Dobar dan. Uvažene kolegice i kolege, nastavljamo s raspravom o Prijedlogu odluke o proglašenju „Nacionalnog dana borbe protiv vršnjačkog nasilja“. Prije nastavka rasprave uvaženi kolega Peđa Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi gospodine potpredsjedniče. Klub zastupnika SDP-a jučer je tražio stanku u kojoj je govorio o savjetnicima članova Vlade RH prije svega o gospodinu Ilčiću, njegovim stavovima, kao što je primjerice onaj o tome da bi nakon radnog vremena muškarci trebali čitati novine, a žene čistiti po kućama. Danas moramo nastaviti u tom tonu. Naime, razlog zbog kojeg tražimo stanku je pitanje Nacionalne strategije suzbijanja diskriminacije, odnosa Vlade prema njoj i posljedica koje bi to moglo imati po Hrvatsku vezano uz fondove EU. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Grbinu. Uvaženi kolega Giovanni Sponza. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, također tražim stanku u ime kluba IDS, PGS-a i Liste za Rijeku na temu tretiranja statusa neizgrađenog zemljišta za područje grada Vodnjanja, što je sa jedne strane stvorilo pravnu nesigurnost, otvorilo brojna pitanja sa potencijalnim posljedicama i štetama za sve općine i gradove u RH.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Giovanniu Sponzi. Uvaženi kolega Maro Kristić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, ja tražim pauzu u ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista, a govorio bih o poništenju lokacijske dozvole za projekt golfa na Srđu poviše Dubrovnika.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kristiću. Uvaženi kolega Željko Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Ja tražim stanku po pitanju restrukturiranja Petrokemije Kutina. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lenartu. Uvaženi kolega Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. I klub HDZ-a se pridružuje ovom nastojanju kluba SDP-a da još malo raspravimo o savjetnicima u Vladi RH.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bačiću. Uvaženi kolega Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. U ime kluba HNS-HSU-a tražim stanku od deset minuta da bih nešto reko u odnosu na katastrofične najave predsjednice o raspadu mirovinskog sustava.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrelji. To bi bilo to. Određujem stanku od deset minuta, nastavak u 9,45. Hvala. STANKA U 9,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Nastavljamo sa radom. U ime kluba Socijal-demokratske partije uvaženi kolega Joško Klisović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Stanku smo zatražili da upozorimo hrvatsku javnost na štetu koju bi hrvatska Vlada mogla prouzročiti neusvajanjem Nacionalne strategije za suzbijanje diskriminacije i pripadajućeg akcijskog plana. Usvajanje ove strategije preduvjet je za povlačenje novca iz fondova Europske unije, točnije iz operativnog fonda konkurentnosti i kohezija za 2014. do 2020. godinu. Vlada je bila obvezna usvojiti ovu strategiju do kraja prošle godine. 31. prosinca prošle godine bio je rok. No Vlada ju nije usvojila. Ovakvim svojim ponašanjem Vlada je dovela u pitanje mogućnost povlačenja više od 6 milijardi eura iz europskih fondova. A izradu ove Strategije započela je SDP-ova, Milanovićeva Vlada a dovršila ju je Vlada MOST-a i HDZ-a pod premijerom Oreškovićem. U lipnju prošle godine provedena je i javna rasprava a sve nadležne stručne službe Vlade HDZ-a i MOST-a dale su pozitivno očitovanje na Nacrt nacionalne strategije za suzbijanje terorizma. Sama Europska unija je sudjelovala u izradi strategije pomoći od 82 tisuće eura. I sada ova Vlada, Vlada Andrija Plenkovića zaustavlja usvajanje Nacionalne strategije za suzbijanje diskriminacije. Zašto predsjedniče Vlade? Smeta li nekome u vašoj Vladi suzbijanje diskriminacije? Smetaju li nekome u Vladi pitanja rodne ravnopravnosti? Pitanja reproduktivnog zdravlja žena? Pitanja sloboda i prave, prava seksualne orijentacije? Pitanja zaštita nacionalnih manjina? Pitanja zaštita i prava ranjivih skupina i istospolnih zajednica? Smeta li nekome u Vladi organizacija aktivnosti u školama za učenike koji ne pohađaju vjeronauk u trenutku kada traje nastava vjeronauka? Predsjedniče Vlade, osudili ste napad na LGBT zajednicu u klubu Super, Super, pokažite da ste bili iskreni u toj osudi, potvrdite svoje riječi djelima, budite vjerodostojni. U suprotnom nastaviti će se erozija povjerenja građana u iskrene namjere ove Vlade. Već danas čujemo u javnosti insinuacije da su sami sebi krivi u klubu i da su možda sami podmetnuli suzavac. Ovo opravdanje ovakve monstruozne konstrukcije podsjećaju me na ratnog zločinca Radovana Karadžića koji je Muslimane optužio i građane Sarajeva za bombardiranje tržnice Merkale gdje su stradali nevini civili. Predsjedniče Vlade, zaustavite svoje ministre i njihove novopečene savjetnike u njihovoj namjeri da onemoguće Hrvatsku da povuče novce iz europskih fondova. Ne dozvolite da vaša Vlada vodi ne konzervativnu nego retrogradnu politiku na području ljudskih prava. Ne dozvolite da se anuliraju sva ona postignuća na području ljudskih prava za koja smo se desetljećima kao društvo borili, ne dozvolite to. I ne treba nama nikakva nova Nacionalna strategija za suzbijanje diskriminacije, nama treba usvajanje strategije koja leži na vašem stolu gospodine predsjedniče Vlade. Strategije koja je plod zajedničkog rada i Vlade SDP-a i Vlade HDZ-a i Vlade MOST-a. S obzirom da ovo pitanje smatramo izuzetno značajnim i za stanje ljudskih prava u našoj zemlji i za pitanje povlačenja novaca iz Europskih fondova, SDP će tražiti hitnu sjednicu Odbora za europske poslove gdje ćemo utvrditi nadam se zajednička stajališta. Ovdje nema alternative, strategija se mora donijeti u najkraćem roku i to strategija koju su zajednički radile dvije hrvatske Vlade, dakle Vlada SDP-a, Vlada HDZ-a i Vlada MOST-a. Sve suprotno nažalost moglo bi se tumačiti kao pokušaj da se anuliraju postignuća na području ljudskih prava na koja smo ponosni. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Jošku Klisoviću. U ime Kluba Istarskog demokratskog sabora, Primorsko-goranskog saveza i Liste za Rijeku uvaženi kolega Giovanni Sponza. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabra, poštovane kolegice i kolege. Zatražio sam stanku u ime kluba IDS-a, PGS-a i Liste za Rijeku na temu zadnjeg slučaja unazad nekoliko dana koji se odnosi na tretiranje statusa vlasništva nad neizgrađenim zemljištem koje se svojevremeno nalazilo u režimu društvenog vlasništva koji je tijekom devedesete i devedeset i prve godine bilo unutar granica građevinskog područja grada Vodnjana za što je prije nekoliko dana donijeta nepravomoćna sudska odluka koja navedeno neizgrađeno zemljište tretira kao vlasništvo države i kao poljoprivredno zemljište što je u ovom slučaju stvorilo prije svega pravnu nesigurnost, otvorilo brojna pitanja sa potencijalnim posljedicama i štetama za sve općine i gradove u RH. Zatražio sam stanku u ime kluba prije svega sa namjerom da i Vladu i vas kolegice i kolege upoznam, ali isto tako i pozovem da navedeni problem zajednički sagledamo kao cjelinu problema, ali isto tako i kao cjelinu rješenja. Prije svega želim ukazati na nekoliko činjenica, da je na teritoriju RH društveno vlasništvo ukinuto tijekom 1990. godine, da je tada započeo proces pretvorbe društvenog vlasništva, da je jedno od temeljnih pravila koja su se primjenjivala u pogledu pretvorbe društvenog vlasništva bilo da se nekretnine koje su se vodile kao društveno vlasništvo i nalazile se unutar granica građevinskog područja postale vlasništvo općina i gradova, a da je zemljište izvan tih granica temeljem Zakona o šumama iz devedesete i temeljem Zakona o poljoprivrednom zemljištu iz devedeset i prve postalo vlasništvo Republike Hrvatske. Unatoč tomu danas nakon 27 godina još uvijek raspravljamo o društvenom vlasništvu i to ponajviše iz razloga što strane nadležnih državnih tijela kontinuirano dolaze novi, promjenjivi pravni stavovi, propisi koji odstupaju od prihvaćenog načina rada i mijenjaju dosadašnju praksu koja na žalost isključivo ide na štetu i općina i gradova što ukupno gledajući kao posljedice navedenog imamo do danas nepotrebne, duge, skupe, međusobne sudske sporove i to između države sa jedne strane i općina i gradova sa druge strane, kočenje kako javnih tako i privatnih investicija pa sve do toga da država spori i želi oduzeti i općinama i gradovima vlasništvo nad ulicama, nad trgovima, nad grobljima. Imamo dakle jednu nelogičnu i krajnje apsurdnu situaciju. Naš klub je stava da je krajnje vrijeme da učinimo zaokret, da počnemo promišljati ispravno i to na način da su na državnoj razini i općine i gradovi partneri, da kao partneri zajednički težimo prije svega bržem gospodarskom rastu, većem broju investicija, većem broju radnih mjesta. Ali isto tako da pravnu nesigurnost kao posljedicu neusklađenosti pozitivnih propisa počnemo rješavati na primjer Zakonom o upravljanju i raspolaganju imovinom u vlasništvu Republike Hrvatske i to na način da se u navedenom zakonu propiše da je svo zemljište koje se nalazi unutar generalnog urbanističkog plana, te je svojevremeno bilo u režimu društvenog vlasništva postane vlasništvo općina i gradova. Takvim stavom prekinuli bi se nepotrebni sudski sporovi, izbjegli izuzetno visoki sudski troškovi, ubrzale investicije, otvarala nova radna mjesta, a time bi dakako više prihoda imala i državna i lokalna razina. I iz našeg kuta gledanja to je win-win rješenje u kojem nitko ne gubi, a svi dobivaju. Zato naš klub drži da je došlo vrijeme da se zemljišta koja su trenutno u vlasništvu RH, a nalaze se unutar generalnog urbanističkog plana prenesu na lokalnu razinu naš klub stava je da država razina u prvom redu treba osigurati pravni okvir i funkcioniranje istog i u tom smislu pozivamo nadležne u Vladi i očekujemo da Vlada što prije otvori raspravu cjelovitih zakonskih rješenja u Hrvatskom saboru. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Giovanniu Sponzi. U ime kluba MOST-a stanku je tražio uvaženi kolega Maro Kristić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Već više puta sam u protekla dva saziva Hrvatskog sabora koristio ovu govornicu kako bih govorio o štetnim efektima nekretninskog developerskog projekta golfa na Srđu poviše Dubrovnika. Dakle, tada sam spominjao referendum, prvi referendum koji su organizirali građani. To je bilo prije točno 4 godine kada je na tom referendumu 10 i pol tisuća građana grada Dubrovnika reklo „ne“ tom nekretninskom developerskom projektu. Referendum nije uspio isključivo iz razloga jer je tada kompletna medijska mašinerija, ali i sve stranačke strukture su pomogle da se taj referendum tada ne realizira i da se ne izvrši volja građana. Međutim, građani grada Dubrovnika nisu odustajali, građanske inicijative nisu odustajale, potražile su pravdu na različitim institucijama pravne države. I danas se ta njihova ustrajnost isplatila. Dakle, poništena je Studija utjecaja na okoliš za taj projekt. Slijedom poništenja Studije utjecaja na okoliš poništena je izdata lokacijska dozvola za taj projekt. Jedina institucija koja nije izvršila pravomoćnu presudu jednog od državnih tijela je Županija Dubrovačko-neretvanska, odnosno župan dubrovačko-neretvanske županije gospodin Nikola Dobroslavić koji već dvije godine nije izvršio presudu Visokog upravnog suda da se obuhvat tog projekta sa nezakonitih 310 ha vrati na 100 ha u njegove zakonite gabarite. Danas građani grada Dubrovnika u pet do 12 organiziraju jedan prosvjed ispred županije. I ja ovom prilikom želim pozvati sve građane Dubrovnika da se priključe tom prosvjedu. I pozivam, naravno župana Dubrovačko-neretvanske županije da izvrši tu presudu kako bi spriječio daljnju štetu za građane grada Dubrovnika i naravno Republike Hrvatske, jer u slučaju da se ta presuda ne izvrši da taj projekt ostane u svojim nezakonitim gabaritima od 310 hektara. RH i građani grada Dubrovnika riskiraju ogromne štete u procesima arbitraže koje slijede. Dakle sada investitori u tom projektu apsolutno nemaju ništa. Sve nezakonitosti su otkrivene, vrijeme je da se izvrši ta presuda, da se projekt vrati na 100 hektara i da se onda otvori dijalog oko daljnjeg razvoja tog projekta. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mari Kristiću. U ime HSS-a stanku je tražio uvaženi kolega Željko Lenart. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo danas bi htio u ime Kluba zastupnika HSS-a u ime poljoprivrednih proizvođača skrenuti temu pozornost na temu oko restrukturiranja Petrokemije Kutina. Petrokemija Kutina je još jedan od vrlo rijetkih industrijskih pogona koji je sačuvan u funkciji da radi i da proizvodi hranu za proizvodnju hrane tj. umjetno gnojivo. Važnost Petrokemije Kutina za poljoprivredu je vrlo velik iz više razloga. Kao prvo, ono proizvodi umjetno gnojivo, kao drugo, tu je multiplikativni efekat za plinsku opskrbu jer znamo da Petrokemija troši najviše plina u ljetu kada ga ne troše domaćinstva, za HŽ Cargo koji jedan veliki dio prijevoza obavlja upravo robom iz Petrokemije, za autoprijevoznike koji također obavljaju prijevoz gnojiva po cijeloj državi i inozemstvu iz Petrokemije, ali i stanovništvo cijele moslavačke regije pa i Novske, čak i Garešnice. Veliki dio ljudi iz tog kraja radi u Petrokemiji, ostvaruje egzistenciju za svoje familije. Ovih dana stvorena je nova upravljačka struktura tj. promijenjen je predsjednik uprave. Za predsjednika uprave novog je imenovan gospodin Đuro Popijač koji je eto nekada bio žestoki protivnik privatizacije Petrokemije, no sadašnji zadatak mu je provesti program restrukturiranja tj. ekspresno prekrojiti onaj koji je do sada rađen. Uz gospodina Popijača novi član uprave i gospodin Mijo Šepak iz HDZ-a koji je zamijenio gospodina Kuprešaka iz MOST-a. Zašto nabrajam ovo? Zato što to su ljudi koji će odlučiti o sudbini Petrokemije Kutina jer Vlada odlučuje o obimu u kolikom će državnom vlasništvu Petrokemija Kutina ostati. Priča se o kreditu od 200 milijuna kuna za restrukturiranje što je poprilično veliki iznos, a podsjetit ću vas da je i Petrokemija imala prošle godine jedan veliki remont jedan od najvećih koji je bio negdje u iznosu oko 100 ili 120 milijuna kuna. Sadašnja struktura koja je preuzela vlast u Petrokemiji traži i strateškog partnera koji se tražio i prije, no postavljam pitanje, kojem strateškom partneru isplati proizvesti gnojivo, a da se to ne isplati i RH? Stajalište našeg kluba da Petrokemija Kutina treba ostati i dalje u većinskom državnom vlasništvu jer ono što ona proizvodi je strateška sirovina, jedna od najkvalitetnijih gnojiva koje se koristi na području RH, gnojivo na koji su naši poljoprivredni proizvođači navikli i gnojivo koje osigurava sigurnu proizvodnju. Ukoliko se prestane sa proizvodnjom ili se promijeni neka vrsta proizvodnje u nekom drugom smjeru, bit će to velika katastrofa za našu poljoprivrednu proizvodnju i za stabilnost prinosa jer i danas se na našem tržištu svakakva gnojiva nude, sumnjive kvalitete i ono što piše na deklaracijama je vrlo, vrlo upitno. To govorim sa pozicije poljoprivrednog proizvođača jer i sam koristim gnojiva Petrokemije uglavnom, ali kada je nedostatak onda koristimo i neke druge koji su daleko, daleko lošiji od onoga što se proizvodi u Petrokemiji. Kao što sam rekao, konačnu odluku o budućnosti Petrokemije donosi Vlada RH pa stoga apeliram na predsjednika Vlade RH na cijelu Vladu RH i na HDZ koja je upravo u upravljačkoj strukturi Petrokemije vodi glavnu riječ da Petrokemija i dalje ostane u pretežitom vlasništvu RH i da nama se ne dogodi ponovno INA. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Lenartu na ovom obrazloženju. U ime HDZ-a uvaženi kolega Hrvoje Zekanović. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, uvažene kolege. S ove pozornice se često čuju manipulacije i danas smo čuli jednu takvu. Danas smo čuli da je hrvatska Vlada za diskriminaciju ako se ne varam. Ja mislim da je eto i ako je s ove strane to malo previše. Ja ne znam kojom riječju, kojim gestom, kojim aktom, kojom izjavom ste vi primijetili da je hrvatska Vlada protiv Strategije za diskriminaciju i samim tim zapravo rekli da je hrvatska Vlada za diskriminaciju, mislim da je to malo previše. A kada govorimo malo o meritumu ipak da hrvatska javnost čuje i da zna o čemu se radi. Strategija borbe protiv diskriminacije koja je u tijeku ona se mora donijeti do 31.12.2017. godine. Danas je za sve one koju ne znaju 16. veljače 2017. godine znači imamo itekako mnogo vremena i radi se na tome. A evo da kolege iz oporbe da ih obavijestim, upravo je u tijeku osnivanje radne skupine sa predstavnicima Vlade koji će raditi na ovoj strategiji, tako da ova Vlada kao što sam rekao na početku je svim svojim, ja bih rekao, postupcima, zakonima uredbama itekako pokazala da je za borbu protiv diskriminacije. A hoće li ona biti onakva kakvu kolege iz SDP-a i HNS-a žele? Pa ja vjerujem da će oni biti nezadovoljni s nekim stvarima jer njima je slično, oni zapravo poistovjećuju kategorije kao što je ravnopravnost spolova sa rodnom jednakosti. Te stvari su ipak različite. Ono što ste vi ostavili u nasljeđe ovoj Vladi, to će se promijeniti, to će se uskladiti. Uskladiti će se i prema novim odredbama koji su zadani. S tim da, ono što možda vas najviše boli a to je što ove brojne udruge, a znate koje su, mogu ih nabrojati kasnije, koje su sudjelovale na izradi strategije i u vaše vrijeme, vjerojatno, a ja se i nadam toplo, neće sudjelovati u izradi ove nove strategije, možda je to ono što vas najviše boli. A kada će doći rok za ovo, to će se uskladiti sa postojećim prioritetima programa hrvatske Vlade, ja se nadam skoro. Kolega Grbin koji je i tražio stanku spomenuo je i ovaj put ima potrebu spomenuti Ladislava Ilčića, savjetnika potpredsjednika Vlade. Pa mene eto, zanima me zašto oporbu toliko boli, toliki svrbi Ladislav Ilčić. Je li možda razlog zašto su napadi na njega kulminirali 2015. upravo onda kada je pokazao farsu u financiranju radikalnih udruga poput udruge B.A.B.E, GONG, CESI, Dokumenta, Centra za mirovine studije. Naime, Ilčić je primjerice za GONG rekao da je to samo 0,15% civilna udruga a 99,85% institut za kreiranje javnog mijenja, pokazuje podatke koji govore o izrazito malom broju članova tih udruga, o izrazito malom prihodu od članarina i domaćih donacija. Tek tisuću i pol kuna godišnje. A 10 milijuna kuna prihoda od državnog proračuna tih stranih fondacija poput one Soroševe. Ja mislim da ovdje nije riječ bori li se hrvatska Vlada protiv diskriminacije nego da upravo oporbu ovdje bole neke druge stvari a to je što ove udruge koje su bile obilato financirane od strane državnog proračuna taj novac više ne dobivaju. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrvoju Zekanoviću na ovom obrazloženju. U ime kluba HNS-a, HSU-a, uvaženi kolega Silvano Hreblja. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, drage kolegice i kolege. Evo veliki naslov u Jutarnjem, predsjednica o demografskom izumiranju. Ovo je biti ili ne biti hrvatske nacije, tražim od Vlade brze korake. Meni ništa nije jasno koji su to brzi koraci za poboljšanje demografske politike. Ja samo za jedan korak a to je kvalitetno uređivanje imigracijske politike gdje mi nismo napravili ni prvo slovo od te politike ni na slovu P. I kao da vidite, pročitajte si tu cijelu, dvije stranice u Jutarnjem listu i kao vidjeti ćete da odmah uz to stoji analiza, velika analiza raspad mirovinskog sustava, kao da su umirovljenici krivi za ovu lošu demografsku situaciju, da se te dvije stvari mogu povezivati. Umirovljenici sadašnji su svoje u demografskoj politici napravili. Ali govoriti o raspadu u mirovinskom sustavu i ne razmišljati o tome kako to utječe na milijun i 200 tisuća umirovljenika, kako ta poruka, kako ta vijest djeluje na njih mislim da je dosta neozbiljno pa čak bilo to u novinama. Ako netko govori o raspadu mirovinskog sustava sa financijskog aspekta, to je vrlo lako, to su brojke, puste brojke ali nitko ovdje ne želi analizirati, ovdje se samo paušalno ocjenjuje. Nitko ne želi reći da HZZMO je jedan vitalni starac od 92 koji je 75 godina, odnosno pardon, 77 godina više davao, dakle gradio je ovu zemlju i domove zdravlja i sve ove zgrade koje postoje i davao kredite za tvornice i za ceste i za staračke domove koji su još uvijek u vlasništvu HZMO-a i da mi nemamo financijski odnos sa našim umirovljenicima, to je pravno pitanje, to je odnos prema svojim građanima koji su kroz svoje doprinose i iz svojih doprinosa godinama izgrađivali ovu državu, dakle ovo nije matematika. A i kada bi bila matematika, kako netko može govoriti o analizi stanja o mirovinskom sustavu a da ne kaže koliko nije ubrano doprinosa u proteklih 27 godina, koliko ih je oprošteno kroz sanacije raznih firmi, koliko je propalo udjela u trgovačkim društvima koje je imalo HZZMO. O tome nitko ne govori. Govoriti o raspadu mirovinskog sustava a ne govoriti koliko u mirovinskom sustavu se mjesečno, odnosno isplaćuje po osnovi posebnih propisa koji nisu pokriveni uplatom doprinosa kroz godine mislim da je neozbiljno. Govoriti o mirovinskom sustavu a ne riječi koliko ima socijale ugrađeno u mirovinski sustav, nema puno, milijardu godišnje. To je ono što su poslodavci manje uplaćivali a ljudi koriste do razine najniže mirovine. Te mirovine su skromne, male, a li je to dio socijale u mirovinskom sustavu. To nitko ne analizira. Nitko ne analizira 5 od 7 milijardi koliko koštaju mirovine po posebnim propisima koje nisu pokrivene, koje nisu pokrivene doprinosima. Dakle, najlakše je govoriti vrlo sa pompoznim naslovima o poteškoćama mirovinskog sustava, o slabom odnosu radnika zaposlenih i umirovljenika a nitko ne želi osmisliti i objasniti cjelokupnu sliku građanima da taj mirovinski sustav nije teret nego je nešto što je stvaralo ovu državu, stvaralo ovo što danas imamo i da smo prema tim umirovljenicima dužni njihovo pravo koje su stvarali pojedinačno mjesecima i godinama uplate doprinosa na korist svojoj državi. Prema tome, želi i ovdje javno prosvjedujem protiv takve vrste pisanja i samo novinar da zna, drugi stup nije uštedio do sada 70 milijardi nego na kraju 2016. je imao 84 milijarde. Molim kada se piše neka se piše korektno, ispravno i točno. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrelji. Drago mi je da su umirovljenici vitalni, da razmišljaju o demografiji. Evidentno je da od ovih 6 razloga za stanku uz uvažavanje nacionalnih tema i značaja tih tema da neke kolege koriste ovaj institut i za početak kampanje za lokalne izbore, pa ja bih vas molio da to imamo u vidu i da u buduće takve stvari mogu sazvati presicu pa onda mogu tamo iznijeti svoje stavove o lokalnim temama, a ne da zloupotrebljavamo institut stanke.
Sada bismo prešli na sljedeću točku, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 90. Predlagatelj akta je Vlada RH, temeljem članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo socijalnu politiku, a njihova izvješća ste primili na sjednici. Prije nego što krenemo na to imam potrebu vam reći dva statistička podataka. Jedan je taj da smo danas premašili u brojku od tisuću replika u zadnja tri tjedna, a drugi podatak tek toliko da znate, prošle godine, pretprošle godine prosječno smo imali četiri tisuće replika godišnje. Pa evo tek toliko da možda jedan orijentir imate. No, vezano uz ovu točku, želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvažena ministrica za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku gospođa Nada Murganić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani zastupnici i zastupnice, sve vas lijepo pozdravljam. Pred nama se nalazi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi koji smo molili i zahtijevali da ide u hitnu proceduru iz razloga uspostavljanja jedinstvenog centra za naknade. Prema posljednjim izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi koji je objavljen u NN 52/16 jedinstveni centar za naknade određen je prelazak nadležnosti za priznavanja prava na zajamčenu minimalnu naknadu sa centara za socijalnu skrb na urede državne uprave u županiji odnosno nadležni ured grada Zagreba sa danom od 1. ožujka 2017. godine. Ujedno je propisano da će istim danom nadležni uredi državne uprave u županiji preuzeti nedovršene predmete za priznavanje prava na zajamčenu minimalnu naknadu. Kako u međuvremenu nisu izvršene potrebne pripreme za prebacivanje nadležnosti za odlučivanje o priznavanju prava na zajamčenu minimalnu naknadu na urede državne uprave u županijama odnosno grada Zagreba utvrđena je potreba redefiniranja prijedloga ustroja jedinstvenog centra za naknade radi razrade modela koji bi osigurao maksimalno korištenje postojećih kapaciteta, te osigurao jačanje i stručnog socijalnog rada u svrhu pružanja podrške obiteljima i pojedincima u prevladavanju poteškoća. Zbog redefiniranja načina uspostave jedinstvenog centra za naknade te složenosti operativnih radnji potrebnih za njegovu uspostavu ovim izmjenama zakona o socijalnoj skrbi pred navedeni datum prebacivanja nadležnosti za priznavanje prava na ZJMN prolongira se na 31. prosinca 2017. godine. Činjenicu ovu i izradu izmjena zakona koristili smo još radi nekih izmjena koje su bile hitne i pretpostavljamo da su zaista korisne za naše korisnike. Isto su vezani za zajamčenu minimalnu naknadu, a koji neće utjecati na dodatni trošak vezan na proračun RH. Naime, azilantima i strancima koji su pod supsidijarnom zaštitom sukladno Zakonu o međunarodnoj i privremenoj zaštiti odredbom članka 67. stavka 3. propisano je da centar za socijalnu skrb donosi rješenje o smještaju. Kako je odredbom članka 29. stavka 2. Zakona o socijalnoj skrbi propisano da nema pravo na zajamčenu minimalnu naknadu korisnik usluge smještaja ili organiziranog stanja sukladno odredbama ovog zakona ili posebnih propisa osim beskućnika koji je korisnik usluge smještaja u prenoćištu potrebno je brisati ili posebnih propisa s obzirom da iz postojećeg članka 29. stavka 2. proizlazi da azilanti stranac pod supsidijarnom zaštitom ne bi imao pravo na zajamčenu minimalnu naknadu jer mu je smještaj osiguran na temelju posebnih propisa. I sljedeće, izmjenu koju smo ovom izmjenom zakona predvidjeli vezana je na naše korisnike zajamčene minimalne naknade kojih ima 32 tisuće 768 i 14% od njih je nezaposlenosti, radi sustavne borbe protiv socijalne isključenosti ponovnog uključivanja na tržište rada, dugotrajno nezaposlenih osoba HZZ predložio je mjeru radne aktivacije korisnika zajamčene minimalne naknade kroz zapošljavanje u javnom radu i nepunom radnom vremenu uz rad za opće dobro. Navedeni korisnici koji se zaposle u javnom radu će za svoj rad ostvarivati prihod, a predloženim izmjenama i dopunama zakona radi njihove socijalne uključenosti i borbe protiv siromaštva omogućio bi im se i korištenje zajamčene minimalne naknade u tom periodu što postojeći zakon ne predviđa. Cijenjeni zastupnici i zastupnice molimo vas da ovaj predloženi zakon podržite i usvojite. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, uvaženog zastupnika Branimira Bunjca. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažena ministrice. U ovim izmjenama prijedloga zakona spominje se članak po kojemu se ne može ostvariti socijalna pomoć ukoliko se posjeduje osobni automobil s izuzetkom osoba koje su invalidne, znači one imaju pravo dakle i koristiti osobni automobil s obzirom da bez njega ne mogu. Međutim prema postojećem stanju u proceduri Ministarstva socijalne skrbi potrebno je napraviti vještačenje da se kao osoba, da se dokaže da ona doista treba taj auto, odnosno da je invalidna i ti postupci nerijetko traju i duže od godinu dana. Pa bih vas ja sada htio pitati ovom prilikom, dakle ne toliko o samom slovu zakona nego o samom izvršenju zakona iz kojeg razloga ta vještačenja traju jako dugo i na koji način možemo pomoći tim ljudima koji doista možda nemaju sredstva za život da u tih godinu dana ili čak i duže ostvare nekakvu normalnu egzistenciju. Dakle moje pitanje glasi konkretno iz kojega razloga se vještačenja po pitanju toga članka provodi toliko dugo i postoje li načini da se ti rokovi smanje? Hvala lijepa.
Hvala odgovor uvažene ministrice za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku. Izvolite.
Zahvaljujem poštovanom zastupniku na pitanju vezanom za automobile i korištenju automobila. Postoji jedno ograničenje u Zakonu o socijalnoj skrbi, nije predmet ovog sada predloženog, izmjene i dopune Zakona ali ja ću odgovoriti s obzirom da je strašno veliki broj upita upravo na ograničavanje davanja odnosno odobravanja zajamčene minimalne naknade ako osoba ima automobil. Tu je stavljena jedna pretpostavka da mogu socijalni radnici svojom diskrecionom ocjenom procijeniti da li bi bilo do izuzeća ograničavanja dobivanja minimalne naknade ako korisnici imaju automobil. Budući se zajamčena minimalna naknada kao pravo odobrava vezano za imovinski i dohodovni cenzus i tu su česti prijepori. S obzirom na to da je naša država dosta dislocirana, da imamo krajeve u kojima nema organiziranog javnog prijevoza mislimo da ćemo uskoro razmotriti situaciju da se ovakvo ograničavanje odobravanja zajamčene minimalne naknade isključivo vezano za automobil kao imovinu možda drugačije gleda. Ali isto tako upozoravamo na činjenicu da vrlo često smo bili baš u javnosti upozoravani da nam korisnici socijalne pomoći voze dobre i vrijedne automobile. I tu zaista trebamo biti svi skupa vrlo oprezni. Drugo pitanje vezano za vještačenje, Zavod za jedinstveno tijelo vještačenja je u nadležnosti sustava mirovinskog. Mislim da zbog velikog pritiska i zbog centralizacije imaju određenih poteškoća i zastoja ali vjerujem da će se uskoro i to sa dopunom liste vještaka zaista smanjiti jer onemogućava ostvarivanje prava onima kojima su najpotrebnija a to su osobe sa invaliditetom.
Sada bih pitao da li žele izvjestitelji odbora uzet riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prvi će biti Klub zastupnika SDP-a u ime kojega će govoriti potpredsjednica ovoga Doma uvažena Milanka Opačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege zastupnici. U ovim izmjenama zakona drago mi je da bez obzira na to što se prolongira ova reforma sustava socijalne skrbi da se sa tom reformom nastavlja zbog toga što u zadnjih 8 mjeseci kada je ministrica bila gospođa Juretić, nažalost sa tom reformom se u potpunosti stalo i ovih nekakvih 8 mjeseci, možda i više je izgubljeno u reformi koja je po meni nužna, … [[Govornik se ne razumije.]] i u reformama Vlade RH još mislim negdje 2014. kao reforma koju ćemo provesti i sada nas već Europska komisija lagano i pita što će biti sa tom reformom jer je u tom sustavu puno toga što se može urediti uvođenjem jedinstvenog centra za naknade kako sa aspekta države i trošenja državnih novaca, tako sa aspekta građana. Ova dakle reforma je bila odgođena jedanputa u trenutku kada smo mi završavali svoj mandat jer smo u tom trenutku imali ono pravo, novo pravo, dakle uvođenje naknade za energetsko siromaštvo i povećanje osnovice za zajamčenu minimalnu naknadu. Dok god se to nije napravilo, dok se nisu izdala nova rješenja nije bilo moguće prenijeti dakle zajamčenu minimalnu naknadu kao prvu naknadu u tzv. novi jedinstveni novčani centar. Nije riječ o nikakvom novom, da tako kažem izgradnji nekog novog sustava nego o korištenju postojećih resursa koji u ovom trenutku nisu dovoljno iskorišteni, riječ je o uredima državne uprave, hoće li u tom smjeru ići ova reforma, ne znam, odlučiti će naravno resorna ministrica i ljudi u Vladi. Ali ono što bih htjela ovdje upozoriti je to da uredi državne uprave mogu biti dobro mjesto, to je pokazala i studija samog Ministarstva državne uprave da su ti uredi nešto što ima kapacitet za širenje i što treba širiti, dostupni su građanima u njihovim jedinicama lokalne samouprave a centri za socijalnu skrb su prekapacitirani. Njih je malo da tako kažem rasteretila ova aplikacija koja im je omogućila da vrlo brzo dođu do određenih podataka, da se rješenja ispisuju gotovo automatski. Međutim, oni po zakonu imaju 160 javnih ovlasti i oko 50 prava i usluga. Dakle to je posao koji rade djelatnici sustava socijalne skrbi. Sustav sam po sebi nikada nema dovoljno novaca da zapošljava dodatne Jedan dio čak djelatnika u nekim dijelovima Hrvatske niti nema te educirane, dakle ne postoje naprosto ljudi koje biste mogli zaposliti u centrima za socijalnu skrb. I utoliko bi bilo dobro da ih rasteretimo ovog jednog administrativnog dijela. Dakle, socijalne naknade kao što je rekla ministrica postoje određena pravila, dakle imovinski cenzus, dohodovni cenzus da li zadovoljavate neko pravo ili ne i to je neka vrsta da tako kažem administriranja koje se može raditi uz jednu dobru, jedan dobar informatički sustav u uredima državne uprave. Naravno da tamo mora biti barem smo mi tako to zamislili neka vrsta stražnjeg ureda, dakle neka vrsta potpore stručne onima koji će to raditi. To smo testirali na otpisu dugova građanima. U tom trenutku smo u regionalnim centrima centra za socijalnu skrb imali ljude iz FINA-e i ljude iz Porezne uprave što znači da su ljudi iz centra, porezna i dakle da su i svi i FINA, dakle da su svi troje sjedili u sobi. Onog trenutka kada je stranka došla, kada je postojao neki prijepor njih troje su to zajednički riješili, zatražili su tumačenje svatko od svoje matične da tako kažem kuće i na neki način su na jednom mjestu riješili problem doista da li osoba može dobiti otpis duga ili ne može. Takav sistem bi se trebao primijeniti i u ovoj reformi, dakle stvaranja jedinstvenog novčanog centra. I mislim da je krajnje vrijeme da doista država zna što daje i kome daje. Neki dan je po ne znam koji puta, čini mi se Institut za javne financije napravio jednu analizu u kojoj je ustanovio da imamo 130 različitih naknada koje država i lokalna samouprava daje prema građanima. 75 naknada su samo iz državnog proračuna različitih vrsta iz svih ministarstava. Ovo ostatak je iz lokalne samouprave. I sad kad biste došli u stvari vrlo malo je toga što vi znate točno što dajete i kome dajete i tu naprosto reda se može napravit samo sa ovakvim jednim jedinstvenim novčanim centrom u kojem smo mi predvidjeli da najprije ide ZM kao jedna vrlo uređena naknada, dakle da se ona kao uređena naknada prva preseli u taj novi jedinstveni novčani centar i krene tamo dalje administrirati. Da nakon toga krene i dječji doplatak i porodiljna naknada i neke druge naknade, a u kasnijoj nekoj fazi bi trebalo omogućiti da u taj cijeli sustav uđu jedinice lokalne samouprave. Svaka jedinica lokalne samouprave ima svoja prava. To je vrlo širok katalog. Kada smo ga probali skupit da tako kažem pješke od jedinica lokalne samouprave to je naprosto nešto što se vrlo teško može staviti u nekakve zajedničke kategorije. I problem je i ljudima u lokalnoj samoupravi jer oni ne mogu znati što je netko dobio od države, što bi oni još trebali dati od lokalne samouprave da pomognu određenoj obitelji jer u socijalnoj skrbi uvijek treba voditi računa da naknada, dakle socijalna pomoć ne bude demotivirajuća za one koji rade. Na žalost u Hrvatskoj imamo problem da je minimalna plaća izuzetno mala, izuzetno niska. Ako imate ženu koja radi u tekstilnoj industriji i dobije za to minimalnu plaću od 2 i 800, onda moramo paziti da netko ne dobije sa svim pravima dječjim doplatkom, porodiljnom naknadom i socijalnom naknadom puno više od toga jer je to onda demotivirajuće za onoga tko radi, a i demotivirajuće i za onoga koji je u socijalnoj naknadi da se uopće uključi u svijet rada. I zato je dobro, dakle mi smo isto krenuli sa tim projektima, vi nastavljate. Nadam se da ćete ih naravno širiti sa nekim novim idejama kako, što je veći broj ljudi onih koji su u sustavu socijalne skrbi i ovisni o socijalnoj naknadi, da ih što više probamo usmjeriti ka tržištu rada i uključivati u svijet rada jer je to naprosto jedino dobro rješenje za njih. Ova reforma je izuzetno važna jer dakle s jedne strane uvodi reda kada je u pitanju državni novac koji dajemo građanima, ali s druge strane osigurava i građanima da na jednom mjestu dobiju sva svoja prava. Ovako sada moraju ići po jedno pravo u centar, po drugo pravo u Zavod za zapošljavanje, po treće pravo u HZZO, četvrto pravo - pravo mirovinski. Da ne govorim da kod nekih prava će poprilično uvesti reda i uvesti nešto što se zove pravednost, a to je da naprosto sa ovim sustavom onemogućimo sve one koji su, koji iskorištavaju jedan neuređeni sustav. Na primjer u sustavu dječjeg doplatka taj sustav je poprilično neuređen, ne postoji baš dobra kontrola tog sustava. Imate jedan dio ljudi koji se prijavljuje na minimalac, dobit na kraju godine im je izuzetno velika. Dakle, oni ni po kojoj osnovi ne bi spadali u ovaj dohodovni cenzus i imali pravo na dječji doplatak. Ja mislim da je pravedno da ti ljudi ne dobiju dječji doplatak, ali to ćete vidjeti tek onda kada to doista prođe kroz sve sustave i da novac koji će vam ostati preusmjerite doista na one koji teško žive i koji bi taj novac svojoj djeci na bilo koji način mogli, dakle puno bi ga bilo bolje dati ljudima koji imaju niska primanja nego ovi koji koriste sustav i na neki način jako dobro žive ali nam izigravaju sustav koji nema dovoljno kontrole. Ja se nadam, dakle da će ova reforma krenuti od kraja 2017. godine. Bilo bi dobro da se promijeni u sljedećem zakonu u sustavu socijalne skrbi i ta odluka da jedinstveni novčani centar bude smješten u centrima za socijalnu skrb zbog toga što su djelatnici centra izuzetno opterećeni. Ako njima stavimo da oni se bave sada time da administriraju sto i nešto naknada, mi smo u stvari uništili u potpunosti centre. Onaj koji je to predložio prije nekoliko mjeseci u ovom Domu ili ne razumije sustav socijalne skrbi ili je jako zločest, jer jedino što možemo to je izmisliti sve naknade i administriranje iz centra i osloboditi ljude da rade posao ono za što su se i temeljno školovali. U mnogim zemljama EU djelatnici Centra za socijalnu skrb uopće nemaju svoje urede, uopće. Dakle, imaju iPad i imaju svoj raspored. Njihovo radno mjesto je u obitelji. Dakle oni u toku dana moraju obići određeni broj obitelji za koje se brinu, porazgovarati s njima. Naši socijalni radnici nažalost vrlo rijetko izlaze iz svojih ureda upravo zbog toga što ih opterećuje silna administracija i silno pisanje rješenja, tako da njima ne ostane doista kapaciteta niti za razgovor sa strankama, a kamoli za odlazak u obitelj gdje najbolje mogu vidjeti kako ta obitelj funkcionira. Jutros ste potrošili cijelo prijepodne pričajući o nasilju u obitelji i neki dan ovdje, ali ljudi moji bez ljudi iz centara koji mogu prepoznati neke stvari u obitelji mogu vidjeti samo onog trenutka kada dođu u obitelj, bez toga neće biti nekih velikih pomaka. Zato apeliram na vas gospođo ministrice da ispravite jednu grešku vaše prethodnice koja je čak što više i obmanula hrvatsku javnost i rekla da 70% centara je reklo da bi voljeli da se sve naknade administriraju kod njih to nije točno, vi to jako dobro znate. Centri su toliko opterećeni da priželjkuju da im se jedan dio posla makne i da ih se rastereti i da on vrijeme koje imaju doista ostane vrijeme koje će oni posvetiti svojim korisnicima dakle obiteljima i doista raditi ono za što su se školovali, a to je rad sa obiteljima. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo dvije replike, prva je uvaženog zastupnika Branka Hrga.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovana potpredsjednice. Pa vi ste u svojoj raspravi stavili naglasak na te novčane centre i naglasak na potrebu ustrojavanja toga u uredima državne uprave. Ja moram reći da i sama činjenica da je prošlo već znatno vrijeme od kada je zakon donijet i tako ustrojen nije se ništa moglo napraviti ustvari pokazuje i dokazuje da će to teško biti. I po mojem sudu, a to sam govorio i kod donošenja zakona, nisam siguran da je to najsretnije rješenje i mislim da ćemo postići upravo suprotno od onoga što vi za što ste se zalagali da se smanji administracija i birokracija. Mislim da je ona institucija i zbog toga sam se najviše javio za repliku, a to su jedinice lokalne samouprave koja je sada stavljena u treći red čekanja, ustvari najbitnija u ovome dijelu da sa centrima za socijalnu skrb neposredno surađuju da imaju moguću apsolutnu razmjenu informacija osim onih informacija koje zadiru u nečiju jaču veću privatnost koja se ne smije dobiti, znači u onom stručnom dijelu, ali da u ovom dijelu su jedinice lokalne samouprave trebale biti te koje bi bile tako prvi suradnik centrima za socijalnu skrbe jer one i sami ste rekli daju dio tih pomoći i u principu sve završava na kraju krajeva većinom kod čelnika jedinica lokalne samouprave jer često puta doživljavamo da iz centara za socijalnu skrb upućuju ljude u lokalne samouprave da nešto tamo riješe. A onda kada lokalna samouprava treba nešto onda mora se dopisivati sa centrima za socijalnu skrb, tražiti malte ne skidanje tajnosti podataka ne znam čega da bi dobili neki podatak da se ljudima pomogne. Dakle jedinice lokalne samouprave su trebale biti u prvom redu suradnja u rješavanju ovog dijela.
Hvala. Odgovorit će potpredsjednica Sabora uvažena Milanka Opačić. Izvolite.
Poštovani gospodine Hrg. Osim kada se radi doista o onom dijelu koji se tiče obiteljskih odnosa tada naravno centar vam ne smije ništa reći jer mora štititi privatnost obitelji, ali kada su u pitanju novčana prava, tu uvijek centar kaže koje pravo jer tu nema baš neke velike tajnosti i surađuju naravno sa jedinicama lokalne samouprave. Ali kada smo mi radili analizu s jedinicama lokalne samouprave svi su rekli da bi bilo puno lakše, osim toga dopisivanja imati jedan razvijen informatički sustav što je sramotno da mi danas u Hrvatskoj nemamo, dakle informatički sustav u kojem te podatke možete razmjenjivati jer oni nisu tajna. Dakle ako netko dobiva socijalnu pomoć dobiva socijalnu pomoć, zna se točno koliko. Neko ima određeni stupanj invalidnosti pa dobiva naknadu za to ili ima neku mirovinu, dakle sve je to nešto što se može vidjeti i u toliko jedinstveni novčani centar se može odraditi u uredima državne uprave. Postoje kapaciteti i to su još ću jednaput reći pokazale i studija samog ministarstva uprave. A zašto se nije radilo osam mjeseci zadnjih, ja sam ovdje mislim bila vrlo jasna. Prethodna ministrica to nju nije zanimalo, ona je krenula potpuno pogrešnim smjerom, vraćati sve dodatno u centar. I još jedanput ću vam ponoviti 160 poslova i ovlasti ima centar za socijalnu skrb. Da li treba tim ljudima još dodatno administriranje da im sve ovo stavimo na vrat? Dakle uredi državne uprave imaju kapaciteta i može se, dobili smo zajam Europske banke za obnovu i razvij za to prema tome možemo napraviti tu jedan iskorak. I ja se nadam evo da će ministrica Murganić doista nastaviti sa tom reformom jer je to dobra reforma i nužna reforma uvođenja reda u sustav socijalne skrbi.
Hvala. Sljedeća replika je poštovane zastupnice Ane Komparić Devčić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Milanka, ja moram podržati skoro u potpunosti vašu raspravu i da želim reći da podržavam nastavak reforme socijalnog sustava u RH. Dobro ste primijetili i rekli da se godinu dana nije radilo ništa, da se je izbila cijela godina koja je izuzetno bitna za ovako važan sustav, zato kada se krenulo u ovu reformu krenulo se iz jednog razloga, a to je bio da se uvede red. Mi smo tada u RH imali na nekoliko razina naknade od jedinica lokalne samouprave pa županija pa i države i da na kraju nismo znali tko šta prima, tko od koga šta prima i ko koliko prima. Dakle, ja zaista mislim da se red u ovaj sustav treba uvesti, da je izuzetno bitno da naknade koje se isplaćuju zaistinu dođu onima kojima su i najpotrebnije i da se slažem se s vama kada kažete da su centri za socijalnu skrb pod kapacitirani, da ljudi koji rade u centrima za socijalnu sami ste naglasili imaju preko 160 javnih ovlasti plus 50 prava i usluga, da smo zapravo Centre za socijalnu skrb i socijalne radnike pretvorili u administratore i da zapravo oni ne rade posao za koji su se školovali, odnosno nisu sa ljudima na terenu tamo gdje su oni najpotrebniji. I da slažem se da bi to trebali raditi državni uredi. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovorit će uvažena potpredsjednica Sabora Milanka Opačić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Komparić Devčić, da ja mislim da je jako važno uvesti red. Mi smo krenuli, dakle sa informatičkim sustavom koji je uveo reda, koji je maknuo sa sustava socijalne skrbi negdje oko 30 i nešto tisuća ljudi koji su izigravali sustav koji nije bio pod kontrolom, koji se nije mogao kontrolirati. Taj novac smo preusmjerili na povećanje naknada samcima koji imaju izuzetno nisku naknadu, nemaju nikakvo kumuliranje naknada za razliku od obitelji. Povećali smo naknade i samohranim roditeljima koji se nalaze na, dakle koji primaju socijalnu naknadu. Red je važan zbog države koja mora znati kome daje novac. Red je važan zbog toga što ljudi moraju znati da onaj tko prima socijalnu naknadu doista ima i pravo na nju. Dakle i u potrebi je da dobije taj novac. Jer nepravda stvara velike probleme u društvu. Nismo svi svjedoci toga. Dakle, svaka nepravda ljudi na nju vrlo burno reagiraju, šalje vrlo lošu poruku i zbog toga je uvođenje reda izuzetno važno. I ono što je još važnije to je što mislim da država doista sa uvođenjem reda može osigurati i neki dodatni novac koji može preraspodijeliti onima kojima je najpotrebniji i koji teško žive. S jedne strane su to ljudi koji žive na socijalnoj pomoći, ali ukoliko situacija bude bolja u Hrvatskoj sa gospodarskim rastom mislim da treba razmišljati o povećanju invalidnina velikom broju osoba sa invaliditetom koji u ovom trenutku imaju niske invalidnine. Dakle, bolje je onda doista napraviti reda i uzeti novac onima kojima taj novac ne pripada i dat onima kojima je taj novac puno potrebniji.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti uvaženi zastupnik Marko Sladoljev. Izvolite.
Potpredsjedniče, poštovane ministrice, kolege i kolegice. Vrlo je bitno da Ministarstvo socijalne politike i mladih u narednom razdoblju da će staviti naglasak na poboljšanje djelotvornosti sustava socijalnih naknada, osnaživanju informatičkog i upravljačkog sustava socijalne skrbi i uspostavljanja ravnomjerne mreže institucijskih i izvan institucijskih usluga, nastavak provedbe transformacije pružatelja usluga. Konsolidacija socijalnih naknada treba se temeljiti na standardizaciji kriterija za dodjelu naknadu, a tek uspostavom jedinstvenog administrativnog mjesta radi objedinjavanja administriranja naknada osigurat će se jednostavniji postupak provjere i razmjena podataka sa tijelima na nacionalnoj, regionalnoj i na lokalnoj razini. Svrha je zapravo objedinjavanja administrativnih naknada smanjenje nepravilnosti i neracionalnosti u sustavu socijalne zaštite. Navedeno će zapravo i trebati rezultirati zajamčenim minimalnim standardom kao maksimalnim limitom za kumulaciju socijalnih naknada koji će moguće ostvariti iz državnih ali i iz lokalnih razina. Jedinstveni centar za naknade bi objedinio postupak priznavanja novčanih naknada, dakle zajamčena minimalna naknada, rodiljne i roditeljske naknade za nezaposlene, te dječji doplatak. Tako bi se omogućio nadzor nad svim primicima po osnovi socijalne zaštite i spriječile zlouporabe u sustavu. Budući da se do sad nisu uspostavili organizacijski i administrativni uvjeti za prebacivanje nadležnosti cjelokupnog administriranja zajamčene minimalne naknade iz Centra za socijalnu skrb na urede države uprave u kojima bi trebao biti ustrojen jedinstveni centar za naknade, te zbog operativnih radnji potrebnih za njegovu uspostavu. Ovim izmjenama Zakona o socijalnoj skrbi naveden je datum prebacivanja nadležnosti za priznavanje prava na zajamčenu minimalnu naknadu prolongira se na 31. prosinca 2017. godine što ćemo naravno podržati, mada nam je žao što u ocjeni stanja nisu navedeni konkretni podaci što je uz osnivanje jedinstvenog centra za naknade do sada odrađeno, razlozima drugog prolongiranja njegove uspostave. Dakle, voljeli bi da ovo bude zadnje prolongiranje što se toga tiče. Sukladno Zakonu o međunarodnoj privremenoj zaštiti odredbom članka 67. stavak 3. propisano je da Centar za socijalnu skrb donosi rješenje o smještaju. Kako je odredbom člankom 29. stavka 2. Zakona o socijalnoj skrbi propisano da nema pravo na zajamčenu minimalnu naknadu korisnik usluge smještaja ili organiziranog stanovanja sukladno odredbama ovog zakona ili posebnih propisa, osim beskućnika koji je korisnik usluge smještaja u prenoćištu potrebno je brisati ovu odredbu ili posebnih propisa s obzirom da se iz postojećeg zakona članka 29. stavka 2. proizlazi da azilant i stranac pod supsidijarnom zaštitom ne bi imao pravo na zajamčenu minimalnu naknadu jer mu je smještaj osiguran na temelju posebnog propisa. Skrećem pažnju da je Ured pučke pravobraniteljice i grad Zagreb ukazao na činjenicu da kako prema odredbama Zakona o socijalnoj skrbi i pravo na zajamčenu minimalnu naknadu nema beskućnik koji je na privremenom smještaju u prihvatilištu naknadu mogu primati samo oni beskućnici koji koriste ovu uslugu prenoćišta. A to isto pravo naknade bez obzira na smještaj sada se osigurava azilantima i strancima po … [[Govornik se ne razumije.]] zaštitom. Stoga se dio beskućnika i odlučio na izlazak iz prihvatilišta kako ne bi izgubio minimalno zajamčenu naknadu i boravi na ulicama, ali i na drugim javnim mjestima. I svakako treba upozorit na kršenje jednakosti pred zakonom i ustavnih načela kojih se moramo držati za svakog našeg građanina. Radna aktivacija radno sposobnih korisnika socijalnih naknada, zajamčena minimalna naknada samcu ili kućanstvu se ne ukida i ne umanjuje se za prihod ostvaren po osnovi zaposlenja u javnom radu. Hrvatski zavod za zapošljavanje predložio je mjeru radne aktivizacije korisnika zajamčene minimalne naknade kroz zapošljavanje u javnom radu u nepunom radnom vremenu uz rad za opće dobro. Navedeni korisnici koji se zaposle u javnom radu će za svoj rad ostvarivat prihod, a predloženim izmjenama i dopunama zakona radi njihove socijalne uključenosti i borbe protiv siromaštva omogućilo bi im se i korištenje zajamčene minimalne naknade u tom periodu. Skrećem također na kraju pažnju da je većina prijedloga zaprimljena tijekom javne rasprave primljena na znanje, jer doista i nisu predmet ovih izmjena Zakona o socijalnoj skrbi, a unatoč tome ovim prijedlozima ministarstvo bi moralo dati detaljno i ozbiljno analitičko izvješće jer su neki prijedlozi utemeljeni na praksi stručnjaka, praktičara i znanstvenika. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku ali nema onoga tko je htio replicirati, pa idemo na sljedeći klub zastupnika, a to je Klub zastupnika Stranke rada i solidarnosti i ostalih da ne nabrajam sve. Uvaženi zastupnik Kažimir Varda, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, štovana gospođo ministrice. Dakle, moja rasprava ide u smislu ovog produženja rokova. Ovo nije prvi zakon koji je u ovom sastavu Sabora se traži produžetak rokova, pa ovako možda da se malo i našalim. Mislim da je vrijeme da predložimo Zakon o provođenju zakona i odgovornosti nadležnih ministarstava za izvršenje obveza iz važećih zakona. Naime, vezano za jedinstveni centar za naknade vi tvrdite u ocjeni stanja, a ja vam vjerujem da je do dana podnošenja ovog prijedloga Hrvatskom saboru, dakle 9. veljače 2017. godine postotak ugovorenosti svega 7%. To je iz ocjene vašeg stanja. Zato sumnjam da ćemo u razdoblju do 31. prosinca 2017. godine ovaj posao završiti, a onda bi mogli doći i u opasnost vezano za ugovorne obveze sa bankom, Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj vezano uz kredit od 12 milijuna eura. No ja vjerujem da ćete se vi potruditi da se ta sredstva do kraja iskoriste i da Republika Hrvatska neće doći u opasnost bilo kakvih tužbi ili plaćanja bilo kakvih kazni kao što je to recimo slučaj sa evo najnovijom prijavom Europske komisije Europskom sudu vezano za vozačke dozvole itd. U ocjeni stanja koje ste naveli, ispričavam neki vrag zvoni, a moram ga isključit. U ocjeni stanja ovog prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi nisu na žalost, dakle navedeni konkretni podaci što je do sada učinjeno osim ovog postotka, pa zato sumnjam zapravo da ćete uspjeti do kraja ove godine ovaj posao i završiti. No kako bilo, ovim prijedlogom zakona što me veseli u izmjenama i dopunama zakona povećava se opseg prava, to ste i sami istakli azilanata i stranaca pod supsidijarnom zaštitom smještenih temeljem posebnih propisa, te radno sposobnih korisnika zajamčene minimalne naknade i korisnika prava, a zajamčenu minimalnu naknadu i osobnu invalidninu ili doplatka za pomoć i njegu koji ostvaruje prihod temeljem zaposlenja u javnom radu u skladu sa mjerom Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Dakle, radi se o osobama koje zbog nezaposlenosti, nedostatka prihoda žive u uvjetima siromaštva ili su izložene visokom riziku od siromaštva i socijalne isključenosti. Dakle, ovim promjenama koje predlažete prijedlogom izmjena i dopuna zakona, bez obzira na rok za primjenu jedinstvenog centra za naknade potičete i povećava se mogućnost njihove radne aktivacije što ima posebni značaj s obzirom da ove osobe najčešće nisu konkurentne na tržištu rada i vrlo se teško zapošljavaju. U tom kontekstu i moj klub će prihvatiti i glasovati za ovaj prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona sa ovom opaskom vezano za rokove. Međutim iz perspektive drugih osoba koje žive u uvjetima siromaštva i ostvaruju pravo na novčanu naknadu u sastavu socijalne skrbi otvara se pitanje poštivanja temeljnih načela socijalne skrbi. Njih se stavlja naime u neravnopravan odnosno nepovoljan položaj ukoliko su korisnici zajamčene minimalne naknade koji ostvaruju prihod temeljem sklopljenog ugovora o radu izvan mjera javnog rada kao i korisnici zajamčene minimalne naknade koji su tijekom ostvarivanja prava na zajamčenu minimalnu naknadu dužni obavljati rad za opće dobro bez naknade. Stoga bih molio da se u svom obraćanju izjasnite vezano za potrebu da se i ove skupine korisnika zajamčene minimalne naknade na jednak način tretira i zaštite njihova prava. A i eventualno mogućnost da se ponovno razmotri opravdanost osnivanja jedinstvenog centra za naknade na što vas je upozorila i pravobraniteljica za osobe s invaliditetom. Ono što sam ja pročitao, naime pravobraniteljica za osobe s invaliditetom da je citiram „u slučaju da se od ovoga ne odustane“ dakle od jedinstvenog centra za naknade „preporučuje i unaprijed i prije osnivanja planiranje organizaciju rada i administrativne procese u jedinstvenom centru za naknade kao i u centrima za socijalnu skrb radi izbjegavanja stvaranja paralelnih sustava“. I na kraju da ne dužim, ponavljam da će klub glasovati za ovaj zakona, izmjenama i dopunama zakona, upozoravajući po meni prekratak rok za korištenje ovih sredstava i uspostavu, ustroj jedinstvenog centra za naknade. A u tom smislu mislim da bi bilo pametnije predložiti rok do kraja 2018. godine do kada zapravo traje rok korištenja ovih sredstava prema ugovoru sa bankom. Hvala lijepo.
Hvala. Evo sada će vjerojatno neki od odgovora biti predočeni od strane uvažene ministrice za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo imam potrebu možda da odgovorim i vezano na prethodnu raspravu gospodina Varde, a inače neke činjenice koje ste iznijeli s kojima ću se ja zaista složiti jer su opravdane. Ja se zaista moram loše osjećati, ja i moje ministarstvo zbog toga što se sada stiče dojam da i mi u ovom našem kratkom roku koji smo preuzeli dužnost nismo napravili ono što se je Vlada RH u onom pretprošlom sazivu dakle 2014. godine obvezala kada je potpisala odnosno podigla zajam od Svjetske banke u iznosu od 70 milijuna eura od kojih je 20 milijuna eura namijenjeno za reformu socijalne skrbi. 7% utroška tih sredstava ne odnosi se samo na jedinstveni centar za naknade nego općenito za cijelu reformu u kojoj su bile četiri komponente de institucionalizacija, smanjenje zloupotrebe i pogrešaka, jedinstveno tijelo za vještačenje koje je bilo prethodno već spomenuto u replici gospodina zastupnika i jedinstveni centar za naknade. Budući je jedinstveni centar za naknade ušao u nacionalni program reformi bez obzira koja vlada i kada sljedeća preuzima sve te obaveze i svjesni smo činjenice da imamo zaista kratak rok. Za jedan veliki poduhvat, ja slušam rasprave i kao zastupnica sam prije dvije godine govorila o ovom jedinstvenom centru za naknade vrlo realno svjesna činjenica da se radi o jednom velikom poduhvatu i to je proces koji treba započeti, ali to je proces koji treba nadograđivati i to je proces koji traje. Da li će to biti pri Uredu državne uprave, da li će biti pri centrima za socijalni rad, nama obaveza kvalitetne uspostave konsolidacije socijalnih naknada je ista, trošak je isti učinit se ne može bez educiranih i obučenih ljudi, bez kadrova kojih nemamo u centrima ih nema, ali nema ih očito za ovakav rad nigdje, tretirati naknade građana na način mi ćemo doći pa ćemo predati na šalteru zbog zakona i propisa načina na kojim se po zakonu o socijalnoj skrbi i po principima djelatnosti socijalne skrbi i srodnih znanosti je neophodan kontakt sa strankom s korisnikom, dakle nije dovoljno predati samo zahtjev i tu priče … shop znaju biti dosta upitne. Mogu se za neke naknade primjenjivati ali ne za sve i uvijek. Dakle isto tako će mi biti jako teško ako ne uđemo u ove rokove iz razloga što je tu veliki zahvat kod informatizacije, veliki je zahvat kod obuke kadrova, veliki je zahvat kod opreme informatičke opreme, ponavljam bez obzira gdje to bilo. Ja bih molila već sada zastupnike kada raspravljamo da smo svjesni činjenice da je to zahvat i proces koji treba graditi bez obzira kako mislili na koji način je krenuo i bez obzira tko ga provodi, ne smijemo odustati i ne smijemo stalno u radu mijenjati korake. Dakle mislim da sam se u ovoj raspravi zaista složila u ovom mom obraćanju zaista složila sa vašom raspravom i treba o jedinstvenom centru za naknade kao konsolidaciji socijalnih naknada zaista biti oprezan. Ima još jedna činjenica, mi volimo vezati sada ćemo po istim kriterijima odobravati i zajamčenu minimalnu naknadu i dječje doplate i rodiljne naknade i štošta, međutim vi znate da se RH opredijelila za demografsku revitalizaciju i mi smo se već u nacionalnom programu Vlade opredijelili da neke naše mjere nisu mjere iz socijalne skrbi nego su mjere sa demografskim predznakom. Dakle, ne izgleda to sve tako jednostavno kako mi u raspravu po neki puta volimo izreći. Ovo nije moj strah niti opravdanje nego jednostavno poziv na zajednički rad. Hvala vam na vašoj raspravi.
Hvala. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Mladena Madjera.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana ministrice. Slažem da dio mora i što nije prošlo već za ured državne uprave jel zbog velikog obima posla vjerojatno centri nisu mogli sve te zahtjeve ispuniti pa da će proći do konca godine zahtjevi da se upućuju u ured državne uprave. Ali htio bih sada napomenuti da sama kontrola korisnika zajamčene minimalne naknade da nema praktički kontrole na terenu jer s obzirom da dolazim iz općine, dugogodišnji načelnik nema kontrole na terenu i vrlo je loše, jer se svodi na sve više i više korisnika minimalne naknade i to svodi praktički da u Hrvatskoj sve više i više koriste minimalnu naknadu i da ne traže posao jer je bolje koristiti tu minimalnu naknadu nego tražiti posao, na žalost. Znači, sve više i više kontrole, a samo iz slučaja oko davanja sredstava ogrijeva koji se daje putem novaca ili putem drva koji ide preko županije i preko lokalne samouprave da se istovremeno taj ogrjev ne dovodi na one korisnike jer oni odmah preprodaju taj ogrjev ili ne koriste ta novčana sredstva za kupnju drva. Znači da bi trebalo pojačati samo kontrolu korištenja tih sredstava. Hvala.
Odgovor uvažene ministrice.
Ma evo kad mi se osobno obraćate da je pristojno da vam se i odgovori, premda u ovom dijelu vaše rasprave ima puno toga što zaista stoji, postoje nekakve zloupotrebe. Međutim, nisu one toliko u velikom postotku kao što to ljude očito kao jedan oblik nepravde znade zaboliti. Zajamčene minimalne naknade su možda u nekakvom postotku jedno vrijeme zaista rasle, rasle su iz razloga što su i ljudi koji su radno aktivni ostajali bez posla i samim time su oni ili njihove obitelji i ostvarivali pravo na zajamčenu minimalnu naknadu. Ja ću reći nešto možda što se vi nećete sa mnom složiti, ali to je dokle god mi ljudima ne ponudimo posao koji je adekvatan njegovoj i fizičkoj i psihičkoj sposobnosti i koji je adekvatan njegovoj spremi, a on ga odbije mi ne možemo smanjivati pravo jer bi s time ugrozili zaista naše siromašne obitelji. Vi znate da je stopa siromaštva u Hrvatskoj podosta velika. Kada budemo bili u mogućnosti, a moramo već postoji kontrola sa Zavodom za zapošljavanje kada odbije radno aktivna osoba adekvatan posao, onda možemo ići sa represivnom mjerom obustave socijalnih naknada, ali samo njima ne i djeci, odnosno onim članovima obitelji koji ovise o njemu. Sustav kontrole je neophodan i mnogi su naši čelnici iz jedinica lokalne samouprave upravo zbog toga i tražili da se socijalna skrb decentralizira da bi imali više uvida u ono što se daje kao naknade na terenu. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sad ćemo ići na sljedeći klub zastupnika a to je onaj HNS-a, HSU-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege. Dakle, ovdje nema previše spora oko pitanja podrške ili ne podrške ovom zakonu. Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika će podržati donošenje ovog zakona od 7 članaka i tu kažem ne treba bit nikakvog spora. Da li ćemo i koliko ćemo plakati za godinu dana izgubljenog vremena od kad je potpisan Sporazum o implementaciji ovog kredita u resoru socijalne skrbi ili nećemo mislim da isto od toga nema previše koristi, nego moramo isplanirati točno vrijeme da ovo doista što danas govorimo da se projekt realizira do konca ove godine, dakle do 31.12. ove godine. Ja vas razumijem gospođo ministrice i ovo u što se upuštamo danas o čemu donosimo odluku eventualno sutra nije ni malo lako. Ovdje postoji među nama jedna osoba koja se bavila umrežavanjem i uparivanjem podataka. Evo malo prije je pogledao kolega Parić, on je radio na tim umrežavanjima raznorodnih podataka i iz razgovora s njim znam da to ni malo nije jednostavno, pa neće i ovdje ovaj puta biti jednostavno. Pitanje lokacije da li će to biti u uredima državne uprave ili u uredima Centara za socijalnu skrb je po meni manje važno pitanje. Ovdje se radi o velikom kreditu za umrežavanje informacijsku opremu i edukaciju ljudi za unošenje podataka i obradu svih tih podataka. Vi morate nakon ubacivanja tih podataka kao rezultat dobiti nešto što možete kontrolirati, kontrolirati funkcioniranje sustava. Dakle, ovdje pored nomotehnike, pored kredita koji imamo, pored dobre namjere nekog tko operacionalizira ovaj sustav mora imati spacijalni faktor, mora znati koji kotačić koji pokreće. E sad tu je istina, ako nemamo dovoljno takvih ljudi koji znaju to osmislit onda projekti idu vrlo, vrlo teško. Ali mislim da je ispravno koliko god ministrica govorila o mogućim poteškoćama i preprekama na putu ispravno je ne odustati, jer onda nismo ni morali produljiti valjanje ovog zakona. Na kraju postajemo neozbiljni kao država bez obzira koja je Vlada potpisala koji sporazum. Ako smo se za nešto opredijelili da ćemo nešto učiniti, onda moramo učiniti ili pak na vrijeme odustati. Ne početi koristiti određena sredstva za projekat, onda stati ili raditi zaokrete u hodu. Naravno ovaj zakon ima i određene dobre novine bilo da se radi o azilantima, bilo da se radi o osobama koji su korisnici zajamčene minimalne naknade. Trebali bi sudjelovati u radu za opće dobro, odnosno u javnim radovima. Dakle, to je svakako za pozdraviti. Imamo tu jedan problem koji postoji, dakle jedinice lokalne samouprave ovisno kako koja ali relativno malo otvaraju javnih radova. Država ne može otvorit toliko radova za opće dobro sama po sebi. Dakle, država nije samo centralno tijelo države nego i sve jedinice lokalne samouprave. Ovdje su svi na istom zadatku. Dakle, stvaraju preduvjete za bolji, humaniji život svojih građana. Dakle, ovdje nema podjele na lokalnu samoupravu i na centralnu državu. Probao sam u svom gradu inicirati neke javne radove, pa znate rekli su mi vrlo opravdano da je njima jeftinije surađivati za otvorenim kazneno-popravnim domom jer tamo ne moraju ništa platiti, a isto obavljaju javne radove. I ja razumijem matematiku. Tu nema, ljudi su otvoreno rekli da je ovo isplativije. Ali ja mislim da bi trebalo u svakom gradu koji ima i takvu privilegiju kao što ima grad Pula, da bi trebalo biti ii a ne ili, ne ili-ili da bi u svakom slučaju se trebalo osmisliti dio radova za opće dobro, odnosno javnih radova u kojem bi upravo ovi koji su spomenuti u ovom zakonu sudjelovali i zbog toga što sudjeluju ne bi gubili pravo na zajamčenu minimalnu naknadu. Ono što me malo smeta, naglasak je na malo. Hvala. Naglasak je na malo, je da u jednoj rečenici se govori da je ovo na neki način i prilog borbi protiv siromaštva u Republici Hrvatskoj i ja moram podsjetiti da je Strategija borbe protiv siromaštva donijeta 2014. godine za period od 2014. do 2020. godine. I nakon toga ništa novo. Sa svih strana se nešto pokušava kao doprinos borbe protiv siromaštva, ali ne postoji akcijski plan borbe protiv siromaštva, ne postoji interdisciplinarni ili međuresorski pristup borbe protiv siromaštva da se postavlja određeni ciljevi, određene mjere koje treba postići u određenom vremenu. Kao prvo, nedostaje prva mjera koliko to kao građani Hrvatske kao pojedinac mora imati za minimalnu egzistenciju. Koji je to prihod? Mi te brojke nemamo. Imamo prihodovni cenzus Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje koji kaže da je prihodovni cenzus po osobi 1516 kuna mjesečno ili ako je osoba samac 1936 kuna. To su cenzusi koji ako netko ima ispod toga oslobađaju građane od plaćanja dopunskog zdravstvenog osiguranja. Moram priznati ministrice da je taj sustav pogledajte ga poprilično dobro uređen i dobro iskontroliran, taj prihodovni cenzus. I mislim da ga je vrijedno koristiti. Dakle, mi imamo, na dosta frontova se borimo protiv siromaštva ali nismo rekli koji je cilj, u kojem roku ćemo ga postići i kako ćemo doći do toga. Dakle, akcijski planovi nam sigurno fale. Naravno i jutros sam već govorio u pauzi da ne možemo reći da i u mirovinskom sustavu, samom mirovinskom sustavu po sebi već imamo elemente socijale i borbe protiv siromaštva. Naime, imamo gotovo 220 tisuća korisnika najniže mirovine gdje njihov staž i osiguranje, odnosno uplate doprinosa su puno manje nego što primaju. Primaju negdje oko 500 kuna više nego što su u stvari uplatili doprinosom ne svojom krivicom. To je i zbog toga što su imali loše poslodavce, što godinama nisu uplaćivali doprinose, što je bilo svašta što se događalo zadnjih 27 godina, a i prije. Država tu uredno nekih 500 kuna po osobi mjesečno plaća više za 220 umirovljenika i svi su nezadovoljni jer je to malo. Možda i to bi trebalo pojačati sa određenim socijalnim naknadama, ali moramo znati do kud idemo i koliko ovo društvo može izdržati. Dok nemamo takve poznate parametre, dok nemamo tako postavljene ciljeve u borbi protiv siromaštva, onda ćemo imati i mogućnosti ekonomiziranja, odnosno hajmo reći stvaranja i nekih koji mogu se okoristiti i socijalom. To nije nešto što se ne može dogoditi u našem društvu, a i šire da socijala bude profitabilan posao. Dakle, to smo dužni sigurno spriječiti, a osigurati da u borbi protiv siromaštva djelujemo na način da svi građani žive iznad one minimalne razine koju mi utvrđujemo. Na primjer, Republika Slovenija ima za sve umirovljenike koji primaju iz Hrvatske, primaju mirovinu iz Hrvatske, iz Bosne i Hercegovine, Srbije ima određenu razinu ispod koje ta mirovina ne može biti neovisno da li netko ima 15 ili 30 godina staža. To je u funkciji socijalne sigurnosti i to je cijena da su oni nekom dali državljanstvo. Tako ćemo i mi otprilike morati prije ili kasnije urediti svoj sustav socijalne sigurnosti sa određenim čvrstim parametrima ispod kojih se ne može ići. Evo to je moj doprinos ovoj raspravi. Bio je malo širi, ali nije bio van teme. Jel' tako potpredsjedniče? Prema tome, još jednom da podcrtam Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika će podržati donošenje ovog zakona. Želim da budete u ministarstvu uporni i ustrajni i da ne posustanete pred preprekama kojih će sigurno biti u implementaciji ovog sustava u cjelini. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći klub … Je, dapače, evo ga uvažena ministrica Nada Murganić. Ne odite pet minuta i vani. Ne morate vi pet minuta iskoristiti.
Da, neću ja pet minuta. Međutim htjela sam reći da evo u ovom kratkom vremenu odgovor na ovo, program provedbe strategije protiv siromaštva upravo je donesen i danas je potpisan, izrađen i pušten je u proceduru. Ja to sad moram reći zbog ljudi koji u ministarstvu zaista se trudimo stizati sve one nadoknade koje su se evo i što opravdano, što neopravdano izdogađale. I samo ću reći činjenicu da ste spominjali Sloveniju i vrlo često i mi u našim raspravama vezano za jedinstveni centar za naknade volimo spomenuti iz činjenice da na tragu ovoga ne smijemo bez obzira kako zvali sada taj centar za naknade, gdje bio i kako na koji način uređen, ali voljela bih da o njemu razmišljamo kao o konsolidaciji socijalnih naknada koja će biti podloga za određivanje tog socijalnog minimalnog standarda građana RH jer ovi cenzusi koje imamo različiti su kod ostvarivanja različitih prava. Sve je ovo ponavljam proces kojim trebamo težiti i to je nešto što nisu druge države mogle učiniti u šest mjeseci, nećemo ni mi ali moramo s time krenuti. Hvala lijepa.
Hvala. Sada ćemo preći na sljedeći Klub zastupnika, a to je onaj HDS-HSLS-HDSSB-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Branko Hrg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovana ministrice, kolegice i kolege. Pa ja ću reći da naravno klub će podržati donošenje ovog zakona i nemamo mi nekih primjedbi na ovo što je predloženo, iako kada malo čovjek krene po tim člancima i onda se počne malo po njima onako šetati onda dođemo do vrlo zanimljivih spoznaja gledajući cjelokupni zakon. Ova odgoda uvođenja jedinstvenih centara za naknade pri uredima državne uprave, mene na neki način, neću reći veseli, ne veseli me, ali mi je logična uvažavajući da je nužno uvesti na jednom mjestu sve podatke da se može točno vidjeti tko što dobiva. Smatram da ovo nije dobro rješenje u zakonu generalno i da uredi državne uprave u svakom slučaju su još jedna stepenica u birokratskim preprekama sa kojima se sreću građani. Ako imamo viška ljudi u uredima državne uprave, ako oni nemaju što raditi onda hajdemo dio tih ljudi prebaciti u centre za socijalnu skrb pa ćemo tamo na jednom mjestu dobiti kompletnu sliku svih onih kojima se pomoći daju i svima onima koji pomoć traže odnosno svima onima koji se uspiju snaći u vrlo kompliciranom zakonu kada trebaju tražiti pomoć. Dakle, malo sam krenuo po ovom zakonu i prijedlozima izmjena i onda u članku 57. članak 4. izmjena znači dodaje se novi stavak 4. u … u smislu stavka 2. podstavka 4. ovoga članka ne uračunavaju se novčana sredstva korisnika zajamčene minimalne naknade koji sudjeluju u radovima za opće dobro iz članka 39. stavka 3. važećeg zakona. Pa sada sa probao pratiti slijed, pa sam onda došao do članka 39. stavka 3. on me je dalje odveo na članak 57. stavak 2. podstavak 4. pa me je nakon toga taj članak 57. odveo na članak 27. pa sam onda iz članka 27. došao do članka 25. I sada ja postavljam pitanje i sebi i svima nama, kako jedan običan čovjek može uopće otkriti koja su njegova prava u ovakvom zakonu jer uz ove sve članke i stavke postoje još i pravilnici, postoje još raznorazne uredbe koje se tu pojavljuju. Većinom imamo situaciju da onima kojima je pomoć najpotrebnija u principu uopće često puta niti ne dođu tražiti pomoć. I istovremeno imamo situaciju da oni koji se dobro snalaze u ovakvim stvarima itekako dobro debelo koriste sustav da bi ostvarivali svoja prava. I sada postavljam pitanje, da li ovaj zakon generalno Zakon o socijalnoj skrbi zaslužuje samo ovakve manje izmjene ili on zaslužuje da ga se još jedanput dobro, temeljito preispita da ga pojednostavimo u ovom dijelu, da ga stvorimo dostupnim onima kojima je najpotrebnije? Sada ću govoriti kao čelnik lokalne samouprave. Već sam u jednoj replici spomenuo to, dakle jedinice lokalne samouprave stavljene su ovdje u treći plan, a činjenično stanje je takovo da ljudi kada se ne mogu snaći u ovim propisima u zakonima kada često puta možda naiđu i na možda neljubaznu riječ u centru za socijalnu skrb, znate kuda dođu? Dolaze u Ured načelnika općine, ured gradonačelnika, dakle to su prvi uredi do kojih oni dolaze. Do županije ne mogu ni doći, to im je malo teže, to im je udaljeno ali dolaze u lokalne samouprave. Mi iz lokalnih samouprava da bi dobili bilo kakve podatke od centra za socijalnu skrb moramo se dopisivati. Mi u ovom dijelu u ovom zakonu nismo predviđeni za pravo umrežavanje. Dakle projekt po meni je krivo postavljen. Glavni sudionici koji u principu aktivno sudjeluju na pomoći ljudima nisu predviđeni umrežavanjem nego radimo još jedan dislocirani ured negdje drugdje pa će ljudi još malo šetati. Ja mislim ministrice da bi bilo dobro još malo razmotriti ovo sve skupa u ovom periodu dok se odgađa uvođenje ovog ustava i vidjeti stvarno da li smo na dobrom putu. Osobno smatram da nismo i da ćemo zakomplicirati život, isto kao što je ovaj dio pomoći ljudima kako i na koji način pomoći ljudima. U krajnjem slučaju cilj ovog zakona jest pomoći socijalno ugroženima, a ja vam kažem ljudi s terena ne pomažemo. Da ne velim, da često puta po pravilnicima i kriterijima socijalne pomoći mi u lokalne samouprave dobivamo od Centara za socijalnu skrb podatke gdje vidimo da neki koji su na tim dokumentima i na tim popisima ne spadaju u kategoriju socijalne skrbi često puta. I da neki koji trebaju biti tamo nisu tamo. Zato kažem da je ovo jedan veliki problem i da ovaj zakon generalno kao takav nije jasan i po meni nije dobar, ne ide u korist ljudima i čovjek jednostavno se u njemu ne može snaći. Po meni apsolutno do 31.12. treba vidjet kako umrežiti lokalne samouprave, kako to posložiti, kako učiniti zakon da stvarno bude usmjeren prema onima kojima je pomoć potrebna i za koje je namijenjena, da se eliminiraju oni koji se dobro snalaze pa naravno varaju sustav jer toga ima jako puno i na to nam ljudi često ukazuju i ljuti su ljudi na to oni kojima je to potrebno i onima kojima nije potrebno pa vide tko sve dobiva. Često puta čujem pa kako dajete pomoć tome i tome, pa znate što on sve ima. Ja razumijem i onaj dio ljudi koji dođu u trenutačnu lošu situaciju. Ne može čovjek pojesti ni auto, ne može jesti niti kuću. Može ostati bez posla, može bit socijalno ugrožen da ima vilu. Ali ne može ju jest. Znači i tim ljudima treba naći model pomaganja, ali ovaj dio je dakle jedna ipak onako više trajnija priča. O javnim radovima ovdje je bilo govora moram priznat da kao čelnik lokalne samouprave uvijek koristimo tu pogodnost i moram reći da u zadnjih godinu, dvije, tri dana vrlo teško uopće možemo dobiti ljude na javne radove, vrlo teško. I u krajnjem slučaju često puta su to ljudi koji u principu i nisu ni spremni odraditi neki kvalitetan posao, pa često imaš situaciju da u stvari stvarno imaš trošak, a ne nekakvu veliku pomoć. Ali ja to doživljavam kao pomoć ljudima, mi to provodimo. Mislim da većina čelnika lokalnih samouprava upravo na taj način radi i razmišlja, ali trebamo vidjeti da li je to to, da li su to onda radovi ili naći neke druge modele. Jer ako hoćemo nešto korisno napraviti onda moramo to rješavati na način da to stvarno bude ono što se tako treba zvati. Evo u tih nekoliko rečenica uz ovaj apel da se stvarno taj zakon još jedanput razmotri, da se stvarno vidi ovaj dio u ovom odgođenom vremenu kako bi to funkcioniralo i obavezno ako je ikako moguće u taj program uvesti jedinice lokalne samouprave da je ta razmjena podataka na dnevnoj bazi, da se može vidjeti, da se može razmjenjivati i da svi zajedno možemo raditi na takvom planu pomoći ljudima onima kojima je pomoć najpotrebnija. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je uvažene zastupnice Ljubice Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Hrg, ja se mogu složiti sa vama da je ovaj zakon nejasan i da se običan čovjek u njemu teško može snaći. Na to smo i mi iz, odnosno iz Saveza udruga osoba sa invaliditetom upozoravali kad su u pitanju osobe sa invaliditetom, a kamoli još i drugi građani. No, ja sam evo izuzetno zadovoljna jer znam da i ministrica zna da je ovaj zakon dovoljno kompliciran. Ali ove intervencije koje su, koje danas imamo pred sobom bilo je neophodno uvesti. A da bi se donio Zakon o socijalnoj skrbi onakav kako mi svi priželjkujemo koji bi bio jasan, pravedan za sve one koji će imati bilo kakvu potrebu ostvarivati neko pravo iz tog zakona sigurna sam da treba više vremena. Stoga evo ja očekujem da će ministarstvo, sigurna sam da će ministarstvo posvetiti dužnu pažnju i posebnu pozornost ovom zakonu i da ćemo evo u narednim, možda već i u sljedećoj godini donijeti novi Zakon o socijalnoj skrbi koji će biti jasan i pravedan za sve građane. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Hrga.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice Lukačić, ma apsolutno ja sam odmah rekao u početku da mi podržavamo, dakle donošenje ovih izmjena zakona i zapravo pokušao ukazati na ono na što sam ukazivao i 8.9.2015. čini mi se ili koje kad je to bilo na raspravi. Da, 2015. kad je tadašnji zakon bio na raspravi. Tada je i naša ministrica bila saborska zastupnica, pa je i ona ukazivala na sličan način. Tako da sam ja uvjeren da će biti. Osobe sa invaliditetom danas u današnje vrijeme što vi izuzetno dobro znadete i u čemu aktivno sudjelujete imaju možemo tako reći jednu dobru pogodnost što su se pojavile Udruge osoba sa invaliditetom koje apsolutno okupljaju osobe sa invaliditetom i pružaju im jednu logističku potporu da mogu uopće doći do ovakvih podataka i da mogu, ukazujem im znači što mogu napraviti. Ali naravno da ima mnogo ljudi koji i pored toga ne dođu to tih pravih podataka. I stvarno je činjeničko stanje da se zakon mora generalno da velim tako pregledat, izanalizirati i probati ga donijeti da to bude na korist onima kojima je on namijenjen.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Silvana Hrelje.
Poštovani kolega Hrg, ja sam dobro razumio što ste vi rekli i mislim da imate jako puno spoznaja iz lokalne zajednice da oni koji umiju dobiju. Dakle, snađu se, jako su informirani o svojim pravima. Međutim, ja bih tu stao malo u obranu centara za socijalnu skrb jer tu rade doista težak posao, posao sa ljudima. Ljudi koji su stručni ali i poprilično opterećeni. Ja nisam siguran da im lokalna zajednica uvijek olakšava posao. Vaš zadatak je da takvu osobu koja traži kod vas kontakt po pitanju socijale da usmjerite u centre za socijalni, najbliži Centar za socijalnu skrb. Ali moram reći da se i zbog možda političkih potreba, zbog potreba da netko ima bolji rezultat na parlamentarnim i lokalnim izborima promoviraju određena socijalna davanja koja to u stvari nisu. Sjetimo se grada Zagreba i velike odluke da će grad Zagreb platiti dopunsko zdravstveno osiguranje svima onima koji su izgubili zbog prelaska prihoda za dvije, tri kune. Ljudi to se tako ne radi, to se tako ne radi. A što je sa onima koji su bili 10 kuna iznad cenzusa? To se tako ne radi. Može se odrediti socijalni nadstandard u gradu Zagrebu i onda moraš reći otprilike. Grad Zagreb pokriva sve one koji imaju od 1500 do 1800 kuna za koje ne plaća država dopunsko zdravstveno osiguranje. To se tako radi. A imamo i slučajeve u gradovima gdje se određena davanja vode po djeci, na primjer subvencije za dječje vrtiće. Kako će ovi u socijalnoj skrbi znati da li je to, to je u stvari pomoć i roditelju, a vodi se po djetetu. Prema tome, slažem se sa vama da ima [[Upadica Reiner: Hvala.]] puno elemenata za suradnju i razmjenu podataka.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Hrg.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Hrelja nisam ja nigdje napao Centre za socijalnu skb pa ih ne treba braniti. Ja želim da Centri za socijalnu skrb stvarno mogu kvalitetnije raditi u onom dijelu stručnog osoblja jer ovo je ipak jedna vrsta administracije i smatram da u stvari treba Centre za socijalnu skrb u tom dijelu pojačati i da oni trebaju biti centralna mjesta gdje se to događa. Ali ja vam kažem da zbog zakonskih propisa lokalne samouprave i Centri za socijalnu skrb imaju ograničenu komunikaciju, ograničen način suradnje. Ja znam da bi ljudi iz centra nama često puta u lokalnoj samoupravi i dali podatke, ali ne smiju neke podatke dati. Mi ne tražimo podatke koji su vezani na ne znam obiteljska nasilja ili nešto drugo što naravno nije stručni dio. Ali imamo datoteku kod mene u gradu Križevcima, dakle ja kad sam vidio da ne ide drugačije mi smo napravili sebi u gradu u upravnom odjelu jednu datoteku, socijalnu datoteku koja je ja vas uvjeravam sigurno puno kvalitetnija u ovom dijelu pružanja pomoći nego što to ima Centar za socijalnu skrb koji radi po propisima koji su mu dati. Mi smo tu malo širi bili. Znači, obuhvatili smo ljude onako hodajući po terenu, ići će na teren. I tu je poanta priče. Zato ja kažem da Uredi državne uprave su čisto jedno birokratsko mjesto gdje će ljudi opet morati još grebati po jednim vratima. A pobogu, hajmo napravit nešto da ljudi više ne grebu po tim silnim vratima. Jer kad god donesemo neki zakon, a ono što sam rekao ovdje namjerno, ja uopće nisam mislio u raspravi ovako govoriti, nego kad sam počeo čitati ovo. I sad idem, tražim gdje sam naredni korak. Bože moj reko pa ovo nemoguće da se netko snađe tko stvarno u to nije duboko ušao.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Tomislava Klarića, izvolite.
Uvaženi kolega Hrg. Većina vaše rasprave bi se svela na ovo šta u ovom izvješću u prilogu zakona piše da je većina zaprimljenih prijedloga nije predmet ovih izmjena i dopuna zakona, ali ih je ministarstvo primilo na znanje i mislim da je dobro da ste proširili malo tu temu u ovom dijelu koji se odnosi na sva socijalna davanja koja se događaju diljem Hrvatske različito od pojedinog grada ili pojedine općine. I slažem se sa vama da bi tu trebalo uvesti nekakvu čvršću kontrolu. Primjerice u mome gradu, ja smatram osobno da je nepravedno, da recimo grad Zagreb koji je financijski jak omogućava besplatne udžbenike za sve, svoju djecu. Tako da smo takvu nekakvu odluku donijeli mi, iako takvu mogućnost nemaju svi gradovi i općine u Republici Hrvatskoj. Da ne govorim o tome da recimo primjere koje znam, a radi se o mom gradu da je četrdesetak obitelji zadovoljava kriterije iz ovog zakona, a da prava koja smo mi proširili samovoljno, vjerojatno i vi u svome gradu, a i ostali gradovi i općine prima nekih 120 obitelji. Kad sagledavamo što sve dobivaju u onom dijelu od sufinanciranja vrtića, produženog boravka u školama, ogrijeva, pomoći u stanovanju, električne energije, da su ta primanja pojedinim obiteljima puno veće nego što bi bile da su zaposlene ne znam u Konzumu ili negdje drugdje. I smatram da bi se nekim sveobuhvatnim budućim zakonskim rješenjima, ne sumnjam da će se to dogoditi budući da znam da ministrica dolazi iz operative, da je i radila u jedinici lokalne samouprave, ali i vodila ustanovu i da je dobro upoznata sa tom problematikom i da vrlo dobro zna ove probleme, da će bit uskoro u pripremi jedan sveobuhvatni zakon. I ja se nadam da će tim zakonom bit i ograničeno, pa i meni kao nekakvom čelniku lokalne samouprave da donosimo nekakve odluke koje će davat puno veća prava nego sam zakon građanima na širem području, a samim tim ako sagledavamo čitavu državu stvarati još veće razlike između građana ne znam u Zagrebu ili nekoj maloj općini i gradu koja nema fiskalni kapacitet da bi mogla omogućit svojim građanima tolika prava kao netko drugi.
Odgovorit će uvaženi zastupnik Branko Hrg.
A kolega Klarić, mi se dobro razumijemo u ovom dijelu i vi i ja u ovoj ulozi zastupnika, ali i u onoj ulozi lokalnog čelnika. Da, pa u Hrvatskoj je prisutna jedna opća diskriminacija u ovim stvarima u kojima ste spomenuli i kolega Hrelja je malo prije govorio o gradu Zagrebu, govorio je o besplatnim udžbenicima, nekim pravima itd. I ja isto očekujem da u tom novom zakonu koji će biti bude ograničenje ukupnih nekakvih davanja i primanja gdje će morati i lokalna samouprava uklopiti u taj okvir. Zato i treba bit ta umreženost i tu smo na istom tragu i na istom putu. A ovaj dio o kojem ste govorili i o besplatnim udžbenicima i nekim drugim pravima koja jesu dakle apsolutno, to se radi o jednoj žestokoj diskriminaciji djece koja žive, sada ću kao neki kolege ovdje u Saboru reći, posebno oni koji žive u siromašnijim i ruralnim prostorima normalno je da općine, neke manje općine, siromašnije općine pa i gradovi. Mnogi manji gradovi nisu nikako u mogućnosti osigurati ona minimalna prava svojim građanima koji imaju drugi građani u RH. To je diskriminacija čista. E sad, Zakon o socijalnoj skrbi ne može to riješiti naravno, možemo riješiti ove druge stvari da se vidi koji su to stvarno koji trebaju primati pomoć, ali ja se nadam da će onaj zakon o financiranju lokalne samouprave koji se priprema riješiti, možda neke od ovih stvari o kojima ste govorili i da će već naredne godine to moći biti tako planirano da nam bude lakše svima skupa.
I zadnja replika uvaženog zastupnika Josipa Križanića. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Hrg, ja sam isto dobro shvatio vaše riječi i u potpunosti se slažem s vama, pogotovo u vezi javnih radova. U prijedlogu zakona u članku 2. je dobro riješeno da na zajamčenu minimalnu naknadu koji se zaposlio na javnim radovima neće biti ukinuta niti umanjena ta minimalna naknada za prihod ostvaren s naslova tih javnih radova. To je jako dobra stvar pogotovo stoga jer smo imali prilike u jedinicama lokalne samouprave puno puta imati problema jer ljudi jednostavno nisu htjeli ići na javne radove pa smo puno puta morali 50 ili 100 ljudi nazvati da bi dobili desetak ljudi za javne radove jer su rađe ležali doma i ne radili ništa. Nadalje uz brigu i empatiju prema nezaposlenim osobama važno je reći i to da ima i dosta korisnika te minimalne naknade koji ovu mjeru zloupotrebljavaju i ne žele raditi pa niti na javnim radovima, već rade na crno i primaju tu naknadu. U tom dijelu je ova promjena zakona za poštene i korektne radnike dobra i o.k. i podržavam ju.
Hvala. Odgovorit će uvaženi zastupnik Branko Hrg.
Kolega Križanić, ima tu ovoga svega što ste i vi govorili i što sam ja govorio, ima tu i određenih igrica i od samih čelnika lokalne samouprave, imam ja svakakvih primjera kako su se ljudi zapošljavali na javne radove, kako su radili na gradilištima privatnih tvrtki, svega je bilo. Nema kontrole. Imamo i onaj problem kod javnih radova gdje u principu ti kao lokalna samouprava možeš uzeti ljude radit, ali u komunalno poduzeće kojeg si osnivač i vlasnik, praktički moraš plaćati dio, a u principu ti javni radovi završavaju na takvim nekim poslovima i ustvari bi ih trebalo tamo usmjeravati, ali ti si kažnjen ako ih tamo usmjeravaš. Ja bih trebao u gradu Križevcima imati svoj jedan upravni odjel koji bi na kraj uvodio neke komunalne radove operativne, a imam komunalno poduzeće. E sada ako uzmemo u grad ljude onda imam određene beneficije lakše, ako ih uzmemo u komunalno poduzeće onda moram platiti dio. Nema smisla, mislim masa tih stvari postoji, bilo je raznih primjera koji su se događali, svega ima. Posebno u izbornim godinama, tu se onda radi na veliko i na široko. Znači mora se uvesti kontrola, mora biti kontrole, ali slažem se jako teško je naći ljude koji idu na javne radove i realno gledajući tko god može to izbjeći izbjegne na bilo koji način.
Hvala. Sljedeći će biti Klub zastupnika HSS-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Davor Vlaović.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. U ime kluba HSS-a vezano uz Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi moramo reći da smo mišljenja naravno da treba ovo područje urediti zakonima, ali da se zalažemo za cjelovito rješenje područja socijalnih prava, socijalne sigurnosti i socijalne uključenosti. Mišljenja smo da se ovim zakonom dira jedan segment toga, a da se to sustavno nije riješilo i da u konačnici ne usklađujemo naše zakonodavstvo sa europskim zakonodavstvom nego samo parcijalno idemo rješavanjem pojedinih tema. Do sada je uglavnom ovo područje kroz različite ad hoc mjere nesustavno rješavano i činjenice govore na terenu da su o ovom odnosilo na površinsko prikrivanje tranzicijskog rascjepa društva, djelomično saniranje ratnih posljedica i neprihvatljivo pogodovanje pojedinim kategorijama stanovništva. Činjenica je da imamo sve izrazitije siromaštvo, raslojavanje na bogate i siromašne i veliki broj nezaposlenih, a u konačnici iseljavanje iz RH. Imamo i osjećaj socijalne isključenosti. To sve traži od nas ozbiljan i cjelovit pristup ovoj problematici i strategiju razvoja Hrvatske za 21. stoljeće primijeniti kroz ove socijalne politike. Činjenica je da u Hrvatskoj više od 10% građana je ispod apsolutne nacionalne linije siromaštva, što je zabrinjavajući podatak, a problem je i koeficijent dohodovne nejednakosti koji je jedan od najvećih u tzv. tranzicijskim zemljama upravo u RH, dok s druge strane koeficijent nejednakosti potrošnje je značajno manji. Što to govori? Da … [[Govornik se ne razumije.]] nekakve dodatne izvore prihoda a i postojanje značajnog udjela sive ekonomije. Stoga moramo ovom području sustavno priči i drago mi je da se o ovome razgovara i da se određeni elementi kroz ovaj zakon i rješavaju. Pozitivno ocjenjujemo izmjene zakona u smislu da zajamčena minimalna naknada ostaje za one korisnike zajamčene minimalne naknade koji će kroz javne radove stjecati dodatne izvore prihoda za sebe i za svoju obitelj. Naravno da treba tu i pohvaliti jedinice lokalne samouprave jer su one dale svoj doprinos u primjeni ove mjere jer ipak za te ljude koji se zapošljavaju na javnim radovima treba osigurati i opremu i ljude koji će to pratiti. I evo pozivam ministricu da zajedno sa svojim stručnim tijelima i ljudima u kontaktu sa jedinicama lokalne samouprave još pridonesu na transparentnosti i kvalitetnijoj primjeni ove mjere. A naravno da mi je želja i pohvaliti centre za socijalnu skrb, odnosno ljude uposlene u ovim centrima jer često se govori da oni ne rade svoj posao, da nisu sa korisnicima socijalnih prava. Pa evo i danas ovdje čujemo da nemamo dovoljno kontrola na terenu. Ali činjenica je i da su previše bili administrativno opterećeni i da se nisu mogli baviti svojim stručnim poslovima. I zato za nas je zabrinjavajuće i protiv smo odgode primjene jedinstvenog centra za naknade jer se na taj način objedinjava 70-ak različitih naknada na jednom mjestu, da li će to biti u uredima državne uprave. Mi mislimo a i u razgovorima sa djelatnicima centara za socijalnu skrb oni su mišljenja da je to dobro rješenje jer bi se na taj način djelatnicima centra za socijalnu skrb omogućilo da upravo rade ono za šta su se školovali i što i je njihova uloga da budu stručna pomoć korisnicima potrebnih prava socijalnih a s druge strane da mogu vršiti i kontrolu plasmana tih sredstava. Stoga u tom dijelu inzistiramo da se to ne odgađa, da se iznađe mogućnosti da se to uvede čim prije jer činjenica je da je još Milanovićeva Vlada tražila da se to pokrene u 2016. pa je Oreškovićeva prolongirala za ožujak ove godine a sada vidimo da to neće ni biti ove godine nego tek na godinu. I mislim da treba ustrajati da se nađe rješenje da se to čim prije razriješi. Također ističemo i problem što nije u konačnici riješena prava osoba sa invaliditetom pogotovo da se razdvoje socijalna prava od statusnih prava. Također da definiramo što su to socijalna prava i davanja a što su želje RH i svih nas da razvijamo društvo u onom pravcu u kojem želimo da imamo radnih mjesta, da ljudi žele raditi jer imamo i činjenicu da poslodavci raspisuju natječaje da iz Zavoda ne mogu dobiti adekvatan broj ljudi koji bi došli, na natječaj se javili i radili jer je još uvijek prisutna, javno mišljenje da su prevelika socijalna davanja. Primjerice u Brodskoj županiji u Brodsko-posavskoj je to preko 60 milijuna kuna i poslodavci s pravom pitaju zašto tolika davanja, da li stvarno imamo toliko siromašnih i potrebitih a s druge strane nedostaje radne snage i tu mora zajedno Vlada tražiti rješenje kroz različite i politike i razvojne programe. Naravno da mi kroz donošenje zakona reguliramo ovo područje i šaljemo poruku kakva to socijalna prava i socijalnu državu želimo imati ali s druge strane moramo onda biti i aktivni u provedbi tih zakona i kontroli provedbe tih zakona i kroz one poruke koje šaljemo dati motiva ljudima da imaju nadu u radna mjesta u Hrvatskoj. Također nije dobro odustajati i od predizbornih obećanja i evo pitanje s terena što će biti s naknadom za svako novorođeno dijete, zašto se odustalo od onih tisuću eura, mislimo da kroz i tu mjeru i druge mjere demografske politike želimo i moramo sačuvati život u Hrvatskoj a pogotovo u nerazvijenijim područjima. Evo, hvala.
Hvala. Imamo i jednu repliku, uvažene zastupnice Ljubice Lukačić.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega evo htjela bih samo reći kako nije točno da se odustalo od nekih predizbornih obećanja a ja ću vam samo reći jer ste spomenuli i prava osoba sa invaliditetom. Naknade koje osobe s invaliditetom primaju a koje i jesu regulirane Zakonom o socijalnoj skrbi nisu socijalne naknade, to su naknade sa osnova invaliditeta. I kao što se i u predizbornoj kampanji govorilo da će se te naknade regulirati na jedan način kako to osobe sa invaliditetom zaslužuju moram vam reći evo, drago mi je da je ministrica ovdje i to sam već nekoliko puta spomenula a ponoviti ću još jedanput da zahvaljujem ministarstvu i gospođi ministrici što je odmah čim je došla na poziciju ministrice počela upravo ta prava i te naknade rješavati. Dokaz tome je evo nedavno riješena naknada za njegovatelja. Tako da sustavno se problemi rješavaju, tako da evo mislim da ne možemo govoriti o nekakvim obećanim rješenjima koja se ne ispunjavaju. Dakle korak po korak i vidjeti ćete da će se polako riješiti sve jer ono što se nagomilalo, nažalost proteklih nekoliko godina ne može se riješiti u 2, 3 mjeseca. Hvala vam.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolegice Lukačić ja samo sam prenio mišljenje s terena obzirom da nije krenula isplata 1000 eura za svako dijete. Mišljenje je terena da se od tog odustalo i zato sam pitao ministricu i vjerojatno će ona odgovoriti kad će se s tim krenuti, jer u ovom trenutku se odustalo jer se ne isplaćuje, a to nije dobro takve poruke slati. Bit će, bit će, pa ljudi nešto planiraju, onda na kraju toga ne bude. I naravno da ja razumijem da se problema nagomilalo i da se ne može sve riješiti i evo i kroz javnu raspravu o nacrtu ovog zakona, javna pravobraniteljica za prava osoba sa invaliditetom je upravo navela ono što sam i ja citirao da se trebaju razdvojiti socijalna prava od statusnih prava i druga prava invalida. A odgovor je ministarstva da će se to sustavno riješiti u sljedećim izmjenama i dopunama i donošenjem konačnog Zakona o socijalnoj skrbi. A upravo sam to rekao u svojoj raspravi da treba sustavno riješiti ovo područje socijalnih politika i da nam treba jedna šira rasprava o ovom i da mi moramo biti socijalno osjetljivo društvo, a ne da pojedinci iskorištavaju prigode koje imaju ako nemamo kvalitetno ustrojen sustav a Njemačka nam je dobar primjer, da se jednim zakonom mogu sve to regulirati. Idemo tim putem. Evo hvala.
Hvala. Sad će riječ uzeti ministrica za demografiju, obitelj, mlade i socijalnu politiku uvažena Nada Murganić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo čisto radi javnosti, a i radi nas ovdje koji smo u sabornici osvrnut ću se na nekoliko izlaganja. Naime, radi se o primjedbi na zakon. Ja se isto slažem da je ovaj zakon sada pogotovo sam po sebi je dosta nomotehnički neuređen i nepregledan, a zbog ovih silnih izmjena zakona i dopuna je tome još i pridonijelo. Ovaj zakon, ja sam rekla puštali smo u hitnu proceduru i zbog kratkog roka nismo bili spremni za nekakvo veće uređenje svih onih prava koje treba propisali se u našem Zakonu o socijalnoj skrbi. I stoga sve sam ove primjedbe, kritike i prijedloge shvatila, prihvatila i nadamo se da ćemo to jednim budućim zakonom sustavnije urediti, a da ćemo imati i vjerojatno neku već sliku jasnije reforme, socijalne reforme, odnosno ono u kojem pravcu želimo ići. Ja ću se ponovo sada vratiti na jedinstveni centar za naknade od kojeg zaista svi očekujemo i očekujemo s pravom. Međutim, moram reći gospodinu Hrgu, nema ga, a i svima nama. On je zamišljen da će startno krenuti sa ove četiri socijalne naknade koje se uglavnom isplaćuju iz državne razine ali da će se kasnije u taj jedinstveni centar za naknade, dakle u jedan virtualni centar informatički kao mozak operacije priključivati, dozvolite mi da se ovako izrazim, priključivati i sve ostale naknade. Dapače i one koje su sa jedinicama lokalne, odnosno područne samouprave. Tu bi trebali svi skupa imati konsenzus, ali moram naglasiti to je projekat koji moramo početi jer smo se sada obavezali sa jednim rokom koji je dosta kratak. Ali to je projekat, odnosno proces koji će trajati, koji će se graditi za našu budućnost. Ne bih amnestirala od ove odgovornosti zbog čega se ovako kasno počinje sa ovim ni jednu Vladu, ni onu Vladu 2014. godine kada se sklapao ugovor upravo za jedinstveni centar za naknade gdje su se preuzele velike kreditne obaveze, niti prethodnu, pa neću sada ni sebe amnestirati za ova četiri mjeseca. I vjerojatno ću sasvim svjesno krenuti u obavezu prema ovom roku koji smo danas od vas svi skupa ovdje zahtijevali. Činjenica da se nas političare dosta proziva za lažna predizborna obećanja. Ponovit ću, mi smo obećali u programu Vlade RH gospodarski razvoj, nova radna mjesta i demografsku revitalizaciju. Jedna od mjera koje se vrlo često spočitava vjerojatno zato da nam se ima što počitnuti je mjera od 1000 eura. Mi smo zamijenili mjeru od 1000 eura, odnosno sredstva koja smo imali na poziciji za povećanje rodiljnih i roditeljskih naknada kao jednu trajnu mjeru koju su upravo mlade obitelji prepoznale da bi im dali prioritet. Ali od mjere koja se tako zove, namjerno je sada potenciramo neki puta, a on, to je mjera kao naknada za novorođeno dijete koja već sada postoji iznosi 2360 kuna. Kao jedno buduće povećanje sigurno mi nećemo odustati, ali ćemo ju ostvariti u svome četverogodišnjem razdoblju kao i niz mjera iz demografske politike koju želimo predstaviti Vladi i za koju isto tako molimo konsenzus da kada raspravljamo o mjerama iz demografske politike, da ih ne omaložavamo jer su nam zaista jako potrebne. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženoj ministrici gospođi Nadi Murganić. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina, uvaženi kolega Veljko Kajtazi. Izvolite.
Na ovom mjestu razgovaramo o problemima Roma. Imajući u vidu težak položaj Roma Zakon o socijalnoj skrbi jedan je od najbitnijih zakona koji direktno utječe na njihove živote. Nije jedini, ali ponavljam jedan od najvažnijih. U dosadašnjoj praksi i primjeni zakona o čijim izmjenama i dopunama danas razgovaramo i kad govorimo o Romskoj zajednici detektirana su dva glavna problema. Ti problemi posebno pogađaju Rome, ali se odnose i na sve ostale socijalno ugrožene građane. Drago mi je da je tih problema svjesna i ministrica gospođa Murganić, da su oni detektirani, te da ih predloženim izmjenama i dopunama barem djelimično rješavamo. U kontekstu suradnje koju sam uspostavio sa aktualnom Vladom i opredjeljenje premijera da aktivno djeluje već uključivanju Roma u našem društvu. Želim pohvaliti i našu dosadašnju suradnju i napore koje činimo. Vrlo malo toga je vidljivo pa ovim putem želim istaknuti kako je moj ured u svakodnevnoj komunikaciji sa brojnim ministarstvima i državnim tijelima, a sve u svrhu pronalaženja sveobuhvatnog rješenja za probleme Roma koji jesu socijalni al se ne mogu i ne smiju gledati samo kroz tu prizmu i perspektivu. Prvi problem je zapošljavanje. Izvješće HZZ-a pokazuje da su najveći broj pripadnika Romske nacionalne manjine zapošljavanje putem mjera tzv. javnih radova, posredstvom lokalne samouprave i udruga. To je nažalost postao najčešći oblik zapošljavanja Roma, a osim toga i gubili su i pravo na zajamčenu minimalnu naknadu i ostale naknade koje su im prethodno pripadale. U praksi to je značilo da se do sada Romima više isplatilo ne raditi i prikupiti sva moguća socijalne prava, to se pokazalo također da to loše rješenje jer su mnogi umjesto rada birali ne rad. Ne nužno zato što su lijeni, nego jer se u tom kontekstu financijski nije isplatilo raditi. Mnogi su time sebi počinili još veću štetu jer je upravo nezaposlenost jedan od glavnih prepreka bolje integracije u društvu. Ovim izmjenama i dopunama zakona otvara se mogućnost da se bez dodatnog opterećenja za državni proračun Romima, ali i ostalim građanima koji sudjeluju u radovima za opće dobro omogući da povećaju svoj kućni proračun sa tisuću na dvije tisuće kuna što će sigurno značajnije i u pozitivnom smislu utjecati na njihove živote. Upravo ću zbog prijedloga da se u članku 57. doda stavak koji bi regulirao da se u prihod za priznavanje prava na doplatak za pomoć i njegu korisnika zajamčene minimalne naknade ne uračunavaju novčana sredstva ostvarenim sudjelovanjem u radovima za opće dobro. Podržat ću naravno ovaj zakon. Žao mi je da to nije učinjeno puno ranije i nadam se da smo shvatili kao 2.400 kuna ili nešto više nije dovoljno za opstanak. Ukoliko pogledate život u romskim naseljima vidjet ćete posljedice ignoriranje činjenice da minimalna plaća u našoj državi nije dovoljna za dostajan život i opstanak uopće. To se naravno ne odnosi samo na Rome nego i sve ostale građane, ali s obzirom da Romi žive u izoliranim naseljima, posljedice su u njihovom slučaju još vidljivije i jasnije. Ne treba zaboraviti da su sramotne, ali kako se kaže daleko od očiju daleko su i od naše srca. Želim naglasiti kako ova izmjena neće dodatno opteretiti državni proračun, a isto tako želim naglasiti da u prošlom proračunskom razdoblju nismo iskoristili tri milijuna kuna upravo za mjeru javnih radova koji Romi koriste. Žao mi je da do sada nismo učinili nešto po tom pitanju, ali mi je drago da konačno zbog izmjena u ovom prijedlogu zakona mogu reći svojim sunarodnjacima da neće biti kažnjeni ukoliko žele raditi. Otvaranjem ovih mogućnosti detektirat ćemo i koje osobe nisu spremne raditi, saznat ćemo tko nije spreman raditi kako bi pored socijalne pomoći zaradio dvije ili tri tisuće kuna za svoju obitelj pa će nam i to biti korisna informacija. Dakle, drago mi je javno reći kako naši građani uključujući i Rome neće gubiti svoja socijalna prava ukoliko se odluče raditi za opće dobro. Drugi problem na koji se želim osvrnuti i s tim završiti, odnosi se na članak 29. stavak 3. i 4. koji su na višoj razini problematični i koji ćemo nadam se vrlo brzo riješiti u potpunosti. Radi se naime o korištenju osobnih vozila, vlastitih ili posuđenih koji su do sada uzrokovali da višečlanoj obitelji apsolutno socijalno ugrožene zbog odluka pojedinaca gube pravo na socijalna primanja u trajanju od tri mjeseca, a zatim ih imajući u vidu da stvarno jesu ugroženi ponovo ostvaruju. Drago mi je da je ministrica gospođa Murganić svjesna problema koje proizlaze iz ovih odredbi zakona i da smo već imali nekoliko zajedničkih sastanaka. Svi smo svjesni da osobe koje posjeduju skupocjena vozila ne mogu biti korisnici zajamčene minimalne naknade, ali je isto tako vrlo teško pronaći model koji bi bio pravedan i primjenjiv i po kojem bi mogli odlučiti kome je potrebna naknada, a kome ne. Međutim, to nije opravdanje da se obiteljima koja posjeduju vozila manje vrijednosti nego što ostvaruju na mjesečnoj razini od socijalna primanjima, obiteljima koji imaju teško bolesne članove obitelji, te koriste ta jadna vozila za svoje potrebe, te obiteljima koji žive u prometno izoliranim naseljima onemogući dostojan život. Da, postoje oni koji imaju skupocjene automobile, ali treba se čuti i za one koji imaju bez socijalna primanja jer posude automobil od susjeda da odveze bolesno dijete u bolnicu i zbog odluke jedne osobe gube egzistenciju na tri mjeseca. Trenutno zakonsko rješenje ne razlikuje osobe u takvoj situaciji od onih koji voze skupocjene automobile. Tu prije svega mislim na primjenu zakona. Naime, iako u postojećem rešenju postoji iznimka i za osobe koje koriste automobile iz zdravstvenih potreba ili žive u prometno izoliranim sredinama u primjeni senzibiliteta za te ljude izostaje. Svakodnevno primam dopise u kojima se opisuje situacija u kojima obitelj sa 5 ili 6 djece gube socijalna prava na tri mjeseca jer su prepakirali nečiji automobil. Želim tome sati na kraj i u tome tražim potporu ministarstva i centra za socijalnu skrb. Dakle, nikako ne želim da osobe sa skupocjenim automobilima koriste socijalne naknade. Ali isto tako ne možemo zbog takvih pojedinaca kažnjavati one koji su ugroženi. Vjerujem da će centri za socijalnu skrb nastavno na razgovore i neke buduće sastanke koje ćemo imati uzeti u obzir prigovore nesistematičnu primjenu trenutnih zakonskih odredbi te da se više neće ponavljati ranije spomenute situacije. Ja sam na neki način dobio i potvrdu da se to neće ponavljati te do potpunog ukidanja spornih podstavki članka 29 i pronalaska boljeg modela očekujem da će se i stvarno stati sa takvom praksom. U predstojećem razdoblju očekujemo jako puno i od cijele Vlade jer je vrijeme da se konačno stane na kraj siromaštvu kojem su naši građani izloženi. Iako smo po mnogo čemu posebno, kada govorimo o zakonima napredni u odnosu na ostale europske države vrijeme je i da na terenu počnemo mijenjati stanje. Odnosno vrijeme je da počnemo primjenjivati ono što smo i zacrtali. Očekujem da ćemo te promjene osjetiti u odnosu na mogućnost, rad i korištenje novih mjera HZZO-a ali i da ćemo dodatnim edukacijama, dokvalifikacijama i prilagodbama potrebama tržišta usmjeriti bar dio naših mladih nezaposlenih i isključenih u smjeru koji ćemo im omogućiti dobar život. Operativni planovi za nacionalne manjine još uvijek nisu doneseni. Međutim, vrlo aktivno se radi na koordinaciji i pronalasku modela za rad što je također obećavajuće jer nam daje nadu da će se problemima nacionalnih manjina ozbiljno pristupiti a što na žalost nije bio slučaj sa prošlom Vladom. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Veljku Kajtaziju na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prva se za repliku javila uvažena kolegica Ljubica Lukačić, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega evo ja se mogu složiti sa vašom raspravom i izražavam zadovoljstvo što će ovaj zakon pomoći Romima u integraciji u društvo. Ipak na neki način će im pomoći. Spomenuli ste članak 57. koji regulira ostvarivanje prava na doplatak za pomoć i njegu. Jednako tako i članak 55. koji regulira ostvarivanje prava na osobnu invalidninu. Dakle samo sam vas htjela nadopuniti da će ovaj zakon pomoći Romima, osobama sa invaliditetom, jednako kao i drugim osobama sa invaliditetom integraciju u društvo što je izuzetno važno. Jer ukoliko će netko ostvarivati pravo na zajamčenu minimalnu naknadu pa će onda nešto raditi kroz javni rad, neće mu biti prepreka za ostvarivanje jednog od ova dva prava što je izuzetno važno, mislim da ćete se složiti samnom. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ljubici Lukačić na replici. Odgovor na repliku uvaženi kolega Kajtazi, izvolite.
Zahvaljujem se. Uvažena kolegice u potpunosti se slažem i ja s vama ali trebamo nešto nadopuniti a to je da ove mjere su kratkoročne. Jer pripadnici romske zajednice i oni ostali koji primaju socijalnu pomoć oni će točno raditi ali raditi će preko javnih radova na 3 mjeseca ili 6 mjeseci i tako da im neće omogućiti bolji život. Ali sigurno ćemo im pomoći u tom kratkom periodu. Ali se mora naći neki model koji će im pomoći da u daljnjem razdoblju upravo žive kao i svi ostali normalni. I ja očekujem da ćemo sigurno svi zajedno raditi na tome i njima pomoći da u romskim naseljima kao i njihov standard bude sasvim drugačije nego što je sada trenutno. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kajtazi na odgovoru. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani kolega Kajtazi, slažem se sa većim dijelom vaše rasprave i zaista mislim da će ove izmjene zakona kako i drugima koji su u socijalnoj potrebi pomoći, tako i pripadnicima Romske nacionalne manjine kojih je sigurno velik broj koji takvu pomoć zaista i trebaju. Međutim, ne mogu se složiti u onom dijelu rasprave sa vama u kojem kažete da postoje situacije gdje se nekima ukidaju prava iz razloga što su eto koristili vozilo od susjeda. Nije mi to jasno jer koliko poznajem zakon dosadašnji zaista su sve one službe koje utvrđuju pravo bile dužne utvrđivati sukladno zakonu i u provedbenom upravnom postupku dakle cenzus temeljem prihoda članova kućanstva. Tako da mi nije jasno kako je to moguće a naravno slažem se sa vama da u onim slučajevima gdje je očigledno da pojedini korisnici koji su koristili određena prava imaju određene nekretnine pa tako ili pokretnine pa tako i vozila, velike vrijednosti ne mogu koristiti dalje takve naknade. Evo u tom dijelu nije mi jasno kako je to moguće. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Jelkovac na replici. Odgovor uvaženi kolega Kajtazi. Izvolite.
Zahvaljujem se uvažena kolegice. U prvom dijelu i ja se isto slažem s vama ali opet kao što sam napomenuo to je samo gašenje požara jer i dalje moramo svi zajedno tražiti i pomoći upravo tima koji primaju socijalnu pomoć da s jedne strane ne bude im to jedan od načina življenja nego moramo tražiti nešto drugo a to je stalno upošljavanje. A naročito kod pripadnika romske zajednice gdje imamo recimo 16, 17 ili 18 godina gdje stupaju u brak i tako nastavljaju živjeti od socijalne pomoći. Znači u tom dijelu moramo nešto tražiti a vjerujem da sigurno ima rješenje samo moramo sjesti svi zajedno i raditi. A ovo drugi dio kad ste napomenuli upravo u članku 29. stavak 3. neću vam pročitati sve, samo na kraju kaže: „Prema procjeni stručnog radnika Centra za socijalnu skrb.“ Upravo i mi imamo puno tih centara. Evo ja sam imao priliku nedavno upravo razgovarati, evo mogu vam reći iz mjesta iz Kutine sa ravnateljicom i vidio sam njeno ponašanje prema saborskom zastupniku. Saslušao sam je jako dobro i nisam joj ništa odgovorio. Samo sam joj rekao gospođo ako vi tako sa mnom razgovarate, mogu pretpostaviti onda kako razgovarate sa mojim pripadnicima Romske zajednice. Znači Centri socijalne skrbi, oni u biti kroje kapu takozvanu. Jer pogledajte ako je jedno bolesno, umjesto mi da svo vrijeme vodimo računa da pripadnici Romske zajednice imaju vozačke dozvole i na neki način da mogu koristiti možda od susjeda vozilo jer mu je to puno jeftinije da odveze dijete u bolnicu itd. Mi ga s druge strane upravo kažnjavamo zato što je preparkirao vozilo ili zato što se služio sa tim vozilom. Imamo takvih slučajeva, mogu vam dostaviti, dostavite mi mail. Ja ću vam dostaviti nekoliko takvih dopisa i uvjerit ću vas ovo što govorim da je to istina. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kajtaziju na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Stevo Culej, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolega Kajtazi evo baš sam prije desetak dana imao jednu delegaciju vaših sunarodnjaka iz Međimurja, petoricu pripadnika dakle Romske zajednice za koje možemo reći u Hrvatskoj da je najugroženija zajednica ako gledamo po imovinskom stanju, po pravima svi smo izjednačeni ali opet to koliko se ispoštiva u određenim sredinama to je upitno. Međutim, na šta bih htio upozoriti. U pravu ste da onaj tko ima skupocjeni automobil ne bi trebao moguće dobivati određene naknade. A isto tako svjesni smo potrebe pošto su to izdvojena naselja gdje žive uglavnom Romi često bez asfalta, vode, struje oni imaju nasušnu potrebu da imaju neko prijevozno sredstvo, pa kažnjavanje istih samo uzrokuje još veću nepravdu prema njima. I što se tiče javnih radova cenzus koliko kaže 800 kuna za radno sposobnu ili 920 kuna za radno nesposobnu osobu. Mislim da radno sposobni bi trebali biti uključeni većinom u javne radove posebice u mjestima u kojima žive, jer oni najbolje znaju koji su im problemi, pa da kroz te javne radove u svojim mjestima budu od koristi svojoj zajednici za tu naknadu koju dobijaju i za ono što će dobiti za zapošljavanje. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Culeju na replici. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Hrvatske demokratske zajednice uvažena kolegica Željka Josić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, gospođo ministrice, kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržat će Prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi s konačnim prijedlogom zakona. Naime, sami ste vidjeli u raspravi kako ovim zakonskim prijedlogom predlaže se odgoda uspostave jedinstvenog Centra za naknade kako je predviđeno do sada s 1. ožujka na 31. prosinac 2017. godine. Isto tako ministrica je objasnila kako je prvi korak u samom uspostavljanju jedinstvenog centra za naknade prelazak nadležnosti za priznavanje zajamčene minimalne naknade s Centra za socijalnu skrb na druge urede u državnoj upravi. U međuvremenu nova Vlada definirala je novi prijedlog koncepta za jedinstvene centre za naknadu. Na taj način pokušava se napraviti što bolja administrativno i organizacijsko ustrojstvo ovih centara. Ono što se nadam kao i svi vi što smo naveli u ovoj raspravi bit će da se centri za socijalnu skrb rasterete i da se korisnicima pruži što je bolja pomoć. Naravno sama smisao ovog jedinstvenog centra za naknade osmišljena je kako bi se konsolidirale, objedinile sve socijalne naknade koje se isplaćuju na lokalnoj i državnoj razini. To ne bi bila, to bi u početku bila samo zajamčena minimalna naknada i dalje bi se širila na rodiljne, porodiljne naknade, dječje doplatke što smo vidjeli i tijekom ovog izlaganja samog ministarstva. Ako se vratimo malo u prošlost za vrijeme pretprošle Vlade angažirana je konzultantska kuća koja je analizirala fizička mjesta na kojima bi bio sam Centar za naknade. Time je određeno da bi to bili uredi državne uprave. No postavili smo pitanje i tijekom ove rasprave da li su uredi državne uprave najbolje mjesto i da li je uopće bitno gdje će to mjesto biti. Ono što je bitno da ta mjesta budu funkcionalna i da korisnicima pruže najbolje što mogu. A isto tako da takvi centri preko kojih će proći sve te naknade objedine ne samo vrstu već i broj naknade i opravdanost same naknade. Ono što smatramo kako je i problem, znači ne samo da li će to biti Ured državne uprave ili neka druga institucija, problem je da li imamo dostatne kapacitete za to i problem je da li imamo dovoljno ljudi za to, odnosno da li imamo kvalitetne i educirane ljude koji će provoditi sve ono što je potrebno u sustavu socijalne skrbi. Ako se usmjerimo samo na Urede državne uprave možda ćemo se suočiti sa nešto starijim kadrom, sa srednjom stručnom spremom, znači sa ljudima koje još moramo dodatno educirati. Tako da u potpunosti podržavamo odgodu za uspostavu jedinstvenog centra za naknade u smislu i u cilju što boljeg organiziranja centra kada on započne sa radom. Drugi dio ove izmjene i dopune zakona odnose se korisnike zajamčene minimalne naknade, što ćemo također podržati jer na taj način svi korisnici zajamčene minimalne naknade na neki način uvode u sustav aktivnog zapošljavanja i na taj način ih pokušavamo pogotovo one koji nisu trajno zaposleni, koji su puno duže na zavodima za zapošljavanje uključiti u javne radove i na taj način omogućiti povoljniji položaj na tržištu rada. Što se tiče same zajamčene minimalne naknade, vrlo bitno u ovoj dopuni i izmjeni je to što sami korisnici neće izgubiti naknadu koju su dobivali i dobit će jedan dio i plaće iz javnih radova. Naravno, to nije puna plaća, to je samo jedan dio odnosno polovica, zato što ni neće raditi puno radno vrijeme. Na taj način vjerujem kako uključivanjem radno ćemo stimulirati i vjerujem da ćemo tako motivirati ljude kako bi se dalje zapošljavali. Ako spomenemo samo neke statističke podatke koje smo dobili sa zavoda u udjelu nezaposlenih u Hrvatskoj negdje oko 14% korisnika zajamčene minimalne naknade shvatit ćemo da je to prilično velika brojka, tako da na ovaj način pokušavamo ljudima omogućiti da nisu samo ovisnici o centru za socijalnu skrb, već da i na neki način mogu sami privređivati. Još jedanput ću ponoviti da ovaj zakon odnosno Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi, s Konačnim prijedlogom zakona Klub zastupnika HDZ-a će podržati. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Željki Josić na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala. Poštovane dame i gospodo, uvaženi zastupnici. Vidio sam prijedlog izmjena zakona i htio bih reći da sam tijekom boravka u Slavonskom Brodu upoznao čovjeka koji je ostao bez socijalnih prava te naknade itd. iz kojeg razloga, samo zato jer ima auto star 30 godina, auto koji nema nikakvu vrijednost. Mi smo imali situacije gdje ljudi u pučku kuhinju recimo dolaze u limuzinama, pa onda je to bilo medijski razvikano. Međutim, smatram da bi u izmjenama zakona trebalo reći da korisnik socijalne naknade ne može imati auto recimo koji vrijedi više od karikiram 20 tisuća kuna ili 30 i onda bi ta odredba imala smisla. Znači da nemamo paradoks gdje netko recimo vozi, sada da ne reklamiram neki model auta, a prima socijalnu pomoć, time što se a priori kaže ako imate autom možda čovjeku treba auto, vama se ukida socijalna pomoć. To je po meni nepravedno jer nekim ljudima treba auto. Sreo sam još jedan slučaj kaže mi čovjek da je neka žena u toj Brodsko-posavskoj županiji imala kokoši, primala je socijalnu pomoć i imala je 10 kokoši i kada su došli u provjeru čega već, zbog toga jer je imala 10 kokoši ta žena je ostala bez svih tih isto socijalnih prava. I sada u kakvoj situaciji se nalazimo? Da ljudi biraju između toga hoće li imati 10 kokoši ili će primati socijalnu naknadu. I onda se zapravo tjera ljude u nerad, tjera ih se u to da se ne bave ničim, a zapravo se po meni iživljava nad ljudima, tim više što je ta socijalna pomoć ionako mala. Pa da je to neka velika lova ja bih razumio, ali vjerujte mi ovdje imamo minimalnu plaću recimo 14 tisuća kuna, znači sa onim paušalom, 12,5 je plaća i paušal neoporeziv tisuću i pol kuna, a šta čovjek može sa 800, 900 kuna, tisuću 500 kuna? Pokušajte zamisliti vi, netko od vas, da vam su primanja umjesto 14 tisuća kuna tisuću 400 kuna i da imate par kokoši i da zbog tih par kokoši ostanete bez toga. Jeste li ikada razmišljali o tome? Vjerojatno niste jer niste u tom problemu. Ali po meni je gadljivo to da mi koji imamo novaca donosimo zakone takve koji zapravo uništavaju sirotinju još više nego su uništeni jer uvijek imajte na umu da ti ljudi koji su u takvoj situaciji to je najmanje njihova krivnja, država je najodgovornija za to jer nije problem siromaštva problem jedne osobe, jednog pojedinca, jedne uske grupe ljudi. Sjećam se kada sam bio dijete tada sam gledao kako Romi kopaju po smeću, danas Hrvati kopaju po smeću u sve većim brojevima, danas Hrvati žive ko beskućnici. Nekad su Romi bili njihov simbol je onaj točak, kao točak se vrti oni su u pokretu, danas imamo cijelu galeriju ljudi koji spavaju u tramvajima. Zamislite oni se voze odnosno spavaju u pokretu, ajmo reći tako. Država uopće tu ne funkcionira, zakazala je. I nikada neću zaboraviti svoj boravak u pritvoru i susret s tim ljudima tamo, to je bilo još prije 6 godina. Hoću vam reći da socijalne naknade treba podići. One su trenutno premale, nisu dovoljne za život. Vi ćete reći možda za te ljude nema novaca. Pa zapitajte se koliko novaca u ukupnom zbroju ide za sve socijalne naknade zajedno. Evo ja pozivam da se taj podatak javno kaže, piše u proračunu, nisam provjeravao a s druge strane ja mislim oko 4 milijarde kuna, evo ako sam u krivu neka me netko ispravi, ili čak i manje, a za, pazite ovo, a za otplatu kredita ove godine ide 65 milijardi. Znači par financijskih institucija, odnosno ta svjetska globalna elita njima će država dati 65 milijardi a svim siromašnima 4 milijarde. I onda kada ja predložim recimo da se za 50% povećaju socijalne naknade e onda oni kažu to je demagoški prijedlog itd.. Ali zato nije demagoški kada se stranim kreditorima daje 65 milijardi kuna. Mislim da naše društvo mora staviti interese siromašnih ljudi ispred interesa elite. I da sustav ekonomski, državna politika, koja sirotinji daje 4 milijarde, znači stotinama tisuća ljudi a istodobno toj uskoj svjetskoj eliti, toj financijskoj 'ajmo je nazvati mafiji daje 65 milijardi. Mislim da je takav sustav nepravedan i da ga treba mijenjati. Većina vas će naravno reći ne Pernar, to se ne može mijenjati, to tako mora biti. Ja kažem ne mora i svatko od nas na kraju dana izlazi na izbore. Vi izlazite na izbore sa ovim programom gdje sirotinja dobiva mrvice, gdje im se iz cijelog jednog niza razloga mogu oduzeti sva ta socijalna prava. Ali ja vas ne krivim. A znate zašto vas ne krivim za to? Pa zato jer vas ta sirotinja podržava, ti ljudi koji kopaju po smeću, ti koji preživljavaju zapravo od socijalne pomoći, to su vaši birači. Ti koje masakrirate tim nepoštenim zakonima, to su ljudi koji glasuju za vas, ne za mene. I s jedne strane ja razumijem politiku znači HDZ-a i SDP-a koji kažem daju 15 puta više tim stranim bankama nego što daju siromašnim građanima naše zemlje. I problem zapravo nije u vama, znači nije problem u HDZ-u i SDP-u, nije problem u tim zakonima koje ste vi donijeli da čovjek zbog neke rage koja vrijedi možda 500 kuna, fiće, znači ako imate fiću starog 40 godina, vi ćete zbog njega ostati bez te socijalne naknade. Znači nije problem u vama, problem je u biračima koji podržavaju zapravo tlačenje sebe samih. I ovdje kada stojim pred vama pitam se tko je tu lud? Možda sam ja lud, možda ste vi ludi, možda su ti građani koji podržavaju tu politiku ludi, ali netko od nas sigurno jest lud jer ova situacija socijalna je neodrživa. Znači raslojavanje društva, ekstremno siromaštvo. Netko će reći to je normalno, to tako mora biti. Moraju ljudi kopati po smeću, moraju ljudi spavati po tramvajima, moraju ljudi se smrzavati u redovima pred pučkom kuhinjom. Netko će reći to tako mora biti. Ja smatram da naše društvo može i mora bolje. I da vam samo dam primjer, kada sam bio pred pučkom kuhinjom pričao sam sa tim umirovljenicima koji imaju mirovinu 800 kuna, 1000 kuna. Pa zamislite vi mirovina vam je 1000 kuna, račun za grijanje vam je 400 recimo, platite tv pretplatu 85 kuna, pa ta sirotinja, to su ljudi koji plaćaju tv pretplatu. I meni kažu ljudi pred pučkom kuhinjom, kaže Ivane, ja ako kupim hranu ja nemam za režije. I ljudi su prisiljeni hraniti se u pučkoj kuhinji da bi mogli platiti režije. Zamislite da ste vi kojim slučajem da niste imali sreće, pameti, snalažljivosti, čega god, već da se nađete u Saboru, da ste na strani tih ljudi koji nisu imali sreće u životu, da ste radili cijeli život i da se nađete u kakvoj situaciji. Evo vam još jedan primjer, netko će reći 'ajmo reći da je mirovina 1500 kuna, evo 1500 kuna, to je mirovina koju mnogu imaju. I što što imate ovrhu, uzimaju vam trećinu. Vi morate s 1000 kuna preživjeti. To su vaša neto primanja. Ako ste imali neki kredit još imate i obustavu na tu mizeriju, na tu sirotinju. Kako preživjeti od toga? I sjećam se kada mi je, tata je moj inače državni inspektor, on je radio nadzor gradnje podravske magistrale, bili su radnici Konstruktora i oni 6 mjeseci nisu primili plaću. I ja sam pitao tatu pa jesi li pitao te ljude kako uspiju živjeti 6 mjeseci bez plaće. A on meni kaže, nisam se usudio. Ja sam se usudio, otišao sam među te ljude pred pučkom kuhinjom, pitao sam ih se kakav je to život, kako se živi. Mislim da je država potpuno zakazala, da je okrenula leđa siromašnim građanima. Ja sam inače dao konkretan amandman u proračunu. Ne, znam, ja sam predložio da se sredstva namijenjena NATO operacijama, znači za te globalne ratove u službi elite, da se preusmjere u povećanje socijalnih naknada za 50%. Ja sam pozvao tada kolege iz SDP-a da podrže taj prijedlog. Znate što se dogodilo? Kolege iz SDP-a su podržale, vi gospodo iz HDZ-a niste to htjeli tada podržati. Vi ste glasali protiv toga. Vi ste glasali protiv toga. Znači vi ćete reći radije novac u NATO operacije nego za siromašne a ne shvaćate u kojim su ti ljudi problemima. Da li je prioritet naše zemlje da se pomogne ljudima pred pučkim kuhinjama, ljudima koji skupljaju boce i ljudima koji doslovce preživljavaju, pitaju se kako napraviti ručak, kako doma svaki dan napravit ručak za svoju obitelj. Mi tu u Saboru jeftino jedemo, oslobođen je naš restoran tu saborski PDV-a, imamo primanja lijepa. Nama je dobro. Ali to što je nama dobro ne znači da bismo trebali zatvoriti oči nad onima kojima nije dobro, a meni se čini da je na žalost i HDZ i SDP u suštini zatvorio oči nad tim ljudima i da ih je zaboravio. I pitam se u kojem smjeru ide naše društvo, kakva je budućnost našeg društva i na kraju krajeva kad su ljudi glasali za Europsku uniju oni će misliti živjet ćemo kao u EU, imat ćemo europske standarde. Pa kakve standarde? Porasle su sve cijene. A šta je sa socijalnom naknadom? Ona se nije promijenila Bog zna koliko dugo. Znači od tih 800 kuna se ne može živjeti. Zamislite kako je majci koja je podstanar sa troje djece. Od čega da ona živi? Kako? Pričao sam sa jednom ženom, ona mi je objasnila jedan paradoks. Kaže ovako. Veli ako se zaposlim plaća će mi bit 3000 kuna a pod ovrhom sam. Ostat će mi samo 2000. A ako ne radim imam ukupna socijalna primanja 2000 kuna i još određena prava od grada Zagreba itd. Jednostavno je sustav takav da kako god okreneš radio, bio socijalni slučaj ne možeš preživjeti. I postavlja se pitanje je li krivnja u toj samohranoj majci, je li krivnja u stotinama tisuća naših građana ili je kriv sustav. Da li je zakonodavac možda pobrkao redoslijed prioriteta? Da li je one koje je trebao stavio na zadnje mjesto, a one koji imaju najviše stavio na prvo. Ja se sjećam ja sam imao porezni dug i morao sam ga platiti, kamate su mi išle. Pitala me gospođa u Poreznoj upravi hoćete platiti danas ili sutra. Kaže sutra je već drugi iznos zbog kamata. I kaže, dobro je gospodine Pernar da ste nam se obratili, jer da niste kaže išlo bi na ovrhu. A ja si mislim Todorić duguje za otok privatni u najmu, godinama ne plaća najamninu, radilo se o velikom iznosu. Tko je njega iz Porezne uprave blokirao, ovršio? Nitko. Pa nije se naplata ni pokušala. Znači država sustavno velike ribe koji imaju puno njih štiti, a male ljude njih mesari. I opet se nalazimo u situaciji da ono što je najgore što ljudi vjeruju da je sustav pošten, ljudi vjeruju da to tako mora biti i vjeruju da ne može bolje i takav stav će iz odvest u nestanak. Ja jednostavno ne vidim neku svijetlu budućnost sa trenutnim stanjem svijesti. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javi uvaženi kolega Veljko Kajtazi. Izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi kolega, upravo u vašoj raspravi ste me potakli upravo da se javim radi kad ste spominjali vozilo. U romskoj zajednici vozilo vjerujte mi nije nikakav luksuz, nego potreba upravo radi toga zato što su sva romska naselja u Republici Hrvatskoj upravo udaljeni, odnosno odsječeni od grada. I vozila u Romskoj zajednici postoje tako reći i preživljavanje, jer to je jedini način i jedini prihod koji bi oni mogli ostvariti, upravo ono što ste vi napomenuli skupljajući različite materijale od željeza pa do plastičnih boca i tako. U šali mi uvijek znamo reći da smo očistili Hrvatsku upravo od tih silnih boca i željeza itd. Ali i to nam je ukinuto, ne znam dal' znate i to nam je ukinuto zato što moraju postojati određene, uvjeti, određena pravila, moraju se uvesti određeni obrti što pripadnici Romske zajednice ne mogu to ostvariti i tako na neki način ne rade više legalno, nego ilegalno. I pokušavaju na sve moguće načine preživljavati. Sigurno postoji također model na koji način bi se moglo ne primati više socijalnu pomoć u onom vašem drugom dijelu izlaganja itd. Isto tako, ponukali ste me model Češke. Na koji način Romi u Češkoj rade, ne primaju socijalnu pomoć, imaju prekrasne također kuće koje im je upravo država omogućila. Na koji način? Tako što su pripadnike Romske zajednice uključili u komunalnim i preko komunalnim preduzećima oni su ostvarili određeni kredit kojim mogu također na neki način imati kuće koje bi mogli isplaćivati i ne žive od socijalne pomoć. Znači imaju čvrst objekat, a ne ove koje mi imamo, ne znam da li ste imali priliku otići u romskim naseljima koji više nikako ne izgledaju kao 21. stoljeće, nego maltene svi oni izgledaju negdje 16, 17, 18. Sve ovisi romsko naselje koje [[Upadica Brkić: Kolega Kajtazi, vrijeme molim vas.]] Evo hvala.
Zahvaljujem na vašoj replici. Odgovor uvaženi kolega Pernar, izvolite.
Kolega Kajtazi, ja vam vjerujem, ja vam vjerujem i jednostavno bih samo jednu napomenu rekao. Vi ste rekli nije luksuz imati vozilo. Gledajte imati Ferari je luksuz. I sad što zakonodavac polazi od pretpostavke da socijalni slučajevi voze nekakva skupa vozila, ali imati Fiću, imali kombi neki, imati neki stari karavan pa zar je to luksuz? Zar je to nešto zbog čega biste ljudima oduzeli pravo na golo preživljavanje? Mislim da je ovaj zakon nepravedan i u potpunosti se slažem sa vašim prijedlogom da se izmijeni odnosno da se uvede cenzus da određena vozila koja vrijede više od recimo 20, 30 tisuća kuna da samo u takvom slučaju se gubi pravo na socijalne naknade, a ne na bilo kakvo vozilo. Imate vozilo koje doslovce ne vrijedi ništa, koje je za staro željezo imate i takvih vozila. Ali o čemu se radi, onaj tko je pisao ovaj zakon on ne može razumjeti te ljude jer nije u njihovoj koži, nikada nije bio, nikada nije hodao tim putem. Zašto? Zato jer zakone piše elita, pišu ljudi na vrhu, a u ovom slučaju se taj zakon odnosi na ljude na dnu. I kada vam se ukaže na problem, znate što ćete napraviti gospodo, vi ćete odmahnut glavom i reći baš me briga šta ti Pernar pričaš i baš me briga što ti svi ljudi misle jer mi držimo medije, mediji će nas uvijek podržavati, a vi ste jadnici tu koji se zalažete za još veće jadnike od sebe. Može vas biti sram gospodo koji ste nam predložili ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na odgovoru na repliku. Sljedeća replika uvaženi kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Pernar. Zapravo da vidim gdje ste sada vi, ko da šah igrate pa malo ste tu, malo tamo po sabornici. Dakle, sve velikim dijelom vaše rasprave se ja slažem. Vi ste rekli kakvo je stanje, ali malo ste o tome rekli kako to stanje možemo promijeniti osim u onom dijelu onaj prijedlog da sredstva koja su predviđena za NATO da se usmjere. Kada neko kaže da se obogatio radom, pitajte ga čijim jel to je stara dobra izreka. Mi smo uljuđeno društvo, nismo čopor vukova. Moramo se brinuti za one najosjetljivije, najslabije, međutim nije to nekada ni najjednostavnije. I ovo stanje, ja se s vama u potpunosti slažem, nije normalno stanje, nije normalno stanje da ljudi kopaju po kontejnerima, ljudi spavaju u tramvaju, da ljudi nemaju što jesti, to nije normalno stanje i nitko od nas to ne može prihvatiti kao normalno i s vama se ne slažem da nikoga od nas to nije briga. Briga nas je itekako. Ali kako tim ljudima pomoći? Ono što se s vama ne slažem, vi ste rekli da birači podržavaju tlačenje samih sebe. Ni to nije točno. Nemojte ljude još u tom dijelu podcjenjivati i omalovažavati, iako su siromašni, iako nemaju dovoljno za egzistenciju oni imaju pravo biračko pravo izlaziti tamo. Pretpostavljam da niste tako ni mislili u onom kontekstu u kojem ste govorili više politikantski ili politički to tako ispada. Međutim šta je sada paradoks? Ovo društvo treba i u zdravstvu i u mirovinskom sustavu veliki dio novca koji nemamo. I zbog toga ove kamate o kojima govorimo jer su se prijašnje generacije zadužile da bi omogućile tim prijašnjim te uvjete. Jedino što može pomoći ovim ljudima i ono što vlada mora intenzivno raditi i ono što mi ovih dana nam ljudi zamjeraju, gubimo vrijeme, nijedna rasprava nije gubljenje vremena, ali gubimo vrijeme na neke druge teme. Ključna tema je gospodarstvo, ugovori, radna mjesta. U RH premalo ljudi radi i to je ključno pitanje. Da više ljudi radi, više bi bilo prihoda i onda bi bilo i za te osjetljive skupine. A s vama se jedino slažem i to ministarstvo treba malo vidjeti, ljudi se boje otići u birački odbor da tamo dobije 150 kuna da bi izgubili da bi ostali bez socijalne naknade, tu treba malo vidjet i … pažnju.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru. Odgovor, uvaženi kolega Pernar.
Kažete gospodine Žagar da više ljudi radi da bi više bilo za siromašne. Pa ja vas pitam, ako tako malo ljudi radi od kuda 65 milijardi kuna za strane kreditore? Znači za njih će se novac uvijek namaknut, ako treba zadužit, ako treba rasprodat, što god treba 65 milijardi kuna ne znam Raiffeisen, Erste, Svjetsku banku, MMF za njih će biti e za ove siromašne nikad nema, uvijek je oskudica itd. za haubice je bilo novaca za nabavu haubica. I vi kažete nisam konstruktivan, pa nisam mogao dati konstruktivniji odnosno jednostavniji prijedlog od toga da se za NATO operacije skine, da se povećaju socijalne naknade 50%. to je bio moj amandman, to je bio konstruktivan prijedlog. Sada vam predlažem da stavite 30 tisuća kuna kao vrijednost vozila iznad koje korisnik nema pravo na socijalnu naknadu, a ne a priori ako ima bilo kakvo vozilo registrirano. Što u tom prijedlogu nije jasno, što nije konstruktivno, što nije konkretno? Mislim da se nekada koristi demagogija zato da bi se ljude držalo u tami, u siromaštvu i u zapravo ne u životu nego ovo je održavanje na životu. Građani naše zemlje prisiljeni su životariti i nikoga za to nije briga. Vi kažete nisu krivi oni, ha dame i gospodo, oni su podržali ovu politiku koja se trenutno vodi u našoj zemlji, oni su ti koji su na izborima rekli eliti dajte koliko god treba milijardi, a nas masakrirajte za najmanje stvari koje imamo. Pa zamislite da vam zbog 10 kokoši neko oduzme socijalne prava? Pa jel to normalno? Pa nije. Ali kažem, ljudi koji su donosili te zakone nikada nisu živjeli tim životom i zato ne mogu razumjeti te ljude i zato odmahuju glavom i rukom kada slušaju ovo što govorim. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na odgovoru. Sljedeća replika uvaženi kolega Stevo Culej. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Pernar ja neću o NATO-u, neću ni o Rusima mada bi više volio da oni malo oslabe, ali ja ću pročitati dio samo pisma Mladen Kale Šibenik koji ovako piše „Socijalna skrb u Šibeniku opet ponavljam mi je kazala da moram dobiti pomoć i ono što me zakonski pripada mene i moju obitelj. Ja sam otac 12 djece, 6 u SAD-u, 6 u RH u Šibeniku. Kada su mi kazali da moram iz zemljišno-knjižnog odjela donijeti koju zemlju ja posjedujem, ja sam im uredno dostavio ono što sam naslijedio djedovinu i očevinu oni su mi kazali da oni moraju svu zemlju na njoj napraviti zabilješku tj. blokadu moje očevine i djedovine. Razgovarao sam sa djecom u Americi, sa djecom u Šibeniku oni su kazali, tata nemoj im dati zemlju jest ćemo travu jer će nam nacionalizirati, uzeti svu zemlju zbog pomoći koja nam pripada. Tata to su jugo vojska napravili djedu mome '46. godine nacionalizirala 60 tisuća kvadrata na otoku Žirju i još danas ta zemlja nije vraćena mom pokojnom djecu Grgu Kale, pokojni Stipe i njegovom bratu Stipi Kale pokojnom Stipe, čestica zemlje je k.o. Žirje, 736l/190, sudski spor se vodio na Općinskom sudu u Šibeniku '82. godine a vodila ga je sutkinja Višnja Devčić. Evo to je samo dio pisma i isto je jedna vojska nekada oduzimala u svoje potrebe zemlju, pravila sirotinju od hrvatskih ljudi i tjerala ih preko granice ali ovo bi trebalo isto uzeti u obzir da ako neka bakica ima neki kvadrat zemlje ili obitelj pa da se to nekako podijeli pa da se vidi koji prihod bi ona ostvarila sa te površine pa da se ne uzima ta zemlja i ne upisuje u zemljišne knjige na osnovu nekog pogrešnog zakona koji je donošen u prošloj Vladi a isto tako i na automobilu od 200 eura u podacima koje spominješ kolega.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Culeju na replici. I odgovor uvaženi kolega Pernar. Izvolite.
Zahvaljuje se gospodine Culej na vašoj replici. Nažalost ovu mjeru gdje se stavi zabilježba na zemlju donio je SDP, donijela je ministrica Opačić, na žalost, na žalost je to donijela. I ovo je žalosno, ovo pismo koje ste čitali je tuga, tuga koja viče do neba. Međutim, o čemu se radi? Radi se o tome da strankom HDZ ne upravljaju ljudi poput vas koji vide ove probleme nego upravlja elita koja je instalirana sa zapada čiji je cilj uzeti imovinu hrvatskoga naroda. I vi iako vidite te probleme, iako vidite da ta elita u HDZ-u provodi zakone i u SDP-u koji su protiv naroda, ne narodni, koji vode razvlaštenje, gubitku prava, koji ne žele obeštetiti. Mojoj je obitelji isto na moru oduzeta zemlja, nikada nam ni HDZ, ni SDP nije dao poštenu naknadu za oduzetu imovinu. E, vidite gospodine Culej, ali upravo vaša stranka zajedno sa SDP-om provodi tu politiku, a vi ste njen predstavnik, vi podržavate i tu Vladu i tu politiku. Vi ste jedan od onih koji dolaze glasati, dizati ruku, vi ste dio tih čuvara kvoruma famoznih i dizača ruku koji ovaj sustav održavaju na životu. Ja vas pozivam ako ste stvarno protiv te politike, nemojte biti njen dio, pobunite se. Recite, ovakav HDZ koji nam Brisel instatila, koji provodi politiku protiv hrvatskog naroda ja u takvom HDZ-u ne želim biti. Pa najlakše je samo pričati kao tobože te politike a podržavati ju, dizati ruku za nju. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na odgovoru. S ovime smo završili sa svim replikama. Zaključujem raspravu po ovoj točki dnevnog reda. Zahvaljujem se predstavnicama predlagatelja uvaženoj ministrici gospođi Nadi Murganić i njenoj suradnici Kristini Gerber Sertić. O ovoj točci dnevnog reda glasovati ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Drugo je Konačni prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 90, predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Klub zastupnika HNS-a i HSU-a povukao je podneseni amandman. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi. Molim uključimo se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova, 115 glasova za, 2 suzdržana i bez glasova protiv donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi.
Prelazimo na sljedeće točke dnevnog reda, temeljem međustranačkog dogovora objedinjena rasprava po točkama dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 86 - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju zapošljavanja, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 91 Predlagatelj akata je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članaka 172., 204. i 206. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijali su vam dostavljeni. Sukladno članku 206. Poslovnika prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvaćen je prijedlog predlagatelja da se o ovim prijedlozima raspravi po hitnom postupku. A sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli matični odbor i Odbor za zakonodavstvo i Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća smo primili na sjednici. Molim predstavnika predlagatelja da li želi dati dodatno obrazloženje? Ministar rada i mirovinskog sustava uvaženi gospodin Tomislav Ćorić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo saborski zastupnici. Zakon o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti, tim zakonom uređuje se posredovanje pri zapošljavanju, profesionalno usmjeravanje i obrazovanje u cilju povećanja zapošljavanja radne snage, osiguranja za slučaj nezaposlenosti, aktivno sudjelovanje, odnosno djelovanje na tržištu rada s ciljem poticanja prostorne i profesionalne pokretljivosti radne snage te novog zapošljavanja i samozapošljavanja, izvori sredstava za djelatnosti Hrvatskog zavoda za zapošljavanje te ustroj i upravljanje u obavljanju djelatnosti ovog zavoda. Ovaj zakon će na kvalitetan način odgovoriti na potrebe tržišta rada i pojačanu potrebu za radnom snagom a s obzirom da su poslodavci tijekom 2016. godine iskazali potrebu za radnicima veću za 62% u odnosu na prethodne godine. Učinkovito posredovanje između postojeće ponude i potražnje na tržištu rada kao temeljna djelatnost zavoda za zapošljavanje osigurati će poslodavcima bolji i efikasniji pristup radnoj snazi te će dovesti do brže aktivacije i uključivanje nezaposlenih osoba u svijet rada. Zavod u okviru mjera aktivne politike i zapošljavanja nastoji povećati zapošljivost osoba kojima prijeti trajna nezaposlenost ili socijalne isključenost te potaknuti poslodavce na kreiranje novih radnih mjesta odnosno očuvanje postojećih. U 2015. godini ukupan broj korisnika mjera aktivne politike zapošljavanja bio je 64 tisuće 760 dok je u 2016. godini taj broj iznosio 70 tisuća 728. Mjere aktivne politike u zapošljavanju su se pokazale učinkovitima ali je iste potrebno unaprijediti u smislu osiguranja financijske održivosti i mjera i pojednostavljenja administrativnog postupka u provedbi ovih mjera. Revidirane mjere će biti usmjerene prema teže zapošljivim skupinama s posebnim naglaskom na dugotrajno nezaposlene mlade osobe, te osobe sa nedovoljnim kvalifikacijama. Stoga će se pojednostavljenje mjera aktivne politike zapošljavanja i usmjeravanjem istih mjera prema teže zapošljivim skupinama, gospodarstvenicima osigurati potrebna radna snaga, a isto će dovesti do brže aktivacije i uključivanje nezaposlenih osoba u svijet rada. S obzirom da raspoloživa radna snaga često nema potrebnu razinu vještine i stručnih znanja koje traže poslodavci potrebno je omogućiti stjecanje dodatnih kompetencija vezanih za tražena radna mjesta, pa je posebnu pozornost potrebno usmjeriti na aktivaciju i obrazovanje nezaposlenih osoba. Obrazovanjem će se postići bolja zapošljivost nezaposlenih što je osobito važno za djelatnosti u turizmu, graditeljstvu, brodogradnji kao i u području informatičkih tehnologija. Ovim zakonom će se redefinirati programi na temelju kojih će zavod donositi i provoditi mjere aktivne politike zapošljavanja, a s ciljem povećanja razine zapošljivosti nezaposlenih osoba uključivanjem u obrazovanje i stjecanjem radnog iskustva, osposobljavanjem na radom mjestu, poticanje poslodavaca za zapošljavanje novih radnika i zadržavanje radnika u zaposlenosti, osiguranje potrebne radne snage poslodavcima, te samozapošljavanje i poticanje kreiranja novih radnih mjesta. Osim toga, ovim zakonom će se ukloniti administrativne barijere za pravne i fizičke osobe koje će obavljati djelatnosti u svezi sa zapošljavanjem, izvršiti usklađivanje sadržaja zakona sa njegovim nazivom na način da se prava koja ostvaruje osoba uključena u stručno osposobljavanje za rad bez zasnivanja radnog odnosa i stalnih sezonaca, a koja su povezana sa mjerom aktivne politike zapošljavanja urede zakonom o poticanju zapošljavanja, izvršiti usklađivanje sa terminologijom iz Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru u dijelu u kojem se propisuju odredbe o obrazovanju za zapošljavanje, skratiti razdoblje zabrane prijave u evidenciju nezaposlenih sa 6 mjeseci na tri mjeseca za osobe koje nisu aktivne u traženju posla i nisu raspoložive za rad, odrediti da dodjeljivanje potpora u okviru mjera aktivne politike zapošljavanja nije pravo nezaposlene osobe već mogućnost čije uvjete i način provođenja utvrđuje Upravno vijeće zavoda, pa se u zahtjevu za dodjelu potpore ne odlučuje u upravnom postupku. Propisati posebnu visinu novčane pomoći za nezaposlene osobe koju je zavod uputio na osposobljavanje na radno mjesto kod poslodavca, a koje osposobljavanje je predviđeno novim mjerama aktivne politike zapošljavanja. Dakle, riječ je o 2620 kuna i 80 lipa. Omogućiti dobrovoljno osiguranje za slučaj nezaposlenosti članovima posade broda u međunarodnoj plovidbi plaćanjem posebnog doprinosa na temelju sklopljenog ugovora sa zavodom na koji način će se riješiti dugogodišnji problem ove kategorije osoba. Ispraviti i uočeni nedostatci u pojedinim odredbama koji su omogućavali pravilno i efikasno postupanje, te izvršiti usklađivanje sa sudskom praksom. Budući da je važeći zakon bio mijenjan i dopunjavan četiri puta radi lakšeg snalaženja i preglednosti predlaže se donošenje novog zakona. Temeljno pravo koje ostvaruje nezaposlena osoba po prestanku radnog odnosa, odnosno obavljanje samostalne djelatnosti, te pravo na novčanu naknadu za vrijeme nezaposlenosti koje se temelji na osiguranju za slučaj nezaposlenosti. Cilj je pružiti materijalno-pravnu zaštitu za vrijeme nezaposlenosti onim osobama koje nisu mogle utjecati na ulazak nezaposlenost, tj. postale su nezaposlene bez svoje volje ili krivnje. Ovim zakonom utvrdit će se novi način izračuna novčane naknade za vrijeme nezaposlenosti koji će dovesti do određenog povećanja te iste naknade jer će se novčana naknada za prvih 90 dana korištenja utvrđivati u iznosu od 60% prosjeka bruto plaće ostvarene u tromjesečnom razdoblju koje je prethodilo prestanku radnog odnosa. A za preostalo vrijeme korištenja u iznosu od 30% prosjeka bruto plaće, s tim da je najviši iznos novčane naknade za prvih 90 dana korištenja ne može biti viši od 70%, a za preostalo vrijeme korištenja ne može biti viši od 35% iznosa prosječne neto plaće isplaćene po zaposlenom u pravnim osobama Republike Hrvatske u prethodnoj godini prema posljednjem službeno objavljenom podatku. Najniži iznos novčane naknade ne može biti niži od 50% iznosa minimalne plaće i umanjenje za doprinose za obvezna osiguranja utvrđene posebnim propisom. Bilo koje značajnije povećanje iznosa novčane naknade predstavljalo bi pasivnu mjeru u smislu da nezaposlena osoba nije motivirana zahtjevno traženje i prihvaćanje posla što je suprotno preporukama EU koje su usmjerene na poticanje aktivnih, a ne pasivnih mjera. Slijedom svega navedenog važno je donijeti ovaj zakon po hitnom postupku kako bi se osigurala provedba mjera aktivne politike i zapošljavanje uz pripadajuća prava korisnika i odgovorili na povećanu potražnju za radnom snagom u uvjetima gospodarskog rasta, te kako bi se izvršilo usklađivanje sa navedenom direktivom. Kada govorimo o Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju zapošljavanja važećim zakonom, odnosno važeći Zakon o poticanju zapošljavanja uređuje nekoliko aspekata. Olakšicu za zapošljavanje nezaposlenih osoba bez radnog iskustva u zvanju za koje su se obrazovali dugotrajno nezaposlenih osoba kroz oslobađanje uplate ukupnih doprinosa na plaću u trajanju do 2 godine. Stručno osposobljavanje za rad bez zasnivanja radnog odnosa neovisno o tome je li stručni ispit ili radno iskustvo zakonom ili drugim propisom utvrđeno kao uvjet za obavljanje poslova radnog mjesta određenog zanima, te zapošljavanje na privremenim odnosno povremenim sezonskim poslovima u poljoprivredi. S obzirom na neznatno korištenje olakšice za zapošljavanje po važećem zakonu ovim izmjenama i dopunama predlaže se istu ukinuti. Naime, prema službenim podacima Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje u razdoblju od 2013. do 2016. godine olakšica za zapošljavanje koristila se prosječno za 400 osoba godišnje što je neznatan udio u odnosu na ukupan broj dugotrajno nezaposlenih osoba i osoba bez radnog iskustva. Jedan od glavnih razloga nekorištenja ove olakšice bili su zakonom propisani uvjeti pod kojima je istu poslodavac mogao koristiti, a koji su bili na određeni način ograničavajući za poslodavca za razliku od fiskalne olakšice za mlade. Fiskalna olakšica za mlade osobe do 30 godina života uvedena je 1. siječnja 2015. godine Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o doprinosima, a također se odnosi na oslobađanje uplata doprinosa na plaću i traje 5 godina bez ograničavajućih uvjeta za poslodavca. Navedena fiskalna olakšica za mlade od početka uvođenja do 31. prosinca 2016. godine koristi se za 47219 mladih osoba, a prosječan broj novih korisnika mjesečno je 252 osobe. Stoga će nakon ukidanja ove olakšice za zapošljavanje nezaposlene mlade osobe bez radnog iskustva u zvanju za koje su se obrazovale i nadalje koristiti fiskalnu olakšicu i trajanju do pet godina, a za dugotrajno nezaposlene osobe predviđene su mjere i intervencije kojima će se utjecati na njihovo zapošljavanje sukladno preporuci Vijeća EU, o integriranju dugotrajno nezaposlenih osoba na tržištu rada usvojene 15. veljače 2016. godine kao što su potpore za zapošljavanje, potpore za obrazovanje i javni radovi. Mjera stručno osposobljavanje za rad bez osnivanja radnog odnosa namijenjena je mladim osobama bez radnog iskustva u stečenim kvalifikacijama za stjecanje prvog radnog iskustva i praktičnih vještina ili uvjeta za polaganje stručnog odnosno majstorskog ispita, a u cilju povećanja zapošljivosti i sprečavanja dugotrajne nezaposlenosti mladih. Dakle, ova mjera kreirana je s ciljem pružanja podrške specifičnoj skupini nezaposlenih osoba zbog određenih obilježja te skupine. Obilježje odnosno razlog zbog kojih se za skupinu mladih osoba potrebna intervencija na tržištu rada, prvenstveno nedostatak radnog iskustva, te nedostatak vještina vezanih uz brzu prilagodbu radnom okruženju. Navedena obilježja mladu osobu čine posebno ranjivom na tržištu te ju stavljaju u rizik od dugotrajne nezaposlenosti i gubitka stečenih znanja i vještina zbog čega bi kasnije intervencija za takve mlade osobe bile još kompleksnije. Broj ukupnih korisnika ove mjere u 2016. godini bio je 33.366 osoba od čega su 29.434 mlade osobe od 15 do 29 godina života, što je 4,3% više u odnosu na prethodnu godinu, te 20,4 više u odnosu na 2014. Prema važećem zakonu nije propisano dobno ograničenje za osobu koja može biti uključena u stručno osposobljavanje. Radi provedbe mjera i korištenja sredstava u okviru garancije za mlade i inicijative za zapošljavanje mladih financiranih iz Europskog socijalnog fonda, ovim se zakonom predlaže ograničenje dobne granice do navršenih 30 godina života. Naime, navedena mjera provodi se u okviru garancije za mlade, a ciljane skupine definirane su Uredbom EU br. 1304/2013 o Europskom socijalnom fondu i odnose se na osobe mlađe od 25 godina. Prema kriterijima Međunarodne organizacije rada i Eurostata mladim radnicima smatraju se osobe od 15 do 25 godine života. Zbog produženog razdoblja obrazovanja u RH Europska komisija dozvolila je RH uz još nekoliko država članica, da u ciljnu skupinu mladih uključe osobe do navršenih 30 godina života što je RH i učinila. Navedena je mjera bila predmetom vanjske evaluacije mjera aktivne politike zapošljavanja u razdoblju 2010.-2013. godina. Nalaz evaluacije okarakterizirao je mjeru kao učinkovitu, ali uz preporuku da ju je potrebno bolje ciljati, te pripaziti na moguće negativne posljedice prekomjernog korištenja ove mjere, posebice kada se radi o mladim visokoobrazovanim osobama. Naime, važeći zakon nije obuhvatio veći dio nezaposlenih osoba sa završenim srednjoškolskim obrazovanjem u četverogodišnjem trajanju već je naglasak bio na osobama koje su završile visokoškolsko obrazovanje. Uvidom u stanje registrirane nezaposlenosti krajem prosinca 2016. godine najveći broj mladih nezaposlenih osoba je u dobi od 15 do 29 godina i pripada skupini sa završenim srednjoškolskim obrazovanjem 68,2% od čega 36,7% ima završenu srednju školu u četverogodišnjem trajanju, dok je udio osoba sa završenim visokoškolskim obrazovanjem bio 21,3%. S obzirom na znatan udio nezaposlenih osoba sa završenim srednjoškolskim obrazovanjem u četverogodišnjem trajanju u ukupnom broju mladih nezaposlenih osoba ovim se zakonom predlaže i njihovo uključivanje u stručno osposobljavanje bez zasnivanja radnog odnosa. Stručno osposobljavanje predviđeno je u trajanju od 12 do 24 mjeseca, ne više i do 36 mjeseci. Osobe koje nisu završile odgovarajuće obrazovanje za obrtnička zanimanja primjerice osoba je završila ekonomsku školu, a želi se stručno osposobljavati za frizera, a potrebno im je radno iskustvo u trajanju do 36 mjeseci kao uvjet za polaganje majstorskog ispita, moći će koristiti mjeru stručnog osposobljavanja u trajanju od 24 mjeseca, a za preostalih 12 mjeseci poslodavac može koristiti potporu za zapošljavanje pri čemu se kombiniraju dvije mjeri 24 mjeseca stručnog osposobljavanja plus 12 mjeseci potpora za zapošljavanje. Osoba koja je bila uključena na stručno osposobljavanja plus 12 mjeseci potpora za zapošljavanje. Osoba koja je bila uključena na stručno osposobljavanje ostvarivala je pravo na novčanu naknadu sukladno Zakonu o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti. Kako pravo na novčanu pomoć koju ostvaruje osoba uključena u stručno osposobljavanje nije pravo za vrijeme nezaposlenosti potrebno je isto izdvojiti iz navedenog zakona i urediti ovim zakonom. S obzirom da važeći zakon već uređuje uvjete koje mora ispuniti osoba za uključivanje u stručno osposobljavanje, svrsishodno je s istim urediti i pravo te osobe na novčanu pomoć. Do sada se visina novčane pomoći za stručno osposobljavanje utvrđivala odlukom Vlade RH i ona je iznosila 2.400 kuna. Ovim zakonom povećava se iznos novčane pomoći na 2.620,80 kuna za 2017. godinu jer se ista utvrđuje u visini minimalne plaće umanjene za doprinose za obvezna osiguranja, za dane provedene na stručnom osposobljavanju. Trošak prijevoza za vrijeme stručnog osposobljavanja bit će obveza poslodavca. Naime, prema nalazima vanjske evaluacije mjera aktivne politike zapošljavanje u razdoblju od 2010.-2013. godina kao i evaluacije i iskustava polaznika, mentora i poslodavaca uključenih u mjeru preporuča se uvesti određenu financijsku obvezu poslodavcima u svrhu odgovornije provedbe programa stručnog osposobljavanja bez zasnivanja radnog odnosa. Isti zaključak na prijedlog poslodavaca donijela je i radna supina za redefiniranje mjera aktivne politike zapošljavanja. Time će poslodavci imati veću razinu odgovornosti i uključenosti prilikom primanja osobe na stručno osposobljavanje. Dakle osoba uključena u ovu mjeru i dalje će zadržati naknadu troškova prijevoza sukladno ugovornoj obvezi poslodavca. Ovim zakonom uvedeno je pravo na naknadu troškova stručnog odnosno majstorskog ispita kako bi se osobama na stručnom osposobljavanju omogućilo da završe proces osposobljavanja i na taj način pristupe tržištu rada u onim zanimanjima gdje je to postavljeno kao uvjet. Osoba koja se stručno osposobljava za rad bez zasnivanja radnog odnosa ne može obavljati poslove u razdoblju između 22 sata uvečer i 6 sati prijepodne, te nedjeljom, blagdanom ili nekim drugim danom za koji je zakonom određeno da se ne radi. Na ovaj način vodi se računa o tome da se je stručno osposobljavanje obrazovna mjera čiji je cilj stjecanje prvog radnog iskustva a ne osiguravanje potrebne radne snage poslodavcu. Bez obzira na specifične potrebe i prirodu rada zakonodavac ne smije i ne može izjednačavati rad osoba na učenju s radom redovitih zaposlenika te je stoga potrebno utvrditi dnevni rad ovih osoba. Također ovim zakonom uređuje se tko se smatra stalnim sezoncem i pod kojim uvjetima ostvaruje pravo na novčanu pomoć za vrijeme produženog mirovinskog osiguranja te visinu te iste novčane pomoći. Naime pravo na novčanu pomoć stalnog sezonca bilo je uređeno Zakonom o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti. Obzirom da se stalni sezonac ne smatra nezaposlenom osobom u smislu toga zakona valjalo je navedeni institut urediti ovim zakonom. Do sada je način utvrđivanja visine novčane pomoći bio uređen odlukom Vlade RH na način da je ista za prva tri mjeseca iznosila 60% bruto plaće koju je stalni sezonac ostvario u tromjesečnom razdoblju koje je prethodilo prestanku radnog odnosa ali nije mogla biti niža od iznosa novčane naknade na koju bi ostvario pravo da je u statusu nezaposlene osobe. Za preostalo vrijeme novčana pomoć iznosila je 50% pomoći utvrđene za prva tri mjeseca. Navedeni način utvrđivanja visine novčane pomoći koji nije limitirao najviši iznos dovodio je do velikog nesrazmjera u odnosu na novčanu naknadu za vrijeme nezaposlenosti a koja je limitirana najvišim iznosom. I to za prvih 90 dana korištenja ne može biti viša od 70% a za preostalo vrijeme korištenja ne može biti viša od 35% iznosa prosječne neto plaće isplaćene po zaposlenim pravnim osobama RH u protekloj godini. Najniži iznos novčane pomoći ne može biti niži od 50% iznosa minimalne plaće umanjene za doprinose za obvezno osiguranje. Prema podacima Hrvatskog zavoda za zapošljavanje prosječan iznos novčane pomoći za stalnog sezonca iznosio je 5565 kuna i 59 lipa a u 2016. godini 6382 kune i 59 lipa. Dok je prosječan iznos novčane naknade u 2015. godini iznosio 1817 kuna a u 2016. godini 1917. kuna. Iz navedenih podataka vidljivo je da je trošak novčane pomoći za stalnog sezonca neproporcionalno visok te da ga je potrebno limitirati odnosno uskladiti s iznosom novčane naknade za vrijeme nezaposlenosti jer i stalni sezonac za vrijeme produženog mirovinskog osiguranja ne radi. Ovim zakonom je propisano da stalni sezonac ostvaruje pravo na novčanu pomoć pod uvjetom da zavod poslodavcu odobri i sufinancira troškove produženog mirovinskog osiguranja u okviru mjera aktivne politike zapošljavanja. Uvjet sufinanciranja troškova produženog mirovinskog osiguranja postavljen je kao garancija da će poslodavac i narednu sezonu vratiti radnika na rad. Međutim onim poslodavcima koji ne žele da im zavod sufinancira troškove produženog mirovinskog osiguranja, omogućiti će se ulazak u mjeru kroz minimalni postotak sufinanciranja kao i definirati fleksibilniji uvjeti koje isti moraju ispuniti za sufinanciranje ovog troška po uzoru na dosadašnju praksu. S ciljem jednostavnijeg zapošljavanja sezonskih radnika u poljoprivredi te s ciljem suzbijanja sive ekonomije važećim zakonom je uređen pojednostavljeni način zapošljavanja na privremenim odnosno povremenim sezonskim poslovima u poljoprivredi s obzirom da taj rad zbog vremenskih uvjeta ponekad može trajati i dan dva, ponekad i duže ali s prekidima. Prema važećem zakonu dnevnu osnovicu za obračun doprinosa čini umnožak iznosa prosječne plaće i koeficijenta 0,35 podijeljen brojkom 30 u cilju povećanja najnižeg dnevnog iznosa plaće sezonskog radnika u poljoprivredi ovim se zakonom povećava iznos koeficijenta na 0,4 pa iz toga proizlazi da najniži dnevni iznos plaće sezonskog radnika u poljoprivredi za sljedeću godinu iznositi će 81 kunu u odnosu na 70,28 kuna što je bila dosadašnja praksa. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženom ministru gospodinu Ćoriću. Imamo dvije replike. Uvaženi kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi ministre Ćorić. Evo početi ću ovu repliku sa nekim podacima koje sam dobio. Dakle kada govorimo o nezaposlenim osobama iznad 30 godina koje nemaju radnog staža, dakle to su osobe koje nemaju radnog staža, stare su 30 godina, na Virovitičko-podravskoj županiji, njih 118 čine sa srednjom školom do 3 godine 58 i srednja škola 4 godine 60, ukupno 118. A svih ovih drugih VSS, fakultet 4, sveučilišni prvostupnik 4, stručni prvostupnik 6 i stručni prvostupnik 4. Dakle 18. 13,24% čine ovih visoko obrazovanih u toj populaciji znači iznad 30 godina. Također su dostupni podaci da većina zaposlenih ovom mjerom je bila, dvije trećine su zapravo u javnom sektoru, samo jedna trećina u privatnom sektoru. Zašto ove sada podatke čitam? Iz tih podataka isto nešto možemo saznati. Vi ste više puta spomenuli vanjsku evaluaciju. Moje pitanje je sada zapravo zbog čega je rađena vanjska evaluacija? Zbog toga što u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje nema dovoljno radnika ili djelatnika koji bi to mogli obaviti ili je to toliko složen postupak da oni jednostavno to ne mogu napraviti? Ja pretpostavljam da su tamo ljudi koji vrlo vrijedno rade, međutim ti ljudi su svakodnevno u kontaktu sa korisnicima i oni znaju koje to probleme pojedina mjera stvara pred, zapravo pred one kojima bi mogla pomoći. A u praksi imamo dosta problema. I ako pogledamo malo pojedine mjere, neke mjere jednostavno nisu zaživjele zato što nisu bile dobro postavljene. Drugim riječima, može li sustav drugačijim pristupom omogućiti da pojedine mjere budu da kažem korisnije da više bude prijavljenih i da više onda njih može to koristiti. A ovaj podatak sigurno vezano za ove iznad 30 godina je zabrinjavajući jer to su uglavnom ljudi sa nižom stručnom spremom.
Odgovor na repliku ministar Ćorić.
Poštovani zastupniče Žagar, hvala vam lijepa na replici. Dakle, ako se mogu samo referirati, ti podaci su nam poznati i osobe koje su starije od 30 godina biti će obuhvaćene čitavim nizom drugih mjera koje imamo u okviru mjera aktivne politike zapošljavanja. Što se tiče vanjske evaluacije, ona je nužna s obzirom na činjenicu da se dobar dio ovih mjera financira iz Europskog socijalnog fonda pa onda Europska komisija naravno isto tako vrlo zainteresirana za to da vidi na koji način završavaju i koji su rezultati provedbe mjera aktivne politike zapošljavanja. U tom kontekstu te vanjske evaluacije se provode. Što se tiče činjenice da neke mjere nisu polučile optimalne rezultate, mi smo u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje apsolutno toga svjesni i upravo ovo redefiniranje mjera koje slijedi i koje molimo da podržite u Hrvatskom saboru vodi ka jednom novom početku kako ste rekli i ideji da se koriste upravo one mjere i u najvećoj mjeri koje daju dobre rezultate, a da se mjere koje daju suboptimalne rezultate ili ne daju rezultate da polako izlaze iz procesa. Hvala vam lijepa.
Zastupnik Mirando Mrsić javio se za repliku.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine ministre, bili ste spiker za ovom pozornicom. Mislim da nije bilo potrebe da čitate zakon, zakone smo proučili dobro. Ono što sam ja od vas očekivao da na današnjoj sjednici Sabora o ovoj temi koja je izuzetno važna kažete nešto o ocjeni stanja na području tržišta rada u Hrvatskoj, probleme koje vidite kao resorni ministar i koje planove imate vi kao ministar i kao Vlada, kako ćete se odnositi na probleme na tržištu rada posebno u odnosu na mlade, dugotrajno nezaposlene i starije osobe na tržištu rada. Također sam očekivao od vas da umjesto čitanja zakona koji smo svi sami pročitali nam date i neke naznake o tome u kojem smjeru će ići stručno osposobljavanje, u kojem smjeru će ići Zavod za zapošljavanje, kojom dinamikom mislite postići ciljeve, koji su vam ciljevi na tržištu rada i kojim metodama i kojim sredstvima mislite pratiti te ciljeve. Situacija u Hrvatskoj je drugačija nego što je bila tamo prije 4 godine kada smo donosili ove zakone. Očekivao sam danas da ćemo govoriti o tome kako stručno osposobljavanje vratiti tamo gdje treba biti, a to je u srednjoškolskom obrazovanju, u visoko školskom obrazovanju, kako stimulirati poslodavce da otvore pripravnička mjesta, koje su to mjere fiskalne politike. Vi ste ekonomista Bogu hvala pa znate to i bolje od mene kako sa fiskalnim mjerama poslodavcima omogućiti da otvore pripravnička mjesta da polako se i SOR [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] i pripravništvo prožmu sa ciljem da ostanu ljudi u Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku Tomislav Ćorić.
Poštovani zastupniče Mrsiću hvala prije svega na replici. Dakle, sva pitanja koja ste postavili su apsolutno legitimna, međutim ja sam danas ovdje trebao pojasniti promjene koje nose zakonski okvir koji predlažemo da se usvoji na Hrvatskom saboru i u tom kontekstu je moje izlaganje išlo u tom smjeru. Mi smo potpuno svjesni činjenice da situacija na tržištu rada nije ista kao što je bila 2011. ili 2012. godine. Na svu sreću u odnosu na te brojke broj nezaposlenih u ovom trenutku na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje je znatno manji. Međutim, on je i u ovom trenutku izuzetno visok i razina nezaposlenosti u Hrvatskoj zove na to da se upotrijebe sve moguće mjere aktivne politike zapošljavanja i ukupne ekonomske politike kako bi se broj nezaposlenih smanjio, odnosno što je još važnije kako bi se broj zaposlenih znatno povećao. Naše mjere usmjerene su upravo u one kategorije za koje držimo da su najugroženije. Naime, u ovom trenutku na žalost 40% od ukupnog broja nezaposlenih u Hrvatskoj jesu osobe koje su starosti od 15 do 29 godina. I upravo u tom kontekstu ogromnu pozornost odnosno svu našu pozornost posvećujemo zapošljavanju svih kategorija, ali s posebnim naglaskom na mlade osobe. Kao što je mjera SOR koja će biti usmjerena na osobe u dobi do 29 odnosno 30 godina, tako će i druge mjere aktivne politike zapošljavanja biti usmjerene na ostale kategorije dugotrajne nezaposlene, posebice kontingent osoba starijih od 50 godina koje su isto tako dugotrajno nezaposlene. Dakle, znate i sami o kojim se skupinama u hrvatskom društvu radi. Što će dovesti do smanjenja broja nezaposlenih i koji su naši ciljevi? Naši ciljevi su bili jasno predstavljeni početkom rada ove Vlade. Što se tiče instrumenata dolaska do tih ciljeva svi instrumenti ukupne ekonomske politike, kako porezna politika koja je u kontekstu fiskalnog rasterećenja započeta 1.1. ove godine, tako i mjere ostalih politika, pa i politike plaća, povećanje minimalne plaće za 5 postotnih bodova početkom ove godine. Ali isto tako i povećanje plaća zaposlenima u državnim službama [[Upadica predsjednik: Vrijeme. Ispričavam se.]] dakle izmjena. Ja se ispričavam. Dakle, svi ti momenti, svi ti instrumenti bit će upravo usmjereni u tom smjeru povećanja broja zaposlenih. Ispričavam se na vremenu.
Hvala. Za sudjelovanje u raspravi prijavio, izvolite Arsen Bauk zastupnik.
Gospodine predsjedniče, potpredsjednik Brkić je točno naveo da se radi o međustranačkom dogovoru za objedinjenu raspravu, stoga vas sukladno članku 233. stavku 1. Poslovnika molim da se predstavnicima Klubova zastupnika ili barem predstavniku kluba zastupnika SDP-a omogući dulji govor od poslovnički predviđenog od pet minuta, sukladno 233.
Ukoliko je potrebno duže pet minuta radi objedinjene rasprave, onda se slažem. Zastupnik Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa. Obzirom na ovu primjedbu gospodina Bauka moram reći da nikakav međustranački sporazum nije postignut, jer nas nitko nije zvao na taj međustranački dogovor. I mi smo protiv toga da pojedina stranka sebi uzima pravo da u ime cijele oporbe dogovara objedinjavanje rasprave. Pa prema tome molim i predsjednika Sabora ako se takvi međustranački dogovori postižu da se na njih zovu svi klubovi zastupnika. Mi taj poziv nismo dobili. Hvala lijepa.
Zastupnik Bunjac, morat ćete sljedeći put navesti prvo članak Poslovnika po kojem govorite o povredi Poslovnika. A s druge strane klubovi zastupnika sami su u mogućnosti dogovarati, ukoliko imaju većinu oni mogu u svakome trenutku napraviti objedinjenu raspravu. Za sudjelovanje u raspravi prijavio se Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e u njihovo ime govorit će zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Mi sada imamo objedinjenu raspravu temeljem dogovora pojedinih stranaka, ali ne svih. Dakle govorit će se danas o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti i također o poticanju zapošljavanja s konačnim prijedlogom zakona. Vjerujem da ste ovih dana svi dobili hrpu mailova i poruka o članku 2. Zakona o zapošljavanju gdje se stručno osposobljavanje radnika odnosno pripravnički staž ograničava na dobnu granicu od 30 godina odnosno traži se da se taj članak vrati na stanje koje je bilo prije 24.6.2016. godine. Čuli smo također od predlagatelja zakona da on smatra da zakon ide na neki način na ruku pripravnicima jer za razliku od EU dobna granica sa 25 pomaknuta na 30 godina, ali recimo ovdje se ne radi o samo o pitanju mladosti nečije, inače prema rimskom pravu mladić je bio do 45 godine i nosio je ime iuvenis, dakle mlad čovjek se smatrao do te dobi, nego se ovdje ustvari radi o pitanju stručnosti. Dakle, vidimo da u Hrvatskoj postoji veliki broj nezaposlenih i jedan dio tih nezaposlenih odlučio je ili upisati neki novi studij ili doškolovanje ili prekvalifikaciju kako bi postao konkurentan na tržištu rada, međutim on nakon što je završio svoje školovanje ne može odraditi onaj završni korak, a završni korak je recimo da pristupi stručnom ispitu jer za njega ne vrijede mjere stručnog osposobljavanja, čime se jedan stručni radnik dovodi u podređeni položaj prema drugom temeljem svoje dobi. Dakle, pozivam predlagatelja zakona da ovaj članak zakona promijeni i da vrati stanje na onakvo kakvo je bilo, što znači da se stručno osposobljavati može svaki građanin bez obzira na svoju dob. Mislimo da će na taj način dakle svi ljudi dobiti jednaku šansu da se zaposle i da konkuriraju na tržištu rada, a posebno je ponekad teško baš ljudima koji su ušli u neke srednje godine dobiti posao. Mnogi od njih jednom kada izgube posao više ga nikada ne mogu dobiti. Što se tiče ovog drugog zakona, tu postoji jedno sporno mjesto koje se nalazi u članku 10. gdje piše da se nezaposlenom osobom ne smatra onaj tko je član zadruge. Znači onaj tko je član zadruge on nije nezaposlena osoba i temeljem toga ne može ostvarivati nikakva prava, te se briše iz evidencije pri Zavodu za zapošljavanje, a ta je odredba u direktnoj koliziji sa Zakonom o zadrugama donesenom 2013. godine koji svojim člankom 35. izričito propisuje sljedeće. „1 Zadruga može obavljati djelatnost sa ciljem stjecanja dobiti ili 2 Zadruga može obavljati djelatnost u cilju udovoljavanja potreba svojih članova bez namjera sticanja dobiti“, dakle može biti socijalna zadruga, potrošačka zadruga, stambena zadruga, zadruga lokalne zajednice itd. „Obzirom da je pogrešna pretpostavka da se članstvom u zadruzi u svakom slučaju ostvaruje dobit odnosno novčani primitak, oduzimanje statusa nezaposlene osobe članovima zadruge predstavlja kršenje ustavnog prava građana na slobodu udruživanja, zajamčenu člankom 43. Ustava RH“. Dakle ponovit ću još jednom prema Zakonu o zadrugama, jedan dio zadruga ustvari većina zadruga oko 85% zadruga, ne ostvaruje nikakvu dobit, što znači da u njima nema zaposlenih osoba. I sada će netko tko je član zadruge, a ja podsjećam da recimo postoje čak i školske zadruge, izgubiti sva prava iako svojim članstvom u zadruzi nije ostvario nikakvu materijalnu ili financijsku dobit. Evo još jedan mali primjer konkretan, imate slučaj sada se osniva etična banka koja će funkcionirati po principu zadruge gdje ćete vi postati dioničari, danas-sutra moći dobiti jedan pošteni kredit. Osnivački ulog u toj etičkoj banci je 2500 kuna. I ako slučajno neki mladi čovjek ili građanin uplati tih 2500 kuna i postane dioničar etične banke, on će automatski biti izbrisan iz evidencije Zavoda za zapošljavanje što znači da će izgubiti sva prava koja pri tome dolaze. Prema tome, htio bih također, znači izgubiti će, što će izgubiti? Izgubiti će također naknadu troškova za vrijeme obrazovanja i izgubiti će naknadu za troškove osposobljavanja kao i novčane pomoći za vrijeme produženog osiguranja. Kako bismo još bolje shvatili [[Upadica predsjednik: Zastupnici, molio bih za red u sabornici.]] Kako bismo još bolje shvatili nelogičnost ove odredbe treba reći da ako posjedujete udjel u trgovačkim društvima manji od 25% koje dale ostvaruje dobit vi ne gubite pravo nezaposlene osobe. Znači članstvom u zadrugu to pravo se gubi ali članstvom u trgovačkim društvima to pravo ostaje. Pa prema tome, očito je da se radi o jednoj nelogičnosti. Često se osim toga u zadrugama ne samo da se ne ostvaruje profit nego se pomaže socijalno ugroženim kategorijama građana, recimo invalidima ili djeci i onda u biti ljudi volontiraju a dolaze dakle sa ovom odredbom zakona u jedan potpuno dakle neodgovarajući položaj kao što sam rekao i protuustavom. Prema tome, Živi zid će predložiti u svom amandmanu brisanje odredbi koje je članstvo ili obavljanje određene funkcije u zadruzi propisuju kao razlog gubitka prava za vrijeme nezaposlenosti čime bi se i na članove zadruge primjenjivao kriterij visine mjesečnog primitka. Prema tome, član zadruge može izgubiti svoja prava ali samo i jedino ako ostvaruje zaradu od toga, u suprotnomu ne. Također htio bih reći da ovdje kod nas postoji jedan anakronizam a on se sastoji u tome da većina ljudi zadruge doživljava u pejorativnom smislu, otprilike zadruge su bile u doba staljinističke kolektivizacije pa je to nešto jako loše, to treba u svakom slučaju uništiti, zatrti, izbrisati iz sjećanja. Međutim, zadruge su jedan od najmodernijih svjetskih trendova. I u skandinavskim zemljama ili recimo u Švicarskoj, Italiji više od 40% stanovništva uključeno je u zadruge a te zadruge između ostaloga utječu vrlo pozitivno i na samo gospodarstvo a ne samo na društvo. Između ostaloga Ujedinjeni Narodi su 2012. proglasile 2012. godinu proglasile međunarodnom godinom zadruga. Upravo zadruge u mnogim studijama koje se tiču poljoprivrede i održivog razvoja dobivaju ključno mjesto, presudno mjesto za jednu dakle pozitivnu, dugoročnu budućnost cijeloga kontinenta pa i čitavoga svijeta. Prema tome, to je naš kratki osvrt na ovu temu. Predlažemo izmjenu članka 2 u ovom Zakonu o zapošljavanju i izmjenu članka 10. na što smo podnijeli i amandman da se dakle članstvo u zadruzi ne smatra razlogom da netko izgubi prava koja ima za vrijeme nezaposlenosti nego da se ta prava gube jedino u slučaju ako netko ostvaruje mjesečni primitak financijski isto kao što ostvaruje ne znamo nekim drugim, na neke druge načine. Hvala lijepa.
Klub zastupnika HDZ-a prijavio se za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govoriti će Blaženko Boban.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani ministre sa uvaženim suradnicama, poštovane kolegice i kolege. Kako smo ove dvije točke objedinili dopustite da najprije o ovom P.Z. 89 par riječi. Zakon o potporama za očuvanje radnih mjesta donesen je na sjednici Hrvatskog sabora koja je održana 15. srpnja '14.-te godine. I to je bila kao interventna mjera u danim okolnostima gospodarske krize a u cilju zadržavanja radnika u radnom odnosu tijekom privremenih poteškoća u poslovanju i pada poslovnih aktivnosti poslodavaca. Nažalost te mjere uz to što i jesu imale dobru intenciju nisu se pokazale a poglavito ne kvalitetne u djelatnosti prerađivačke industrije, trgovine i građevinarstva. Jer u razdoblju od dana stupanja, dakle 7 kolovoza '14.-te pa do konca 2016. godine u potporu za uskraćivanje punog radnog vremena bilo je uključeno tek 321 radnik kod 18 poslodavaca. 11 radnika kod dva poslodavca u '14.-toj, 228 radnika kod 8 poslodavaca u '15-toj i 82 radnika kod 8 poslodavaca u '16.-toj što nije u skladu sa planiranim brojem uključenih osoba a zasigurno ne ni očekivano na taj način da će se realizirati. Ponavljam još jednom, intencija je bila dobra no nažalost primjena nije bila dobra. Da li zbog provedbenih mjera ili nekih drugih otegotnih okolnosti u tom periodu, ne znam. Također valja naglasiti da je Zakonom o potporama za očuvanje radnih mjesta bilo predviđeno da se o zahtjevu za dodjelu potpora odlučuje rješenjem u upravnom postupku na temelju prethodnog mišljenja. Raspravljamo, raspravljamo. Ja govorim zbog čega ovi zakon sada. No, ukratko razlog u mjerama koje su donesene u tom momentu. Položaj, prijedlog za razumijevanje donijeti, pokazati što je sa položajem mladih na tržištu rada u RH. Nezaposlenost mladih velik je gospodarski i društveni problem. Vlada će pozornost usmjeriti nadam se upravo na aktivaciji i obrazovanju mladih i dugotrajno nezaposlenih osoba. Nezaposlenost mladih stvara poteškoće ne samo za nezaposlene pojedince već i za društvo u cjelini. U periodu od jedanaeste do šesnaeste godine broj registriranih mladih osoba je varirao. Najveći broj mladih nezaposlenih osoba zabilježen je u trinaestoj kada je tijekom godine bilo prosječno prijavljeno 113 tisuća i 200, dok je najmanje nezaposlenih mladih zabilježena u šesnaestoj kada je bilo prosječno prijavljeno 68541 osoba. Dakle, u jedanaestoj je bilo 98 i pol tisuća, nešto malo više, dvanaestoj 107 i pol tisuća, trinaeste 113 i nešto više, četrnaeste 102 tisuće i 480, petnaeste skoro 85 tisuća i šesnaeste evo 68000. Nadam se da će to s vremenom padati. Dakle, ovaj zakon je uistinu intencija još malo povijesti zakona, još polovinom 2010. godine u javnosti među mladim ljudima i svima onima koji su bili zainteresirani govorilo se vrlo često Mrsićev zakon. Hajmo to demistificirati. Dakle, prvi put inicijalni zakon na ovu temu donesen je još sredinom 2010. godine. Njegova provedba je u početku zaista bila troma i spora, ali ne možemo ni u kakvom slučaju govoriti da se radi o Mrsićevu zakonu. Naime, 2010. već te godine temeljem tog zakona, tadašnjeg zakona je bilo 448 svega aktivnosti, to je točno ali već 2011. godine je bilo 4760 zaposlenih osoba. Moram reći novi zakon donesen je 31. svibnja 2012. godine. Dakle, već do tada kroz tu mjeru je prošlo negdje blizu nešto malo manje od 10000 mladih ljudi. Trebalo bi pokazati nešto i vezano za financijske pokazatelje ovog zakona kojeg predviđa Vlada. Naime, mlade osobe koje su završile fakultet i one su do sada temelj ovog aktivnog zakona uglavnom o njima se vodilo brigu u stručnom usavršavanju bez zasnivanja radnog odnosa. Ova današnja nova mjera u novom zakonu vodi računa i o mladim ljudima sa srednjoškolskim četverogodišnjim obrazovanjem, tako da će broj tih mladih ljudi porasti za gotovo 17000 u odnosu na ono što smo imali sa dosadašnjim zakonom. Mjere aktivne politike zapošljavanja i korisnici financiranja od četrnaeste do šesnaeste godine su i s planom za sedamnaestu proračun je aktivne politike u sedamnaestoj iznosi milijardu i 498 tisuća 723 i nešto još kuna što je porast od 34,27% u odnosu na izvršenje 2016. godine, odnosno 26,17% u odnosu na 2015. godinu i 55,22% u odnosu na četrnaestu godinu. Povećanje je najizraženije kod potpora za usavršavanje zapošljavanje i samozapošljavanje, te u obrazovanju nezaposlenih sredstva za mjeru javnog rada se smanjuju, dok sredstva za mjere stručnog osposobljavanja za rad bez zasnivanja radnog odnosa ostaju otprilike na istoj razini kao i 2016. godini te su usmjerene na ciljanu skupinu mladih osoba do 30 godina. U izlaganju uvodno ministra čuli smo zašto do 30 godina. Moram naglasiti da u četrnaestoj godini je uključeno ukupno 56632 osobe od čega 28 340 novo uključenih korisnika za što je isplaćeno 965 tisuća. Najveći broj korisnika, milijuna ispričavam se. Najveći broj korisnika je uključen u mjeru stručno osposobljavanje za rad bez zasnivanja radnog odnosa, ukupno njih 28000, a najmanje korisnika uključeno je u mjeru potpora za usavršavanje ukupno njih 148. U petnaestoj godini je uključeno 64773 osobe od čega 41590 novo uključenih korisnika za što je isplaćeno milijarda i 187 milijuna kuna što je 23,3% više sredstava nego u četrnaestoj godini. A najveći broj korisnika je uključeno u mjeru stručno osposobljavanje za rad bez zasnivanja radnog odnosa, ukupno njih 32490 a najmanje korisnika uključeno u mjeru potpora za očuvanje radnih mjesta ukupno njih 235. U 2016. godini je ukupno uključeno 70720 osoba od čega 37700 novo uključenih korisnika za što je isplaćena milijarda i 116 milijuna kuna što je 6,03% manje sredstava u odnosu na petnaestu godinu. A najveći broj korisnika je uključeno u mjeru stručno osposobljavanje za rad bez zasnivanja radnog odnosa, odnosno njih ukupno 33366. Dakle, zakon u svakom slučaju je za pohvaliti. Mi iz HDZ-a naravno da ćemo zakon podržati ali i apelirati na ono što je jako bitno, a to je provedbene mjere zakona. Naime i do sada je u nekim segmentima ovaj zakon bio o.k. i u provedbenom smislu. Ali na žalost s terena jako dobro nama poznato najveći problem je naišla kada bi lokalne uprave i javna poduzeća poslala na suglasnost zakon, odnosno odobrenje temeljem javne nabave u ministarstvo znalo se čekati po tri do četiri mjeseca suglasnost od ministarstva za zapošljavanje mladih ljudi. To je nedopustivo, to je ono što nije dobro i što u provedbenim mjerama uistinu treba dobro, dobro propisati da bude potpuno jasno u kojem roku, temeljem javnog natječaja i temeljem onoga kada poslodavac, da li je to javna ustanova, lokalna zajednica ili privatni pošalje na suglasnost ministarstvu da dobije odgovor. Također u provedbenim mjerama treba definirati kristalno jasno odnose vezano za prijevoz polaznika odnosno ljudi koji su se zaposlili na stručno osposobljavanje. Ne može se to prepustiti onako dogovorno kako tko na terenu će provesti. To uistinu mora biti i u Zagrebu, i u Istri, i u Sinju, i u Solinu, i u Dubrovniku isto propisano. Ako će on biti na teret poslodavca, apsolutno se slažem. Također u provedbenim mjerama, a naznake su kroz zakon vidljive da stručno osposobljavanje treba plaćati država. Naima, polaznik odnosno godinu dana čovjek odradi stručno usavršavanje bez zasnivanja radnog odnosa i nažalost u nekim slučajevima se dogodi da poslodavac ne plati stručni ispit, čovjek nema za stručni ispit i on ostaje bez stručnog ispita. To je nedopustivo, to se mora također regulirati zakonom i tu također treba biti jasan kriterij na području cijele RH. U nadi da će provedbene mjere biti zaista usklađene sa svim segmentima ovog zakona u pozitivnom smislu, ja se nadam da će napokon i mladi ljudi sa srednjoškolskim obrazovanjem, četverogodišnjim obrazovanjem imati iste kriterije kao i oni sa visokim obrazovanjem, ali još više na cijelom području teritorijalnom RH. Hvala vam lijepa.
Za repliku se prva javila zastupnica Ivana Ninčević -Lesandrić.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Boban, slažem se s vama da je ova mjera loše iskorištena, ali ne i da ne postoji razlog da ju dalje koristimo. Naime, pet godina se susrećem sa mjerama aktivne politike zapošljavanja, a pogotovo sa ovom mjerom očuvanja radnih mjesta u zadnje tri godine gdje sam osobno bila u situaciji kada je poduzetnik, dakle pričam o malom i srednjem poduzetništvu realizirati ovu mjeru i to je jednostavno bilo nemoguće. Ono što meni nije jasno kako je moguće da se niko nije zapitao kako mjera koja se zove očuvanje radnih mjesta u sred krize ne opstaje. I mislim da je tu problem cijele te mjere. Dakle nije problem namjere mjere, ona je fenomenalna. Problem je uvjeta te mjere, dakle jednostavno uvjeti nisu bili posloženi na način da ih mali i srednji poduzetnici mogu koristiti. Sada tu možemo raspravu do sutra da li je stvar uvjeta odnosno da li se mjera radila za velika poduzeća ili je jednostavno stvar tromog sustava koji u biti uopće ne poznaje što je to što je potrebno malom i srednjem poduzetništvu. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Boban.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Ivana, da uistinu je zbog toga i potrebno ukinuti ovo jer od 7. kolovoza 2014. do kraja 2016. tu mjeru je iskoristilo svega 321 radnik i to kod poslodavaca i to upitno je i čijih firmi. Apsolutno se s vama slažem, ovdje se očito radi o svega osam poslodavaca na području cijele RH, što je uistinu nedopustivo i što uistinu nije očito unutar samog zakona nije bilo tolike fleksibilnosti da bi se to moglo odnositi na širi krug i poslodavaca, a na koncu i onih ljudi koji su trebali očuvati svoje radno mjesto.
Zastupnik Mirando Mrsić javio se za repliku.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Boban je nazvao ovu mjeru kako kolokvijalno se zove ali da li je bitno kako se zove mjera, kako se zove zakon ili je bitno da mladi ljudi dobiju radno mjesto? Vi u vašoj diskusiji niti jednom riječju niste se osvrnuli kako u Hrvatskoj osigurati za mlade ljude dobro plaćeno, stabilno radno mjesto. Kako osigurati da mladi ljudi umjesto ugovora na određeno vrijeme dobivaju ugovore na neodređeno vrijeme. Mi smo to pokazali jer mladi čovjek nakon stručnog osposobljavanja može dobiti ugovor na neodređeno vrijeme, a poslodavac je oslobođen bruto dva kroz pet godina i preko 50 tisuća mladih ljudi je dobilo radno mjesto. To je ono o čemu treba razgovarati. Nije bitno kako se zove zakon, nije bitno kako zakon funkcionira, bitno je da je on uspješan, a ovaj zakon je uspješan, mjera je uspješna, a ona je počela ranije ali se mjera tek razvila u onom trenutku kada smo ju proširili sa javnog sektora i državnog gdje nije bilo zapošljavanja na privatni sektor. I u privatnom sektoru 70% mladih ljudi koji su završili SOR ostanu kod poslodavca dalje raditi i dobiju ugovor na neodređeno vrijeme i to je ono o čemu trebamo razgovarati. Ne trebamo razgovarati tko je počeo, kako se zove, koje prvi, tko je drugi, bitno je da mladi ljudi dobiju radno mjesto. Stoga me vaša diskusija izuzetno razočarala jer očito da ne znate o čemu govorite.
Odgovor na repliku zastupnik Boban.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. To što je vas razočaralo ili nije to je vjerojatno vaš problem, a to što se kolokvijalno naziva Mrsićev zakon to ste vi sami promovirali. Sto puta ste ponovili pred medijima evo mi donosimo ovaj zakon i onda je to tako ispalo da je Mrsićev zakon. A ja sam samo htio ukazati na to da je taj zakon prvi put donesen sredinom 2010. godine i da je do vašeg prvog donošenja zakona koja je uistinu rekao dam i za govornicom oplemenjen zakon, donesen 31. svibnja 2012., kroz tu mjeru takva kakva je, prošlo već, u samom inicijalnom početku preko 10-ak tisuća mladih ljudi u RH. U drugom dijelu vaše replike se apsolutno slažem vezano za to da bi primarno nam svima trebalo biti zapošljavanje. Ali sada ćemo ispraviti još jednu stvar o kojoj vi ovdje već 3 dana govorite. Vi često govorite o vrlo uspješnim rezultatima evolucije i hvalite podatak od gotovo 60% uspješnosti SOR-a što nema veze sa istinom i toga ste i vi svjesni. Prava istina je da evaluacija pokazala kako je samo 12% polaznika stručnog osposobljavanja zaposleno kao izravni učinak SOR-a što znači da bi ostalih 48% ljudi bilo zaposlili i bez mjera i bez mjera o kojima ste vi govorili. Ja bih isto volio i bio sretan da je još mnogo više. Nažalost ne. I tih 12, ovo sada govorim iz iskustvenog djela uglavnom se događalo u javnom sektoru a ne ni najmanje u privatnih poslodavaca.
Zastupnik Miro Bulj, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Boban, dobro ste razjasnili ovo je li zakon 2010. ili je Mrsićev, onda je manje bitno da se on zove zakon Jadranke Kosor ili Mrsića ali ste primijetili da je problem u provedbi. Koliko su ti dali rezultata, ti zakoni, a to ste vi dobro isto primijetili da je pad nezaposlenosti, pa ste nabrajali, već sad u posljednje vrijeme da imamo pad nezaposlenosti, što je dobro. Ali je problem što nemamo proporcionalno tome rast zaposlenih. E sad gdje je problem. Problem je u tome nakon svih tih zakona što su naši mladi, poglavito mladi u autobusu u jednome smjeru za strane države, uglavnom za strane države. I to sa cijelim obiteljima. To je ključni problem a ne da li se on zove Mrsićev ili Kosoričin zakon. A to je vrlo jednostavno, vidjeti kada pogledamo demografsku sliku svih krajeva u RH a poglavito nerazvijenih krajeva, odakle i ja dolazim. Znači ključni je problem šta nije dobro percepcija pad nezaposlenosti stvara kao pada nezaposlenosti posljednjih godina, to je neistina jer nije proporcionalna rast zaposlenosti. Znači trebaju zakoni koji će poticati gospodarstvenike na područjima poglavito nerazvijenih krajeva gdje imamo spaljenu zemlju, prazne prostore. Tek tada ćemo imati znači nekakvu mogućnost da se razvija gospodarstvenik na tom području i da bude konkurentno to područje a ne da naši mladi odlaze iz tih krajeva u Zagreb i to je sreća ako dođu u Zagreb, nego nažalost odlaze u treće zemlje. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku zastupnik Boban.
Da, kolega Bulj u pravu ste jer imamo ovdje i tablicu zaposlenih mladih u periodu '11.-te do '16.-te, pa '11. je bilo 87 tisuća, govoriti ću okvirno, '12.-te 84 tisuće mladih, '13.-te 102 tisuće mladih, '14.-te 107 tisuća, '15.-te 109 i '16.-te nažalost 102 tisuće mladih. Dakle ni broj zaposlenih ne raste a vjerojatno je to odlazak naših mladih preko granice što nije dobro. Ali govorio sam o provedbenim mjerama. Zašto o provedbenim mjerama? Postavio sam sebi u više navrata pitanje kako to da ti mladi ljudi ne idu kod poslodavaca privatnih na stručno osposobljavanje. Onda sam došao do zaključka da privatni poslodavac raspiše natječaj onda u momentu kada je i njemu potrebno kadrova zbog nekakvog obima posla ili ne znam, kakve njegove, procesa proizvodnje a onda to rješenje pošalje u ministarstvo a ministarstvo čeka 3 ili 4 mjeseca da mu odobri da bi ti mladi počeli svoje raditi stručno osposobljavanje. I on tada, i 7, evo kolegica Ivana kaže, ona je imala slučaj i 7 mjeseci čak ministarstvo dok odobri to. I zato sam sada apelirao na samom kraju u nadi da će provedbene mjere ovih zakona biti efikasne, uravnotežene, to je jako kvalitetan zakon i pomoći će mnogima mladima, nije ni ovaj bio loš ali provedbene mjere i praksa koja se događala na samom terenu je bila katastrofalna i bude li ovakva praksa i ovog zakona i za njega ću također reći da nije dobar jer se ne može 7 mjeseci čekati suglasnost ministarstva. A ukupno 12 mjeseci traje cjelokupno stručno osposobljavanje mladih osoba. A da ne govorim diferencirane mjere oko prijevoza i od svih ostalih segmenata unutar toga.
Hvala. Zastupnik Josip Đakić, javio se za repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre sa suradnicima. Kolega Boban, sve ste dobro obrazložili u svezi ovih zakona koji su pred nama, no trebali ste naglasiti i to zbog čega se ide u redefiniranje i izmjene ovih zakona s obzirom da je do sada bila šuma mjera koje su bile neprepoznatljive i nedjelotvorne, sada se kroz ove zakone svode na 9 mjera koje su aktivne, koje će biti sigurno ovako redefinirane, usmjerene prema onim skupinama koje su teže zapošljive, koje dugotrajno čekaju posao, koje su sa nižom stručnom spremom i kvalifikacijom. I vjerujemo da ćemo tako postići one efekte kojima se teži i cilja a to je povećanje razine zapošljivosti kroz ovakve zakone, kroz ovakve mjere. Jednako tako i novine koje su stavljene a do sada ih nije bilo to je mogućnost da dobrovoljno osiguranje za slučaj zapošljivosti članovima posada broda u međunarodnoj plovidbi plaćanje posebnoga doprinosa na temelju sklopljenoga ugovora sa zavodom na koji način će se riješiti dugogodišnji problem ove kategorije osoba. Kroz svih ovih 9 mjera koje su striktno opisane i koje su ciljano namijenjene ka boljem, kvalitetnijem i bržem rješavanju nagomilanih problema smatramo da će Vlada RH i ministarstvo kao i Zavod za zapošljavanje kroz svoje savjetnike omogućiti što bolju efikasnost ovih zakona a ne do sada ovakvu šumu propisa u kojima se nitko nije mogao snaći.
Odgovor na repliku zastupnik Boban.
Hvala lijepa. Kolega Đakić, da uistinu u pravu ste. I inače intencija svih zakona bi trebala biti što jednostavniji, što razumljiviji prema širem sloju građanstva naše države jer u protivnom iskomplicirani zakoni, a nejasni što manjem broju građana su veća opasnost za bilo kakve druge nečasne radnje. Generalno ovo govorim vezano. Ali ovih 9 mjera mene je posebno, zaista me je posebno potakla mjera što je uvedeno da i srednjoškolce sa četiri godine srednjoškolskog obrazovanja su sada uključeni. Iskreno, čovjek sa srednjom školom gimnazijalac i ekonomskog smjera je i tako na žalost u beznadnoj situaciji što se tiče zapošljavanja. Ako i u ovom segmentu on nije obuhvaćen uistinu je gotovo pa na rubu moglo bi se reći ovog društva. Zato sam posebno zahvalan ministarstvu što je i u ovim mjerama uvrstilo i njih, a to vam je po broju 24845 njih što će jako, jako puno pomoći. I ovdje kad sam spomenuo u provedbenim mjerama i još ću jednu mjeru pokazati koja je jako zakomplicirala zakon koji je do sada bio na snazi, a to je nereguliranje mentorstva odnosno različito reguliranje mentorstva kod drugih ljudi ili poslodavaca i u javnom sektoru. Svak' je radio na svoj način, a nije na neki način imao propisnik i način na koji će provesti ulogu mentora u samoj toj mjeri. Hvala.
Zastupnica Sabina Glasovac javila se za repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Boban, ne znam zašto vas toliko smeta činjenica da je u vrijeme ministrovanja kolege Miranda Mrsića, zapravo zakon koji jest donesen u 2010. godini nekako počeo živjeti i ja ću reći dobro se razvijao u tom životu. Mislim da sve ono što je dobro treba podržati, treba nastaviti i treba priznati da da, ovo je jedno područje i ovo ministarstvo, Ministarstvo rada je zapravo uspjelo iskoristiti sve one prednosti koje nam je između ostalog donijelo i članstvo u EU. I da smo vrlo spretno zapravo stvorili pretpostavke da uzmemo ja ću to tako reći negdje oko 132,54 milijuna eura koji nam stoje na raspolaganju u financijskoj perspektivi od 2014. do 2020. godine. Ono što sigurno trebamo pozdraviti je činjenica da samo u 2015. godini ukupni korisnici mjera aktivne politike zapošljavanja su, znači 64760. Novo uključenih je u tom dijelu 41595 što je čak 46,8% veći udio novo uključenih osoba u ove aktivne mjere zapošljavanja u odnosu na 2014. godinu. SOR je naravno ono što je najviše odjeknulo od svih ovih mjera i mene žalosti evo što se dobna granica smanjuje, što se krivo prezentira da će se naknada za stručno osposobljavanje bez zasnivanja radnog odnosa povećati za negdje oko 200 kuna, a s druge strane će troškovi prijevoza koji u ovom slučaju padaju na poslodavca koji može ili ne mora ih platiti vjerojatno iznositi više od samog povećanja od ovih 200 kuna kako se prezentira kako se povećavaju naknade.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Boban.
Hvala poštovani predsjedniče. Uvažena kolegice, ako ste pažljivo slušali raspravu ja nisam negativno govorio o zakonu nego o provedbenim mjerama tog zakona sa iskazanim primjerima sa terena. Oprostite to iskazanim primjerima sa terena ja ne dajem za pravo više ni vama, ni bivšem ministru gospodinu Mrsiću da zna točno kako je na samom terenu to bilo implicirano. Ovdje su vam rekli još neki ljudi sa terena kako se po 7 mjeseci čekala suglasnost ministarstva.
…/Upadica predsjednik: Ja vas molim da se suzdržite od komentara./…
Ja vas molim da završim. Sa terena vam kažem po 7 mjeseci. Evo to je sada i bivši ministar potvrdio 2016. Dakle i prije se to čekalo i petnaeste i četrnaeste. Dakle, intencija zakona je bila pozitivna. Provedbene mjere nisu baš bile dobre i trebamo se svi pitati zašto privatni poduzetnici se nisu više uključili u te mjere. A odnos privatnih poduzetnika i javnog sektora je 90 i nešto posto naprama 7, 8%. Hvala.
Zastupnica Marija Jelkovac javila se za repliku.
Hvala lijepa predsjedniče. Poštovani kolega Boban, slažem se sa vašom raspravom pogotovo sa onim što ste istaknuli da su postojali određeni propusti u provedbi same mjere stručnog osposobljavanja bez zasnivanja radnog odnosa …
…/Upadica predsjednik: Zastupnice i zastupnici molio bih da se suzdržite od rasprave./…
Isto tako bih ukazala i vjerujem da će provedbene mjere sada nakon ovog zakona voditi računa o tome da se ispravi dosadašnja praksa, da osobe koje se primaju na stručno osposobljavanje bez zasnivanja radnog odnosa trebaju biti primljene samo na, u stvari mogu biti primljene samo na ona radna mjesta gdje je kao uvjet u sistematizaciji propisana jedna godina radnog staža. Znači svugdje tamo, to je bitno pogotovo u jedinicama lokalne i područne samouprave i u državnim službama. Tamo gdje god je bila po sistematizaciji propisana dvije ili više godina radnog staža kao uvjet osobe nisu mogle pod tim uvjetima biti primljene na stručno osposobljavanje što smatram da je neopravdano. Naime, u samim jedinicama lokalne i područne samouprave uredbom je propisano za koja radna mjesta koliko mora biti radnog staža, te stoga to nije niti moguće mijenjati. Ja mislim da je neopravdano kod primanja osoba na stručno osposobljavanje tražiti da moraju ispuniti takve uvjete jer one se ne primaju u radni odnos. Znači bitno je jedino da ispunjavaju, odnosno da se vodi računa o struci koja je tražena za to radno mjesto kako bi one mogle biti osposobljene u svojoj struci za koju su se školovale. Tako da evo ukazujem na to da je to bio problem i da svakako vjerujem da će taj problem biti ubuduće ispravljen i da neće biti takovih zapreka. A što se tiče prijevoza zaista mi je drago da je to na ovaj način ujednačeno da svi na jedinstven način imaju pravo na prijevoz [[Upadica Petrov: Vrijeme.]] jer će to biti sada obaveza. Hvala.
Zastupnik Boban odgovor na repliku.
Hvala poštovani predsjedniče. Da, uistinu i to je jedan od problema koje čeka ovo ministarstvo kako izregulirati nakon godine dana i položenog stručnog ispita da čovjeka dočeka uvjet tamo dvije ili tri godine radnog staža. Uistinu je i to problem i to treba uskladiti zakonski u nekim segmentima zakona i u odnosu na neka radna mjesta. Ne može se govoriti o svim radnim mjestima. Što se tiče prijevoza, meni je drago da je na neki način ovo prebačeno na poslodavca odnosno na onoga tko će zaposliti. Razlog, znate mnogi poslodavci pa i javne ustanove pa i mi na koncu u lokalnim zajednicama primali bi ljude na stručno osposobljavanje bez ikakvih obveza, bez iti jednog financijskog pokazatelja kao obveze lokalne zajednice. I onda u pravilu ti mladi ljudi budu godinu dana tu, polože stručni ispit i oni ostanu jer nema više potrebe za njima, ostaju negdje na ulici. Sada kada poslodavac preuzme obvezu barem toliko da se prijevoz plaća njemu zasigurno će voditi računa da kvalitetnu osobu koja prošla kroz stručno osposobljavanje zadrži za sebe na određenim radnim mjestima na kojima su potrebne unutar sistematizacije. To je jako bitno, da i poslodavac osjeti barem jedan mali vrlo mali dio, a na ministarstvu je da, ponovit ću još jednom da u provedbenim mjerama propiše koliki su to točno iznosi i u kojim područjima za koliko novaca. Hvala.
Zastupnica Irena Petrijevčanin-Vuksanović javila se za repliku.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Poštovani kolega Boban, vi ste zapravo naveli sve prednosti ovih izmjena i vidimo da u toj šumi propisa kako smo čuli ima i nejasnoća i određenih nedefiniranosti, a naravno ako se ide u smjeru da se uvode jasni kriteriji onda je to svakako pozitivno i pohvalno. Dvije stvari ste spomenuli kao pozitivne i ja se s tim slažem. Prvo je svojevrsna naknada troškova stručnog i majstorskog ispita. O čemu se tu radi? Pa voljela bi da to još jednom ako možete spomenute jer je to jako bitno da osobe koje su na stručnom osposobljavanju završe taj proces osposobljavanja, ali šta je tu bitno reći. Ta osoba se osposobljava za rad bez zasnivanja radnog odnosa i ona ne može obavljati poslove u razdoblju između 22 sata uvečer i 6 sati prijepodne te nedjeljom, blagdanom ili nekim drugim radnim danom. Zašto? Zato što se na taj način sada vodi računa da se stručno osposobljavanje je obrazovna mjera čiji je cilj, ajmo tako reći stjecanje prvog radnog iskustva, a ne osiguranje potrebne radne snage poslodavcu. I to je jako bitno, možda zvuči možda je promaknulo ali meni je to smatram da je to bitno, a i našim građanima. Isto tako je bitno reći još jednom da je uređena i kategorija stalnog sezonca jer je stalni sezonac se po postojećem zakonu nije smatrao nezaposlenom osobom, ali će to sada biti uređeno po ovom zakonu i vidjet ćemo ju i kategoriju novčane pomoći u skladu s tim. Hvala lijepo.
Zastupnik Boban odgovor na repliku.
Hvala poštovani predsjedniče. Uvažena kolegice, tri stvari ste dotakla, da ja nisam ovdje kroz svoju raspravu vezano za sezonce, a i kroz raspravu će se još ovdje neke stvari pokazati i vidjeti, ali uistinu je i ta mjera jako kvalitetna i dobra jer ste do sada imali situaciju nažalost, a ja dolazim iz tog područja pa vrlo dobro znam, da čovjek koji radi ljeti u turizmu, uglavnom se odnosi na sferu turizma, radi ljeti u turizmu manje prima nego je u zimskom periodu dotacije koje dobiva od države potpora. To je žalosno i sramotno. I zato mi je drago ga je i taj segment posebno reguliran. Što se tiče stručnog ispita, naime do sada je bilo, ponovit ću još jednom evo radi kolega sa desne strane, i dosadašnji zakoni su imali dobru intenciju. U provedbenim mjerama nisu bili do kraja dovedeni i zbog toga je bilo nejasnoća na trenu pa ću još jednom radi javnosti ponoviti. Stručni ispit osoba završi godinu dana rada i sada nitko nije znao tko će njemu platiti stručni ispit, da li on sam sebi, da li poslodavac, da li država. I raznih situacija imate na terenu, netko je mogao platiti, netko možda nije mogao platiti. A danas je ovim zakonom potpuno jasno država će platiti stručni ispit. I što se tiče bilo je treće, mislim prijevoz, to sam i jedno i drugo ponovio. Hvala lijepa.
Zastupnica Majda Burić javila se za repliku.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Boban. Rekli ste da treba pohvaliti ova dva zakona i slažem se s vama, budući da je krajnji cilj i očekivani ishod ovih dvaju zakona upravo povećanje stope zaposlenosti sa 58 na 68%, a ujedno i smanjenje stope nezaposlenosti za 10%. Ono što posebno valja istaknuti i podcrtati i pohvaliti jest proračun za mjere aktivne politike u 2017. godini koji iznosi oko milijardu i pol kuna, što je u odnosu na 2014. godinu povećanje za 55,22%. Dakle u odnosu na vrijeme ministrovanja gospodina Mrsića kako kaže gospođa Glasovac, to je povećanje više za polovicu. Osim toga smatram da treba pohvaliti i smanjivanje odnosno eliminaciju pasivnih mjera i potenciranje aktivnih mjera, valja naglasiti još jednom da naknada za nezaposlene raste, za naknada za stručno osposobljavanje radnika raste sa 2.400 na 2.620 i da su to sve to iznimno dobre mjere. Ono što također valja pohvaliti jest zaokruživanje cijelog procesa sa majstorskim, odnosno stručnim ispitom i polaganjem istoga, te cjelokupna usmjerenost ministarstva na razvoj kompetencija ali i na sustavnost što smatram iznimno bitnim i pohvalnim. Znamo i svi da je najveći broj mladih nezaposlenih osoba bio zabilježen upravo 2013. godine kada je on iznosio 113. tisuća 200 mladih osoba dok je najmanja nezaposlenost mladih zabilježena 2016. godine kada je bilo prosječno prijavljeno [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] Mogu završiti? [[Upadica: Ispričavam se.]] Hvala.
Zastupnik Boban, odgovor na repliku.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Ja ću završiti, broj zaposlenih mladih u periodu '11., '16., tu ste stali, '13.-te bilo 102 tisuće 526 a '16-te 102 tisuće 861. Ovo nije proporcionalno nažalost, moram reći broju nezaposlenih mladih u odnosu na '13.-tu i '16.-tu i to je očit pokazatelj da je dobar dio mladih nažalost iselio iz RH u ovom periodu ili iz nekog drugog razloga se ne vode kao nezaposleni niti kao zaposleni. Evo, dakle što se tiče ovih financijskih pokazatelja i povećanja financijskih sredstava u proračunu govore same za sebe u ovoj mjeri u niz drugih segmenata. Prema tome, ja se iskreno nadam da će mladi RH a posebno ću još jednom pozdraviti gimnazijalce i ekonomiste sa srednjom stručnom spremom i došlo je i njihovo vrijeme i oni od primjene ovih mjera će moći se uključiti u mjere stručnog osposobljavanja.
Zastupnica Ljubica Lukačić, javila se za repliku.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Boban vi ste istaknuli u svojoj raspravi prijevoz a i mnoge kolege su to već spomenuli. Ja ću samo reći da je moje mišljenje da je izuzetno dobro da prijevoz sada postaje ugovorna obveza poslodavca zato što je do sada bilo da ljudi nisu dobivali, često nisu dobivali isplaćen prijevoz. Privatni poslodavci često ga nisu isplaćivali a mnogi poslodavci nisu se mogli odlučiti koji bi to, koji bi to iznos prijevoza isplatili zato što neki u kolektivnim ugovorima imaju različito određen prijevoz. Nekima piše da isplaćuju najpovoljniji prijevoz za poslodavca i onda mnogi ne znaju što je to najpovoljniji prijevoz za poslodavca. Da li onaj prijevoz autobusni, da li onaj prijevoz vlakom ili neki drugi prijevoz. Sada će to biti jednako za sve, dakle tamo gdje će postojati javni gradski prijevoz biti će plaćen javni gradski prijevoz a tamo gdje njega neće biti će 0,75 kuna po kilometru i svi oni koji će raditi po ovoj mjeri imati će jednako plaćen prijevoz. Mislim da je ovo jako dobro i evo htjela sam samo to dodatno apostrofirati što ste vi već spomenuli. Hvala.
U ime Kluba zastupnika SDP-a ovu temu u raspravi obrazložiti će zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pred nama su dva zakona koja su izuzetno važna za RH, izuzetno važna za socijalne partnere. I ja bih podsjetio da Vlada nije postupila sukladno o Sporazumu o osnivanju gospodarsko socijalnog vijeća i poslovniku o radu gospodarsko socijalnog vijeća gdje u članku 10. i 11. se vrlo jasno kaže da gospodarsko socijalno vijeće prati stanje na području zapošljavanja mirovinskog i zdravstvenog osiguranja i usklađivanja tržišta rada. I to je ono što je problem sa ovim zakonima. Zakoni koji su doneseni prije su usklađeni sa socijalnim partnerima, ovdje socijalni partneri nisu imali šansu reći niti riječ. I to je krivo. Stoga ćemo zahtijevati da ovi zakoni odu u redovitu proceduru, da se napravi sastanak sa socijalnim partnerima da se socijalni dijalog za koji ste nas optuživali da ga nema za vrijeme Vlade SDP-a napravi i učini onako kao što treba biti. I iluzorno je ovdje u diskusijama bilo govoriti da će ovi zakoni povećati zaposlenost, neće ovi zakoni povećati zaposlenost, ovi zakoni stvaraju samo preduvjete da mladi čovjek može uči u tržište rada da može steći iskustvo i da temeljem tog iskustva može konkurirati i dobiti radno mjesto. Stoga mi je bilo žao što ministar koji je ekonomista, bazično njegova struka nije ništa govorio o tome kako otvoriti radna mjesta u Hrvatskoj. Nemojmo se, i vrijeme kada smo donosili ove zakone smo jasno govorili da ovi zakoni neće otvoriti radna mjesta, da radna mjesta će otvoriti neke druge mjere, ali ovo će potpomoći da mladi ljudi uđu u tržište rada. Ove zakone ne treba gledati samo kao puka slova na papiru nego ih treba gledati kroz probleme koje treba rješavati i koje treba riješiti u RH, jedan od problema je nezaposlenost mladih ljudi i svi o tome govorimo ali nitko danas nije rekao koji su uzroci nezaposlenosti mladih ljudi u Hrvatskoj. U prvom redu neodgovarajućom brigom o mladima i njihovim problemima ne samo u odnosu na nezaposlenost nego i za druge probleme sa kojima se susreću u tržištu rada. Imamo neodgovarajuće politike obrazovne i politike tržišta rada koje bi trebale potaknuti mlade ljude da prije završetka obrazovanja steknu odgovarajuće iskustvo. Naime, poslodavci uglavnom traže osobe sa iskustvom, a mladi ga prije završetka obrazovanja nisu mogli steći. Stoga je i donesen Zakon o hrvatskom kvalifikacijskom okviru koji je trebao pomoći da se mladi ljudi uključe u tržište rada. Zato smo kao krenuli, pokrenuli kurikularnu reformu koju je HDZ i Vlada HDZ-a i MOST-a zaustavio. Jer jedan od ciljeva kurikularne reforme je bilo povezivanje tržišta rada i da mladi ljudi odmah nakon izlaska iz obrazovanja mogu ući u tržište rada i konkurirati za radno mjesto. S druge strane imamo i nerazumijevanje poslodavaca o svim prednostima koje mladi nose kao radna snaga. Naime, mladi ljudi su prilagodljivi, skloni usavršavanju i napredovanju, donose nove ideje, otvoreni su prema novim tehnologijama i vještinama. Nedovoljno potičemo njihove vertikalne i horizontalne i geografske mobilnosti. Koristi se mlada radna snaga za nisko budžetne poslove i ono što je izuzetno važno destimulira se njihov rani ulazak u tržište rada. Ovdje bih napomenuo i zloupotrebu studentskog rada za poslove u kojima radi ne mogu steći iskustvo za struku u kojoj se obrazuju. Sve su to problemi koje je trebalo rješavati dijelom i ovim zakonima. Mi toga u ovim zakonima ne vidimo, niti je očito bila intencija da se to radi. Ono što smo mogli vidjeti i u proteklih 12 mjeseci bivše Vlade i u ova tri mjeseca je sustavna nebriga za mlade. U 2016. preko 80000 mladih ljudi je otišlo iz Hrvatske. Neslavni rekord u jednoj godini. Tada u 2016. su ukinute mjere zapošljavanja, a mogli smo vidjeti da nije poduzeta niti jedna mjera koja bi mogla pomoći na tržištu rada. Sve su to mjere koje su bile prije. Ukinute su mjere za poticanje zapošljavanja mladih, a trebalo ih je proširiti i doraditi ako je to Vladi bilo stalo. Prekinuta je kurikularna reforma, a to je temelj za bolji položaj na tržištu rada. Nisu unaprijeđene mjere za osiguravanje njihovog sigurnosnog zaposlenja. Osnova poboljšanja mladih je njihov stabilan radni odnos koji će potaknuti poslodavce na ulaganje u njihovo dodatno stjecanje znanja i vještina. Gospodo iz HDZ-a to je ono što je važno kada govorimo o ovim zakonima. Otvaranje stabilnih radnih mjesta, otvaranje mjesta koja su bitna da mladi ljudi ostanu u Hrvatskoj. I da gospodine Đakiću, napravili smo to ako ne znate ili se ne sjećate da smo donijeli mjeru koja poslodavcima omogućava da ako da ugovor na neodređeno vrijeme osobi mlađoj od 30 godina bit će oslobođena od bruto dva kroz pet godina. I to je mjera koja točno cilja mlade ljude. I SOR i ta mjera su ostavili dio mladih u Hrvatskoj da ne ode u druge zemlje EU. Također nije ništa poduzeto da se smanji velik broj udjela ugovora na određeno vrijeme. Ova mjera koju smo proveli je bila mjera, koja je pokazala da se može smanjiti broj ugovora na radno vrijeme, ugovora na određeno radno vrijeme. I to se vidjelo u statistici Zavoda za zapošljavanje. Po prvi put smo u skupini mladih imali blagi porast ugovora na neodređeno vrijeme iako su većina ugovora na određeno vrijeme. Dakle, s tim mjerama je trebalo nastaviti, to smo trebali danas čuti i imati pred sobom da diskutiramo o tome, a ne da diskutiramo koja mjera je uspješnija, čija je mjera, tko je počeo prvi, tko je napravio što je napravio. Jer mjeru stručnog osposobljavanja koja je bila mjera u vrijeme krize trebalo je nadograditi i dalje. I ako je tako neuspješna kao što je zastupnik Boban rekao, pa šta je proširujete sada na srednjoškolsko obrazovanje. Koji vam je cilj? Taj cilj ja iz obrazloženja ministra nisam vidio osim da na takav način se napravi jedna dobra statistika da se smanji broj nezaposlenih mladih ljudi u toj skupini koja je vrlo komplicirana i nije tako jednostavna. Što je sa starijim našim sugrađanima koji su na Zavodu za zapošljavanje, koji nemaju šansi da uđu u tržište rada? Poslodavac vodi mlade ljude i zašto bi zapošljavao starije osobe? Mi smo predlagali i ostavili smo bivšoj Vladi, mislim da to još ima u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava da idemo u garanciju 50+. Imamo garanciju za mlade kojom pokušavamo mlade ljude zadržati u Hrvatskoj, dati im start i dati im mogućnost zaposlenja. A što je sa starijim ljudima? Šta smo njih pustili da čekaju mirovinu na Zavodu za zapošljavanje onakvu kakva će bit minimalna i jadna. Stoga je trebalo pokrenuti garanciju 50+ koja je vrlo jednostavna. Poslodavac će biti, dakle to je jedna fiskalna mjera, horizontalna, nije nedozvoljena potpora koja kaže: „Poslodavac koji da starijoj osobi od 50 godina ugovor na neodređeno vrijeme bit će oslobođen od bruto dva onoliko godina koliko toj osobi treba uvjet za starosnu mirovinu.“ Vrlo jednostavno, poslodavcima prihvatljivo. Međutim, niti Vlada Oreškovića, niti Vlada Plenkovića nije o tome rekla niti jednu riječ. Ovim prijedlozima HDZ i MOST su jasno poručili mladima, ja se nadam da MOST neće podržati ove zakone … možda Hlebinac pa očekujem da će malo proraditi savjest i svi oni mailovi koji stižu ovih dana i na vaše adrese mladih ljudi koji zbog ako se donese ovaj zakon će izgubiti šansu da dobiju mogućnost da se zaposle u Hrvatskoj i otići će u zemlje EU ili negdje drugdje. Jasno su poručili mladima da mladi i njihovi problemi nisu njima bitni. I to je ono što je sukus ovih zakona. To su zakoni koji ne uvažavaju sadašnje probleme, koji idu za time da onemoguće da mladi ljudi pristupe mjeri. Ona je bila u punom zamahu 2015., tada 2016. kada je bila ministrica Šikić ministrica rada i mirovinskog sustava, nema gospodina Bobana, tada je bilo to sedam mjeseci kada se nisu odobravali ugovori za stručno osposobljavanje. A zašto? Zato što nije bilo novaca. Upozoravali smo 2016., upozoravamo i sada 2017. da nema novaca u proračunu da se financiraju ovi koji vam danas pišu, a to su oni koji su iznad 30. godine života, to su oni koji su slabijeg materijalnog stanja, koji zato što sada troškove puta prebacujete na poslodavca. Jel vi znate šta radite? To je ono što je bio problem, problem je da se ne shvaća stručno osposobljavanje u onom smislu u kojem se shvaća. Onemogućavanje da mladi čovjek stariji od 30 godina uđe u mjeru stručnog osposobljavanja mu onemogućava da uđe u tržište rada i tražit će svoju šansu izvan Hrvatske. Ministar je rekao, da ima i drugih mjera, ali one su postojale i prije pa mladi ljudi nisu mogli naći posao po tim mjerama. Prema tome, dajmo im mjeru koja je najučinkovitija, a ta mjera je stručno osposobljavanje. Prijevoz, prijevoz je bio riješen na najpošteniji način koji je mogao biti. Priznaju se realni troškovi dolaska na posao i to smo financirali, ne iz sredstava EU nego iz sredstava našeg proračuna. I nije bitno da li ste vi u Babinoj Gredi ili ste u Zagrebu i jedan i drugi ste imali šansu da dobijete prijevoz i da možete doći na radno mjesto i da možete sudjelovati i raditi i dobiti tu godinu dana radnog iskustva. Sada se kaže da, poslodavac će sada biti odgovorniji jer će on plaćati prijevoz. Ma neće gospodo plaćati prijevoz, stavit ćete ga u ugovor i šta ako mu ne isplati prijevoz, šta će taj mladi čovjek? Žalit se? Uredu, drugi dan iza toga će biti raskid ugovora o stručnom osposobljavanju zbog bilo kojeg razloga. I on se inače može raskinuti i s jedne i s druge strane, a da se ne pita razlog zašto se raskida. Ili još gore, da poslodavac isplati tih 500 kuna, ali onda traži od mlade osobe koja je na stručnom osposobljavanju da mu tih 500 kuna vrati, tako da onda 2.620 novčane naknade neće biti nego će biti 2.220, a nema nikakvog razloga da to ne možemo i ne trebamo financirati kroz državni proračun jer mladi čovjek koji je u stručnom osposobljavanju potpisuje ugovor sa HZZ-om ne potpisuje sa poslodavcem i tu je kvaka. I on ima pravo na troškove prijevoza onako kako obračunavamo za državne službenike i namještenike i to je bilo vrlo jednostavno riješeno odlukom upravnog vijeća, svi su dobivali prijevoz to im je bilo nešto malo više. Dali smo mogućnost da ljudi dođu i dobiju mogućnosti da imaju stručno osposobljavanje. Ovi zakoni rade dvije diskriminacije, jednu po dobi, jednu po materijalnom stanju jel onaj koji ne bude mogao imati tisuću kuna za troškove prijevoza jel imamo i takvih troškova jednostavno neće moći ako mu roditelji ne budu mogli participirati, neće moći koristiti mjeru. Onemogućavamo najsiromašnijima da dođu do te mjere. Proširujete mjeru na srednjoškolsko obrazovanje što je nonsense koji je non plus ultra. Srednjoškolsko obrazovanje nema potrebe za stručnim osposobljavanjem, ali jedno pitanje, završeni gimnazijalac nije zanimanje, gimnazijalci nemaju zanimanje, njih treba osposobiti za tržište rada. Što ćemo ih osposobljavati, za šta? Nemojte to raditi. Šta ćemo sa trgovačkim školama? Hoćemo sada omogućiti poslodavcima da blagajnice koje teško zarađuju 3.400 ili 3.800 kuna i sada maknemo i stavimo mlade trgovkinje koje će raditi za 2.620. Nemojte gospodo raditi, ministre ja vas molim. Mi kada smo 2012. donosili taj zakon baš zbog toga nismo htjeli ići u srednjoškolsko obrazovanje koje nema završni ispit. Nemojte to raditi, evo ja vas molim sa ove govornice zbog onih mladih ljudi koji će zbog toga završiti u trgovačkim lancima, raditi na policama. I ovo što ste rekli da neće raditi od 22 navečer do 6 ujutro, to objesite mačku o rep jer jednostavno niti će se moći kontrolirati niti će to mladi čovjek reći da to ne želi. I stalni sezonac, da gospođi kažem i da joj možda razjasnim, stalni sezonac nije nezaposlena osoba. Stalni sezonac je zaposlena osoba koja prima naknadu sa zavoda za one mjesece kada ne radi, a poslodavac uplaćuje mirovinsko i zdravstveno. Mi smo turistička zemlja, stalni sezonci su oni koji su core business zbog barmena, kuhara, konobara, ljudi nam se vraćaju u pojedine turističke objekte. I sa ovime što sada radimo tu mjeru potpuno izjednačavamo sa drugim, sa drugim nezaposlenim osobama. Opet napominjem, oni gospodo, nisu, ministre oni nisu nezaposlene osobe. A to se vidi i po tome što su banke koje znate kako su rigidne prihvatile ugovore za stalnog sezonca kao ugovor na temelju čega mogu mu dati kredit. Sa ovim što sada radite rušite tu mjeru zbog toga jer vam se čini da je to nešto visoko. Pa gospodo to su ljudi koji su krvavo zaradili taj novac, koji su radili 6 dana u tjednu po 12 sati. I to nisu, dakle to nisu bačena sredstva. I država im se može odužiti da oni ostanu u Hrvatskoj i da nastave raditi u toj tvrtki. Nemojte raditi ni to. Stoga će klub SDP-a dati amandmane na ove zakone a posebno za kraj jedna molba svima vama da ovo što je predviđeno u Zakonu o podizanju novčane naknade da napravimo iskorak i da osobama koje su na zavodu za zapošljavanje, koje su na granici siromaštva, tko god nije bio na zavodu za zapošljavanje bez sredstava ili sa vrlo niskim sredstvima novčane naknade zna kako to izgleda. Ovo što Vlada sada predlaže je besramno, povećanje za 10-ak, 20 kuna, kriza je prošla, premijer je rekao krize nema, raste nam BDP, rastu nam sredstva. Mi iz naših plaća izdvajamo 0,5 za zapošljavanje, dakle za ono vrijeme kada smo nezaposleni, skupi se preko 2 milijarde u proračunu. Podignimo tu naknadu. Prijedlog SDP-a je 80% bruto plaće u prvih 90 dana i 50% za onaj ostali period. I to je mjera koja je usmjerena prema onima koji su najugroženiji na tržištu rada. Ali vjerujem da ove moje riječi nažalost neće naići na plodno tlo a HDZ i svi oni koji budu glasali za ove zakone biti će krivi za ono što će se dešavati na tržištu rada da isporuče mlade ljude u trgovačke lance da rade za 2400 kuna. Nije pošteno gospodo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Miro Bulj. Izvolite.
Kolega Mrsiću, svi su krivi osim vas. Kažete i složio bih se s vama, ovo su samo mjere, ovo su mjere za one nezaposlene i svaka mjera ima i dobrih stvari i loših. Naveli ste i koji su razlozi zbog čega danas imamo ovoliki broj nezaposlenih, zbog mladih ljudi koji odlaze, koji bježe. Pa evo, npr. jedan od razloga je kada novac iz europskih fondova koji je namijenjen za OPG, za poljoprivredna gospodarstva završe u sestrinskim OPG-ovima raznih tajkuna, 3, 4 ili 5 i tako 2 milijarde kuna, vi ste tada bili ministar pa možete mi pojasniti kako se je to moglo dogoditi. I zbog toga je recimo iz Slavonije 50 tisuća ljudi otišlo u jednoj godini, više nikada ih nećemo vratiti. Mi sada ne znamo kako poticati stočarstvo jer nije problem nego ti su stočari koji su se bavili tradicijom, obiteljski, stoljećima, stočarstvom te farme su i ta obiteljska gospodarstva su prazna. Tu je problem. I sada ti koji su dobili taj novac a koji se ne isplati tužiti će Hrvatsku državu 2 milijarde kuna. To je jedan od primjera. Kada govorite da su svi krivi pa i MOST ste spomenuli na savjest ali naravno da treba raspravljati, ono što je dobro treba podržati, samo ovo što sam nabrojao ta Vlada koja je to napravila da je te dvije milijarde dala tajkunima a trebala je OPG-ovima malim je gora od bilo koje elementarne nepogode u zadnjih 5 stoljeća. Ona je ispraznila Slavoniju. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bulju na replici. Odgovor uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Uvaženi kolega Bulj uvijek ima standardnu repliku. Jasno da svaka Vlada ima poteza koji su dobi i loši, ne možete biti uvijek dobri, ne možete biti, ako ste uvijek loši onda to nije dobro ali Vlada SDP-a je jasno izvela zemlju iz krize, povećala je BDP, povećala je izvoz, povećali smo zaposlenost, počelo je smanjivanje nezaposlenosti. Danas govorimo o mjeri koja je bila jedna od najuspješnijih mjerama, kada govorimo o tome da omogućimo mladim ljudima da uđu u tržište rada. Zaboravili ste vaučere gdje smo u poljoprivredi, mogu reći riješili rad na crno. Prema tome, ja mislim da ne možemo gledati tako crno, ja znam da zbog politike uvijek treba reći ništa ne valja, sve novo počinje od mene, ali je vrlo jasno da je Vlada SDP-a izvela Hrvatsku iz krize i da ovo što se sada dešava je, se zasadilo u ona vremena kada je SDP bio na vlasti. A što se tiče same poljoprivrede, ona je bremenita, problemima nije to počelo sada ali mislim da je to tema za neku drugu raspravu. Ali ono što će vam se sada desiti da ukidanjem ove mjere stalni sezonac, naši ljudi koji su u Slavoniji, koji rade u turizmu, koji su izvrsna radna snaga, koji imaju iskustva, znanja, želje i volje da rade u turizmu i da budu, dakle u toj mjeri stalni sezonac oni će potražiti svoju sreću izvan Hrvatske i Slavonija će biti još više devastirana nego što je bila do sada. A jedna od posljedica je i ukidanje mjere stalnih sezonaca.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mrsiću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Mrsić, spomenuli ste statistiku i nahvalili vrijeme Vlade u kojoj ste bili ministar. Evo u to vrijeme je baš statistika bila izuzetno dobro što se tiče zapošljavanja. Imali smo jedan fenomen – padao nam je broj zaposlenih i broj nezaposlenih. To su podaci statistički. U to vrijeme pad i broja zaposlenih i nezaposlenih, ali nisam se zato javio. Javio sam se zato da malo prokomentiram sa vama kao osobom koja je aktivno na tome radila tada kao ministar, taj program stručnog osposobljavanja za rad mladih. Ja sam uvjeren da taj program nije povećao zaposlenost mladih. U to sam uvjeren. Čak štoviše ću reći da je to bila jedna mjera u nuždi koja je u stvari obezvrijedila mnoge mlade ljude i to ne govorim ja. To prenosim ono što su mi rekli ti mladi, obrazovani ljudi tada. Ako smo već krenuli u takvom pravcu onda je uvijek trebala biti jedna mjera koja neće obezvrjeđivati obrazovane mlade ljude nego koja će im omogućiti da onda se osjećaju vrijedno. Rekli ste da, a vrijedno se mogu osjećati ako naravno primaju za svoj rad i naknadu koja je za to normalna. Recimo nekakvu visinu pripravničke plaće, onda bi to bilo to. Poslodavci traže osobe sa iskustvom. Jedan primjer koji poslodavci. Reći ću vam Centre za socijalnu skrb pred godinu dana, Centri za socijalnu skrb nisu htjeli primati mlade ljude, obrazovane ako nisu imali položen stručni ispit. Znači državna institucija nije omogućila mladom čovjeku da može počet radit, nego je čak morao ići polagati i na kraju odraditi praktički volonterski taj dio.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrgu na replici. Odgovor uvaženi kolega Mrsić, izvolite.
Uvaženi kolega Hrg, miješate jabuke i kruške. Ovo zadnje nije problem stručnog osposobljavanja nego problem statuta te, dakle tog zavoda gdje je očito trebalo neke stvari promijeniti. Ali mi je malo čudno, vi ste dio pozicije. Vaša diskusija bi proizašla da vi nećete glasati za ovakav zakon ako su tako loši, ali je tako mjera napravila to što je napravila. Dakle, vi bi trebali dignuti ruku protiv ovih zakona i protiv proširenja na srednjoškolsko obrazovanje, protiv toga da mjeru širimo. I sami ste rekli, a ponovili ste ono što sam i ja ponovio, da je mjera stručnog osposobljavanja bila mjera u vrijeme krize. I ona je omogućila da mladi ljudi ostanu u Hrvatskoj, da dobiju godinu dana radnog iskustva. I da, 60% njih je našlo radno mjesto u Hrvatskoj, 50000 je dobilo ugovor na neodređeno vrijeme. Ali sada su vremena druga. Pomalo se treba SOR ostavljati za one baš kojima treba, recimo jedan push u tržište rada i razvijati pripravništvo. Dakle, to je nešto što smo očekivali danas da će biti u ovom paketu zakona. Stoga kada govorite i o statistici o padu broja zaposlenih i nezaposlenih, pa to ste imali i 2016. je bila ista matematika. Dakle, jedno je to što u Hrvatskoj vodio broj zaposlenih na tri razine i s druge strane što je bila diskrepancija između anketne nezaposlenosti i nezaposlenosti koja se vodila u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje. Prema tome, 2016. je bilo isto. To je nešto što trebaju stručnjaci u Hrvatskoj razjasniti. Ali činjenica je da je 2014. počeo blago rasti broj zaposlenih.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mrsiću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Maro Kristić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Mrsić, evo ja sam imao priliku kao nekadašnji pročelnik u Dubrovačko-neretvanskoj županiji još u vrijeme kada ste vi bili na čelu ministarstva se upoznati sa mjerama aktivne politike zapošljavanja. I zaista upoznao sam se sa pozitivnim učincima tih mjera. Primili smo jako puno mladih ljudi koji su se pokazali iznimno stručnima i kvalitetnima i zadržali smo ih u radnom odnosu što u županiji, što u agencijama, ostali su raditi na različitim projektima EU itd. Ono što me malo razočaralo da sam od vas kao osobe koja zaista jako je bliska sa ovom materijom očekivao raspravu u smislu da ćete malo više ući u meritum ovih mjera, jer ja sam osobnog mišljenja da je i u vaše vrijeme, a i u vrijeme ministra Ćorića ovo jedna jako pozitivna stvar. I da je u vaše vrijeme bilo sigurno puno propusta kao što će se to događati i sada. Međutim, očekivao sam da ćete analitički pristupiti ovim mjerama, da ćete istaknuti sve ono što je dobro, ali i ono što je bilo loše u vaše vrijeme i dati na određeni način upute što se to može popraviti da bi ovaj paket mjera bio što učinkovitiji, da bi se što više mladih ljudi poslije zadržalo u radnom odnosu. Evo ovo je više jedna nekako kritika u smislu vašeg izlaganja, nego neka replika. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Kristiću na replici. Odgovor uvaženi kolega Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo. Iskustva pozitivna su u većini slučajeva što se tiče ove stručne mjere, stručnog osposobljavanja. Ali jasno da u „svakom žitu ima kukolja“ i da je bilo i loših iskustava i da tu Zavod za zapošljavanje mora još bolje kontrole pooštriti da se oni poslodavci koji love u mutnome jednostavno isključe iz mogućnosti da dobiju osobu na stručnom osposobljavanju posebno oni koji ne isplaćuju plaće ili koji muljaju na tržištu rada. A što se tiče same moje diskusije, ona je bila usmjerena pogledu naprijed, dakle ja sam govorio da sada moramo ići korak naprijed da osiguramo stabilna, dobro plaćena radna mjesta u Hrvatskoj za mlade ljude, ali i za sve ostale u Hrvatskoj da moramo razvijati pripravništvo, da moramo ući sa fiskalnim mjerama u pripravništvo, da kažemo poslodavcu da ako daš 70% plaće da si oslobođen onda doprinosa, tako da on ima interesa da primi čovjeka u pripravništvo, da inkorporiramo u stručno osposobljavanje u fakultete, da ne znam na ekonomiji država plaća, ali morate godinu dana provesti u nekoj tvrtci radeći na poslu za koji se obrazujete ili na pravu. Tako je na zapadu. Problem našeg obrazovanog sustav je što nema tog stručnog osposobljavanja i ovaj SOR je zamijenio i to ali je omogućio da mladi ljudi uđu u tržište rada, opet ponavljam, steknu iskustvo i zaposle se. Sto puta ću ponoviti, da stručno osposobljavanje ne stvara radna mjesta. Radna mjesta stvara ekonomija, gospodarstvo i ja sam očekivao da ćemo i tome danas razgovarati i da mjere koje budemo predlagali budu mjere koje će usmjerene biti za otvaranje stabilnih dobro plaćenih radnih mjesta.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mrsiću na odgovoru. Sljedeća za repliku se javila uvažena kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mrsić, vi ste izrazili na kraju svog izlaganja nadu da će vaši dobronamjerni i po meni korisni savjeti i opaske uroditi plodom i doći do ušiju nadležnih i da će na neki način razum prevladati, da se neće inzistirati i dalje na hitnom donošenju ovakvog zakona, bez bilo kakvog, kako ste i sami rekli, dijaloga sa socijalnim partnerima što je zapravo nečuveno. Međutim, ja ne dijelim s vama vašu nadu, ne dijelim to iz razloga što se već u 2016. godini vrlo jasno mogao vidjeti smjer u kome će se ići s politikom ili ako hoćete mjerama aktivnog zapošljavanja. Kada se usporede ovo što ste već i spomenuli usporavanje odobravanja zahtjeva koje čak nije bilo usmjeravanje, ono je u jednom trenutku bilo i zaustavljanje. Zaboravili ste spomenuti činjenicu da od rujna 2016. godine se aplikanti i korisnici mjera SOR-a prije svega obraćaju i nama zastupnicima revoltirani činjenicom da je došlo do zastoja u isplati prijevoza, sredstava za prijevoz, a vrlo jasno i kroz državni proračun. Dakle u 2015. godini mi smo imali od 780 milijuna koja su bila sredstva za aktivne politike zapošljavanja, više od pola milijarde je išlo iz državnog proračuna i to je bilo vrlo jasno opredjeljenje tadašnje Vlade da smo se odlučili pozabaviti sa uvjetima u kojima smo se našli, recesijom i naći način kako u tom teškom trenutku učiniti barem nešto. Međutim, ovdje bojim se da neće doći do toga, da ćemo ove osobe koje su starije od 30 godina potaknuti da napuste Hrvatsku, a ove što ste i sami rekli sa završenom srednjom školom koja do sada nisu bili obuhvaćeni mjerama da možda rade kod Todorića u trgovačkim lancima još po jeftinijoj cijeni rada od današnjih blagajnica. Stvarno čini se da ne može niže, ali očito će ipak moć.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Glasovac na replici. Odgovor uvaženi kolega Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo. Zastupnice Glasovac, da točno je, vlada doduše vlada SDP-a 2013. je potpisala Sporazum o osnivanju i radu Gospodarsko-socijalnog vijeća koji je trajni ugovor sa 4 središnjice odnosno 5 središnjica i Hrvatskom udrugom poslodavaca gdje je vrlo jasno naglašeno da o ovim zakonima trebalo je provesti socijalni dijalog. Socijalnog dijaloga 2016. nije uopće bilo, ali mislim da ni sada baš ne cvjetaju ruže s obzirom da se nije bilo u mogućnosti da sindikati i drugi zainteresirani u prvom redu udruge nezaposlenih i udruge mladih daju svoje primjedbe na ovaj zakon. Da ste čuli te primjedbe onda ne bi unutra stavili da se mjera proširuje na trogodišnje i četverogodišnje srednjoškolsko obrazovanje. Isporučit ćete mlade ljude bespotrebno velikim lancima, ali i malim trgovcima, sada govorimo o njima koji će onda moći vrlo legalno iskorištavati bez kontrole te mlade ljude, a nema potrebe za to. I s druge strane je pitanje gospođo Glasovac, vi ste bili pomoćnica ministra, kako ćete stručno obrazovati gimnazijalca, oni nemaju zanimanje. Prema tome, šta ćete sa tim gimnazijalcima? Prema tome i zakon je nedorečen. Trebalo je reći osim onih sa svršenom gimnazijom. Stoga evo još jedanputa apeliram sa ove strane da se razmisli o tome da se zakon pošalje u redovitu proceduru, da ako treba se sastanemo još jedanput u Saboru da ako Vlada baš hoće 1.3. uvesti mjere, da još jedanput razmotrimo ove primjedbe i da zakoni budu bolji nego što jesu.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mrsiću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. Uvaženi kolega Mrsić, slušam vašu raspravu jedan na određeni način hvalospjev. Govorite o tome što se je dešavalo zadnjih godinu dana s pravom upozoravate na sve promašaje protekle i trenutne Vlade. Međutim ti problemi nisu nastali prije godinu dana, godinu i par mjeseci nego su u biti nastali nekoliko godina ranije. Mene čudi da su te mjere koje vi spominjete bile navodno tako jako uspješne a Hrvatska je danas na samom dnu po nezaposlenosti mladih, znači drugi smo od dna, gora je od nas valjda samo Španjolska. Te mjere su valjda isto toliko bile uspješne koliko i ona mjera o otpisu dugova kojima si je možda par stotina ljudi otpisalo dug. Dakle, koliko se ja sjećam, dakle vaša Vlada je imala nekakav Plan 21 o transparentnosti, o tri plaće u plusu, o prestanku zaduživanja, povećavanju sredstava za obrazovanje. Međutim, od svega toga nije ostalo ništa. Kada mi vidimo između ostaloga da vi sada optužujete Vladu ovdje u Saboru a čim sjednica prestane pokušavate s tom istom Vladom ostvariti nekakve kontakte s Uredom Predsjednice, vidimo da se dodvoravate MOST-u i ustvari budi se sumnja da ustvari vi samo proizvodno nudite drugu politiku a ustvari su hrvatski problemi isti, svejedno koja nam Vlada bila na čelu, da li HDZ-ova, SDP-ova ili kanadska. Hvala lijepa.
Hvala lijepo gospodinu Bunjcu na replici. Odgovor gospodin Mrsić. Izvolite.
Uvaženi kolega Bunjac, uvijek stavljate znak jednakosti, znam da je to vaša politika i na tome dobivate političke poene među građanima, to prihvaćam. Međutim ne možete reći da mjera stručnog osposobljavanja ali i mjera koja je vezana uz to da poslodavac ukoliko da ugovor na neodređeno vrijeme može biti oslobođen bruto 2, nema uspjeha. Kada smo krenuli bilo je negdje preko 52% nezaposlenih mladih ljudi u dobi između 15 i 25 godina. Sada je negdje to palo na ispod 45%. Dakle uspješno se taj dio razriješio. Ali jasno da tome nisu samo doprinijele mjere aktivne politike zapošljavanja nego su doprinijele i neke druge, u prvom redu otvaranje radnih mjesta. Sigurno je da je Vlada SDP-a imala uspjeha, opet napominjem da smo pokrenuli Hrvatsku, izvukli je iz krize, rast je BDP-a koji se nastavio, zaposlenost koja je počela 2014. se nastavila, pad nezaposlenosti koji je pao, počeo 2013. se nastavio. Dakle svi ti pozitivni trendovi su se nastavili i dalje. Nezaposlenost mladih će biti i dalje problem, ona nije samo problem bila 2011., ona je bila problem i 2000. i 1995., mi imamo uvijek taj problem s obzirom na našu strukturu obrazovanja i ulazak u tržište rada. Najmanju stopu nezaposlenosti mladih imaju dvije zemlje nama bliske a to su Austrija i Njemačka koji imaju tzv. dualno, strukovno obrazovanje. Što to znači? To znači da tijekom obrazovanja radite u tvrtki gdje ćete se vjerojatno nakon toga obrazovanja zaposliti. I to je ono što je bilo u kurikularnoj reformi koju je HDZ zaustavio. I to je jedina šansa da nam padne nezaposlenost mladih ispod 10%. Bez toga jasno da neće biti uspjeha.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mrsiću na odgovoru. Sljedeća se za repliku javila uvažena kolegica Ivana Ninčević-Lesandrić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Mrsić, malo prije ste u svom izlaganju rekli kako ove mjere ne idu na dobro i da pokazuju veliku nebrigu o mladima i nezaposlenima. Pa ako ste već u stanju procijeniti kako će ići ove mjere koje nisu niti krenule, mene zanima kako to da u vrijeme, dakle ne mjere koje su krenule, nego su trajale za vrijeme vašeg mandata, kako niste bili u stanju zapitati se što se to dešava sa mjerom očuvanja radnog mjesta koja je 2 godine, dakle koliko znam '14.-ta, i '15.-ta, za vrijeme vašeg mandata, bila na snazi nije davala rezultate? Kako se niste zapitali kako je moguće da mjera u sred krize, koja upravo treba sačuvati radna mjesta ne funkcionira? I kako je moguće da nitko u biti nije provjerio te uvjete s kojima se susreću krajnji korisnici, dakle poduzetnici koji žele ljude zaposliti preko te mjere, jednostavno ih zaustavljaju, znači ne mogu jednostavno, ne mogu realizirati tu mjeru jer ona nije napravljena za njih? Evo ja se stvarno nadam da ćete mi iskreno i istinito odgovoriti na ovo pitanje jer mene stvarno zanima što se tu dešavalo. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ninčević-Lesandrić na replici. I odgovor uvaženi kolega Mrsić. Izvolite.
Uvažena kolegice, nema kolege Bulja, u ništa. Dakle ne razumijete zakon. Dakle, zakon je usmjeren ka poslodavcima koji su u poteškoćama. To znači kada tvrtka dođe u poteškoće zato što nema proizvodnje jer je poremećaj na tržištu rada, umjesto da otpusti radnike, radnici ostaju u tvrtki, dobivaju od države minimalnu plaću. Kada se stvar pokrene oni ostaju tamo. Oni koji su koristili, koristili su vrlo uspješno, jedan vam je Adriaplast, vama vjerojatno tamo i blizu, koji je zbog ovog zakona uspio zadržati proizvodnju u Hrvatskoj i sada se ovako ekspandirati kao što je. I ne treba gledati u zakonu koliko je korisnika nego što zakon radi. I zato je meni čudno zašto se želi ukinuti ovaj zakon, on ima svojih problema u provođenju, njega se može unaprijediti, omogućiti poslodavcima da ga lakše i bolje koristi ali ne ga ukinuti jer ovo je legalna državna potpora poslodavcima. Vi znate da se ne može dati potpora državna otkada smo u EU, ne možete dati novac poslodavcu ali mu možete dati preko radnika. Njemačka je Mercedes Benz spasila na ovakav način da je radnicima financirala radno mjesto da ostane radno mjesto u Njemačkoj, da se ne seli na istok ili negdje drugdje a mi tu sada mogućnost ukidamo sa ovim. Jer kako, ima prijedlog da će se to financirati preko mjera. Mjera može biti sada, ona nije zakon, može se uvesti, ne more se uvesti. Ovo je zakon i to imaju sve zemlje. Ima Austrija, ima Njemačka. Ovo je usuglašeno i sa poslodavcima i sa sindikatima. Hodali smo po svijetu, prepisivali. Njega treba još lakše, još ga treba raščistiti da je lakše poslodavac. Ali nije problem u broju, nego je problem što se on sada hoće ukinuti umjesto da se unaprijedi. I opet napominjem [[Upadica Brkić: Zahvaljujem.]] Adria plast je ostala hrvatska firma zahvaljujući ovom zakonu.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mrsiću na odgovoru. Imamo još jednu repliku po ovoj raspravi, uvaženi kolega Josip Križanić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine Mrsić, vi ste rekli da mladi čovjek želi ući čim prije na tržište rada. Uz dobre stvari koje proizlaze iz ovih mjera htio bih ukazati na probleme koji se javljaju nakon stručnog usavršavanja od godinu dana. U proteklom zakonu, naime kada mladi čovjek završi mjeru zapošljavanja bez zasnivanja radnog odnosa nametnuo se poslodavcu, on ga želi zaposliti i koristiti mjeru za rad nakon stručnog osposobljavanja i ne može. Zašto? Ne može zato jer mladi čovjek nakon stručnog osposobljavanja mora najprije ići na burzu. Tek nakon tri dana poslodavac može dati zahtjev za rad nakon stručnog osposobljavanja, dakle ne možete još za vrijeme stručnog osposobljavanja za izabranog djelatnika dati zahtjev burzi rada da ga želite zaposliti tako da nema prekida da mladi čovjek čekajući odobrenje mjere od nekoliko mjeseci ne zaboravi sve ono što je naučio. To je izuzetno veliki tehnički operativni problem i to se treba u ovom zakonu riješiti. Automatizmom se to mora rješavati, a onda mladi čovjek može ući brzo na tržište rada. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Križaniću na replici. Odgovor uvaženi kolega Mrsić, izvolite.
Vidim da ste čitali, očito da vam je to valjda netko napisao. O ovoj mjeri o kojoj vi govorite je mjera je mjera Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Naravno ako tu mjeru zatražite dva dana pred završetak stručnog osposobljavanja da, jasno da mladi čovjek neće stići. Međutim, tu mjeru se može zatražiti puno ranije da se odobri. Međutim, zaboravljate na jednu drugu mjeru koju vjerojatno poslodavac hoće ili neće. Vi sa samim prestankom stručnog osposobljavanja isti dan možete zaposliti tu osobu ako joj date ugovor na neodređeno vrijeme. I ne treba vam ni zavod, ni Porezna uprava, niti bilo tko. Dovoljno je da u JOPPD obrascu imate jednu kućicu gdje piše korisnik mjere. I vi automatski dobivate mladog čovjeka. Ja sam tu mjeru i radio i osim toga smo tu mjeru implementirali u JOPPD obrazac. Prema tome, u JOPPD obrascu pogledajte imate jednu kućicu koja se zove korisnik mjera. To označite, to je signal Poreznoj upravi da se radi o mladom čovjeku mlađem od 30 godina koji je dobio ugovor na neodređeno vrijeme. Oslobođeni ste pet godina, ne morate plaćati bruto dva što je za jednu prosječnu plaću otprilike oko 75000 kuna ćete manje dati državi. Jedino što trebate imati je da imate ugovor na neodređeno vrijeme potpisan i da osoba koja je potpisala taj ugovor mora ga potpisati prije svog tridesetog rođendana. Malo se informirajte pa ćete vidjeti. Osim toga, preko 60000 mladih ljudi je dobilo takve ugovore. Prema tome, to je vrlo jednostavno. Poslodavci koji su pošteni koriste te ugovore. Prema tome, nema nikakvog razloga da mladi čovjek nakon stručnog osposobljavanja odlazi na Zavod za zapošljavanje može dobiti odmah ugovor na neodređeno vrijeme bez ikakvih problema.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mrsiću na odgovoru. Uvaženi kolega Blaženko Boban, povreda Poslovnika. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Mrsiću vi ste tako profesore, doktore uvrijedili zastupnika da je meni neshvatljivo temeljem članka 238. stavka 5. Citirat ću: „Omalovažava ili vrijeđa predsjedatelja ili druge zastupnike.“ Vjerojatno niste ni svjesni na koji način. Rekli ste zastupniku vidim da čitate ili ste to ili vam je drugi napisao ili ste prepisali, tako ste vi rekli. Pa kakvo je to omalovažavanje zastupnika profesore doktore Mrsiću?
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bobanu na ovoj informaciji. Malo prerigidno tumačite Poslovnik, tako da vaša povreda Poslovnika ne stoji. Prelazimo dalje. U ime predlagatelja uvaženi ministar gospodin Tomislav Ćorić, izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Sabora. Pa evo budući je rasprava u ovom dijelu ja bih rekao poodmakla i bit će teško referirati se na sve navode, a pritom isto tako braniti ove zakonske prijedloge. Samo bih se referirao na tezu gospodina Mrsića koji je ipak izlagao u ime najveće opozicijske stranke. Dakle, gospodine Mrsiću i vi gospođo Glasovac ste zapravo naveli da se u kontekstu prijedloga ovoga zakona nije poštovao socijalni dijalog ni u kojem segmentu, poštivanju socijalnog dijaloga, sigurno iz vaše perspektive znači nešto drukčije nego iz perspektive ove Vlade. Ono što vam mogu reći da je javna rasprava na ovu temu trajala 15 dana, da su socijalni partneri sami sebe izuzeli sa Povjerenstva Gospodarsko-socijalnog vijeća za zapošljavanje. Ako govorimo o socijalnom dijalogu vjerojatno vam je poznat naslov, odnosno poznati su vam izvadci iz novina proteklih dana. Dakle, samo ću navesti jedan od njih. Šef stranke, dakle gospodin Bernardić se odrekao bivše SDP-ove koalicijske vlade ispričavši se za poteze koje u području radnih odnosa ali i dijaloga povlačila Vlada Zorana Milanovića. Matica Hrvatskih sindikata nije željela da na sastanku bude Mirando Mrsić, SDP-ov saborski zastupnik i bivši ministar rada. Dakle, ako govorimo o socijalnom dijalogu vjerojatno niste u situaciji, barem ne u ovom konkretnom slučaju se pozivati na nepostojanje socijalnog dijaloga ni vi, ni vaša kolegica Glasovac. Što se tiče mjera, vidim da ste se jako orijentirali na jednu mjeru, to je mjera stručnog osposobljavanja bez zasnivanja radnog odnosa. Međutim vi sami znate da paket mjera će brojati sigurno veći broj mjera i da ćemo u tom paketu mjera pokušati pokriti sve moguće oblike aktivacije onih koji su na tržištu rada, a u ovom trenutku su nezaposleni, znači sve ugrožene skupine. Ako govorimo o tim ugroženim skupinama i vi ste u nekim mjerama, pa u konkretnom slučaju i u okviru važenja odnosno u okviru Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta pokušali inicirati nešto efikasniji pristup. Ono što vam moram svakako naglasiti jeste sljedeća činjenica, dakle obrazovanje u okviru potpora za očuvanje radnih mjesta 2,5 godine važenja ovog zakona koji ste vi donijeli, znate li koliko je ljudi prošlo sustav obrazovanja u okviru očuvanja radnih mjesta? Nula. Dakle nijedna, niti jedna jedina. Govorimo o zakonskom prijedlogu odnosno o zakonskom okviru kroz koji je prošla 321 osoba u 2,5 godine i vi držite da je to potrebno opravdavati zakonom. Vi ste se u svom obrazloženju neadekvatnosti ovog zakonskog okvira isto tako osvrnuli na pitanje prijevoza za koji ste rekli da poslodavac neće plaćati prijevoz, da će tražiti od druge strane, dakle radnika osobe koja je na stručnom osposobljavanju da mu vrati novac koji je on plati za njega za prijevoz. Pa nemojte to, ne trebamo jednostavno ići u tom smjeru, to je na kraju krajeva mi dakle ovdje već sa saborske govornice odnosno vi sa saborske govornice već pretpostavljate da će netko izigrati zakon. Zašto bi se to dogodilo? Pa to se ne treba događati mi se nadamo da se neće događati. Ono što je važno da osobe koje idu u stručno osposobljavanje bez zasnivanja radnog odnosa ne snose trošak svog prijevoza, to hrvatska javnost treba znati. Naprotiv, tim osobama se omogućuje da im država plati trošak majstorskog odnosno stručnog ispita što se do sada nije događalo. Dakle, mjeru stručnog osposobljavanja na neki način oplemenjujemo jednim dobrim završetkom. Kada spominjete završene gimnazijalce odnosno četverogodišnje srednje škole, u nekoliko izlaganje je bilo riječ o tome, dakle mi jednostavno moramo misliti i na te ljude. U ovom trenutku na Zavodu za zapošljavanje nalazi se preko 20 tisuća osoba ispod 30 godina starosti koji imaju završeno četverogodišnje srednjoškolsko obrazovanje. Što s njima? Pitate se što ćemo im omogućiti. Omogućit ćemo im da kroz praksu u okviru te godine dana pokušaju steći određene kompetencije. Oni naime mogu imati 28, 29 godina iz raznoraznih okolnosti nisu otišli na sveučilišni studij, dakle nisu nastavili svoje školovanje hoćemo li ih ostaviti i ne ponuditi im ništa? Dakle u okviru ove mjere i okviru niza drugih mjera mi ćemo pokušati tim ljudima omogućiti tim mladim osobama da uđu u svijet rada i da uspješno nastave živjeti u tom svijetu rada. Ne znam iz kojeg razloga ste rekli da se ukida mjera stalni sezonac. To nije točno, dakle to jednostavno nije točno. Mjera stalni sezonac ide dalje. Međutim ova zemlja nema novca financirati šest mjeseci osobu na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje iznosom od šest tisuća ili preko šest tisuća kuna koliko su postojale odnosno koliko su bile naknade pojedincima u okviru mjere stalni sezonac. To jednostavno nije moguće. Dakle mi mjeru stalni sezonac prilagođavamo tržištu rada i onima koji su na tržištu rada u ovom trenutku traže svoj posao. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem uvaženom ministru gospodinu Ćoriću na ovoj raspravi. Povreda Poslovnika uvaženi kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Povrijeđen je Poslovnik član 238. i pokušaj omalovažavanja i diskvalifikacije zastupnika političkim sredstvima ne vezano uz temu. Dakle nije primjereno da ministar ovdje pokazuje novinske članke i ukazuje na obračune unutar bilo koje političke strukture. Ovdje se govori o zakonima i argumentiramo moramo raspravljati o zakonima. O drugom dijelu rasprave nemam nikakvih primjedbu, ali na početku je to išlo u krivom smjeru.
Uvaženi gospodine Đakiću molim vas, niste dobili riječ. Gospodine Hrelja, ne znam što vam je danas svima da ste tako napeti sa ovim povredama Poslovnika, kada vi budete predsjedali sjednicu onda tumačite Poslovnik kako želite. Ja osobno smatram da nije došlo do grube povrede Poslovnika, tako da vaša povreda Poslovnika ne stoji. Nastavljamo dalje, replika na izlaganje predlagatelja uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo. Neću ulaziti u političke diskvalifikacije kada nemate argumenata onda dižete diskvalifikacije. Ja se nisam nikome ispričao, ako ste pogledali taj članak imate i moju izjavu pa onda možete pročitati šta sam ja rekao. Ali gospodine ministre, vi ste ministar socijalnog dijaloga i javna rasprava nije socijalni dijalog, pa koliko puta vam to trebamo reći. Javna rasprava je javna rasprava, socijalni dijalog je socijalni dijalog, to su dvije potpuno odvojene strane. Znam da ste novi i ja sam bio novi, pa treba vremena da se nauči, ali evo da vam kažem, javna rasprava nije socijalni dijalog kao što socijalni dijalog nije javna rasprava. Niste poštovali socijalni dijalog u ovom slučaju, niste sa sindikatima prošli zakone od početka. Zašto je to tako? Jer jednostavno ste htjeli izbjeći neke stvari koje želite provući ovim zakonom kao što je ovo trogodišnje i četverogodišnje uključivanje ovih sa tri i četiri godine u stručno osposobljavanje. Gospodine ministre, stručno osposobljavanje za gimnazijalce, za šta ćete ih osposobljavati? Njih treba prekvalificirati, njima treba dati kvalifikaciju. A kada govorimo o mjerama jasno da govorimo o SOR-u zato što je ona najveća mjera i ove druge mjere se također koriste, ali u puno manjoj mjeri. Kako ćete riješiti ovaj broj od 20 tisuća ljudi koji imaju trogodišnje i četverogodišnje obrazovanje? Pa otvorite im radna mjesta. Vi i premijer i potpredsjednica Margaret Dalić su one koji kažu da smo se oporavili. Pa ako smo se oporavili, vi ste ekonomista, oporavak znači otvaranje radnih mjesta. Dajte stimulanse da se za te mlade ljude otvori to radno mjesto pa će vam, ne treba vam SOR za to. I opet napominjem, SOR ne otvara radna mjesta, to vam mora biti jasno.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mrsiću na replici. I odgovor ministar gospodin Tomislav Ćorić. Izvolite.
Gospodine Mrsiću, dakle i ta javna rasprava u trajanju od 15 dana ali i činjenica da su predstavnici naših socijalnih partnera bili pozvani na povjerenstvo Gospodarsko socijalnog vijeća govori u prilog tezi da mi s našim partnerima s druge strane apsolutno želimo imati što je moguće bolji odnos i komunikaciju. Da li je ona postojala ili nije postojala u 4 godine dok ste vi bili ministar, vi to najbolje znate. Ja sam vam samo pokazao i ispričavam se gospodinu Hrelji, međutim, ja sam se pozvao na tezu gospodina Mrsića i gospođe Glasovac, njegove kolegice da ne postoji uopće socijalni dijalog ove Vlade. Dakle ja sam se samo protutezom pozvao na ispriku njegovog stranačkog šefa, gospodina Bernardića, drugoj strani uslijed nedostatka socijalnog dijaloga. Dakle, ja vjerujem da je taj dijalog postojao i u vrijeme vaše Vlade gospodine Mrsiću, uopće u to ne dvojim. Vjerujte i vi da taj dijalog postoji u ime ove Vlade. Ja se slažem u potpunosti sa činjenicom da mjera SOR ne može u potpunosti zadovoljiti sve potrebe za tržište rada. To je teza koja je postojala i danas i postojala je i jučer i u vrijeme vaše Vlade. Međutim vi ste taj i na kraju krajeva kao ministar rada i mirovinskog sustava koji je cjelokupni iznos sredstava, zahtjevnu politiku zapošljavanja, odnosno najveći dio tih sredstava, barem tako govore brojke, usmjerio upravo prema SOR-u pri čemu su i dokvalifikacija i prekvalifikacija i obrazovanje i ostali programi bili u potpunosti stavljeni na stranu. Da li je tada učinjena pogreška, to ćete znati najbolje vi. Ono što ćemo mi raditi je upravo poticati alternativne programe u vremenu koje dolazi kako bi se ti mladi ljudi ili sve ugrožene skupine pripremile za tržište rada i učinile prije svega konkurentnijim na tom istom tržištu rada. Svjesni smo problema, svjesni smo da ovih 240 i više tisuća ljudi koje danas imamo na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje da su ogroman teret i ogroman problem koji moramo rješavati. Dajte nam konstruktivne prijedloge i u idućoj fazi ćemo ih dapače uvijek uzeti u obzir. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženom ministru gospodinu Ćoriću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Poštovanje. Pa eto, drage dame i gospodo, slušam, pažljivo slušam vaša izlaganja i gledam unazad 25 godina i pitam se, broj zaposlenih u našoj zemlji nikada nije bio manji a nikada nije bilo više programa za poticanje zapošljavanja. Nikada nije bilo više iseljenih ljudi iz naše zemlje, nikada nije bilo manje stanovnika, zemlja propada narod nestaje. To je nesporna činjenica. Da li se itko gospodo zapitao da li ovi programi mogu riješiti problem nezaposlenosti u Hrvatskoj, da li se oni uopće bave uzrokom visoke nezaposlenosti. I na kraju krajeva koji je smisao cijele ove priče? Koji je smisao dame i gospodo? Da li je ekonomski sustav u kojem poslodavac ne može zaposliti zaposlenika bez državnih poticaja, je li to normalan sustav? Da li bi u normalnom ekonomskom sustavu onaj koji zapošljava trebao pomoć od burze da zaposli ljude? Ne. Znači ovaj sustav nije normalan i vi tu anomaliju pokušavate prikriti ovakvim programima i fiktivno smanjujete nezaposlenost jer kada bi ukinuli te mjere ti ljudi bi opet bili bez posla. Ja stvarno ne znam koja je politika ove Vlade i kamo ona vodi a još više mi nije jasan hrvatski narod koji vas podržava. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na replici. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi ministre Ćorić, dakle s jedne strane imamo nezaposlene koje svakako država želi što prije staviti na tržište rada da dobiju, kojima je to prvo iskustvo, dakle stručno osposobljavanje ili ako su dugotrajno nezaposleni posao. S druge strane imamo poslodavce koje država također stimulira na različite načine da prihvate te ljude, da ih zaposle. Na neki način ovo što radi država je pomoć i poslodavcima i nezaposlenima. I između toga kao posrednik u ovom slučaju stoji Hrvatski zavod za zapošljavanje. Neke europske zemlje imaju iskustva da jedan dio ovog posla prebacuju na sindikate što se pokazalo jako dobro. I sindikati imaju aktivnu ulogu u procesu pronalaženja posla onim osobama koje ostanu bez posla. Ono što sam već prije u prošloj replici rekao a ponovno želim naglasiti. Jako je važna ta povratna informacija, povratna informacija i od poslodavaca i od nezaposlenih. Što se zapravo događa i gdje mjere na neki način ne daju rezultate? Vi ste spomenuli vanjsko vrednovanje, ja mislim da to nije dovoljno jer nam ne daje dovoljno podataka o svim poteškoćama koje se javljaju u praksi. Nezaposlena osoba posebno ako je dugotrajno nezaposlena zapravo onda više i poslodavac nema interesa da tu osobu zaposli. Uzmite primjer HEP-a kao javnog poduzeća, kada su pitali u HEP-u žele li uzeti ljude na stručno osposobljavanje, njima čak nije ni bitan ovaj motiv da će država platiti taj dio sredstava nego jednostavno oni ne žele se sa tim ljudima baviti, kažu tko će preuzeti odgovornost za njih i tko će na takve složene poslove ih postaviti. Dakle postoji niz probleme i jako je bitna povratna informacija kako mjera na kraju može dati najbolji rezultat. I mislim da Hrvatski zavod za zapošljavanje ne može to sam i treba mu tu pomoć u tom dijelu.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na replici. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime kluba Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika, uvaženi kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege, ja se nadam da ću biti smiren i staložen u ovoj raspravi. Dakle, hvala vam na vašoj isprici gospodine ministre meni je bitno jako da nije bilo namjere. O.k. A da li ćemo nekad prijeći granicu treba o tome svemu razgovarati ko ljudi. Dakle, ono što treba reći o ova dva zakona, dva su sada ovdje nama na dnevnom redu, dvije teme. To je Prijedlog zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti s konačnim prijedlogom zakona. I izmjene i dopune Zakona o poticanju zapošljavanja. Treba reći da na žalost oni nemaju onaj svoj pečat koji bi trebali imati. Naime, vi gospodine ministre vi ste ministar rada i mirovinskog sustava. Ja sam član odbora, bivši predsjednik Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Nešto ovdje u toj priči je nepovezano, nedostaje ali zna se da vi pokrivate socijalno partnerstvo i da odbor pokriva socijalno partnerstvo. A socijalno partnerstvo proizvodi socijalni dijalog bio on bipartitni, bilo tripartitni socijalni dijalog. Ja ovo što govorim jako dobro razumijem, jer nisam učio o socijalnom dijalogu nego sam živio socijalni dijalog jedan dio svog radnog vijeka. I izuzetno sam ponosan kada sam mogao pregovarati o socijalnom dijalogu o kolektivnim ugovorima, a na razini tvrtke gdje smo se borili za 10% veću satnicu, jer svaki sat povećan za 10 lipa puta sati u mjesecu, puta mjeseci u godini donose određenu korist radnicima. I nije lako biti ministar rada i mirovinskog sustava i imati još i socijalno partnerstvo tu unutra, jer da je to lako to bi bio svatko. A drugo, nije se ni ministar Mrsić prve godine baš snalazio, pa je on isto kao liječnik rezao i rekao to će biti tako, pa na kraju je ipak ispalo malo drugačije. Prema tome, molim vas nemojte podcijeniti socijalne partnere, oni nisu anđeli, oni nisu cvijeće, oni znaju odigrati i malo prljavije, ali se znaju boriti za svoja prava, odnosno prava radnika. Činjenica je da treba imati hrabrosti, spremnosti, stručnog znanja i pregovaračkih vještina sjesti tripartitno sa poslodavcima, sa sindikatima i razgovarati i o ovoj temi ne samo o pravima o Zakonu o radu, o Zakonu o zaštiti na radu, o svim radno-socijalnim zakonima nego i ovim konkretnim stvarima. Na žalost ovi zakoni tu proceduru nisu prošli. Oni su prošli savjetovanje sa zainteresiranom javnošću i to najkraći mogući rok. Ali face to face, oči u oči sjesti na sjednici Gospodarsko-socijalnog vijeća, dati svoje primjedbe, otvoriti raspravu što je prihvatljivo, što nije prihvatljivo. Objašnjavati, nadmudrivati se to nisu prošli. Možda se nekom čini da je to gubljenje vremena. Nije. Nije to gubljenje vremena, to je uvijek ide malo sporije, ali kvalitetnija i dugoročnija rješenja. Prema tome, čovjek koji je to živio vas savjetuje nije brže ono što vam se, nije kraće ono što vam se čini brže, nego je bolje ono što se stvara s mukom, s vremenom, ali je utemeljeno na dobrim odnosima i odnosima povjerenja. Dakle, ovdje nije bilo kvalitetnog socijalnog dijaloga. Čak je to i vrijeme kad ste vi na početku mandata. Čak tu i postoje sukobi sa socijalnim partnerima, svak' nameće neka svoja pravila igre. Ja to mogu razumjeti, ali iz tog razloga nema dovoljno razloga za hitnosti za ova dva zakona. Ako je jedini razlog za hitnost, povećanje ove naknade na 2680 kuna za SOR-ovce sa obavezom plaćanja prijevoza od strane poslodavca mislim da to nije dovoljan razlog za hitnost ovih zakona. Da bi bilo puno pametnije sjesti, raspraviti, vidjeti što spada tu, što ne spada i onda ići dalje. A sada konkretno za ova dva zakona. Dakle, prvo za mene poznavajući hajmo reći svijet rada da ne govorim nekako grubo tržište, jer onda se poistovjećuje čovjek sa robom. Gledajući svijet rada u Hrvatskoj meni je nekako čudno da fizičke i pravne osobe mogu raditi poslove u vezi sa zapošljavanjem a to se tako predlaže u ovom zakonu bez veće kontrole samo uz evidenciju Zavoda za zapošljavanje da netko od pravnih ili fizičkih osoba to radi. Ja se zalažem uvijek bez obzira na direktivu Europske unije, ja se zalažem poznavajući našu praksu, našu lošu praksu da mi sustav ima i daje licence i pravnim i fizičkim osobama da se mogu bavit tim stvarima. Inače ćemo imati dosta trgovanja ljudima i to unutar našeg svijeta rada ili tržišta rada i u međugraničnom, odnosno sa susjednim zemljama. Dakle, to je ono što mi nedostaje u ovom zakonu. E sad, što se tiče stručnog osposobljavanja uz rad. Mi smo provukli stručno osposobljavanje uz rad bez zasnivanja radnog odnosa nešto nadoštukano uz europsku garanciju za mlade koje je to pravo davala do dvadeset i pete godine. Mi smo to produljili do trideset godina. Sad kažemo imat ćemo do zaključenih 29 godina. Međutim, ostaje nam jedan dio građana RH, jedan dio studenata koji će kasnije završiti studij i oni ostaju bez prava na stručno osposobljavanje, osposobljavanje uz rad bez zasnivanja radnog odnosa. I mislim da radimo jedan veliki grijeh prema njima. Mislim da nam i Europska unija i svi naši sporazumi sa i vezano uz Projekt garancije za mlade dozvoljava da mi osmislimo svojevrsni nadstandard, da to isfinanciramo iz državnog proračuna i da otprilike svima damo jednake uvjete da steknu ovo neophodno stručno osposobljavanje. Pustimo, rečeno je već dosta toga ovdje danas, imamo neadekvatan obrazovni sustav koji nema to stručno osposobljavanje ugrađeno u određeno vrijeme tijekom fakulteta provedeno na samom mjestu rada ili gdje se ta stručna znanja mogu steći. Pa pošto nemamo to u obrazovnom sustavu onda u svakom slučaju bilo bi dobro u ime jednakosti svih, jednakosti da svi imaju jednaka prava da ovako jedno stručno osposobljavanje mogu imati i nakon ove 29. godine kako piše u prijedlogu zakona. Na kraju krajeva, ja ne vjerujem da to ima ogroman broj ljudi. Mislim da je to relativno mali broj ljudi i zbog toga ne mislim da bi to bio neki veliki problem za ni za državni proračun, ni na samu instituciju Zavoda za zapošljavanje. E sada imamo proširenje ovih mjera na srednjoškolsko obrazovanje, na gimnazijalce, ekonomiste itd. ja se bojim nečeg drugog, a to su nam jutros predstavnici iz sindikalnih središnjica skrenuli pažnju, da postoji vanjska evaluacija gdje se izražava skeptičnost u povećanje masovnosti ovih mjera. Naime, ako uvodimo jednu mjeru, a uveli smo jer smo imali poremećaj, imali smo zatvorena vrata za mlade i obrazovne da ulaze u svijet rada, ako je to bio problem stvorili smo mjeru koji taj problem djelomično rješava. E sada ako stvorili smo mjeru za ispravljanje poremećaja, ako ta mjera sada postane pravilo onda možemo napraviti nažalost i tektonski poremećaj odnosno možemo imati povratnu reakciju, a to je da imamo damping na tržištu rada, da umjesto zasnivanja radnog odnosa neko stalno nudi stručno osposobljavanje za stručnim osposobljavanjem srednjoškolaca jer hvala Bogu imamo veliki broj kandidata za svako otvoreno radno mjesto. Pogledajte trgovine, pogledajte ekonomiste, pogledajte gimnazijalce koji čekaju svoje zaposlenje. Prema tome, ne bih volio da ovo proširenje mjere stvori preduvjete da nama i dalje plaća stagnira kao svih ovih sedam godina nakon 2010. godine. Vi znate da razina plaće u Hrvatskoj stagnira, ali ne samo zato što mi ne otvaramo možda neka nova kvalitetnija radna mjesta nego što i dobra radna mjesta pretvaramo u lošije plaćena radna mjesta. Pogledajte INA trgovinu pa ćete se uvjeriti da nova radna mjesta koja su nastala iz prethodnih starih radnih mjesta imaju niže plaće. To možete vi gospodine ministre provjeriti kroz uplate doprinosa, kontrolu po godinama jer ovo o čemu mi ovdje danas govorimo je sve zatvoren krug i plaće i doprinosi i zdravstveni sustav i sustav za zapošljavanje i sustav zaštite na radu to je zatvoren sustav. To nije otvoren sustav pa ću ja nadograditi još jednu ciglu pa će on bolje funkcionirati. Dakle, bojim se toga. Nadam se da ćete imati osjećaj za mjeru pa da će se kroz određena vaša ovlaštenja jer čuo sam danas na raspravi da imate faraonska ovlaštenja što se tiče pisanja pravilnika pa možda to i iskoristite ako vidite da se nešto blokira odnosno kreće u nepoželjnom smjeru. E sada, naravno u pravu ste kada ste rekli da ne izuzimate mjeru stalnog sezonca iz mjera za zapošljavanje jer mjera stalni sezonac nikada i nije bila mjera za nezaposlenost. Ona će sada eventualno postati mjera za nezaposlene. Dakle stalni sezonac nije bio nezaposlena osoba. Specifična težina stalnog sezonca je sljedeća, da je to hibrid koji je imao samo isplatu dakle ovog dijela kada nisu radili preko Zavoda za zapošljavanje, ali nije imao uporište u nezaposlenim osobama. Stalni sezonac je proizvod socijalnog dijaloga između poslodavaca i sindikata u turističkom sektoru, turističko-ugostiteljskoj djelatnosti. I on nije mjera za sprečavanje nezaposlenosti odnosno mjera poticanja zapošljavanja, on je nešto drugo. On je mjera, stalni sezonac je mjera za očuvanje radnih mjesta oliti još preciznije rečeno, mjera za očuvanje stručne radne snage u ugostiteljstvu i turizmu. Jer djelatnost ugostiteljstva i turizma ukoliko nema dobre kuhare, spremačice, nad konobare, ako nema tu strukturu ljudi dobrih, on može zatvoriti butigu. To ne možete reći uvest ću 100, 200, 300 radnika i oni će mi funkcionirati besprijekorno, tu se ipak traži malo veća kvaliteta. I siguran sam da dio poslodavaca ima motiva da zadrži te stalne sezonce da ih veže za sebe. Vezivao ih je uz sebe uz mjeru stalnog sezonca, država je bila, slažem se, izdašna u davanju što ne znači da se moralo postupiti ovako kao što se postupa u prijedlogu. Moglo se je pozvati i poslodavce i sindikate u sektoru, dozvolite, pozvati ih i da vidimo koliko su spremni oni još podnijeti jer država ne može sve to podnijeti. Mogla se je tražiti obnova sporazuma koji je postignut pred petnaestak godina. Nije se to moralo ubaciti u mjeru koja se isplaćuje na razini nezaposlenih osoba. Dakle, mislim da je tu postojalo manevarskog prostora i to nije ajmo reći taj institut stalnog sezonca nije za podcjenjivati. Mislim da je on dobro odradio svoju ulogu svih ovih 15-ak godina koliko postoji i mislim da nemamo pravo tek tako ga prebrisati i reći previsoke su naknade, idemo ga staviti u mjere 'ajmo reći koje primaju nezaposlene osobe, odnosno prava za vrijeme nezposlenosti. Dalje, ono što nedostaje ovim zakonima, što je nedostajalo i politici bivše i pred bivše Vlade, nismo osmislili nikakve poticajne mjere za zapošljavanje osoba iznad 50 ili iznad 55 godina. Znamo da je učešće tih osoba u hrvatskom svijetu rada među najmanjima u Europi. I moram priznati da je SOR bio uspješan zato što je iza njega stajala mjera koja je poticala poslodavce da zaposle na neodređeno vrijeme čovjeka u trajanju od 5 godina uz to da budu oslobođeni plaćanja bruto 2 doprinosa. Dakle SOR je bio uspješan zato što je ta mjera stajala iza njega. Mi zato imamo ovdje kod nezaposlenih nezaposlenih starijih osoba u Hrvatskoj, ovih iznad 50 ili iznad 55 godina imamo problem što imamo aktivnu mjeru za njihovo zapošljavanje ali ne postoji takva fiskalna olakšica. Za njih ne postoji fiskalna olakšica i mislim da je to nešto što jako fali u ovom paketu zakona. Mislim da je ovo vaše prvo vatreno krštenje ovdje pred Hrvatskim saborom, gospodine ministre, imate ministra odmah na opozicijskoj strani, biti će vatreno ali nemojte misliti da nas nema još osim vas ovdje koji su nešto od ovoga prošli i koji su nešto od ovoga živjeli i da ovo razumiju. Vidio sam ja konkretne primjere ovdje iz ove strane i iz prakse i drago mi je da smo se svi ovdje uključili. Na kraju krajeva cilj nam je napraviti nešto dobro za naše građane, ne glumiti policajce ili osuđivati nešto. Cilj nam je da napravimo sustave koji stvaraju nova radna mjesta, dakle koji pomažu, pardon, da budem precizan, koji pomažu poslodavcima da otvaraju, stimuliraju poslodavce da otvaraju nova radna mjesta, sigurno ih Hrvatski zavod za zapošljavanje ne može napraviti bez poslodavaca ali ne može i bez podrške onih drugih koji predstavljaju radnike u tom tripartitnom socijalnom dijalogu. Nažalost, nažalost, nećemo moći podržati ovaj dva prijedlog zakona u hitnom postupku. Prikloniti ćemo se sigurno kao klub HNS-a i HSU-a i glasati ćemo za prijedlog zaključka kojem bi bilo dobro da se ovo tretira kao prvo čitanje, da se do drugog čitanja napravi jedan kvalitetni iskorak i da se realizira kvalitetna rasprava među socijalnim partnerima. I bilo bi jako dobro da ovakvi zakoni dođu ovdje, ne sa ocjenom usklađenosti sa europskim direktivama nego sa jednom ocjenom prihvatljivosti od svih socijalnih partnera da mi što manje o tome raspravljamo. Ja mislim da bi u vrijeme sadašnje i svi socijalni partneri trebali se izjasniti svojim potpisom da su suglasni sa donošenjem ovakvih zakona, da bi mi puno manje ovdje pričali i da bi bili sa puno više sigurnosti mogli dignuti ruku za ili protiv kada bi imali jednu takvu garanciju. Vi imate te poluge u svojim rukama, gospodine ministre i gospodo iz ministarstva, vi to možete, možete realizirati. Nije nikakva isprika ako netko prije vas nije to na takav način napravio. Moja je osobna preporuka da što prije to napravite, lakše će vam biti posao. Ali u svakom slučaju prvi put se ovdje vidimo pa vam želim puno uspjeha u radu na ovom teškom i zahtjevnom području. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Silvanu Hrelji na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prva se za repliku javila uvažena kolegica Ivana Ninčević-Lesandrić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine Hrelja, molim vas ispravite me ako sam krivo razumjela, mogu će je, jeste li vi rekli da vas više muči što poslodavci, odnosno privatne osobe ne može ih se kontrolirati kod korištenja SOR-a, na početku vašeg izlaganja? … [[Upadica se ne čuje.]] O.K, jer rekli ste takvu rečenicu pa sam vas samo htjela upozoriti što sve mi kao poduzetnici moramo proći. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Ne čujem krivo jer to je spomenuto, samo sam htjela upozoriti da ta procedura koju poduzetnik odnosno poslodavac mora proći da bi uzeo osobu na stručno zapošljavanje i cijela procedura sljedećih godinu dana vjerujte mi nije niti malo laka i itekako ga se kroz nju može kontrolirati. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ivani Ninčević-Lesandrić na replici. Odgovor uvaženi kolega Hrelja. Izvolite.
Pa gledajte, ja se moram i vama i svima ispričati, čovjek dok govori, znate, ja baš ne volim govoriti ono kao mrtvo puhalo, ja volim biti u materiji, pa može se svašta dogoditi da čovjek kaže ali nisam sigurno namjerno to rekao jer znam da se to dobro kontrolira i provoditi. Na kraju krajeva imam svoju djecu u korisnicima među tim mjerama, prema tome znam kako to ide i nije to baš tako da bez kontrole. Ako je nešto krivo otišlo iz mojih usta ja se ispričavam. Ali mislim da nije bilo niti namjere niti ne sjećam se da sam tako nešto rekao.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrelji na odgovoru. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala. Pa htio bih reći da je razlog zašto mi imamo visoku stopu nezaposlenosti više stvari. Prva je tečaj koji je nerealan, koji je učinio uvozne proizvode jeftinijima nego bi što oni bili da je realan i time satro domaću proizvodnju. Posljedica toga su opet visoke kamate i iz te jedne trgovačke ekonomije, a ne proizvodne proizlazi nam i visoko PDV. Poslodavac odnosno ne poslodavac zakonodavac umjesto da rješava te stvari da se bavi uzrokom ove stravične ekonomske krize i visoke nezaposlenosti cijelo vrijeme godinama zatrpava nas sve nekakvim kvazi rješenjima, ali vidimo da od tih rješenja budućnosti nema. Mi vidimo da zemlja nepovratno tone u propast, da državni dug raste vertikalno prema gore, da naša predsjednica stoji pred ogradom Bijele kuće, da nas se jednostavno ne poštuje, da nam iz Bruxellesa stižu direktive o kojima ne možemo niti reći svoje mišljenje itd. itd. S takvom politikom mi dame i gospodo dalje nećemo dogurati. A zašto se ove tri stvari ne žele rješavati? Ponavljamo nerealan tečaj, visoke kamate i visok PDV. Zašto se ne žele rješavati? E zato jer HDZ i MOST na žalost provode politiku koja vodi nestanku naše države. na kraju krajeva žele ukinuti i kunu kao valutu, a na žalost i gospoda iz SDP-a dok su bili na vlasti vodili su istu politiku. I to je najveća tragedija u cijeloj priči. Mi do nedavno nismo imali zapravo opoziciju u Saboru nego predstavnike iste elite istog sustava. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru. Odgovor uvaženi kolega Hrelja. Izvolite.
Pa uvaženi kolega Pernar, vi ste meni jako simpatični zato šta sa nekim pozitivnim prizvukom govorite o mom izlaganju ili mi replicirate. Ali ja moram priznati da ja više volim raspravljati baš o temama koje su na dnevnom redu, o zakonima, o varijantama koje se predlažu unutra i o činjenicama koje su pred nama na jelovniku, o temi koja je na dnevnom redu. I nemojte mi zamjeriti, kažem vi se slobodno javljajte, ali ja više želim o tome raspravljati. A isto bih rekao da nije nikakav problem naša povezanost po svijetu i naši nepodopštine po svijetu. Znate ne znam kako biste vi prošli da vas upućuju u određene, da imate određene epizode po svijetu. Ja sam imao sreću i za vrijeme kada je jedan dio Hrvatske tu nije imao mogućnosti da učimo od iskustava drugih. I vrlo su vrijedna i nismo nikad prepisivali ono što je kolega Mrsić rekao od nekog drugog. Ne, snimali smo kako drugi rade i pokušali naći način koji bi eventualno bio funkcionalan u Hrvatskoj. To je moj stil i tako sam ja u životu radio. Da li su neke druge Vlade, da li su neki drugi ljudi, neki drugi ministri drukčije radili to njima na dušu. Ali od prepisivanja tuđih rješenja nema ništa kao ni od hajmo reći iskorištavanja dvije, tri fraze koji kaže nerealni tečaj je kriv za sve. Trebate staviti argumente pro i kontra, pa onda nešto tvrditi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa uvaženom kolegi Hrelji na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Hrelja, da rekli ste malo prije da vi volite raspravljati temeljem argumenta, zakona. Pa reći ću vam vezano za ovog sezonca. Naime, do sada, dosadašnji zakon je otprilike bio da prva tri mjeseca 60% primanja sezonac ima od bruto plaće u onom periodu dok je radio, a druga tri mjeseca 50%. I znate šta se u praksi događalo. Vi kad ste prepisivali, hodali po svijetu i prepisivali te zakone. U praksi se … … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Od 60 e da. 50% pa rekao sam to 60. A u praksi vam se događalo kod vas, a vjerojatno i gdje su kao turističke zone otprilike ovako. Da sezonac je radio ispod bilo kakvog i financijskog ma reći ću i humanog ljudskog minimuma kod poslodavca, a onda je to sve skupa refundirao kroz onih 6 mjeseci kada nije radio i kada je bio kući temeljem ovog poticaja. Da bi se to izbjeglo upravo zbog toga su ove sada nove mjere donesene jednim dijelom i na teret poslodavca. Dakle, nije uvijek bitno prepisivati od nekog drugog jer su specifične situacije. Ne samo što su kod drugih, vjerojatno su one dobre bile u namjeri ali je na žalost u praksi bilo ovako. Evo to sam vam htio reći vezano za sezonce.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bobanu. Odgovor uvaženi kolega Hrelja. Izvolite.
Pa ja znam kako je nastao taj institut stalnog sezonca, bio sam tada aktivni sindikalac, nisam bio direktno u tim pregovorima ali nije sigurno nastao sa pozicije da to netko i iskoristi. O lošoj praksi nju treba sankcionirati, reagirati na odgovarajući način kad treba. To je odgovornost i poslodavaca i sindikata i Vlade, da ukaže na rupe u zakonu, odnosno ako se neki institut zlorabi. Činjenica da je stalni sezonac kad je nastao bio motiviran isključivo velikim odlascima kvalificirane radne snage, znači da ima, da je ostvario svoj učinak. I taj institut nikako ne možemo staviti među mjere koje koriste nezaposleni jer oni stvarno nisu nezaposlene osobe. Dakle, oni stvarno nisu nezaposlene. Oni imaju ugovor o radu na neodređeno vrijeme koji je specifikum opet također hibrid koji se produžava svake godine. Dakle, postoji bitna razlika. I ja sam za to uvaženi kolega da kad se vidi da postoji dio zlorabe jednog instituta, da se oni koji su se dogovorili nađu, analiziraju i nađu novo kvalitetnije rješenje. Ja ne kažem da možda i ovo što se ovdje predlaže uz izuzetak da su to prava nezaposlenih ne bi se to iznjedrilo kroz dijalog socijalnih partnera. Ali on se nije dogodio. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrelji na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista raspravu će podijeliti uvaženi kolega Tomislav Panenić i kolegica Ivana Ninčević-Lesandrić. Izvolite gospodine Paneniću.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Poštovani ministre sa suradnicama, cijenjeni kolegice i kolege. U ovom paketu zakona dvije bitne teme. U ime Kluba zastupnika MOST-a dvoje ljudi će izlagati, ja bi se prvenstveno usredotočio na Zakon o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti. Krenuo bih od činjenice koju mi danas imamo, a to je da imamo masovno raseljavanje, tako da evo što sam i nedavno upozorio kada sam zatražio stanku, to u statistikama izgleda dobro, a to znači da smanjio nam se broj nezaposlenih, ali uzroci toga nekad nisu u tome da smo postigli veću zaposlenost nego odlaze nam ljudi iz Hrvatske i to će biti tako dok gospodarska situacija se ne promijeni dok ne budemo stvorili preduvjete da oni ostanu. Ako ne budemo evo gledao sam i jednu projekciju da bi do 2050. pali na 3,5 milijuna stanovnika gdje jedino kolege koje se bave problematikom umirovljenika bi vjerojatno imale u postotku značajno opterećenje i to bi bilo jedna katastrofa. Ja bih samo upozorio evo dijete sam i gastarbajtera i šezdesetih godina kada je i otac odlazio u Njemačku on je odlazio tamo da bi privremeno bio, da bi stvorio bolji život, da bi se vratio ovdje i stvorio nama preduvjete da imamo bolji početak. Ono što sada imamo je da nam mladi odlaze i osnovna izjava kojom se oni zapravo identificiraju, ne želimo se više vratiti. Ne žele se vratiti radi toga što sve ove vlasti koje su do sada bile nisu stvorili uvjete da oni imaju perspektivu u Hrvatskoj. A ovi zakon zapravo bavi se tom ne perspektivom i bavi se problemom koje uzrokuje samo raseljavanje ljudi, tko malo prati po forumima prvenstveno vidi tematiku o tome kako otići u neku stranu zemlju, kako otići u Njemačku, Irsku tamo traže se posrednici. I upravo ovaj zakon se bavi posredovanjem na tržištu rada. I ono što možemo reći agencije koje nastaju kraj Hrvatskog zavoda za zapošljavanje sve više bujaju. Imamo zavod koji nekad imam osjećaj da se više bavi kako smanjiti prava nezaposlenima pa da onda to u financijskom iznosu bude manje, a sve manje imamo osjećaj da i zavod može odgovoriti potrebama za aktivnim pristupom zapošljavanje na tržištu. Imam jednu kontradikciju koja se javlja kada i neki političari uglavnom poslodavci naglašavaju u svojim nastupima prednost takvog agencijskog rada. Stvaraju dojam da će to značajno unaprijediti tržište rada, međutim vidimo da je to prostor koji se otvara za manipulaciju prvenstveno pravima radnika i onda isto tako i obavezama tih radnika koji imaju i obavezama onih koji ih upućuju tamo. Čak i Europska komisija i ona je sama priznala da ima određene probleme vezano za rad putem agencija za privremeno zapošljavanje i možemo očekivati u budućem vremenu da će se to mijenjati. A ja bi evo sada s obzirom da sam imao i kvalitetnu raspravu i sa suradnicama od ministra, rekao da je ovaj zakon možda tu temu načeo ali da u budućem vremenu značajno će se morati posvetiti pažnja upravo problemu agencija, problemu ugovora koji znači problemu radnika gdje mi na neki način naša intencija svih zajedno je da ljude koji su trenutno na Zavodu za zapošljavanje prenesemo na aktivno tržište rada. Jel nama se događa putem ovakvih posredovanja, putem agencija da oni iz radne snage koja je trenutno u tipu ugovora na neodređeno vrijeme. ono ih pretvara u jedan nestabilan tip ugovora, a tipične ugovore to je na pola radnog vremena, na neke privremene ugovore, ugovore sa agencijama. I to stvara jednu nesigurnost. Ali vidimo da je jedan trend, ne samo kod nas, ja ga osjećam ovdje, vidimo i u EU brojne probleme koje nosi evo ako sam spomenuo Njemačku, tamo je porast u zadnje vrijeme da je došlo praktično 33% radnika ide putem agencija što ogromna brojka. Pitam se kada netko izgovori da ali to je najskuplji oblik zapošljavanja jel prema zakonu agencija, agencijski radnik takav upućeni radnik treba imati ista prava, znači iste prihode kao i radnici koji su zaposleni u tom poduzeću. I onda ako se na to doda naknada agenciji ispada da poslodavcu treba biti skuplje. Međutim vidimo poslodavci sve više se okreću tom obliku i zaključujemo da tu pronalazi se model kako da bude jeftinije. I zaključak je da u tim ugovorima postoje brojne anomalije gdje se ne poštuju prava koja su definirana Zakonom o radu jer te agencije i više njih su da ne surađuju unutar istog vlasništva ili međusobni ugovori pa prebacuju radnike sa jedne agencije na drugu. Time im ne osiguravaju kontinuitet, izbjegavaju zakonske propise čak izbjegavaju obvezu kod poslodavca koji kaže da bi šest mjeseci nakon otpuštanja na tom radnom mjestu morao izbjeći zapošljavanje putem agencije. Oni to jednostavno promjenom pravilnika zaobiđu, radnicima koji se tako ugovore ne predočuju se njihovi ugovori o radu. Zadnji tren oni dolaze i tek vide koliko su potpisali štetne ugovore. Prema tome, ja u ovim agencijama ne vidim nikakvu dodanu vrijednost, ja vidim samo jedan gubitak i treba to uvažavati da postoji potreba. Ali svakako evo u budućem zakonu o izmjenama Zakona o radu još snažnije, još čvršće utvrditi koja su prava i obveze radnika koje imaju posredovanje na tržištu rada. Ono na što bih se još osvrnuo odnosi se na prava nezaposlenih koji su članovi zadruge, imali smo jednu, evo kvalitetnu raspravu o tome i ja nadam se evo da ćemo onda i vrlo brzo imati izmjene i Zakona o zadrugarstvu jer nisu sve zadruge iste. Imaju stvarno zadruge koje, gdje se članovi zadruge udružuju da bi ostvarili neku gospodarsku korist. Naravno oni imaju od toga dobit, materijalnu, financijsku ili koju već drugu. I ukoliko kao takve promatramo onda je i u redu da nemaju prava kao nezaposlene osobe. Međutim isto tako imamo i brojne zadruge, pogotovo socijalne zadruge koje se udružuju radi ostvarenja bilo kojih drugih ciljeva a to je definirano i zakonom. Oni u svojim pravilima i naveli su da ne žele dijeliti dobit. Znači nemaju stavku koja se odnosi na podjelu dobiti i to bi trebalo prvenstveno kroz Zakon o zadrugama jasno razgraničiti koje su to profitne, koje su neprofitne zadruge tako da ove neprofitne potičemo na udruživanje ljudi jer to je prvi korak kako da pređu prema zajedničkom djelovanju, prema poslovanju koje će biti i profitno a da ostvare ciljeve koji većinom nisu u njihovu korist nego u korist trećih osoba. I radi toga je otvoreno pitanje zapravo kojim zakonom definirati te izmjene ovim ili Zakonom o zadrugama, ja mislim da bi bio kvalitetniji pristup da evo suradnjom vašeg ministarstva i Ministarstva financija jasno se razgraniče zadruge koje su neprofitne da one i dalje mogu biti zadruge koje se mogu javljati na brojne fondove EU gdje se kao tako to i očekuje, da mogu ostvarivati svoje posebne funkcije, da mogu prvenstveno naši branitelji koji stvaraju pretpostavke drugima da uspijevaju kroz svoje brojne braniteljske zadruge koje mi i potičemo naći model kako da uključe i druge ljude i da nam ne dođe stvarno do situacije da takve zadruge radi izmjene propisa nestaju radi toga što će se članovi da ne bi izgubili svoja prava koja imaju kao nezaposleni izići iz zadruga, da padnu ispod zakonom propisanog minimuma i da se takve zadruge rasformiraju. Otvorili smo ovim prijedlogom evo i ovom raspravom dvije teme koje evo dali ste mi već vi osobno neke odgovore u kojem smjeru idete i ja očekujem evo i još tijekom ove godine da tu inicijativu i podržite i da implementirate kroz vaše zakone. Evo sada ću prepustiti riječ kolegici Ivani. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Paneniću. Uvažena kolegica Ninčević-Lesandrić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o poticanju zapošljavanja. Ovim zakonom određuje se olakšica za zapošljavanje nezaposlenih osoba bez radnog iskustva u zvanju za kojeg su se obrazovale i dugotrajno nezaposlenih osoba kroz oslobađanje uplate ukupnih doprinosa na plaću u trajanju do 2 godine. Također zakonom je uređeno i stručno osposobljavanje za rad bez zasnivanja radnog odnosa neovisno o tome je li stručni ispit ili radno iskustvo zakonom ili drugim propisom utvrđeno kao uvjet za obavljanje poslova radnog mjesta određenog zanimanja. Prema važećem zakonu nije propisano dobno ograničenje za osobu koja može biti uključena u stručno osposobljavanje. Radi provedbe mjera i korištenja sredstava u okviru garancije za mlade i inicijative za zapošljavanje mladih financirani iz Europskog socijalnog fonda ovim se zakonom predlaže ograničenje dobne skupine do navršenih 30 godina života. Da razjasnimo još jednom ovu situaciju javnosti i svim zainteresiranim a najviše i samim korisnicima same mjere a pogotovo osobama koje su putem emaila i na razne načine slali upite upravo o pojašnjavanju prijedloga ovog zakona. Dakle, dugi niz godina loših ekonomskih poteza kao i loše upravljanje rashodima proračunskih sredstava doveli su nas upravo u situaciju da ovu najugroženiju skupinu mladih i obrazovanih osoba nismo u mogućnosti financirati isključivo proračunskim sredstvima. Naime sredstva koja se koriste za financiranje ove mjere stručno osposobljavanje bez zasnivanja radnog odnosa koriste se iz sredstava u okviru garancije za mlade i Inicijative za zapošljavanje mladih financiranih iz Europskog socijalnog fonda gdje se mladi smatraju u dobi od 15 do 25 godina. Tražili smo da se dobna granica promijeni na 30, što nam je odobreno, te omogućilo daljnje financiranje korisnika unutar ove mjere u dobi do 30 godina. Smatram vrlo važnim napomenuti kako zabrinjava činjenica da nas je dosadašnje loše vođenje nadležnog ministarstva i korištenje dostupnih sredstava dovelo da upravo ovu najugroženiju skupinu mladih moramo koristiti oslanjajući se na EU fondove. Trebamo biti svjesni situacije u koju nas može dovesti i nepravilna provedba korištenja sredstava odnosno da korisnike koji za sada koriste ovu mjeru dovesti i u situaciju da ostanu bez istih. Dakle ukoliko se kod provedbe korištenja sredstava ARPA agencija za reviziju sustava provedbe programa EU otkriju nepravilnosti prijeti nam obustava korištenja navedenih sredstava. Ukoliko nam error rate bude iznosio do 2% tada nam je mjera stabilna i možemo ju i dalje nastaviti koristiti međutim ukoliko nam error rate dođe do 5% tada ćemo biti suočeni sa interruption dok ukoliko nam error rate pređe preko 5% tada nam slijedi i suspenzija. Ono što se u ovoj situaciji stvarno može promijeniti i na čemu se trenutno radi, kombinacijom proračunskih sredstava kao i sredstvima iz EU fondova a to je da se za osobe za starije od 30 godina redefiniraju ostale mjere koje će omogućiti visoko obrazovanim i osobama sa završenom srednjom školom da se dodatno osposobljavaju i usavršavaju te da tako budu konkurentniji na tržištu. Napominjem još jednom da mjera za stručno osposobljavanje za rad bez zasnivanja radnog odnosa namijenjena je upravo mladim osobama bez radnog iskustva u stečenim kvalifikacijama kako bi se spriječila njihova neaktivnost na tržištu rada i potencijalna dugotrajna nezaposlenost. Navedena mjera omogućava mladim osobama stjecanje prvog radnog iskustva i praktičnih vještina koje nisu stekli tijekom redovnog školovanja. U ime kluba MOST-a nezavisnih lista mi sigurno nećemo dopustiti da osobe starije od 30 godina budu zakinute za mogućnost daljnjeg usavršavanja i financiranja kroz mjere Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, te ćemo pratiti rad ministarstva kao i radnih skupina koje će redefinirati postojeće mjere i omogućiti starijima od 30 da budu konkurentni na tržištu. Također ovim putem želim poručiti svim mladim ljudima da ozbiljno shvate svoje obveze studiranja i da završe svoj studij u predviđenom roku. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ivani Ninčević-Lesandrić na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Uvaženi kolega Ivan Pernar, izvolite.
Hvala. Gospodin Panenić spomenuo je da se Slavonija prazni, da se ljudi iseljavaju. Da, sve što je rekao je istina to svi mi ovdje vidimo. Za razliku od mene ostale kolege u Saboru tvrde da uzrok tog sloma poljoprivrede proizvodne ekonomije kako god već, visoke nezaposlenosti nisu nerealan tečaj kune visoke kamate i visoki porezi. O.k. Pođimo od pretpostavke da nije to uzrok problema, nego da su uzroci negdje drugdje ovo što vi navodite. Međutim, što se događa? Vi te mjere koje provodite vidite da one ne daju rezultata, da nezaposlenost je i dalje tu, da su plaće i dalje male, da ljudi i dalje bježe iz zemlje itd. I zanima me, da li ste se vi ikada pitali ako ponavljate istu stvar uvijek sa istim rezultatom, da li ima to smisla broj jedan. I broj dva, ako vidite da nema smisla da ne daje ta ista. Znači ako provodeći istu politiku uvijek sa nikakvim rezultatom, da li uviđate da je možda to problem, odnosno da je problem negdje drugdje, a ne tamo gdje ga vi vidite. Ili namjeravate do sudnjeg dana nuditi rješenja koja se tiču nekih problema koje vi vidite, a iako je očito da tim hendlanjem, ne znam rukovanjem s tim problemima se ništa ne mijenja. Znači da možda je problem negdje drugdje. Možda sam ja jedini u ovom Saboru koji misli da su porezi i kamate visoke a tečaj nerealan i to kao problem. Zapitajte se, možda je Pernar u pravu. Možda ste vi u krivu. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na replici. Odgovor uvaženi kolega Panenić, izvolite.
Poštovani kolega Pernar, s obzirom da ste replicirali čim sam prvu riječ izgovorio, ono tako da u biti mogu reći da ovo što ste naveli zapravo nije bilo dio mog izlaganja. Ali bih vam odgovorio da mlade, evo ja kažem hvala na dopuni toj, ali mlade u Slavoniji kod mene, Baranji i Srijemu najmanje brine tečaj, a najviše ih brinu zapravo njihova perspektiva ih najviše brine, gdje oni kad se javljaju na natječaje ne vide više sebe zato što na tim natječajima uvijek prođu neki politički povezani ljudi, djeca moćnika u kojima oni traže sebe. Ne javljaju se. Oni jednostavno predaju se i to je nešto što mi moramo otvoriti. A ako tu dajete potporu, onda sigurno možemo napraviti bilo to projektom Slavonija ili ćemo projektom gdje ćemo mi svi skupa poduprijeti tako dobre inicijative i reći da praksa koja je do sada bila ne može više ostati, jer nije više sad osobna korist mene, moje obitelji ili bilo čije nego je to korist ljudi koji tamo žive i djece koja žele znati da imaju priliku dokazat se i da nam oni najkvalitetniji ostaju. Jer na ovaj način mi ćemo rastjerati onu mladost koju imamo, koja je visoko educirana, motivirana da radi. I kad odu u inozemstvo postaju dobri radnici koji doprinose razvoju tih zemalja, a mi smo to uništili politikom koja se vodila prethodnih 25 godina. I slažem se, vrijeme je da mijenjamo dal' su to porezi, dal' su to porezi, dal' su to tečaji. Mislim da je to manje bitno, ali bitno je da mijenjamo praksu koju nudimo našim mladima. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Paneniću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Blaženko Boban. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Uvaženi kolega Panenić, vi ste prvi ovdje kroz raspravu dotakli agencije kao posrednike pri zapošljavanju. I zaista ja sam slušajući vas došao do zaključka apsolutno ste u pravu. One zaista posluju na rubu zakonitosti, a dijelom i mjere koje su do sada bile stalni sezonac na ovaj način koje su bile su im potpomogle u tome. Danas imate situaciju da prvenstveno zbog ovih agencija u posredovanju kod zapošljavanja, situaciju da ljudi iz Slavonije mladi ljudi više ne žele u Dalmaciji raditi kao, u Dalmaciji, u Istri raditi u turizmu zbog gotovo pa izrabljivačke metodologije kojom su radili u sprezi sa poslodavcima agencije za posredovanje u zapošljavanju. A naravno da im je mogućnost i pružena temeljem ovog stalnog dosadašnjeg stalnog sezonca kako je bio definiran. I na taj način na žalost ako nastavimo sa tim stopama e Slavonija, mladi ljudi će otići što ste rekli Njemačka, Austrija, Irska ili bilo gdje drugo. A s druge strane na Jadranu u sezoni nećete imati dovoljno kapaciteta zatvoriti turističke sezone. Jedan od najodgovornijih su upravo te agencije u posredovanju zapošljavanja i oko njih se zaista na čelu sa ministarstvom moramo svi uhvatiti u koštac. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Bobanu na replici. Odgovor uvaženi kolega Panenić, izvolite.
Ja bih vam poštovani kolega još jedan paradoks naveo. Imamo jednu agenciju, mislim da je iz Njemačke koja dolazi ovdje i plaća prekvalifikaciju naših radnika za zavarivače. I onda kad ih prekvalificiraju ovdje, onda ih vode na njihovo tržište tamo rada gdje oni pokazuju se kao dobri radnici. A mi dajemo uvozne radne dozvole za zavarivače koji nam nedostaje. I ja se onda pitam da li bi mi možda trebali s tim agencijama ipak malo popričati pa reći, hajmo mi zajednički cilj imati a to je da i vi postojite i radite a da mi imamo koristi jel ovako vidimo da one zapravo anomalije našeg sustava koji smo mi omogućili našim zakonima koji nikada ne mogu biti savršeni ali vidimo da se uspješno mogu koristiti te rupe. Ne znamo sami popraviti pa je onda možda bolje kako bi ono rekli, onaj tko zna zaraditi za sebe zna i za druge. Pa ajmo možda razgovarati s njima kako da njihove usluge dovedemo u naš interes, a da smanjimo nepotrebne troškove i one nelogičnosti koje svojim odlukama donosimo. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Paneniću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Ćelić. Izvolite.
Uvaženi zastupniče Panenić, rekli ste da ne vidite nikakvu dodanu vrijednost u prijedlogu ovog zakona, dakle agencije za privremeno zapošljavanje djeluju već više od deset godina na prostoru RH i tek je zadnja izmjena Zakona o radu uključila EU direktivu o načelu obveze jednakog postupanja prema ustupljenim radnicima. Činjenica da radnici zaposleni putem agencija nemaju ista materijalna prava kao i oni koji imaju ugovor o radu na neodređeno osobito u državnim institucijama u jedinicama lokalne samouprave po pitanju regresa, božićnice pa onda isto korištenje prava na godišnji odmor. No ja ću vam slikovito reći situaciju u bolnici u kojoj se ja nalazim u kojoj radim. Dakle u Klinici za psihijatriju Vrapče spremačica koja radi je tisuću kuna jeftinija mjesečno od spremačice koja radi preko Agencije za zapošljavanje. Međutim što je problem? To nije samo problem u mojoj bolnici nego je to problem u mnoštvu institucija koje su u vlasništvu države ili jedinica lokalne samouprave stopa bolovanja kod spremačica je 18%. dakle sada je tu pitanje koliko je jeftinija ona spremačica koja radi u okviru neke recimo zdravstvene institucije nego preko agencije, a i sami ste spomenuli da je više od 30% zaposlenih preko agencije za zapošljavanjem u nekim zemljama EU. Tako da ja mislim da je ovo potrebno, tim više što se sa ovim prijedlogom zakona uređuje zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Ćeliću na replici. Odgovor uvaženi kolega Panenić. Izvolite.
Hvala kolega Ćelić, svaka riječ u ovom Saboru je jedna nadopuna i jedna poruka koju šaljemo prema ministarstvu o problemima koji dolaze i jasno je da agencije na njih sam prvenstveno mislio kada sam rekao ne vidim dodanu vrijednost jel oni uzimaju vrijednost na tržištu rada. Ja evo prateći i samu javnu raspravu oko ovog zakona sam bio neugodno iznenađen kada sam vidio da naši sindikati nisu prepoznali poantu da u ovome zakonu trebaju dati svoj doprinos. Kada je bilo oko inicijative da se smanje troškovi javnih ustanova pa da se određena radna mjesta supstituiraju sa upravo takvim posredovanim radnicima onda su se digli na sve četiri noge, pa je onda bila cijela jedna rasprava u javnome prostoru. Međutim sada kada trebamo definirati upravo takve agencije koje bi pružale te usluge sada je nastala jedna tišina. I treba upozoriti da kada se radi zakon onda treba intervenirati da se spriječe buduće aktivnosti koje će onda više biti aktivističke pa će reći ono ne mi smo podržali zakon, ali danas više ne podržavamo to što zakonom je definirano da se dogodi. I smatram da je tu problematika agencija za posredovanje gdje one će ispraviti određene nedostatke na tržištu rada, ali ne trebaju biti supstitut jednoga ugovora na neodređeno da to postane ugovor na određeno vrijeme, da to postane ugovor na šest sati što se događa gdje ti ljudi na kraju gube svoje prava kod mirovinskoga, kasnije na svoje mirovine i to je problem s kojim se mi suočavamo i radi toga upozoravam i ministra i njegove suradnice. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Paneniću na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Možda da raščistimo pojmove, ima dva tipa agencija, jedna je Agencija za posredovanje pri zapošljavanju, tu vodi brigu Hrvatski zavod za zapošljavanje i to su agencije koje posreduju kao i zavod između vas i poslodavca. A postoje agencije za zapošljavanje gdje ste vi u toj agenciji i onda vas ona iznajmljuje poslodavcu. Vjerojatno o tome govorite, a to brigu vodi Ministarstvo rada i mirovinskog sustava, tako da ne brkamo stvari. Jel kod ovih agencija za posredovanje pri zapošljavanje u principu nema zloupotreba, one rade relativno dobar posao. Ja bih se osvrnuo na diskusiju zastupnice Ninčević-Lesandrić da se loše su se sredstva EU koristila. Malo mi je to nešto čudno jer je gospođa Katarina Ivanković-Knežević bila načelnica sektora u vrijeme SDP-ove vlade, bila je i u vrijeme vlade Oreškovića i sada je državna tajnica, prema tome da nije dobro radila ne bi ostala na tim mjestima, to je vrlo jasno i ne bi ostala ni u onoj bivšoj vlasti na tom mjestu da nije dobro radila. Prema tome, oko toga kako se povlače sredstva, ona će se povlačiti sve bolje i bilje jer imamo iskustva i ja vjerujem da ćemo iskoristiti do 2020. sve ono što nam je na raspolaganju. Rekli ste da ćete naći načina kako da mladi ljudi iznad 30. godine dobiju mogućnost da kandidiraju na tržištu rada. Pa i do sada imaju sve te mjere, nijedna od tih mjera nije nova. Preko tih mjera nisu uspjeli naći zaposlenje odnosno steći radno iskustvo jedino preko SOR-a. Prema tome, ne obećavajte im ništa jednostavno diskriminacija po dobi ovim zakonom će biti u punom sjaju.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mrsiću na replici. Odgovor uvažena kolegica Ivana Ninčević-Lesandrić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Mrsić, ja cijeli dan jedno vi drugo. Dakle, proračunska sredstva niste koristili odnosno niste ih kontrolirali i usmjeravali kako ste trebali, pa smo se doveli do toga da najugroženiju skupinu moramo financirati iz EU sredstava što nije dobro. Zato što vi sami znate da kod korištenja EU sredstava postoji i revizija, postoji i kontrola i imamo euroreit i možemo se dovesti u situaciju suspenzije. Mi za najugroženiju skupinu za koju vi tvrdite da su mladi, neobrazovani koji ne mogu naći posao, trebamo imati proračunska sredstva, a ne EU sredstva. EU sredstva po ovome što vidim što se sada radi su na dobrom putu da itekako imaju veliku iskorištenost i oni se trebaju koristiti. Ali ne i za ovu najugroženiju skupinu. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ninčević-Lesandrić na odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvažena kolegice Ninčević, vi ste rekli ako sam dobro čuo, vi ste rekli da nećete stajati skrštenih ruku što se tiče starijih od 30 godina u smislu da imaju pravo na stručno osposobljavanje i stjecanje uvjeta da bi se mogli sutra zaposliti u svijetu rada. Međutim, nisam vidio vaš prijedlog amandmana na stolu, jer zastupnici mogu reagirati u funkciji zaštiti građana konkretno ovih koji su svima nama pisali na način da podnesu amandman, da više ne piše 29 godina, nego i za druge dobne skupine odnosno i kasnije. Ja, oprostite ali na stolu nisam vidio vaš amandman i ne mogu tvrditi da ste vi to ozbiljno mislili kada ste rekli da mogu mirno spavati jer da ćete se vi pobrinuti da oni ne ostanu bez stručnog osposobljavanja.
Zahvaljujem kolegi Hrelji na replici. Odgovor uvažena kolegica Lesandrić-Ninčević. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine Hrelja kako sam ja vas krivo čula, tako ste vi mene krivo čuli. Dakle, ja sam rekla da sigurno da nećemo dopustiti da i osobe starije od 30 godina nemaju putem mjera HZZ-a mogućnost za usavršavanje da budu konkurentni na tržištu. Dakle, mi smo do sada imali iskustva sa mjerama koje ja ne mogu reći da su mjere loše kao ni ova mjera o kojoj ćemo pričati poslije nije loša, nego jednostavno uvjeti i provedba samih tih mjera su jako loši. Tako i u ovom slučaju. Dakle redefinirat će se mjere i za osobe starije od 30, a ja osobno vam to mogu obećati da ću se itekako potruditi i pratiti sve te mjere jer znam što se dešava na terenu i znam koji je najveći problem kod krajnjih korisnika te mjere i iz tog razloga sam rekla da ćemo pratiti rad da budem sigurna da se ne dogodi ono što se događalo proteklih 4, 5 godina. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Ivani Ninčević-Lesandrić na odgovoru. U ime predlagatelja za raspravu se prijavio uvaženi ministar gospodin Tomislav Ćorić. Izvolite.
Evo hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Ja koristim priliku da se Ministarstvo rada i mirovinskog sustava kao predlagatelj u ime Vlade Republike Hrvatske aktivnije uključi u raspravu budući da ona je dinamična i ide u različitim smjerovima. Na samom početku bih i apostrofirao i složio bi se sa gospođom Ninčević dakle, za osobe starije od 30 godina kao što smo i sami rekli postoji čitav niz programa koje oni mogu koristiti, programa u okviru kojih će doći do povećanja njihovih kompetencija i koje će im omogućiti da s povećanim kompetencijama uđu i aktivno borave na tržištu rada. Dakle gospodine Mrsiću kao što ste i sami rekli u više navrata mjera SOR koja je bila iz vaše perspektive kreirana zbog situacije u kojoj se hrvatsko gospodarstvo našlo zbog velikog broja nezaposlenih polako se treba redefinirati i ići u različitim drugim smjerovima. I uistinu mi moramo kroz mjere aktivne politike zapošljavanja promovirati i druge mjere koje će omogućiti i prekvalifikaciju, i dokvalifikaciju i povećanje kompetencija. Dakle, čini mi se da se u raspravi svi ovdje u više navrata slažemo s tim i u tom kontekstu ja vjerujem da ćemo iznaći načine kroz mjere aktivne politike zapošljavanja, kroz mjere koje ćemo predstaviti da idemo u tom smjeru i da povećamo kompetencije i drugim mjerama, ne samo kroz stručno osposobljavanje bez zasnivanje radnog odnosa. Ako mogu, na samom kraju bih se referirao, svog izlaganja dakle neće biti dugačko i za inicijativu gospodina zastupnika Panenića dakle vezano za pitanje zadrugara koje ste naglasili u svom izlaganju. Mi se snažno zalažemo za to da se ovo pitanje uredi i da se jasno uredi sustav ulaska u registar neprofitnih organizacija, to je vrlo važno. I u tom kontekstu kada govorimo o zapošljavanju vrlo je važno zapravo da se socijalne zadruge, a isto tako i druge zadruge koje djeluju neprofitno da se same po sebi zakonski stave u zaseban položaj u odnosu na one zadruge koje djeluju profitno i dijele dobit. S obzirom da je sustav zadrugarstva u ovom trenutku zakonski neujednačen i s tim se slažemo, Ministarstvo rada i mirovinskog sustava je jedan od inicijatora cjelovitog rješenja ovoga problema u narednom razdoblju. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Ćoriću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Uvaženi kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi ministre Ćorić, još jedanput budući da ste vi ministar rada htio bih naglasiti kako je problem širi od svega ovog konteksta o kome govorimo. Ja sam to već naglasio i opet ću reći, znate da 60 tisuća učitelja nema svog ministra. Ministar prosvjete je bio zadnji put 2003. godine. Mrežu školskih ustanova donosi osnivač, pa vam se događa i naravno on ide na potrebno ministarstvo. Kada pitate u ministarstvu oni kažu pa to je obaveza osnivača, pa se stoga događa na mojoj županiji svake godine izlazi svake godine 30 šumarskih tehničara. Gdje ti šumarski tehničari mogu ostvariti svoje stručno osposobljavanje? U Hrvatskim šumama. Hrvatske šume imaju svoje tablice. Pa sve i da hoće ne mogu ih sve primiti. Znate, ta djeca godinama čekaju u redu. Frustrirana su. Jednostavno ne mogu doći do svoga posla. I zbog toga je jako bitno da postoji suradnja između Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, svih resornih ministarstava da ne bude sve na vašim leđima na kraju krajeva i da onda te mjere budu učinkovite u posebnim segmentima i da vi možete na kraju i kao ministar rada imati neki utjecaj. I da tražite od pojedinih drugih ministarstava povratne informacija. I na kraju krajeva i od županija, pa dobro što radite, zašto školujete djecu za ono što ne treba, a ne školujete za ono što treba. Ali da bi to znali moraju imati doista te informacija. Ja vjerujem da u Hrvatskom zavodu za zapošljavanju postoje te informacije. Vjerujem da postoje, pa da onda da jednostavno se one upotrijebe. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Žagaru na replici. Prelazimo na sljedeću repliku. Uvaženi kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo. Dakle, kada govorimo o mjerama aktivne politike uvaženi ministre, sve te mjere koje stoje na raspolaganju starijim od 30 godina života su i sada. Bile su i 2010., bile su 2011., 2012., 2013. itd. Jednostavno te mjere ne daju učinkovit rezultat za mlade ljude starije od 30 godina i to je činjenica. Ne znam što ćete izmisliti koju mjeru koja bi omogućila da netko tko ima 30 godina dobije mogućnost da stekne godinu dana radnog iskustva. I s druge strane, razmislite da li je to u skladu sa Zakonom o suzbijanju diskriminacije. Pučka pravobraniteljica je odreagirala na opetovane mailove i žalbe mladih ljudi starijih od 30 godina. Da li je ovaj prijedlog zakona suprotan Zakonu o suzbijanju diskriminacije jer je dob jedna od diskriminatornih karakteristika? Vi ovdje nekome tko ima pravni fakultet koji je mlađi od 30 godina omogućujete da dobije SOR, a ako ima 30 godina i jedan dan to ne omogućujete. Zašto? Što je ovaj manje vrijedan, nego ovaj sa 29 godina i 11 mjeseci i 29 dana? Prema tome, očito da sa ovim mjerama koje postoje u repertoaru jednostavno tim ljudima ne možete dati istu šansu kao što dajete mlađima od 30 godina sa stručnim osposobljavanjem i to je činjenica i od toga ne možete pobjeći. A da li je to diskriminatorno ili nije, vjerojatno će se o tome povesti onda ako se zakon usvoji povest će se o tome računa i ja se nadam da ćemo imati meritorno mišljenje.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Mirandu Mrsiću na replici. Odgovor ministar Ćorić. Izvolite.
Dakle, uvaženi zastupniče Mrsiću, apsolutno se ne bih složio s vama da u okviru ostalih mjera aktivne politike zapošljavanja ne postoji prostor da dođe do zapošljavanja osoba koje su starije od 30 godina. Pitanje koje se postavlja je zapravo pitanje našeg stava prema tim mjerama. Naime u vrijeme dok ste vodili ministarstvo uistinu mjera stručnog osposobljavanja bez zasnivanja radnog odnosa bila je ključna mjera i jedina mjera na koju je, barem tako podaci o osobama koje su uključene u mjere pokazuju na koje Ministarstvo rada i mirovinskog sustava polagalo svoju potpunu pozornost. Mi ne namjeravamo krenuti tim putem. Vi ste i sami u svom inicijalnom izlaganju rekli da je vrijeme gospodarske krize iza Hrvatske i da mjera SOR kao takva treba ustupiti prostor mjerama aktivne politike zapošljavanja koje će dovesti do dugotrajnog zapošljavanja. U tom kontekstu ostale mjere koje stoje na raspolaganju, neki novine kombinacija mjera koje će omogućiti definitivno će dati prostora da se osobe koje su starije od 30 godina u narednom razdoblju zaposle, a da to ne mora nužno biti kroz mjeru SOR. Što se tiče diskriminacije odnosno mišljenja na koje ste se pozvali odnosno pismo Pučke pravobraniteljice, tu su dvije ključne stvari. Dakle, ne smatra se diskriminacijom nejednako postupanje koje će dovesti do osiguranja stvarne jednakosti, a stopa nezaposlenosti mladih do 30 godina u ovom trenutku je oko 40%. Što znači da su upravo oni skupina kojoj treba osigurati bolji pristup tržištu rada u odnosu na ostale skupine, što mi činimo zapravo ovim mjerama. U tom kontekstu dakle mi govorimo zapravo o izjednačavanju na tržištu rada osoba mlađih od 30 godina koje su u ovom trenutku u znatno lošijoj poziciji od ostalih skupina. I ne bih rekao da je ovdje riječ o diskriminaciji. Čitav niz drugih momenata koji ukazuju na to da nije riječ o diskriminatornoj mjeri odnosno odredbi u okviru ove mjere. Rekao sam na početku svog izlaganja, garancija za mlade u okviru Europske unije vi to dobro znate do 25 godina Hrvatska i nekoliko zemalja dobili su mogućnost da je prošire na osobe do 30 godina. To sigurno nije bilo iz perspektive Europske komisije učinjeno s nekom zlom namjerom kao takvo. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem ministru Ćoriću na ovom odgovoru. Sljedeći se za repliku javio uvaženi kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Hvala. Pa jedini uspjeh odnosno najveći uspjeh ove Vlade u zapošljavanju je zapravo to što su se znači ljudi koji su pobjegli od Vladine politike uspjeli zaposliti vani. Kako to da za zapošljavanje vani naših radnika ne treba nikakve poticajne mjere, subvencije itd.? Jeste se ikada to pitali gospodo? Zato jer su uvjeti normalni, a vi ovdje imate nenormalne uvjete i vidite da usprkos svim tim subvencijama i poticajima ne uspijevate riješiti problem nezaposlenosti. To je nesporno. Da li ste se možda zapitali da li bi trebalo mijenjati politiku makroekonomsku koja se vodi? Vjerojatno niste. A znate zašto? Zato jer ste odlučili da će dogmom da ćemo imati valutnu klauzulu, da ćemo imati nerealan tečaj, da ćemo biti trgovačka kasino ekonomija, da ćemo imati visok PDV-e itd. Stvorili ste te dogme, a od tih dogmi našim građanima je muka i naši građani svaki dan propadaju i bježe iz naše zemlje. I umjesto da se suočite s tim stvarima, čime se vi bavite? Bavite se kao i uvijek posljedicama, a nikada uzrokom. Međutim, bavljenjem posljedicama problem će ostati jer njegov uzrok nije tretiran, nije riješen i vas to uopće nije briga. Vama je to normalno. Vama je normalno da se mrcvarenje hrvatskoga naroda nastavi ne samo da nije dovoljno ovih 25 godina, vi bi još do sudnjeg dana mučili naše građane s tom svojom politikom. I jedini koji profitira od te vaše politike ste na žalost vi i kolege iz vaše stranke. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Pernaru na replici. Sljedeći za repliku se javio uvaženi kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine ministre, ja ne sumnjam u vaše dobre namjera i da ćete se vi truditi nać rješenja i za zapošljavanje starijih od 30 godina, ali nije to suština problema. Ja koristim priliku da na neki način demistificiram to stručno osposobljavanje, nije to nešto što je najbolje, to je najbolje od loših rješenja koje nam se dogodilo i dalo je određene rezultate. Nažalost, djelovao je SOR sa svom naknadama poprilično omalovažavajuće na mlade ljude koji su se namučili dok su završili fakultete, a djelovalo je isto tako omalovažavajuće zasluženo na naš obrazovni sustav koji nije spreman napraviti stručnjake koji mogu otići na tržište rada nego moraju još godinu dana negdje imati stručno osposobljavanje. Ali suština problema ovdje je nešto drugo. Dakle, mjere će postojati ali mi vam želimo nešto drugo reći, ako je SOR kao takav prihvatljiv kao najlakši način za stjecanje stručnog osposobljavanja da bi se došlo do posla onda je to mjera koju možemo iz proračuna isfinancirati neovisno o garanciji za mlade iz europskih sredstava da ljudi i u kasnijoj dobi od 30. ostvare što je moguće brže pravo na zaposlenje, dakle na lakši način. Ovo o čemu vi govorite sigurno da postoje mjere ali je to malo teži, malo duži način. Ovo je na neki način opće prihvatljivo i zato imamo toliko poziva ljudi koji su prešli granicu od 30 godina jer bi i oni željeli, vide da im je neka kasna ura i oni bi željeli ići u svijet rada. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Hrelji na replici. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika Istarskog demokratskog sabora, Primorsko-goranskog saveza, Liste za Rijeku uvaženi kolega Tulio Demetlika. Izvolite.
Pozdravljam i cijenjenog i uvaženog ministra Ćorića sa suradnicima kao i ostale kolegice i kolege saborske zastupnice i zastupnike. Možda ću se ja ponoviti, ali vjerujem da kao što je i sam ministar zaključio da je ovo jedna dinamična diskusija i možda upravo ponavljanje pogotovo od prethodnih učesnika u raspravi od strane opozicije kroz svoju diskusiju su pokazali da je ovaj izmjena zakona i dopuna zakona sigurno bitna za naše ja ću reći mlade ali i nezaposlene. I onda mi dozvolite da u jednom dijelu na kojeg ste možda čak i već dali odgovor, ali niste nas uvjerili da sa nekim budućim mjerama ćemo to riješiti. Zato govoreći o tom Prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o poticanju zapošljavanja želim se i ja osvrnuti u ime IDS, PGS-a i Liste za Rijeku i to na dva odnosno tri problema. Prvi, znači odnosi se na ograničavanje prava na stručno osposobljavanje bez zasnivanja radnog odnosa na osobe mlađe od 30 godina. Ja se slažem sa gospodinom Mrsićem da tu je sigurno u pitanju i diskriminacija i radimo dvije skupine. Nama svima je jasno i potpuno shvaćamo da se radi o mjerama koje su propisane kako bi se mogla koristiti sredstva iz u okviru garancija za mlade i inicijative za zapošljavanje mladih financiranih iz Europskog socijalnog fonda. Međutim mi smatramo da to nije poticajno i nije pravedno ograničavati primjenu mjere samo na mlađe od 30 godina. To iz razloga što vjerujemo kako se ipak radi o malom broju zahtjeva osoba starijih od 30 godina. Ne znam da li ste radili tu analizu ali vjerujem da je to jako mali broj jer većina mladih ipak završava fakultetsko obrazovanje do svoje 30. godine, međutim neki zbog, ali to je mali broj, zbog raznih opravdanih razloga odužili su školovanje ili su nakon srednje škole kasnije upisali fakultete ili jedan određeni broj je možda upravo zbog potrebe na tržište rada koje iziskuje da su se odlučili za neki drugi fakultet i završit će ga nakon svoje 30. godine. I zato mislim da upravo Vlada i ministarstvo trebaju osigurati sredstva i omogućiti da imaju svi jednaki tj. jednaki pristup mjeri za stručno osposobljavanje i dobivanje relevantnog radnog iskustva. Zato molim ministra sa suradnicama da razmotre još jednom i da se vidi da je to mali broj i da se stvarno osiguraju sredstva kroz upravo tu mjeru i da ne treba neke nove mjere uvoditi. To će sigurno dati jednu sigurnost i stabilnost tim osobama. Uostalom, postojećim politikama i strategija ove ali i prošlih vlada, konstantno naglašavamo i potičemo cjeloživotno učenje, a sa druge strane sada imamo pred sobom zakon koji je u potpunosti kontradiktoran s konceptom cjeloživotnog učenja jer ćemo zabraniti pristup jednoj vrlo bitnoj mjeri, mjeri koja tim osobama omogućava dobivanje radnog iskustva i u nekim slučajevima polaganje državnog stručnog ispita osobama starijim od 30 godina. Ja ne bih opet ponovno htio i posebno naglašavati da se tu radi o puno širem problemu, a to je naravno već puno puta ukazano od strane našeg kluba, od strane drugih kolega, a to je problem nezaposlenosti mladih, te posljedično i njihovo iseljavanje. Iako smo već puno puta u ovoj sabornici govorili o tome smatram da se radi o problemu koji nikada nije pretjerano naglašavati, te mu se mora pristupiti sveobuhvatno nizom mjera na različitim područjima, a područje zapošljavanje i osiguravanje egzistencije je sigurno jedno od njih. Zato i na ovu temu moram apelirati na nadležne da uzmu u obzir da se ne radi o velikom broju zahtjeva koji bi došli od strane mladih starijih od 30 godina, te da se prije usvajanja ovog zakona razmotri mogućnost financiranja njihovog osposobljavanja za rad te da ih se tako stavi u jednak položaj sa ostalima koji su završili fakultete i traže priliku za dobivanje radnog iskustva u struci. Ja osobno imam drugačije iskustvo od mog kolege Branka Hrga koji je rekao da je možda to podcjenjivajuće i sramotno za te mlade ljude da prihvaćaju tako ili niska primanja. Međutim, iz mog iskustva ili da se poslije nisu zaposlili, imate veliki broj tih mladih ljudi koji žele čak i volontirati, čak i roditelji su spremni nešto platiti samo da im dijete ili taj diplomirani visoko obrazovana osoba stekne iskustvo u tih godinu dana i da mu se omogući polaganje stručnog ispita. I iz mog iskustva većina tih osoba je pronašlo radno mjesto nakon toga u našoj domovini. Zato mi pozdravljamo nastavak provođenja mjera za stručno osposobljavanje jer iz dostupnih podataka možemo vidjeti da je navedena mjera uspješna te da je u posljednjih godinu dana nešto manje od 30 tisuća mladih putem nje dobilo priliku za dobivanje iskustva u struci za koju su se školovali. Unatoč tome iskoristit ću ovu priliku da ukažem na ovaj drugi problem za kojeg sam govorio isto za ovom govornicom jer u prošloj godini imali smo problem izdavanja rješenja nakon prijave za mjeru stručnog osposobljavanja i to u onim slučajevima kada se radilo o skupinama koje su se financirale upravo iz državnog proračuna. Nadam se da ubuduće takvih problema više neće biti te da će se omogućiti svim mladima bez radnog iskustva u struci da na vrijeme dobiju rješenja i mogućnost da osiguraju radno iskustvo i svoju egzistenciju, a ne da napuste domovinu u potrazi za poslom negdje gdje ih više cijene, nego u njihovoj državi. Treći problem o kojem želim govoriti vezano uz prijedlog ovih izmjena je Zakon o smanjenju naknade za stalno sezonske radnike odnosno kako su to predlagači mudro nazvali usklađivanje s iznosom novčane naknade za vrijeme nezaposlenosti. Izgleda da tu ili nešto želimo ispod stola progurati. Ali budući da ja dolazim iz Istre ili iz županije gdje veliki broj ljudi obavlja sezonske poslove u turizmu, jako dobro sam upućen u probleme vezano uz reguliranje odnosa stalnih sezonaca i njihovih prava. Smatram da ponovno treba gledali širu sliku i razmišljati o posljedicama koje može prouzročiti izmjena ovih zakonskih odredbi. Naime, smanjivanjem novčane pomoći za stalne sezonce izjednačavanjem razine naknade sa naknadom za vrijeme nezaposlenosti poremetit će se tržište radne snage u turizmu. Ja ne znam da li vam je to u potpunosti jasno? Ali ministar je rekao da sve ove mjere i ovi prijedlozi idu sa dobrim namjerama, ne zlim namjerama. Ali isto tako i mi pokušavamo stvarno u dobroj namjeri vam reći da ukidanje stalnog sezonca tj. naknade da ćete dovesti turistički sektor u probleme. Već ste ga doveli vladajući sa poreznom reformom i upravo turizam koji pokazuje jedino gospodarstvo koje raste, koji ostvaruje znači 18% bruto društvenog proizvoda u Republici gdje se dešavaju velike investicije, gdje je već danas potražnja za radnom snagom velika, gdje danas već konobari upravo ili druge struke koje su u turizmu bježe u druge sektore. Tako da sa nekim zastupnicima se ja ne bi složio da naši mladi odlaze upravo jer nema radnih mjesta ili nemaju mogućnosti zapošljavanja. Drugi problem je. Imaju mogućnost zapošljavanja, ali su niske plaće. I upravo u turizmu koji bilježi rast plaća danas zbog ukidanja ovog stalnog sezonca će vam se desiti da će ljudi iz turizma koji su stekli određeno iskustvo i gdje je turistička tvrtka uložila značajna sredstva u njihovu edukaciju, bježe u one zavarivače gdje je spomenuo gospodin Panenić i za manju plaću, ali su osigurani da će raditi čitavu godinu i da imaju sigurnost. Mislim da sa ovakvom jednom mjerom ćete dovesti stvarno u pitanje i neću reći da imate zle namjere, ali dovest ćete turizam u velike, velike probleme. Znači, po meni to je još ja ću reći prvi dobar scenarij ako iz turizma odu u neku drugu industrijsku granu, pa postanu zavarivači u Uljaniku ili nekoj drugoj tvrtki. Međutim, drugi scenarij je onaj koji je crni, a to je onaj na koji stalno upozoravamo, a to moram ponovno naglasiti je iseljavanje stanovništva iz Hrvatske i traženje stabilnijeg i bolje plaćenog posla u inozemstvu. Zato ministarstvo neka se pozabavi upravo na koji način da se osiguraju veće plaće upravo u suradnji sa poslodavcima. I zato kažem da mi s druge strane moramo razmišljati upravo o poslodavcima. Ne slažem se sa gospodinom Bobanom da su svi poslodavci oni koji iskorištavaju tu radnu snagu. Imate poslodavce, ja ću reći konkretno tvrtka jedna od najvećih u turizmu tvrtka Valamar nudi tim stalnim sezoncima ugovor stalni sezonac plus tri, jer već su vidjeli da im bježe u druge struke i žele ih zadržati. I treće ono što je rekao gospodin Boban da se iskorištavaju ti radnici. Ozbiljna tvrtka vodi računa danas o radnicima jer je danas potražnja veća od ponude. I vi danas imate slučaj da za ova tri ili šest mjeseci, nema ministra sada ovdje da me čuje, ali ćete mu vi prenijeti, da ako netko radi 6 mjeseci i u tih 6 mjeseci ne plaćaju mu prekovremeni rad nego prekovremeni mu ulazi u kompenzaciju, ima godišnji odmor, on može navući do 3 mjeseca do 9. I onda samo 3 mjeseca pada na teret ćemo reći države, ali poslodavac je dužan pokriti i mirovinsko. Tako da dobro evo ja vas pozivam da razmislite o ovom prijedlogu jer stvarno ćemo dovesti turizam u nepovoljan položaj. Ali to se odnosi i na druge poslodavce. Mogu reći da sa područja sa kojeg dolazim da smo na Gospodarskom vijeću koje imamo i anketom koju smo proveli među gospodarstvenicima samo na području Labinštine u ovoj i idućoj godini nedostaje 700 radnika. Spomenuta je kurikularna reforma, rekao je ministar da ćemo ući u određene postupke prekvalifikacije. Ne znam da li kroz Zavod za zapošljavanje, da li kroz naše škole, na koji način osigurati tim nezaposlenicima praksu da bi mogli dobiti tu kvalifikaciju? Ja se nudim da evo za ovih 700 koliko ih nedostaje u Labinu da sjednemo i da pronađemo brzo rješenja na koji način osigurati upravo tu praksu kako bi se oni mogli prekvalificirati i biti radna snaga koja će biti konkurentna i zadovoljiti potrebe današnjeg gospodarstva. I na kraju evo zbog svih ovih iznesenih razloga ovim putem molim u ime Kluba IDS-a PGS-a i Liste za Rijeku molim predlagatelja da prije izglasavanja ovoga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju zapošljavanja razmotri mogućnosti pristupanja stručnom osposobljavanju i mladima nakon navršenih 30 godina života te mogućnost ostavljanja novčane pomoći za stalne sezonce u postojećoj razini. Zahvaljujem.
Zastupnik Ivan Pernar zatražio je repliku. A budući da ga nema, zastupnik Hrelja zatražio je repliku.
Uvaženi kolega Tulio u pravu ste kada govorite da treba gledati širi sustav, a ne pojedinačnu mjeru. Pogotovo ne jednu naknadu koja nije bila naknada za nezaposlene, a radi se konkretno o stalnom sezoncu. I nema nikakvog razloga da se to automatizmom ubacuje i izjednačava sa naknadom za nezaposlene. Na kraju krajeva ponavljam, to je institut koji je stvoren kroz socijalni dijalog između poslodavaca i radnika u ugostiteljstvu, turizmu sa ciljem očuvanja radne snage i to ne bilo koje, nego one kvalitetne radne snage. Poslodavac ne zadržava onaj koji mu je zamjenjiv tim ugovorom, nego onaj koji mu je bitan za pružanje kvaliteta usluge u toj djelatnosti ugostiteljstva i turizma. Prema tome, normalni postupak bi bilo ako su ove naknade po ocjeni nadležnog Ministarstva rada prevelike, da se pozovu sindikati kao predstavnici zaposlenih i poslodavci iz turističko-ugostiteljske djelatnosti da oni kažu da li je to opravdano ili nije, da li su mjere u dosadašnjoj primjeni kroz 15 godina postizale svoje ciljeve i da li su one potrebne u budućnosti, da poslodavci isto kažu ako država ne može da li oni mogu još nešto platiti osim doprinosa za mirovinsko i zdravstveno osiguranje i da se na taj način riješi ovaj problem. A ne pukim ubacivanjem u strukturu mjera kojima se odnosno naknada za nezaposlene jer ti ljudi nisu nezaposlene osobe. Hvala lijepa.
Hvala zastupniku Hrelju. Odgovor na repliku zastupnik Demetlika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine Hrelja, slažem se u potpunosti sa vama. Vi ste mi replicirali, ali ja ću ponoviti da se jednostavno ne može izjednačiti stalni sezonac sa nezaposlenim na Zavodu za zapošljavanje. I tu je mislim priča što se nas tiče jasna. Međutim, ono što sam vam rekao, taj dijalog koji mora postojati između poslodavca, ja ću reći, središnje vlasti i lokalnih vlasti jer na taj način ćemo otvoriti jednostavno pitanje visine plaća kod raznih privatnih poslodavaca. Jer ja danas tvrdim da naši mladi odlaze većinom zbog toga što su naše plaće niske. Znači mi spadamo u onu grupu država kojima je prosječna plaća 500 eura. To znači da smo sa Bugarskom, Rumunjskom, Češkom, Slovačkom i Mađarskom. Dok se kroz izmjene zakona jednostavno ne dovede do toga da se plaće povećaju, mladi će odlaziti iz naše države. I zato ovo što ste i sami rekli da mora postojati i otvoriti se jedan dijalog na koji način, znači središnja država, lokalna vlast, spomenuti poslodavci kao i sindikati da se jednostavno mora pronaći jedan, doći do kompromisa i naći kvalitetno rješenje.
Zastupnik Ante Sanader zatražio je repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Pozdravljam uvažene pomoćnike, državne tajnike. Gospodine Tulio evo vi ste nekoliko puta ovdje replicirali gospodinu Bobanu. E Boban je govorio. Ja nisam Boban. Boban je govorio o realnosti koja je trenutno prisutna na većem dijelu Hrvatske i posebno Slavonija, a i Dalmacija gdje ljudi nemaju radnog mjesta, ne mogu naći radno mjesto. Vi sada kažete naši mladi odlaze zato što su plaće male, a naši mladi odlaze zato što uopće nemaju mogućnost se zaposliti za nikakvu plaću i za najskromniju plaću. I ovaj primjer koji vi sada imate 700 zaposlenih rekli ste da traže, ako sam dobro čuo … [[ne razumije se]] to je za svaku pohvalu. Ja vam čestitam za uspjehe koje postižete, ali očito je to trend investicija koji nije zapljusnuo drugi dio Hrvatske. Zapljusnut će možda obalu i ovaj dio zbog turizma, ali turizam je krhka biljka. Vi znate da sutra da je ovo splet okolnosti i u Turskoj i u Egiptu i na cijelom ovom području. Sutra se vrlo lako može dogoditi da sve to padne zbog nekog susjedstva nestabilnog kakvo je. Mi sigurno svoju budućnost moramo graditi na kvalitetnoj industriji, visoko sofisticiranim radnim mjestima, znanjem, inovativnošću kao naš temelj. Sigurno da ćemo doći i u drugim dijelovima Hrvatske tako. Prvo zato što nemamo populacije i naša demografska politika kojoj se daje velika pažnja, ali broj djece koji se rađa i sigurno ćemo mi morati uvoziti. Vi ćete već sada morati uvoziti nove radnike, očito. Samo ne znam po kojoj plaći? Hoće se tako izboriti da im bude dobar standard, pa će se možda vratiti i neki naši mladi ili će to kada poslodavci, jer kod nas u trgovačkim centrima pitaju koja je boja očiju? Nećemo uzeti one s plavim očima, nego samo one s crnim očima jer su simpatičniji ljudima. I plaću najminimalniju za 2 i pol, 3 tisuće kuna rade u svojim centrima.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Demetlika.
Evo zahvaljujem na replici. Da, dobro ste rekli Istra danas ima potrebe za radnom snagom i to iz cijele Hrvatske. Mi svi danas smo svjedoci da u proteklim godinama taj nedostatak radne snage upravo se preko sezone, preko ljeta popunjavao upravo iz onih dijelova Hrvatske Slavonije, Like, Dalmatinske Zagore. Međutim, već prošle godine smo vidjeli da ni te radne snage na žalost nema, da je ta radna snaga ili otišla u inozemstvo, tako da su sada poslodavci primorani, jer ono što sam rekao i u svom izlaganju, potražnja je veća od ponude. Znači broj onih koji su na Zavodu za zapošljavanje ili ne zadovoljavaju sa kvalifikacijama i da mogu udovoljiti onim zahtjevima koje poslodavac pokazuje, ili poslodavac mora jednostavno povećati plaću. Čuli smo i prije malo gospodina Panenića od brodogradnje i ono što ste vi rekli turizam je krhka grana i upravo u tim ostalim granama jer danas vam nedostaje, koliko građevinara, uvozimo ih i tražimo stalno od Vlade da daje dodatne dozvole, zavarivača, bravara, inženjera u informatici, elektroničara, mehatroničara. Nije samo da nam nedostaju ne znam ja, niskokvalificirani radnici, nego nam stvarno nedostaju i visoko kvalificirani i visoko obrazovani. I zato opet ću reći, kurikularna reforma koja je obećavala da će se na brzinu kroz obrazovanje omogućiti stručno obrazovanje čemu se okrenula cijela Europa sa centrima izvrsnosti, da poslodavac sutra odmah nakon završetka srednje škole ili nekog zanimanja dobije radnika koji se može nositi sa zahtjevima koje mu postavlja poslodavac. Hvala.
Zastupnik Mirando Mrsić prijavio se za pojedinačno sudjelovanje u raspravi.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Želio bih skrenuti pažnju na žalost nema ministra, pa se nadam da će državna tajnica mu prenijeti dio ove moje diskusije koja će biti podijeljena u tri dijela. Jedan dio će biti vezan za stručno osposobljavanje. Jedan dio uz stalnog sezonca, a jedan dio uz naknade za vrijeme nezaposlenosti. Što se tiče stalnog sezonca, moram opet naglasiti da je to mjera koja je bitna za kvalitetu turizma i turističke ponude u Hrvatskoj, pa bih htio samo podijeliti s vama kratko jedno pismo koje sam dobio od jednog čovjeka iz Dalmacije koji kaže: „Već treću godinu za redom radim u jednoj hrvatskoj renomiranoj turističkoj firmi koju neću navoditi ime te sam koncem treće sezone s ostalim kandidatima od iduće godine predložen za stalnog sezonca. Godine sam krpao nekako kraj s krajem od početka do kraja godine, strijepio što će biti ako ne bude posla zimi, pa se sezonska zarada istopi, pa onda kreće od nule što je manje-više bilo tako. Sve u svemu nekako sam se uspio snaći, izdržati uporno tražio bilo kakav posao na svakojake načine, pa čak i preko facebooka, do prijatelja od kojih sam tražio pomoć i nekako sam sve to izgurao. Malo u poljoprivredi, malo u građevini, malo ovamo, malo na crno, pa u sezoni opet u turizmu. Uglavnom svaku drugu godinu stjecao sam pravo na novčanu naknadu sa Zavoda za zapošljavanje što će reći da sam jednu godinu proveo u radu između 6 i 8 mjeseci. Taman toliko da uz sva davanja koja sam morao štedjeti, izdvajati ne ostanemo potpuno švorc. Makar mi je bilo i dana i mjeseci kada nije bilo posla, u tom slučaju jedino sam mogao biti doma, ali evo došlo je do promjene. Od početka sljedeće godine počet ću koristiti blagodati koje daje zvanje stalni sezonac. U biti između stalnog sezonca i stalnog radnika nema neke bitne razlike. Sve pogodnosti su iste, osim što stalni sezonac svake godine odnosno na koncu sezone potpisuje ugovor za stalnog sezonca za sljedeću godinu, dok stalni radnik to ne treba. Ukoliko poslodavac iz nekog razloga nije zadovoljan radom zaposlenika koji je postao stalni sezonac, za sljedeću godinu taj mu status mora biti uskraćen. Novčanu naknadu koju ću dobivati u mjesecima dok ne radim bit će 70% od prosjeka 3 posljednje isplaćene plaće, a 60% od zadnje 3 plaće.“ Ovakvu priču na žalost više nećete vidjeti. Naime, u prijedlogu zakona je jasna destimulacija mjere koja ide za time da se ovaj zagarantirani iznos koji je omogućavao čovjeku da živi dostojno, ljudi dostojno, one mjesece kada nije radio u turizmu. Nisu ljudi koji rade u turizmu krivi što naša sezona nije 12 mjeseci, nego 6 mjeseci. I da nema stalnog sezonca, ovaj čovjek bi tražio izlaz izvan Republike Hrvatske, a razlog je što Vlada ničim izazvana, osim možda štednjom jer možda će te novce potrošiti negdje drugdje, ne želi dalje isplaćivati ovakve naknade kao što su bile stoga. Ili da budem možda malo oštriji, da to nije politika da izgnamo sve naše stalne sezonce iz Hrvatske i da uvezemo sezonce iz trećih zemalja. Jer to je bila intencija sada kada smo govorili o kvotama. Uvezimo ljude iz Bosne i Hercegovine, uvezimo iz Albanije, Makedonije, gdje god hoćemo oni će raditi za manje novaca, ali je pitanje kakva će biti kvaliteta turističke ponude. Već sada nam prigovaraju naši gosti da nam baš kvaliteta ne slijedi cijenu koju tražimo. I možda je ovo sada u prijedlogu zakona jedna perfidna igra Vlade da uništi stalnog sezonca u Hrvatskoj i da onda ne bude drugog izbora nego da uvezemo stranu radnu snagu u turizam što će biti katastrofa za našu turističku ponudu. … [[Upadica se ne čuje.]] Kako koji. Što se tiče same mjere stručno osposobljavanje, red je da posjetim nema, a tu je gospođa Lesandrić, da mi nije bila jasna diskusija, nisam joj mogao odgovoriti ali želim pojasniti da za vrijeme Vlade SDP-a se nisu sredstva trošila u proračunu za mjere stručnog osposobljavanja. Da, tada, dakle 2015. godine od milijarde i 200 milijuna predviđenih sredstava u proračunu 500 milijuna je bilo iz sredstava EU a 500 milijuna je bilo iz sredstava proračuna. Napominjem da 2011. godine za sve mjere aktivne politike i zapošljavanja bilo je na raspolaganju 288 milijuna 402 tisuće 900 kuna da bi u 2015. to naraslo na milijun 330 tisuća. U ovom proračunu smo negdje na milijardu i pol ali sa vrlo malo sredstava iz proračuna. I financiranje mjera aktivne politike baziramo na sredstvima iz EU što je u redu i potpuno ali moramo imati i komponentu koju imamo u Hrvatskoj, dakle moramo imati sredstva u našem proračunu kojim bi mogli onda financirati i prijevoz, da svi dobiju prijevoz a ne da ovise o poslodavcu da li će mu poslodavac isplatiti taj prijevoz ili da li kada govorimo o onim nepoštenim poslodavcima ćemo reći, ok mladiću ili curo, ja ću isplatiti tebi 500 kuna prijevoza ali to ćeš mi onda ti vratiti u gotovini. I to će se dešavati. Nažalost da i mi sa ovim to omogućavamo. Kada se to financira preko Zavoda za zapošljavanje tih 500 kuna ide direktno na tekući račun osobe u stručnom osposobljavanju i poslodavac s time nema veze. Dakle sa ovime pogodujemo poslodavcima da opet muljaju, jer njih ima i njih nije baš tako lako otkriti i onemogućavamo mlade ljude, pogotovo one koji su siromašni da koriste mjeru. Stoga plediram opet da mladi zaslužuju ovu mjeru ali zaslužuju i nova radna mjesta, zaslužuju i pripravništvo, zaslužuju i mogućnost da vrlo brzo uđu u tržište rada, da se obrazuju tijekom svog obrazovanja, da imaju mogućnost da se pokažu poslodavcu i da dobiju radno mjesto. I za kraj, od naših doprinosa koje imamo, koje dajemo, znači 0,5 ustvari daje poslodavac ali to su naši novci jer to je plaća, bruto plaća radnika, godišnje se u proračunu, barem je tako bilo onih godina skupi skoro 2 milijarde. Na naknade za nezaposlene se troši otprilike oko milijardu i 200, od milijardu do milijardu i 200 milijuna kuna. Ostala sredstva je obično ministar financija upotrebljavao negdje drugdje ili se onda naporom resornog ministra su se ta sredstva onda kanalizirala prema aktivnim mjerama politike zapošljavanja. Obzirom da je došlo do gospodarskog oporavka, napravimo jedan iskorak, Vlada je tu pokušala ali vrlo minimalno sa povećanjem naknade za nezaposlenost. Sa ovim kako je tu predviđeno, dakle da se isplaćuje 60% u prvih 90 dana bruto plaće a 30% u ostale dane, gospodo to znači da će netko tko ima prosječnu plaću imati 90 dana 3000 kuna a onda ostatak koliko mu ima ovisno o stažu će imati tisuću i pol kuna, manje od minimalne plaće, manje od granice siromaštva i defacto ti ljudi će biti siromašni. A imamo oporavak, povećava se broj zaposlenih, raste ova stavka o proračunu i dajte napravite iskorak da to povećamo na 80% prosječne bruto plaće što znači da će u prvih 90 dana, da možemo izdržati bez ikakvih problema jer je sada 2015. bilo svega 48 tisuća ljudi koji su dobivali naknade. Prema tome to nisu sredstva poslodavaca nego to su moja sredstva koja ja dajem, prema tome 80% znači da ćete 90 dana imati 4 tisuće kuna a ostatak dakle 50% imati ćete 2,5 tisuće kuna nešto manje od minimalne plaće i nećete biti u riziku od siromaštva. Sredstava ima, one se mogu alocirati i umjesto da se daju za neke druge potrebe a pogotovo napominjem da su to sredstva koja se izdvajaju iz plaća baš zbog toga da se financira zapošljavanje. Hvala lijepo.
Zastupnik Demetlika zatražio je repliku.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Da, kolega Mrsić rekli ste u jednom, nakon čitanja ovoga maila, vjerujte da imam i ja takvih mailova ali ja ću se okrenuti na ono što ste rekli da nema novca. Vi ste ponovili riječi ministra i ministar je rekao upravo za ovu mjeru da nema novca. Ja sada postavljam pitanje kako je bilo prošle godine ili pretprošle godine, gdje je taj novac onda sada preusmjeren? Možda, ne znam ja za uvođenje opet služenja vojnog roka ili nešto slično ali mislim da upravo ta mjera se ne bi smjela ukinuti jer ono što ćemo ponoviti poslodavci su već spremni, oni korektni poslodavci potpisati sa sezoncima ili stalnim sezoncima ugovor na 3 godine. A mjere koje predlaže a čujemo sa, ja ću reći moje lijeve strane, da se sa tim novim prijedlogom želi upravo kazniti poslodavce koji iskorištavaju taj zakon. I sada zbog onih negativnih mi kažnjavamo i one pozitivne. Jer ja tvrdim da ima upravo takvih poslodavaca koji ulažu u radnu snagu jer znaju šta znači fluktuacija, ulažu u dizanje kvalitete u turizmu i jednostavno ne želi da se ta fluktuacija tako dešava i da nam dolazi neka uvozna radna snaga bez iskustva. I jedno pitanje koje se nameće. Da li je ministarstvo gospodina ministra Ćorića uopće raspravljalo ovaj prijedlog, konkretno sa Ministarstvom gospodarstva i sa Ministarstvom turizma. Jer po meni sa ovom mjerom siječemo jednostavno granu na kojoj sjedimo. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Mrsić.
Pa s obzirom da je ministar turizma bio žestoko protiv povećanja PDV-a na ugostiteljstvo vjerujem da je isto žestoko tako bio i protiv ovoga da se ukine mjera stalni sezonac. Vrlo jasno je da se ta mjera neće koristiti i napominjem da nikako da se shvati da to nije osoba koja je nezaposlena. Ona je formalno na Zavodu za zapošljavanje. I mislim da umjesto ukidanja te mjere da smo trebali ići još jedan korak naprijed. … [[Govornik se ne razumije.]] dati jedan amandman u tom smislu, da poslodavac kod kojega je taj stalni sezonac može po potrebi ga angažirati do mjesec dana u onom periodu dok je na Zavodu za zapošljavanje, da mu za mjesec dana mora isplatiti plaću, doprinose i sve i da se za toliko smanjuje ovaj period stalnog sezonca tako da ne znam kad je zima, kad su eventualno otvoreni hoteli za novu godinu, negdje drugo da poslodavci mogu angažirati i tu radnu snagu. Međutim, čini mi se opet da je to u pravcu gašenja stalnog sezonca sa ciljem da uvezemo strane sezonce, a to neće biti dobro za Hrvatsku. I ono što je rekao gospodin Panenić Slavonija će se još dalje iseliti jer jednostavno ti koji dođu iz drugih zemalja će sniziti cijenu rada u Hrvatskoj. Jer jasno je da konobar ili kuhar za 5000 kuna ne može raditi u Dubrovniku ili u Istri, jer jednostavno za toliko kad plati smještaj i hranu jednostavno ne može mu ništa ostati da može dakle živjeti kad nije u sezoni. I drago mi je da su poslodavci u Istri, ali i u nekim drugim dijelovima Hrvatske konačno shvatili da za radnike treba osigurati i dostojne uvjete, pa se sada grade i smještajni kapaciteti sa ciljem da ljudi koji su kvaliteta u turizmu dođe. I zato taj stalni sezonac treba ostati. Na žalost, mislim da nema sluha u Vladi.
Hvala. Zastupnik Pernar javio se za repliku.
Htio sam reći da cijelo vrijeme raspravljamo o nekakvim mjerama koje će tobože riješit problem nezaposlenosti. Te mjere naš Zavod za evidenciju nezaposlenosti provodi godinama sa nikakvim, odnosno jadnim rezultatom. I vidimo da je nezaposlenost i dalje visoka, da ljudi bježe iz zemlje i nitko se ne pita jesu li te mjere učinkovite, koji će bit njihov smisao, čime će one rezultirati itd. itd. Ovakvih rasprava naš narod se nagledao zadnjih 25 godina i dok smo mi ovdje raspravljali saborski zastupnici narod je i dalje propadao, bio nezaposlen i iseljavao se. Ja se pitam do kada još ovakve rasprave, do kada još ovakve puste priče, do kada ćemo donosit te nove zakone koji u praksi ništa neće promijeniti? Molim vas da mi netko to kaže jer stvarno ovo više nema smisla. Našli smo se u ovim već kasno popodnevnim satima i ne vidim uopće smisao svega više. Hvala.
Zastupnik Pernar javio se za pojedinačno sudjelovanje u ovoj raspravi.
Da, pa eto danas cijeli dan raspravljamo o, raspravljamo o mjerama za poticanje zapošljavanja. Ali provođenjem tih mjera već godinama mi ništa nismo u suštini napravili. Mi vidimo koji su bili rezultati tih mjera. Rezultat tih mjera za poticanje zapošljavanja u suštini je velika nezaposlenost i bijeg ljudi iz zemlje. Ja bih razumio da mi radimo mjere zapošljavanja za recimo invalide ili da potičemo zapošljavanje određenih kategorija u društvu koje imaju otežan način zapošljavanja. Ali što mi imamo dame i gospodo? Mi potičemo zapošljavanje zdravih mladih ljudi. Kakva je to zemlja u kojoj država mora poticati zapošljavanje zdravih, mladih ljudi, odnosno u kojoj bi ti ljudi bez tih mjera bili nezaposleni. Jel' to normalna država? Jel' to normalan ekonomski sustav? Je li to ekonomska politika koja nas vodi u bolju budućnost? Da li je itko ikada sebe za to sebe zapitao? Po meni to je promašena ekonomska politika koja se vodi od '94. kad je Središnja banka pretvorena u mjenjačnicu, kada smo uspostavili taj nerealan tečaj, vezali sve kredite valutnom klauzulom jer im je pokriće u vanjskom dugu, podigli PDV i uveli PDV itd. itd. Umjesto da se bavimo sa uzrokom rasprava proizvodne ekonomije, a uzrok rasprava proizvodne ekonomije su tri to sam objašnjavao, nerealan tečaj, visoke kamate i visoki porezi umjesto da se bavimo s time mi se bavimo, mi gledamo nezaposlenost kao problem. Pa nije nezaposlenost problem, nezaposlenost je posljedica sloma proizvodne ekonomije, ono nije uzrok problema u Hrvatskoj nezaposlenost. Međutim, umjesto da se gleda gdje je uzrok problema odnosno gdje je uzrok nezaposlenosti koji je produkt promašene ekonomske politike, mi promatramo nezaposlenost kao izolirani fenomen kao da je to elementarna nepogoda, kao da je ne znam pala tuča pa sada evo sada imamo mjere za nadoknadu štete za tuče. Na isti način mi gledamo tu nezaposlenost i onda dovodimo nekakve zakone koji bi tobože trebali, pazite ovo trebali, riješiti problem nezaposlenosti. A kako će ove poticajne mjere riješiti problem nezaposlenosti ako se njihov uzrok ne riješi? Nikako. Znate što se događa? Događa vam se situacija da su ljudi i dalje nezaposleni, samo poslodavci zapošljavaju one ljude za koje mogu dobiti poticaje. Znači vi recimo trebate radnika i sada za jednu osobu ćete dobiti poticaj za zapošljavanje za drugu nećete i vi ćete zaposliti onu za koju ćete dobiti poticaj. A što je s ovom osobom koja nema posao, tj. koja ne može dobiti poticaj i ništa? I onda ovaj zakon onemogućava davanje tih ajmo reći beneficija za starije od 30 godina, ljude sa prethodnim radnim iskustvom itd. i u suštini se samo prelijeva iz šupljeg u prazno. Znači čak i kada se ovaj zakon izglasa i dalje će ljudi bježati iz zemlje i dalje ćemo imati visoku stopu mortaliteta, i dalje ćemo imati depopulaciju naše zemlje itd., itd. Nažalost, tijekom cijele ove rasprave niti jedna osoba od 151 saborskog zastupnika, sada nas je ovdje manje od 15, nažalost nije uopće se osvrnula na to. Ja ne znam, možda sam ja poremećen zato jer tražimo da se bavimo uzrokom problema, a ne samo posljedicama, a svi drugi ste vi normalni koji se bavite posljedicama, a ne uzrokom. Možda je moj način razmišljanja pogrešan i nelogičan, možda ćemo stvarno baveći se posljedicama, a ne uzrokom visoke nezaposlenosti mi probleme riješiti. Međutim, hoće li problemi biti riješeni niti jedan problem vezan uz nezaposlenost u suštini riješen biti neće. I dalje će se poslovi dobivati preko veze i dalje će radnici biti izrabljivani itd., itd. Nažalost, umjesto rasprave o politici hrvatskog tečaja odnosno naše valute kune mi raspravljamo o odbacivanju naše valute i uvođenju eura. O pitanju kamata uopće nema rasprave. Pa zamislite koji je to paradoks?
Gospodine Pernar ja bih vas upozorio da se držite teme. Možete odabrati stanku pa upozoriti o čemu se treba razgovarati u sabornici, predložiti isto tako zakonske prijedloge koji će ući u proceduru pa ćemo raspravljati o onome što vi sada predlažete, ali ja vas molim budući da imamo već temu o kojoj raspravljamo da se nje i držite. Hvala.
Gospodine Petrov, pitanje tečaja i kamata i visine PDV-a je razlog zašto mi imamo visoku nezaposlenost. Ja želim raspravljati o uzroku problema i ukazati na to da ovaj zakon neće problem nezaposlenosti riješiti.
Zastupniče Pernar prije nego vam izreknem opomenu, za vaše uputstvo pročitat ću vam sadašnju temu. Prijedlog zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti, s Konačnim prijedlogom zakona.
Gospodine Petrov, molim vas da me prestanete ometati u izlaganju, najozbiljnije. Hvala. Imam još tri minute i trideset sekundi, nadam se da ću moći izlagati bez vaših upadica konstantnih. Dakle, ovaj zakon ću odbaciti zato jer znači glasat ću protiv njega jer se ne bavi uopće uzrokom problema. A bez rješavanja uzroka problema odnosno onoga što je uzrokovalo nezaposlenost mi problem nezaposlenosti nećemo riješiti bez obzira na sve predložene mjere. Zašto se o toj stvari ne bi smjelo u Saboru ukazivati na taj problem? Ne vidim, neka mi neko objasni, neka kaže gospodine Pernar vi ne smijete govoriti o tome da je uzrok nezaposlenosti pogrešna monetarna i porezna politika. Ne, nitko to ne govori jednostavno se to ignorira i pokušava se reći od strane predsjedavajućeg da ja skrećem s teme. A ja upravo o temi, a tema je zakon s kojim bi se smanjila nezaposlenost, a ja govorim o uzroku nezaposlenosti i time da ovaj zakon to neće riješiti, mene se optužuje za skretanje s teme. Možda bi bilo najbolje da se meni oduzme riječ, da me se iznese iz ove sabornice i da se jednostavno samo dozvole mišljenja onih ljudi koji imaju pohvalno mišljenje o ovom zakonu, koji će govoriti sa govornice da će ovim zakonom biti riješen problem nezaposlenosti itd. Mislim da bi se trebalo dozvoliti svim zastupnicima da izražavaju svoje mišljenje u skladu sa vremenom koje im je na raspolaganju. Moj je odabir hoću li ja šutjeti ili govoriti. Ja imam još minutu i trideset sedam sekundi, trideset šest, trideset pet, to je moj izbor. I želim uputiti apel hrvatskoj javnosti da ova Vlada sa ovim zakonom neće riješiti njihove probleme, da će i dalje mladi ljudi se iseljavati i dalje će plaće biti nikakve i dalje će nelikvidnost biti velika, u biti se ne rješava ništa. Želi se samo zamazati oči ljudima i stvoriti privid da se nešto radi, da se čini s ciljem rješavanja problema, a zapravo se ne čini ništa kao ni prethodnih 20 godina. Politika koja nas je dovela u probleme neće nas izvući iz problema. Ljudi koji su nas doveli u probleme neće nas iz njih izvući. Na hrvatskom narodu je da odabere želi li nastavak te politike i nastavak tih političara ili želi stvarne promjene. Hvala.
Završili ste pola minute ranije. Gospodine Pernaru koliko vidim noge vas dobro služe tako da vas neće biti potrebe nositi, taj gušt vam ipak neću priuštiti. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavio se i zastupnik Branimir Bunjac koji nije tu. Predstavnik predlagatelja dati će završnu rijeć. Tomislav Ćorić.
Hvala vam gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle poštovane zastupnice i zastupnici, prije svega u ime Ministarstva rada i mirovinskog sustava Vlade RH ja vam zahvaljujem na konstruktivnim kritikama po ova dva zakonska prijedloga. Dakle mi smo u kontekstu prijedloga ovih zakona prije svega htjeli sustav mjera aktivne politike i zapošljavanja u RH učiniti fleksibilnijim, efikasnijim i u tom kontekstu smanjiti i proceduralni moment koji je bio dosta naglašen u prethodnom razdoblju prije svega slušajući feedback odnosno ono što o tom sustavu, odnosno mjerama aktivne politike i zapošljavanja misle korisnici mjera s jedne strane a s druge strane poslodavci koji su bili suprotna strana u tim mjerama, odnosno što misle isto tako i djelatnici Hrvatskog zavoda za zapošljavanje na terenu koji su bili zaduženi da u provedbi tih mjera pomognu jednoj odnosno drugoj strani. Korištenjem mjera aktivne politike i zapošljavanja tijekom krize ukazalo je na to da su mjere aktivne politike i zapošljavanja sredstva koja se izdvajaju kako iz proračuna RH, tako isto tako i iz Europskog socijalnog fonda, da su ta sredstva bila korištena u dobrom smjeru i da je zapravo mjerama aktivne politike i zapošljavanja dobar dio ljudi, dobar dio mladih ljudi, dobar dio nezaposlenih pronašao svoje mjesto na tržištu rada. Ono što svakako želim naglasiti u ovoj završnoj raspravi na ovu temu jeste intencija, u ovom slučaju Vlade RH i Ministarstva rada i mirovinskog sustava kao predlagača još jednom da ove mjere učini fleksibilnijima, da ih učini razumljivijima krajnjim korisnicima, da ih učini manje opterećenima procedurama i u tom kontekstu da ovaj oblik angažmana Vlade, odnosno RH u smislu aktivacije ljudi koji se nalaze na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje nezaposlenima učini što je moguće boljima. Ja se nadam da ćete prilikom donošenja suda o ovim prijedlozima zakona voditi se time da su ovo zakoni koji pomažu a ne odmažu i da smo prilikom njihovog predlaganja, odnosno prilikom predlaganja promjena koje su inkorporirane u ove zakonske prijedloge prije svega mislili na to kako pomoći da se još jednom trenutno nezaposlene osobe čim prije aktiviraju, čim prije nađu svoje mjesto na tržištu rada u RH. Ja vam se zahvaljujem. Hvala.
Zahvaljujem, ministaru rada i mirovinskog sustava. Hvala gospodinu Ćoriću. A zastupnik Ivan Pernar želi uputiti repliku.
Hvala. Vi uporno govorite o mjerama za smanjenje nezaposlenosti odnosno poticanju zapošljavanja, međutim upravo vaša institucija Zavod za nezaposlene, odnosno Zavod za zapošljavanje u suštini je zavod za evidenciju nezaposlenih. Činjenica je da je više ljudi po mojem sudu zaposleno u zadnjih 20 godina preko političkih stranaka nego preko vaše institucije, nažalost. I žalosno je što vi kao predstavnik tog zavoda niste ovdje stali za govornicu i rekli, ljudi razlog zašto je toliko ljudi na burzi je u tome što nema radnih mjesta a radnih mjesta nema zato jer nema proizvodnje, zato jer imamo trgovačku ekonomiju. I sve dok se ne riješi uzrok nepostojanja proizvodne ekonomije a to je taj nerealan tečaj, to su visoke kamate, to su visoki porezi, mi na Zavodu za zapošljavanje nećemo moći riješiti taj problem. Umjesto da ste znači suočili javnost sa istinom, vi ste zapravo samo nastavili sa ajmo reći vođenjem uloge koja vam je pripala. Međutim, ovdje se nalazimo u Hrvatskom saboru, jedinom mjestu gdje u Hrvatskoj možemo rješavati problem. I očekivao sam od vas više odgovornosti, očekivao sam da ćete progovoriti o tome ali na žalost niste i vidim da nemate niti namjeru. To je žalosno. A cijenu će opet platiti sami građani koji su nezaposleni. Vama na zavodu koji radite je relativno dobro, ljudi vam bježe iz Hrvatske i sve vam je manje zaposlenih. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku ministar Ćorić.
Pa evo ja ću iskoristiti priliku na samom kraju rasprave po ovom zakonu da se zahvalim kolegi Pernaru na njegovim konstruktivnim raspravama po ovom prijedlogu, odnosno po ovim prijedlozima koje je iznio više puta kao i na čitavom nizu izraza s kojima se upoznao tijekom svojih rasprava. Ja vjerujem da će hrvatska javnost nakon ove njegove rasprave definitivno biti bogatija u spoznaji razloga nezaposlenosti i svega onoga šta je tišti. Hvala lijepa.
S ovim zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sljedeći je Konačni prijedlog zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 86, predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava zaključena. Klub zastupnika SDP-a predložio je donošenje sljedećeg Zaključka. Prvo, o Prijedlogu zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti s konačnim prijedlogom zakona, P.Z. br. 86. provedena je rasprava u prvom čitanju. Drugo, sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave bit će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prilikom izrade konačnog prijedloga zakona. Broj tri, zadužuje se predlagatelj da do izrade konačnog prijedloga zakona provede konzultacije sa socijalnim partnerima sukladno Sporazumu o osnivanju Gospodarsko-socijalnog vijeća. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o predloženom zaključku. Tomislav Ćorić, ministar rada i mirovinskog sustava.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Vlada RH ne prihvaća predloženi zaključak.
Molim uključite se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je s većinom glasova, 79 protiv, 1 suzdržanim i 34 za zaključak nije dobio potrebnu većinu glasova. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo, Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, Klub zastupnika SDP-a. Tablica amandmana podijeljena vam je na klupe. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima. Ministar rada i mirovinskog sustava Tomislav Ćorić. Prvi amandman je amandman Kluba zastupnika SDP-a.
Dakle Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman. Člankom 6. stavkom 1. Konačnog prijedloga zakona izričito je propisano da su za slučaj nezaposlenosti obvezno osigurani svi radnici u radnom odnosu i s njima prema posebnim propisima izjednačene osobe. Dakle, navedenom odredbom već su obuhvaćeni službenici i namještenici.
Želi li predstavnik predlagatelja amandmana uzeti riječ? Izvolite.
Jasno da je i u tekstu u određenim člancima navedeno da li se radi o prestanku radnog odnosa ili prestanku službe. Međutim u zakonu u određenim člancima to nije jasno navedeno, a sa ovom izmjenom ne bi bilo potrebno u člancima navoditi da se radi i o prestanku radnog odnosa i o prestanku službe. I mislim da nije od strane Vlade dobro ocijenjen ovaj amandman. Nadao sam se da će ga prihvatiti i tražim glasovanje.
Molim cijenjene zastupnice i zastupnike da pristupe glasovanju. Tko je za to da se navedeni amandman uvrsti u Konačni prijedlog zakona? Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je sa većinom glasova navedeni amandman nije prihvaćen da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. Sljedeći amandman, drugi po redu je od strane Odbora za zakonodavstvo.
Dakle Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Pardon, Vlada prihvaća ovaj amandman. Ispričavam se.
Time drugi amandman od strane Odbora za zakonodavstvo ulazi kao sastavni dio u Konačni prijedlog zakona. Treći amandman podnio je također Odbor za zakonodavstvo.
Vlada prihvaća ovaj amandman.
Time je i ovaj amandman uvršten u Konačni prijedlog zakona. Četvrti amandman došao je od strane Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman. Dakle, iznos minimalne plaće previsok je da bi ga netko zarađivao po drugim vrstama ugovora, osim ugovora o radu i u isto vrijeme bio u evidenciji nezaposlenih osoba Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Štoviše sve osobe koje bi zaradile tek nešto manje od minimalne plaće ne bi imale motivacije za aktivno traženje posla, budući bi im zakonodavstvo omogućilo rad po drugom osnovu osim ugovora o radu i istodobno status nezaposlene osobe.
Želi li predstavnik predlagatelja amandman uzeti riječ? Zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala lijepo. Očito da Vlada se ne želi boriti protiv rada na crno. Naime, propisani limit je prenizak za one troškove života koje imamo. Radi se o sugrađanima koji su u vrlo teškom položaju, koji su sa ovim naknadama koje jesu na Zavodu za zapošljavanje ispod razine siromaštva. Nije poticajan za bilo koji drugi alternativni način zarade i apsolutno je poticajan za rad na crno. Vlada bi trebala se boriti protiv rada na crno i protiv sive ekonomije. Sa ovim to samo omogućava. Tražim glasovanje.
Molim zastupnice i zastupnike da pristupe glasovanju jesu li za to da se navedeni amandman uvrsti u konačni prijedlog zakona? Glasovanje je završeno. Utvrđujem da navedeni amandman nije dobio dovoljnu potporu, odnosno većinu da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. Peti amandman je od strane Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Dakle, Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman. S obzirom na činjenicu da je zadruga kao pravna osoba registrirana radi obavljanja gospodarske djelatnosti u korist svojih članova. Članovi zadruge se ne mogu smatrati nezaposlenom osobom. Jednako rješenje je utvrđeno i za osobu koja registrira trgovačko društvo ili obrt i to bez obzira na činjenicu ostvarivanja prihoda u tom trgovačkom društvu, odnosno obrtu. Dakle, smisao navedene odredbe odnosi se na članstvo u zadruzi, te se pritom ne uzima u obzir ostvareni prihod po osnovi članstva. Prema tome, članovi zadruge da bi je mogli voditi u evidenciji nezaposlenih osoba Hrvatskog zavoda za zapošljavanje moraju se prethodno ispisati iz imenika članova zadruge. Međutim, isti se mogu voditi u drugoj evidenciji, evidenciji tražitelja zaposlenja i na taj način koristiti usluge zavoda u smislu savjetovanja, informiranja, te posredovanja pri zapošljavanju. Vezano uz pravo na novčanu naknadu za vrijeme nezaposlenosti isto se ostvaruje na temelju osiguranja za slučaj nezaposlenosti, pa će članovi zadruge po prestanku radnog odnosa bilo u zadruzi ili kod drugog poslodavca moći ostvariti pravo na novčanu naknadu ako će u tom trenutku prestati biti članovi zadruge, tj. ako će biti brisani iz imenika članova zadruge. Hvala lijepo.
Želi li predlagatelj amandmana uzeti riječ? Zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa predsjedniče Sabora. Uvaženi ministre. U svom izlaganju tijekom rasprave o ovom zakonu napomenuli smo da je odredba ovog zakona u direktnoj koliziji sa Zakonom o zadrugama, članak 35. stavak 2. Dakle mi ne razumijemo na koji način će se moći provoditi ovaj zakon ako on direktno krši drugi zakon. Prema tome, mi smo u biti rekli da se radi o zakonskoj neusklađenosti uz naravno napomenu da su zadruge u 85% slučajeva neprofitne udruge i da one nužno ne moraju donositi svojim članovima nikakvu materijalnu korist. Hvala lijepa.
Dajem na glasovanje ovaj amandman. Molim poštovane kolegice i kolege zastupnike da glasuju jesu li za to da se navedeni amandman uvrsti u konačni prijedlog zakona. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da navedeni amandman nije stekao dovoljnu većinu da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. 6. amandman je po redu od strane Kluba zastupnika SDP-a.
Dakle Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman. Iznos minimalne plaće previsok je da bi ga neko zarađivao i u isto vrijeme bio u evidenciji nezaposlenih osoba HZZ-a. Osobe koje bi zaradile manje od minimalne plaće ne bi imale motivaciju za traženje posla ukoliko bi im zakonodavstvo omogućilo rad i istodobno status nezaposlene osobe. Dakle to jednostavno ne bi imalo smisla. Hvala lijepa.
Želi li predlagatelj uzeti riječ? Zastupnik Mirando Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo. Da, vi sa ovim odbijanjem ovog amandmana motivirate naše nezaposlene da rade na crno i to je nešto što je nedopustivo. Vlada bi trebala prva biti u borbi protiv rada na crno. Ovakav limit koji je potpuno destimulirajući za bilo koje alternativne mogućnosti zapošljavanja. I opet ću vam ponoviti, destimulirate normalno zapošljavanje, a sa ovime stimulirate ministre rad na crno. Tražim glasovanje.
Molim poštovane kolegice i kolege zastupnike da glasuju jesu li za to da se navedeni amandman uvrsti u konačni prijedlog zakona. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova odbačen prijedlog navedeni amandmana da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. 7. amandman je po redu također od strane Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman. Iznos minimalne plaće još jednom, previsok je da bi ga neko zarađivao i u isto vrijeme bio u evidenciji nezaposlenih osoba HZZ-a. U tom kontekstu kada bi osoba zaradila nešto manje ili minimalno manje od minimalne plaće ne bi imala motivaciju za aktivno traženje posla.
Želi li predlagatelj amandmana uzeti riječ? Zastupnik Mirando Mrsić.
Ministre opet ću vam ponoviti i ponavljat ću vam sto puta, ovime stimulirate rad na crno, a umjesto toga ste trebali stimulirati da radnici koji završe na zavodu za zapošljavanje imaju mogućnosti da uz ono što dobivaju sa zavoda, a to je ispod razine siromaštva prosječno je to 1.500 kuna, omogućite im da zarade još nešto za dostojan život. Onemogućavate građanima koji ne svojom krivnjom završe na zavodu za zapošljavanje da imaju dostojan život i stimulirate rad na crno ministre. To je nedopustivo u jednoj zemlji koja je dio EU i to uostalom ono što EU na čemu inzistira. Sa ovime stimulirate rad na crno. Tražim glasovanje.
Molim poštovane zastupnike i zastupnice da glasuju jesu li za to da se navedeni amandman postane sastavni dio konačnog prijedlog zakona. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova odbačen prijedlog amandmana da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. 8. amandman došao je od strane Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman. Ovlast za donošenje pravilnika o načinu prijavljivanja i vođenju evidencije za nezaposlene osobe, osobe ostale tražitelja zaposlenja i druge osobe koje koriste usluge zavoda dana je ministru nadležnom za rad sukladno članku 18. Zakona o sustavu državne uprave. Hvala lijepo.
Želi li predlagatelj amandmana uzeti riječ? Zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala lijepo. Ministre vi u zapošljavanju s ovim prijedlogom zakona dobivate faraonske ovlasti i gospodar ste života i smrti na Zavodu za zapošljavanje. To nije u skladu sa sporazumom o osnivanju i radu Gospodarsko-socijalnog vijeća nije u sklopu socijalnog dijaloga jer Upravno vijeće HZZ-a će odlučivati samo o aktivnim mjerama politike zapošljavanja, a o svemu drugome ćete odlučivati vi. Napominjem da Upravno vijeće HZZ-a je sastavljeno od predstavnika socijalnih partnera, dakle sindikata i poslodavaca, od predstavnika udruga nezaposlenih dakle oni bi trebali imati zadnju riječ o tome koje će se mjere provoditi na Zavodu za zapošljavanje, a ne vi ministre. Mislim da to nije niti u tekovinama demokratičnosti, niti demokracija, a vi postajete faraon zapošljavanja i gospodar smrti i života na Zavodu za zapošljavanje. Čestitam. Tražim glasovanje.
Molim poštovane saborske zastupnike i zastupnice da pristupe glasovanju jesu li za to da se navedeni amandman uvrsti u konačni prijedlog zakona. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da se većinom glasova odbacio predloženi amandman da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. 9. amandman također je došao od strane Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća. Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman budući da povećanje iznosa novčane naknade predstavlja pasivnu mjeru, a preporuke Europske komisije kao i naše intencije usmjerene su na poticanje aktivnih, a ne pasivnih mjera.
Predstavnik predlagatelja amandmana zastupnik Mirando Mrsić.
Ministre, pokazujete potpunu bešćutnost prema osobama koje se nalaze na Zavodu za zapošljavanje. Naime, naknada dakle koju primaju radnici kada izgube posao, 2009. je bilo 68 tisuća korisnika, 2015. je 48 tisuća korisnika, prosječna naknada nakon 90 dana je 1500kn, sa 1500kn se ne može živjeti i ne može se prehraniti obitelj sa tolikim iznosom. Sa ovim našim prijedlogom mi želimo povećati taj iznos na 2500kn što je blizu minimalne plaće što bi omogućilo tim ljudima da dostojno žive i u vrijeme kada se otvaraju radna mjesta naravno da će svatko biti zainteresiran da nađe radno mjesto i da se zaposli. Pokazujete da ste Vlada poslodavaca i da vam radnici i oni koji su nezaposleni a to je dio vašeg portfelja bi vam trebali biti u interesu. Novaca, to i sami se hvalite ima, gospodarstvo nam se oporavlja. Napominjem da svi mi iz naših plaća izdvajamo 0,5 za zapošljavanje, skupi se preko 2 milijarde i moglo se financirati da ste ovo htjeli. Pokazujete da vam radnici i nezaposleni u Hrvatskoj nisu u fokusu. Tražim glasovanje.
Molio bih sve saborske zastupnike da pristupe glasovanju, jesu li za to da se navedeni amandman uvrsti u Konačni prijedlog Zakona. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da navedeni amandman nije stekao dovoljan broj glasova da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. 10. amandman je od strane Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman. Kao i u slučaju prethodnog amandmana povećanje iznosa novčane naknade predstavlja pasivnu mjeru a preporuke EU i naše intencije usmjeren su na poticanje aktivnih a ne pasivnih mjera.
Želi li predstavnik predlagatelja amandmana uzeti riječ? Zastupnik Mirando Mrsić.
Preporuke EU nisu obvezujuće. Svaka zemlja na svoj način regulira svoje tržište rada, između ostaloga regulira i naknade za nezaposlene. I da ste pogledali malo preko granice onda bi vidjeli da je to u Sloveniji puno bolje riješeno, da je blizu ovoga što smo mi i čak i više od ovoga što smo mi predložili. Opet napominjem, sa ovime pokazujete potpunu nebrigu za ljude koji se ne svojom krivicom nalaze na Zavodu za zapošljavanje, pokazujete da vam nisu u fokusu niti radnici niti nezaposleni. Stoga smatram da je Vlada trebala naći snage da pristane na ovakav amandman jer on je u interesu svih nas tu ali u prvom redu građana RH i onih koji su nezaposleni. Ovo je potpuna bešćutnost Vlade prema onima koji su ispod granice siromaštva i stoga tražim glasovanje.
Molio bih da se saborski zastupnici uključe u glasovanje jesu li za to da se predloženi amandman uvrsti u konačni prijedlog zakona. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da većinom glasova predloženi amandman nije prihvaćen da se uvrsti u Konačni prijedlog zakona. 11. amandman je došao od strane Kluba zastupnika SDP-a.
Ovaj amandman Kluba zastupnika SDP-a se ne prihvaća. Ovlast za donošenje pravilnika o uvjetima i načinu isplate novčane naknade u jednokratnom iznosu dana je ministru nadležnom za rad sukladno članku 18. Zakona o sustavu državne uprave.
Predstavnik predlagatelja amandmana zastupnik Mirando Mrsić.
Kao što sam napomenuo i u obrazloženju prethodnih amandmana dobivate faraonske ovlasti, ne znam zbog čega vam to treba, zašto ste razvlastili upravno vijeće, vaše obrazloženje je samo da ne prihvaćate ali u tom obrazloženju nemam nikakvog rezona da bih odustao od ovog amandmana. Da ste nam dali obrazloženje zašto preuzimate te ovlasti koje su uvijek bile u ovlastima upravnog vijeća onda bih povukao svoj amandman. Tražim glasovanje.
Molim cijenjene zastupnice i zastupnike da pristupe glasovanju jesu li za to da se predloženi amandman uvrsti u končani prijedlog zakona. Glasovanje je završeno. Navedeni amandman nije stekao dovoljnu većinu da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. 12. amandman također je od Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada RH ne prihvaća ovaj amandman. Naime, iznos minimalne plaće previsok je da bi ga netko zarađivao i u isto vrijeme bio u evidenciji nezaposlenih osoba Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Osobe koje bi radile nešto, odnosno koje bi zaradile nešto manje od minimalne plaće ne bi imali motivacije za aktivno traženje posla budući bi im zakonodavstvo omogućilo rad i istodobno status nezaposlene osobe prema vašem amandmanu. Hvala.
Predstavnik predlagatelja zastupnik Mirando Mrsić.
Ponavljamo se cijelo vrijeme, vi na jednu stranu, mi na drugu stranu, bili bi vam u interesu građani, bili bi vam u interesu nezaposleni. Napominjem da njihova prosječna novčana naknada je 1500kn, onoliko koliko mi dobijemo za aktivnosti na terenu. I stvarno u vrijeme gospodarskog oporavka, u vrijeme kada nam raste zapošljavanje, kada imamo sve i više zaposlenih koji će još više uplaćivati u ovaj Fond za zapošljavanje koji svi dajemo iz svoje plaće nije logično da to odbijete. Ako ne želite stimulirati sivu ekonomiju i rad na crno. Tražim glasovanje.
Molim saborske zastupnice i zastupnike da glasuju za to da se predloženi amandman uvrsti u Konačni prijedlog zakona? Glasovanje je završeno. Utvrđujem da predloženi amandman nije stekao dovoljnu većinu da se uvrsti u Konačni prijedlog Zakona. 13. amandman također je od strane Kluba zastupnika SDP-a.
Amandman se ne prihvaća. Objašnjenje kao i prošli put. Iznos minimalne plaće previsok je da bi ga netko zarađivao i u isto vrijeme bio u evidenciji nezaposlenih Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Na taj način osobe ne bi imale motivaciju za aktivno traženje poslova, budući bi im zakonodavstvo omogućilo rad i istodobno status nezaposlene osobe.
Predstavnik predlagatelja amandmana zastupnik Mirando Mrsić.
Ponovit ću vam 100 puta i uvijek ću vam ponavljati ministre. Sa ovim stimulirate rad na crno. Možda je trebalo napraviti iskorak i omogućiti da ljudi koji su na Zavodu za zapošljavanje dobiju nešto veću naknadu da bi mogli prehraniti svoju obitelj. Tražim glasovanje.
Molim cijenjene zastupnice i zastupnike da pristupe glasovanju jesu li za to da se predloženi amandman uvrsti u Konačni prijedlog zakona? Glasovanje je završeno. Predloženi amandman nije stekao dovoljnu većinu da se uvrsti u konačni prijedlog zakona. 14. amandman je od strane Kluba zastupnika SDP-a.
Ovaj amandman se ne prihvaća. Ovlast za donošenje Pravilnika o uvjetima korištenja prava na jednokratnu novčanu pomoć, te na naknadu putnih i selidbenih troškova dano je ministru nadležnom za rad sukladno članku 18. Zakona o sustavu državne uprave.
Predstavnik predlagatelja amandmana zastupnik Mirando Mrsić.
Evo gospodine ministre ovo je zadnji zakon u kojem smo pokušali ograničiti vaše ovlasti. Stvarno dobijate faraonske ovlasti u zapošljavanju. Niti jedan ministar prije vas a nadam se ni poslije vas neće imati takve ovlasti. Razvlastili ste potpuno upravno vijeće. Ono će se baviti cijenom plina, zapošljavanjem eventualno vozača klamericama, papirima, a neće se baviti sa onim što bi se trebalo baviti, a to je planiranje svih politika i mjera koje su važne za ljude koji se nalaze na Zavodu za zapošljavanje, za sve one koji su zaposleni u Hrvatskoj. Svaka čast postoje … [[Govornik se ne razumije.]] gospodar života i smrti ljudi na Zavodu za zapošljavanje.
Molim kolegice i kolege zastupnike da pristupe glasovanju jesu li za to da se navedeni amandman uvrsti u Konačni prijedlog zakona? Glasovanje je završeno. Većinom glasova predloženi amandman nije uvršten u konačni prijedlog zakona. I petnaesti amandman dolazi od Kluba zastupnika SDP-a.
Ovaj amandman se ne prihvaća. Člankom 60. Zakona o sustavu državne uprave propisano je da pravne osobe koje imaju javne ovlasti u povjerenim im poslovima državne uprave rješavaju u upravnim stvarima u prvom i drugom stupnju kada su im ti poslovi izrijekom stavljeni u nadležnost. Stoga ne postoje zapreke da pravna osoba sa javnim ovlastima u obavljanju povjerenih poslova državne uprave rješava o upravnim stvarima u prvom i drugom stupnju. Osim toga, ovakvim uređenjem postiže se bolja koordinacija i efikasnost u radu područnih, odnosno regionalnih ureda zavoda.
Predstavnik predlagatelja amandmana zastupnik Mrsić.
Pa ovo je jedna ovlast koju ne želite, koju ste imali do sada i sad ju prebacujete na Zavod za zapošljavanje. Možda je to razlog zašto ste, da imate istu količinu ovlasti, pa jedne ste se odrekli, a druge ste uzeli. Uvijek u protekle četiri godine je to ili pet godina je bilo, dakle drugostupanjsko rješenje se donosilo u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava. To je bio jedan i od primjedbi Europske komisije kada smo pristupali EU da se prvostupanjsko i drugostupanjsko rješenje rade u istoj ustanovi. I to je funkcioniralo dobro, a ne vidim razloga zašto se to mijenja osim da se želi maknuti od sebe jedan dio posla koji je dosadan i nije baš tako lukrativan. A bit će ono „kadija te tuži, kadija ti sudi“. Tražim glasovanje.
Molim kolegice i kolege zastupnike da pristupe glasovanju jesu li za to da se predloženi amandman uvrsti u konačni prijedlog zakona? Glasovanje je završeno. Navedeni amandman nije stekao dovoljni broj glasova da se uvrsti u Konačni prijedlog zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti. Molim vas uključite se i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da je većinom glasova, 84 za, 1 suzdržanim i 32 protiv donesen Zakon o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Sljedeća točka je - Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 89. Predlagatelj akta je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal je dostavljen u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj i zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, a amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave članak 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Tomislav Ćorić, ministar rada i mirovinskog sustava. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Dopustite da u uvodnom izlaganju pojasnim razloge donošenja Zakona o prestanku važenja Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta. Naime, Zakon o potporama za očuvanje radnih mjesta „Narodne novine“ br. 90/14 donesen na sjednici Hrvatskog sabora održanoj 15. srpnja 2014. godine kao interventna mjera u okolnostima gospodarske krize u cilju zadržavanja radnika u radnom odnosu tijekom privremenih poteškoća u poslovanju i pada poslovnih aktivnosti poslodavaca. Time se nastojalo utjecati na problem ulaska u nezaposlenost onih radnika koji bi ostvarenjem potpora zadržali svoje radno mjesto, te problem gubitaka radnih mjesta tijekom restrukturiranja posebno u djelatnosti prerađivačke industrije, trgovine i građevinarstva. Potpore za očuvanje radnih mjesta definirane su zakonom kao potpore male vrijednosti, de minimis potpore i usklađeno je sa odredbama Uredbe Komisije, Europske komisije broj 1407/2013. od 18. prosinca 2013. godine o primjeni članka 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na de minimis potpore, a moguće ih je dodijeliti kao potpore za skraćivanje radnog vremena ili kao potpore za obrazovanje, odnosno osposobljavanje radnika. U razdoblju od dana stupanja na snagu ovog Zakona 7. kolovoza 2014. pa do kraja 2016. godine, dakle u godinu i pol, u potporu za skraćivanje punog radnog vremena bio je uključen tek 321 radnik kod 18 poslodavaca, 11 radnika kod 2 poslodavca u 2014. godini, 228 radnika kod 8 poslodavaca u 2015., te svega 82 radnika kod 8 poslodavaca u 2016. godini što nije u skladu sa planiranim brojem uključenih osoba, te je nedovoljno velik obuhvat da bi se govorilo o ispunjenju strateškog cilja ovog zakona, dakle očuvanja radnih mjesta. Potporu za obrazovanje ili osposobljavanje u okviru ovog zakona nije koristio niti jedan poslodavac zbog izrazito visokih troškova koje bi osposobljavanje, odnosno ovakva intervencija polučila s obzirom na to da je Hrvatski zavod za zapošljavanje radniku mogao osigurati isključivo pokrivanje troška novčane pomoći, te putne troškove za vrijeme trajanja obrazovanja, a ostale troškove uz trošak plaće morao bi osigurati poslodavac. Također valja naglasiti da je Zakonom o potporama za očuvanje radnih mjesta bilo predviđeno da se u zahtjevu za dodjelu potpore odlučuje rješenjima o upravnom postupku na temelju prethodnog mišljenja povjerenstva što je dodatno utjecalo na efikasnost i promptnost dodjele potpora. Kako je u uvjetima gospodarskog rasta učinkovitost ovog zakona pala potrebno je isti staviti van snage, a potpore koje su njime bile predviđene nastaviti provoditi kao mjere aktivne politike zapošljavanja koje su prilagodljive kretanjima na tržištu rada. Budući da se radi o intervenciji prepoznatoj u sklopu EUROSTAT baze podataka u politikama tržišta rada istu valja zadržati uz fleksibilne kriterije provedbe kojima bi se omogućilo korištenje iste i manjim poslodavcima koji nemaju dovoljnu operativnu sposobnost za kompliciranu proceduru provedbe. Naime, nalaz vanjske evaluacije provedbe mjera aktivne politike zapošljavanja ukazao je upravo na to da se negativni elementi ove mjere odnose na proceduralne poteškoće i na uvjete kojima se favoriziraju veći i stabilniji poslodavci. Ostali nalazi evaluacije ukazali su na to da mjera ipak donosi poboljšanju sigurnosti radnog mjesta kao iskazivanju brige za očuvanje radnog mjesta zaposlenika što je svakako pozitivan pokazatelj koji se ne može zanemariti u smislu ne samo očuvanja radnih mjesta radnika nego i jačanja poslodavaca i premošćivanja perioda smanjenja, odnosno smanjenog obujma poslovanja. Ovom bi se mjerom također moglo utjecati na očuvanje radnih mjesta starijih radnika kod kojih postoji povećana opasnost od ulaska u dugotrajnu nezaposlenost u slučaju gubitka radnog mjesta. Potporama za očuvanje radnih mjesta u okviru mjera aktivne politike zapošljavanja osigurat će se premošćivanje kraćih razdoblja smanjenog obujma posla poslodavaca, te potaknuti sigurnost i fleksibilnost radnog mjesta s ciljem zadržavanja u zaposlenosti. Ukidanje navedenog zakona neće imati negativnog utjecaja na tržište rada već suprotno, omogućit će korištenje potpora uz fleksibilnije kriterije provedbe. Hvala vam lijepo.
Izvjestitelji odbora žele li uzeti riječ? Ako ne, otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika što se teško može pročitati, zastupnik Ivan Pernar. Molio bih samo da kažete u ime kojeg kluba.
Hvala. Dame i gospodo, problem nezaposlenosti u našoj zemlji nažalost se ne rješava niti ijedna vlast koja je bila do sada ima namjeru njega riješiti. Donose se zakoni o poticanju zapošljavanja, priča se o interventnim mjerama za zapošljavanje, a nakon provedbe tih interventnih mjera broj zaposlenih nikada nije bio manji. Logična stvar je da se nije vlast koja je donijela taj zakon bavila uzrokom nezaposlenosti. I sada mi kao zastupnici imamo dva izbora, jedan je izbor da se pravimo ludi i da kažemo pa dobro nema veze, jedan zakon o poticanju zapošljavanja stavljano ad acta, dovodimo neki drugi zakon o poticanju zapošljavanja i držimo sebe i druge u uvjerenju da će taj zakon smanjiti broj nezaposlenih odnosno povećati zaposlenost. Međutim, i mi sami znamo da se to neće dogoditi, mi sami to znamo. Znači mi donosimo zakon koji će tobože potaknuti zapošljavanje, a znamo da ukupan broj zaposlenih neće rasti, da on samo pada i da ove sve mjere su palijativne. Znači sve se svodi na prikrivanje simptoma, a ne uzroka bolesti. O uzroku bolesti javne rasprave nema i to je problem. Dame i gospodo, kakav god zakon vi donijeli o poticanju zapošljavanja, ako se u našoj zemlji ne isplati proizvoditi neće se isplatiti niti raditi odnosno radnih mjesta neće biti niti s poticajima niti bez njih. Ozbiljan problem. Pokušajte zamisliti situaciju gdje vi namjerno činite uvoznu robu jeftinijom od domaće i da biste održavali uvoznu robu jeftinijom od domaće vi se još i zadužujete. Znači država naša sufinancira prodaju uvozne robe, nama se serviraju reklame kupujmo hrvatsko, kupujmo domaće, a u suštini je monetarna politika u službi.
Zastupnik Pernar, molio bih vas da se držite teme.
Gospodine Petrov, tema je ukidanje zakona o tim mjerama za poticanje zapošljavanja, ali je jasno iz aviona da ukidanjem ovog zakona problem neće nestati i opet se vraćamo na pitanje potrebe o raspravu o uzroku nezaposlenosti. Zašto se u našoj zemlji o tome ne smije govoriti? To meni nije jasno.
Zastupniče Pernar ja vam izričem opomenu, s tim da trebate znati da se u našoj zemlji smije govoriti o svemu, samo u ono vrijeme kada zato se i otvori tema. Dakle otvorite temu, predložite zakonski prijedlog uzmite stanku i govorite o čemu god hoćete kao što govorite već cijelo vrijeme od kada ste došli kao saborski zastupnik. Ali ja bih vas molio kada je tema o prestanku važenja zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta ili kao što je bilo jučer vršnjačko nasilje ne mogu dozvoliti da pričate o ratu u Libiji i Afganistanu kao što danas pričate o monetarnoj politici. O monetarnoj politici možete pričati u trenutku kada uzmete stanku ili kada je taj prijedlog zakona u raspravi. Hvala.
Hvala vama gospodine Petrov. Ali mislim da ste druge struke, da ste kojim slučajem monetarni ekonomist ili markoekonomist, a ne liječnik psihijatar, tada biste mogli razumjeti zbog čega mi u Hrvatskoj imamo visoku nezaposlenost. I bojim se da iz vašeg nepoznavanja makroekonomije podržavate zapravo pogrešnu monetarnu i poreznu politiku koja je dovela do visoke nezaposlenosti i u konačnici razbacivanjem sa zakonima. Znači mi sada preko noći jedan zakon ukidamo, drugi donosimo, ali sve je to kako bi ja rekao na istu šprancu i u istom smjeru. Ukidanje ovog zakona je zapravo nastavak politike kontinuiteta sa ne bavljenjem sa osnovnim uzrokom nezaposlenosti. I nitko iz Zavoda za zapošljavanje to ne vidi, nitko od strane drugih mojih kolega u Saboru nažalost o tome ne želi govoriti i moja je želja da ova rasprava ne prođe kao jedna u dugom nizu rasprava koje su bile i prošle, a ništa se u suštini nije promijenilo. Ja pozivam sve vas zastupnike ukidanje ovih mjera za poticanje zapošljavanja hoće li zaposlenost porasti? Ma neće, čak ni dovođenjem tog zakona nezaposlenost nije porasla. Znači očito je da taj zakon odnosno da te mjere ne mogu utjecati na ukupan broj zaposlenih i da se samo radi, ja bih slikovito rekao, pretakanja iz šupljeg u prazno. Zašto smo mi kao društvo pristali na takvu politiku, ja osobno ne znam, ali sam siguran da nastavkom ovakvih zakonskih prijedloga Vlada koja jest neće riješiti probleme u našem društvu. Osnovni problem leži u činjenici što mi kao saborski zastupnici imamo plaću 14 tisuća kuna, predsjednici i potpredsjednici Sabora vjerojatno nešto više i kada se raspravlja o ovom problemu nezaposlenosti mi na njega ne gledamo s osobne perspektive, već na njega gledamo kao jedan ajmo to reći fenomen koji pogađa nekog drugog. I čim se raspravlja o nečem što pogađa nekog drugog, a ne nas same nema potrebe za raspravom niti ulaskom u širi kontekst. Međutim, budući sam i sam neko vrijeme bio nezaposlen i vidio sam iz prakse da Zavod za zapošljavanje nije u stanju zaposliti ljudi koji su na burzi i da samo izmišlja neke načine kako da ih skine s burze, a u konačnici ih ova politika Vlade i tjera iz države. Ja nisam mogao ne osvrnuti se na to. Od mene se kao zastupnika očekuje da sudjelujem u raspravi bez da ukažem na meritum problema. Od mene se kao zastupnika očekuje da šutim o uzroku nezaposlenosti a da pri tome tobože ne znam ukidamo ili donosimo neke zakone s kojima ćemo nezaposlenost riješiti. To je jedna tragikomična situacija za koju nikoga nije briga ovdje u Saboru, nažalost, za problem nezaposlenosti. Vi ćete reći gospodine Pernar, mi 20 godina već dajemo sve od sebe da se problem nezaposlenosti riješi, ali zapitajte se dame i gospodo u HDZ-u ako se jedino zapošljavaju članovi vaših stranaka na dobrim mjestima na lošima čak je i loša mjesta radna dobiti, zapitajte se koliko je uspješna vaša politika, koliko su uspješne vaše mjere i da li se one bave, ponavljam uzrokom ili posljedicama promašene politike. Umjesto da se mijenja ta makroekonomska politika, umjesto da država konačno preuzme vlast nad središnjom bankom, da manifestira monetarnu suverenost, mi znači umjesto te suštinske mjere iz godine u godinu donosimo ove kao što sam već ranije rekao palijativne mjere koje u biti ama baš ništa u našem društvu neće riješiti. I ja bih rad ovog Sabora na neki način mogao svesti na puno priče nizašto. Znači ovdje se godinama priča, godinama se raspravlja, donose se i ukidaju zakoni, dok u isto vrijeme broj stanovnika naše zemlje opada, broj zaposlenih u našoj zemlji pada i broj iseljenih raste. Jedino što, jedine još brojke uz broj iseljenih koje rastu su državni dug koji i vanjski dug koji vertikalno rastu, jedino što raste je zapravo pesimizam. Jer uistinu zapitajte se, ako ovim mjerama koje ste donosili i koje sada namjeravate donositi ili ukidati ako njima niste uspjeli riješiti probleme, možda je problem negdje drugdje, u ovome o čemu ja govorim. Imate tu profesora ekonomije Ivana Lovrinovića, bivšeg dekana Ekonomskog fakulteta, on kao i ja tvrdi da je uzrok te visoke nezaposlenosti pogrešna politika središnje banke i ja sam siguran iako njega sada nema ovdje da to potvrdi da bi vam on isto rekao da ove mjere ništa neće riješiti. Ali ako je meni oduzeto pravo da to kažem time sam ja onemogućio javnosti uvid u stvarnost, uvid u mogućnost da sazna zašto mi u Hrvatskoj imamo veliku nezaposlenost, zašto ljudi iz Hrvatske bježe. Nažalost gospoda iz zavoda za evidenciju nezaposlenosti se sa tom jednostavnom, očitom istinom ne žele suočiti. Mene čudi da u desetljećima rada tog zavoda za evidenciju nezaposlenosti, niti jedan ravnatelj, direktor, kako se već zvao nije izašao u javnosti i rekao ljudi mi provodimo krivu ekonomsku politiku. Mi kao zavod nismo u stanju zaposliti ljude, vršiti našu funkciju jer je problem iznad nas. Umjesto toga govorili su da je politika dobra, ispravna, kao mi dovodimo mjere, činimo sve da zaposlimo ljude itd., a u praksi što vidimo? Pa evo gospodo iz HDZ-a nedavno je govorio i vaš zastupnik gospodin Stevo Culej da i njegova djeca su nezaposlena. Zamislite imate situaciju gdje saborski zastupnik, stranke na vlasti nije u stanju zaposliti svoje dijete. Onda se pitate šta onda radi Zavod za evidenciju nezaposlenosti. Odnosno da li je on u stanju riješiti taj problem. Ako nije da li je problem u djetetu od Steve Culeja, odnosno njegovom sinu, kćeri, kome već ili je problem u sustavu koji generira nezaposlenost, koji uništava proizvodnju? Moje je mišljenje da nisu kriva njegova djeca zato što ne mogu naći posao već da je problem u sustavu. A paradoks je najveći u tome što taj isti sustav koji onemogućava da njegova djeca nađu posao taj isti Stevo Culej svojim glasom u Saboru podržava taj sustav i tu politiku. I time on izravno zapravo po mojem sudu radi protiv vlastite obitelji. Mislim da kada bi, jer znate što? Kada je nezaposlen netko drugi tada vi ne percipirate taj problem ali kada je netko vaš nezaposlen čovjek bi rekao pa onda ćete barem shvatiti. Međutim, vidimo u slučaju ovom da čak niti onda se ne uviđa ta pogrešna politika. I da sumiramo priču, do kada dame i gospodo, do kada ćemo mi ovdje pod navodnicima lajati na mjesec, pričat puste priče a stvari se u zemlji i problemi ne rješavaju? Do kada? Koliko još hrvatski narod može izdržati ovakvih rasprava, ovakvih prijedloga zakona koji su smiješni i neozbiljni po meni jer ništa ne rješavaju, ukidaju se pa kao uvode novi itd., itd.. Čovjek bi rekao kada se ukida ovaj zakon o tom poticanju zapošljavanja, interventni neki zakon da se on ukida zato jer je problem nezaposlenosti riješen, zato jer više nema nezaposlenosti. Međutim, mi vidimo da su nezaposleni i dalje nezaposleni, odnosno oni koji se zapošljavaju ne zapošljavaju se u Hrvatskoj, ne zahvaljujući tim zakonima koje smo mi ovdje donosili. Kaže gospodin Borić iz HDZ-a, dobacuje gospodine Pernar niste ni pročitali. U pravu ste, u pravu ste gospodine Borić ja taj zakon nisam čitao ali niste ga ni vi vjerojatno pročitali.
…/Upadica Borić: Jesam./…
Vi jeste, ali se ne javljate za raspravu i to je žalosno.
…/Upadica predsjednik: Ja bih molio da se prestanete komunicirati na takav način. Imate pravo instituta replika. Molio bih!/…
Ono što hoću reći je da ako imate zakon koji treba potaknuti za zapošljavanje, a vi vidite da su ljudi i dalje ne mogu pronaći posao, da su nezaposleni i da zato odlaze iz zemlje, onda je svakome jasno da taj zakon nije dobar i da on ne može riješit problem, a da ni sve druge mjere za poticanje zapošljavanja nisu riješile kao što ni ove buduće mjere koje su na istoj hajmo reći frekvenciji neće riješiti. Znači pokušavam na temelju, kažu da je povijest učiteljica budućnosti. Znači u suštini da, možda se vi sa mnom nećete složiti, možda ćete vi tvrditi da će novi ovaj Zakon o poticanju zapošljavanja sutra povećati broj zaposlenosti. O.k. Neka vrijeme bude svjedok. Riječ moja Ivana Pernara iz Živog zida protiv riječi svih vas iz HDZ-a koji tvrdite da će ovim zakonom se zaposlenost povećati. I vidjet ćemo za godinu dana, za pola godine, zapravo za godinu dana u isto vrijeme ove godine da ne bi bile igre sa sezonskim zapošljavanjem [[Upadica predsjednik: Vrijeme.]] kakav je rezultat tog zakona. Hvala.
Hvala zastupniku Pernaru. Klub zastupnika HDZ-a prijavio se za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će zastupnik Blaženko Boban.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog Sabora. Na samom početku, ali vrlo kratko će biti. Kolega Mrsić točno ono u mom izlaganju početnom u ime kluba nije bila greška, nego je bila nerazumijevanje. Mislio sam da ovaj zakon i onaj drugi je vezan, pa na ovaj način odmah da kažem, ali ću zato sada skratit vrijeme jer sam jedan dio tada rekao. Dakle, kroz dvije i pol godine važenja ovog zakona negdje od kolovoza 2014. pa do kraja evo šesnaeste godine u potpori su uskraćivane puno radnog vremena bilo je uključeno 321 radnik kod 18 poslodavaca, 11 radnika kod 2 poslodavac u četrnaestoj, 228 radnika kod 8 poslodavaca u petnaestoj. Pretpostavka da kod istih poslodavaca 82 u šesnaestoj što nije u skladu sa planiranim brojem uključenih osoba te nedovoljno velik obuhvat da bi se govorilo o ispunjenju strateškog cilja očuvanja radnih mjesta. Potporu za obrazovanje ili osposobljavanje nije koristio niti jedan poslodavac zbog izrazito visokih troškova koje bi ovakva intervencija polučila s obzirom na to da je zavod radniku mogao osigurati isključivo pokrivanje troška novčane pomoći, te putne troškove za vrijeme trajanja obrazovanja, a ostale troškove uz trošak plaće morao bi osigurati poslodavac. U uvjetima gospodarskog rasta učinkovitost ovog zakona je pala, pa je potrebno isti staviti van snage. A potpore koje su njime bile predviđene nastaviti provoditi kao mjere aktivne politike zapošljavanja koje su prilagodljive kretanjima na tržištu rada i ruku na srce tržište rada je izmijenjeno u odnosu na period kada je intencija ovog zakona bila 2014. godine. Ovo kao jedna od 9 mjera aktivne politike tržišta rada, jer ide u cilju fleksibilnije i bolje uređene. Jer očito je iz ovih brojki i vidljivo da zakon nije postigao očekivane rezultate stoga klub HDZ-a će podržati ovaj zakon. Hvala vam.
Zastupnik Mirando Mrsić, zatražio je repliku.
Hvala lijep. Uvaženi zastupnik Boban jeste vi čitali zakon? Jeste vidjeli na Zavodu za zapošljavanje koje sve dokumente treba dostaviti poslodavac? I jeste li vidjeli kakav je mehanizam samog zakona? Poslodavac nema nikakvih troškova, jer inače dakle ti radnici koji koriste ovaj zakon oni ili će dobiti otkaz i biti na Zavodu za zapošljavanje ili će nastaviti biti kod poslodavca s time da im država isplaćuje minimalac. Prema tome, poslodavac ne može imati nikakve troškove. On može imati samo troškove ako želi da ti radnici za to vrijeme dok ne rade budu obrazovani za neko drugo zanimanje ili za neku drugu radnu operaciju koja će doći nakon izvjesnog vremena. I to je vjerojatno trebalo promijeniti i omogućiti da i taj dio bude plaćen sa Zavoda za zapošljavanje i to je jedan od razloga zašto poslodavci nisu koristili tu mjeru da u vrijeme kada ti radnici ne rade da ih obrazuju za neke druge i poslove ili da steknu neke druge kompetencije ili kvalifikacije. Pa nije vjerojatno da su poslodavci koji su koristili ovu mjeru zbog toga imali poteškoće, jer su to inače poslodavci u poteškoćama i nije za očekivati da oni moraju još dodatno nešto plaćati i participirati. Mislim da ste krivo shvatili zakon i sam mehanizam zakona. Dakle, da još jedanput ponovim. Poslodavac koji ulazi u poteškoće umjesto da od 50 radnika 20 radnika otpusti i pošalje na Zavod za zapošljavanje aplicira Zavodu, Zavod odobrava mjeru. Minimalna plaća i troškovi puta se isplaćuju [[Upadica predsjednik: Hvala.]] radnici u ruke.
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Boban.
Hvala poštovani predsjedniče. Nisam mislio tijekom cijele današnje popodnevne rasprave ovo reći, ali sada ću vam reći. Ja sam naime, točno je ja nisam upućen ni koji su to poslodavci jer ih nema naravno kojih je to 8, 8, pa ona 2 u početku. Ali sam od nekih koji nisu u tim mjerama dobio danas e-mail, i jučer sam dobivao e-mailove, a također sam zasut bio e-mailovima vezano za ono što smo već prošli 30 godina onih. Pa sam dao sebi malo truda da vidim koji su to e-mailovi koje su mi poslale osobe gdje tražu da bude, u programu budu ljudi više, koji su stariji više od 30 godina. I ja nisam znao da je mladež HDZ-a toliko aktivna i da toliko zastupnike zasipa mailovima, a ja mail koji imam je isključivo od poslodavca i to iz moga grada imogu vam dati ime i prezime. Hvala.
Hvala zastupniku Bobanu. Molio bih zastupnike cijenjene da se suzdrže od komentara. U ime Kluba zastupnika SDP-a koji će sudjelovati u raspravi prijavio se zastupnik Mirando Mrsić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo samo prije nego kažem par riječi o ovom zakonu, žao mi je nema ministra, ali njegova izjava da je o ovom zakonu dakle ukidanje ovog zakona kao i o prethodnim zakonima bio socijalni dijalog i da se razgovaralo o socijalnom dijalogu upravo direktor Hrvatske udruge poslodavaca koji je jedan od socijalnih partnera za koga je ministar rekao da je bio konzultiran oko ovih zakona izjavio je upravo u kamere da niti ga je iko pitao niti je Hrvatska udruga poslodavaca sudjelovala u kreiranju ovih zakona, niti je socijalni dijalog bio proveden. Prema tome, toliko o istini da je proveden socijalni dijalog za ove zakone, čak onda ni poslodavci koji su kakti zainteresirani za ove zakone nisu bili konzultirani odnosno nije proveden socijalni dijalog. Opet napominjem za povijest, da savjetovanje nije socijalni dijalog i da socijalni dijalog ima svoje načine, uzuse i kažem niti Hrvatska udruga poslodavaca barem po riječima direktora Majetića nije sudjelovala u pisanu ovih zakona niti je sudjelovala u socijalnom dijalogu jer ga nije bilo oko ovih zakona pa niti oko ovog zakona. Dakle Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta je donesen 2014. godine i to je nastavak svih onih mjera koje su bile u mjerama aktivne politike zapošljavanja sa ciljem da se očuvaju radna mjesta u vrijeme krize i da umjesto radnici koji bi završili na Zavodu za zapošljavanje ostanu kod tog poslodavca raditi odnosno obrazovati se možda za neku dodatnu kvalifikaciju, za nekakve dodatne sposobnosti i kompetencije i kada se proizvodnja vrati i kada poslodavac ponovno počne proizvodnju u punom obimu da oni nastave dalje raditi. Taj zakon imao benefit i za radnike, ali i za poslodavce. Što se tiče radnika oni su ipak imali socijalnu sigurnost jer su ostali raditi zaposleni kod tog poslodavca, primali su plaću koju inače ne bi primali jer bi završili na Zavodu za zapošljavanje, imali bi onu naknadu, ali je pitanje u kojoj razini. Opet se vraćamo na to da se nadam da će HDZ naći snage da u ovom zakonu poveća naknadu za nezaposlene da ona ne ostane ispod granice siromaštva. A s druge strane poslodavac je imao interesa da zadrži te radnike jer su to radnici koji su uklopljeni u proizvodni proces, koji imaju određena znanja i vještine. A ako oni odu na Zavod za zapošljavanje dio njih će naći drugog poslodavca i kada poslodavac pokrene proizvodnju imat će problem sa pronalaskom radnika. Ovaj zakon su koristile mnoge firme, jedna od prvih firmi to je gospodin Sanader koja je poznata Dalmacije cement odnosno CEMEX je bila jedna od prvih firmi koja je uspješno koristila ovaj zakon, sa tim zakonom je sačuvala radna mjesta i kažu ljudi koji su vodili CEMEX to nam je omogućilo da kao tvrtka opstanemo i da se razvijemo. Danas je to jedna respektabilna tvrtka i proizvodnja u Dalmaciji. Jedna od velikih tvrtki koja je također koristila ovaj zakon je tvrtka Adria plast, dakle ona koja proizvodi rezervne dijelove odnosno dijelove za automobile, ona je također koristila negdje preko 700 radnika je koristilo ovu mjeru, omogućilo je da tvrtka opstane, preživi na tržištu. Danas se razvija i gradi nove pogone, dobila je i nove klijente, a to sve ne bi bilo da nije bilo ovog zakona. Da ne napominjem još neke druge tvrtke, ali ove su dvije najveće koje su koristile ovu mjeru. Vlada gospodina Plenkovića planira ovaj zakon staviti izvan snage zato što je bilo malo zainteresiranih. A onda stavimo izvan snage i Zakon o rudarima Labina i Tupljaka jeli također je malo njih ostalo u Hrvatskoj koji su živi koji koriste taj zakon. Onda ukinimo o zakon o azbestu, dakle obeštećenju radnika izloženih azbestu. Kao što znate kod njih se javlja jedna teška maligna bolest koja im skraćuje životni vijek, njih je sve manje i manje pa onda ukinimo i taj zakon jer ima malo zainteresiranih da malo budem sarkastičan. Stoga razlog ukidanja da je to zbog toga što ima malo zainteresiranih je razlog koji ne drži vodu i uopće ne vidim razlog, ja ne mogu nikako shvatiti razlog zašto se ovaj zakon ukida. Ministar u uvodnom izlaganju također nije znao reći zbog čega se ukida. Ukida se zato što je malo korisnika. A šta ako vam se desi za par mjeseci da neka velika tvrtka recimo koja se bavi drvnom industrijom, koja izrađuje za IKEA-u velike serije, dođe u poteškoće jer IKEA otkaže narudžbu, šta ćete onda? Da, koristit će mjere koje još nisu donesene i s druge strane mjere su mjere koje mogu biti ili ne moraju biti donešene. I s druge strane, ovaj zakon je iznad mjera. Zašto onda ukidate ovaj zakon ako hoćete donijeti mjere? Donijet ćete isto što je i u ovom zakonu. Koji je rezon? Ako ćete zakon pretvoriti u mjere, zakon je tu, nikome ne smeta, on će se provoditi u onom obimu u kojem će se provoditi kada bude zahtjeva. I šta ćete onda napraviti sa tom tvrtkom jer ne možete joj dati direktnu potporu od strane države. Nema više direktnog financiranja tvrtki. A ovo je legalni način državne potpore koja ide u džep radnika, to Europska unija dopušta i omogućavamo da naš poslodavac dobro posluje i da nastavi poslovanje. Kažete da ćete to pretvoriti u mjere, zašto? Koji je rezon? Šta vam smeta ovaj zakon? On nikoga ne ugrožava. On je tu da bude u onom trenutku kada nekome bude trebao. I naravno da sada u vrijeme dakle kada prolazimo, kada se kriza stišava i idemo u oporavak da onda će biti sve manje i manje korisnika. Ali nemojte se zavaravati da može doći do poremećaja na određenim tržištima i da će itekako trebati, da će itekako trebati ovaj zakon. Poslodavci nisu tražili da se ovaj zakon ukine, sindikati nisu tražili da se ovaj zakon ukine. Zakon je donesen u jednom potpuno suglasju ministre sa socijalnim partnerima, ali apsolutno, pisali su ga zajedno za stolom Ministarstvo rada, sindikalne središnjice i poslodavci. Od prve do zadnje riječi. I koristili smo iskustva kolega iz Slovenije, iskustva kolega iz Austrije i Njemačke. I ti zakoni tamo danas jesu. Ono što je također bitno ovdje reći da jedna Njemačka ima ovaj zakon i ne misli ga ukinuti, ima i mjere aktivne politike zapošljavanja koja su iste skoro kao i naše, možda i nešto šire ali ga ne misli ukinuti. Da nije bilo ovog zakona Njemačka ne bi spasila jednu veliku motornu industriju kao što je Mercedes. Da nije bilo ovog zakona Slovenija ne bi mogla spasiti neke svoje velike tvrtke koje su došle u poteškoće. I ne vidim rezona zašto se želi ugasiti ovaj zakon i možda samo zato što se netko sjetio ili ćete Europskoj komisiji reći eto mi sada rušimo administrativne prepreke, ukidamo zakone, ukidamo zakon koji nikome ne smeta, zakon koji je izuzetno važan za radnike, poslodavce, donesen je u socijalnom dijalogu, jedinstveno je donesen, u Saboru je dobio jedinstvenu podršku a razlog da se ukida zato što ima premalo zainteresiranih odnosno onih koji koriste zakon je blago rečeno bez veze. Ono što bih ja želio čuti danas od ministra da nam kaže jasni razlog zašto ukida ovaj zakon jer to što ih koristi 82 ili što će ih koristiti 10 nije razlog ukidanja zakona. Jer onda krenite sa ukidanjem svih zakona gdje imate manje od 100 ljudi koji ih koriste. I mislim da to nije osnovni razlog. Vidjeti ćemo gdje je osnovni razlog za ovo ukidanje, ovih, ovog jednog dobrog zakona i za poslodavce i za radnike. SDP neće podržati ukidanje ovog zakona. Hvala lijepa.
Zastupnik Pernar, javio se za repliku.
Hvala. Gospodine Mrsić, pa eto čitam upravo jednu šokantnu za mene vijest. Kaže u Hrvatskoj 30 ljudi ima plaću 500 tisuća kuna. Kaže novi broj, da ne reklamiram, otkriva zastrašujuće razmjere socijalne nejednakosti u Hrvatskoj. Ekstremno bogati su sve bogatiji i ima ih sve više. Ali jednako tako povećava se i broj gladnih. I sada samo ću jedan detalj reći, čak i 2008. godine prije krize kada su plaće bile najveće, kada su plaće bile najveće, u veljači i lipnju samo je jedan čovjek imao 500 tisuća kuna ili više. Znači danas, znači prije krize samo je jedan imao takvu plaću, danas nakon skoro 9 godina krize takvu plaću ima čak 30 ljudi. Mjerama, odnosno za zapošljavanje što se u suštini radi, dovele su do toga da ste imali radnike za 1600 kuna, pa sada imate za 2400 itd.. Jednostavno se ovaj uzrok te društvene nejednakosti ne rješava i samo se fiktivno…
Zastupnik Pernar, ja bih vas molio ako želite koristiti institut replike replicirajte zastupniku Mrsiću na njegovo izlaganje.
Pa hoću reći gospodinu Mrsiću da sve te aktivne mjere koje je on hvalio u suštini nisu donijele rezultata. On je rekao nije bilo zainteresiranih za to. Pa zapitajte se gospodine Mrsić zašto nije bilo. Da li je problem bio u tim mjerama ili je bio problem u ljudima koji ih nisu htjeli koristiti. Po mojem sudu nisu krivi ljudi nego je kriv sustav. Jednostavno kakve god vi mjere doveli za poticanje zapošljavanja ako rad je besmislen i ne isplati se, ljudi po prirodi stvari neće raditi. Gospodine Mrsić, vrijeme prolazi, Vlade se mijenjaju a problemi u našoj zemlji se ne rješavaju. To je najozbiljniji problem s kojim se naše društvo suočava. Ni HDZ, ni vi iz SDP-a niste riješili nezaposlenost osim unutar vlastitih stranačkih redova. Ja se sjećam kada ste obećavali 200 tisuća novih radnih mjesta, 100 tisuća novih radnih mjesta, bilo je tu svakakvih obećanja ali u suštini nikakva radna mjesta nova se stvorila nisu. Teško je priznati pogrešku, teško je reći da je ta politika bila promašena i pogrešna. Ali dok se ta promašena politika vodila naši građani su propadali i propadaju i dan danas i ništa se po tom pitanju ne radi. Molim vas, gospodine Mrsić ako opet budete na vlasti mijenjajte sustav. Nemojte samo izmišljat zakone koji će koristiti 100 ljudi ili 50 ljudi, a nezaposlenih je bilo 300 tisuća. Hvala.
Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista prijavio se za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će zastupnica Ivana Ninčević-Lesandrić.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice zastupnice i zastupnici. Što se tiče ukidanja Zakona za potpore očuvanja radnih mjesta ja mogu razumjet gospodina Ćorića koji je došao na funkciju ministra, sagledao je realno sve mjere, izanalizirao ih. Jednostavno zakone i mjere, odnosno zakone i mjere koje su proizašle iz tog zakona odlučio je ukinuti, odnosno aktivnim politikama zapošljavanja redefinirati određene mjere. Ono što ja ne mogu razumjeti, a to je da se nitko za vrijeme trajanja ovog zakona, odnosno cijelog paketa mjera koji su upravo proizašli iz ovog zakona da se dvije godine nitko nije upitao zbog čega ova mjera ne daje rezultat. Dakle, mi pričamo o zakonu iz kojeg proizlazi paket mjera koje su tu kao potpora očuvanju radnog mjesta. I nitko se ne pita zbog čega to usred krize ne daje rezultate. Kolega Mrsić, vama sam dužna objašnjenje a propos malo prije rasprave. Samo ću vam ispričati jednu situaciju s terena, jer smatram da ste vi kao ministar u to vrijeme bili itekako dužni znati situaciju sa terena jer vi trebate znati koji su problemi krajnjih korisnika u ovoj mjeri jer one su i namijenjene upravo njima. Dakle, nije ova mjera ni za vas ni za mene. Ova mjera je za krajnjeg korisnika, a to je za zaposlenika kojem prijeti otkaz. A itekako smo svjesni toga u kakvoj smo se situaciji nalazili 2014. i petnaeste. Dakle, kako sam vodila poduzetničku potpornu instituciju klijent čija firma, odnosno tvrtka ima proizvodni pogon i preko 30 zaposlenih dogodilo mu se da u istom tjednu mu otkazuje suradnju tri velika trgovačka strana lanca. Naravno čovjeku prijeti pad poslovnih aktivnosti do 30%, samim time i otkaz 4 djelatnika. Kako sam upoznata sa aktivnim politikama zapošljavanja tako sam ga naravno i uputila na Hrvatski zavod za zapošljavanje da iskoriste ovu mjeru. Naravno u Hrvatskom zavodu za zapošljavanje su nas dočekali u startu kao nekoga koga će odbiti sa zahtjevom za tu mjeru. Pripremila sam, prikupila osobno svu dokumentaciju klijentu zato što znam da će ga šetat od vrata do vrata gdje bi na kraju na Hrvatskom zavodu za zapošljavanje uz sve dokaze pada poslovnih aktivnosti koje su, dakle ako su tri strana trgovačka lanca jedan tjedan otkazali suradnju jasno vam je da imamo dokazani pad poslovnih aktivnosti, gdje nam je na zavodu rečeno da klijent ne može koristiti tu mjeru iz razloga šta on mora dokazati konstantni pad prometa dvije godine a pritom ne smije imati otkaze. Sad vi meni recite, da li postoji mali i srednji poduzetnik u Hrvatskoj koji dvije godine ima dokazani konstantni pad prometa, a pritom nema otkaz, ne postoji. Tako da ja u biti više nisam sigurna da li je ova mjera napravljena da bi se pogodovalo interesnim skupinama, odnosno velikim poduzećima ili je jednostavno stvar tromog sustava i naše administracije koju ionako i onako nije briga što će se događati sa zaposlenicima, a pogotovo malim i srednjim poduzetnicima. Hvala.
Zastupnik Mirando Mrsić javio se za repliku.
Hvala lijepo. Napominjem opet da je ovaj zakon donesen zajedno sa sindikatima, poslodavcima, pisali smo ga zajedno. I zato je i 2014. i promijenjen baš zbog tih stvari koje su bile vezane uz to da su poslodavci ponekad teško dokazivali sve ono što je trebalo dokazati. I on je u mnogome u ovoj zadnjoj verziji liberaliziran nego onda što je bio u inicijalnoj verziji, jer se kada se sam zakon pisao bio jedan određeni strah da će možda neki poslodavci koristiti neprimjereno ovaj zakon. Dakle, ovo nije mjera. Vi stalno govorite o mjerama. Ovo je zakon, Zakon o očuvanju radnih mjesta koji ima i taj recimo za mene, taj vaš vlasnik tvrtke i ta tvrtka je trebala dobiti po ovom zakonu pomoć za očuvanje radnih mjesta. I umjesto da zakon možda još više liberaliziramo, da onda mogu ga još pristupiti još jednostavnije i druge tvrtke nije bilo u interesu da se favoriziraju veliki jer je za sve isto bilo. I kao što vidite, veliki nisu koristili osim prije ovog zakona kada su bile samo aktivne mjere politike zapošljavanja koristila ga je INA-a kad se restrukturirala. Ali ovaj zakon ne bi trebalo ukidati, trebalo ga je možda liberalizirati na strani poslodavaca jer je to dobar zakon. Ako ga imaju Nijemci, ako ga imaju Austrijanci, ako ga imaju Slovenci, imaju ga Francuzi, imaju ga Šveđani, dakle svi koji su na tržištu rada koji slično imaju i aktivne mjere politike zapošljavanja imaju ovakav tip zakona jer ovo je legalna državna potpora. I ne treba ga ukidati, treba ga liberalizirati.
Odgovor na repliku zastupnica Lesandrić.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Mrsić, zakon je jedan a iz njega proizlaze mjere. Meni je to, ne. Dakle, vi imate zakon … … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Kolega Mrsić, mogu ja dovršiti? Dakle vi imate …
…/Upadica predsjednik: Zastupniče Mrsić ja bih molio ne upadajte u riječ, dopustite odgovor na repliku. Molio bih./…
Dakle, imamo Zakon o potporama za očuvanje radnih mjesta i iz tih zakona je proizašao paket mjera „Važno je očuvati radno mjesto“. Da, upravo sam to provjerila sad sa kolegom ministrom. Dakle u tom paketu „Važno je očuvati radno mjesto“, pričam o ovim mjerama koje sam rekla za ovaj slučaj. Nije to jedini. Ja vam imam niz ovakvih slučajeva. I nije stvar ukidanja zakona ako se zakon ne koristi, ako nije dobar, ako ima takve uvjete koje jednostavno ni jedan korisnik ne može realizirati onda o.k. Neka se ukine, neka se uvedu nove mjere kroz aktivne politike zapošljavanja. Ali ako situacija bude kakva je bila i dok ste bili, odnosno u vašem mandatu, ako se neće slušati putem krajnjeg korisnika onda nama nikakav zakon neće pomoći. Dakle, ja vam upravo govorim da vi ne znate što rade djelatnici Hrvatskog zavoda za zapošljavanje. Dakle, korisnik priča s njima, on neće doći do ministra i reći znate ministre, meni ova mjera neće proći. I u tome je problem. I ni najbolji zakon ako imamo ako ljudi nisu educirani i ako ga ne znaju provoditi i objasniti i uopće prepoznati krajnjeg korisnika čemu onda taj zakon? A to se dešavalo 5 godina , četiri pardon. Hvala.
Zastupnik Pernar zatražio je repliku.
Sada nalazimo u jednoj paradoksalnoj situaciji gdje kolegica iz MOST-a kaže da možda ljudi nisu znali iskoristiti tu priliku za zapošljavanje, a kolega Mrsić kaže da je taj identičan navodno imaju, on je govorio o Njemačkoj i Francuskoj i da je tamo davao rezultate. Onda se postavlja samo dvije mogućnosti, ako je isti zakon drugdje davao rezultate, a kod nas nije, moguće su samo dvije opcije. Jedna je da ljudi nisu bili informirani i educirani, a druga mogućnost je da je naš ekonomski sustav pogrešno postavljen da iz tog razloga nije zakon zaživio. A zapitajte se, koji je onda smisao gospodine Mrsić ako je ekonomski sustav bio pogrešan zašto ga niste mijenjali? S druge strane ako je kolegica iz MOST-a u pravu trebalo bi se zapitati koji je smisao donošenja zakona ako se ljude ne informira o kako bi to rekao o tome na koji način ga primjenjivati, na koji način taj zakon iskoristiti za zapošljavanje. Ja se bojim da nažalost nije problem u needuciranosti jer čak kada i taj novi zakon za poticanje zapošljavanja zaživi opet ćete vidjeti da je jako mali broj ljudi zaposlen putem njega, ponavljam zato jer je proizvodnja ne isplativa. Kada proizvodnja nije isplativa nema ni potrebe za radom, bez obzira bio rad subvencioniran ili ne. I to je po meni problem na koji se nitko od vas u izlaganjima ne osvrće. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnica Lesandrić.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Pernar, da dvije su stvari. Dakle prva je da ovaj zakon, mjere nazovite više kako god hoćete jednostavno nije napravljen tako da ga krajnji korisnici mogu koristiti pa sada ako ste slušali rekla sam vam da je uvjet za tvrtku bio da dvije godine ima dokazani konstantni pad poslovnih aktivnosti, a pri tome nema otkaza. Dakle to je jednostavno nemoguće. I zato pozdravljam odluku da se zakon mjera ukine i donese nova i promjene mjere i sve što treba kako bi se upravo ovaj zakon odnosno mjere provodile. A druga stvar je jednostavno činjenica koju nitko u biti ne želi priznati, a svi je vidimo, a to je da većina djelatnika Hrvatskog zavoda za zapošljavanje su na svojoj proračunskoj plaći i zašto bi oni uopće dolazili u situaciju da moraju prostudirati doslovno mjeru ili zakon koja se uvodi da bi ju znali objasniti krajnjem korisniku. I zašto bi uopće oni prepoznavali potrebe krajnjih korisnika i pravovremeno ih o tom istom i informirali, što bi da mene pitati trebali. Dakle HZZ je upravo taj koji bi kada nova mjera stupi na snagu treba obavijestiti sve poduzetnike, pogledati analizu njihove tvrtke i sami im predložiti što je ono što oni mogu uzeti od predloženih mjera, a da se smanji broj nezaposlenih, međutim to se ne radi. Hvala.
Hvala zastupnici Lesandrić. Klub zastupnika HNS-HSU-a prijavo se za sudjelovanje u raspravi i u njihovo ime govorit će zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Moja je doista frustracija gotovo velika kao i predsjednika Hrvatskoga sabora jer govorimo o svemu, govorimo a ne slušamo se i ne govorimo ono što je tema za raspravu. Dakle, radi se o Zakonu o potporama, ponavljam potporama za očuvanje radnih mjesta, s Konačnim prijedlogom zakona kojeg želimo ukinuti. Ponavljam, potpora. To nisu obične aktivne mjere politike zapošljavanja. Dakle ovo je pod lupom Europske komisije, ovo je bilo pod lupom Europske komisije. Ovo su potpore po ivici, dakle moraju biti ozbiljni uvjeti da bi se ostvarile ove potpore. Dakle ne može se ovdje davati šakom i kapom jer se može nekoga nagraditi, a nekoga uništiti. Prema tome, mislim da je zato bilo i teško doći do ovog zakona, a mi ga se olako odričemo. Zakon je stvoren u tripartitnom socijalnom dijalogu pod lupom Europske komisije da može dati rezultate kakve je dao. Ali to još uvijek nije razlog da se njega odričemo jer nisu se odrekli ni Austrijanci, ni Nijemci, ni Francuzi, ni Talijani koji imaju ne iste, nismo mi od nikoga prepisivali zakone, ovi su stvoreni ovdje, naravno koristeći iskustva drugih ali ovo je naš zakon, dakle nije prepisan i jednostavno se odričemo. A možda za šest mjeseci ili godinu dana nam upravo taj zakon bude trebao. Mi to ne znamo, mi stvarno to ne znamo i ovo nije obična aktivna mjera koja može upravno vijeće HZZ-a promijeniti ili ne promijeniti ili nadograditi itd., zakon ili imaš ili nemaš. Relativno mali broj korisnika nije nikakvo opravdanje da bi se ovaj zakon stavio van snage. Ima ovdje kolegica i kolega koji su isto tako kao i ja svjedoci da smo donijeli zakon koji se odnosio i na manje ljudi, zakon o radnicima koji su bili izloženi azbestu ako se sjećate. Još Račanova vlada je donijela Zakon o zatvaranju istarskog ugljenokopa Tupljak, a svi su rudari umirovljeni mimo svih kriterija jel su to bili gospodarski i socijalni razlozi nerentabilnost jednog rudnika. On se aplicira na manji broj korisnika nego što je koristilo ovaj korisnika koji su koristili ovaj zakon. Ja tvrdim da postoji i druga priča, da s obzirom da ovo nije uobičajena mjera aktivne politike zapošljavanja, da se vrlo malo isticala kao mogućnost. politike zapošljavanja da se vrlo malo isticala kao mogućnost jer znate poučen iskustvom Hrvatske radio televizije koja je, čiji nadzorni odbor je donio odluku da oslobađa ljude slabijeg imovinskog stanja pola RTV pristojbe ali niste vidjeli da se oni reklamiraju. Nigdje tu odluku nadzornog odbora nisu stavili kao pasicu na televiziju. Pa sumnjam da se i ova mjera tako jako reklamirala, druge mjere jesu, moram priznati jesu ali ovu nisam čuo. Možda je razlog malog broja korisnika da i savjetnici i sam zavod u cjelini nije dovoljno ne reklamirao, dovoljno objašnjavao ovu moguću mjeru. Ja sam siguran da je postojao veći potencijal za korištenje ove potpore da budem precizan da ne govorim o mjeri jer ovo je potpora. Prema tome, neću duljiti, dosta je za 5 minuta reći sve, želim samo reći da ne možemo klub Hrvatske narodne strane i Hrvatske stranke umirovljenika ne može podržati donošenje odluke o prestanku važenja ovog zakona koji ako sada nije nešto što nam je jako potrebno već sutra može biti. I ja takav alat ne bi bacao u ono i stavljao u povijest. Dakle imao bih ga uvijek aktivnog i ovo stvarno nikome ne smeta jer svi oni koji su počeli ovo koristiti završit će koristit ove potpore do kraja. Tu spora nema, to piše u prelaznim i završnim odredbama ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Zastupnik Mirando Mrsić zatražio je repliku.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče Hrelja. Da točno je ovdje se ne radi o mjerama ovo je zakon i zastupnica me potakla da idem gledati zakon. Dakle ovdje se govori o nekim mjerama u zakonu, postoje samo dvije skraćenje radnog vremena i obrazovanje za vrijeme skraćenja radnog vremena. Govori se o tome da treba određena dokumentacija, ovdje jer znam da smo to kod ove verzije zakona i usuglasili sa poslodavcima, ovdje su vrlo minimalni zahtjevi sa strane poslodavca, dakle podatke o financijskom poslovanju treba podmiriti sva davanja državi, izraditi program zbrinjavanja, u tom programu treba biti samo, trebaju biti podaci o financijskom poslovanju, podatke o mjerama koje se misli provesti, podatke o skraćenom broju sati, obrazloženje itd. Nikakve nekakve velike nauke za poslodavce. I sasvim sigurno je da ovaj zakon ne treba ukidati jer zakon je zakon, mjera je mjera, imali smo u mjera aktivne politike zapošljavanja mjere za očuvanje radnih mjesta koje nisu davale rezultata, ovaj zakon je počeo davati rezultate posebno u vrijeme kada je bila kriza. I iz tog razloga ne vidim zašto bi se trebao ukidati ovaj zakon. Ako idete sa logikom kojom idete da je malo korisnika onda krenite ukidanje svih zakona gdje je ispod 100 korisnika. I to nije razlog za ukidanje ovog zakona.
Odgovor na repliku zastupnik Hrelja.
Uvaženi kolega Mrsić hvala na dodatnom objašnjenju, ali ja ocjenjujem da vaše dodatno objašnjenje ide samo u prilog da kad se radi o potporama onda mjera mora biti ugrađena u zakon, ne može je nikakvo ajmo reći operativno tijelo Hrvatskog zavoda za zapošljavanje ni za jotu promijeniti. Dakle, i ona može ona proći pod lupom Europske komisije. Inače ako je nešto promjenjivo, ako se može mijenjati na dnevno političkoj razini onda to ne može proći kao potpora. Zato, tu se u potpunosti slažemo, zato bi trebalo ovo sačuvati, ostaviti ga u arhivi, nema korisnika, nema korisnika ali nikad ne znamo kad nam može zatrebati.
Hvala. Za sudjelovanje u raspravi, za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavio se zastupnik Miro Bulj kojeg nema. Ministar rada i mirovinskog sustava gospodin Tomislav Ćorić javlja se za riječ.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle čisto da razriješimo nekoliko dilema. Ovaj zakon se ukida zato što nije dobar. Pitali ste koji je motiv, zašto nije dobar? Gospodine Mrsiću, vi ste rekli sami da je donošenjem ovog zakona postojale su dvije intencije, jedno je potpora za skraćivanje punog radnog vremena, druga je potpora za obrazovanje. Potpora za obrazovanje nikad nitko je nije koristio. Dakle pola stavimo po strani. Isto tako, kroz ovaj zakon ovakav moment očuvanja radnih mjesta postoji samo za velike firme kako što znate, za mala i srednja poduzeća ne. To je u zakonu gospodine Hrelja, ni to nije dobro. Isto tako, ni jedan poslodavac nije koristio potporu za obrazovanje zato što je imala izuzetno visoke troškove koje je on trebao snositi. Ni to nije bilo dobro. I sad kad govorimo o zakonu i o mjerama, gospodine Hrelja ne znam da li znate jer ste išli u tom smjeru, dakle ovo je zakon, zakon je važan, mjere su nešto drugo, paralelno s ovim zakonom vi imate paket od 6 mjera koje u ovom trenutku postoje među 40 i nešto mjera Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, znate kako se oni zovu? Važno je očuvati radno mjesto, 6 mjera, dakle zakon i 6 mjera. Vidite li kolika je apsurdnost takvih rješenja. Mislim da je gospodin Mrsić u jednom trenutku ovdje naveo nekoliko firmi koje su se spašavale provedbom ovog zakona. Jedna od njih je bila Adria plast ako se ne varam, mislim da ste nju naveli, Adria plast nije koristila ovaj zakon, odustala je od njega. Druga je bila CEMEX, CEMEX je spašavan prije donošenja ovog zakona, dakle ni jedna ni druga koje su ovdje bile navedene. O čemu mi onda govorimo? Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, replika zastupnik Mrsić.
Gospodine ministre vi ne govorite istinu. Adria plast je spašavan po ovom zakonu, tko vas je god tu informirao krivo vas je informirao. Prema tome, Adria plast je bio dakle u programu zbrinjavanja po ovom zakonu i ako pogledate sam tekst zakona vidjet ćete u tekstu zakona da se on odnosi i na male i na velike poslodavce. I koristili su je svi oni koji misle i mislili su da s time mogu spasiti mjesta radnika. A time da ukidate zakon zato što ova stavka obrazovanja nije korištena je suludo. Jer ako nije korištena onda ju liberalizirajte i omogućite da bude korištena a ne ju ukidati. Ako mislit da zakon nije dovoljno liberalan za poslodavce da im stvara probleme pa raširite taj dio, omogućite im da što lakše pristupe mjeri. Ali ne možete tvrditi da ukidate zakon zato što se ovaj dio obrazovni nije koristio. Vidite zašto se nije koristio, nećete ukinuti zbog toga nego ćete to razriješiti, dati ćete možda neku potporu, date ćete možda nekakva sredstva sa neke druge strane. Ne možete tvrditi, nema logike da ukidate zakon, prvo sad ste odustali od toga da ga ukidate zato što ih je malo, sada ga ukidate zato što nitko nije koristio potpore, kažete da je loš zakon a onda ja očekujem da ako je loš zakon ga ne ukidate nego predložite novi. A ne da to pretvarate u mjere to isto što je u zakonu. Nema nekakve logike. Ako postoji zakon, ako on nije dobar onda se zakon popravi a ne ukida se i zakon se može popraviti, jedini problem zakona je sve ono što poslodavci trebaju priložiti prije nego dobiju mogućnost da koriste potpore. Prema tome, logika vam ne stoji.
Hvala. Odgovor na repliku ministar rada.
Uvaženi zastupniče Mrsić, sve ovo što ste rekli premalo ljudi koristilo zakon, obrazovanje nije nitko koristio itd. itd. upravo su razlozi da jedno takvo rješenje više ne postoji u našoj legislativi. Meni se čini da vi ovaj zakonski okvir smatrate osobnim nekim dokazom dobrog rješenja u što ja ne bih ulazio, međutim kao što sam rekao jednostavno to ne stoji, dakle niste imali dobro zakonsko rješenje, fleksibilizacija potpore na kraju krajeva za očuvanje radnih mjesta će se dogoditi kroz mjeru kroz koju ćemo propisati isto tako i da se ono obrazovanje financira od strane Hrvatskog zavoda za zapošljavanje, dakle da se financira kako bi se omogućilo tim ljudima da ostanu na svojim radnim mjestima. Što se tiče primjera poduzeća kao što sam rekao prema podacima koje ja imam niti jedan niti drugi slučaj CEMIX 2010. i 2011. ako se ne varam, dakle 3 godine prije zakona ista stvar sa Adria plastom. Dakle to nisu primjeri firmi koje su se spasile putem tog zakona nažalost. Hvala vam lijepa.
Zastupnik Silvano Hrelja javio se za repliku.
Uvaženi gospodine ministre nema ovdje ljutnje, vi ćete svoje reći, mi ćemo svoje ali ja mislim da ste vi rekli indirektno da kad ste rekli da je ovaj zakon loš da su loši i hrvatski sindikati i hrvatski poslodavci. Naravno neću govoriti da ste rekli da je bila loša Vlada koja ga je donijela. To se podrazumijeva iz onoga što ste dosada rekli. I to baš nije u redu, to baš nije u redu a vi bi trebali prvi štititi tripartitni socijalni dijalog gospodine ministre. On je vaš cvijet koji se može uvesti, uvenuti ili ga možete zalijevati da cvijeta punim sjajem. Prema tome, ono što bih ja očekivao od vas i što bih ja napravio na vašem mjestu nisam, mogao sam biti ali nisam prihvati, je da bi pozvao socijalne partnere i rekao gospodo draga ovaj nam zakon nije dao odgovarajuće rezultate. Hoćemo li ga proširiti, jel nama treba ova potpora koja nam može proći pod lupom Europske komisije ili nam ne treba, da li možemo to fleksibilizirati, da li možemo proširiti sa dodatnim mjerama, zbog čega ove mjere nisu funkcioniranje? Ničega od toga danas ovdje u ovom pisanom materijalu nema. Ima samo jedna paušalna ocjena da je zakon loš i ocjena da je malo korisnika što je evidentno, u tome se svi slažemo, ali to nije dovoljan razlog i ovo nisu dovoljni razlozi da se ovako škarama presječe jedan zakon koji već sutra, već sutra vrlo nestabilnom gospodarstvu RH može itekako jako trebati. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku ministar rada Tomislav Ćorić.
Evo vrlo kratko. Gospodine Hrelja ja ne bi volio da bilo tko shvati, pa ću vam odmah, to tako, pa ću vam odmah i odgovoriti dakle ni u kojem trenutku nisam u svom govoru ukazivao na to da je bilo koji od socijalnih partnera loš, niti sam ga pokušao podcijeniti. To apsolutno nije bila moja intencija, ne znam iz čega ste to shvatili, čak nisam rekao niti da je Vlada koja je vodila RH od 2012. do kraja 2015., odnosno početka 2016. godina bila loša iako to se u kontekstu mog promišljanja o ovom zakona vjerojatno vidi. Dakle bez ikakve ljutnje nema razloga da mi to imputirate, ali ova Vlada RH sa socijalnim partnerima i svima na kraju krajeva vodi vrlo otvoren dijalog. Da li je tome tako to mogu svjedočiti i brojke. Kao što i sami znate nakon dugog niza godina mi smo sa našim djelatnicima u državnim službama postigli izmjene i dopune njihovog kolektivnog ugovora i dogovor na tu temu, mi smo isto tako ušli u razgovore sa predstavnicima sindikata javnih službi, naša socijalna osjetljivost viđena je odnosno može se prepoznati u čitavom nizu drugih odluka ove Vlade. I ja vjerujem da će vas to evo kao i sve u ovoj sabornici navesti na to da promijeniti svoje promišljanje o ovoj Vladi i na kraju krajeva o tom cvijetu o kojem ste govorili čini mi se da ga treba njegovati, dakle mi to činimo i činit ćemo koliko god budemo obnašali dužnost Vlade RH. Hvala vam lijepa.
Zastupnik Ivan Pernar javio se za repliku.
Htio bi reći da se i dalje usprkos cjelovečernjoj raspravi u potpunosti ignorira ono što ja govorim. Znači da se uzroke visoke nezaposlenosti ne tretira, da se samo bavimo opet ponavljam prijedlozima zakona i ukidanjem prijedloga zakona koji ništa ne rade. Zapamtite gospodo koji vi predlažete ovaj zakon jednu misao, mi sad raspravljamo o ukidanju zakona koji u biti nije promijenio ništa, a isto tako se i raspravljalo u trenutku kad se uvodio. Ali kad se on uvodio on se prikazivao kao revolucionarna stvar, kao da će taj Zakon za poticanje zapošljavanja nešto riješiti. I tada su vladajući uvjeravali opoziciju da će se broj zaposlenosti itd. ništa taj zakon nije promijenio, sad HDZ ukida taj zakon, netko će reći bili su u pravu, međutim što, oni sad donose novi Zakon o poticanju zapošljavanja koji kao ni taj zapravo neće riješiti problem nezaposlenosti. I ja imam osjećaj da je ovo jedan ping pong da se vi kolege iz HDZ-a i SDP-a međusobno nadmudrujete, da predlažete kojekakve zakone i da tim zakonima u biti ništa ne rješavate a da kradete ljudima vrijeme, da uzimate dragocjeno vrijeme za saborske rasprave, mi smo mogli raspravljati u Saboru o ukidanju valutne klauzule, o Zakonu o Narodnoj banci, o Zakonu o PDV-u da se PDV smanji. Tih tema nema, jednostavno nama se samo nameću teme od kojih koristi nikakve nema. Hvala.
Nastavljamo dalje s raspravom. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi prijavio se zastupnik Ivan Pernar.
Hvala predsjedavajući. Da, cijelu večer rasprava i cijelu večer identičan obrazac ponašanja ista šablona. Puno priče o zapošljavanju i poticanju zapošljavanja a zaposlenost ne raste. Problem nezaposlenosti je i dalje tu. I postavlja se pitanje do kada ću ja morati pričati i uzimat ovaj prostor u sabornici dok se taj problem ne riješi. Ako su ljudi 25 godina moraju trpiti tu politiku prisiljeni slušati demagoške priče o tome kako će im HDZ ili SDP stvoriti radna mjesta smatram da je bitno mene kao zastupnika ukazati na to da ni HDZ ni SDP to neće napraviti. Einstein je rekao da onaj tko je stvorio probleme ne može riješiti probleme. Onaj tko je stvorio probleme ne može riješiti probleme. I ko je, ja sam mislio da su recimo ova dva prijedloga Zakona o poticanju zapošljavanja jedan drugom, da kako bi to rekao da su kontradiktorni pa da se zato jedan mora zakon staviti van snage da bi se drugi stavio u snagu. Međutim, sad ispada da se ovaj zakon gasi zato jer ga je malo ljudi koristilo i zapravo zapitajte se dame i gospodo kuda vodi ovaj brod, kamo vodi ovaj vlak, kakva je budućnost naše zemlje sa ovakvim zakonodavcem, sa ovakvim zakonima i na kraju krajeva što će se događati sa nezaposlenima? Njih nitko neće ovdje u Hrvatskoj zadržati, oni će odlaziti vani, a zaposleni njih će biti sve manje. I imate situaciju da radno sposobna snaga radna znači odlazi van, broj zaposlenih je sve manji, umirovljenika je sve više, kako će ovaj sustav na kraju opstati? Nitko se to dame i gospodo ne pita, to su nažalost za ovaj visoki dom nebitna pitanja, kažem nažalost sa razlogom jer ljudi koji nam predlažu ovakve zakone znaju da niti ukidanjem ovog Zakona o poticanju zapošljavanja, niti dovođenjem novog se ništa neće riješiti. I mene se, ja se pitam zašto hrvatskoj javnosti to nitko ne kaže, zašto hrvatskoj javnosti nitko ne kaže da su sve mjere za poticanje zapošljavanja jedan veliki igrokaz koji neće ništa promijenit i nastavit će se svi negativni trendovi? To mene zanima. Nažalost nitko nema potrebu govoriti o tom problemu nezaposlenosti, niti ga se percipira kao problem, niti se govori o njegovim uzrocima, niti se nude rješenja koja bi ga riješila. I onda se nama ostavlja na raspravu u ove sitne sate taj zakon a čemu, čemu zapravo ova rasprava, kakvu će korist, znači uvijek kad se neki zakon donosi ili ukida mora se pitat kakva će biti korist od tog zakona? Ja pitam sad predlagača zakona ako može da odgovori kad se ukine ovaj Zakon o poticanju zapošljavanja koji će biti pozitivni efekti za društvo? Ja ne vidim nikakve poticajne efekte koji će biti negativni, mislim da neće biti ni negativnih puno zato jer i onako ovaj zakon nitko ne koristi i onda se postavlja pitanje čemu rasprava o ovom zakonu? Zašto mi danas u 8,34 moramo raspravljati o zakonskim prijedlozima koji u suštini ništa ne mijenjaju? Ja bi volio da se to kolege zastupnici pitaju. Hvala vam.
I zastupnik Ivan Pernar javio se za završnu riječ u ime Kluba zastupnika, pretpostavljam Živog zida.
Dame i gospodo, uvaženi zastupnici nažalost kako se rasprava odužila tako je s vremenom padao naš broj u ovom visokom Domu. Ovim izmjenama zakona odnosno ukidanjem Zakona o poticanju zapošljavanja ništa se pozitivno za građane naše zemlje neće dogoditi toga su svjesni i sami predlagači ovog zakona. Oni koji su donijeli taj zakon iz SDP-a također znaju da neće biti niti nekih posebnih negativnih posljedica zato jer je malo ljudi taj zakon uopće i koristilo, odnosno malo je bilo ljudi zaposleno kroz taj zakon. I postavlja se pitanje ako ovaj zakon ne mijenja ništa suštinsko, ako ne utječe na bit stvari koji je onda smisao ukidanje tog zakona, odnosno rasprava o tom zakonu kada ima u Hrvatskoj puno bitnih stvari koje bi po meni trebale doći na dnevni red, puno bitnijih stvari. I bojim se da je ovaj Sabor postao mjesto u kojem se manje-više nebitni zakonski prijedlozi što po direktivama iz Bruxellesa, što od nas samih guraju na radni stol a u konačnici, u konačnici efekta od njih nema nikakvoga. Znači jer po meni da sam ja zakonodavac ja bi prvo donosio zakone, ili ukidao zakone od kojih građani imaju koristi. Od ovog zakona ko ima koristi, odnosno ukidanja ovog zakona? Nitko, ali ovakve teme vidimo da u našem Saboru imaju prioritet. Moja je želja da dobijemo na naše stolove aktualnije teme, zanimljivije teme i teme od kojih će građani profitirati a ne teme koje će samo uzimati vrijeme, odnosno minute, sekunde, minute, dane, sate, dane saborskih rasprava a na kraju dana nećemo biti pametniji nego smo bili ujutro. Mislim da bi ovaj Sabor treba biti više u službi građana nego u službi nekakve forme i procedure gdje se poštuje forma ali ta forma je šuplja forma odnosno forma bez sadržaja. Hvala.
Ovim zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo sa radom u 9,30 s točkom konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E.BR.92. Hvala svima. Glasovanje će biti nakon što se raspravi ova navedena točka. SJEDNICA PREKINUTA U 20,34 SATI. Sljedeći je Konačni prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 89, predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta. Molim uključite i glasujmo. Glasovanje je završeno. Utvrđujem da smo većinom glasova 81 glas za, bez suzdržanih, s 23 protiv donijeli Zakon o prestanku važenja Zakona o potporama za očuvanje radnih mjesta.