, a onda mi vama možemo isto tako da kažemo. (Aleksandar Vučić, s mesta: To nije tačno, ti si nepismen.) U redu, te kvalifikacije ću naravno ignorisati, pošto imam poštovanja prema vama. Hvala lepo.
Za reč se javio gospodin Aleksandar Vučić, u svojstvu predstavnika ovlašćenog predlagača. Izvolite, imate reč.
Dame i gospodo, dragi prijatelji i narodni poslanici, poštovani građani Srbije, čekao sam ceo dan da vidim u čemu je moj greh i zaključio sam da je moj greh u tome što sam vas nazvao bivši režim, iako ste i dalje režim, vi ste na vlasti a ne mi. Vi ste, gospodine Stefanoviću, danas došli sa pet telohranitelja ovde, a ja sam dovezao sam automobil. Svoj benzin sam sam platio, a vaš benzin su platili građani Srbije, gospodine Stefanoviću. Reč "režim" nije nikakva pogrdna reč, vi ste je smislili kao nešto pogrdno 2000. godine kada ste se obraćali nekim bivšima. Reč "režim" u prevodu znači – uprava, vlada. To nije ništa ružno, to nije ništa loše. Nažalost, to se uči rano na pravnom fakultetu, žao mi je što ste te časove propustili. Sada analiziramo sve što ste rekli, pošto sam ustanovio, izvinjavam se građanima Srbije, što sam u pravom smislu i u pravom značenju reči koristio reč "režim" i što sam na taj način uvredio DS. Dakle, za to jesam kriv. Što se tiče skretanja s puta, gospodine Stefanoviću, nisam govorio da ćemo mi da idemo sa evropskog puta ili sa puta očuvanja nacionalnih interesa, o čemu baš i niste mnogo vodili računa. Da sam rekao da ćemo da skrenemo s puta korupcije, s puta organizovanog kriminala, ja vam obećavam da ćemo s tog puta da skrenemo. To je stvar koju vam garantujem. Što se tiče gospodina Luke Bojovića, jednog od šefova kriminalnih klanova u Srbiji, ja sam tužiocu kojeg ste vi postavili, gospodine Stefanoviću, specijalnom tužiocu otišao i onako kako se ponaša svaki dobronameran građanin Srbije, u skladu sa zakonom, specijalnom tužiocu saopštio sva svoja saznanja. Specijalni tužilac me je zamolio da zbog istrage i zbog svega što on mora da obavi, sa tim ne izlazim u javnost. Ja sam svoju dužnost ispunio. Što se tiče krađe izbora, a time ćemo da se bavimo, gospodine Stefanoviću, time ćemo tek da se bavimo, nemojte da sanjate i da pomislite da će neko na to da zaboravi. Time ćemo tek i veoma ozbiljno da se bavimo. To želim da kažem i ovim nezavisnim medijima koji su u vašem vlasništvu, u vlasništvu nekada Srđana Šapera, nekada Dragana Đilasa, nekada nekih tajkuna, nekada bilo koga drugog, nekih koji dobijaju stanove u "Belvilu" itd, potpuno nevažno. Dakle, svih tih, a tek ćemo da vidimo kako ste postali vlasnici "Politike", a kako saznajem danas, i "Novosti" i "Vaca". Gospodine Stefanoviću, nemojte da izmišljate, nemojte da se služite gnusnim lažima, da govorite da sam ja pretio hapšenjem. Ja samo govorim o jednoj stvari, ja sam pravni fakultet završio davno, ali jednu stvar znam, u postupak se ne mešam. Po našem Zakonu o krivičnom postupku, na koji imam brojne primedbe, tužioci vode istragu i saopštio sam da će istraga biti vođena. Već su neke istrage otpočele, kako saznajem, a neke istrage će se svakako voditi, a da to nije posao za mene. Ja neću hapsiti nikoga i nikada to nisam rekao, izmislili ste, gospodine Stefanoviću. Ono što sam obećao ljudima u Srbiji i što je obećala SNS, to je svakako mnogo više pravde i to je da neće biti zaštićenih. Neće biti zaštićenih ni u SNS, ali verujte neće biti zaštićenih ni u DS-u. Po tome ćemo biti isti, gospodine Stefanoviću. Mislim da je to fer i mislim da je to veoma pošteno. Pa da vidimo ko je šta i kako po tom pitanju radio. Gospodine Stefanoviću, govorite o Zakonu o informisanju, o opsednutosti medija. Vidite, za razliku od vas bezgrešnih, samo kad o tim greškama krene da se priča, onda ne znate šta biste još da dodate. Za razliku od vas, mi o svojim greškama smemo da pričamo i da govorimo. Ja smem i nemam problem da govorim o svojim ličnim greškama. Za to sam ispaštao, bio i politički progonjen, zaslužio, kroz sve to prošao, da bih danas celoj javnosti Srbije i svim ljudima u Srbiji rekao da ćemo da ukinemo vaš nakaradni Zakon o javnom informisanju, koji je deset puta gori od onog Zakona o javnom informisanju iz ratnog perioda koji vi kritikujete. Tako se ponašaju normalni i pristojni ljudi, mogu da nauče na svojim greškama i mogu da promene nešto kod sebe. Ako vi mislite da time što nećete ništa da promenite, da time što ćete vi da govorite o crveno-crnoj hunti, mislim da treba da se stidite. Mi nismo na vlasti ni jedan dan, mi ćemo to možda postati za pet, šest ili sedam dana, a vi ste krenuli u najprljaviju moguću kampanju. Kad govorite o toj kampanji, jedne vaše novine, gospodine Stefanoviću, a ja ću vam to upravo pročitati i citirati, kažu za onoga koji je danas postao jedina tema DS-a, to sam slučajno ja, nisam znao da ste tako opsednuti Aleksandrom Vučićem. Dakle, ako već jeste opsednuti Aleksandrom Vučićem, želim građanima Srbije da pročitam šta su novine DS-a objavile o meni. Izvinjavam se, gospodine predsedavajući zbog ovoga, citiram novine DS-a: "Aleksandar Vučić je sklon pederastiji, inače introvenozni narkoman itd". To su novine koje su pre tri dana objavile, novine pod kontrolom bivšeg režima. Želim samo da vas obavestim da nisam nikada u svom životu popio šoljicu kafe, niti sam ikada u životu cigaretu zapalio, a drogu nikada nisam ni video. Toliko o kampanji i toliko o ljudima koji nam ovde drže predavanje. O drugim stvarima da i ne govorim. Toliko o onima koji nam ovde drže moralne pridike i predavanja kako treba da se ponašaju, a vi nastavite da držite slovo, vi nastavite da se ponašate kao mnogo važni, kao oni koji treba da nas uče kako treba da vladamo. Vi ste na vlasti, gospodine Stefanoviću, to će se možda promeniti za sedam dana, ali verujte mi, to će za građane Srbije biti dobar, srećan i veliki dan. Hvala vam najlepše.
Hvala lepo. Replika na repliku.
Ne, to nije replika na repliku, jer gospodin Vučić govori kao predlagač na šta ima pravo da govori koliko hoće. (Predsedavajući: Pa, svejedno.) Pa, nije svejedno. Dakle, s obzirom da sam spomenut imam pravo na repliku. Mislim da je potpuna neistina i najgnusnija moguća laž, gospodine Vučiću, da sam došao sa pet telohranitelja na zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije. To vas gledam sad u oči i to vam kažem. Nisam došao ni sa jednim telohraniteljem u Skupštinu Republike Srbije, ali sam ranije imao zaštitu na zahtev ministra MUP zbog ozbiljnih pretnji određenih ljudi koje vi znate koji su, i koje sada zaista nemam potrebe da imenujem, jer su u pritvoru. Prema tome, danas a i ubuduće ću dolaziti kao poslanik potpuno sam, jer nemam čega da se plašim. A, vi kao najbolji student Pravnog fakulteta, što zaista cenim kod vas treba da nam kažete, kako mi postavljamo tužioce, što mi je potpuno nejasno, mislite valjda na Vladu, da Vlada postavlja tužioce i to se uči na prvoj godini Pravnog fakulteta. Videćemo kada budete vi ministar odbrane sutra, sa koliko ćete vi telohranitelja dolaziti i gde ćete vi stanovati i koje ćete vi gorivo da trošite. Znači, nemojte da time se gađate. Mislim da je neprimereno, i mislim da niko ovde nije vama zamerio zbog toga što ste vi upotrebili jedan termin, čisto da se razumemo, možda se nismo dobro čuli. Vi ste upotrebili više stvari koji su nagoveštavali da ljudi koji su do juče pravili i imali većinu, i imali Vladu radili isključivo, i jedino katastrofalne stvari koji su ovu zemlju unazadile, a i vi to vrlo dobro znate da nije tačno, a još bolje znaju i vaši koalicioni partneri. Prema tome, molim vas da ako ništa drugo se barem saslušamo i da se ne hvatamo za pojedinačne termine. Mislim da je normalno i civilizovano i sutra ćete biti u Vladi, i dolazićete ovde često, i davaćete predloge koje ćemo mi možda i prihvatiti za dobrobit građana Srbije, da imamo civilizovan, normalan odnos koji se bazira na činjenicama. (Predsedavajući: Gospodine Stefanoviću, dva minuta.) A to da mi postavljamo tužioce, je potpuna neistina. Molim vas
Hvala.
Završiću za manje od minut. Neću vam ništa reći, gospodine Stefanoviću, izvinite ako sam bilo koga uvredio time što sam vas nazvao "bivši režim", to je bila najteža reč koju sam danas upotrebio. Ali, želim da vam kažem jednu stvar, da vam odgovorim – neću dolaziti ni sa jednim telohraniteljem, iako znate da bi to trebalo da bude obaveza, neću doći ni sa jednim telohraniteljem, neću živeti u rezidenciji koja je predviđena, ne treba mi ništa od toga. Ako mogu da pomognem da se promene donesu mogu, ako ne skloniću se mnogo brže nego što mislite. Žao mi je, što vam je danas smešno je da govorim u trećem licu pa bolje da kažem u prvom što sam vam ja tema. Očigledno je da DS drugu temu nije imala, želim vam sve najbolje vi nastavite svoj rad i još jednom da podsetim mi svu podršku dajemo izboru Nebojše Stefanovića za predsednika Narodne skupštine.
Hvala. Reč ima dr Branislav Blažić. Odustajete, hvala. Reč ima Jorgovanka Tabaković.
Pre svega želim da podržim izbor gospodina Nebojše Stefanovića svog stranačkog kolege koji je kandidaturu za ovo mesto dobio od najviših stranačkih organa, zaslužio je svojim načinom rada, saradnjom, ali i negovanjem tog duha tolerancije i načina ophođenja sa kolegama u stranci, svim ostalim političkim prijateljima i onima koji sebe doživljavaju drugačije, a mi ih sve smatramo samo političkom konkurencijom. Porodičan je čovek, brižan otac i nije to nebitno za ovu funkciju. Samo oni koji se sa odgovornošću odnose prema budućnosti svoje dece, ako imaju sreću da ih imaju lično, ili prema deci svojih prijatelja ili rođaka, znaju da pokažu odgovornost prema čitavom društvu i budućnosti. Ovo mi nije bila stranačka obaveza da kažem, jer je gospodin Vučić rekao dovoljno. Ali, imam obavezu da zbog građana Srbije, zbog svih članova SNS, zbog svih onih koji su glasali za nas reaguje na obmanu koja je izneta ovde u Skupštini gde je zaista dobra volja koalicije koja je stvorena kao parlamentarna većina, koja će tvoriti Vladu, da pokaže duh tolerancije i saradnju sa opozicijom, donela odluku da određeni broj odbora dodeli na rukovođenje opoziciji i da to jeste dobra volja, a ne ni zakonska obaveza. Pokazaću taj član 23. Poslovnika, svog Poslovnika iz prošlog saziva koji je išaran sa nekoliko rečenica koje sam dužna da pročitam zbog istine. Amandman gospođe Nade Kolundžije, podmetnut, nema druge reči kad neko podmetne amandman o kome se nije razgovaralo u proceduri, 27. septembra 2010. godine i glasio je – da u sastavu odbora prilikom utvrđivanja srazmernog učešća poslaničkih grupa u ukupnom broju članova i zamenika članova odbora obezbeđuje se većina onih stranaka koje čine parlamentarnu većinu. Da, to je rekao i Aleksandar Vučić. Ali, moram da ponovim jer sam zapisala i danas pitam, i uverena sam da ova koalicija nikada neće doći u takvu opasnost, da li je dovoljno da budete vlast i da li je dovoljno samo da imate toliko mnogo drskosti da predložite mehanizme koji poništavaju osnovne postulate parlamentarne demokratije. I da danas vi koji ste bili dovoljno drski i verovali da nikada nećete sići sa vlasti zamerate nekom ko želi da bude tolerantan i daje uverljive dokaze za to, govorite nije reč o vašoj dobroj volji, nego to je procedura. Čemu srazmerna mogućnost uopšte upisana tada u Poslovnik, pitala sam, ako je vi ovde brišete? Da li je sila, neobuzdana moć koju je vlast pokazivala u ono vreme razlog da se danas ovako razgovara, ne pitam jer ne želim da se ona nastavi. Mi nećemo ničim doprineti da onaj koji ima većinu dovodi u pitanje demokratiji, jer želimo da sarađujemo sa svima onima za koje je glasao narod. Želim koleginici Gordani Čomić, koja je na prvim konsultacijama pokazala taj duh tolerantnosti, da zahvalim i nadam se da će u duhu razgovora gospodina Antića, i gospodina Vučića, i svih ostalih iz koalicije taj duh saradnje u ovom visokom domu zaista da bude i postignut.
Hvala. Replika, Nada Kolundžija.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, dakle, ni jednog trenutka niko od nas nije osporio pravo parlamentarne većine da ima većinu u svim odborima. Dakle, ne znam zašto je bilo potrebno ovo sada posebno citirati, jer mi mislimo da je osnovni duh parlamentarizma da onaj koji ima parlamentarnu većinu ima mogućnost da radi i da vodi politiku, odnosno zastupa politiku onu koju je ta parlamentarna većina opredelila. Dakle, ne razumem zašto je to nedemokratično i zašto to sada nama prebacujete, jer mi to nismo ni pomenuli. Dakle, mi apsolutno ne sporimo pravo većine da ima većinu u svim odborima. Ono što je bilo problematično za nas jeste - mi smo spremni da vam damo ovo ili ono. Dakle, ne radi se o tome da je neko spreman, postoje pravila. Ako se vama ta pravila ne dopadaju, vi ih menjajte, pa neka većina nema većinu u odborima ako mislite da je to demokratija, ali ja mislim da nije. I dalje smatram da parlamentarna većina mora imati u svim odborima većinu i da srazmerno broju poslanika treba da budu zastupljeni u svim odborima kao što smo i dobili kvote i nikome ovde nama ništa nije dao. Nama su tačno na osnovu broja poslanika koje imamo odredili koliko članova kog odbora imamo. Ono što je bila praksa do sada i što verujemo da će ostati praksa jeste da opozicija takođe ima pravo na mesto predsednika i zamenika predsednika odbora, kao i pravo da postoji šest potpredsedničkih mesta.
Hvala lepo. Reč ima narodni poslanik Jorgovanka Tabaković?
Ne postoji ta vrsta dovitljivosti i glume demokratije koja može da zavara građane da ste zaista za demokratiju i da zaista niste prigovorili našoj dobroj nameri da opoziciji prepustimo stvarno i na rukovođenju jedan deo odbora. Čemu služi pravo da neko ima predsednika odbora iz opozicije ako vi to pravo poništavate ovakvom odredbom? Nećemo da glumimo demokratiju, hoćemo da ona stvarno postoji. Sve vaše argumentacije ovde su suviše i više se neću javljati za reč.
Hvala lepo. Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić, Demokratska stranka Srbije. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, nas iz DSS teško da zanimaju rasprave među onima koji su činili jučerašnju vlast i iznose sav svoj prljav veš ovde pred građane Srbije. Jednako tako, iako nismo indiferentni, ali teško da bih dao primat i raspravama onih koji su uzbuđeni zbog gubitka pozicija kao rezultatom ovih prošlih izbora, pa ne bih baš voleo ni da delim neka velika ushićenja sa onima koji će preuzeti odgovornost vršenja vlasti u sledećem periodu. Dakle, ovde doživljavamo parlament kao zakonodavnu instituciju i kao mesto na kome se razgovara o politici i vodi politika. U tom duhu i u tom smislu mi posmatramo funkcionisanje parlamenta. Prethodno, nešto o samoj politici. Ovi izbori koji su za nama i ovo što je danas posledica tih izbora praktično na određeni način ili delimično zadovoljavaju interese svih onih građana u Srbiji koji su istinski želeli promene. Kažem delimično zbog toga što mislim da ni oni nisu baš očekivali ovakvu konstelaciju kakvu danas imamo, ali ona je očigledno bila posledica mogućeg u datom trenutku. Zašto to kažem? Zbog toga što je politika koju je DSS ponudila građanima i u koju je dobar deo građana Srbije poverovao sa razlogom, ali očigledno u ne dovoljnom broju, jer nas ima 21 od 250, to je politika alternativnog puta koji se razlikuje od Danginog scenarija, koji se razlikuje od onoga što se zove da put u EU nema alterantive, koja je zasnovana na racionalnosti, na racioekonomskoj logici i na racionalnoj političkoj logici. Nažalost, taj neki kolektivizam ili duh zajedništva na principima koji u sebi nose izmaglicu i nejasne stvari, očigledno kaska za političkom realnošću same evropske stvarnosti, pa i EU kao izuzetno bitnog faktora na političkoj sceni, na političkoj mapi sveta. Sama EU mora proći kroz mukotrpan proces reformi. Procesi koji se tamo odigravaju, koji se odigravaju na širem planu, o čemu je i šef poslaničkog kluba DSS, prof Slobodan Samardžić, govorio, kada je reč o uvođenju ponovo multipolarnosti u svetski poredak, dakle, nešto što definitivno iz korena menja i političku stvarnost u Srbiji. Nažalost, to svi odmah ne vide, ali baš zbog toga razgovor na ovu temu će predstojati i imaćemo prilike da o tome i u ovom zdanju, nadam se, govorimo u narednom periodu i imaćemo prilike da ubeđujemo jedni druge. Dakle, kada je reč o tome, to je nešto što je dalo fizionomiju skupštinske većine u ovom trenutku. Mi toj skupštinskoj većini ne pripadamo iz tog čisto formalnog razloga. Nećemo glasati za ponuđenog kandidata za predsednika Narodne skupštine, ali jednako tako nećemo biti ni protiv da bi upravo definisali svoju poziciju. To mi takođe daje za pravo da kandidatu za predsednika Narodne skupštine uputi nekoliko reči, tako što ću prosto izneti šta je ono što mi iz DSS mislimo da treba da bude i kako bi, po nama, trebalo urediti vođenje parlamenta. To je prosto nemoguće učiniti a da se ne osvrnemo na sve manjkavosti onoga kako je parlament vođen i kako su uređivani odnosi u parlamentarnom životu za poslednje četiri godine. Iscrpeli smo nekoliko značajnih promena Poslovnika u protekle četiri godine, čiji je cilj bio ne da se ubrza rad parlamenta, ne da se jednostavno procesi u parlamentu odigravaju jednostavno i brzo, naravno, na brzini se postiglo, nego je cilj bio da se spreči opoziciono delovanje i da se spreči ona osnovna stvar koju svaki parlament u svetu karakteriše, a to je debata. Pod jedan, mi u parlamentu nismo imali debatu. Debata je bila potpuno suspednuta. Kako se to činilo? To se delimično činilo izmenama Poslovnika, a delimično je to činjeno ili je u većoj meri činjeno proizvoljnim tumačenjem Poslovnika od strane predsedavajućeg, jer u ono vreme, podsetiću, iako je predsednik parlamenta bila Slavica Đukić Dejanović, fizionomiju političke volje oličavala je DS, pa i način na koji je vođen parlament ili tumačen od strane predsednice parlamenta, praktično je provođen kroz političku fizionomiju koju je oličavala potpredsednica tadašnjeg saziva parlamenta, koja potiče iz redova DS. Dakle, to je ta fizionomija. Zato danas neću pričati o liku i delu budućeg predsednika parlamenta, jer mislim da nismo toliko naivni da verujemo da je način rada parlamenta određen pre svega ličnošću onoga ko to čini. Svakako, ličnost mora biti dobro izabrana. Svakako to mora biti neko ko ima određenog ugleda pre svega u svojoj političkoj stranci, u sredini odakle potiče, da bi mogao da nosi ovu značajnu funkciju, ali se tu pre svega radi o političkoj volji skupštinske većine koja, pre svega, stoji iza izbora predsednika parlamenta. Mislim da je u to vreme volja parlamentarne većine bila ovakva kakvu sam opisao. Iskreno se nadam i želim da volja novoformirane parlamentarne većine bude drugačija, da bude onakva kakvom je uglavnom opisao predlagač budućeg predsednika parlamenta, Aleksandar Vučić. Ako je 70% istina od onoga što je on ovde rekao, mi imamo razloga da budemo donekle zadovoljni. Iskreno se nadamo da će to biti sprovedeno i u praksi. To pre svega znači promenu spornih odredaba Poslovnika, znači promenu načina ophođenja između svih nas, promenu shvatanja suštine političke debate i govora u parlamentu, jer mi smo zakonodavno telo, nismo produžena administrativna ruka nekog drugog, nego imamo svoju autonomnu volju. Mi kada govorimo o zakonu nije smisao našeg govora da se držimo tehničkih normi govora, pravila govorenja, nego je smisao u tome da iznesemo svoj politički sud. Ako je meni potrebno 10 minuta rasprave da svoj politički sud iznesem tako što ću prvo da prepričam Andersenovu banku, a nakon toga iznesem poentu, molim da mi se to omogući. Ako u tome grešim, ako je moj stav pogrešan, onda će građani Srbije o tome dati sud o meni kao poslaniku koji predstavljam i o mojoj političkoj stranci, koja je odlučila da mi dopusti takvo ponašanje, ali nemojmo da radimo stvari kao što je ranije rađeno, da ukalupljujemo poslanike i izabrane predstavnike građana u jedan administrativni kalup, u jednu mašinu ili da predsednik parlamenta bude produžena ruka svojih pomagača, administrativnih pomagača koji sede oko njega i koji treba da mu objasne šta i kako da radi. Ako postoje norme u Poslovniku, koje ukazuju na diskreciono ponašanje predsedavajućeg, to treba u najširem smislu shvatiti, a ne restriktivno i na način kako je to bilo tumačeno od strane prethodne vladajuće većine. Ako u Ustavu Srbije, a valjda smo se obavezali na poštovanje tog ustava, imamo odredbu koja kaže da postoji inicijativa građana, ako građani imaju zakonodavnu inicijativu, ako svaki narodni poslanik ima zakonodavnu inicijativu, obaveza vladajuće većine koja se samo reflektuje kroz izbor predsedavajućeg, odnosno predsednika, treba da omogući tim građanima koje predstavljaju narodni poslanici, ili tim građanima koji daju neposredno zakonodavnu inicijativu, da se ta inicijativa nađe na dnevnom redu. Preko 25 zakonskih predloga je DSS podnela, većinu iz ekonomskih oblasti u prethodnom sazivu parlamenta, ni jedna nije ugledala svetlo dana u ovom plenumu. Zašto? Zato što neko nije imao interes da se o stvarima raspravlja. Ako vladajuća većina bude smogla snage da ovu manjkavost ispravi, onda smo zaista napravili veliki pomak. Onda bih možda mogao i da kažem da mi je žao ako danas neću glasati za one koji budu zaista taj pomak napravili. Mi ne pripadamo vladajućoj većini, jer je očigledno neko u vladajućoj koaliciji imao dobar razlog da napravi određenu distancu između jedne politike za koju se DSS zalagala i onoga što je nađeno to kompromisno rešenje između onih koji danas čine vladajuću većinu. Ali, to je stvar vladajuće većine. Mi zbog toga nismo ni kivni, nemamo razloga. Naša obaveza je da svoj racionalni, pre svega na ekonomiji zasnovan stav, na ekonomskoj logici i na logici zaštite državnih interesa i državnosti, obrazlažemo. Mi ćemo to činiti i ubuduće s nadom da će racionalnost i savremenost u političkom poimanju kretanja države preovladati tokom sledeće četiri godine. Svakako, želim onima koji budu izabrani na svoje funkcije uspeh u radu, želim im da se drže slova Ustava i želim im da razvijaju duh tolerancije u ovom parlamentu, a mi ćemo im, ako je do toga, svakako pomoći. Hvala.
Hvala. Prijavio se za reč Jovan Palalić, DSS.
Gospodo narodni poslanici, svakako je prilika kada se bira novi predsednik Narodne skupštine da postoje očekivanja da dođe do promena i da dođe do kvalitativne razlike u radu u odnosu na prethodni period. Mi ovde govorimo o onome što građani očekuju. Građani, naravno, očekuju da budu ponosni Narodnom skupštinom i očekuju da se promeni kako uloga Narodne skupštine, tako i način rada. Kada govorimo o promeni uloge Narodne skupštine, mislim na njenu promenu u odnosima sa drugim organima vlasti, jer priznaćete da mi moramo konačno, kako je ovde neko rekao, da utvrdimo da u Srbiji na osnovu Ustava postoji parlamentarna demokratija i da je Narodna skupština vrlo važan organ, najviši zakonodavni organ vlasti. Prema tome, Narodna skupština mora da promeni svoju ulogu prema izvršnoj vlasti, mora da promeni svoju ulogu prema zakonodavnoj vlasti i mora da promeni svoju ulogu prema javnosti. Ne bih se mogao složiti sa velikim brojem poslanika, koji su ovde govorili, da je prethodni period rada Narodne skupštine obeležio kvalitet, obeležila atmosfera tolerantnosti i obeležila jedna pozicija tzv. nezavisnog ili samostalnog organa kakav treba da bude Narodna skupština u odnosu na izvršne organe vlasti. Kada je u pitanju uloga, koristim priliku da ovde uvaženom kolegi Stefanoviću upravo ukažem na probleme koje verujem da će on nakon današnjeg dana, kada bude izabran, prevazići kako ne bismo došli u situaciju da Narodna skupština, najviši zakonodavni organ vlasti krši Ustav Republike Srbije. Mi smo u prethodne četiri godine svedoci da je Narodna skupština pod pritiskom vladajuće većine, Vlade Republike Srbije, predsednika Republike, donosila u Narodnoj skupštini neustavne zakone, neustavne odluke, neustavne projekte koji sada padaju pred Ustavnim sudom Republike Srbije. Da li mi možemo da se ponosimo takvom Narodnom skupštinom koja je to činila? Da vas podsetim, tada je DSS govorila da nije u skladu sa Ustavom Zakon o nadležnosti AP Vojvodine, da nije u skladu sa Ustavom Statut AP Vojvodine, da nije u skladu sa Ustavom reforma pravosuđa. Ovde je bila buka, optuživali su nas da kočimo autonomiju, da kočimo reforme pravosuđa, da bi sada Ustavni sud Republike Srbije nama dao za pravo. Gospodine Stefanoviću, očekujemo da Narodna skupština neće da donosi zakonodavne akte koji su suprotni Ustavu, da će da bude zaštitnik Ustava i da neće biti neko ko će prihvatiti da pod pritiskom politike Vlade Republike Srbije ovde donosi akte na osnovu kojih bismo mi sutra crveneli pred građanima Republike Srbije i koji bi bili obarani pred Ustavnim sudom. Kada je u pitanju uloga Narodne skupštine, moram da vas podsetim da je ova narodna skupština pod pritiskom Vlade Republike Srbije sprečavala da se raspravlja o najvažnijim državnim pitanjima. Samo dva puta posle velikih kriza, posle velikih pritisaka opozicije, građana, javnosti narodna skupština je raspravljala o najvažnijem pitanju KiM. To je posle mišljenja Međunarodnog suda pravde propala politika tadašnje vladajuće većine pred najvećom sudskom institucijom i kada je separatistička grupa Hašima Tačija napala Srbe na severu Kosova. Oni su odugovlačili, ali je prosto takav bio pritisak da se moralo raspravljati. Sve inicijative koje je DSS i druge opozicione partije nikada nisu našle svetlo dana u Narodnoj skupštini. Bežalo se po raznim ćoškovima, tzv. kriptom politikom došli smo tu gde smo došli kada je u pitanju politika i pozicija Republike Srbije prema KiM. Nikada nismo raspravljali o evropskim integracijama. Danas slušamo da je to jedan pravac koji Srbija neće napustiti. Mi se danas suočavamo sa ogromnom promenom u svetu o kojoj su moje kolege govorile. Mi smo optuživali i govorili da je Slobodan Milošević prespavao potrese Berlinskog zida i da je zato Srbija trpela posledice i da je on ostao u prošlosti. Neki su prespavali potrese na ulici 2008. godine kada više ništa nije bilo isto, kada se svet promenio. Ti koji su to prespavali, sada su u prošlosti. Ne sagledavaju probleme sa kojima se suočava EU i sve ono što ide dalje. Da ne govorim o ucenama i pritiscima od strane EU upravo u tom procesu evrointegracija bile prema Srbiji. Moramo o tome da razgovaramo da li je to ispravan put. Verujem da će predsednik parlamenta i nova skupština omogućiti poslanicima da pred građanima Srbije rasprave o opravdanosti evropskih integracija. Kada je u pitanju način rada, moje kolege su o tome dosta govorile. Moram da istaknem da ono što je bio način, manir u rukovođenju Narodnom skupštinom, zaista bio korak nazad u odnosu na dostignute standarde do 2008. godine. Do 2008. godine smo zajednički utvrđivali državnu politiku po pitanju KiM, usaglašavali najvažnije državne stavove. Bila je omogućena maksimalna rasprava, velika tolerantnost u tumačenju Poslovnika. Ovde smo bili svedoci da kada je god opozicioni poslanik napadnut od predstavnika ministra u diskusiji, tražio repliku, bio mu je isključen mikrofon. Diskreciono prave predsedavajućeg – ne dam ti pravo na repliku. Nismo mogli da polemišemo sa ministrima ovde. Ako neko ima strpljenja da pogleda stenograme, videće kakva je bila atmosfera u Narodnoj skupštini. Verujem da će kolega Stefanović to promeniti i da će ovo biti Dom otvorene rasprave o svim pitanjima bez obzira da li se ona sviđaju trenutnoj vladajućoj većini ili ne. Građani Srbije, koji su glasali za sve nas ovde, treba da znaju koji su naši stavovi ovde i kako se utvrđuje državna politika. Verujem da će ministri, predsednik Vlade, često boraviti u Narodnoj skupštini i da će oni biti, takođe ukoliko krše Poslovnik, ukoliko budu arogantni prema narodnim poslanicima, od strane predsedavajućeg rukovodstva skupštine kritikovani i da će oni biti ti kojima će biti više uskraćeno pravo da ovde polemišu, nego što će biti dozvoljeno i proširena sloboda poslanicima da ih kritikuju, da ih napadaju. Prema tome, uvaženi kolega Stefanoviću, očekujemo promene, očekujemo bolji rad u narednom periodu. Verujem da će ono vreme, koje je obeležilo 2004. do 2012. godine u parlamentarizmu Republike Srbije, više nikada neće ponoviti i da ćemo u narednom periodu svi zajedno ovde, prvenstveno oko najvažnijih državnih pitanja, dogovarati, postizati kompromis i da će građani videti da Srbija nije u toj meri posvađana i podeljena i da može da se dogovori oko najvažnijih državnih pitanja. Pogledajte druge zemlje, mogu imati velike razlike između partija, ali kada su u pitanju državni interesi, osnovni problemi, ono što najviše tišti državu i građane, znaju da se dogovore. Imamo velika očekivanja od obećanja da će se usaglašavati politika prema KiM u Narodnoj skupštini, da će se razgovarati o evropskim integracijama i da ćemo biti u prilici da o svemu tome zajednički dogovaramo. Hvala.
Hvala gospodinu Palaliću. Lista govornika prijavljenih za debatu o ovoj tački – Izbor predsednika Narodne skupštine, je zaključena. Hteo bih da kažem nekoliko reči, kao narodni poslanik, ne kao predsedavajući. Bio sam u dva saziva narodni poslanik ovog doma i kada su me posle četiri-pet godina ponovo pozvali da budem kandidat na listi za narodne poslanike, odbio sam, jer sam imao dovoljno iskustva da, biti narodni poslanik u onakvim uslovima, nije naročito inspirativno, niti pruža mogućnosti za nekakav stvaralački rad i dogovor o napretku zemlje. Utvrdio sam danas, u međuvremenu samo da kažem to, da sam kao predsednik Pokreta "Bogata Srbija", se ipak ponovo vratio u politiku, kao najstariji poslanik, evo me na ovom mestu. I posmatrajući ovaj današnji tok sednice, nalazim da se stvari baš nisu mnogo promenile. Rekao sam na početku ove sednice da moramo, dragi moji prijatelji, da više koristimo vreme, a to danas u raspravi o izboru mr Nebojše Stefanovića, za predsednika Narodne skupštine, nije bilo demonstrirano i pokazano. Naprotiv, gospodin Nebojša Stefanović je bio u senci razgovora, sećanja, prisećanja, optužbi, šta je ko nekada učinio, propustio, itd. Razumem da i to pitanje treba da se raspravlja, ali opet je i to moglo da se radi na jedan način koji će da bude stvaralački vođen, sa namerom da što postignemo dogovor. Ja ću da glasam i podržim mr Nebojšu Stefanovića, ne samo zato što je on jedini kandidat, nego zato što čoveku kojeg je predložila jedna značajna poslanička grupa treba pružiti šansu i podršku, da na mestu predsednika Skupštine radi na tome da ovaj dom bude zaista najviši organ Srbije, kao zakonodavno telo, pred kojim će izvršna vlast, predsednik Vlade da polaže račune, da odgovara na poslanička pitanja, da se vrati institucija interpelacije, i da mi sastavljamo, kao Skupština, dnevni red, a ne da radimo i postupamo po dnevnom redu koji sastavi Vlada Srbije, odnosno da zahtevamo, kao što je maločas Palalić rekao, da se o Kosovu razgovara i o nekim drugim životnim pitanjima, a ako to propusti Vlada, onda na naš predlog. Ovaj mladi čovek, čujem da je on u istoriji drugi najmlađi predsednik. Bio je Oliver Dulić pre njega, nešto mlađi, u vreme kada je bio predsednik Skupštine godinu dana i on zaslužuje našu podršku. Ima stvari, ima pitanja koja su nadstranačka i ne moramo na svakom pitanju da podvlačimo - e on nije iz naše stranke, da smo protiv njega itd. Mi treba da cenimo da li je posao, da li je predlog, projekat koji neko ovde predlaže, izlaže, zaslužuje da bude prihvaćen kao nešto što je rešenje za ovu zemlju ili nije. Ako nije, onda da amandmanima to popravimo. Drage moje kolege narodni poslanici, dame i gospodo, završili smo pretres o tački u kojoj smo razmatrali predlog da mr Nebojša Stefanović bude izabran za narodnog poslanika. Sada ćemo da pristupimo glasanju. Jedno obaveštenje, upozoren sam od sekretara Odalovića, da vam kažem da u skladu sa članom 87. Poslovnika produžavam rad i posle 18,00 časova, do okončanja rasprave po tačkama dnevnog reda ove sednice. Da li ste saglasni? Hvala. Saglasno ovlašćenju iz člana 9. stava 5. Poslovnika utvrđujem listu kandidata za predsednika Narodne skupštine na kojoj je samo jedan kandidat i to mr Nebojša Stefanović. Pošto je Narodna skupština obavila pretres i saglasno članu 9. stav 5. Poslovnika utvrdila listu kandidata za predsednika Narodne skupštine, podsećam vas da prema članu 10. stav 1. Poslovnika, pre pristupanja izboru predsednika Narodne skupštine, Narodna skupština treba da odluči da li će se glasati tajno ili javno. Ako odlučimo da se glasa javno, onda će se glasati prozivanjem narodnih poslanika, tako je predviđeno u članu 10. stav 2. Stavljam na glasanje predlog da se izbor predsednika Narodne skupštine obavi javnim glasanjem – prozivkom, i to uradimo što pre jer imamo samo jednog kandidata. Pristupamo elektronskom glasanju. Ko je za, neka pritisne taster? Izvolite. Imamo kvorum. Prisutno je 177 narodnih poslanika ovde u sali. Sada će sekretar Narodne skupštine, Veljko Odalović, da proziva narodne poslanike i vi ćete se glasno izjašnjavati – za ili protiv. Pošto je Narodna skupština odlučila da se izbor predsednika Narodne skupštine obavi javnim glasanjem, glasanje treba da obavimo prozivanjem narodnih poslanika. To je predviđeno u članu 10. stav 2. Pre prelaska na glasanje prozivkom, podsećam vas da je članom 131. Poslovnika uređen postupak … Molim vas da ubacite kartice i izjasnite se da li ste za to da se glasanje o izboru za predsednika Narodne skupštine obavi javnim glasanjem. Stavljam predlog na glasanje. Glasanje je elektronskim putem. Za izbor predsednika Skupštine da se obavi javno glasanje je glasalo 143 narodna poslanika za, protiv je bilo četvoro, nije bilo uzdržanih, nije glasalo 39 poslanika od ukupno 186 narodnih poslanika. Pre prelaska na glasanje prozivkom, koju će obaviti gospodin Veljko Odalović, generalni sekretar Narodne skupštine, treba da, po azbučnom redu, budu prozvani svi narodni poslanici. Svaki prozvani narodni poslanik izgovara reč "za", "protiv" ili "uzdržan". Predsedavajući ponavlja ime i prezime narodnog poslanika koji je glasao i njegovu izjavu, odnosno utvrđuje da je odsutan ili da ne želi da glasa. Dovoljna je prozivka. Generalni sekretar Narodne skupštine zapisuje izjavu narodnog poslanika i štiklira njegovu odsutnost, uz njegovo ime. Pre nego što pređemo na glasanje, podsećam vas da je, prema članu 104. stav 1. Ustava Republike Srbije, utvrđeno da Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika bira predsednika Narodne skupštine, što znači da je za predsednika Narodne skupštine izabran narodni poslanik koji je dobio većinu glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje Predlog da se za predsednika Narodne skupštine izabere narodni poslanik mr Nebojša Stefanović. Pristupamo glasanju prozivkom narodnih poslanika. Molim generalnog sekretara da obavi prozivanje narodnih poslanika. VELjKO ODALOVIĆ: Aligrudić Miloš – uzdržan, Antić Ivan – protiv, Antić Aleksandar – za, Antić Zoran – za, Arsenović Konstantin – za, Arsić Veroljub – za, Atlagić Marko – za, Babić Zoran – za, Bajatović Dušan – za, Banović Donka – uzdržana, Batić Olgica – protiv, Bečić Igor – za, Blažić Branislav – za, Blečić Marija – za, Bogdanović Goran – nije prisutan, Božanić Bojana – uzdržana, Božović Balša – protiv, Božović Stana – za, Bojanić Zoran – za, Budimirović Jelena – za, Bulajić Svetislava – protiv, Varga Laslo – za, Vasić Vladan – za, Vasić Zoran – za, Vasić Ljubica – za, Veličković Slobodan – za, Veselinović Janko – protiv, Videnović Maja, Vlahović Teodora – protiv, Vojić Marković Milica – uzdržana, Vujić Vojislav – za, Vujović Irena – za, Vukomanović Dijana – za, Vulin Aleksandar – za, Vučić Aleksandar – za, Vučković Nataša – protiv, Gašić Bratislav – za, Gegić Bajro – za, Gerov Radmila – protiv, Gogić Branko – za, Gojković Žika – protiv, Gojković Maja – za, Grubješić Suzana – za, Grujić Mladen – za, Dačić Ivica – za, Delević Milica, Dereta Miljenko – protiv, Dinić Ivana – za, Dinkić Mlađan – za, Dragaš Mirjana – za, Drecun Milovan – za, Dronjak Milica – za, Dujović Saša – za, Dulić Oliver, Đelić Božidar – protiv, Đerić Zlata – za, Đidić Miodrag – protiv, Đukić Dejanović Slavica – za, Đurić Bojan – protiv, Đurović Aleksandra – za, Elfić Emir – protiv, Zankov Stefan – za, Zelenović Nebojša – protiv, Igić Ružica – uzdržana, Ilić Stošić Biljana – za, Ilić Velimir – za, Jakšić Marko – uzdržan, Jeremić Vuk, Jeremić Slobodan – za, Jerkov Aleksandra – protiv, Jefić Branković Sanja – protiv, Jovanović Branislav – za, Jovanović Vladimir, Jovanović Ivan – protiv, Jovanović Miloš – uzdržan, Jovanović Neđo – za, Jovanović Čedomir, Jovicki Vesna – za, Joković Ivan – za, Joksimović Jadranka – za, Joksimović Jovana – protiv, Jugović Aleksandar – protiv, Kalanović Verica – za, Karić Dragomir – za, Karić Ivan, Karić Milanka – za, Kasalović Zoran – za, Kitanović Nenad, Kišmarton Oto – za, Knežević Goran – za, Knežević Milan – za, Kovač Vesna – za, Kovač Elvira – za, Kovačević Siniša, Kojić Ivica – za, Kolundžija Nada – protiv, Konstatinović Nenad – protiv, Korać Žarko – protiv, Kosanić Đorđe – za, Kosanović Mirna – za, Kostreš Bojan, Krkobabić Jovan – za, Krkobabić Milan – za, Kuntić Petar – protiv, Lapčević Milan – uzdržan, Linta Miodrag – za, Lučić Ljiljana – nije tu, Ljajić Rasim – za, Ljubičić Jana – za, Maksimović Saša – za, Malović Snežana, Marinković Vladimir – za, Marjanović Vesna – protiv, Marjanović Mirjana – za, Markićević Miroslav – nije tu, Marković Vesna – za, Marković Dragan – za, Marković Milan, Marković Milovan – protiv, Marković Predrag, Mašić Zoran – za, Mehandžić Jovana – protiv, Mijatov Dragana – za, Mijatović Jelena – za, Mijatović Milorad – za, Mijatović Predrag – za, Miković Srđan – protiv, Miladinović Ljiljana – za, Miladinović Stefana – za, Milekić Vesna – za, Milenić Saša, Milisavljević Dušan – protiv, Milić Nenad – protiv, Milićević Đorđe – za, Miličković Milosav – za, Milošević Ljubica – za, Mirosavljević Milan, Mićić Nataša – protiv, Mićunović Dragoljub – protiv, Mihajlović Milanović Zorana – za, Mihajlović Miletić – za, Mojović Gorica – protiv, Morčev Dušica – uzdržana, Mrdaković Todorović Ljubica – za, Mrkonjić Milutin – za, Muković Mujo – za, Nikolić Dejan – protiv, Nikolić Dragan – za, Nikolić Dušica – za, Nikolić Miodrag – za, Ničić Boško – za, Obradović Dušan – protiv, Obradović Žarko – za, Obradović Marija – za, Obradović Radojko – uzdržan, Omerović Meho – za, Ostojić Zoran – protiv, Pavlović Đinđić Ružica, Pajtić Bojan, Palalić Jovan – uzdržan, Panić Ljuban – protiv, Pantić Biljana – za, Papuga Olena – protiv, Pastor Balint – za, Paunović Vera – za, Pek Zoltan – za, Pelević Borislav – za, Petković Miroslav – uzdržan, Petković Petar – uzdržan, Petrović Vidoje – za, Petrović Dušan, Petrović Mira – za, Petrović Petar – za, Petronijević Milisav – za, Popović Judita – protiv, Popović Nenad – uzdržan, Poskurica Mileta – za, Pralica Zoran – za, Protić Čedomir, Radaković Janko – protiv, Radenković Dejan – za, Radić Gojko – za, Radović Milica – uzdržana, Rajčić Dejan – za, Rakić Katarina – za, Ranković Boris, Rašković Ivić Sandra, Ristić Boško, Rističević Marijan – za, Rogović Mićo – za, Ružić Branko – za, Saveljić Slavica – za, Savić Ranka – protiv, Savić Slavica – za, Samardžić Slobodan – uzdržan, Samofalov Konstantin, Sekulović Ana – za, Spasojević Srđan – za, Spasojević Suzana – za, Spirovski Mile – za, Stanković Živojin – protiv, Stanojević Velimir – za, Stevanović Veroljub – za, Stević Zvonimir – za, Stepić Vesna – za, Stefanović Borislav – protiv, Stefanović Nebojša – za, Stojanović Momir – za, Stojanović Nevena – za, Stojmirović Ljubiša – za, Stojković Miodrag – protiv, Stojčić Miroljub – za, Stojšić Đorđe – protiv, Stošić Milorad – za, Tabaković Jorgovanka – za, Tomić Aleksandra – za, Tomić Dragan – za, Tončev Ivica – za, Tošković Vučeta – za, Trivan Jelena, Tripić Tamara, Trnavčević Zaharije – za, Tulimirović Nikola, Filipovski Dubravka – za, Fremond Arpad – za, Hajdarević Kenan – protiv, Halimi Riza, Homen Slobodan, Cvetićanin Neven – za, Cvetković Mirko, Cvijan Vladimir – za, Čanak Nenad, Čeković Sanja, Čikiriz Mirko – protiv, Čolaković Momo – za, Čolić Dragan – za, Čomić Gordana, Čortić Aleksandar – protiv, Šajn Srđan – za, Škundrić Petar – za, Šormaz Dragan – za, Šutanovac Dragan, Da izbrojimo, preračunamo glasove za, protiv i uzdržane. Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, posle brojanja vaših glasova utvrđeno je da mr Nebojša Stefanović ima sledeći rezultat. Za je glasalo 142 narodna poslanika. Protiv je glasalo 48 narodnih poslanika. Uzdržanih je bilo 15 narodnih poslanika. Ukupno je glasalo 205 narodnih poslanika. Dozvolite mi da konstatujem, da je Narodna skupština izabrala mr Nebojšu Stefanovića za predsednika Narodne skupštine. Pozivam mr Nebojšu Stefanovića da zauzme svoje predsedničko mesto i da mu ujedno i čestitam na izboru za predsednika Narodne skupštine.
Dame i gospodo, poštovane kolege, dozvolite mi da se ovom prilikom zahvalim poslanicima SNS, našim koalicionim partnerima, ali i svim drugim poslanicima, možda posebno poslanicima SVM na podršci, naravno uvažavajući ono što je gospodin Pastor rekao u svom obraćanju. Takođe, želim da se zahvalim i onim poslanicima koji nisu glasali za mene. Želim da istaknem da ću na funkciji za koju, verujte mi, dobro znam i koliki teret nosi, i obim posla i odgovornosti, učiniti sve da u ovom domu vladaju i duh demokratije i tolerancije, gde će jednaka prava uživati svi poslanici svih poslaničkih grupa, bez obzira na to da li pripadaju strankama koje čine vladajuću koaliciju ili ne. Tri važna zadatka, dozvolite mi, neće trajati dugo, manje od jednog minuta, koje bih istakao danas, imajući u vidu i moju viziju jačanja uloge parlamenta a i svakog pojedinačnog poslanika, treba da budu - potpuna mogućnost kontrole, naravno, u skladu sa Ustavom i zakonom, izvršne vlasti i mislim da će to biti, videćete, novina u odnosu na ono što je bilo ranije, jačanje demokratije i u parlamentu ali i u našoj zemlji i, naravno, dalje otvaranje parlamenta našoj javnosti. Naravno, u cilju da građani Srbije žive bolje i da ovaj parlament radi što efikasnije. Hvala vam puno. Određujem pauzu do 16,15 časova i pozivam predsednike poslaničkih klubova da mi se pridruže u kancelariji predsednika, zbog konsultacija o daljem radu. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo, nastavljamo sa radom. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – IZBOR POTPREDSEDNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Pre nego što pređemo na izbor potpredsednika, podsećam vas da je članom 14. Poslovnika Narodna skupštine propisano da Narodna skupština utvrđuje broj potpredsednika na predlog predsednika Narodne skupštine. Saglasno navedenoj odredbi i obavljenim konsultacijama sa predsednicima i predstavnicima poslaničkih grupa, ja predlažem da Narodna skupština utvrdi da u ovom sazivu ima pet potpredsednika. O ovom predlogu ćemo se izjasniti pre prelaska na glasanje o predloženim kandidatima. Obaveštavam vas da sam, u skladu sa članom 15. Poslovnika Narodne skupštine, primio pet predloga kandidata za potpredsednike Narodne skupštine. Kao što ste videli, za potpredsednike Narodne skupštine predloženi su sledeći kandidati: narodni poslanici Arsenović Konstantin sa izborne liste Ivice Dačić – SPS-PUPS-JS, Kovač Vesna sa izborne liste – URS Mlađan Dinkić, Korać dr Žarko sa izborne liste Čedomir Jovanović - PREOKRET, Popović dr Nenad sa izborne liste DSS – Vojislav Koštunica i Čomić Gordana sa izborne liste Izbor za bolji život – Boris Tadić. Pošto prema članu 16. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine predstavnik predlagača ima pravo da obrazloži predlog, pitam da li predstavnici predlagača žele da obrazlože predloge kandidata za potpredsednike Narodne skupštine? (Ne.) Podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničkih grupa. Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: poslanička grupa Srpska napredna stranka - jedan sat i 18 minuta, poslanička grupa Demokratska stranka - 57 minuta i 36 sekundi, poslanička grupa Socijalistička partija Srbije – 30 minuta, poslanička grupa Demokratska stranka Srbije – Vojislav Koštunica - 25 minuta i 12 sekundi, poslanička grupa Liberalno demokratska partija – 18 minuta, poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije – 16 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa PUPS – 14 minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije – 10 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa Nova Srbija – devet minuta i 36 sekundi, poslanička grupa Jedinstvena Srbija – osam minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara – šest minuta, poslanička SPO – DHSS – šest minuta i poslanička grupa Liga socijaldemokrata Vojvodine – šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa međusobnim dogovorom određuju najviše tri učesnika u raspravi koji imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram pretres o predlozima kandidata za potpredsednike Narodne skupštine. Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Obaveštavam vas da je, saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku sa redosledom narodnih poslanika podnela poslanička grupa Demokratske stranke – Izbor za bolji život sa tri prijavljena govornika. Reč ima gospodin Dragan Šutanovac. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedniče. Koristim priliku da vam čestitam na poziciji koju ste dobili. Drago mi je da smo imali priliku da čujemo da ste mlad, korektan čovek i da ćete uvažavati potrebe koje opozicija u ovom parlamentu ima, a koje su ništa manje nego koje su bile u onoj meri u kojoj su imale vaše kolege dok ste vi bili opozicija. Takođe, pozdravljam odluku da se broj potpredsednika Skupštine Srbije proširi na pet, kako bi sve relevantne partije, odnosno stranke imale svoje članove u kolegijumu, koji odlučuje o važnim pitanjima za ovaj dom. Mislim da je to dobar pokazatelj da kada se nešto adekvatno argumentuje, da to može da naiđe na jednu podršku koja je zaista neophodna ovom parlamentu. Mislim da ćemo na taj način u budućnosti i raditi. Ono na šta želim da skrenem pažnju to je da postoji jedna demokratska procedura u izboru predsednika skupštinskih odbora, koja je ustanovljena već davnih godina, po kojoj opozicione stranke takođe vode određeni broj odbora, ali ne tako što većina im te odbore predloži i kaže da su to odbori koji trebaju oni da vode, već tako što se na kolegijumu dogovori. Dakle, ukoliko očekujete da ovaj parlament ima demokratski kapacitet kao što je imao, ukoliko ste zaista tolerantni kao što kažete da jeste, mislim da je neophodno da uvažite potrebe koje postoje u odnosu na opoziciju, a tiču se predsedavanjima skupštinskih odbora koje postoje u Skupštini. U prošlom mandatu opozicija je predsedavala sa oko polovinom ukupnog broja skupštinskih odbora. Važno je reći da je u tom mandatu opozicija vodila izuzetno važne odbore kao što su Administrativni odbor, Odbor za odbranu i bezbednost, Odbor za finansije, lokalnu samoupravu, itd, a da već danas postoje naznake da je vladajuća većina spremila jedan papir, predlog u kome opozicija treba da preuzme određene odbore, bez da ima pravo izbora koji odbor želi da vodi i koji odbor smatra da ima adekvatne kadrove da može da vodi. Ono što je važno reći to je da, ukoliko govorimo danas o civilnoj, demokratskoj i svakoj drugoj kontroli, smatramo da je potpuno neprirodno da pozicija, odnosno vlast kontroliše rad službi bezbednosti, kao i da kontroliše rad po pitanju odbrane i unutrašnjih poslova. Smatramo da su to dva odbora minimum koje treba da dobije opozicija da kontroliše, jer to je upravo iskaz one demokratičnosti koja, pretpostavljam, vas je vodila kada ste govorili o tome da Srbija treba da bude razvijena zemlja sa evropskom perspektivom. Sve drugo ukazuje na to da ne postoji ni elementarna želja da se uspostavi ozbiljna civilna i demokratska kontrola, a da ne govorim o tome da smatramo takođe da je neophodno da Odbor za finansije vodi neko iz opozicije. Nama će biti jako važno da vidimo kako ćete raditi budžet, da možemo da zakazujemo sednice, da pratimo trošenje sredstava, imajući u vidu da su tu najvažnija pitanja za građane Srbije, a to je na koji način sredstva ubira država i na koji način se ta sredstva troše. U javnosti je najavljeno da će država Srbija smanjiti svoje troškove, da će smanjiti upravljački aparat. Sve to su najave koje su dobile podršku građana Srbije, ali smatramo da je objektivna potreba svih stranaka koje su u parlamentu, a pre svega onih koje ne učestvuju u Vladi, da imaju mogućnost kontrole tih troškova kroz taj odbor. Ono što mislim da je dobro, naglašavam još jednom, to je da zaista smatramo da ste mlad i tolerantan čovek i da ćete koliko sutra ispraviti vašu ponudu koju ste danas dali na jedan za nas iznenađujući način, jer smo danas želeli sa vama da razgovaramo kao partneri koji žele da izgrađuju demokratske institucije u ovoj državi, a dobili smo jedan papir na kome imamo ponudu u kojoj se kaže – uzmi ili ostavi, za koju smatramo da je potpuno neprimerena. Ubeđen sam da takav isti odnos imaju i kolege iz drugih opozicionih partija i ubeđen sam da, ukoliko želite da ostvarimo ovde jednu toleranciju, neophodno je da započnemo na taj način tako što ćemo uvažiti jedni druge i omogućiti da svaka poslanička grupa može da kaže šta je njoj prioritet i šta je ono što smatra da je važno za kontrolu rada državne uprave, odnosno buduće vlade. Naravno, svako ko je na vlasti želi da tu kontrolu vrši sam, ali smatram da su građani Srbije za vas glasali da biste bili bolji, da biste nam dali više šansi ubeđen sam da ćete sutra u dogovoru sa predsednicima poslaničkih klubova ponudu koju ste danas dali svesti na to da se praktično otvore karte i da svaka stranka ima pravo u odnosu na broj svojih poslanika, odnosno na podršku građana Srbije, bira one odbore po redu koje smatra da su za njih jako važni. Još jednom čestitam svima koji će danas biti izabrani za potpredsednike Skupštine. Smatram da je to izuzetno važno i za ovu Skupštinu i želim da, naravno što pre počnemo sa radom u jednoj demokratskoj i tolerantnoj atmosferi. Hvala.
Hvala vam. U tom cilju sam i zakazao konsultacije koje će se dogoditi sutra u 11,00 časova u Narodnoj skupštini sa svim šefovima poslaničkih klubova, a moram da vam kažem, istini za volju, u prethodnom sazivu odbore, poput Odbora za odbranu i bezbednost i Administrativnog odbora, su vodili poslanici iz redova vladajuće većine. Za reč se javio narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, dovoljno sam strpljiv i trpeljiv da saslušam viku i nemam problem sa tim, ali ako mi dozvolite gospodine predsedniče, kada čovek sluša predstavnike DS, prosto da ne poverujete kakvi su to demokrati i kako dobro misle građanima Srbije. Dobro je što ste pohvalili većinu u Skupštini koja je rešila da ima pet potpredsednika. Želim samo da kažem građanima Srbije da to nije imalo nikakve veze sa vama, da čak niste u tome želeli da učestvujete, niti da pomognete, jer potpise za izbor petog potpredsednika iz Liberalno demokratske partije je dala SNS, ne DS. Tek toliko da građani Srbije znaju istinu, da znaju ko je demokratičan, da znaju ko je onaj ko razmišlja o tome kako parlament treba da izgleda i ako vidite, nikada o tome ne bi govorio da se niste javili za reč. Onda ste nam rekli – spisak odbora koje vi u stvari hoćete da kontrolišete i želim građanima Srbije da kažem šta je to loše što je bilo ponuđeno opoziciji u Skupštini Srbije, a tu su kolege iz DSS, koje su u međuvremenu zamolile da im damo pod kontrolu jedan od najvažnijih odbora, to je Odbor za spoljne poslove. To smo prihvatili. Dakle, samo u nekoliko reči međusobne komunikacije i to smo prihvatili. Šta je to što ste vi tražili i čemu se radi? Ponudili smo opozicionim strankama, spremni da razgovaramo, spremni da promenimo svoj stav, spremni da damo i nešto važnije, ponudili smo sledeće, što oni kažu da nije dovoljno – Odbor za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam, energetiku. Ponudili smo Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu, Odbor za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj, informatičko društvo, Odbor za kulturu i informisanje, Odbor za zdravlje i porodicu, Odbor za evropske integracije, Odbor za zaštitu životne sredine, Odbor za dijasporu i Srbe u regionu. Zatražen nam je Odbor za spoljne poslove, rekli smo – nema problema, izvolite Odbor za spoljne poslove. Vi recite šta želite, samo nemojte da nam govorite kako ste nam davali sve i kako ste opoziciji davali sve, jer smo danas ustanovili, ne mi, nego zajedno sa nama i naše današnje opozicione kolege koje su bile sa vama u opoziciji. Jedino čime ste se bavili bilo je uskraćivanje prava poslanicima, Poslovnikom oduzimanje prava na reč, skraćivanjem mogućnosti da ljudi izgovore svoje mišljenje i svoje političke stavove. Što se nas tiče, odmah da vam kažem, nemoguće je da dobijete sve što želite, ali smo spremni da razgovaramo i spremni smo da uvažimo još neke od vaših želja i još neke stvari za koje mislite da bi doprinele i civilnoj kontroli, bilo sektora odbrane, službi bezbednosti i svega drugog, sve ono što vi niste dozvoljavali u prethodnom periodu. Sve to što vi niste dozvoljavali u prethodnom periodu mi smo spremni da o tome razgovaramo. Istovremeno želim da vam kažem da to što govorite da su šefovi tih odbora bili ljudi iz opozicije, jesu nekoliko meseci, tri ili četiri meseca. Posle toga, valjda nezadovoljni načinom na koji su oni tu kontrolu sprovodili, smenili ste ih i nikada više niko iz opozicije nije bio na čelu tih odbora. Reč je i o Odboru za bezbednost, reč je i o Administrativnom odboru. Toliko o tome šta je istina. Moj problem danas jeste taj što bi neko želeo da se niko ničega ne seća, da niko ništa nije zapamtio, a da otprilike svi treba da naučimo danas kako je to cvetala demokratija u periodu u kojem je Srbija doživela najveće siromaštvo i u periodu u kojem je ovaj parlament izgubio svoj dignitet. Hvala vam još jedanput.
Gospodin Konstantinović je reklamirao povredu Poslovnika. Samo bih podsetio sve narodne poslanike da imamo važnu tačku dnevnog reda, to je izbor potpredsednika Narodne skupštine. O odborima ćemo razgovarati sutra na konsultacijama. Što se tiče prava da govorim, tumačiću Poslovnik na takav način da svim predsednicima poslaničkih grupa, pogotovo o ovako važnoj temi, pravo da govori da je to minimum onoga što parlamentarizam podrazumeva. Izvolite gospodine Konstantinoviću.
Predsedniče parlamenta, javio sam se baš iz tog razloga što ne može biti diskrecionih prava predsednika ili predsedavajućeg kada će ko dobiti pravo da govori. Poslanik Aleksandar Vučić nije imao pravo da dobije reč malopre. Iz prostog razloga zato što nije prijavljen za govornika. Nemate ni jednog prijavljenog za diskusiju, osim liste koju ste dobili od poslaničke grupe DS. Nisu šefovi poslaničkih grupa na redu. Govorio je više od četiri minuta, ne znamo po kom osnovu. Zato vas molim, vi ste danas prvi dan tu, da ovu sednicu vodimo u skladu sa Poslovnikom. Ovo što smo imali prilike da čujemo kako opozicija nije imala ili je imala pravo, mogu da vam kažem, zarad istine, Odbor za finansije od početka do kraja je vodila opozicija. Odbor za odbranu i bezbednost je vodio Dragan Todorović više od tri godine i bio je na čelu tog odbora. Dvanaest odbora su vodili predstavnici opozicije.
Gospodine Konstantinoviću, ako ste se već pozvali na Poslovnik, vi znate šta su poslovničke odredbe, molim vas da kažete koji član Poslovnika je povređen, ali vas molim da u raspravi o povredi Poslovnika ne ulazite u dalju raspravu koja sa tim nema veze. (Nenad Konstantinović: Član 96.) Po članu 96. – predsednik odnosno predstavnik poslaničke grupe koja ima pravo da govori do 20 minuta, osim što ovo vreme može podeliti u dva dela. Član 96. daje pravo predsednicima poslaničkih grupa da govore u Narodnoj skupštini. Takođe, to neće biti diskreciono pravo da se dodeli jednom predsedniku poslaničke grupe, već svim predsednicima poslaničkih grupa u ovoj Skupštini. Reč ima gospodin Dragoljub Mićunović, povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika član 96. Niste pročitali do kraja, ima tu još jedan dodatak u tom članu. Ali ono što hoću da kažem je sledeće. Ovde se stalno govori i ceo dan je ovde prisutan gospodin Vučić kao domaćin, koji čašćava, daje, hoće, odgovara svima, a čovek će sutra biti ministar, ovde će nas zavaditi sve i on će otići u Vladu. Mi ćemo ovde ostati da njegove replike preslišavamo. Molim vas, problem je najveći za zemlje koje nisu bile u demokratiji, da se demokratizuju, da razumeju opoziciju. Rekao sam, povređeno je pitanje, nemojte me prekidati, jer to je povreda, mora da reaguje predsednik, da ne čitam ponovo zbog čega se ne možete meni obraćati niti me prekidati. Ovo nije miting, ovo je Skupština. Molim vas da me zaštitite od upadica. (Predsednik: Molim vas, gospodine Mićunoviću, samo citirajte član Poslovnika. Molim vas da se ne obraćate narodnom poslaniku. Molim i druge narodne poslanike da ne dobacuju gospodinu Mićunoviću. Vas molim da navedete član Poslovnika.) Problem o čemu govorim je problem ne samo Poslovnika, nego demokratije. Nje nema bez opozicije. Opozicija je tu da kontroliše vlast. Ovo pitanje koje smo pokrenuli, određenih odbora, nisu to slučajni odbori i to nije naše otkriće, to je otkriće svih parlamenata. Malo se raspitajte, vi ste u ovome novi i videćete zbog čega finansije, zbog čega bezbednost, zbog čega Administrativni odbor. Napredak jedne zemlje je moguć samo ako ima jaku opoziciju koja će kontrolisati vlast, da razumete tu svrhu, a ne da se borimo ovde sada oko toga, kao da je pitanje života i smrti ko će predsedavati jednim odborom. U njemu je već formirana većina. Nije problem odluka, nego je problem rasprava i pravo na kontrolu. Hvala.
Gospodin Vučić, replika.
Pre svega moram da kažem da se sada videla i da su sada svi građani mogli da vide prirodu DS. Prihvatam da sam prekoračio taj minut. Izvinite što sam povredio Poslovnik. Nisam znao da vam tako smeta taj minut koji bih iskoristio da kažem, pošto imate televizije koje su pustile vas a ne nas, iz jutrošnje rasprave – od B92 pa nadalje. Svejedno želim da vam se zahvalim što ste pokazali svoje pravo lice, iako sam vam rekao da smo spremni da se dogovaramo, da razgovaramo s vama. Vama je smetalo to što sam rekao da ni LDP niste hteli potpise da date, jer vas interesuje samo vaša stranka, samo vaša grupa, ne interesuje vas Srbija. Što se tiče zavađanja, gospodine Mićunoviću, vi ste toliko zavađeni da ni ja ne mogu da vam pomognem, a verujte, sve bih dao da mogu da vam pomognem. Hvala vam najlepše još jedanput.
Gospođa Kolundžija, povreda Poslovnika.
Gospodine predsedniče, pozivam se na član 103. Poslovnika Narodne skupštine i podsećam vas da ste obavezni da poštujete Poslovnik Narodne skupštine. U svom postupanju ste povredili član 96, time što se u članu 96. govori – u osnovnom postupku po otvaranju načelnog pretresa svake tačke dnevnog reda sednice Narodne skupštine, pravo da govore po sledećem redosledu imaju. Dakle, u vreme kada se gospodin Vučić javio i kada ste mu vi dali reč, vi ste otvorili raspravu po redosledu primljenih spiskova govornika koji su se prijavili za reč. U tom trenutku nijedan šef poslaničkog kluba ne može da koristi svoje pravo kao šef poslaničkog kluba i da u tom vremenu govori. Zaista vas molim da ovo ne shvatite kao isterivanje maka na konac, već kao podsećanje da, ukoliko poštujemo svi zajedno Poslovnik, imaćemo manje problema u zajedničkom radu. Ne insistiram na tome da izričete bilo kakve opomene, pošto prvi put sad radite ovaj posao. Pokušavamo da vam pomognemo da, poštujući Poslovnik, stvorite atmosferu u kojoj će moći normalno da se radi. Činjenica je da smo danas u razmaku od tri sata dobili demante svega onoga što ste pričali u toku prepodneva, o toleranciji, o spremnosti da opozicija ima onu ulogu koju treba da ima. Podsećam vas da su predsednici najvažnijih odbora bili su iz redova opozicije, zato što je opozicija tražila da ima predsednike tih odbora. To je, što se tiče nas dovoljno da, ukoliko zaista želite, ako ništa drugo, ne pokažete dobru volju, već samo poštujete ono što je u prethodnom mandatu bila praksa koju smo imali.
Samo sam želeo vezano za član 96. da vam kažem, da sam jednim širim tumačenjem želeo da vam dozvolim, jer u članu 96. se ne navodi to, da predsednik poslaničkog kluba nema prava do govori kada se otvori rasprava. Želeo sam da dozvolim, upravo u duhu tolerancije mogućnost, kao što bih dao i šefu, odnosno predsedniku vašeg poslaničkog kluba ili ma kog drugog, pravo da govori. Što se tiče daljih prijavljenih, gospodin Predrag Marković, povreda Poslovnika.
Hvala, gospodine predsedniče. Sa punim razumevanjem da ste prvi put na tom mestu, podsećam vas na član 20. Poslovnika. Osnovno načelo je zakon i Poslovnik se poštuju. Ako ne valjaju, menjaju se. Sada je na dnevnom redu izbor potpredsednika Skupštine. Pošto se već govorilo mimo teme, član 20. reguliše izbor odbora, ali Poslovnik koji je usvojen u prethodnom mandatu, nažalost, uvodi jedan potpuno nepravni termin iz novina, koji kaže da u odborima vladajuća većina, što nije pojam koji je opšte-pravnički, o tome treba regulisati odnose poslanika, vladajuća većina mora da ima većinu. Inače, predsednike odbora biraju članovi odbora. Prema tome, sve ovo što se ovde iznosi kao dogovori i pregovori, to su naprosto zakulisne radnje ili kuloarske radnje koje mogu da budu dobronamerne, ali ovde se ne biraju predsednici odbora, oni se biraju na sednicama odbora. Naravno, prvi sam spreman da predložim izmene svih onih članova Poslovnika koji su potpuno neverovatni, koji su usvojeni, verovatno Administrativni odbor nije postojao, i istovremeno da kažem da je gospodin Šutanovac u pravu. Prvi put je 2004. godine uvedeno da predsednici Odbora za bezbednost, za finansije i Administrativnog odbora budu predstavnici opozicije. Predsednik Administrativnog odbora je bio gospodin Nikolić, predsednik Odbora za bezbednost je bio gospodin Šutanovac, predsednik Odbora za finansije je bio gospodin Nenad Bogdanović. U tome sam za taj predlog imao punu podršku DSS, punu podršku SPS i punu podršku G17 plus. Od tada to stvarno postoji kao običajno pravilo, ali je neophodno da se to raspravi na sednici odbora. Sada vas molim da se držimo dnevnog reda i da biramo potpredsednike. Hvala vam.
Podržavam vas u ovoj inicijativi i zamolio bih sve narodne poslanike da se sada vratimo na temu, da govorimo i da se vratimo izboru potpredsednika Narodne skupštine, a sutra ćemo potpuno javno, nikako zakulisno, imati sednicu na kojoj će svi predsednici i predstavnici poslaničkih klubova moći da daju svoje učešće u raspravi u ovoj temi. Dajem reč gospodinu Šutanovcu i zaista vas molim da pređemo na izbor potpredsednika.
Moram priznati da sam iznenađen količinom tenzije koju je izazvala moja diskusija, koja je bila uperena samo da vam pomogne u vašem radu. Demokratska stranka nije u parlamentu da bi od bilo koga nešto tražila, niti bilo koja poslanička grupa u ovom parlamentu treba da se oseća vlasnikom odbora, pa da nekome daje nešto. Zaista imam razumevanja, ukoliko kolege iz DSS su molile da dobiju neki odbor, ali ne mislim da je to demokratsko načelo i da je to način funkcionisanja. Molim vas da to uvedemo u jedan sistemski red. Taj red je postojao. Dakle, ni od vas, niti od bilo koga, DS u parlamentu Srbije neće tražiti ništa. Naprosto, samo da napravimo jedan algoritam na koji način se sistemski rešava taj problem i da taj problem tako i rešavamo, a ne da to zavisi od količine želudačne kiseline nekog poslanika, ili od gastritisa, pa ukoliko je nervozan tog dana, onda nam neće dati nešto, a ako nije, možda nam i da. Mislim da to nije način na koji parlament treba da funkcioniše i apelujem na vas da se koncentrišemo na ono što je suština. Slažem se da je u više navrata povređen Poslovnik, ali mislim da to u ovom trenutku nije ni važno. Vi ste mlad i, da kažem, novi predsednik parlamenta, ali vas molim da ono što je suština, a to je da ste danas imali razgovore, ti razgovori nisu zakulisni, bar mislim da nisu, ukoliko neko u kancelariji predsednika Skupštine razgovara o odborima, to za mene nikako ne može da bude zakulisno, niti nešto što je skriveno od očiju javnosti. Javnost treba da zna da ste vi nama dali nešto što mi vama nismo tražili. Dakle, nama ne treba ništa što bi vi nama dali, već naprosto da napravite princip po kome će se birati predsednici odbora, kao što je taj princip ustanovljen još 2004. godine. Hvala.
Gospodin Ivica Dačić, pretpostavljam kao predsednik poslaničke grupe.
Javio sam se po povredi Poslovnika. Dame i gospodo, poštovani predsedniče, većina onih koji su govorili do sada su povredili Poslovnik. Po Poslovniku koji ste vi doneli, odnosno naša poslanička grupa takođe… (Nada Kolundžija, sa mesta: A vi niste?) Rekao sam i mi, ali molim vas, ni jednom nisam dobacio vama dok ste govorili i uvažavajte to pravilo. Dok smo zajedno bili na vlasti, doneli smo ovaj poslovnik. Da je Slavica Đukić sada ovde predsednica, a da ste vi u parlamentarnoj većini, sve ove koji bi diskutovali kao što vi sada diskutujete, ona bi verovatno već upozorila, Gordana Čomić možda već i opomenula. U svakom slučaju, obavezni ste, dame i gospodo, ne zbog mene, ja mogu da sedim ovde do ponoći, ali o čemu mi ovde uopšte raspravljamo, koja je tačka dnevnog reda o kojoj govorimo? Obavezni ste članom 106. – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Ovde je dnevni red – izbor potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Predloženo je pet kandidata. Da li ima neko nešto protiv toga? Nisam čuo. Ako govorite o odborima, govorite kada bude ta tačka dnevnog reda. Što se mene tiče, apsolutno ne vidim da je loše da Bajatović bude predsednik Odbora za odbranu i bezbednost zato što ste ga izabrali i vi i mi dok smo bili na vlasti, pa kad tad nije smetalo da bude predsednik Odbora, što bi vam sada smetalo kada ste u opoziciji? U svakom slučaju, nemam ništa protiv toga, ali imajte iste aršine i kada ste na vlasti i kada ste u opoziciji. U životu sam sve bio, i vlast i opozicija i podržavao manjinsku vladu i bio izložen pritiscima posle 5. oktobra itd, ali sam 22 godine u ovom parlamentu. Molim vas da se vratimo ovoj temi. Ako mislite da je narod oduševljen što mi sada raspravljamo o ovome, ja mislim da se debelo varate. Nije na meni da delim lekcije drugima, samo vas upozoravam da poštujete Poslovnik i ja to upozoravam i predsednika koji je sada izabran, između ostalog, i mojim glasom. Zahvaljujem.
Reč ima, po redosledu prijave, gospodin Dragoljub Mićunović. Odustajete. Hvala. Sledeći prijavljeni, gospođa Nada Kolundžija.
Samo smo hteli da ukažemo na ono što se desilo između ove dve tačke, jer smatramo da je to odgovornost prema građanima Srbije. Dakle, postojala je jedna priča pre završetka prethodne tačke, do ove sledeće tačke desilo se nešto što je potpuno demantovalo sve ono što je bilo rečeno do tada. To je bio razlog zašto smo se javili, kako bismo upozorili da to nije praksa koja će izgraditi ovu instituciju.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pitam da li reč žele predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio pravo iz člana 96. Poslovnika? (Ne.) Ako nemamo, hvala. Zaključujem pretres. Pre nego što pređemo na izbor potpredsednika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština prethodno utvrdi broj potpredsednika Narodne skupštine. Stavljam na glasanje predlog da Narodna skupština utvrdi da u ovom sazivu ima pet potpredsednika. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za 171, protiv niko, uzdržan jedan, nisu glasala 22, od ukupno 194 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova donela odluku da u ovom sazivu ima pet potpredsednika. Nastavljamo sa radom. Prelazimo na izbor potpredsednika Narodne skupštine. Dozvolite mi da, saglasno članu 16. stav 5. Poslovnika, po azbučnom redu prezimena, utvrdim listu kandidata za potpredsednike Narodne skupštine. Prema podnetim predlozima, utvrđujem sledeću listu kandidata za potpredsednike Narodne skupštine Republike Srbije: 1. Arsenović Konstantin, 2. Kovač Vesna, 3. Korać dr Žarko, 4. Popović dr Nenad, 5. Čomić Gordana. Podsećam vas da, prema članu 17. stav 1. Poslovnika, pre pristupanja izboru potpredsednika, Narodna skupština na predlog predsednika odlučuje da li će se glasati tajno ili javno. Ako Narodna skupština odluči da se glasa javno, glasa se prozivkom narodnih poslanika. Predlažem da se izbor potpredsednika Narodne skupštine Republike Srbije obavi javnim glasanjem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Poslovnik definiše da, ako se glasa javno, mora biti prozivka. Pročitaću vam član 17. Poslovnika - Pre pristupanja izboru potpredsednika Narodne skupštine, Narodna skupština na predlog predsednika odlučuje da li će se glasati tajno ili javno. Ako Narodna skupština odluči da se glasa javno, glasa se prozivkom. Pošto imamo pet kandidata, predlažem da se o svima izjašnjavamo. Imate pravo da glasate za bilo koga od pet kandidata ili za sve navedene kandidate. Imate pravo da se odlučite i izjasnite na takav način. Zaključujem glasanje i konstatujem da je za javno glasanje glasalo 170 narodnih poslanika, protiv osam, niko uzdržan, nije glasalo 29, od ukupno 207 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da se izbor potpredsednika Narodne skupštine obavi javnim glasanjem. Pošto je Narodna skupština odlučila da se izbor potpredsednika Narodne skupštine obavi javnim glasanjem, u tom slučaju je članom 17. stav 2. Poslovnika propisano da se glasa javno, odnosno prozivkom. Prema odredbi člana 17. stav 3. Poslovnika, glasati se može najviše za onoliko kandidata koliko se i bira potpredsednika i to između kandidata čija su imena navedena na listi kandidata. Pre prelaska na glasanje, podsećam vas da je članom 131. Poslovnika utvrđen postupak sprovođenja javnog glasanja prozivkom i da, shodno toj odredbi, generalni sekretar Narodne skupštine proziva narodne poslanike po azbučnom redu prezimena, narodni poslanici koji pristupaju glasanju izgovaraju puno ime i prezime kandidata za kojeg glasaju. Predsednik ponavlja ime i prezime narodnog poslanika koji je glasao u njegovoj izjavi, odnosno utvrđuje da je odsutan ili da ne želi da glasa. Sekretar Narodne skupštine zapisuje izjavu narodnog poslanika ili njegovu odsutnost uz njegovo ime i prezime na spisku. Napominjem da Narodna skupština prema članu 104. stav 1. Ustava Republike Srbije bira potpredsednike Narodne skupštine većinom glasova svih narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predloge da se za potpredsednike Narodne skupštine izaberu, pod rednim jedan Arsenović Konstantin, Kovač Vesna, Korać dr Žarko, Popović dr Nenad i Čomić Gordana. Molim sekretara Narodne skupštine da obavi prozivanje narodnih poslanika po azbučnom redu prezimena evidentiranih o izjašnjavanju. VELjKO ODALOVIĆ: Aligrudić Miloš – za svih pet, Andrić Ivan – za svih pet, Antić Aleksandar – za svih pet, Antić Zoran – za svih pet, Arsenović Konstantin – za svih pet, Arsić Veroljub – za svih pet, Atlagić Marko – za svih pet, Babić Zoran – za svih pet, Bajatović Dušan – za svih pet, Banović Donka – za svih pet, Batić Olgica – za svih pet, Bečić Igor – za svih pet, Blažić Branislav – za svih pet, Blečić Marija – za svih pet, Bogdanović Goran – za svih pet, Božanić Bojana – za svih pet, Božović Balša – za svih pet, Božović Stana – za svih pet, Bojanić Zoran – za svih pet, Budimirović Jelena – za svih pet, Bulajić Svetislava – za svih pet, Varga Laslo – za svih pet, Vasić Vladan – za svih pet, Vasić Zoran – za svih pet, Vasić Ljubica – za svih pet, Veličković Slobodan – za svih pet, Veselinović Janko – za svih pet, Videnović Maja – za svih pet, Vlahović Teodora – za svih pet, Vojić Marković Milica – za svih pet, Vujić Vojislav – za svih pet, Vujović Irena – za svih pet, Vukomanović Dijana – za svih pet, Vulin Aleksandar – za svih pet, Vučić Aleksandar – za svih pet, Vučković Nataša – za svih pet, Gašić Bratislav – za svih pet, Gegić Bajro – za svih pet, Gerov Radmila – za svih pet, Gogić Branko – za svih pet, Gojković Žika –, Gojković Maja – za svih pet, Grubješić Suzana – za svih pet, Grujić Mladen – za svih pet, Dačić Ivica – za svih pet, Delević Milica, Dereta Miljenko – za svih pet, Dinić Ivana – za svih pet, Dinkić Mlađan – za svih pet, Dragaš Mirjana – za svih pet, Drecun Milovan – za svih pet, Dronjak Milica – za svih pet, Dujović Saša – za svih pet, Dulić Oliver - za svih pet, Đelić Božidar – za svih pet, Đerić Zlata – za svih pet, Đidić Miodrag –, Đukić Dejanović Slavica – za svih pet, Đurić Bojan – za svih pet, Đurović Aleksandra – za svih pet, Elfić Emir – za svih pet, Zankov Stefan – za svih pet, Zelenović Nebojša – za svih pet, Igić Ružica –, Ilić Stošić Biljana –, Ilić Velimir – za svih pet, Jakšić Marko – za svih pet, Jeremić Vuk - Jeremić Slobodan – za svih pet, Jerkov Aleksandra – za svih pet, Jefić Branković Sanja – za svih pet, Jovanović Branislav – za svih pet, Jovanović Vladimir, Jovanović Ivan – za svih pet, Jovanović Miloš –, Jovanović Neđo – za svih pet, Jovanović Čedomir, Jovicki Vesna – Joković Ivan Joksimović Jadranka – za svih pet, Joksimović Jovana – , Jugović Aleksandar – za svih pet, Kalanović Verica – za svih pet, Karić J. Dragomir – za svih pet, Karić Ivan – za svih pet, Karić Milanka – za svih pet, Kasalović Zoran – za svih pet, Kitanović Nenad, Kišmarton Oto – za svih pet, Knežević Goran – za svih pet, Knežević Milan –, Kovač Vesna – za svih pet, Kovač Elvira – za svih pet, Kovačević Siniša, Kojić Ivica – za svih pet, Kolundžija Nada – za svih pet, Konstatinović Nenad – za svih pet, Korać Žarko – glasao za sve kandidate, osim za Korać Žarka, Kosanović Đorđe – za svih pet, Kosanović Mirna – za svih pet, Kostreš Bojan - za svih pet, Krkobabić Jovan – za svih pet, Krkobabić Milan – za svih pet, Kuntić Petar – za svih pet, Lapčević Milan – za svih pet, Linte Miodrag – za svih pet, Lučić Ljiljana – za svih pet, Ljajić Rasim – za svih pet, Ljubičić Jana – za svih pet, Maksimović Saša – za svih pet, Malović Snežana – za svih pet, Marinković Vladimir – za svih pet, Marjanović Vesna – za svih pet, Marjanović Mirjana – za svih pet, Markićević Miroslav, Marković Vesna – za svih pet, Marković Dragan – Marković Milan – za svih pet, Marković Milovan – Marković Predrag – za svih pet, Mašić Zoran – za svih pet, Mehandžić Jovana – za svih pet, Mijatov Dragana – za svih pet, Mijatović Jelena – za svih pet, Mijatović Milorad – za svih pet, Mijatović Predrag – za svih pet, Miković Srđan – za svih pet, Miladinović Ljiljana – za svih pet, Miladinović Stefana – za svih pet, Milekić Vesna – za svih pet , Milenić Saša, Milisavljević Dušan – za svih pet, Milić Nenad – za svih pet, Milićević Đorđe – za svih pet, Miličković Milosav – za svih pet, Milošević Ljubica – za svih pet , Mirosavljević Milan – , Mićić Nataša – za svih pet , Mićunović Dragoljub – za svih pet, Mihajlović Milanović Zorana – za svih pet, Mihajlović Miletić – za svih pet, Mojović Gorica – za svih pet, Morčev Dušica – za svih pet, Mrdaković Todorović Ljubica – za svih pet , Mrkonjić Milutin – za svih pet, Muković Mujo – za svih pet, Nikolić Dejan – za svih pet, Nikolić Dragan – za svih pet, Nikolić Dušica – za svih pet , Nikolić Miodrag – za svih pet, Ničić Boško – za svih pet , Obradović Dušan – za svih pet, Obradović Žarko – za svih pet, Obradović Marija – za svih pet, Obradović Radojko – za svih pet, Omerović Meho – za svih pet, Ostojić Zoran – za svih pet, Pavlović Đinđić Ružica, Pajtić Bojan, Palalić Jovan – za svih pet, Panić Ljuban – za svih pet, Pantić Biljana – za svih pet, Papuga Olena – za svih pet , Pastor Balint – za svih pet, Paunović Vera – za svih pet, Pek Zoltan – za svih pet , Pelević Borislav – za svih pet, Petković Miroslav – za svih pet , Petković Petar – za svih pet, Petrović Vidoje – za svih pet, Petrović Dušan – za svih pet, Petrović Mira – za svih pet, Petrović Petar – za svih pet, Petronijević Milisav – za svih pet, Popović Judita – za svih pet, Popović Nenad – za svih pet, Poskurica Mileta – za svih pet, Pralica Zoran – za svih pet , Protić Čedomir – za svih pet , Radaković Janko – za svih pet, Radenković Dejan – za svih pet, Radić Gojko – za svih pet, Radović Milica – za svih pet, Rajčić Dejan – za svih pet, Rakić Katarina – za svih pet, Ranković Boris – za svih pet, Rašković Ivić Sanda, Ristić Boško – za svih pet, Rističević Marijan – za svih pet, Rogović Mićo – za svih pet, Ružić Branko – za svih pet , Saveljić Slavica – za svih pet , Savić Ranka – za svih pet , Savić Slavica – za svih pet, Samardžić Slobodan – za svih pet, Samofalov Konstantin – za svih pet, Sekulović Ana – za svih pet, Spasojević Srđan – za svih pet , Spasojević Suzana – za svih pet , Spirovski Mile – za svih pet, Stanković Živojin – za svih pet, Stanojević Velimir – za svih pet, Stevanović Veroljub – za svih pet, Stević Zvonimir – za svih pet, Stepić Vesna – za svih pet , Stefanović Borislav – za svih pet, Stefanović Nebojša – za svih pet, Stojanović Momir – za svih pet, Stojanović Nevena – za svih pet, Stojmirović Ljubiša – za svih pet , Stojković Miodrag – za svih pet, Stojčić Miroljub – za svih pet, Stojšić Đorđe – za svih pet, Stošić Milorad – za svih pet, Tabaković Jorgovanka – za svih pet , Tomić Aleksandra – za svih pet , Tomić Dragan – za svih pet , Tončev Ivica – za svih pet, Tošković Vučeta – za svih pet, Trivan Jelena, Tripić Tamara – za svih pet, Trnavčević Zaharije – za svih pet, Tulimirović Nikola glasao za Korać Žarka i Popović Nenada, Filipovski Dubravka – za svih pet, Fremond Arpad – za svih pet, Hajdarević Kenan – za svih pet , Halimi Riza – za svih pet, Homen Slobodan, Cvetićanin Neven – za svih pet, Cvetković Mirko – za svih pet , Cvijan Vladimir – za svih pet, Čanak Nenad, Čeković Sanja – za svih pet, Čikiriz Mirko – za svih pet, Čolaković Momo – za svih pet, Čolić Dragan –za svih pet, Čomić Gordana – za svih pet, Čortić Aleksandar – za svih pet, Šajn Srđan – za svih pet, Škundrić Petar – za svih pet, Šormaz Dragan – za svih pet, Šutanovac Dragan – za svih pet, Dok čekamo rezultate glasanja, dozvolite mi samo da obavestim, Narodnu skupštinu da je narodni poslanik Jana Ljubičić podnela ostavku na funkciju poslanika Narodne skupštine. Pošto smo utvrdili rezultate glasanja za izbor potpredsednika Narodne skupštine, dozvolite mi da saopštim rezultate glasanja. Predloženi kandidati dobili su sledeći broj glasova: Arsenović Konstantin - 220 glasova, Kovač Vesna - 220 glasova, Korać dr Žarko - 220 glasova, Popović dr Nenad - 221 glas, i Čomić Gordana - 220 glasova. Čestitam potpredsednicima na izboru. Nadam se da ćemo imati dobru saradnju. Molim potpredsednike da zauzmu svoja mesta. Zahvaljujem se našim najmlađim poslanicima na dužnosti koju su obavljali do ovog trenutka. Nastavljamo sa radom i prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – IMENOVANjE GENERALNOG SEKRETARA NARODNE SKUPŠTINE Primili ste predlog predsednika Narodne skupštine da se za generalnog sekretara Narodne skupštine imenuje Jana Ljubičić. Pre otvaranja pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pretpostavljam da niko ne predlaže da se vreme rasprave uveća? (Ne.) Pošto ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: poslanička grupa Srpska napredna stranka - jedan sat i 18 minuta, poslanička grupa Demokratska stranka - 57 minuta i 36 sekundi, poslanička grupa Socijalistička partija Srbije – 30 minuta, poslanička grupa Demokratska stranka Srbije – Vojislav Koštunica - 25 minuta i 12 sekundi, poslanička grupa Liberalno demokratska partija – 18 minuta, poslanička grupa Ujedinjeni regioni Srbije – 16 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa PUPS – 14 minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Socijaldemokratska partija Srbije – 10 minuta i 48 sekundi, poslanička grupa Nova Srbija – devet minuta i 36 sekundi, poslanička grupa Jedinstvena Srbija – osam minuta i 24 sekunde, poslanička grupa Savez vojvođanskih Mađara – šest minuta, poslanička SPO – DHSS – šest minuta i poslanička grupa Liga socijaldemokrata Vojvodine – šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa međusobnim dogovorom određuju najviše tri učesnika u raspravi koji imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram pretres o predlogu kandidata za imenovanje generalnog sekretara Narodne skupštine. Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne.) Pošto nije dostavljena ni jedna prijava, pre zaključivanja pretresa, pitam da li žele reč predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika Narodne skupštine? (Ne.) Zaključujem pretres i prelazimo na glasanje. Pre prelaska na glasanje, podsećam vas da je, prema članu 21. stav 3. Poslovnika, generalni sekretar Narodne skupštine imenovan ako je za predlog glasala većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog da se za generalnog sekretara Narodne skupštine imenuje Jana Ljubičić. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam: za je glasalo 131, protiv nije bilo, uzdržano je bilo 17, nije glasalo 54, od ukupno 202 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova od ukupnog broja narodnih poslanika imenovala Janu Ljubičić za generalnog sekretara Narodne skupštine. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam Jani Ljubičić na imenovanju za generalnog sekretara Narodne skupštine i poželim joj mnogo uspeha i dobre saradnje u obavljanju ove funkcije. Molim generalnog sekretara Narodne skupštine da zauzme svoje mesto. Dozvolite mi da se zahvalim gospodinu Odaloviću kao dosadašnjem sekretaru na obavljanju svoje dužnosti. Hvala vam, gospodine Odaloviću. S obzirom da je bilo većih izmena u sastavu odbora i delegacija koje su nam dostavile poslaničke grupe, prinuđen sam da odredim pauzu od jednog sata da bi se umnožio materijal i podelio svim narodnim poslanicima. Nastavljamo u 19,00 časova.
Mi smo danas razgovarali o tome da ćemo naći neki ključ koji će voditi računa o broju poslanika, tako je do sada bilo u većini. Međutim, ovde ću početi od Delegacije Saveta Evrope. Demokratska stranka, njen klub ima 52 poslanika. Demokratska stranka Srbije ima 21. To je dva i po puta više. Na koji način i kojom matematikom ste došli do toga, da te dve grupacije imaju isti broj predstavnika u Savetu Evrope? Da li smatrate da to treba da bude takav princip, pa da naša dva i po poslanika vrede samo jednog poslanika neke druge poslaničke grupe? Nemam ništa protiv, voleo bih da ima više i poslanika i delegata.
Pošto se odlučivanje o sastavu delegacije vršilo u periodu dok nije u potpunosti konstituisana Narodna skupština, obavešten sam da su bili i bilateralni i multilateralni sastanci sa svim predstavnicima političkih stranaka, odnosno poslaničkih grupa koje postoje u Narodnoj skupštini, i da je principom količnika utvrđivana proporcija za sve parlamentarne delegacije. Ukupan broj članova vaših delegacija odgovara količniku koji pripada vašoj poslaničkoj grupi prema broju poslanika koji pripadaju toj grupi. Mislim da su konsultacije bile i sa vama. Vi ste upoznati, vama je dostavljen predlog i u pisanom obliku za broj članova delegacija, za svaku delegaciju Narodne skupštine. Do sada nije bilo primedbi. Ovo je prvi put. Doduše, tek sada u ovom kapacitetu mogu da razgovaram o tome, ali prvi put da čujem da postoje neke primedbe. Imali smo nekoliko primedbi o kojima sam govorio pre prekida sednice, pa smo to pokušavali da rešimo i uspešno rešili. Za ovo zaista nisam znao. Ne postoji nikakva loša volja, verujte mi, prema vašoj poslaničkoj grupi. Mislim da je određen precizan matematički količnik, sistemom zaokurživanja po principu decimale preko 50%, ispod 50%. Tako se isto utvrđuje i za broj članova odbora.
Postavio sam jedno vrlo jednostavno pitanje koje, svako ko zna aritmetiku, zna da podeli, zna šta je količnik, može da izračuna i da zaključi koliko je to pravedan princip, o tome je reč. Dajte da proverimo, imamo matematičara ovde, i ja sam neki matematičar, učio sam i ja matematiku, ali zaključujte, okrećite kako god hoćete. Dva i po puta, ne vredi ni jedna rupa.
Dakle, na svim, kako me obaveštava naša služba, na svim sastancima koji su bili održani u toku, odnosno periodu pred samo konstituisanje Narodne skupštine, svi predstavnici poslaničkih grupa su obavešteni o ovome i vi ste na tim sastancima dobijali obaveštenje vezano za ovaj količnik. Međutim, kada bi smo gledali samo matematički, broj vaših članova delegacije u ukupnom broju delegacija odgovara broju poslanika proporcionalno u odnosu na ukupan broj članova delegacije koje predlaže Narodna skupština. Recimo, SNS, koja je veća od vaše poslaničke grupe, isto ima dva, i ako bi, po toj logici, trebalo da ima tri, ali onda bi bilo ne moguće, ne bi mogla ni jedna manja poslanička grupa da ima člana. Gospodin Jugović se javio za reč.
Poštovani predsedniče, kolege poslanici, koleginice poslanice, nezadovoljni smo raspodelom naših članova i zamenika članova u delegacijama. Bili smo nezadovoljni i rasporedom naših članova u odborima. Ako je ovo tretman koji će biti praktikovan u budućnosti, da na ovaj način većina poštuje manjinu, onda to ne vodi u dobrom smeru. Mislim da je trebalo opredeliti prema politikama delegacije, kao i odbore. Mislim da naš poslanički klub treba da zastupa ovaj parlament u određenim evropskim organizacijama, ali pošto smo se jedno dogovarali sa Veljkom Odalovićem, posle rotacije do koje je došlo mi ne možemo da se obratimo novom sekretaru, dakle praksa da jedan sekretar, koji više nije sekretar, dogovara, a drugi sekretar nakon izbora delegacija bude adresa kome bi trebalo da se obratimo nije dobra. Želim da izrazim svoje ne zadovoljstvo i ne znam na koji način možemo da kompenzujemo ovaj propust ili kako možemo sutra na kolegijumu da se dogovaramo. Hvala.
Za reč su se prijavili narodna poslanica Elvira Kovač, dr Slobodan Samardžić i dr Dragoljub Mićunović. Pre toga da vam kažem da su konsultacije obavljane u toku ovog perioda sa predsedavajućim Narodne skupštine. Tokom današnjeg dana ja nisam imao konsultacije vezane za delegacije, ali mislim da, što se tiče gospodina Odalovića, da je on precizno uradio procenat koji pripada svakoj poslaničkoj grupi. Vi imate jednog člana delegacije i jednog zamenika člana, pričam o poslaničkoj grupi SPO-DHSS. Gospođa Elvira Kovač. Izvolite.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, poštovano predsedništvo, ni SVM, poslanička grupa, nije zadovoljna onim što smo dobili, odnosno, ono što nam pripada nije u ovom predlogu, jer kako god pričali o matematici i o zaokruživanju, nama bi pripadao jedan član delegacije i jedan zamenik člana delegacije. Onda smo mi dobili obaveštenje, odnosno zahtev od prošlog generalnog sekretara Skupštine da damo predlog za jednog člana, i to određene delegacije, što znači da mi nismo imali prava. Zanimljivo je da poslaničke grupe koje imaju identičan broj poslanika kao mi, znači, minimalan, pet, prema ovom predlogu imaju i člana i zamenu, dok mi imamo samo člana a nemamo tu zamenu. Za nas bi izuzetno značila delegacija Parlamentarne skupštine SE i zanimljivo je da vrlo male poslaničke grupe po brojnosti sada tu imaju prava i na člana i na zamenu, dok smo mi godinama imali tu zamenu. Ja sam lično tamo pet godina vrlo aktivno radila, i to svi znaju, i bilo bi izuzetno loše da u Parlamentarnoj skupštini SE koja se bavi ljudskim i manjinskim pravima nemamo predstavnika. Hvala.
Hvala vama. Dr Slobodan Samardžić ima reč.
Izgleda da je problem u tome što je nemoguće da u svakoj od ovih devet delegacija bude zastupljena proporcionalnost. Proporcionalnost može biti zastupljena samo u svih devet delegacija. Ja sam sad brojao, zbog intervencije prof. Mićunovića, taj odnos DS i DSS. DS ima 14 predstavnika, DSS ima šest. Znači, mi smo u odnosu na vas podproporcionalno zastupljeni, što sam izveo iz brojanja, a inače mi ne bi palo na pamet da brojim da nije bilo ove intervencije. To znači da je samo prividno da smo mi isto zastupljeni. Jesmo u jednoj delegaciji koju ste vi pomenuli – Savet Evrope, ali kada gledamo svih devet delegacija, rekao bih da je odnos pravičan, možda nešto malo više u vašu korist. Ali ne dovoljno više da bih sad ja intervenisao. Čini mi se da se moramo pomiriti sa time, jer, pogledajte, neke delegacije imaju tri člana, neke šest, neke devet. Nemoguće je u svakoj postići proporcionalnost. Nas je puno. Sva sreća, ne može pojedinac da se deli na više delova, inače, da to može, verovatno bismo napravili tu idealnu proporcionalnost. Ja ne vidim načina nego, ako postoji veliko nezadovoljstvo, da se opet nađemo. Ali, ovo mi se, na prvi pogled, čini pravičnom raspodelom, plus-minus neke male štete za neke grupacije i koristi za neke, ali mislim da su te štete i koristi suviše male da bismo se sada zadržavali oko toga.
Gospodine Mićunoviću, da li želite reč? (Ne) Predlažem da se ovaj predlog usvoji danas, a da u naknadnim konsultacijama između poslaničkih grupa probamo da pronađemo način da napravimo sitnije korekcije, ako ste saglasni sa tim. Mislim da bi to moglo da bude pravo rešenje. Kao što je rekao gospodin Samardžić, nažalost, nemoguće je da svi budu proporcionalno zastupljeni i nemoguće je da svi budu u potpunosti zadovoljni. Međutim, u skladu sa onim materijalnim količnicima, u skladu sa brojem poslanika, mislim da je ovo zaista fer i pošteno. Da li još neko od predsednika želi reč? (Ne) Zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu odluke. Pre prelaska na odlučivanje podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 2. tačka 15. Ustava Republike Srbije Narodna skupština vrši izborne nadležnosti većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke u celini. Stavljam na glasanje Predlog odluke o utvrđivanju sastava stalnih delegacija Narodne skupštine Republike Srbije u međunarodnim parlamentarnim institucijama u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaključujem glasanje i saopštavam rezultate: za je glasalo 140 narodnih poslanika, protiv je bilo šest narodnih poslanika, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 29 narodnih poslanika od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog odluke. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanja o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem Prvu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije. Podsećam vas da je nova sednica Narodne skupštine zakazana sutra u 15,30 sati. Hvala vam na saradnji.