Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sednicu Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 103 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 92 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi zarad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici: Ljubiša Stojmirović, Ivan Bauer i Dejan Rajčić. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, povodom pretresa u pojedinostima o predlozima zakona iz tačaka 6, 7. i 8. dnevnog reda, pozvao da današnjoj sednici, pored predstavnika predlagača: Suzane Grubješić, potpredsednice Vlade, mr Verice Kalanović, ministarke regionalnog razvoja i lokalne samouprave, mr Mlađana Dinkića, ministra finansija i privrede, prisustvuju i: Ljubiša Milosavljević, državni sekretar u Ministarstvu finansija i privrede, Zlatko Milikić, pomoćnik ministra finansija i privrede, Branka Đorđević, savetnica u Ministarstvu finansija i privrede, Danijel Nikolić, savetnik ministra finansija i privrede i Sanja Jevtović, viša savetnica u Ministarstvu finansija i privrede. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima Predloga zakona o računovodstvu. 6. tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O RAČUNOVODSTVU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić i amandmane Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade. Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava povukao je amandmane koje je podneo 10. jula 2013. godine na članove 6, 12, 38, 39, naslov iznad člana 40. i član 40. i 41. kojim se posle člana 51. dodaju novi naslovi i novi član 51a, kao i amandman kojim su predložene izmene u članovima 33, 34, 35, 36, 37. i 46. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 3. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Za reč se javila narodni poslanik Gorica Gajić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedniče. Poštovana gospođo ministar, uvaženi predstavnici Vlade, poštovane koleginice i kolege, danas nam je na dnevnom redu rasprava u pojedinostima, odnosno po amandmanima na tri važna zakona: Predlog zakona o računovodstvu, Predlog zakona o reviziji i Predlog zakona o faktoringu. Odmah u startu da kažem da mi je prosto neshvatljivo da skoro nijedna poslanička grupa, sem jednog amandmana iz LDP, nije podnela amandmane, sem DSS, na ova tri, po nama, vrlo važna sistemska zakona. Prosto nam se nameće pitanje da li druge poslaničke grupe misle da su ovi predlozi zakona savršeni i da im apsolutno nije potrebno nijedno amandmansko poboljšanje ili, sa druge strane, smatraju da su ova tri zakona nebitna, pa zato i ne zaslužuju da se amandmanski koliko toliko poprave? No, bez obzira na sve to, DSS je i u načelnoj raspravi istakla da su ovo tri jako važna sistemska zakona, a posebno Zakon o računovodstvu i Zakon o reviziji, koji se sada prvi put razdvajaju u dva posebna zakona. Sami smo tada rekli da od kvaliteta finansijskog izveštavanja zavisi kvalitet prikaza realnog stanja u ekonomiji, zavisi dolazak novih investitora kada vide kakvi su finansijski izveštaji pojedinih preduzeća za koja su zainteresovana, zavisi prikaz, odnosno realni prikaz osnovice za oporezivanje kod poreza na imovinu, kod poreza na dobit. Samim tim, od toga zavisi utaja poreza, odnosno od toga zavisi prihod u budžetu, a od toga nam i zavisi deficit, odnosno njegova veličina. Pre neki dan smo ovde pričali sa kolikim se deficitom sada naš budžet susreće. Tako da, prosto ne možemo da verujemo da odgovornost za izradu finansijskih izveštaja, odgovornost za reviziju finansijskih izveštaja mora neko da snosi, moramo jasno ovim zakonom da imamo određena lica koja rade, u stvari izrađuju finansijske izveštaje, moramo da budemo sigurni da su ti finansijski izveštaji objektivni, istiniti, sveobuhvatni, standardizovani, da su jasni, odnosno razumljivi i stranim investitorima. Tek od takvih finansijskih izveštaja mi možemo da očekujemo i sveobuhvatan privredni razvoj. Koliko vidimo, to će biti jedna od prvih i osnovnih tema posle rekonstrukcije ove Vlade. Da ne bih dužila sada načelnu priču, da se osvrnem na ovaj treći amandman, odnosno na prvi amandman koji smo podneli na član 3. Naime, u Predlogu zakona u članu 3. se kaže – prevode međunarodnih finansijskih standarda rešenjem utvrđuje Ministarstvo i ovo rešenje se zajedno sa prevodom objavljuje u "Službenom glasniku" i na sajtu Ministarstva. Mi smo predložili amandman da se član 3. menja i da glasi – profesionalne organizacije, koje su članice međunarodnih federacija računovođa i revizora, treba da prevode i objavljuju ove standarde, treba da aktivno rade na primeni i poštovanju tih standarda i, naravno, da uvode i primenjuju i etički kodeks za profesionalne računovođe i revizore. Vi u obrazloženju kažete da amandman ne može da se prihvati zato što su ovi međunarodni standardi računovodstveni i međunarodni standardi finansijskog izveštavanja samim tim predlogom ovih zakona postali sastavni deo republičkog zakonodavstva, pa samim tim Ministarstvo kao republički organ ima suvereno pravo da određuje i da odlučuje o zakonskoj regulativi, tako da ne može to suvereno pravo da se prenese na određeno udruženje ili računovodstvena udruženja koja bi trebalo da prevode ova pravila. Međutim, mi smo se samo kod ovog člana pozvali na član 3. prethodnog Zakona o računovodstvu i reviziji, koji kaže da ove prevode uređuje pravno lice koje je član Međunarodne federacije računovođa i koje ima po ugovoru pravo i obavezu da vrši ove prevode. Svakako, mi u ovom predlogu zakona nismo videli ko u suštini prevodi te računovodstvene standarde, samo imamo odrednicu da se utvrđuje rešenjem prevod i da se objavljuje taj prevod. Ako je to preneseno sada na Ministarstvo, da li je to Komisija za računovodstvo? Ko u stvari prevodi? Sa druge strane, mi imamo primedbe da se tu radi o prilično velikom novcu kada je u pitanju taj prevod i o kontroli svega toga. Zato vas i pitamo – ako naš amandman nije prihvaćen, i radi struke, a i radi javnosti, da nam prosto kažete ko će prevoditi te računovodstvene i finansijske standarde?
Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Na član 6. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Dušica Morčev i Bojana Božanić. Da li se neko javlja za reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić. Izvolite.
U stavu 1. člana 6. Predloga zakona mi predlažemo da se amandmanom pre reči: "poslovnog prihoda" dodaju reči: "godišnjeg poslovnog prihoda". Naime, u članu 6. ste dali klasifikaciju pravnih lica na mikro mala, srednja i velika, uzevši u obzir poslovni prihod i prosečne vrednosti poslovne imovine utvrđene na dan sastavljanja godišnjih izveštaja. Mi smo samo, preciznosti radi, predložili amandmanom da se i u stavu 1. i u stavovima 3. i 4. pre reči: "poslovni", doda reč: "godišnji", odnosno da se odnosi na godišnji poslovni prihod. Samo radi preciznosti, smatramo da, bez obzira na vaše obrazloženje, nema smetnji da ova reč stoji i kod ovih stavova koje smo mi u amandmanu navele.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Gorica Gajić. Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, jedino da uopšte ne sednem. Šalim se malo. Mi smo amandmanom na član 6. predložili da se u stavu 1. briše: "mikro", a da se dosadašnji stav 3. koji postaje stav 2. menja i glasi: "da su mala pravna lica ona koja imaju prosečan broj zaposlenih do 50, poslovni prihod od 8.800.000 evra i prosečna vrednost poslovne imovine na kraju poslovne godine je 4.400.000 evra za preduzetnike". Mi smo i u načelnoj raspravi istakli da ova vaša podela sada u ovom predlogu zakona – na mikro, mala, srednja i velika preduzeća, sa pozicija računovodstva i nema neki značaj. Naime, vi ste se samo ovim predlogom zakona prilagodili 4. i 8. Direktivi EU, koja poznaje podelu na pravna lica ovakva kako je sada dato u predlogu. Mi smo tada predložili da se zalažemo za to da podela na pravna lica ostane, zato smo ovim amandmanom i pokušali da ovo izmenimo, na mala, srednja i velika, a da ostane kategorija preduzetnika i drugih pravnih lica. Prvenstveno smo ovaj amandman podneli, a to ćemo i kasnije dati u obrazloženju, zbog toga što će za ova mikro pravna lica Ministarstvo doneti poseban podzakonski akt ili pravilnik, nazovimo ga kako god hoćemo, koji će biti temelj izrade finansijskih izveštaja za mikro pravna lica. Znači, to je jedan potpuno novi pravilnik. Na taj način, negde oko 109.000 ili 110.000 pravnih lica izuzeće se iz Standarda međunarodnog finansijskog izveštavanja, za njih će važiti neka posebna naša pravila, pa će samim tim, ti izveštaji koji se budu radili na osnovu ovog pravilnika biti i neuporedivi pre svega sa dosadašnjim izveštajima, biće i nerazumljivi za strane investitore, a isto tako, što je najvažnije i što je najveća primedba bila privrede, izazvaće jako velike troškove, blizu 30 miliona evra kod privrednika jer će tražiti nove kompjuterske programe, novu obuku kadrova, nove obrasce, onda će se dešavati situacija da će se mikro pravna lica seliti u mala, mala u mikro, mala u srednja, srednja u velika, tako da će zbog tih prelaza graničnih jednostavno biti jako otežano da se sve ovo primenjuje, a da ne bude velikih troškova. S druge strane, ti troškovi mogu, najbolje to zna Ministarstvo finansija i privrede, 30 miliona evra može da se uloži u radna mesta, i to za radna mesta od pet do sedam hiljada novih radnih mesta. To je bila poenta zbog čega smo podneli ovaj amandman.
Hvala. Niste morali da sednete. Na član 14. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Gospođa Gajić ima reč. Izvolite.
Jedan vrlo važan član, možda i jedan od najvažnijih članova u ovom predlogu zakona, je član 14. Mi smo na član 14. podneli amandman koji glasi: "Član 14. menja se i glasi – Pravno lice, odnosno preduzetnik internom regulativom uređuje školsku spremu ekonomsko-finansijskog usmerenja, odgovarajuće profesionalno zvanje, radno iskustvo i druge uslove za lice koje vodi poslovne knjige i sastavlja finansijske izveštaje". Ako bi ostao član 14, ovako kako je u predlogu dat, pravno lice može svojim aktom da odredi i, kaže se, samo školsku spremu, radno iskustvo i druge uslove. Smatrali smo, u konsultaciji sa strukom, da ovde mora ili bi trebalo, kako god vi to shvatite, da stoji koja su to lica odgovorna za sastavljanje finansijskih izveštaja. Nije svejedno da li će finansijski izveštaj da sastavi stručni profesionalni računovođa, čovek ili osoba koja dugo godina radi u toj struci, koja se školovala, godinama unazad steklo se neko iskustvo i neka praksa u toj struci. Imamo dovoljno stručnjaka, pa samim tim smatramo da kroz ovaj zakon, pogotovo u ovom članu, struka računovođa treba se zaštiti, pogotovo ako znamo, godinama unazad, i to smo u načelnoj raspravi rekli, da je poverenje u finansijske izveštaje i u revizorske izveštaje unazad godinama dospelo na najniži mogući nivo. Gotovo više ne veruje u istinitost i objektivnost tih izveštaja, a znamo kako se godinama unazad radilo, koje su revizorske i konsalting kuće procenjivale imovinu srpskih preduzeća, ta preduzeća su se prodavala, procenjivale imovinu naših domaćih banaka, uglavnom davale pozitivna mišljenja i na stanje kada je u pitanju imovina, odnosno na bilans stanja i na poslovanje, odnosno na bilans uspeha. Sa druge strane, imamo katastrofalnu situaciju, odnosno prodata preduzeća, stotine hiljada radnih mesta je izgubljeno, a finansijski izveštaji su postali prosto nepotrebna pisanija. Zato predlažemo da se ne marginalizuju računovođe i stručnjaci u ovoj oblasti, već da oni budu temelj objektivne, istinite i sveobuhvatne izrade finansijskog izveštaja.
Narodni poslanik Radmila Gerov ima reč.
Zahvaljujem, predsedniče. Poštovana ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, članom 14. predloženog zakona predviđeno je da pravno lice ili preduzetnik može svojim internim aktom propisati i stručnu spremu i radno iskustvo za računovođu. Činjenica je da veliki segment naše privrede čine preduzetnici i mala i srednja preduzeća. Činjenica je da preduzetnici sami vode firme, a kod malih i srednjih preduzeća su uglavnom to vlasnici. Nivo stručnog obrazovanja i preduzetnika i vlasnika malih i srednjih preduzeća danas u Srbiji nije na zadovoljavajućem nivou. S druge strane, pošto oni nemaju dovoljno znanja, oni se u svom radu oslanjaju na svoje računovođe. Ukoliko bi ostao ovaj član 14. ovakav kakav jeste, to bi značilo da u Srbiji svako može da vodi knjige, pa i NKV radnik. S druge strane, ukoliko znamo da veliki broj ljudi radi kod preduzetnika i kod malih i srednjih preduzeća, kakvu ćemo situaciju imati u perspektivi u budućnosti? Nedovoljno stručan preduzetnik, nedovoljno stručan vlasnik malog i srednjeg preduzeća, loš knjigovođa. To sigurno mora kao rezultat da ima propast takvog preduzetnika. Iz tog razloga, mi smatramo da računovođa ne može biti bilo ko, ne može biti NKV radnik. Da može, onda bi sigurno Ministarstvo i Vlada dozvolili da i kod budžetskih korisnika svako može da bude računovođa. Činjenica je da kod budžetskih korisnika postoje propisana zvanja, znači, to su diplomirani ekonomisti koji vode poslovne knjige. Zato smatramo da nije korektno i da nije u redu da svako može da vodi poslovne knjige, pogotovo što zakon daje mogućnost da takvi NKV građani otvore i svoje knjigovodstvene agencije. Danas takvih ima oko 8.000 u Srbiji. Kakvu odgovornost snosi agencija kada loše vodi poslovne knjige za preduzetnika, a preduzetnik plati kaznu? Može obrazloženje, ministarka, da bude – neka preduzetnik ili malo ili srednje preduzeće promeni knjigovodstvenu agenciju, ali činjenica jeste da neke agencije za knjigovodstvo naplaćuju usluge dve ili tri hiljade dinara na mesečnom nivou, neke druge, kvalitetnije, od 20.000 do 30.000 dinara. U zemlji u kojoj živimo, gde svakodnevno pada promet zbog povećanja PDV, zbog malih plata radnika i zbog siromaštva stanovništva, činjenica je da mali preduzetnici neće moći mnogo da plate svog računovođu ili knjigovođu i biraće onakvu agenciju koja knjigovodstvene usluge pruža sa što nižom cenom. To u perspektivi znači da će bilo koja kontrola, kada pogreši knjigovođa, izazvati velike kazne za tog preduzetnika i praktično zatvaranje firmi.
Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović.
Jasna je intencija predlagača zakona šta je u članu 14. želeo da predloži i na koji način da se biraju lica koja vode poslovne knjige i sastavljaju finansijske izveštaje. Ono što je intencija predlagača jeste kolektivna odgovornost i one osobe koja sastavlja finansijski izveštaj, ali i zakonskog zastupnika i članova nadzornog ili upravnog odbora tog privrednog subjekta ili pravnog lica. Znači, predlagač nije želeo zakonski da nametne obavezu pravnom licu kakve kvalifikacije i atribute treba da poseduje onaj ko će sastavljati finansijski izveštaj, da mu nametne neku novu obavezu. Znači, samim tim što je odgovornost i zakonskog zastupnika i članova Nadzornog odbora, ali i onog ko sastavlja i odgovara za tačnost izveštaja, jasno je da će vlasnik svakog pravnog lica voditi računa o tome koga uzima da mu vodi poslovne knjige. Mislim da ovaj amandman nema smisla. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč? Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić.
Član 15. se nastavlja faktički, naše objašnjenje bi se nastavilo na objašnjenje na član 14. Naime, mi predlažemo da se član 15. menja i da glasi - vođenje poslovnih knjiga i sastavljanje finansijskih izveštaja pravno lice i preduzetnik može poveriti profesionalnom računovođi, zaposlenom licu koje ispunjava uslove iz član 14, ali onako kako smo ga mi predložili i koje nije kažnjavano za krivična dela koja ga čine nedostojnim za obavljanje poslova iz oblasti računovodstva, odnosno može da poveri drugom privrednom društvu koji ima pretežnu registrovanu delatnost za pružanje računovodstvenih usluga koje ima zaposleno lice kojem poverava vođenje poslovnih knjiga i sastavljanje finansijskih izveštaja, a koje ispunjava uslov iz člana 14. ovog zakona onako kako smo predložili, ili preduzetniku koji ima pretežnu registrovanu delatnost za pružanje računovodstvenih usluga, ponovo ko ispunjava uslove iz člana 14. ovog zakona. Da, svakako da odgovornost za kvalitetan, istinit finansijski izveštaj treba da se podeli, i sigurno dobro je to što je kolektivna odgovornost, što odgovara i zakonski zastupnik, odnosno direktor ili nazovimo ga kako god. Ali, pre toga, pre nego što će direktor koji ne mora da bude stručno lice za oblast finansija i računovodstva, on će svakako potpisati, svakako svojim potpisom jer zakonski zastupnik odgovara za kvalitet i istinitog finansijskog izveštaja. Ali, pre njega finansijskim izveštajem, odnosno svim knjigovodstvenim poslovnim promenama i načinom njihovog knjiženja odgovorna je struka. Ta struka je diplomirani ekonomista, odnosno uže računovodstveni stručnjak. U svakoj firmi kada samkao jako mlad ekonomista počinjala da radim, da tako kažem, zakon je bio dobar šef računovodstva. Od dobrog šefa računovodstva, sve je zavisilo. U vreme kada su se završavali godišnji izveštaji, kada je trebalo da se predaju rukovodioci su sedeli i čekali drhteći šta će na kraju šef računovodstva da kaže – je li preduzeće poslovalo pozitivno, odnosno je li bilo dobitak i gubitak? Dobar šef računovodstva pogotovo u proizvodnoj firmi koji ima i proizvodnju i trgovinu je bio alfa i omega finansijsko-računovodstvenog stručnjaka. Tako da čast svakome ko poželi u ovoj krizi da se bavi između ostalog i knjiženjem. Danas imamo računovodstvene agencije koje u nemogućnosti da pronađu kvalitetan kadar zaposle bilo koje lice koje hoće da radi, prosto koje hoće da nauči programski da knjiži, da bude računovođa. Ali, to ne znači da je on dobar računovođa. Znači, moramo da zaštitimo struku, između ostalog i druge struke, ali mi diplomirani ekonomisti, odnosno računovođe i finansijski stručnjaci ili revizori kasnije kod drugog zakona, jednostavno moramo da sačuvamo struku da se ova vrlo važna oblast računovodstva, finansija i prikazivanja poslovanja jednog preduzeća, ni pravnog lica poveri struci. Poenta je u tome. Nema tu nekih većih troškova. Imali smo obavezu da zaštitimo struku koja godinama ili decenijama unazad postoji i koja bi trebala da vodi računa baš o ovoj oblasti.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dušica Morčev i Bojana Božanić. Da li se neko javlja za reč? Narodni poslanik Gorica Gajić.
Opet jedan, ako ne i najvažniji član ili naš amandman, kako god. Član 22. Predloga zakona kaže – za priznavanje, vrednovanje, prezentaciju i obelodanjivanje pozicija u pojedinačnim finansijskim izveštajima mikro i druga pravna lica iz člana 2. tačka 2. ovog zakona nezavisno od veličine primenjuju podzakonski akt koji donosi ministar nadležan za poslove finansija, a koji se zasniva na opštim računovodstvenim načelima. Stav 2. kaže – izuzetno od stava 1. mikro i druga pravna lica nezavisno od veličine, mogu da odluče da primenjuju i međunarodne standarde, finansijska izveštavanja za mala i srednja pravna lica. Mi iz DSS predlažemo, amandmanom da se član 22. briše, i predlaže da se mikro i druga pravna lica, koji predlaže da se sastavljaju po podzakonskom aktu. Jednostavno to smo i u načelnoj raspravi rekli, na ovaj način donošenjem ovog novog akta, pravilnika, izuzećemo 109 hiljada pravnih lica ili 90% pravnih subjekata iz primene međunarodnih standarda računovodstva i finansijskog izveštavanja. Samim tim, da ponovim, ti finansijski izveštaji na takav način kada se budu sastavljali, pre toga, iziskivaće velike troškove privredi, za programe, obuku, obrasce, prelaziće iz jedne kategorije u drugu kategoriju pravna lica i to će ih otežavati. S druge strane, imate mikro pravna lica koja se sada uvode koja imaju raznolik spektar delatnosti od proizvodnje, trgovine, usluga. Prosto ne vidimo kako će taj podzakonski akt pojednostaviti tu šarenolikost u obavljanju delatnosti. Onda su tu i 30 hiljada drugih udruženja, sindikalnih, političke stranke, sportske organizacije, sve su to pravna lica koja će potpadati, odnosno koja će koristiti ovaj novi podzakonski akt. Ako već stavom 2. kažemo da i ova lica, mikro pravna lica i druga pravna lica mogu da koriste međunarodne standarde finansijskog izveštavanja za mala i srednja pravna lica, znači, dajemo im i tu mogućnost, onda ćemo tu imati jednu potpunu šarenolikost i prosto nećemo znati ko koji standard primenjuje. S druge strane, biće troškovi i poreskoj upravi, odnosno Ministarstvu finansija, jer će morati i novi inspektori, da tako kažem, da se obuče i da na osnovu ovog pravilnika, moraće poreski inspektori da znaju nekih pet nivoa finansijskog izveštavanja da bi mogli na pravi način da prate da li se oni primenjuju i da li se radi po tim standardima. Prosto zbog tih troškova i kod Ministarstva finansija, odnosno poreske uprave i kod privrede predložili smo da se ovaj član ukine. Samim tim što smo predložili da mikro pravna lica ukinemo, preduzetnici i druga pravna lica i nadalje kao i do sada, jer su radili po kontima, po kontnom planu koji je bio prilagođeno međunarodnim standardima finansijskog izveštavanja, da i dalje primenjuju te iste standarde i da uđu u sistem međunarodnih standarda, da budu čitljivi i za ceo svet.
Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović. Izvolite.
Upravo uvođenje kategorija mikro preduzeća, smatram jednom od najvrednijih tekovina ovog novog zakona o računovodstvu. Oko 110 hiljada mikro pravnih lica u narednom periodu, nakon usvajanja ovog zakona će imati obavezu da sastavlja potpuno pojednostavljene finansijske izveštaje što će im u svakom pogledu omogućiti jednostavniju proceduru, velike uštede ali i mogućnost i objektivnost i preglednost tih njihovih izveštaja. Koleginica je rekla da oni imaju mogućnost da sastavljaju finansijske izveštaje, međunarodne standarde finansijskog izveštavanja za mala i srednja preduzeća. Znači, sva ona mikro pravna lica koja smatraju da treba da sastavljaju iz nekih razloga takve izveštaje koji bi bili razumljivi i objektivni, pregledni za neke strane investitore imaju tu mogućnost. Isto kao što srednja pravna lica imaju mogućnost da sastavljaju finansijske izveštaje međunarodnih standarda finansijskog izveštavanja. Još jednom ponavljam, smatram da je uvođenje mikro kategorije pravnih lica u novom zakonu o računovodstvu jedna od najboljih tekovina ovog zakona. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 22. i član 22. amandman je podnela narodni poslanik Gorica Gajić. Da li narodni poslanik želi reč? (Ne) Na člana 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Da li neko želi reč? (Ne) Na člana 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Miljenko Dereta. Izvolite.
Hvala predsedavajući. To je član koji govori da je pravno lice dužno da sastavlja godišnji izveštaj o poslovanju. To se odnosi na sva pravna lica u Srbiji, osim na crkve i crkvene zajednice, koje su ovim zakonom izuzete. Ovde ponavljam pitanje, zašto je ta vrsta diskriminacije napravljena, jer ona osim što je u suprotnosti sa svim pravilima koja izbegavaju izuzeće iz ove vrste zakona, takođe je taj član kojim se izuzimaju crkve i protivustavan i samo želim da iskoristim ovu priliku i da kažem da ću u saradnji sa još nekim kolegama iz parlamenta i nekim nevladinim organizacijama pokrenuti ustavnost ovog člana kojim su crkve izuzete iz vođenja knjiga, posebno kada se radi o sredstvima koja dobijaju iz budžeta. Hvala.
Hvala. Na član 33. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Reč ima Gorica Gajić. Izvolite.
Hvala gospodine predsedniče. Član 33. kaže – dostavljanje finansijskih izveštaja za javno objavljivanje. U stavu 1. kaže – pravna lica, odnosno preduzetnici, dužni su da redovne godišnje finansijske izveštaje za izveštajnu godinu dostave agenciji radi javnog objavljivanja, najkasnije do 30. juna naredne godine, osim ako posebnim zakonom nije drugačije uređeno, odnosno dati su rokovi do kada se podnose finansijski izveštaji i kome se predaju radi javnog objavljivanja. Mi smo podneli amandman na član 33. da posle stava 6. se doda stav 7. koji glasi – Agencija vrši logičku, računsku i suštinsku kontrolu finansijskih izveštaja. Naime, jasno je nama da u članu 33, kome se finansijski izveštaji predaju i ko ih objavljuje. Nikako nismo u zakonu mogli da vidimo ko će da vrši suštinsku kontrolu finansijskih izveštaja. Naime, vi članom 45. Predloga zakona kažete da će kontrolu ispravnosti poslovnih promena vršiti Poreska uprava, pa se samim tim podrazumeva da je to ta suštinska kontrola. Mi se doduše jesmo dvoumili da li da tu suštinsku kontrolu vrši Agencija za privredne registre ili Poreska uprava, prosto smo vagali ko ima i kadrovski potencijal u smislu struke i ko ima tehničke mogućnosti da radi taj posao. Nekako nam je u konsultaciji sa strukom prevagnuo stav da to treba da radi Agencija za privredne registre. Međutim, koliko je ovaj, da tako kažem, član ili koliko je ova materija, ko kontroliše računovodstvene finansijske izveštaje, bitna, svedočio je i amandman koji je odbor, odnosno SNS predložila, zbog koga je ova sednica i odložena, pa je sada taj amandman povučen, gde je umesto da APR radi ovaj posao, to treba da radi NBS, pa se onda našlo neko zajedničko rešenje da ipak prima i objavljuje finansijske izveštaje APR, a po potrebi i po zahtevu dostavlja NBS sve one podatke koji budu potrebni. Samim tim, kada APR prihvati ovaj finansijski izveštaj i kada ga javno objavi, samim tim, to je javni dokument, pa NBS može po automatizmu na taj način i da dođe do određenih podataka. No, to je očito bio kompromis između dve vladajuće stranke u vlasti. Zato mi pitamo, odnosno znajući da je nekada postojala Služba društvenog knjigovodstva, mi koji smo tada ranije mladi počinjali, znali smo ko je bio zadužen za suštinsku kontrolu onoga što se zove finansijski izveštaj, onoga što se zove godišnji izveštaj i za takve kontrole znali smo da će sigurno biti neka ocena ili da valja ili da ne valja. Ovoga puta ne vidimo ko će to da radi, sem da će ta suštinska kontrola doći na dnevni red tek kada bude bilo vršenja revizije tih finansijskih izveštaja. Ako je loš finansijski izveštaj, neće biti sigurno dobar ni revizorski izveštaj.
Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković.
Hvala predsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena ministarko, ono što poslaničku grupu SPS interesuje, a posle i rasprave koja je bila u načelu kada je u pitanju zakon o računovodstvu je to da se kaže i nama, mada mi to znamo, da se kaže građanima ko je, zbog čega ukinuo Službu društvenog knjigovodstva – SDK, ZOP, kako kod hoćete da ga nazovete. Šta su bili razlozi, a da se danas toliko priča sa tugom i žaljenjem što to ne postoji više? Ko je to ukinuo? Zbog čega? Zašto smo došli u ovu situaciju do koje smo došli, da nema kontrole svega onoga što tada nisi mogao da dođeš ni da platiš porez, bez uplaćenih poreza i doprinosa, a kasnije se ispostavilo da je jednostavno mogao ko god hoće da isplati plate, da ne plati poreze i doprinose, da ne plati poreze, da dođe na blagajnu da podigne gotovinu bez ikakvih računa za kao pokriće, to nije moglo da se desi dok je postao ZOP, tj. SDK, kako god hoćete da ga zovete. Neka se javi onaj koji je odgovoran i zbog čega je ukinuo tu instituciju koja je jednostavno bila toliko savršeno tačna i precizna, da onog trenutka kada radnik u Beogradu ukuca nalog firmi u Nišu, u istoj sekundi se sredstva nađu kod tog preduzeća u Nišu i on je mogao dalje da raspolaže sa njima. Zbog čega danas imamo ovakvu situaciju? Ko je odgovoran za to? Molim vas, građani traže odgovor. Neka se javi taj, neka kaže – ja sam ukinuo to zbog toga i toga, a podršku za to sam imao od tih i tih. Znači, dajte jednom da se pogledamo u oči, kako kaže jedan slogan.
Reč ima narodni poslanik Radmila Gerov.
Zahvaljujem. Članom 33. predviđeno je da pravna lica i preduzetnici svoj izveštaj o poslovanju treba da dostave Agenciji do 30. juna na javno objavljivanje. Mi smo u načelnoj raspravi govorili o tome, da za nas u LDP nije dovoljno da finansijski izveštaj bude samo javno objavljen, ukoliko niko nakon toga ne vrši kontrolu šta se dešava sa tim finansijskim izveštajima. Kao primer toga, naveli smo RTB Bor, gde su nezavisni revizori godinama unazad ukazivali da RTB Bor ne postupa po Zakonu o računovodstvu i reviziji, da ne koristi međunarodne standarde. Činjenica je da u svim revizorskim izveštajima to piše, a da rukovodstvo RTB Bor ništa ne čini da nepravilnosti koje su iskazane u izveštajima primeni, kako bi narednu poslovnu godinu počeo sa zakonitim poslovnim stanjem. Ne bih da ponavljam o čemu sam sve govorila u načelnoj raspravi, od toga da prema Londonskom i Pariskom klubu postoje nesuglasice za dve i pô milijarde, da prema kamatama ima isto toliko, da RTB Bor ima uknjiženu imovinu firmi koje više nisu i nemaju nikakve veze sa RTB Bor. Iz tog razloga, mi smatramo da neko mora da izvrši kontrolu finansijskih izveštaja, da kada nezavisni revizor u svom radu uzdrži mišljenje i dâ neke preporuke, a onda pravno lice te preporuke ne ispoštuje u narednoj godini, prosto mora da trpi neke sankcije. Ukoliko takvih sankcija nema, onda se postavlja pitanje čemu onda uopšte i revizija završnih računa?
Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Na osnovu člana 156. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman na član 41. Da li neko želi za reč? (Da) Reč ima Božidar Đelić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, DS je prošle nedelje tražila da se povuku amandmani koji su predviđali da privreda mora na dva meseca da podnosi izveštaje, dobro je što su oni i povučeni. Međutim, jutros smo na Odboru za finansije predložili da idemo korak dalje, a to je da kada je već koalicija na vlasti našla načina da obezbedi da NBS ima direktan pristup finansijskim izveštajima naše privrede, nema nikakvog razloga da to ne bude slučaj i sa svim drugim organima, što države, što javnih institucija. Naime, ako Narodna banka ima problem da dođe do podataka, još veći problem je to i za druge delove naše države i nalazimo se u jednoj apsurdnoj situaciji, gde jedan deo države okleva da dâ informacije drugim delovima države, naplaćuje, naravno ko to plaća na kraju krajeva, plaćaju građani, plaća privreda. Pozdravljam to što je šef poslaničke grupe SNS rekao da je to dobra ideja, ali ne razumem zašto jutros nismo smogli snage da promenimo ovaj amandman? Jer, mi smo to mogli da uradimo kao Odbor i da danas usvojimo ovaj amandman, što bi DS podržala, čime bismo obezbedili da država naplati svoje usluge samo jednom. Da li je po sredi to što je nešto dogovoreno, kako reče predsednica Odbora, politički? Ona je rekla da je napravljen tunel između Narodne banke Srbije i APR, tj. informatički tunel i da kad se napravi informatički tunel između te dve institucije, ta informacija ne može da se dostavi drugima. Ja bih voleo da čujem kakav je to tunel? Jer, ako već jedna institucija informatički može da ima pristup tim podacima, kako je moguće da to nije dostupno svima drugima? Možda postoji valjani razlog, ali mi ga jutros nismo čuli. U nedeljama koje dolaze, DS će predložiti u nedeljama koje dolaze jednu zakonsku inicijativu jer mislim da je svima nama stalo da se ne prave politički dogovori između APR-a koji drži G 17 plus ili URS i Narodne banke Srbije koju drži SNS u liku broja dva te partije, nego da se naprave dogovori koji su stvarno u interesu naših građana i naše privrede. Hvala puno.
Replika, Vesna Kovač, predsednik Odbora i potpredsednik Narodne skupštine.
Zahvaljujem predsedniče. Poštovani predsedniče, poštovana ministarko, uvažene kolege narodni poslanici, kao predsednik Odbora za finansije imam potrebu da repliciram svom kolegi Đeliću. Naime, on je moje pežorativno objašnjenje od jutros informatičkog tunela između Narodne banke i APR malo, čini mi se, pogrešno shvatio. Ovde se radi zaista o jednom informatičkom tunelu. Kad govorimo o podacima koje državni organi preuzimaju od APR, naravno da i sada postoji zakonska mogućnost da oni to rade. Oni to rade na osnovu zahteva. Dakle, ukoliko im trebaju neki podaci koje APR poseduju, oni podnose zahtev APR i nema nikakve smetnje da APR bilo koje podatke dostavi određenom državnom organu. Predloženim amandmanom se radi o neposrednom pristupu podacima, odnosno bazi podataka koje APR ima. To je svakako neophodno i tu smo se većinom glasova na Odboru i složili. Prosto, to je korak unapred u saradnji Narodne banke i APR. Jer, Narodna banka koja zapravo vodi monetarnu politiku i ima potrebu da s vremena na vreme pristupa direktno određenim bazama podataka i ovde se neće raditi samo o podacima koji se tiču finansijskih izveštaja i Zakona o računovodstvu, ovde će se nadalje ići na unapređenje odnosa koji se tiču svih podataka, odnosno svih registara koji se vode u APR a koji su potrebni Narodnoj banci za vođenje monetarne politike. Dakle, mislim da je ovo jedno zaista dobro rešenje i ovo je unapređenje dijaloga. Zapravo, ovo je primer kako se u stvari dijalogom dolazi do najboljih rešenja. Zahvaljujem.
Narodni poslanik Veroljub Arsić ima reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, možemo to nazvati informatičkim tunelom, mada mi više volimo ove druge, prave, koji se tiču saobraćajne infrastrukture. Mene stvarno, barem u jednom delu, iznenađuje kolega Đelić, a to je – otkud im sada to pada napamet? Tolike godine su imali vremena da taj problem reše, a sad kao opozicija imaju naknadnu pamet pa žele da nas nauče nekim drugim stvarima. Isto tako, ne treba ni da se ljute na nas zato što je DS ustanovila mnogo pravila u radu državnih organa. Toliko ih ima da mi ne možemo tako brzo da ih promenimo, nego prvo gledamo da promenimo ona najgora pravila, a ova druga dok postoje moramo da poštujemo jer se zakon poštuje, bio on dobar ili loš. Kada je u pitanju ta priča oko Narodne banke i APR, nemoj da prećutkujemo istinu da Narodna banka, osim za kontrolu i vođenje monetarne politike, ima još nekoliko stvari u svojoj nadležnosti, a to je – izdavanje boniteta raznim pravnim licima u vezi raznih projekata, u vezi raznih oblasti saradnje sa međunarodnim finansijskim institucijama itd, itd. Jednostavno, ovde se javlja jedan drugi problem, koji znači da bi Narodna banka više puta dnevno morala da podnosi zahteve APR, koja čak i uz najbolji mogući trud često može da odgovori zbog svoje delatnosti koju ima u nekom roku koji ne odgovara Narodnoj banci, odnosno dobija te podatke Narodna banka kada su za nju potpuno neupotrebljivi. Što se tiče naknada, koje su isto tako bile spominjane i na Odboru za finansije, gde državni organi plaćaju raznim drugim agencijama, tu ideju pozdravljam. Što se tiče DS, mislim da je o tome već bilo govora i da je nekim zakonskim rešenjima tako nešto onemogućeno, ali da bismo sprečili dalje neopravdane prihode kada su u pitanju državne agencije videćemo jedno zakonsko rešenje, a to je da državne agencije, koje mnogi nazivaju paradržavnim organima, sopstvene prihode koje ostvaruju tretiramo kao prihod budžeta Republike Srbije i potpuno ih stavimo pod kontrolu u smislu da za njih važe ista pravila koja važe i za zaposlene u organima državne uprave. To ne možemo ovakvim parcijalnim rešenjima, jedno po jedno, nego jednim posebnim zakonom koji bi to regulisao. Očekujem da će Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu u nekom narednom periodu, zajedno sa Ministarstvom finansija, da izradi jedan takav zakon koji će se naći ovde u proceduri da, jednostavno, kada su u pitanju te državne agencije koje ostvaruju sopstvene prihode nad kojima parlament nema nikakvu kontrolu, ni Trezor Republike Srbije, ni Ministarstvo finansija, stavimo pod potpunu kontrolu. Samim tim će oni biti demotivisani da traže način prihoda koji opterećuje ili privredu ili druge državne organe.
Reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani predstavnici ministarstava, kolege narodni poslanici, mi smo upozoravali na ovaj amandman koji je u izvornom obliku podnet od strane poslanika SNS. Upozoravali smo zato što nam je bilo jasno da je pisan u Narodnoj banci i da je partijski amandman. Pokazuje potpunu farsu od zamrzavanja ostavke u stranci Jorgovanke Tabaković, zato što poslanici SNS donose amandman na samu sednicu Odbora i tu traže da se on usvoji i onda dobijaju podršku jedne stranke koja se predstavlja kao opozicija. Mi smo se oštro usprotivili ovome ne zbog toga da ulazimo u vaše međustranačke sukobe, to nam uopšte nije u interesu i baš nas briga šta ćete da uradite, nego zato da zaštitimo interese privrednika. Trebalo je da dostavljaju duple izveštaje i Narodnoj banci i APR. Smatrali smo da za to nema potrebe i zadovoljni smo što su naš pritisak i naše diskusije na Odboru omogućile da shvatite da to nije dobro i da na neki način uštedimo privredi i muke sa administracijom i troškova koji su, podsetiću još jednom, od 2009. godine smanjeni za tri miliona evra i to je nešto što je sigurno mnogo bolje rešenje nego da privrednici na dva mesta podnose izveštaje, što ne postoji nigde, ni u jednoj evropskoj zemlji. S druge strane, takav predlog je bio suprotan i evropskim direktivama. Što se tiče informatičkog tunela, tako nešto ne može da postoji, ali svakako je bolje da se uspostavi direktan pristup za sve institucije države registrima APR, nego da se zapošljavaju novi kadrovi u Narodnoj banci Srbiji, da se zapošljava nova administracija, da se kupuje nova oprema, a to bi se desilo da je amandman u izvornom obliku prihvaćen. Ne mogu da se složim s kolegom oko promene kadrova. Mislim da bi bilo strašno za ovu državu kada biste vi još brže menjali kadrove, jer kad god vi imenujete neki kadar, radnici u tim preduzećima, ustanovama su sigurni da će sutra već biti mnogo lošije i za njih i za celu državnu administraciju. Hvala.
Replika, Veroljub Arsić, kao šef poslaničke grupe SNS.
Dame i gospodo narodni poslanici, guvernera NBS predložio je predsednik Republike, koji je ujedno i predsednik Republike svih građana ne SNS. Što se tiče podnošenja amandmana nemojte da nam uskraćujete naše Ustavom, Poslovnikom i Zakonom o Narodnoj skupštini pravo. Pravo na to nemate, to ne može. Kada već spominjete novozaposlene, i kada spominjete razne druge troškove, vi ste barem u jednom delu dok ste bili na vlasti bili hiper produktivni što se toga tiče. Sećam se kada sam postao prvi put poslanik 21. januara 2001. godine, u ovoj skupštini je radilo 87 zaposlenih. Sada ih ima jedno 300 više. Bili ste vrlo produktivni u zapošljavanju, kada su u pitanju državni organi. Isto tako ste bili jako produktivni kada su u pitanju državne agencije. U jednom trenutku ste čak i osnovali Agenciju za osnivanje agencija. Tako da, kada su u pitanju uštede, softveri i sve ostalo, nemojte nama o tome ništa da govorite, vi na to nemate pravo. Možda ako budemo gori od vas, a za sada smo mnogo bolji od vas. Još nešto, kada je u pitanju Narodna banka, izrada softvera i povećavanje broja zaposlenih, samo ću da vas podsetim da je Narodna banka bila nosilac platnog prometa preko Zavoda za plaćanje, i u tom periodu dok je bila stekla je dovoljno i softvera i hardvera i ima tehničke mogućnosti da prati bilo koju delatnost i da vodi bilo koji registar u Republici Srbiji. Isto tako postoje i kadrovi koji to mogu da izdrže i bez zapošljavanja novih. Isto tako ću da vas podsetim da je Narodna banka ove godine uplatila u budžet Republike Srbije 4,5 milijardi dinara, što vaši guverneri nisu uplaćivali jer su trošili na plate i reprezenatcije. Tako, nemojte da se sekirate za Narodnu banku, ona je u sigurnim rukama. Prvi put je samostalna i nezavisna, za razliku od vaših guvernera koji su prvo morali da pitaju Borisa Tadića šta da urade, pa onda ako im on dozvoli, urade ili ne urade.
Replika, gospodin Jovanović. Izvolite.
Voleo bih, gospodine Arsiću da kažete u kojoj ste vi stranci bili tada kada ste postali poslanik prvi put i u kojoj ste državi živeli? Pošto kao što znate, savezna administracija i savezni parlament je tada postojao, i republički je kasnije preuzeo zaposlene, tako da to što pričate je čista podmetačina. Što se tiče prava da se podnose amandmani, naravno da imate prava da podnosite amandmane, ali ne možete da podnosite amandmane koji će biti suprotni evropskim direktivama i očekujete da mi ćutimo o tome i da budu suprotniinteresima privrede i da očekujete da ćutimo, to se neće desiti. Takođe, kad kažete da vi imate prava, imamo i mi prava, ali ne možete da kažete da mi nemamo prava da govorimo. Govorićemo, zato što želimo da upozorimo i javnost i građane Srbije na to što radite, jer vi uvek imate naknadnu pamet, i ovo je sada naknadna pamet, i drago nam je da smo uticali na to da prihvatite našu sugestiju da nema potrebe da privrednici na dva mesta podnose izveštaje. Podsetiću kako je to rađeno, pošto tvrdite da postoji kapacitet i tehnički i kadrovski, podsetiću vas da je to rađeno ili fizički ili su optički diskovi slati poštom u Narodnu banku. Tako da, toliko o tome da postoje kapaciteti. Što se tiče administracije, samo za prvih deset meseci nove Vlade zapošljeno preko 10 hiljada administrativnih radnika u javnoj upravi. Toliko o tome. Hvala.
Replika, gospodin Arsić. Izvolite.
Prvo za 10 hiljada. Biću lepo vaspitan i da vam kažem da ne govorite istinu. Nije ni približno, nije niko ni zaposlen. Hajde da saberemo, administraciju koja je bila u tadašnjoj Saveznoj skupštini i u Republičkoj i da vidimo za koliko puta ste je vi sada uvećali. Da saberemo broj zaposlenih, najmanje dva puta. Ko je otvarao ove agencije? Vi. Ko je pravio para državne organe? Vi. Ko je opterećivao privredu? Vi. To što pričate, oko tih diskova i svega toga, ne može bankarski kliring da se uradi bez softvera Narodne banke, ako niste znali. I to ste hteli da upropastite. Naknadna pamet? Znate šta, naknadnu pamet podrazumevam pod tim da je neko bio u prilici da nešto uradi i dok je bio, nije to uradio, pa kada više nije, pokušava da uči druge kako će i šta će da rade. To je naknadna pamet. Oko trošenja i stvaranja nepotrebne administracije sada imamo problem u Srbiji. Zaduživali ste Srbiju zbog administracije. Što se tiče direktiva EU, poštujemo direktive i nemojte do da nam prebacujete. Nemojte zato što DS nema monopol da Srbiju uvede u EU, a oni koji su krenuli u iskrenu borbu protiv organizovanog kriminala i korupcije, oni koji su krenuli u iskrenu reformu pravosuđa, tužilaštva i drugih državnih organa, nemaju monopol ali imaju pravu da uvedu Srbiju u EU. Vi ste tu priliku imali ali ste postavljali i partijske tužioce i partijske sudije i partijske guvernere i zato niste ušli u EU. Zakone ste pisali koji su odgovarali tajkunima, a ne nekoj državnoj instituciji. Zato imamo ovakvu privredu, ovako loše zakonodavstvo.
Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić.
Hvala gospodine predsedniče. Mislim da je naša pozicija ovim potvrđena. Mogli smo danas ići korak dalje. Mogli smo danas obezbediti da kao što bez ikakvog tunela je, jer to informatički ne postoji, postoje zatvorene i otvorene baze podataka i tačka, naravno da postoje razne tehnike, hvala bogu, imamo i ovu internet revoluciju većgodina, da to bude dostupno svima. Ne, nešto drugo je ovde u pitanju. U pitanju je da se i dalje sačuvaju prihodi za jednu agenciju. Ne treba pasti u bilo kakvu formu demagogije. Vlada Zorana Đinđića je pokrenula formiranje APR. Zašto? Zato što je ta nadležnost pre bila razuđena, u raznim sudovima i to je bilo mnogo manje efikasno i na kraju skuplje, nego što je danas slučaj. Mi ovde ne govorimo o kritici jedne korisne agencije, ima i takvih, APR, nego govorimo o onome što je konstatovano proteklih godina, a to je da su oni počeli da naplaćuju tamo gde ne treba da naplate. Svaka birokratija ima svoju logiku, valjda je politička vlast ovde da obezbedi i da se čuje i glas naroda i glas privrednika. To je ono što smo mi iz DS probali da uradimo jutros. Milo mi je što je kolega iz SNS rekao da je to dobra ideja i što ćemo u nedeljama koje dolaze, možda i mesecima, to zajedno i uraditi. Ali, zašto čekati? Moram da vam kažem, očigledno je bilo da ste morali da pripretite koalicionom partneru, sada u ovim rovitim vremenima rekonstrukcije, ovakvim veoma javnim amandmanima, da popuste i da vašoj guvernerki daju, a zašto samo njoj, ove izveštaje. Jeste, predsednik republike ju je predložio, ali ima jedan mali problem. kada je izabrana, morao se menjati zakon koji ste posle kroz neku naknadnu pamet morali ponovo da ga menjate, setimo se toga. Morali ste da menjate zakon da ona kao politički funkcioner može da bude izabrana. Onda kada je bila izabrana mi smo u DS rekli – birajte, nemojte biti jedini guverner koji je istovremeno čelnik jedne političke partije, toga nema u svetu, to nije dobro za vas, to nije dobro za SNS i za ovu Vladu, to nije dobro za Srbiju. Kada je predsednik predložio ona je bila izabrana. Ona je izabrana za broj dva vaše partije posle izbora za guvernera. Ne možete reći da ona nije time politizovana. Ako ju je predložio u ime svih građana Republike Srbije, zašto ste onda odlučili i imali potrebu da je ponovo partizujete, ako smem tako da se izrazim? Ono što je ovde jasno, jeste to da usvajanjem ovog zakona koji ima prenošenje elemenata evropskih direktiva, vidimo da je Evropa nešto veoma konkretno. Ove direktive će uradi nešto korisno našem zakonodavstvu, a to je da mikro preduzeća imaju mnogo jednostavniji način vođenja knjiga i to je dobro. Ima mnogo dobrih stvari kojima ovde niko ne treba da se hvali, nego je to neko zajedničko dostignuće evropskih integracija, da se na jedan praktičniji način vode knjige i da se odgovornost stavi tamo gde ona mora biti. Evo jutros smo imali mogućnost posle inicijative DS da se odustane od onih amandmana iz prvobitnih formata, da jutros dođe do mnogo boljeg rešenja i da jednostavno oni koji su deo države, a to su i APR i sve druge agencije, prestanu da se ponašaju kao da nisu njen deo. Tu je i Agencija za lekove. Tu je Agencija za lekove. Ima i mnogo drugih agencija i nemojte da budemo demagozi da kažemo da nam ne trebaju te agencije. To su evropski standardi i ne možemo da ih imamo na pola. Ali, jednostavno u našoj zemlji neke stvari su se istrgle kontroli i vreme je da, i tu se slažemo sa vama, preispitamo tu situaciju i da ako stvarno želimo dobro građanima i našoj privredi, obezbedimo da APR ne naplaćuje nikome u državi bilo šta i da svakome kome su potrebni ti izveštaji na isti način na koji obezbeđujete ovde za vašu guvernerku, dostavi neposredni pristup tim istim informacijama. Nema razloga da sada pravimo diskriminaciju unutar državnog aparata. Zašto da Narodna banka ima nešto što ne bi mogao da ima neki potpredsednik ili neko ministarstvo? Zašto Narodna banka može da ima pristup nekom izveštaju kojem ne bi moglo da ima, na primer, Ministarstvo finansija i privrede? Možda će tu lakše ići, zato što je ta agencija pod njihovom kontrolom. Zašto ne bi Ministarstvo energetike imalo na isti način pristup tim istim informacijama iz onog sektora koji ih interesuje? Kada sam ja bio potpredsednik Vlade, moj kabinet je morao da moli APR, pa smo morali da pišemo, da obrazlažemo zašto nama trebaju neki izveštaji naših izvoznika. Bavili smo se sa jednim malim detaljem, a to je da izradimo neku strategiju izvoza naše zemlje. To su stvari koje jednostavno ne treba da postoje. Nema ovde neke visoke politike. Znam da ste napravili dogovor ovde URS i SNS oko toga, da je bilo tenzije oko ovoga. Zato smo i na inicijativu DS ovo odložili nekoliko dana. Pa, prestanimo sa tim. Situacija je dovoljno teška, time ću završiti. Možda će Narodna banka Srbije imati direktan pristup, ali poštovani narodni poslanici, građani Republike Srbije, to će biti samo da konstatuje da je prošle godine prepolovljena profitabilnost naših preduzeća i da će ove godine, kako su stvari krenule, ti izveštaji dodatno konstatovati krah naše privrede i posle rebalansa koji je ovde usvojen, koji je samo skratio investicije i u građevinu i u ono što je budućnost naše zemlje, konstatovaćemo da ti izveštaji pokazuju veoma blizak sunovrat i ogromne probleme likvidnosti koje postoje u našoj državi. hvala vam.
Narodni poslanik Veroljub Arsić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, razumem tu potrebu da se napada guverner Narodne banke, ali mislim da je malo degutantno da to dolazi iz političke stranke koja je birala Kori Udovički za guvernera Narodne banke, koja je u to vreme bila ministar u Vladi Republike Srbije, nepartijski ministar, dobro, to je hipotetički moguće, a suštinski nije, a koja je birana glasovima iz Soluna i iz Bodruma. Jako degutantno, narušena nezavisnost jedne institucije. Kada su u pitanju ti čuveni bilansi za 2012. godinu, slažem se, biće prepolovljeni, zato što je osam meseci Vlada Mirka Cvetkovića vodila Srbiju, vodila privredu. Bilo je jako teško da se bilo šta uradi u poslednja četiri meseca, kada je u pitanju privredna situacija, zato što su bilansi bili prepolovljeni još u prvoj polovini godine. Kada već to prebacujete, onda morate da znate kako se pravi završni račun, kad gledate te bilanse, pa ćete videti i zatražite po metodu slučajnog uzorka i videćete koliki je otpis iskazane dobiti koja se iskazuje zbog kursnih razlika. Mislim da je baš za te Vlade Mirka Cvetkovića, u kojoj je bio kolega Đelić, evro divljao, a potrošeno milijardu i po evra za stabilizaciju kursa dinara. To su vaši rezultati, ne naši. Mi sada uređujemo državu. Samo, za ono što neki pokvare za godinu dana, često je potrebno više godina da se ta šteta otkloni, a državnim organima vrati prava funkcija.
Samo da vas obavestim, pošto ima više prijavljenih za reč u odnosu na ono što sistem može da primi, ko je do sada i po kom redosledu prijavljen za reč. Prvi prijavljeni za reč je narodni poslanik Mirko Čikiriz, pa Srđan Milivojević, pa Vesna Kovač, pa Ivan Jovanović, zatim Aleksandra Tomić, pa Zoran Babić, pa Judita Popović. Reč ima narodna poslanica Judita Popović, po Poslovniku.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, opet član 128. Teško je da se naviknete na to da budete disciplinovani kada se radi o tim poslaničkim karticama. Zaista bi bilo u redu da vodite računa o tome, gospodine predsedniče, da poslanik ukoliko ne sedi u poslaničkoj klupi, a ostavi karticu, da to može da ima ozbiljne posledice. Večito pominjanje tog Bodruma me je iniciralo i asociralo na to da onda povežem tu situaciju sa karticama koje sede u poslaničkim klupama umesto poslanika. Radi se o tome da kartice moraju da se nose sa sobom. Poslanici bi trebalo da nauče, nije dovoljno da se te kartice samo pomere iz elektronskog sistema. Poslanici bi trebalo da ponesu kartice sa sobom. Nije teško da se nauči, pa hajde, ukoliko već toliko vodite računa o tom Bodrumu, stalno ga spominjete, da krenete od te male sitnice, dakle, kartice, elektronski sistem i poslanici.
Slažem se, što se tiče kartica. Molim sve poslanike da nose svoje kartice sa sobom. To je nešto što je poslovnička obaveza. Sledeći prijavljeni za reč je narodni poslanik Srđan Milivojević.
Poštovani gospodine predsedniče Narodne skupštine, dr Stefanoviću, dame i gospodo narodni poslanici, evo kako izgledaju amandmani vladajuće većine i kako se donose zakoni u trenutku kada se vode mukotrpni procesi rekonstrukcije Vlade. Ovi amandmani na koje je ukazivala DS i koje je podnela DS i koji su bili vrlo nužni i neophodni, ne donose se, nažalost, zbog nužnosti da se popravi zakon, već isključivo zbog vaših nerešenih međustranačkih unutar koalicionih odnosa. Juče smo videli da ste nezadovoljni činjenicom da se niste dovoljno samokritikovali. To je kao na Golom otoku. Neki nisu revidirali stav. Kad ne revidiraju stav, onda imamo probleme. Jeste Agenciju za privredne registre formirala Vlada Zorana Đinđića. Jeste činjenica da postoje agencije koje kritikujete, a koje su bile neophodne. Jeste činjenica da su neki imali prilike da pokažu šta znaju, kao recimo 1999. godine, pa su zemlju ostavili ekonomski, materijalno i moralno uništenu, bez teritorije i bez stanovništva. Evo baš o amandmanu. Jeste činjenica da su neki najavljivali giljotinu propisa. Nažalost, giljotina propisa se pretvorila u giljotinu ministarskih fotelja. Ja nikada svoj bezobrazluk ne bih menjao za vašu pristojnost i vašu finoću. Ali, za kraj ovog svog izlaganja o amandmanu, neprimereno mi je da mi neko spočitava da sam glasao za guvernera iz Bodruma, a u svojim redovima ima poslanika koji na sednici Skupštine javno priznaje da je ukrao tuđu karticu, ali tek posle tri meseca, kada je suočen sa dokazima. Nemojte više nikada nikome da prigovarate aferu Bodrum, jer vi kradete poslaničke kartice da biste obezbedili kvorum. To ne kažem ja, to kažu vaši poslanici. Hvala.
Narodni poslanik Srđan Milivojević je iskoristio dva minuta i 10 sekund od vremena za amandman. (Veroljub Arsić, s mesta: Replika.) Nemate pravo na repliku. (Veroljub Arsić, s mesta: Po Poslovniku.) Želite da govorite po Poslovniku? Dobro. Samo da napomenem da se elektronski sistem mora isključiti, a da su narodni poslanici prijavljeni da učestvuju u raspravi po amandmanu ovim redosledom: narodni poslanik Mirko Čikiriz, narodna poslanica Vesna Kovač, Ivan Jovanović, Aleksandra Tomić i Zoran Babić. Narodni poslanik Veroljub Arsić, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Prvo je povređen član 104. stav 1. Poslovnika – ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku koji nije član iste poslaničke grupe, navodeći njegovo ime i prezime ili funkciju, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku. Ako se uvredljivi izrazi odnose na poslaničku grupu, odnosno političku stranku čiji je narodni poslanici pripadaju ili predsednika, može da odgovori…
Narodni poslaniče, član 104. koji govori o davanju prava na repliku, ne može da bude predmet povrede Poslovnika, pošto je odluka predsedavajućeg. Zahvaljujem. Želite da govorite o drugoj povredi Poslovnika? (Da) Narodni poslanik Veroljub Arsić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Povređen je član 107. zato što ste, kao predsedavajući, bili dužni da upozorite prethodnog govornika da se drži teme dnevnog reda, a ne da priča svoje političke tirade o karticama, o krađi njegove kartice, o rekonstrukciji Vlade. To nije predmet tog amandmana. Isto tako ste trebali da mi date i pravo na repliku iz člana 104. Poslovnika, zato što se jedan dobar deo njegove diskusije…
Narodni poslaniče, pravo na repliku ne može da bude predmet povrede Poslovnika, pošto o replici odluku donosi predsedavajući. Donošenje odluke je jasno u poslednjem stavu koji definiše obaveze predsedavajućeg i molim vas da ili govorite o povredi Poslovnika na osnovu člana 103, ili da nastavimo rad rasprave o pretresu u pojedinostima. Možete o članu 107. ako želite da govorite?
Želim da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o povredama Poslovnika koje sam naveo u vezi člana 104. i 107. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije.
Narodni poslaniče, o povredi člana 104. Narodna skupština ne može da se izjašnjava, pošto član 104. o davanju prava na repliku ne može biti predmet povrede Poslovnika. Sada vas upozoravam da ne zloupotrebljavamo pravo da se dobije reč po Poslovniku o povredi koju ste naveli, o povredi člana 107. U vezi sa članom 104. će se izjasniti Narodna skupština u danu za glasanje. (Veroljub Arsić, s mesta: po Poslovniku.) Narodni poslanik Veroljub Arsić želi da govori po povredi Poslovnika.
Niste vi ti koji imate prava na autentično tumačenje Poslovnika. Narodni poslanik, ukoliko nije zadovoljan vašim odgovorom, ima prava da traži od Narodne skupštine da se o tome izjasni - da li je to član 1, 104, 254. ili 1054. Gospođo, vreme vaše diktature je prošlo.
Narodni poslaniče, niste naveli koji je član Poslovnika povređen u vašem poslednjem izlaganju, što smatram potpuno nepotrebnim remećenjem reda na sednici Narodne skupštine. Član 103. vas obavezuje da navedete koji član je povređen, kada tražite da govorite o povredi Poslovnika. Isti član 103. obavezuje, takođe, predsedavajućeg da izrekne opomenu narodnom poslaniku koji smatra da može da krši član 103. Pošto ne mislim da je vreme i mesto i, starajući se o redu na sednici, u skladu sa članom 27. vas molim da se sa pokušajima zloupotrebe poslovničkog prava na davanje reči o povredi Poslovnika prestane. Ponovila sam, odnosno rekla sam pa ponavljam, o povredi Poslovnika će se izjasniti Narodna skupština. Narodni poslanik Zoran Babić želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, povredili ste Poslovnik, član 106. stav 1. – govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Kako ste bili revnosni u oduzimanju reči gospodinu Veroljubu Arsiću, šefu poslaničke grupe SNS, tako ste u najmanjem morali da budete …
Narodni poslaniče, reč nikome nije oduzeta. Molim vas da se vratimo na temu dnevnog reda. Reč nikome nije oduzeta. Opomena nikome nije izrečena. (Zoran Babić, s mesta: Dozvolite mi da obrazložim povredu Poslovnika. Dozvolite mi da do kraja obrazložim član 106.) U skladu sa članom 27. se staram o redu na sednici i molim vas da u tome imamo saradnju. Narodni poslanik Zoran Babić, po Poslovniku. Izvolite.
Povredili ste član 106. Poslovnika stav 1, kao što ste opomenuli i isključili iz sistema gospodina Veroljuba Arsića…
Narodni poslaniče, niko nije opomenut. Molim vas da pažljivo obrazlažemo povredu Poslovnika. Niko nije opomenut. Nikome nije oduzeta reč. Svi imamo obavezu da član 103. koristimo u skladu sa stavovima koji nas obavezuju. Tako da vas molim, ako želite da obrazložite član 106, izvolite.
Kao što ste prekidali gospodina Arsića, šefa poslaničke grupe SNS, bili ste dužni, bili ste obavezni kao predsedavajući ovog najvišeg zakonodavnog tela u Republici Srbiji, da opomenete i prethodnog govornika koji je govorio, tražio i dobio reč po amandmanu, a onda je govorio o vremenu kada Agencija za privredne registre nije postojala. A onda je govorio o stvarima koje ovu Narodnu skupštinu čekaju u budućnosti, odnosno u narednim nedeljama – rekonstrukcija Vlade. O amandmanu je govorio samo onda kada je rekao – javljam se po amandmanu. Ništa više. Niste ga prekinuli, iako je govorio i niste ga opomenuli, iako je govorio više od dva minuta. Znam da negujete tradiciju selektivne pravde i selektivnog odnošenja prema narodni poslanicima, ali u ovom sazivu Narodne skupštine tako nešto vam neće biti dozvoljeno. Tražim da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ovoj povredi Poslovnika koju ste načinili.
Naravno, Narodna skupština će se izjasniti o izraženoj povredi Poslovnika. Činjenica da je narodni poslanik govorio duže od dva minuta, ne može biti predmet povrede Poslovnika, jer poslanička grupa kojoj pripada ima na raspolaganju znatno više od dva minuta. Narodni poslanik je od predsednika Narodne skupštine dobio reč da učestvuje u pretresu po amandmanu i nije dobio repliku. Ako hoćete da stavljate primedbu na član 106, onda ne možete istovremeno tvrditi da je narodni poslanik dobio pravo na repliku, jer replika ne podrazumeva obavezu da se govori o dnevnom redu. Ako nije replika, onda može da govori duže od dva minuta, zato što ima vremena na raspolaganju. U pretresu je još uvek amandman koji je na član 41. podneo Odbor. Kako je bilo dopušteno prethodnom narodnom poslaniku da govori o kontekstu u kojem je donet amandman na sednici Odbora, tako će biti i svim drugim narodnim poslanicima koji imaju želju da učestvuju u pretresu u pojedinostima, a o amandmanu koji je podneo Odbor za budžet i finansije. Narodni poslanik Zoran Babić želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, povredili ste član 107. stav 1. Elementarno neslušanje mog obrazlaganja povrede Poslovnika, gde ni u jednom trenutku nisam govorio da je prethodni govornik govorio više od dva minuta, ili da je dobio repliku. Govorio sam o temi i o onome šta je govorio, a zatražio je reč po amandmanu. Govorio je o svemu, samo ne o amandmanu. Prema tome, sada ste namerno unizili dostojanstvo Skupštine, tako što ste izvrnuli reči i iskoristili na jedno obrazloženje koje, zaista, nikome u ovoj sali nije jasno. Zato tražim da se i po ovom članu 107. Narodna skupština izjasni o povredi Poslovnika.
Narodni poslaniče, srećom postoje stenogrami. Molim da se narodnom poslaniku Zoranu Babiću dostavi deo kada je imao pravo na reč, na osnovu želje da govori o povredi Poslovnika, gde će stajati, u slobodnom citatu – a govorio je duže od dva minuta. (Zoran Babić, s mesta: Srećom da postoje stenogrami.) Narodni poslaniče, molim bez dobacivanja. Narodni poslanik koji dobije pravo da govori o pretresu o bilo kom amandmanu, dokle god ima vreme na raspolaganju poslaničke grupe može da ga koristi. Nadam se da smo se sada razumeli. Pretres je u pojedinostima o amandmanu na član 41. koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Hvala najlepše i hvala na lepoj najavi. Ja sam taj opozicioni, navodno, poslanik koji je na Odboru za finansije glasao za prvu verziju amandmana Odbora za finansije, ali, takođe, moj kolega i za drugu verziju. Upravo je gospodin Đelić, nekadašnji potpredsednik Vlade, dao snažnu argumentaciju, koju smo mi dali na Odboru za finansije i posle toga za medije, zbog čega je SPO glasao za taj amandman. Naime, Agencija za privredne registre je bila korak napred sa danom svog nastanka. Gospođo predsedavajuća, molio bih vas, ako prekoračim vreme da koristim vreme poslaničke grupe. Međutim, i gospodin Đelić je… (Predsedavajuća: Molim narodne poslanike da saslušamo kolegu narodnog poslanika.) … rekao da je kao potpredsednik Vlade u svoje vreme imao velikih problema da dobije izveštaje neophodne za rad Vlade od Agencije za privredne registre koja se u velikom delu ponašala kao samostalni i nezavisni organ koji nikome, pa čak ni Vladi ne podnosi izveštaje i čak mora da se zamoli da uradi ono što je smisao i svrha njenog postojanja. Sa druge strane, postavilo se pitanje – da li bi, ako bi Narodna banka Jugoslavije vršila, dobijala te finansijske izveštaje zarad vođenja jedinstvene fiskalne i monetarne politike, to bilo evropsko rešenje? Jeste jedno rešenje. Takvo rešenje postoji u Belgiji. Narodna banka Srbije kontroliše i rad osiguravajućih organizacija i opet je to jedno od retkih rešenja. Čini mi se samo četiri zemlje u svetu su zakonom dozvolile NB da vrši kontrolu osiguravajućih organizacija, ali je to u svakom slučaju zavelo red u onom delu u kome je NBJ vršila i vrši kontrolu. Na Odboru za finansije i posle Odbora za finansije smo rekli da je po nama najelegantnije rešenje rešenje koje predviđa ovaj amandman, jer postojala je sumnja da se finansijski izveštaji na neki način friziraju, da se statistika prikazuje možda nekada i na način na koji ne odgovara objektivnom stanju, a izveštaji državnog revizora, rebalans budžeta, mogući još jedan rebalans budžeta, pretvaranje po ko zna koji put duga zdravstvenih ustanova u javni dug, pretvaranje javnog duga preduzeća za puteve u javni dug pokazuju da je država i dalje jedan od najlošijih poslodavaca i da u okviru javnih finansija vlada organizovanih haos i javašluk, što mi tvrdimo sve vreme. Šta je sada potrebno? Potrebno je što više kontrolora i da kontrolori sami međusobno jedni druge kontrolišu i međusobno sarađuju. Tako se radi u svim ozbiljnim državama. Tako se radi u svim izgrađenim institucijama i zbog toga SPO-DHSS nikada nisu glasali u ovom sazivu ni za budžet, ni za rebalans budžeta, ni za zakone kojima će se dugovi koje je napravila država pretvarati u javni dug. Što se tiče banaka, kod privatnih banaka, gde je privatni kapital velika je razlika u odnosu na "Agrobanku" gde je država imala upravljačka prava i kapital, ili "Razvojnu banku Vojvodine" koja je bukvalno očerupana i gde je izvor kriminala. To je jedan jedini i glavni motiv SPO-DHSS što smo tražili da se zavede još bolja kontrola u javnim finansijama i da se vodi jedinstvena fiskalna i monetarna politika jer vidimo da je ovo sada u javnim finansijama nekoordinacija, da postoji javašluk, da to očigledno nekome odgovara. Srpski pokret obnove nikada nije prebacivao u jednoj opozicionoj stranci što je glasala za evropske zakone. Sama DS je glasala za nekoliko desetina evropskih zakona u ovom sazivu parlamenta. Nikada nije dobila packe od naše poslaničke grupe. Smatramo da je to ozbiljna i odgovorna politika, ali ne razumemo zašto ako to uradi SPO-DHSS oni dobijaju ospice. Imamo samostalnu politiku i nikada nećemo ići po mišljenju nijedne političke stranke, pa ni u DS. Nama ne smeta što i DS i LDP u nekom delu vode ozbiljnu politiku podržavanjem evropskih zakona i evropskih rešenja. Zbog toga kažem SPO i DHSS će i u budućnosti glasati za sve zakone i sve promene na bolje bez preteranog vraćanja u prošlost šta je bilo i kako je bilo jer ljude interesuje budućnost i kako će živeti. Hvala.
Iskorišćeno je pet minuta i 15 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodna poslanica Vesna Kovač.
Kao i uvek zalažem se za priču na temu. Neko od narodnih poslanika, zaboravila sam već ko, inicirao je da se javim. Zašto? Zato što su ovde u jednom trenutku pomenuti prihodi APR, odnosno da se APR plaši da ostane bez nekih prihoda. Naime, podsetiću sve moje drage kolege, a i javnost celokupnu da je čini mi se članom 5a Zakona o Agenciji za privredne registre utvrđeno da državni organi, lokalne samouprave ne plaćaju naknadu za podatke koje dobijaju iz APR. To je jako važno. Ovde se ne radi ni o kakvom smanjenju prihoda ili bojazni da Agencija za privredne registre se plaši da će ostati bez nekih prihoda. Svi državni organi u ovom trenutku mogu od Agencije za privredne registre da dobiju sve podatke koji im trebaju bez naknade. Još nešto bih podvukla ovde. Sve vreme se polemiše oko toga da je DS inicirala izmenu amandmana. Ne znam zašto ne možemo da priznamo jedni drugima da se ovde vodio dijalog, da je došlo do konstruktivnog dogovora i da su se svi predstavnici vladajuće koalicije dogovorili koje je najbolje rešenje za privredu i građane RS. Zaista bih to htela da istaknem. Dakle, svi se zalažemo za taj dijalog. Hajde da podvučemo – sada je pobedio dijalog. Sada je pobedio dogovor. Sada je pobedio interes, pozitivan i za privredu i za građane Srbije. To sam samo htela da podvučem. Zahvaljujem.
Iskorišćeno je dva minuta od vremena poslaničke grupe. Narodni poslani Ivan Jovanović ima reč.
Poštovane kolege, ne bih rekao da je bilo nekog dijaloga. Imali smo u petak preglasavanje. Tako je izgledao taj dogovor predstavnika dve stranke unutar Vlade, a da bih demantovao to da su ti amandmani bili u skladu sa direktivom i na kraju sa našim zakonodavstvom, navešću vam direktive koje su suprotne tim amandmanima. Direktiva EU Prva, Četvrta, Sedma regulišu pitanje sastavljanja i objavljivanja godišnjih finansijskih izveštaja. Tako da je članom 3. Prve direktive propisano da se oni objavljuju u registru koji vode privredna društva. Takav registar ne postoji u NB. To je prvi razlog. Drugi razlog. Predloženi amandmani nisu bili u skladu sa zakonom na koji su podneti. Prelazne i završne odredbe uopšte se nisu imale u vidu. Imali smo situaciju da usred podnošenja finansijskih izveštaja od strane konsolidovanih društava, a to je 30. oktobar trebalo je da NBS preuzme objavljivanje od 1. novembra. Znate li kakav je rok u Zakonu o privrednim društvima? Pet dana. Na koji način bi to bilo urađeno? Ko bi snosio posledice i ko bi odgovarao za štetu koja bi nastala ako to ne bi bilo urađeno? Promašeno je ime registra u samim amandmanima. Još jedna bitna stvar, sedam drugih bitnih zakona se takođe bavi ovom oblašću, bavi se ovim registrima i tih sedam zakona bi moralo da bude izmenjeno da je amandman prihvaćen u integralnom obliku. Kažem vam da smo zadovoljni zbog toga. Slažem se da je bio dijalog. Mi smo bili stanovišta da su morale da se ispoštuju direktive, da je moralo da bude jeftino za privredna društva i da mora da bude brzo i efikasno. Zato smo bili takvog stava. Što se tiče naknadne pameti, meni je žao što ta naknadna pamet nije bila malo ranija u slučaju evropskih integracija, jer da su se neki koji su nosili bedževe pre 20 godina setili da treba da budemo deo EU, možda bi danas već bili u njoj. Hvala.
Iskorišćeno je dva minuta i 15 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se gospođo predsedavajuća. Ono što bih podsetio i vas i većinu kolega je da sada raspravljamo o amandmanu na član 41. Predloga zakona, da je danas ponedeljak 15. jul 2013. godine. Nije ni petak. Nije ni četvrtak. Ti dani su iza nas. Što se tiče različitosti u razmišljanjima, nekako mi je čudno kada kritika različitosti u razmišljanjima dolazi od predstavnika stranke koja izgleda samo u svom prefiksu ima to – demokratski. U normalnim demokratskim društvima, kao što se nadam da gradimo naše društvo, različitost mišljenja iz kojeg proizilazi dogovor, kao što je rekla koleginica Kovač, iz kojeg izlazi kvalitet, kao što je rekla koleginica Kovač, smatram kao vrednost, a ne kao kamen spoticanja. Za neke koji bi želeli da od svega prave afere od strane nekih koji žele da vulgarizuju politiku, mislim da to građani Republike Srbije najbolje i vide i procenjuju i ocenjuju na izborima koji su bili iza nas ili koji će doći pred nas. Što se tiče direktiva EU, Vlada Republike Srbije je posvećena ubrzanom putu Srbije ka EU. Mi smo, odnosno Vlada Republike Srbije je to pokazala hrabrim političkim odlukama koje je donela u prethodnom periodu, koji su se materijalizovali kroz dobijanje datuma za otpočinjanje pregovora. Nekako mi to spočitavanje od onih koji su potrošili četiri godine, a da smo mi kao na pokretnoj traci još uvek u tom evropskom putu stalno trčali, zamarali se, a bili podjednako udaljeni od EU, za razliku sada kada i dalje trčimo, ali kada je cilj mnogo bliži i sve zbog hrabrih političkih odluka i reformskih mera koje ova Vlada Republike Srbije unosi. Te direktive za koje se kaže da nisu poštovane, ne kažu da finansijski izveštaji dolaze u APR. Iskustva zemalja, evropskih zemalja, kao što je Belgija, kao što je Nemačka, su takve da ti izveštaji idu na centralne banke. Ne može istina da se gleda i ne može na takve stvari da se gleda gledajući samo na jedno oko i to ono koje ti odgovara. Mora da se posmatra cela slika, i finansijski i te direktive glase i finansijski i statusni izveštaj od privrednih društava dolaze na jednu adresu. Koja je to adresa? Nije naznačeno, ali je potrebno da bude jedna adresa, i ništa u svemu tome nije pogrešno, kao što nije pogrešno, a ja vas molim da se vratimo na temu dnevnog reda i na amandman na član 41, na način da ti podaci dolaze u APR i da ih koristi Narodna banka zbog posla koji mora i treba da obavlja. Ono što mi je takođe za ovih nekoliko minuta zaparalo uši i stvarno predstavlja naknadnu pamet. Jedan bivši ministar iz jedne bivše, hvala Bogu, Vlade kad je govorio o agencijama rekao je – a, ima i korisnih agencija. Da li to znači da ima i onih koje nisu korisne? Zašto ste ih osnivali? Zašto ste ih pravili? Zašto ste ih negovali, ako ima i korisnih, ali ima i onih nekorisnih? Šta će nam te nekorisne? Zašta su služile nekorisne? Zbog čega? Za zapošljavanje partijskih kadrova? Nije dovoljno izaći i reći ova Vlada je zaposlila 10.000 partijskih kadrova i sesti bez ikakve odgovornosti. Šta je sa mestima gde još uvek imate odgovornost za zapošljavanje? Šta je sa Beogradom? Šta je sa AP Vojvodinom? Gde je posao dobio Oliver Dulić? Hirurg, ortoped u banji. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, vi ste protestovali da se ne govori o temi dnevnog reda, a ja tvrdim da treba da se posmatra… Molim da me saslušate, pošto mi je obaveza da vas prekinem i podsetim. Smatram da ovaj amandman podrazumeva najširu moguću argumentaciju, ali ste se vi previše udaljili, do hirurgije i do Olivera Dulića, pa vas molim na ono što nije suviše daleko od amandmana.) Ono što vas boli jeste to što sam se dotakao odgovornosti DS i bio sam mnogo uži kada sam govorio o ovom amandmanu u odnosu na prethodne koji su pokrivali period od 1999. godine. (Predsedavajuća: Molim vas da me saslušate, kada vas prekinem zbog toga što želim da se staram o redu na sednici. Vrlo vas pažljivo slušam, kao i druge poslanike i svi imaju pravo na široku argumentaciju i imali su je u svojim izlaganjima. Samo sam vas podsetila kod hirurgije i kod Olivera Dulića da je to baš jako daleko od bilo kakvog konteksta podnošenja amandmana na član 41. od strane odbora.) Neću pominjati hirurgiju, samo ću reći da je etalon za stranačko zapošljavanje Banja Vrdnik koja umesto masera prima ortopeda po političkoj dužnosti. PREDSEDAVAJUĆA: Iskorišćeno je pet minuta od vremena poslaničke grupe, a 59 sekundi sam iskoristila u pokušaju da zajedno, uz vašu pomoć, održimo red na sednici i da raspravu o ovom amandmanu vodimo sa dovoljno širokog konteksta, ali sa granicama. Reč ima narodna poslanica Aleksandra Tomić.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, poštovane kolege poslanici, danas imamo amandman koji je odraz jedne nove politike koju Vlada Srbije, u današnjem trenutku, pokušava na neki konstruktivan način da reši, a na osnovu svih onih problema koji su nastali zadnjih sedam godina. Zašto ovo govorim? Zato što od trenutka gašenja SDK do trenutka kada je APR praktično konstituisan kao agencija koja prihvata finansijske izveštaje svih privrednih subjekata, neko je morao te izveštaje da skuplja. To je bila Narodna banka Srbije. Onda je Narodna banka Srbije za vreme Vlade gospodina Mirka Cvetkovića u jednom trenutku došla i rekla – nismo više sposobni i ne želimo te CD-ve i te koverte da skupljamo, evo neka sada to radi APR. U tom trenutku je došlo do stvaranja novih agencija, nezavisnih privrednih subjekata, gde jednostavno država, odnosno Narodna banka Srbije nije imala kontrolu nad trošenjem sredstava. Gde nalazimo dokaze za to? Nalazimo u izveštajima DRI koja decidno kaže, evo na primeru jednog gospodina koji je vodio Ministarstvo za prirodne resurse, odnosno zaštitu životne sredine, a koji kaže u svoj izveštaju da Narodna banka Srbije, Uprava za trezor nema evidenciju projekata, niti finansija koliko je i šta radio Fond za zaštitu životne sredine. To je jedan od dokaza zbog čega mora da postoji koordinacija između APR i Narodne banke Srbije. Imali smo dve opcije. Imali smo opciju da ponovo vratimo da Narodna banka Srbije bude jedno mesto gde će se skupljati, ali bi to izazvalo veliku konfuziju i probleme u poslovanju svih privrednih subjekata. Imali smo i ovo rešenje, a to je da postoji ta koordinacija između APR i Narodne banke Srbije. Da li se to zove informatički tunel? Možda bi tako ekonomisti u jednom trenutku rekli. Inženjeri bi rekli pristup bazama, informatičkim bazama koje na neki način žele da budu umrežene, odnosno informisane o tome kako radi koji privredni subjekt, a na osnovu koga dobijamo određene statističke podatke, ali i vrlo važne informacije. Ideja o tome da bi možda svi trebali da budu informisani o tome je dobra, sa jedne strane. Sa druge strane, ne postoji način da ne budete informisani o poslovanju određenih privrednih subjekata. Na kraju krajeva, postoji zaštitnik o informacijama od javnog značaja kome mogu svi da se obrate, sve relevantne institucije i da na osnovu toga dobiju informaciju, ako ne mogu da pristupe bazama APR i ako ne mogu da pristupe bazama NBS. Očito je bilo da se sistematski razdvajala funkcija Narodne banke Srbije i APR, da se nije vodila evidencija o finansijama i očito je bilo da je to dovodilo do neviđenih troškove koje nije ova Skupština kontrolisala kroz sam budžet. Zbog toga je ovo jedno kompromisno rešenje koje, na kraju krajeva, je izašlo kao i najbolje rešenje. Nije bilo političkog preglasavanja. Ono zbog čega sam se javila jeste što je ispalo da su interesi privrede, malih, srednjih preduzeća su interesi DS. To jednostavno nije dobro da jedna stranka poistovećuje interese privrede sa svojom politikom zbog toga što postoji jedan široki politički milje na političkoj sceni Srbije i postoji puno stranaka i oni svi imaju svoje predstavnike u ovoj Skupštini. Zahvaljujem se.
Iskorišćeno je četiri minuta i 10 sekundi od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Branislav Mitrović. Izvolite.
Javljam se po amandmanu. Uvek se radujem kada dođemo do najboljeg rešenja. Danas smo svakako, što se tiče ovog amandmana, došli do najboljeg rešenja. Posebno se radujem kada do tog najboljeg rešenja dođemo kroz ozbiljnu diskusiju i kroz ozbiljnu debatu. Još većim kvalitetom smatram to što je ta debata i diskusija postojala upravo u okviru vladajuće većine. Sada je Skupština upravo dobila na jednom još većem kvalitetu i radu u potpunom kapacitetu i nije samo puka formalnost glasanje u ovoj Skupštini, već smo kroz jednu ozbiljnu raspravu i debatu došli do najboljeg rešenja. Više puta je pomenuta Agencija za privredne registre. Zarad javnosti i zarad istine, juče je NALED i USAID objavio anketu po kojoj je Agencija za privredne registre trenutno najpopularnija institucija u Republici Srbiji, sa 70% pozitivnih ocena od strane privrednika. Znači, privrednici su dali ocenu da je to trenutno najpopularnija i najbolja institucija u Republici Srbiji. Sajt Agencije za privredne registre dnevno poseti 80.000 posetilaca. Na sajtu postoji katalog gde je omogućen pristup svim korisnicima, koji je definisan opet u saradnji sa privrednicima. Oni su upravo kreirali taj katalog usluga koje pruža Agencija za privredne registre. Izveštaji Evropske komisije govore da je Agencija za privredne registre u Srbiji u delu registracije u potpunosti usklađena sa EU standardima. U protekle dve godine direktor Agencije za privredne registre je dva puta predsedavao Asocijacijom evropskih registara. Takođe, zarad javnosti, zarad istine, jedini žiro račun Agencije za privredne registre oduvek se nalazio u Trezoru i podložan je kontroli Vlade i sva akta o naknadama koje sprovodi Agencija za privredne registre, sve saglasnosti daje Vladi. Ovo su samo podaci koji govore u prilog tome da je Agencija za privredne registre jedna jako ozbiljna institucija i mislim da je jako nekorektno da danas pojedine kolege žele da omalovaže njihov rad, koji je priznat ne samo od naših privrednika, već i od onih relevantnih faktora širom Evrope. Toliko. Hvala.
Iskorišćeno je dva minuta i 30 sekundi od vremena ovlašćenog predstavnika. Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, naravno da to nije tema, Vlada Zorana Đinđića je dve godine potrošila i to je bio jedan veoma težak postupak jer je bilo mnogo lobija, da se ne lažemo, pre svega u našem pravosudnom sistemu, koji su imali tu ingerenciju registracija i svi ovde u Srbiji možemo biti zadovoljni zbog toga što je taj otpor slomljen na kraju. Neke političke partije prisutne ovde nisu bile saglasne sa tim u to vreme, toga se dobro sećam. Jeste, činjenica je da danas Srbija ima jedan od najefikasnijih pristupa finansijskim podacima u Evropi, pa i šire. Zbog toga moramo jačati tu snagu. Kako jačamo tu snagu? Tako što otvaramo tu informaciju i ona mora da se finansira tačno onoliko koliko treba da može da izvrši njenu funkciju, a posle toga ta informacija mora da bude javno dobro i da bude dostupna svima. To je bio smisao naše diskusije jutros na Odboru i mi ćemo se vratiti, pošto vidim da imamo neku saglasnost, možda ne sa ovom partijom, nego sa nekim drugima, da dođe do tih promena. Ovde je rečeno nekoliko čudnih stvari. Narodna banka Srbije nije tu da kontroliše privredu, a to smo čuli sada. Ne, to nije njena ingerencija. Čuli smo da neko brani SDK. Nećemo valjda da se vratimo u neki sistem gde jedan centar ima uvid u sve transakcije? Da se setimo tog sistema, mogao je i ponekad je to zloupotrebljavao, zaustavljao je plaćanje i jednom i drugom i ulazio je u bazična, osnovna demokratska prava. To je razlog zbog koga je platni promet u bankama. Nije sporno da postoje industrijski razlozi zbog kojih je taj platni promet mogao da bude centralizovan. Ako jednog dana bude moguće da se podeli to i da se podele troškovi, a da se poštuje demokratija, zašto da ne. Ali, kada govorimo o stvarima i kada se govori da je veoma bitno da NBS ima uvid u to, naravno, mi smo to podržali, ali samo želimo da to bude otvoreno svima koji rade u interesu naših građana. Kada govorimo o izveštajima, moram da vam kažem da se npr. Zakon o javnim preduzećima ne poštuje u onom delu koji predviđa da svakog kvartala javna preduzeća moraju da objave njihove finansijske izveštaje. Ne samo to, nego veliki broj njih još nije objavio ni finansijski plan za ovu godinu. Tako da, Narodna banka, APR i svi mi bismo morali po zakonu da znamo šta se tu dešava. Mislim da moramo da izbegnemo aferizaciju i neku matricu ponašanja. Danas čujemo – i to je bila ingerencija NBS i uvek će biti, i dobro je što imaju osiguravajuća društva i srećan sam što sam bio deo te diskusije. Vi ste i sami, gospodine, kolega poslaniče, to potvrdili – dobro je što imaju tu ingerenciju. Znači, mi ovde ne govorimo populistički o Narodnoj banci i o APR. Ima nekih funkcija koje su bitne i dobro je što se sprovode, a ono što nije dobro, to je da se ta matrica ponašanja sada prebacuje i na odnos između Narodne banke i banaka. Evo, danas imamo na naslovnoj strani jednog dnevnog lista špekulacije Narodne banke o tome da su možda banke sakrile 50 miliona evra. Priča se da se ide u neku kontrolu i da će ta kontrola možda da dovede do toga da nisu iskazale nešto što su trebale da iskažu. Moram da vam kažem da, ako banke nisu poštovale zakon, moraju da plate za to i moraju po zakonu da budu kažnjene. Svako ko ne poštuje zakon mora da bude kažnjen, ali ovaj način – najava da možda nešto nije u redu u finansijskim izveštajima, to je nešto što nije u interesu države, nije u interesu naše privrede. Odgovor na to će biti nešto neminovno, a to je da će banke biti još manje aktivne nego što su bile aktivne do danas. Podsećam vas, poštovani narodni poslanici i građani Republike Srbije, od 5. oktobra pa do danas, po prvi put u prvom kvartalu, ove godine obim kreditiranja naše privrede je smanjen. Ne treba tražiti aferu tamo gde je možda nema, a ako je ima, ona treba da se sprovede po institucijama sistema i da eventualno oni koji nisu poštovali propise budu kažnjeni. Ova estradizacija svega ima štetne efekte na ekonomiju. Ako su sada sve banke isto krive, nemojte očekivati da neki bankari rade njihov posao, da daju kredite. Ne smemo se igrati sa državom na ovakav način. Onaj ko krši zakon mora da bude kažnjen, ali tabloidizacija i špekulacije nisu nešto što je dobro za nas. Zbog toga, pozivam NBS da apsolutno kazni kada se sprovede kontrola i vidi da je neko prekršio zakon po finansijskim izveštajima, koje i onako ona mora, pre svega ona prva mora da ima i da kontroliše. Ali, ovakav pristup, strah me je, dovešće do daljeg smanjenja nelikvidnosti. Ne zaboravite da su banke izvukle 1,5 milijardi evra prošle godine iz naše ekonomije, a to je 3% BDP. Ako se ovako nastavi, strah me je da ovo što vidimo kao pad ukupne ekonomske aktivnosti, koje dovode do rebalansa, će se nastaviti. Zbog toga, zaključujem, poslednji put ću se ovde javiti, niko ovde ne napada APR, ponosan sam što sam bio deo te vlade koja ga je inicirala i niko ovde ne napada NBS oko ovog pitanja. Naprotiv, mi smo hteli jutros po ovom amandmanu Odbora da ono što je sada za nju obezbeđeno bude dostupno celoj državi, svim njenim institucijama i da iskoristimo taj plus, tu aktivu Republike Srbije, koju ima u toj instituciji, da ona radi maksimalno u interesu svih naših građana. Sa druge strane, moram da vam kažem, što se tiče ove priče o agencijama, nemojte da očekujete od nas jednu demagogiju. Ima dobrih agencija, ima loših agencija, ali ako mislite da su loše, ukinite ih. Vi ste na vlasti. Što nama posle godinu dana vladanja spočitavate da imanekih loših agencija? Da li vam se sviđa SDK? Pa vratite ga. Izglasajte zakon i uzmite bankama platni promet i lepo vratite SDK. Ne sviđa vam se Agencija? Pa ukinite je. Demokratska stranka je već više od godinu dana opozicija. Mi radimo naš posao. Ako smo mi krivi za sve, zašto se spremate da smenite toliko ministara i državnih sekretara i pomoćnika? Možda nisu bili idealni, možda ima i tu odgovornosti, tako da je vreme da preuzmete odgovornost. Vi ste vlast. Vi ste danas odgovorni ako nešto ne funkcioniše dobro u domenu "riportinga", tj. finansijskih izveštaja i vi ste odgovorni ako za jedan dan opstaje jedna agencija za koju mislite da nije dobra i da nije potrebna. Nemojte da mešate kategorije koje su deo demokratije. Vi ćete odgovarati na izborima za vaš učinak. Niko neće vama verovati da je vaš učinak posle ove godine, dve do tri godine, sve je pitanje DS, u to već niko više i ne veruje, a vidim u vašim očima kada uzimate reč da i vi više u to ne verujete. Toliko o tome.
Pet minuta i 35 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. (Zoran Babić, s mesta: Replika.) U raspravi o amandmanu na član 41. zbog člana 27. neće biti dozvoljene replike. Razgovaraćemo o svemu što se tiče amandmana na član 1. i sve grupe imaju dovoljno vremena. Tako ćemo obezbediti red na sednici. Narodni poslanik Branislav Mitrović govori o povredi Poslovnika. Ja vas molim, ukoliko imamo namere da koristimo povrede Poslovnika umesto replika, da ipak pažljivo pročitamo sve stavove člana 103. Isto tako, molim vas da to ne radimo, poštujući zajedničku želju da se sve oko amandmana Odbora razjasni, ali da bude u okviru Poslovnika. (Zoran Babić, s mesta: Poslovnik.)
Gospođo predsedavajuća, ukazujem na povredu člana 106. i pridružujem se vama da treba da se vratimo dnevnom redu. U prethodnim raspravama je bilo dosta priča o izborima, o poverenju, o prethodnom periodu, o narednom periodu, a nigde u Zakonu o računovodstvu nisam pročitao reč – izbori. Ja vas molim i apelujem na vas da u skladu sa Poslovnikom usmerite ovu raspravu u najboljem smeru, a siguran sam da vi to možete, i da krenemo da govorimo o amandmanu na član 41. i ostalima. Hvala.
Narodni poslaniče, ja sam već objasnila na ukazivanje o povredi Poslovnika, da vrlo pažljivo slušam sve narodne poslanike, vodeći računa da govorimo o amandmanu koji je podneo Odbor nakon dijaloga, nakon konteksta u kojem je jedan amandman podnet pa povučen, nakon dijaloga koji se vodio i u Skupštini i na odborima. Ukoliko želite striktnu primenu člana 106, to se kosi sa članom 27. kojim treba da se staram o redu na sednici. Ako želite da vam ponovim šta je od amandmana na član 41. rekao bilo koji poslanik od svih poslanika koji su učestvovali, to bi bilo moje vrlo kratko izlaganje. Pokušaću zaista da zaokružim ovu raspravu, samo vas molim da se ne udaljimo previše u raspravi o kontekstu. Narodni poslanik Zoran Babić želi da govori o povredi Poslovnika.
Gospođo predsedavajuća, povređen je Poslovnik, član 107. stav 2. od strane prethodnog govornika, ne misleći na kolegu koji je reklamirao povredu Poslovnika sa kojim se potpuno slažem. Ali, niste prekinuli govornika koji je, pričinjavajući mu se, komentarisao kako gledaju članovi vladajućeg dela ovog parlamenta, da li oni veruju Vladi, ne veruju Vladi. Kakav je to pogled? Jesu li to neke nadrealne mogućnosti i sposobnosti ministra za sve i svašta u proteklih 10-12 godina. Niste ga prekinuli. Prema tome, nemojte da budete selektivni. Nemojte da kada vam odgovara kritika Vlade, da se ona toleriše i da se okreće glava na drugu stranu, a onda kada se javim po tački dnevnog reda, kada se javim da repliciram i da odgovorim na postavljena pitanja, a odgovor je veoma jednostavan, vi tako nešto ne dozvoljavate. Tu nema ni demokratičnosti, ni poštovanja Poslovnika. Prema tome, prestanite da kršite Poslovnik. Tražim da se o ovome izjasni Narodna skupština u Danu za glasanje. Niko nema pravo da komentariše poglede drugih narodnih poslanika a da vi, koristeći Poslovnik, ne opomenete tog narodnog poslanika. Takođe zahtevam, zato što je postavljeno niz pitanja na koje postoji vrlo jednostavan odgovor koji se sastoji u jednoj reči, koji DS i vi kao predstavnik DS ne vidite, ne osećate, ne znate, a to je – odgovornost. Zbog odgovornosti se i vrši rekonstrukcija Vlade, odgovornost je ono što tražimo za prethodnih 10-12 godina, odgovornost tražimo za sve agencije koje su napravljene za isisavanje i za trošenje narodnih para, odgovornost je nešto što vi ne prepoznajete i ne poznajete. Zbog toga zahtevam pravo na repliku.
Narodni poslaniče, naravno da će se Skupština izjasniti u Danu za glasanje o vašem zahtevu za pravo na repliku. Ponoviću primenu Poslovnika i član koji reguliše davanje prava na repliku: "O replici odlučuje predsedavajući" i zato što odlučuje predsedavajući, ne može da bude povreda Poslovnika, a tek ne može da bude obrazloženje člana 107. jer tvrdite da je povređen član 107. stav 2, koji kaže: "Na sednici Narodne skupštine nije dozvoljeno neposredno obraćanje narodnog poslanika drugom narodnom poslaniku, korišćenje uvredljivih izraza, kao ni iznošenje činjenica i ocena koje se odnose na privatni život drugih lica". Govornik na koga se vaša primedba odnosi niti se obratio ijednom narodnom poslaniku direktno, niti je iznosio uvredljive izraze, niti činjenice iz privatnog života. Narodni poslanik Božidar Đelić se u jednoj rečenici, kada sam htela da reagujem, osvrnuo na APR, možda duže nego što je potrebno, ali s obzirom da je o APR-u govorio narodni poslanik Branislav Mitrović, da je o stanju u Narodnoj banci govorila i narodna poslanica Aleksandra Tomić, o nadležnostima Narodne banke i da se nije izražavao uvredljivo, nije bio prekinut. Da je nastavio kako ne treba, bio bi i upozoren i prekinut i podsećan na pravila Poslovnika. (Zoran Babić, s mesta: Član 106.) Narodni poslaničke, ne možete da tražite povredu člana 106. kada ja govorim. Ja ne govorim o dnevnom redu nikad. Dajem vam obrazloženje. Kada vam dajem obrazloženje, ja onda govorim o dnevnom redu, pošto mi je to obaveza, po članu 103. Ne mogu da prekršim član koji govori o dnevnom redu, pošto ja ne govorim o tački dnevnog reda, nego o obavezi iz člana 103. (Zoran Babić, s mesta: Po amandmanu.) Narodni poslaniče, ako ćete da govorite po amandmanu, moraćete da sačekate redosled, pošto reč ima narodni poslanik Ivan Jovanović. Izvolite.
Poštovane kolege, upravo sam govorio o tome da predloženi amandmani, da se vratimo na temu, nisu poštovali član 3. Prve direktive. Sami ste rekli da ona kaže da ne treba da postoje dva registra. Vi ste uveli dva registra ovim amandmanima, tako što ste u vašim amandmanima predvideli da se izveštaji finansijski ipak dostavljaju na dva mesta. Mislim da je to, prosto, priznanje da su bili amandmani nedovoljno pripremljeni, čini mi se, i nestručno sastavljeni. Što se tiče pristupa finansijskim izveštajima, 80.000 građana dnevno pristupa izveštajima APR i to je potpuno omogućeno i Zakonom o Agenciji za privredne registre, u članu 5. Mi smo predlagali, ako je problem to, da Narodna banka onda ima, što je danas ponuđeno kao rešenje, direktan pristup bazama. Nije sporno, ali mislim da je napravljen problem pre svega zbog međusobnih nesporazuma unutar vladajuće većine i stranaka jer jedna stranka koja je na neki način preuzela odgovornost i nad nezavisnom institucijom kakva je Narodna banka, želi da ima upliv i uticaj na svoje izveštavanje, pa i na Registar finansijskih izveštaja i podataka o bonitetu pravnih lica i preduzetnika. Da je ovo što govorim istina, u petak je održana konferencija za medije NALED-a, koji je sam kritikovao predložene amandmane i rekao da nisu u skladu sa Evropskom direktivom i da nisu u skladu sa principom jednošalterskim koji smo i sami primenili u našoj zemlji i nisu u skladu sa našim nastojanjima da usaglasimo naše zakonodavstvo sa evropskim. Takođe, sve institucije države imaju besplatan pristup podacima APR i to govori Zakon o agenciji za privredne registre. Što se tiče DS zadovoljni smo zato što je naša sugestija prihvaćena, prosto da ne bi prihvatili jedan predlog koji ne bi bio u saglasnosti sa duhom proevropskih zakona. Hvala.
Dva minuta i dvadeset sekundi iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Narodni poslanik Zoran Babić, želi da govori o povredi Poslovnika. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, reklamiram povredu člana 106. Poslovnika, i ujedno vas molim, da prestanete flagrantno da kršite Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije. Malo pre ste izrekli jednu rečenicu koja opisuje vaš rad u proteklih sat vremena. I rekli ste – kada je gospodin Đelić govorio to, to i to, ja sam htela da reagujem. Vi niste ovde, gospođo predsedavajuća, da mi znamo kada ste vi hteli ili niste hteli, da reagujete. Vi ste ovde da reagujete prilikom povrede Poslovnika, a tih povreda Poslovnika je bilo.
Narodni poslaniče, izrekli ste povredu Poslovnika člana 106. na izlaganje narodnog poslanika Božidara Đelića, u prethodnom javljanju? (Zoran Babić, s mesta: Ne.) Sada ponavljate povredu poslovnika član 106. na izlaganje Božidara Đelića. Narodni poslaniče, srećom postoje stenogrami. Dakle, mene član 103. sada obavezuje da postupam kada narodni poslanik ne želi da poštuje sve stavove člana 103. Mislim da ni vi, ni ja ne vidimo u tome dobro staranje o dnevnom redu na sednici. Ponavljam vam, replika je odluka predsedavajućeg, u toku rasprave o jednom važnom procesu amandmana koji je podneo odbor, o dijalogu koji se tim vodio, neće biti replika. Imamo vreme na raspolaganju. Molim vas, ako želite da govorite o tome, da sam ja povredila član 106. onda dajte nekog drugog narodnog poslanika, zbog toga što ne smete na osnovu člana 103. da dva puta upozoravate da sam taj prekršaj učinila dok je bilo izlaganje narodnog poslanika Božidara Đelića. Izvolite.
Član 107. dostojanstvo Skupštine. Ja nisam govorio i nisam koristio to vreme za repliciranje gospodinu Đeliću, nemam ni razloga zato što njemu u Srbiji niko više ne veruje. Šta god da kaže i nemam razloga da repliciram. Ono što sam govorio, govorio sam o vašem odnosu…
Narodni poslaniče, ne znam zašto se mi ne razumemo. Moraću da čitam član 103. stav po stav. Možete sesti. Ovo obrazlaganje će potrajati. Član 103. prvi stav - Narodni poslanik ima pravo da usmeno ukaže na povredu postupanja predsednika Narodne skupštine, ako smatra da nije u skladu sa odredbama ovog Poslovnika, a učinjena je na sednici Narodne skupštine koja je u toku, i to neposredno po učinjenoj povredi.Primenom ovog stava sam vas podsetila da ste u obavezi da član 106. primenite na neko drugo izlaganje. Drugi stav – Narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine na koju je već ukazao. I to sam vas zamolila. Treći stav – Predsednik Narodne skupštine daje reč narodnom poslaniku koji ukazuje na povredu Poslovnika iz stava 1. ovog člana odmah po završenom izlaganju prethodnog govornika, s tim što predsednici poslaničkih grupa imaju prednost. I ovaj sam stav primenila. Četvrti stav – Narodni poslanik je dužan da navede koji je član ovog Poslovnika povređen postupanjem predsednika Skupštine i da obrazloži u čemu se sastoji ta povreda, s tim što može govoriti najduže do dva minuta. I taj stav je primenjen. Sledeći stav – Ako smatra da povreda nije učinjen Predsednik Narodne skupštine je dužan da da objašnjenje, a ukoliko smatra da je povreda učinjena, predsednik Narodne skupštine je dužan da učinjenu povredu otkloni. I taj sam stav primenila, pošto dajem objašnjenje nakon svake ukazane povrede Poslovnika Narodne skupštine. Sledeći stav - Ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština bez pretresa, o tome izjasni u danu za glasanje. I taj sam stav člana 103. primenila tri puta na zahtev narodnih poslanika. Sledeći stav - Predsednik Narodne skupštine je dužan da narodnom poslaniku koji se ne pridržava odredaba iz stava 1, 2, 4. i 6. ovog člana,koje su upravo pročitane, ili na drugi očigledan način zloupotrebljava prava predviđena ovim članom, izrekne mere predviđene članom 108. do 111. ovog poslovnika. Ovaj stav nisam primenila i neću primeniti u raspravi o amandmanu na član 41. Sledeći stav – U slučaju iz stava 7. ovog člana, predsednik Narodne skupštine je dužan da vreme koje je narodni poslanik koristio zloupotrebljavajući pravo iz stava 1. ovog člana oduzme od ukupnog vremena koji pripada njegovoj poslaničkoj grupi u pretresu o tekućoj tački dnevnog reda, ako je njegovoj poslaničkoj grupi preostalo vremena za pretres. Ni ovaj stav neće biti u primeni, jer nema razloga, pošto mislim da možemo zajedno da se dogovorimo o primeni člana 103. Tako da vas molim, da ukoliko želite da govorite o povredi člana 106. koji govori o obavezi poslanika da govori o dnevnom redu, da se obrazloženje tog vašeg zahteva ne odnosi na izlaganje narodnog poslanika Božidara Đelića.
Zahvaljujem se. Verujem da vas ni cela Srbija, kao što vas ni ja nisam razumeo, tim nemuštim obrazloženjima nečega što ne može da se obrazloži. Ono što neću dozvoliti, da se Poslovnik Narodne skupštine krši, da se vaše predsedavanje Narodnom skupštinom koristi za davanje za reč i govora koji nema veze sa tačkom dnevnog reda, ni sa amandmanom na član 41. već se govori i o NBS i o guverneru NBS i o svim stvarima koji nemaju veze sa amandmanom. Javljaću se, pa makar me odavde i kaznili i bilo šta uradili. Prestanite da kršite Poslovnik Narodne skupštine. Vi niste ovde, citiram kao što ste rekli – kada sam htela da reagujem. Vi ste ovde da reagujete, ili ustupite mesto nekome ko će reagovati. Hvala.
Narodni poslaničke osim što vaše obrazloženje nije ni u skladu sa članom 106. i povredom člana 107. ako želite da se Skupštine izjasni u danu za glasanje? (Zoran Babić, s mesta: Naravno.) Naravno da. Skupština će se u danu za glasanje izjasniti o povredi Poslovnika koji je izneo narodni poslanik Zoran Babić. Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić.
Hvala gospođo predsedavajuća. Da, javljam se po ovom amandmanu na član 41. koji je podneo Odbor i zbog kog je ova sednica i odložena od četvrtka kada je trebalo da počne u 13.30 sati pa evo do danas. Evo, već sat vremena ili više od sat vremena se vodi rasprava sa silinim replikama i sa silnim ukazivanjem na povredu Poslovnika. Samo ovaj amandman koji je podneo Odbor, a koji je tada u onom izvornom obliku izričito tražio da se izveštaj, godišnji finansijski izveštaj pored APR-u podnose i NBS. Onda je za vikend nađeno kompromisno rešenje da je u stvari APR u obavezi da po zahtevu dostavlja NBS sve one izveštaje koji je budu zanimali, koji budu potrebni. Slušajući ovu raspravu, nisam imala nešto namere da se uključim, ali prosto i kao narodni poslanik koji je radio na ovim zakonima i naša stranaka je najviše amandmana i podnela, raspravlja se sati nešto vremena o jednom amandmanu koji u stvari govori i ukazuje koliko su važni finansijski izveštaji i podaci koji se u njima nalaze i koliko je važno ko će da ima uvid, da ne kažem, da kontroliše te finansijske izveštaje. Kako naša država funkcioniše, odnosno naša Vlada i naša ministarstva? Očito je da kada jedno ministarstvo ima isključivi uvid u nešto što se zove finansijski izveštaj i finansijsko stanje naše privrede, jer tu su apsolutno sva pravna lica, uključujući i pravni sektor, onaj ko drži, da tako kažem te informacije ima najveću moć. Prosto ne mogu da se otmem utisku a verovatno ni stručna javnost, a još najmanje građani koji ovo prate, da li je ovde borba da se stvarno bude transparentan, odnosno da stvarno te bitne podatke imaju samo APR, odnosno samo jedno ministarstvo, odnosno samo jedna stranka, jer mi tako funkcionišemo, jedna stranka, jedno ministarstvo, sve agencije u sklopu tog ministarstva imaju podatke i informacije koji prate tu oblast? Onda, verovatno kada se uvidi da je to jako bitno, odnosno da neko drugi ne može da kontroliše sve te podatke, hajmo da nađemo neko kompromisno rešenje, pa se onda umeša i treća stranka, koja kaže – dobro ako već ne može i Narodna banka i ne treba, e hajde da onda svi državni organi, odnosno institucije koje imaju potrebe za tim podacima, imaju ovaj pravo da dobiju od APR. Još jednom vam kažemo i ukazujemo na to koliko je ovaj Zakon o računovodstvu i Zakon o reviziji bitan i koliko zadire u suštinske stvari privrede i ekonomije jedne zemlje. Nije bitan samo ovaj amandman, koji je kompromisno sada u ovom obliku, kakav je, bitno je da smo svi mi podneli mnogo više amandmana da bismo ove zakonske predloge znatno više unapredili.
Iskorišćeno je vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe sa ovih tri minuta, a vreme na raspolaganju poslaničkoj grupi je ostalo 26 minuta, tako da u sledećem toku rasprave koristi se vreme poslaničke grupe. Narodni poslanik Dejan Radenković, uz moje izvinjenje, redosled je bio da vi dobijete reč pre narodne poslanice Gorice Gajić, jer je bilo njeno ime posle vašeg. Izvinite.
Nema veze, kada je u pitanju koleginica. Poštovane kolege i koleginice, nama je drago kada se dođe do kompromisa, konsenzusa, ono za šta se i mi zalažemo i naravno treba ukrstiti argumente i doći do onoga što je pravo i jedino rešenje, normalno, sve u cilju da ovi zakoni što pre zažive i jednostavno da se uvedu u neke mirnije vode, kada je i privreda u pitanju. Ja ću danas svoju diskusiju, kao ovlašćeni ispred poslaničke grupe, bazirati kao i što sam počeo na priči o Službi društvenog knjigovodstva. Meni je žao što jedan kolega, koji sedi među nama, ne ustane i kaže građanima Srbije – ja sam tada bio ministar finansija, ukinuo sam Službu društvenog knjigovodstva, razlozi su bili ti, ti i ti, a podaci govore da danas imamo teške posledice prilikom ukidanja Službe društvenog knjigovodstva, i danas poreska uprava je utvrdila da se duguje oko 360 milijardi dinara po osnovu poreza i doprinosa, a naplativo je jedino 30. To su efekti ukidanja, to su efekti jedne pljačke koja se prikriva jednostavno nekim zakonima, da je to tada bilo dobro, da to nije bilo demokratsko načelo, ne vidim ni jedan razlog to nije tačno, kada ukucate nalog u Beogradu za delić sekunde se vide pare na računu toga dole. Kada smo krenuli sa poslovnim bankama onda je bilo problema, koliko banka, kad su klirinzi, u koliko sati, kad, da li ovaj ček, uplatu, da li treba da dalje transferiše. Znači, ja samo osnovano imam pravo da sumnjam da je tada postojala neka namera i neka mi kolega objasni, ja ću prihvatiti argumente da je postojao bilo koji dobar drugi razlog ukinuti tada jednu takvu instituciju koja je imala i kontrolni mehanizam. Znači, jednostavno smo tada ostavili da jednostavno i otvaranje firme i postupci stečaja budu bez ikakve kontrole. To je samo rezultiralo da danas imamo 500.000 ljudi van svojih radnih mesta. Sve se to uklapa u ono što je išlo, da kažem, u kompletu sa privatizacijama, pljačkaškim, kako ih mi nazivamo, gde su oni koji su kupili te fabrike, uništili ih, izbacili radnike na ulicu, izvukli pare iz tih fabrika i jednostavno imamo razloga da kažemo da je to institucija, a naravno, ne samo mi, to se čuje od ljudi koji su tada bili predvodnici tih demokratskih promena, da se žali za takvom jednom institucijom. Naravno, ovo kompromisno rešenje, kada pričamo o amandmanu na član 41. je odlično. Narodna banka mora da ima uvid i niko nije smeo sebi da daje za pravo da Narodnoj banci ne dostavlja podatke za njihove potrebe. Bilo je takvih situacija, zato je došlo do nesuglasica i došlo se do rešenja do kojeg se došlo i odbor je naravno predložio ova dva amandmana, koji će jednostavno dovesti do toga da Narodna banka ima potpun uvid za njene potrebe, kada su preduzeća i njihovi izveštaji u pitanju. Još jednom, molim kolegu da ustane i kaže nam jedan jedini dobar argument zbog čega je to tada urađeno, osim ako nije posle, znamo šta je sled događaja i naravno to je u sklopu ovih istraga koje se vode oko jedne privatizacije, a koju traži EU od nas. Hvala.
Četiri minuta i 30 sekundi iskorišćeno je od vremena ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić.
Neću ja dugo, samo da kažem, u suštini pitam se da li ste vi deo ove vladajuće koalicije ili niste? Znači, nemojte mene da pitate šta vi treba da radite. Vi ste vlast. Ako je SPS za to da se izglasa zakon koji vraća SDK, molim vas, predložite pa ćemo onda da pričamo o tome, da vidimo šta je dobro, šta je loše u tome. Ono što se dešavalo, to je da je bila spojena država i društvo, da sve finansijske transakcije i unutar države, i između države i građana i između građana su išli istim kanalom. Hajde da se ne pravimo naivni, dobro smo znali da je to bio način kontrole i politike nad našim životima, da je ta jedna partija mogla da vidi ko je kome plaćao i po kojim osnovima može to da zaustavi, jer održava sve te poluge u svojim rukama. To je suštinski razlog. Ako vam se to ne sviđa, nemojte mene da pitate, ja sam izložio naš stav i mi smo to uradili, odgovaramo za to. Nemojte sada da govorite da je to, činjenica da je sad platni promet u bankama razlog nezaposlenosti. Vaša partija je bila na vlasti 1999. godine, da li smo imali SDK? Da li smo bili bombardovani? Da li je za to kriv SDK ili politika koja je vođena? (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, molim vas, ne toliko daleko od amandmana.) Nemojmo stalno da mešamo, pričamo o amandmanu i DS je inicirala da se povuče amandman prošle nedelje, koji nije bio u skladu sa evropskim standardima, kao što ni SDK nije u skladu sa evropskim standardima i to je naš uspeh danas. Mi smo jutros hteli da idemo korak dalje i mi smo htelida se usvoji mogućnost za sve delove države i javnih ustanova, da imaju na isti način kojim će ovim amandmanom koji je sada predložen, biti omogućeno da imaju direktan pristup. Nama je rečeno – ne može, ima neki tunel, ima neke informatički tunel, a šef poslaničke grupe stožerske stranke je rekao da nije loša ideja. Dobro, znači da ćemo se vratiti toj temi uskoro i DS će izaći sa odgovarajućim zakonskim predlogom da u celom delu naše države svi imaju isti pristup tim korisnim informacijama, kao što i treba da bude. Hvala.
Dva minuta i 15 sekundi iskorišćeno je od vremena poslaničke grupe. Da li se još neko javlja za reč u pretresu po ovom amandmanu? (Da) Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković. Izvolite.
Hvala potpredsednice. Ne znam čemu nervoza. Nema nikakvog razloga. To je potpuno jasno, to građani znaju. Znači i onog dana sam pričao o tome da smo mi toliko razorili tu zemlju i da je toliko uništeno i da su ljudi bili van svojih radnih mesta, ne znam šta ste to toliko imali da prodajete i šta su to toliko vaši prijatelji koje ste doveli kao investitore opljačkali iz ove zemlje? Zašto su toliki dugovi po osnovu poreza i doprinosa? Zašto su mnogi funkcioneri zajedno sa vama posle smestili se u tim bankama na mestima predsednika upravnih odbora, vlasnika akcija tih banaka? Zašto ste obezbedili stranim bankama ogromne profite koje su izneli iz ove zemlje? Molim vas, kažite to građanima – zašto ste uništili domaće banke,postoje li razlozi i zbog čega ste to radili? Kažite nam. Kažite, budite iskreni. Kažite građanima Srbije. Nemojte da prebacujete odgovornost i da tražite krivicu kod nekoga drugoga. Vi ste ti, vi ste bili ministar finansija tada. Vi ste bili ministar za evropske integracije, pa što nas niste uveli u EU tada?
Narodni poslaniče, ako može malo bliže amandmanu. Iskorišćen je jedanminut i 40 sekundi od vremena poslaničke grupe. Ja vas molim da, ako se javljamo za raspravu po amandmanu, bar tu širinu kojom argumentujemo držimo na relativnoj bliskosti, kada je u pitanju tema amandmana na član 41. Reč ima narodni poslanik Božidar Đelić. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, ja moram ipak da odgovorim. Znate kako, imali smo SDK i jeste, bio sam ministar finansija i četiri penzije nisu bile isplaćene. Imali smo SDK i dve godine dečijih dodataka nije bio isplaćeno. Imali smo SDK i imali smo spoljni dug koji je bio 160% BDP. To je bio učinak tih vremena. Hajde bolje da se mi sada ne vraćamo u to vreme, jer ćete vi na tom terenu izgubiti, ali to nije tema. Danas je tema, danas u Srbiji, nelikvidnost privrede. Mi govorimo o finansijskim pokazateljima i ovaj amandman o kome sada raspravljamo treba da obezbedi i da monetarna vlast na isti način ima pristup tim informacijama. Ja samo podsećam, procedura je jedna stvar, suština je drugo. U našoj zemlji danas profitabilnost uveliko i veoma brzo pada. Podeljene informacije će pokazati da 2013. godine se nastavlja veliki pad profitabilnosti i banaka i realnog sektora. Mi sada raspravljamo o stvarima koje više nemaju ni realnost ni mogućnost da se vrate. Poštovani kolega, predlažem vam, sada kada dolazi i do priznanja sledeće nedelje i kroz rekonstrukciju, da nije baš sve najbolje i u najboljem redu i u koaliciji u ovoj Vladi, mi ćemo vas pustiti da vi međusobno o tome raspravljate, ali kada Zakon o Vladi dođe u Skupštinu, o tome ćemo raspravljati i kao opozicija. Jednostavno, u ovakvoj situaciji predlažemo da ne gubimo dragoceno vreme u priče koje su prošle. Moramo da govorimo o tome kako da se vrati likvidnost, moramo da organizujemo državu na takav način da one dobre stvari koje imamo i APR je jedna dobra stvar, to ne iskoristi da se sili prema nekima, da iskoristi svoju poziciju koja je po prirodi monopolska, po prirodi stvari, pa to je u neku ruku i taj ako hoćete i taj evropski standard, koji je tu da obezbedi da preduzeća predaju njihove finansijske izveštaje na jedno mesto, pa samim tim daje monopol tom mestu. Veoma je bitno i naša je odgovornost ovde da obezbedimo da se desi to da ide na jedno mesto, a da to mesto to ne iskoristi, da naplaćuje previše i da ne dostave te informacije svima. To je tema danas. Jedino što smo se složili da je dobro u ustrojstvu naše države da napravimo još bolje. To je smisao diskusije danas na Odboru koji smo imali. Meni je samo žao, mada su neki tokom diskusije pristali da su argumenti DS ispravni, zašto ih nisu prihvatili danas i ovaj amandman je već danas mogao da da jedan dobitak našoj državi. Pričajmo, kolege, o sadašnjosti, pričajmo o budućnosti. Verujem da smo u ovoj sali samo zbog toga i prevashodno zbog toga. Hvala.
Iskorišćeno je tri minuta od vremena poslaničke grupe. Da li se još neko javlja za pretres u pojedinostima o amandmanu na član 41. koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava? (Ne) Na naslov iznad člana 42. i član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić. Izvolite.
Hvala, gospođo predsedavajuća. Članovi 42, 43. i 44. Predloga zakona regulišu osnivanje, delokrug rada i sastav Nacionalne komisije za računovodstvo. Naciona komisija za računovodstvo obrazovana je po Zakonu o računovodstvu i reviziji 2006. godine i njen delokrug rada i po ovom predlogu zakona trebalo bi da bude da prati proces primene direktiva EU iz oblasti računovodstva i da prati proces primene međunarodnih standarda finansijskog izveštavanja i daje mišljenje Ministarstvu na prevod ovih standarda, kao i rešenja za eventualne probleme koji mogu da nastanu u postupku primene tih standarda. Nacionalna komisija, po Predlogu zakona, trebalo da ima sedam članova, odnosno predsednika i šest članova, a od toga pet članova delegira, predlaže, kako god, Ministarstvo finansija, a po jednog člana NBS i Komisija za hartije od vrednosti. Gledajući ovaj delokrug šta to radi Nacionalna komisija za računovodstvo, a odsluškujući i šta kaže struka, jednostavno, Nacionalna komisija za računovodstvo unazad sedam, osam godina, koliko već postoji, nije opravdala svoje postojanje, odnosno nije unapredila sistem finansijskog izveštavanja i nije se, s obzirom na troškove koje je iziskivala svojim formiranjem, pokazala kao neki bitni činilac u svemu onome što se zove računovodstvo i finansijsko izveštavanja. Zato ovim amandmanom predlažemo da se članovi 42, 43. i 44. brišu, neću se javljati kasnije po ova dva naredna člana, jer nije ispunila svoje očekivanje. Možda bi bolje bilo da je ovaj predlog zakona dao mogućnost da se formira nezavisno telo sastavljeno od profesionalnih stručnjaka i ličnosti koje bi svakako mnogo više doprinele i kvalitetnijem predlogu zakona i kvalitetnijem njegovom uspostavljanju, odnosno primeni u praksi. Jednostavno, tu bi možda, mi dajemo jedan predlog, trebalo da sede predstavnici Ministarstva za finansije, Agencije za privredne registre, Narodne banke, Komisije za hartije od vrednost, profesionalnih organizacija ili akademske stručne javnosti i da to telone bude na teretu finansijskom Ministarstva za finansije, već da ga finansiraju institucije koje ga delegiraju. Najčešće su ovi članovi i činovnici u državnim organima, zaposleni, primaju neke svoje plate. U opisu njihovih radnih mesta uglavnom stoji mnogo toga što zadire u delokrug rada kojim se daje ovim članom 42, a pored toga primaju i te naknade za sastanke i za praćenje primene direktive i praćenje procesa primene MSFI, tako da, jednostavno, zbog smanjenja troškova i zbog toga što nije ispunila svoje očekivanje predlažemo da Nacionalna komisija za računovodstvo na ovaj način ne postoji. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 43. i član 43. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 44. i član 44. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić. Izvolite.
Obrazloženje kod ovog člana je isto kao kod člana 42. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 46. i član 46. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsednice. Član 46. govori o novčanim kaznama koje su predviđene za pravna lica, a vezane za privredne prestupe. U Predlogu zakona propisano je da takva kazna bude od 100.000 dinara do 3.000.000. Između ostalog, kazna se može propisati za nesastavljanje računovodstvenih isprava u skladu sa ovim zakonom, kao i ukoliko pravno lice ne vodi poslovne knjige u skladu sa Zakonom o računovodstvu. Potpuno je jasno da zakoni u ovoj državi moraju da se poštuju. Potpuno sam sigurna da je mnogim privrednicima izrečena kazna za privredni prestup po prethodnom zakonu koji se zvao Zakon o računovodstvu i reviziji. Kad god su državi potrebni sveži novci, tako da kažemo, onda nadležne inspekcije rade svoj posao, ali onda se postavlja pitanje da li zakon treba da važi za sve ili samo za određene privredne subjekte? Da li je RTB "Bor" ikad kažnjen po ovom osnovu za privredni prestup i matično i zavisno društvo? Ukoliko znamo da i 2009, 2010. i 2011. godine oni nisu poslovali i primenjivali Zakon o računovodstvu i reviziji i međunarodne standarde, onda je potpuno jasno da i zavisna društva i matična društvo su trebala da trpe posledice ovakvih kazni. Potpuno sam ubeđena da se tako nešto nije desilo. Zbog čega onda postoje kaznene odredbe? Po meni kaznene odredbe bilo kog zakona treba da važe za sve. Ova narodna skupština, tj. prethodna, u prethodnom sazivu dala je garancije za kredit kod Kanadske banke, vezano za izgradnju, tj. rekonstrukciju Topionice i izgradnju Fabrike sumporne kisele u Rudarsko-topioničarskom basenu Bor. Takve garancije su preko 100 miliona evra. Činjenica je da 1. novembra bi trebalo da krene sa radom rekonstruisana topionica. Činjenica je da ti radovi neće biti gotovi do 1. novembra. Zavisno društvo RTB, Topionica i refinacija, po izveštaju nezavisnog revizora je prezaduženo, jer ima koeficijent apsolventnosti od 0,994. Potreban prihod da dođu na pozitivnu nulu, treba da bude veći za skoro 40%, od onoga što su imali u 2011. godini. Onda se postavlja pitanje, da ukoliko ovde Narodna skupština daje garancije za kredite koje treba da vrati RTB Bor, iako znamo da Topionica i refinacija nemaju dovoljne prihode da budu pozitivni, odakle pravo onda njima da kupuju, npr. nameštaj za klub RTB? Em, što je RTB Bor rekonstruisao tu kafanu, banket salu za 173 miliona dinara, pa i to je bilo malo, pa je sada potrebno da Zavisno društvo Topionice i refinacija RTB kupuje još, molim vas i nameštaj. S druge strane, ko će vraćati kredit? Ove godine, pošto je prethodno bio tri godine grejs period, treba da se krene sa otplatom kredita. Nezvanično RTB Bor nema para. Nema para između ostalog i zato što nekima daje bakar na odloženo plaćanje. Ja sam od RTB, od njihove službe za odnose sa javnošću dobila jedan dopis u kojem mi kažu, sada ministarka ne znam da li ćete vi moći da mi odgovorite na ovo pitanje, da RTB Bor daje po državnom nalogu bakar na odloženo jagodinskim "Kablovima", "Valjaonici bakra" u Sevojnu, pa i "Farmakomu", a čak daje na odloženo plaćanje i onim domaćim kupcima koji nemaju državnu zaštitu. Kakav je ovo dopis od strane RTB? Čiji je to državni nalog, da RTB Bor, znači, koji je dužan, da "Farmakomu", za koga znamo da je u blokadi, bakar bez avansa? Da li je to moguće? Drugo pitanje je, da s obzirom da "Farmakom" drži rudnik Lece, po čijem su nalogu radnici RTB plaćeni u RTB, radili par meseci pred otvaranje tog rudnika Lece. Da li Blagoje Spaskovski, kave veze on ima sa tim rudnikom? Da li je na primer član Upravnog odbora? Svaki zakon, verujem da vi kao Vlada imate najbolju nameru ovim što ste razdvojili Zakon o računovodstvu i Zakon o reviziji i napravili dva zakona, da imate najbolju nameru da poboljšate finansijsku disciplini. Ali, dok god ministarka, zakon važi za jedne, a za druge ne, mi bolju finansijsku disciplinu u ovoj državi nećemo imati.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na naslov iznad člana 48. i član 48. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatraju da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, evo samo kod člana 48. i naslova iznad člana 48, Demokratska stranka Srbije predlaže da se menja i da glasi – priznavanje stečenih zvanja. Naime, licima koja su do dana stupanja na snagu ovog zakona, stekla neka stručna znanja, po zakonima o računovodstvu od 1993. godine, do dana današnjeg, predlažem, a ima ih skoro 40.000, to su ipak neki stručni kadar koji se decenijama unazad stvarao, isprofilisao, jednostavno predlažemo da svi ti ljudi koji su stekli ta stručna znanja i profesionalna znanja, po ovim ranim zakonima, zadrže ta zvanja po ovom zakonu. Prosto imamo potrebu da zaštitimo struku koja se godinama unazad profilisala, da ostane, da traje i da bude implementirana u sve ono što se tiče Zakona o računovodstvu i izrade finansijskih izveštaja. To je struka koja je nosila ovaj posao i tako bi trebalo da ostane. Hvala.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja namenskih sredstava podneo je amandman na član 51. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O REVIZIJI, pretres u pojedinostima. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik, Dragan Andrić, Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i resorni Odbor nisu prihvatili amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić. Izvolite.
Hvala. Član 3. Predloga zakona o reviziji, gotovo da je istovetan i sa članom 3. Predloga zakona o računovodstvu, pa je i naš amandman, da tako kažem, maltene analogan i onom amandmanu na član 3. iz Predloga zakona o računovodstvu. Naime, u Predlogu zakona o reviziji, član 3. kaže – da prevode međunarodnih standarda revizije, rešenjem utvrđuje Ministarstvo. Znači, rešenjem utvrđuje Ministarstvo, a to rešenje, znači iz ovog stava kojim se određuje i datum početka primene, zajedno sa tekstom prevoda Ministarstvo objavljuje u "Službenom glasniku Republike Srbije", i na internet stranici Ministarstva. Mi predlažemo amandmanom da se član 3. menja i glasi – "Profesionalna organizacija koja je članica Međunarodne federacije računovođa i revizora, prevodi i objavljuje međunarodne standarde revizije, po dobijenom odobrenju, i u skladu sa procedurama međunarodnih regulatornih tela. Profesionalna organizacije ostvaruje svoju funkciju u skladu sa zakonom i aktima profesionalne i etičke samoregulative". Naime, opet kažem, i u ovom predlogu zakona, vi ste u obrazloženju rekli da amandman ne prihvatate jer, ovi standardi koje prihvatamo iz međunarodnih revizorskih standarda, samim tim postaju i predlog zakona, pa samim tim država, odnosno Ministarstvo, ne može svoje suvereno pravo uređivanja zakonske regulative, da prenese na neke prefesionalne organizacije. Ali, u zakonu opet ne stoji ko prevodi te međunarodne standarde revizije. Ko ih prevodi, s tim što ih Ministarstvo rešenjem utvrđuje? Mi smo i u ranijem Zakonu o računovodstvu i reviziji imali jasan stav koji kaže, da Ministarstvo utvrđuje rešenjem i daje pravo prevoda pravnom licu i sada se kaže – ako je pravno lice članica međunarodnih revizorskih i računovodstvenih organizacija ili institucija. Ako takva međunarodna organizacija postoji stručna, i ako je sklopila ugovor, i ako je članica međunarodnih revizorskih institucija, ona ima i pravo i obavezu da prevodi te standarde. Ali, očito da mi ne budemo da zagovaramo jedne ili druge, jednostavno hoćemo, istine radi, transparentnosti radi, informacije radi da znamo ko će ih prevodi, da znamo ko će ih utvrđivati i objavljivati, ko će ih prevodi, da li to nešto košta i koliko košta, jer očito iza mnogih predloga i zakona, koji dolaze iz Vlade i mnogih predlog koji dolaze sa strane, kroz javnu raspravu kasnije, imaju neki uticaj koji se tiče finansijskih tokova. Znači, jednostavno, to nas zanima. Mi ne utičemo na to koja će to profesionalna organizacija biti. Ako postoje, ako su članice nekih međunarodnih tela i ako imaju prava i obaveze pod tim ugovorima koje su sklopile da to rade, da li to nešto košta državu, građane, ministarstvo? Ko to treba dalje da radi, ako ne više oni? Da li ministarstvo raspisuje neku javnu nabavku ili tender? Ko će to ubuduće raditi i ko to sve plaća? U krajnjem slučaju, zanimaju nas troškovi i ko će to da radi i da li se tu prelamaju neki drugi interesi? Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21. amandman su zajedno podnele narodne poslanice Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i resorni odbor nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić.
Član 21. je, mogla bih da kažem, jedan od dva ili tri suštinska člana u ovom predlogu zakona, a on se tiče obaveznosti revizije. Stav 1. u Predlogu zakona kaže – revizija je obavezna za redovne godišnje finansijske izveštaje velikih i srednjih pravnih lica, koji su razvrstani u skladu sa zakonom kojim se uređuje računovodstvo, i javnih društava u skladu sa zakonom kojim se uređuje tržište kapitala i preduzetnike čiji poslovni prihod ostvaren u prethodnoj poslovnoj godini prelazi četiri miliona i 400 hiljada evra u dinarskoj protivvrednosti. Mi predlažemo da se član 21. menja i glasi – revizija finansijskih izveštaja obavezna je za velika pravna lica, za pravna lica koja sastavljaju konsolidovane finansijske izveštaje ukoliko vrednost imovine, odnosno prihoda matičnog i zavisnih pravnih lica bez internih transakcija u zbiru čine veliko pravno lice i emitenti hartija od vrednosti i drugih finansijskih instrumenata koji emitovanje vrše putem javne ponude. Velikim pravnim licima, u smislu stava 1. ovog člana smatraju se i banke i druge finansijske organizacije, berze, brokersko-dilerska društva, osiguravajuća društva, davaoci finansijskog lizinga, dobrovoljni penzijski fondovi, društva za upravljanje dobrovoljnim penzijskim fondovima i investicioni fondovi. Revizija finansijskih izveštaja javnih preduzeća vrši se u skladu sa posebnim zakonom kojim se uređuje oblast revizije javnog sektora. Propisivanje obaveznosti revizije za preduzetnike čiji prihod prelazi četiri miliona i 400 hiljada evra godišnje mi stvaramo njima, rekla bih, nepotrebnu obavezu. Isto tako je i kod srednjih pravnih lica i kod preduzetnika. Uglavnom je menadžment i upravljačka funkcija u jednom. Tu nije narušen javni interes ako nema obavezne finansijske revizije, jer ta pravna lica, pogotovo preduzetnici, uradiće reviziju svog finansijskog izveštaja u zavisnosti od toga kada im bude potreban. Da li će tu biti nekih statusnih promena, da li će biti prodaje, odnosno da li će doći neki strani investitor da uloži nešto para u njih, pretpostavljamo da će tada oni za te potrebe uraditi reviziju svog finansijskog izveštaja. Ovako, ako sve njih obavežemo da su obavezni da rade finansijsku reviziju, a to je nekih 109 hiljada pravnih lica, izvućićemo iz privrede preko 30 miliona evra i preliti u sektor revizije, pogotovo što znamo da sada ima nekih 57 revizorskih kuća, a znamo da su unazad godinama uglavnom tri, odnosno četiri revizorske kuće radile gotovo sve konsalting i revizije u našoj zemlji i kod javnog sektora i kod velikih pravnih lica, odnosno kod gotovo svih privatizacija koje su se unazad godinama kod nas dešavale. Uglavnom su ti revizijski izveštaji bili plaćeni iz budžeta, odnosno na teret naših građana, uglavnom su bili donekle štimovani ili namešteni, jer ne bi unazad godinama u 80% slučajeva revizijskih izveštaja data pozitivna ocena na finansijske izveštaje. Nije bilo odgovornosti kako je rađena revizija, nije bilo kontrole kakvi su rezultati te revizije, a u praksi znamo šta je pravo stanje – i uništena privreda i stotine hiljada radnih mesta, da se ne ponavljam, pa da ne bude da mi je priča demagoška. Predlažemo da poštedimo troškova privatni sektor, ova mala preduzeća, odnosno preduzetnike, da njima ne nametnemo obavezu finansijske revizije, već da rade po potrebi, a da velika pravna lica i pravna lica iz javnog sektora ostanu obveznici, ali već kada je javni sektor u pitanju, tu imamo DRI, pa je to mnogo više njena obaveza. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Članom 21. povećan je iznos prihoda, a time je praktično smanjen broj obveznika buduće obavezne revizije. S jedne strane to može da bude dobro, jer se na takav način rasterećuje privreda. S druge strane, to može da bude loše, jer niko neće moći da radi onu pravu nezavisnu kontrolu rada pojedinih privrednih društava. Mi mislimo i sigurni smo da je revizija ovoj zemlji potrebna. Revizori su jako cenjeni u EU. Smatramo da ova država treba da radi i dalje na tome da u ovoj zemlji postoji što veći broj revizora. Na ovakav način, mislimo da će mnogi radnici koji već sada rada u postojećim revizorskim kućama ostati bez posla. Činjenica je da DRI treba da kontroliše rad Vlade, ministarstava, lokalnih samouprava, ali smo iz prakse imali prilike da vidimo da DRI nema dovoljno ljudi i nema dovoljno kapaciteta da obradi sva javna preduzeća i lokalne samouprave koje su u njenoj nadležnosti. Zbog toga privatne revizorske kuće vrše reviziju rada lokalnih samouprava. Smatramo iz tog razloga, zbog povećanja finansijske discipline, da nije trebalo staviti ovako veliki iznos od četiri miliona i 400 hiljada evra kao limit za početnu granicu za reviziju.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potreba da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Sada određujem pauzu. Sa radom nastavljamo u 15,00 časova.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Na član 110. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandmanu u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O FAKTORINGU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Milica Radović i Miroslav Petković. Primili ste izveštaje Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres predloga zakona u pojedinostima. Na član 2. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Bojana Božanić i Dušica Morčev. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava nisu prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandmanu u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Poštovana gospođo ministar, koleginice i kolege poslanici, danas je pred nama rasprava u pojedinostima po Predlogu zakona o faktoringu, jednom potpuno novom zakonu, koji ima za cilj da reguliše jednu finansijsku oblast koja, doduše, traje, odnosno prisutna je na našem finansijskom tržištu unazad šest do osam godina, znači, negde od 2005-2006. godine, a radi se o finansijskoj usluzi faktoringa, ili o ustupanju kratkoročnih potraživanja, sadašnjih ili budućih, između pravnih lica. Cilj ovog zakona bi trebalo da bude veća pravna sigurnost učesnika u faktoringu. Do sada se jeste taj posao odvijao, ali nije bilo zakonske regulative. Samim tim, kako je rečeno i u obrazloženju, a sa time se slažemo, trebalo bi da pomogne mnogo više malim i srednjim preduzećima, da svoja zarobljena obrtna sredstva u potraživanjima oslobode i da plasiraju u neke svoje druge proizvodne prose. Naime, unazad godinama, a posebno za pet do šest godina od kada je i svetska ekonomska kriza, rokovi potraživanja kod nas između pravnih lica za prodaju robe ili učinjene usluge su umele da budu i šest, osam, devet, pa i 12 meseci. Bilo je jako teško naplatiti svoje potraživanje usled opšte nelikvidnosti privrede, usled opšteg nedostatka novca na tržištu, tako da su mala i srednja preduzeća bila prisiljena da odgovore na faktoring usluge, najpre, banaka, organizacija i kuća koje su u okviru banaka ponudile faktoring usluge i da svoja potraživanja ustupe ne bi li tako došle do likvidnih sredstava i ne bi li tako, zbog svog lošeg kreditnog rejtinga i nemogućnosti da koriste klasične kredite kod domaćih i stranih banaka, uspele da dođu do slobodnih novčanih sredstava. Dobro je što ovaj zakon sada reguliše i da potraživanja mogu da budu ustupljena i kada se odnose na državna preduzeća i javni sektor. (Predsedavajući: Podsećam vas da je rasprava u pojedinostima.) Time očekujemo da mnoga pravna lica koja su poslovala sa državnim javnim preduzećima mogu ustupanjem svojih potraživanja da rizik naplate oddržave prebace na faktoring kuće. Dobro je i to što mala i srednja preduzeća, odnosno, pre svega dobavljači ili kooperanti, nazovimo ih kako god, prema velikim proizvodnim firmama i velikim trgovinskim lancima sada mogu ta svoja potraživanja od tih velikih kuća da ustupe na tržištu. To ranije nisu mogli jer su tipski ugovori velikih kuća, velikih trgovinskih lanaca onemogućavale naše domaće dobavljače, ako su u pitanju trgovinski lanci, da ta svoja potraživanja ustupe. Jednostavno, to nisu mogli. I u načelnoj raspravi smo nešto malo načeli tu temu, polazeći od toga da će, kako je i u obrazloženju rečeno, ovaj zakon o faktoringu, između ostalog, uticati na konkurentnost ponude na finansijskom tržištu, a samim tim će delimično smanjiti cenu kapitala na finansijskom tržištu. Međutim, ako pođemo od toga da su danas još uvek potraživanja prilično rizična kada će se naplatiti i u kom iznosu će se naplatiti i da su ona pravna lica najčešće prinuđena da ustupe svoja potraživanja, i to baš ona koja su najrizičnija kada je njihova naplata u pitanju, onda postavljamo pitanje … (Predsedavajući: Gospođo Gajić, molim vas, simpatični ste mi, ali vas molim, ovo nije načelna rasprava.) Otišla sam previše na načelnu raspravu, je li tako? (Da) Nisam stigla u danu za načelnu raspravu, pa sam mislila da iskoristim svoje vreme, pošto ga imam dovoljno. Svakako, samo jednu rečenicu da kažem i preći ću na amandman, gospodine predsedavajući, ništa ne brinite. Pokušali smo amandmanima, opet kažem, jedino DSS za razliku od drugih poslaničkih grupa, koliko-toliko neke nepreciznosti, možda, za koje smatramo da jesu prisutne u ovom zakonu, ispravimo. Još uvek ne znamo kako će se ovaj zakon odraziti na praktičnu primenu. Očekujemo, kada stupi na snagu, da će se tek tada videti koje su njegove manjkavosti. Sada prelazim na član 2. stav 1. tačka 3) ovog predloga zakona. Ovde kažemo da u članu 2. tačka 3) – kratkoročno potraživanje je potraživanje koje dospeva na naplatu u roku do godinu dana od dana prodaje robe, odnosno pružanja usluge. Stavili smo zarez i dodali reči: "imajući u vidu ograničenja propisana Zakonom o rokovima izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama". Naime, mi smo pre neki mesec doneli Zakon o rokovima izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama između pravnih lica i tu smo ograničili naplatu, odnosno rokove naplate potraživanja na 45 i 60 dana. Polazimo od toga da će svi ovaj zakon da poštuju, da će plaćati svoje dugove u roku od 45 i 60 dana, tako da ako te odredbe uzmemo u obzir, donekle se pitamo i koliko će faktoring sada biti popularna finansija mera, jer će svi čekati, ako poštujemo zakon, da redovno naplate svoja potraživanja a neće plaćati skupe usluge faktoring kuća i visoke kamatne stope i regrese da bi ova potraživanja naplatili. Zato smo smatrali, a radi preciznosti, da bi trebalo ovde, u ovom stavu i ovoj tački 3. spomenuti i ovaj zakon o rokovima plaćanja. Hvala.
Reč ima narodna poslanica Radmila Gerov.
Zahvaljujem predsedavajući. Prethodni govornik govorio je o Zakonu o rokovima izmirenja novčanih obaveza u komercijalnim transakcijama. Činjenica je da je taj zakon koji obavezuje da sve treba da se plati u roku od 45 i 60 dana trenutno na snazi. Mi na sajtu Ministarstva finansija i privrede imamo prilike da vidimo koje lokalne samouprave, koje škole, koji direktni korisnici ne poštuju ovaj zakon, tj. nisu u mogućnosti da postupaju po ovom zakonu zbog blokade računa. Jedna od takvih lokalnih samouprava je gradska uprava Zaječara. Mi veoma dobro znamo da su 23. juna tamo održani izbori. Očekivalo se da će biti zakazana konstitutivna sednica za novu skupštinu, ali, to se nije desilo. Radnici javnih preduzeća i određenih ustanova u Zaječaru već par meseci ne primaju platu. Za to je odgovoran trenutno privremeni organ. I umesto da se privremeni organ bavi naplatom potraživanja, tj. plaća svoje račune, jedina stvar kojom se on bavi je smena direktora. Kod nas u LDP to je potpuno nedopustivo – da SNS na jednoj sednici privremenog organa stavi jednog direktora, a za tri dana zakaže sednicu, tog direktora smeni pa stavi nekog drugog i tako nekoliko puta. Ono što mi tražimo je da se zakaže konstitutivna sednica lokalne samouprave u gradu Zaječaru.
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Miroslav Petković i Milica Radović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
U članu 2. stav 1. tačka 4) podtačka (1) mi predlažemo da se posle reči: "privredno društvo", doda reč: "zadruge", a da dalji tekst ostaje isti. Naime, tačka 4) reguliše učesnike u faktoringu i kaže ko su ustupaoci svojih potraživanja. Jednostavno, smatramo da pored privrednih društava, banaka, preduzetnika, treba da dopunimo ovaj član i da kažemo da ustupaoc svojih potraživanja može da bude i zadruga. Tu smo mislili na zemljoradničke zadruge, hvala bogu, ima ih još koje rade vrlo uspešno i one uglavnom posluju po principima kao i ostala pravna lica. I one imaju svoja potraživanja, vrlo često nenaplativa, posluju u sferi poljoprivrede i poljoprivredne proizvodnje, tako da smo smatrali da treba i njih ovde dodati. Vi ste u obrazloženju rekli da ćete videti kako će se zakon ponašati u praksi, što ne znači da se neće proširiti na još neke oblike udruživanja, tako da smatramo da ste time dali prostora da se eventualno, ako ovoga puta niste prihvatili, u nekim novim predlozima i dopunama ovog zakona budu uvrštene i zadruge. Hvala.
Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
Član 3. Predloga zakona kaže da buduće potraživanje može biti predmet faktoringa samo ako je odredivo i ako ugovor o faktoringu sadrži podatak o tome ko će biti dužnik takvog potraživanja. To je stav 1. Mi predlažemo ovim našim amandmanom na član 3. stav 1. da se posle reči: "ako je", dodaju reči: "vremenski i vrednosno odredivo". Prosto, smatramo da potraživanje mora da bude vremenski i vrednosno odredivo, tako bi bar trebalo da stoji, da znamo kada dospeva i koji je to iznos potraživanja koji se ustupa. Preciznosti radi dali smo ovaj amandman.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
U članu 7. stav 2. tačka 5) kaže se da se uz zahtev za odobrenje za obavljanje faktoring poslova podnosi i overena izjava da će se osnivački novčani kapital u iznosu od 40 miliona dinara uplatiti na račun kod poslovne banke. Mi dodajemo da se stavi zarez i da se kaže: "uplatiće taj iznos kod poslovne banke u roku od 15 dana" i da se stavi tačka. Znači, pošto je Ministarstvo dužno da po zahtevu reaguje i izda rešenje u roku od 15 dana, smatramo opet, preciznosti radi, ono pravno lice koje podnese zahtev za odobrenje za vršenje poslova za faktoring treba da zna da je to ipak tih 15 dana, da se ne desi da dođe sutradan, posle 15-og dana i da Ministarstvo probije ovaj rok od 15 dana kada je u obavezi da mu izda rešenje.
Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
Tekst zakona glasi: "domaći faktoring čiji je predmet prodaja potraživanja nastalog prodajom robe ili pružanjem usluga između domaćih lica na unutrašnjem tržištu." Mi amandmanom predlažemo da umesto reči: "domaćih lica" stoje reči: "pravnih lica i preduzetnika koji imaju sedište, odnosno koji su registrovani u Republici Srbiji". U vašem obrazloženju po našem amandmanu pozivate se na član 2. tačka 4. gde je određeno ko su učesnici u faktoringu, a tu kod ustupaoca faktora stoje odrednice sa sedištem u Republici Srbiji ili sa sedištem u inostranstvu. Smatramo i da kod ustupaoca i kod faktoringa stoji: "pravna lica sa sedištem u ovoj zemlji ili sa sedištem van". Onda bi tako trebalo da stoji i ovde zbog analogije preciznosti.
Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
U članu 16. stav 1. posle reči: "naplativost" dodajemo našim amandmanom reč: "celokupnog" i dalje tekst ostaje isti. Faktoring sa regresom podrazumeva da ustupalac odgovara faktoru za naplativost celokupnog potraživanja na dan dospelosti potraživanja. U stavu 2. posle reči: "u granicama" dodaje se reč: "ugovorene", a reči: "ako nije drugačije ugovoreno" brišu se. Naime, stav 2. člana 16. kaže: "kada je ugovoren faktoring sa regresom, faktoring ima pravo da zahteva namirenje od dužnika, ustupaoca ili od obojice u isto vreme u granicama odgovornosti dužnika i ustupaoca ako nije drugačije ugovoreno." Prosto, ne bi smelo da ne bude ugovoreno ko je odgovoran za naplatu. Uglavnom imamo faktoring sa regresom i tu jasno stoji ko je odgovoran za potraživanja, da li je to dužnik ili je ustupaoc. To mora da bude u ugovoru navedeno, jer ustupalac odgovara faktoru za naplativost celokupnog potraživanja. Ali, stav 2. kaže: " u granicama odgovornost ako nije drugačije ugovoreno." Po nama, mora da bude ugovore, mora da stoji u ugovoru. To uostalom kaže i član 20. koji reguliše šta sve ima ugovor o faktoringu. Kaže da mora da bude ugovoreno i kako se naplaćuje i ko naplaćuje.
Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić.
Član 17. Predloga zakona kaže – u slučaju kad se ne može sa sigurnošću utvrditi da li ugovoren faktoring sa regresom ili faktoring bez regresa, smatraće se da je ugovoren faktoring sa regresom. Ponovo se poziva na član 20. i kaže - šta ugovor o faktoringu sadrži, pa tačka 2. kaže – podatak o vrsti faktoringa. Ako je obavezno da po članu 20. ugovor o faktoringu sadrži koja je vrsta faktoringa, smatramo da ne bi smelo da se desi, to je jedno osnovno, da u ugovoru ne bude naznačena vrsta faktoringa. Zato i smatramo, radi veće sigurnosti, da se ne izazove nedoumica da li treba da budu ugovoreni ili ne treba da bude ugovoren, da ovaj član treba da brišemo, da se kasnije, kada budemo obrazlagali član 20, poštuje tačka 2. gde mora ugovorom da bude određena i vrsta faktoringa.
Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić. Izvolite.
Član 20. Predloga zakona o faktoringu kaže – šta ugovor o faktoringu naročito sadrži. Ovde se navode pod 8. podtački šta to sve ugovor o faktoringu sadrži, ali analizirajući ovaj predlog zakona i u načelnoj raspravi prilično istakli da tu ipak nedostaju još neke odrednice koje bi malo preciznije odredile šta to još ugovor o faktoringu sadrži. Zato mi amandmanom u 20, posle tačke 1, predlažemo da se doda nova tačka 2. gde bi stajalo da ugovor o faktoringu treba da sadrži i podatke o dužniku. U novoj tački 10. bi se odredio rok važenja ugovora o faktoringu i u novoj tački 11. bi se odredila nadležnost suda u slučaju spora. U svakom ugovoru o obligacionim odnosima i u svakom kupoprodajnom ugovoru imamo, tamo negde, zadnji član koji kaže koji je sud nadležan. Ako mislimo da će sve to besprekorno, u pravnom smislu, da teče, bojim se da neće. Ovo je nova oblast, ovo je nešto što neće teći glatko i da neće, nažalost, to ne priželjkujem, uključiti i sudske instance. Predložili smo da treba da stoji rok važenja, podaci o dužniku i nadležnost suda u slučaju spora zbog veće sigurnosti svih pravnih učesnika.
Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Reč ima Gorica Gajić. Izvolite.
Predlog zakona je tako koncipiran, možda tako i treba, ne znam, nov je zakon, da se dužnik ništa ne pita. Dužniku se samo prosledi pismeno obaveštenje da je potraživanje prema njemu ustupljeno i tu je za njega kraj. Smatramo da bi zakonom trebalo propisati da dužnik barem u pisanoj ili elektronskoj formi potvrdi prijem obaveštenja da je potraživanje ustupljeno i da ta njegova pisana potvrda bude deo dokumentacije koja se prilaže uz ugovor o faktoringu. Bez obzira na vaše obrazloženje, gde kažete da ne mora i ne treba da stoji, smatramo da ovde treba da stoji da dužnik ima barem tu obavezu u ovom poslu faktoringa.
Reč ima narodni poslanik Dejan Radenković.
Hvala, potpredsedniče. Upravo je i razlog donošenja ovakvog zakona definisanje nekih stvari, jer po sadašnjem Zakonu o obligacionim odnosima dužnik mora da bude saglasan, da se saglasi kako bi mogao to sporno ili nesporno potraživanje da ustupi. Ovde je ta prednost gde se štite mali od velikih, a o tome sam i pričao u načelu. Onaj ko duguje ne može da se postavi tako da ucenjuje onog malog kome su potrebna sredstva. On je ustupio svoje potraživanje faktoru i faktor sa tim dalje rešava stvari. Nema razloga za ovo. Ovim bi se opet vratili na istu situaciju kada smo zbog toga u prošlosti imali mnogo razloga da se mala i srednja preduzeća zatvore zato što su veliki sistemi dugovali puno malim preduzećima, malim proizvođačima i oni nisu imali ta obrtna sredstva. Banke, koje sam spominjao u prethodnoj raspravi, su sa tim ubitačnim kamatama uništile našu privredu. Moralo je ovako da bude. Mislim da je to odličan zakonski predlog i nema potrebe da se bilo šta menja.
Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić, replika.
Nismo mi ovim amandmanom mislili da dužnik treba da se saglasi sa ustupanjem potraživanja. Čak šta više, to je pravo ustupaoca potraživanja, odnosno onog ko potražuje, ali smatrali smo da još jedan papir, potvrda da je dobio obaveštenje o ustupanju potraživanja radi veće pravne sigurnosti i ustupaocu i faktoring kući.
Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Reč ima narodni poslanik Gorica Gajić. Izvolite.
Demokratska stranka Srbije podnela je amandman i na član 26, pa se u članu 26. stav 1. posle reči: "faktoru" briše tačka i dodaju reči: "na dan dospelosti potraživanja". Znači, nakon prijema obaveštenja iz člana 24. ovog zakona, dužnik je u obavezi da potraživanje isplati faktoru, na dan dospelosti potraživanja, radi preciznosti. Dalje, posle stava 2. dodaje se stav 3. koji bi glasio: "Danom prenosa isplate iz stava 2. prestaje obaveza dužnika i prema ustupaocu i prema faktoru". Naime, stav 2. glasi: "Ako dužnik isplati potraživanje ustupaocu, ne oslobađa se obaveze prema faktoru, ako je primio obaveštenje o ustupanju potraživanja, s tim što je ustupalac obavezan da faktoru odmah prenese isplatu". To je stav 2, a mi dodajemo posle toga logičan stav 3. koji kaže: "Danom prenosa isplate iz stava 2. prestaje obaveza dužnika i prema ustupaocu i prema faktoru". Znači, svakako je dužnik izmirio svoju obavezu prema ustupaocu i zato sam mislila da bi trebala da stoji i njegova potvrda da je primio obaveštenje. Onog momenta kada on primi obaveštenje, a može da se desi da jednostavno finansijski direktor pogreši i greškom uplati potraživanje ustupaocu a ne faktoru, samim tim njegova obaveza prema faktoru ne prestaje. Ali, kada ustupaoc prenese faktoru potraživanje koje je dobio nazad, onda bi trebala da prestane obaveza faktoru i prema jednom i prema drugom, da se precizira, jer je on ipak svoje dugove namirio.
Hvala. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Reč ima narodna poslanica Gorica Gajić. Izvolite.
Opet preciznosti radi, stav 1. ovog člana u Predlogu zakona glasi: "Ustupalac je odgovoran faktoru za osnovanost i vrednost potraživanja koje su predmet ugovora o faktoringu". Mi predlažemo da se reč: "vrednost" zameni rečju: "iznos", pa da glasi: "Ustupalac je odgovoran za osnovanost i iznos potraživanja". Vi niste prihvatili ovaj amandman, uz obrazloženje da se termin: "iznos" odnosi samo na nominalan iznos potraživanja iz ugovora o kupoprodaji roba ili usluga. Naravno, to i jeste predmet ovog ugovora, upravo to potraživanje između dva pravna lica, a termin: "iznos" se upotrebljava i u članu 20. tačke 4) i 5), koje regulišu šta sve sadrži ugovor o faktoringu i posebno je predviđen tačkama 5) i 6) gde se kaže da ostale naknade, kamatu, proviziju i drugo, određuju osnovanost i iznos. Iz tih razloga smo predložili da i ovde stoji "iznos" a ne "vrednost".
Hvala. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, a s obzirom da je već ranije odlučivala o 1. tački dnevnog reda – Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2013. godinu, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem utorak, 16. jul 2013. godine, sa početkom u 10.00 časova, kao Dan za glasanje o preostalim tačkama dnevnog reda sednice Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Zahvaljujem se na radu.