Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Ovo je jedna od odluka izmjena i dopuna Poslovnika, zapravo prva odluka u ovom mandatu i ona je izazvana potrebom da se odredbe Poslovnika usklade sa izmjenama i dopunama Zakona o Vladi i izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu ministarstava i drugih tijela. Treba reći da nam slijedi obimnija izmjena i dopuna Poslovnika Hrvatskog sabora prije ulaska Republike Hrvatske u Europsku uniju, odnosno kada Hrvatski sabor donese Zakon o odnosima Hrvatskog sabora i Vlade kad je Hrvatska punopravna članica Europske unije. Za uvod još mogu reći da Odluka o izmjeni i dopuni Poslovnika Hrvatski sabora naravno nije atraktivna za hrvatske građane i hrvatsku javnost, niti oni moraju znati niti znaju kako procedura u Hrvatskom parlamentu utiče na prezentaciju, odnosno zastupanje njihovih interesa ili prezentaciju politika za koju su zainteresirani. Međutim, Poslovnik bitno utječe na mogućnost izražavanja i predstavljanja politika i zaštitu interesa hrvatskih građana u Hrvatskom saboru pa je shodno tome predviđeno i sada se to događa da se izmjena i dopuna Poslovnika provodi kroz dva čitanja. Ovo je drugo čitanje pa u tom smislu moram neke stvari ponovit koje sam već ovdje izrekao prilikom prvog čitanja Odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskog sabora. Dakle ponavljam, Poslovnik Hrvatskog sabora izravno se temelji na odredbama Ustava Republike Hrvatske i između Poslovnika i Ustava nema nikakvog drugog propisa što znači da je to zakon, odnosno propis sui generis. On obvezuje sve one koji ulaze u ovu sabornicu, ovaj dom, predstavljajući i zastupajući politiku i interese onih zbog kojih su došli. Formalni razlozi već sam spomenuo su usklađivanje sa Zakonom o ustrojstvu ministarstava i državnih tijela, sa Zakonom o Vladi i sa novelom Ustava Republike Hrvatske iz 2010. godine. Sva tri formalna razloga ne mogu se izbjeći i oni se moraju uvrstiti u ovu odluku. Postoje i neformalni razlozi, a to su pokušaj da se demokratizira rasprava u Hrvatskom parlamentu, da se omogući bolje i jasnije artikuliranje stajališta i da se onemogući zloupotreba instituta koje predviđa Poslovnik. Zbog tih razloga smo se odlučili da institut, poslovnički institut ispravka netočnog navoda koji je u praksi preživio, odnosno koji se pokazao kao pogodan za zloupotrebu, za diskreditaciju političkih protivnika, političkih govornika, prezentacije i mislimo da je njegovo vrijeme prošlo. Umjesto ispravka netočnog navoda odlučili smo se za repliku kao demokratskiji oblik, dakle u okviru šire i demokracijskog oblika instituta poslovničkog moguće je ispraviti netočan navod, moguće je iznijeti drugačije stajalište. Međutim replika podrazumijeva da onima kojima se replicira mogu odgovoriti na repliku i na taj način zaštititi svoje političko stajalište, svoj politički interes da ne bude trikom, a o se u praksi pokazalo ispravka netočnog navoda doveden u pitanje, a da ne možete odgovorit na taj ispravak. Drugo što smo htjeli, a mislim da u tome možemo uspjeti svi zajedno, da se uozbilji poslovnički institut povrede Poslovnika. U odnosu na prvo čitanje tu smo prihvatili sugestije da se dosadašnji oblik iskazivanja povrede Poslovnika ostavi, dakle zastupnik koji smatra da je Poslovnik povrijeđen će zatražiti da predsjedavajući utvrdi je li povreda učinjena. Predsjedavajući će odgovoriti i utvrditi je li ili nije, da li prihvaća tu ocjenu ili ne prihvaća. Ukoliko ne prihvati, a zastupnik je nezadovoljan sa takvom ocjenom ima pravo i mogućnost da pisani putem se obrati Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav i da Odbor za Ustav i Poslovnik ocjeni njegovu potrebu i da vrati u Hrvatski parlament tu ocjenu o čemu Hrvatski parlament, odnosno zastupnici odlučuju bez rasprave. Ako to zastupnik najavi a ne učini, odnosno tvrdi da je povreda Poslovnika a ne učini, a predsjedatelj mu odbije zahtjev za povredu Poslovnika, on u toku te sjednice gubi pravo koristit se institutom za povredu Poslovnika vezano za tu povredu, tu vrstu povrede Poslovnika. Naše je mišljenje da će to pomoći da se institut povrede Poslovnika manje zloupotrebljava, ali da se više koristi u pravu svrhu, pravi cilj da u Saboru zastupnici i svi oni koji zastupaju interese i politike mogu bez opstrukcije ili zloupotrebe instituta poslovničkog iznijeti svoje stajalište i braniti svoje stajalište. U prijedlogu izmjena i dopuna ovog Poslovnika moram utvrditi da smo vodeći se potrebom modernizacije evidencije dolaska u Sabor promijenili obvezu upisivanja u knjigu dolazaka u Hrvatski sabor, dakle pisani oblik u elektronički oblik na temelju zastupničke iskaznice. Taj korak smo se odlučili naprosto jer je to lakše, bolje, brže i ne može se falsificirati, odnosno ne može se dovest u sumnju potpis nikako, a u druge stvari ne sumnjam. Ne sumnjamo u druge stvari, može sve se zloupotrijebiti, ali ne sumnjamo u te druge stvari. Vjerujemo u odgovornost zastupnika. Zbog toga se zalažemo za elektroničku kontrolu, odnosno upis. Naravno, bilo je primjedbi vezano za sankcioniranje zastupnika u Hrvatskom saboru. Jedna od mogućnosti je ako se odlučimo za razvijanje i te mogućnosti, odnosno za uređivanje te mogućnosti bi mogla biti osnova i evidencija ova, ali o tom, po tom. Za sada mislimo da je taj korak potrebno učiniti i da je on na neki način precizniji nego što je knjiga upisa. Za sve što bude u okviru rasprave zatraženo, pitano ili predloženo raspravit ćemo, vratiti se sa rasprave u Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav i ponuditi Hrvatskom saboru da o tome odluči. Za uvod hvala lijepa.
Hvala lijepa. Dobro, dok ne ukinemo ispravak netočnog navoda zastupnici će ga moći koristiti. To pravo će sada najprije iskoristiti poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Naime, netočan je navod kolege Leke da se ovim izmjenama Poslovnika demokratizira mogućnost komuniciranja u Hrvatskom saboru. To je apsolutno netočno. Stavlja se flaster zastupnicima na jedinu definiciju koja postoji u Poslovniku, a to je definicija o tome što je ispravak netočnog navoda. Sada nema definicije što je to replika, kakvog opsega može biti i kako će se ona tretirati kada je nešto šire od replike. Stoga apsolutno netočno govorite da je ovo demokratizacija koja ne stoji.
Drugi ispravak, uvažena zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Pa potpredsjednik Leko kad je ovo objašnjavao izrekao je jedan netočan navod, a to je da sa ovim elektronskim upisivanjem praktički se, sigurnije je i da nema falsificiranja. To je netočno. Manje falsifikata i manje toga ima naravno kad svojom rukom se upišemo u ovu knjigu, a sve ostale manipulacije sa karticama su već odavno poznate.
Treći ispravak, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa i ja sam primijetio ovaj netočan navod da će se ukidanjem ovog instituta netočnog navoda demokratizirati rasprava. To je apsolutno netočno. Čim netko ima drugu i zadnju riječ mislim da je to jasno. Meni se čini na neki način da ovo ide u smislu ona dva članka, dva članka bi se to moglo svesti. To je članak 1. Vlada i vladajući su uvijek u pravu, a članak 2. Kada nisu u pravu, važi članak 1. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Možda najbolji prilog tezi da ovo treba ukinuti ovaj institut. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Prelazimo na raspravu. Prvo po klubovima. Klub Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Poštovani kolega potpredsjedniče, kolegice i kolege. Na početku rasprave bih se osvrnuo na tri stvari koje je kolega Leko, potpredsjednik Sabora i predsjednik Odbora za Ustav rekao. Naglasio je da ukidanje knjige za upisivanje i uvođenje elektronske evidencije moderniziramo rad Sabora. Ja bih volio da je to točno, pa da onda više ne glasamo ručno nego moderniziramo tehniku za glasanje u sabornici jer se moderniziramo nekakvoj evidenciji, a nismo u stanju osposobiti ili uključiti, ja ne znam u čemu je problem. Ali glasamo ručno ko' u 19. stoljeću i ne vidim za to nikakvog potrebnog razloga. Dakle, što se modernizacije tiče ja bih krenuo od modernizacije ovdje u dvorani, pa onda i elektronska evidencija. I nastavno ona je trebala biti ako sam ja dobro razumio predsjednika Sabora kojega vi kolega Leko zamjenjujete uvod u drugi korak koji se očekivao o ovom Poslovniku, a to je sankcioniranje onih koji ne dolaze. Rekli ste, a o sankcijama o tom, po tom. Bojim se da taj o tom, po tom će trajati tako dugo dok ste vi na vlasti. Značaj Poslovnika ne gledam samo u dijelu gdje on doista i mora propisivati radne odnose, postupke, pravila igre. Smatram da Poslovnik ima u sebi još jedan značajan odnos vladajućih i oporbe, većine prema manjini i mogućnost nasilja većine nad manjinom svesti na minimum. To je pisao Poslovnik. Za one koji se toga neću sjetiti jer su zaboravili. Oni koji ne znaju ukratko ću prepričati. U pretprošlom mandatu Hrvatskog sabora kada je doista bilo pitanje nasilje većine nad manjinom, da bi se izborili neka svoja oporbena prava okupirali smo radni stol i ovaj dio dvorane protestirajući protiv načina vođenja sjednice, manipulacije sa postojećim odredbama Poslovnika izražavajući veliko nezadovoljstvo i to smo tada tako nazvali – nasiljem većine nad manjinom. Čudno, da nijedna odredba u Poslovniku koja, osim ovog nesretnog ispravka netočnog navoda, ne izaziva ozbiljniju raspravu i odgovorno tvrdim da članovi Odbora za Ustav nisu imali u pisanom obliku sve prijedloge koje su bilo klubovi, bilo zastupnici, bilo druge zainteresirane udruge, organizacije dostavljale unazad nekoliko mjeseci. Predsjednik odbora je naprosto odbijao te materijale u pisanom obliku dati članovima odbora i prilikom utvrđivanja prvog teksta i prilikom utvrđivanja ovog konačnog teksta. To je činjenica. Tko od koga uči pišući Poslovnike u Hrvatskom saboru meni više nije jasno jer znam da prvi Poslovnik i prvih nekoliko varijanti Poslovnika je pisao kolega Šeks, onda je s ove strane bio jedan drugi majstor procedure pisanja Poslovnika to je bio kolega Arlović koji je sad kao sudac Ustavnog suda čujem ima neke probleme s odlukama Ustavnog suda i poslovnicima izmjenama koje je on pisao i padanjem nekih odluka koje su temeljem toga donesene. I sada ih nasljeduje kolega Leko koji je dosta kruto pravdajući se sam upotrebom usklađivanja s promjenama Ustava čekajući Zakon o Vladi ne dozvoljava da mijenjamo i Poslovnik u onim dijelovima za koje smatramo da bi trebalo. Veliki dio toga doista treba biti posvećen odnosu Vlade prema Saboru i poziciji. Tako primjerice ilustrira to znači kako oporba ne može normalno djelovati i funkcionirati jer nema sredstvo, alat i način da dozove bilo koga iz Vlade u Hrvatski sabor i dobije odgovore na veoma važna pitanja ili provjeri točnost nekih navoda koji se pojavljuju u medijima. Pa recimo danas bi bilo interesantno vidjeti da li su mediji točno citirali premijera Milanovića koji je prije dan, dva rekao da bi se najradije u procesu rješavanja nekih graničnih sporova nekih dijelova teritorija RH odrekao jer sporovi predugo traju. E sad nekoliko konkretnih pitanja i prijedloga. Ako u Poslovniku imamo odredbu po kojoj Vlada, sva državna tijela vlasti i službe Sabora zastupniku moraju dati akte, podatke i informacije o onome o čemu će se raspravljati u Saboru jel bi bilo normalno da tu njihovu obavezu proširimo i na onaj slučaj kada saborski zastupnik ili klub zastupnika priprema neku točku dnevnog reda, neki prijedlog zakona, zaključka, rezolucije, deklaracije, bilo koji drugi dokument? Ne, odbijeno je. Naprosto se ne želi to unijeti u Poslovnik. Da li je normalno da Vlada ima rok od 30 dana da dostavi mišljenje na oporbeni prijedlog zakona kako bi omogućila parlamentarnu raspravu jer u radnim tijelima neotvaranje te rasprave opravdava se činjenicom da Vlada nije dala mišljenje? Kada nema mišljenja Vlade i stava radnog tijela ne otvara se parlamentarna rasprava. Ni taj rok od 30 dana ne želi se ugraditi u Poslovnik i to je jedna od rijetkih odredbi gdje nemamo apsolutno nikakav rok. Po postojećem Poslovniku Vlada na oporbeni prijedlog zakona mišljenje može dati nakon 3 godine, 11 mjeseci i 29 dana. U doslovnom smislu. Da li bi bilo normalno da i postoji rok obaveza radnih tijela? Da o točkama koje su uvrštene u dnevni red provede raspravu i donese stav u propisanom roku. Da li je to 15 dana, 10, 20 o tome možemo raspravljati. Ali roka u postojećem Poslovniku nema. I dok matični odbor ne da mišljenje predsjednik Sabora ne može staviti na plenarnu sjednicu i matično tijelo kao i Vlada, dakle matični odbor, svaki oporbeni prijedlog mogu opstruirati dokle god to žele jer u Poslovniku nema roka. Da li bi bilo normalno i dobro da prilikom predstavljanja Vlade kandidatima za članove Vlade klubovi zastupnika mogu postavljati pitanja, javno saslušanje? Ja mislim da da, ali kako o tome raspravljati kad se ne da ni uvrstiti ni u prijedlog. Ne samo sad nego već više puta. Da li bi bilo normalno da sjednica Sabora traje dok se ne iscrpi dnevni red, a ne da postoji pravo predsjedavajućeg ili predsjednika da sjednicu prekine kad želi? I onda naravno 20 do 30 točaka neraspravljenih na jednoj sjednici prenose se na drugu sjednicu i koje su to točke? Oporbeni prijedlozi i izvještaji. I onda u izvještajima o radu državnih tijela koje po zakonu moraju davati izvješće Saboru 2012. raspravljamo 2009. i 2010. godinu jer su te točke stalno ispadale s dnevnog reda jer su se sjednice prekidale prije iscrpljivanja dnevnog reda. Da li bi bilo normalno da ako je prekid sjednice dulji od 7 dana da nema nastavka sjednice nego da se tad mora sazvati nova sjednica? Da li je normalno da Sabor zapravo ima godišnje samo dvije sjednice koje traju kontinuirano kako bi se izbjeglo aktualno prijepodne i obavezan dolazak premijera i članova Vlade pred Sabor? Čemu aktualno prijepodne dva puta godišnje? Čemu stanka u zasjedanju dva tjedna? Čemu redoslijed dnevnog reda ako se ga nitko ne mora pridržavati i svaki put kad dobijemo na stol tobože pročišćeni redoslijed dnevnog reda on vrijedi do te večeri jer sutra više taj redoslijed nikoga ne obavezuje? I što ću sad nabrajati takve konkretne prijedloge? Ako nikome drugome nije bitno da saborski zastupnici znaju kada će koja točka biti na dnevnom redu, kada će matični odbor raspravljati o vašem prijedlogu kojega ste dali bilo kao zastupnik, bilo kao klub zastupnika kada će se Vlada očitovati o vašem prijedlogu kojega ste uputili u proceduru. Ako nikome drugome nije stalo do toga da doista većina ne može vršit nasilje nad manjinom i blokirati svaku raspravu o oporbenom prijedlogu tim odugovlačenjem, ne davanjem mišljenja, ne sazivanjem ili ne stavljanjem na dnevni red radnih tijela. A sve po Poslovniku, a sve čisto, a sve demokratski. Onda se postavlja pitanje čemu uopće i Poslovnik? Onda je dovoljno da imamo predsjedavajućeg za stolom koji će svaki put utvrditi pravila ponašanja, zavisno o tome ko vodi sjednicu. Ako i ovaj put vladajuća većina ne želi napraviti taj iskorak i odreći se dosadašnjeg modela rada vladajuće većine u korist manjine i omogućiti da prijedlozi budu stavljeni na dnevni rad, i rasprava o njima otvorena u primjerenom roku. Onda bi smisao oporbe u Saboru gdje vas prisiljavao da govorite samo o prijedlozima Vlade. Nameću agendu, ne samo po sadržaju, ne samo po danu u tjednu, nego od toga dana kada će koju temu otvoriti. I time u velikoj mjeri utječu i na kvalitetu rasprave i rada Sabora. I završavam sljedeće, ako mislite da ćemo dignitet i ugled Hrvatskog sabora i poštivanje građana, nas zastupnika i Sabora u cjelini napraviti bacanjem u smeće pločice ispravke krivog navoda, a ništa drugo promijeniti. Onda ili ne razumijete zašto su ljudi ljuti na nas ili vam to samo služi kao tehničko sredstvo, da dosad i jedini način oporbene borbe, a tj. ispravak netočnog navoda ukinete, i ništa drugo. Cijenim ljude koji otvoreno, i iskreno, i sa istinitim argumentima obrazlažu svoje prijedloge, a ne cijenim one koji muljaju, koji se izgovaraju o formama, zakonima da bi proveli ono što su naumili u korist zaštite svoja premijera i članova Vlade.
Zahvaljujem. Stavove kluba SDP-a sada će predstaviti poštovani zastupnik Ivo Jelušić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo pred nama je Konačni prijedlog izmjena i dopuna Poslovnika. I mi danas ustvari sa ovom današnjom raspravom i završavamo raspravu o Poslovniku i najvjerojatnije kako stvari stoje da ćemo od jeseni, nakon ljetne stanke raditi po izmijenjenom Poslovniku. Puno je bilo rasprave i ovdje u sabornici, i po odborima i na Odboru za Ustav, politički sustav i Poslovnik, ali puno je rasprave bilo i u javnosti. Ja ne znam da li je ikada izmjena Poslovnika izazvala toliko burnu raspravu i toliko pozornosti kao što je to ova. Naravno, bilo je rasprava, bilo je različitih mišljenja, a bilo i nagađanja, otprilike što donosi nove izmjene i dopune Poslovnika. Bilo je dobrih, ali i krivih tumačenja, namjerno krivih ili nenamjerno krivih. I u parlamentarnoj bori i to je dozvoljeno, i iznositi kriva tumačenja. Naravno ja ih ne opravdavam, ali neki se i s tim služe. Otprilike se rasprava, prije svega od strane oporbe, kada je riječ o izmjenama i dopunama Poslovnika svodila na sljedeće: da je ovo što se radi ne demokratski, da je cilj izmjena i dopuna poslovnika da se usmjeri protiv oporbe, da je cilj da se ušutka oporba, da se oporbi onemogući da govori, da je to gušenje parlamentarizma itd. Sve ovo naravno nije točno, i ja ću pokušati na to odgovoriti. Dakle, nije ovo što je izgovarano ni prva ni zadnja neistina i manipulacija i to me puno i ne brine, ali kada se nešto kaže što nije tako, što nije dobro, što je krivo tumačenje, red je i pristojno je ako se omogući da se na to i reagira. Dakle, sve ovo što je dosada govoreno, a po meni nije istina, pokušat ću i pokazati. Inače izmjene i dopune Poslovnika imaju negdje 60 članova koji se mijenjaju, ali manje-više pozornost izazvale su 3 promjene. To je ukidanje netočnog navoda, ja bih rekao tzv. netočnog navoda, često je to bilo tzv. nestvarni netočni navod. Povreda poslovnika koja se drugačije regulira. I treće je, što je u zadnje vrijeme izazvalo raspravu oko načina registracije saborskih zastupnika ovdje u Saboru. Pa da se vratim na ovaj prvi, oko ukidanja netočnog navoda. Dakle, ja bih čak rekao formalno je, ukida se institut netočnog navoda, ali stvarno se ne ukida. I mislim da je cijela zavrzlama ovdje u sabornici, u cijeloj javnosti oko toga što se pogrešno tumači nešto što se zove ukidanjem, a u stvari nije ukidanje netočnog navoda, nego zamjenjuje. Ništa se drugo ne događa nego se ispravak netočno navoda zamjenjuje repliko. Dakle, nitko nikom ne omogućuje da nešto što je htio reći kao ispravak netočnog navoda sada ne kaže, samo se to neće zvati ispravak netočnog navoda nego će biti replika. Dakle, ne ukida se nego se zamjenjuje. I zamjenjuje se nečim što je puno demokratskije i puno, u parlamentarnom smislu bolje, jer se omogućuje dvosmjerna komunikacija, omogućuje se da onome, neko ko ispravlja netočan navoda, da se na to što on kaže može odgovoriti. Dakle, do sada smo imali, ja bih rekao jedan niži demokratski standard. Ovdje za ovom govornicom kada je govorio netko u ime kluba ili predstavnik Vlade nije mu se moglo replicirati, moglo se samo ispravljati netočni navod, a onda taj kome se ispravlja netočan navod, bez obzira dal to bio predstavnik kluba, pa bilo koje pa i oporbenog ili predstavnik Vlade, dakle nije mu se moglo replicirati i on ne može odgovoriti. Možeš reć onome ko sa ove govornice šta hoćeš, pod formom ispravka netočnog navoda koja se uglavnom zloupotrebljavala, a taj koga si navodno ispravio ne može na to ništa reći. Jel to demokratski? Naravno da nije. Sada se dakle i predstavniku Vlade koji sa ove govornice govore i predstavniku kluba može na to što on govori replicirati, pa i ispraviti netočna navod u formi replike. Ali naravno omogućuje se i njemu da on nakon toga može na to reagirati, što do sada nije bilo moguće. Svi smo mi toga svjesni, ali mi to ne želimo priznati da je to bilo tako. Zadnja moja rasprava odavde sa ove govornice, kad sam govorio u ime kluba, izazvala je 6 ispravaka netočnog navoda. Slušao sam ih pozorno poslije ponovno preslušao, niti jedna nije bila ispravak netočnog navoda. Ali naravno predsjedavajućima ovdje ovima za ovim saborskim stolom je dosadilo reći da to nije ispravak netočnog navoda. … su bile čiste replike, ali naravno ja nisam na to mogao reagirati, ne samo ja nego bilo tko drugi. Dakle, uvodim nešto ja bih rekao što je puno demokratskije, što je daleko veliki stupanj izraz parlamentarizma nego što je bilo. Dakle, institut netočnog navoda se formalno ukida kao takav ali se stvarno zamjenjuje replikom. Dakle omogućuje se da se on ispravi, neće se zvati netočan navod ali replika, ali onaj komu se ispravi ima pravo na to reagirati. Dakle, kome je do sada koristio takav institut netočnog navoda? Pa onome upravo tko ga je htio zloupotrebljavati, čiji je cilj bio da onome tko nešto govori sa ove govornice ili iz klupe da kažeš nešto što možda i ne stoji ili često ne stoji ali mu po Poslovniku začepiš usta jer na to on ne može reagirati i to se zloupotrebljavalo. Dakle, onaj tko je imao nečiste namjere sada se jako buni što se to ukida. Oni koji zaista imaju čiste namjere koji želi ispraviti netočan navod to će moći replikom, dakle neće čekati red za raspravu nego ponovno po pravu prvenstva ali omogućava se da onaj čije se navode ispravlja pod navodnicima da reagira. Dakle, neće biti više zloupotreba a izgleda da to nekima smeta. Meni ne niti nama u klubu SDP-a. dakle uvodimo ja bih rekao jednu višu razinu komunikacije i tu ne vidim pri tome ništa loše, dapače. Što se tiče povrede Poslovnika i tu je do sada bilo svjesni smo često puta zloupotreba jer je to isto institut koji dizanjem pločice omogućava da reagiraš na raspravu onoga koji je nešto prije toga govorio. I često puta to nije bio ispravak poslovnika ali se to zloupotrebljava i sada će ubuduće moći ispraviti reagirati na povredu poslovnika ali se to uozbiljuje dakle kao što se ne ukida u suštini, u biti se ne ukida dakle prethodni institut ispravka netočnog navoda nego se zamjenjuje replikom, tako i ovdje kod povrede poslovnika. Niti se ukida ali se uozbiljuje. Na koji način? Na onaj tko koristi taj institut i tko diže pločicu za povredu Poslovnika zaista mora imati čvrsto to argumentirano i kada mu predsjedavajući obrazloži da to nije bila povreda Poslovnika on mora Odboru za Ustav, Poslovnik … u roku od 24 sata iznijeti svoj stav o tome zašto smatra da je to povreda Poslovnika. Ako to ne napravi onda gubi pravo da o povredi Poslovnika o toj točci gubi pravo za vrijeme trajanja sjednice. Time se onemogućuje onima koji žele zloupotrebljavati taj institut da to ubuduće radi. Dakle istinske i prave povrede Poslovnika i dalje ostaju i dalje su omogućene i nitko ih ne vodi u pitanje ali se to do sada koristilo tek toliko da bi se raspravljalo da se koristilo pravo prvenstva da se reagira na nekoga a ne da se navodi ono što u poslovniku stoji odnosno ne stoji. Prema tome, ne vidimo nikakvog razloga da se i to ne promjeni da se i to ne dovede na jednu višu demokratsku razinu i na višu parlamentarnu razinu. Viša parlamentarna razina podrazumijeva puno više poštovanja, govorenja istine i argumenata a ne neistine i ne argumenata. Ako je za nekoga govorenje neistine i argumenata koji ne stoje parlamentarna borba e onda različito shvaćamo demokraciju različito pojmimo demokraciju i parlamentarnu borbu. Rečenicu samo oko registracije. Mi smo je i do sada imali po Poslovniku, institut kao obvezu Poslovnika da se upisuje u knjigu dolazaka. Tu je evo ispred ulaza sa ove strane oporbe i do sada smo se upisivali. Što ćemo sada napraviti? Ako dobro čitamo ovaj članak, umjesto upisivanja u knjigu to ćemo sada raditi elektroničkim putem, putem saborske iskaznice koje imamo u svom džepu. Ni manje ni više od toga. Prema tome ono što smo do sada radili upisivanjem u knjigu sada ćemo to raditi putem iskaznice elektronički i ja tu zaista ne vidim nikakvog problema niti razloga da se digne prašina jer je to naprosto osuvremenjivanje ili dizanje na jednu višu tehničku razinu znači na registraciju. Dakle, niti su ove izmjene i dopune Poslovnika o kojima raspravljamo ono što su mnogi htjeli tumačiti i tumače usmjerene protiv oporbe, niti je cilj da se ona ušutka, niti se želi nekoga onemogućiti da govori, niti je to bušenje na parlamentarizma nego naprotiv, upravo suprotno od svega toga. Upravo će ove izmjene i dopune Poslovnika omogućiti da bude više parlamentarizma u ovoj sabornici da se može i dalje ispravljati netočan navod pod formom odnosno pod pojmom replike ali se može na to njegovo također reagirati što je izraz naprosto višeg parlamentarizma i dvosmjerne komunikacije što do sada nije bilo moguće. I sto će se moći tražiti institut povrede Poslovnika kao što je do sada bilo moglo ali se to sada uozbiljuje, prema tome sve ono što je govoreno da nije dobro je ustvari dobro i ne vidimo razloga da to ne treba promijeniti. I on nije usmjeren niti protiv oporbe niti za oporbu, niti za poziciju, niti ide na ruku pozicije niti ide na ruku Vladi jer naprosto da budemo do kraja jasni, do sada kada je predstavnik Vlade govorio za ovom govornicom nije mu se moglo replicirati. Sada se može replicirati svakome pa i predstavniku Vlade ali mu se može ispraviti netočan navod i pri tome reći što god se hoće i ne ispraviti netočan navod ali predstavnik Vlade ili predstavnik kluba … nije mogao odgovoriti. Prema tome, ove izmjene i dopune Poslovnika su zaista jedan demokratski korak i iskorak naprijed, omogućuje više demokratičnosti, više parlamentarizma a protiv je onih koji žele zloupotrebljavati ovu govornicu, a ja mislim da oko toga se ne treba dvojiti da li je treba zloupotrebljavati ili upotrebljavati. Hvala lijepo.
Hvala vama. Sada ćemo čuti neke od posljednjih ispravaka netočnog navoda. Prvo kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa ja ću dokazati da se ovaj ispravak netočnog navoda ne zlorabi. Netočno je da ispravak netočnog navoda zamjenjuje te replikom, ne možete nešto s nečim zamijeniti kada nešto već postoji, replika već postoji. Vi ukidate taj ispravak netočnog navoda. To je jedno. Druga, netočno je da se nije moglo replicirati. Pa kako možete replicirati predstavniku kluba koji iznosi mišljenje kluba, kako će on nama odgovoriti na repliku, u ime koga? To je bio razlog zašto nije bilo replike na izlaganje predstavnika kluba. I druga stvar netočno je da je ispravak netočnog navoda pogodovao onima koji su imali nečiste namjere. Meni je žao kolega Jelušić ako mislite da ste 8 godina u kluba SDP-a imali izuzetno nečiste namjere jer ste ne jedanput nego na tisuće puta koristili ispravak netočnog navoda. Rekao da je oni koji su imali nečasne namjere da su koristili institut netočnog navoda. To možete provjerit u fonogramu i zato sam vam to rekao, a ovo što sam spomenuo klub SDP-a mogao sam reći i bilo koji drugi klub, i nas recimo.
Ma ne, mene nešto drugo muči, ono što ste rekli da se ne može zamijeniti nešto nečim što već postoji. Drvenu klupu možete zamijenit kamenom klupom iako kamena klupa već postoji. To mi je malo nelogično. Postoji li neko drugo mjesto. Drugi ispravak netočnog navoda, Franjo Lucić.
Gospodine potpredsjedniče, stvarno smo oduševljeni s ovim vašim poskočicama i doskočicama jer ovo doista ne priliči ovdje u Parlamentu, no evo vi to koristite stalno da bi nas ispravljali. Evo ja ispravljam netočan navod kolege Ivana koji je doista ovdje izrekao puno toga, dakle govori da se želi s ovim postić' demokratičnost, demagogija, a ja ga ispravljam da od ove demagogije koju je on izrekao nema veće. Kolega Ivo, sami ste sebe uvjerili kako je ovo ispravno donošenje izmjena i dopuna Poslovnika, dakle vi ste rekli kako će se s ovim postić' daleko nešto bolje, drugačije što do sada nije bilo. Od ove demagogije koju ste ovdje…
Možemo li saznat što je netočno. Možemo li saznat najprije što je netočno.
Netočno, rekao sam ja što je netočno pa slušajte šta je netočno. Prema tome, ovo je demagogija kakvu svijet nije vidio koju vi iz kluba SDP-a, nije vjerojatno ovo vaše samo mišljenje, govorite jer ovo je doista ubijanje demokracije i pravo govora. Dakle ispravljam sve ono što ste rekli da ne dozvolite ubuduće nijednom zastupniku da govori ono što misli. Govorite kaže predstavnik Vlade će moći odgovorit, pa da njegova će bit zadnja, zašto je njegova ispravna i točna, a bilo kojeg zastupnika koji ga je ispravljao…
Možemo li se držati vremena?
Ili replicirao nije točna. Zašto bi moralo mišljenje predstavnika Vlade bit točno.
Ajmo se držat vremena. Idući ispravak, uvaženi Josip Đakić.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa apsolutno je netočna tvrdnja kolege Jelušića da do sada predstavnik predlagatelja ili predstavnik Vlade nije mogao odgovoriti na ispravak netočnog navoda. Naime u članku 211. predlagatelj odnosno predstavnici predlagatelja koje on odredi mogao govoriti u uvodnom izlaganju na početku rasprave najdulje 30 minuta, u izlaganju na kraju rasprave najdulje 30 minuta, a prigodom svakoga davanja objašnjenja tijekom rasprave najdulje 10 minuta, kolega Jelušiću. To je sasvim dovoljno bilo u tim svim momentima da odgovori na bilo kakve objede ili laži o kojima ste vi govorili.
E sad predsjedatelj je dužan davati neka objašnjenja. Uistinu nije mogao nakon ispravka netočnog navoda nego je morao čekati novu raspravu da bi iskoristio svoje pravo da govori kao predstavnik Vlade… … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Da, da, i po tom članku smo jednako svi postupali. Ispravljajući netočan navod vi krivo citirate Poslovnik koji ovdje vrijedi već ne znam koliko godina. Ispravak, Đurđica Sumrak.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Jelušić, vi ste niz netočnih navoda u svojoj raspravi naveli, a jedan između ostaloga je to da je formalno ukidanje institucije netočnog navoda i da se uvodi institut replike. Dakle replika postoji i zna se na repliku je uvijek bio i odgovor u replici. U netočnom navodu više zastupnik kad se ukine ta institucija dakle postavi repliku članu Vlade, član Vlade šta god hoće odgovori, zastupnik više nema pravo odgovora. Pa molim vas onda što je ovdje formalno i što je ovdje demokracija, što mi saborski zastupnici ovdje postavljamo i predstavljamo.
Idući ispravak, uvaženi Stjepan Milinković.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa i ja sam primijetio ove netočne navode, ali ja ću se svakako skoncentrirat na ovaj gdje kolega Jelušić kaže da se stvarno ne ukida institut netočnog navoda nego se uvodi jedan demokratičniji, a to je replika. Pa to je netočno, ukida se naravno, a replika postoji kao takva. A drugi netočan navod je da je cilj korištenja ispravka netočnog navoda bio onim zastupnicima koji su imali nečasne namjere. Pa vi vrijeđate kolega dragi i nas sa lijeve i sa desne strane i vaši kolege su u prošlom sazivu itekako puno puta koristili institut netočnog navoda. A ne vjerujem da će dobrom parlamentarizmu doprinijeti ova vaša rasprava koja diskvalificira svoje kolege. Hvala lijepo.
I posljednji ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa zaista rasprava kolege Jelušića je mamila na javiti se za ispravak netočnog navoda. Naime, netočno je nekoliko stvari, a jedna od tih je da se citiram: Ukidanje ispravka netočnog navoda, da se ukidanjem postiže to da se naša parlamentarna rasprava diže na višu razinu, pa onda dakako uopće i parlamentarizam. Naime, nelogično bi bilo u najmanju ruku da se ukidanjem jednog instituta Poslovnika o radu Hrvatskog sabora nešto diže na višu razinu, jer replika je moja želja da s vama polemiziram, a ispravak netočnog navoda jest moja želja da nešto ispravim, da ispravim neku činjenicu, neki vaš navod. I sada to radim, dakle ispravljam vaš navod da se formalno ispravak netočnoga navoda ukida, a da se stvarno ne ukida. Naime, o tome uopće ne želim s vama polemizirati nego ispraviti taj netočan navod jer nije točno, ako se ispravak ukida onda se on ukida i ničim se drugim ne nadomještava.
Vrijeme, vrijeme.
A da bi kolega dragi to bio znak da parlamentarnu demokraciju dižemo na višu razinu to je apsolutno na granici apsurda. Hvala vam lijepo.
Sad ćemo čuti stavove HDZ-a. Predstavit će ih uvaženi zastupnik Davorim Mlakar.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Ja ću zlorabiti ovo svoje vrijeme i ispričat se hrvatskoj javnosti ukoliko je još uopće uključena jer u trenutku kad imamo puno važnijih briga i puno većih problema ispast će da se bavimo samima sobom, ispast će da se bavimo trivijalnim stvarima. Međutim, kada smo u prilici da moramo razgrnuti samo taj plašt onda ćemo vidjeti da se mi ovdje borimo za nešto sasvim drugo. Ne bih želio da javnost to prevede da smo se satima borili oko ispravka netočnog navoda koji je građanima Republike Hrvatske vjerojatno potpuno nebitan. Mi ovdje govorimo, a počeli su i drugi kolege o parlamentarizmu, o demokraciji i prije svega o slobodama, u ovom slučaju slobodama saborskih zastupnika. I naše je mišljenje da ne možete dati previše slobode, da sloboda može biti jedino ograničena slobodom drugih, odnosno ne smijemo korištenjem svojih sloboda vrijeđati slobode drugih svojih kolega, građana ili o čemu god se već radilo. To bi trebala biti jedina granica. A s obzirom da ste ovog puta kao pozicija u prilici određivati pravila igre u ovom Saboru, onda bi bilo vrijedno da se vi zalažete za naše slobode, slobodu govora, pa makar ona bila korištena i kroz institut ispravka netočnog navoda. Sasvim je deplasirano tvrditi da kada od tri instrumenta u raspravi netko vam uzme jedan da ste time digli demokraciju na višu razinu. Dapače, da ste dali još tri nova instrumenta kojim se može služiti zastupnik to bi se moglo smatrati pojačavanjem sloboda govora, izricanja svojih stajališta, svojih misli, a ne uskraćivanjem jednog po jednog instituta. Jer poznato je već da postoje razne mogućnosti manipulacije saborskom procedurom od izbora tema i vremena kada će se one naći na dnevnom redu do toga kada će koji medij prenositi ili ne prenositi raspravu ako ona nekome tko to može odlučivati neće odgovarati, a onda sada dolazimo i do toga da ukidamo i pojedine institute koji su u nekoj parlamentarnoj praksi zaživjeli. Obrazloženje koje nismo čuli toliko često sada u drugom čitanju koliko je često bilo iznošeno u prvom čitanju o izmjenama Poslovnika je činjenica da se taj institut previše puta zloupotrebljavao pa smo donijeli odluku da ga onda treba ukinuti. I tada smo govorili kada su to bili argumenti za ukidanje kao prvo da predsjedavajući ima instrumente i ima instrumentarij koji uvodi red na sjednici i koji može opomenuti i kazniti svakog onog tko zloupotrebljava neko od prava koja su mu Poslovnikom dana na uporabu. A shodno tome, ako je to argument onda vas pitam da li ćete za 6 mjeseci, najavljivali ste i nove izmjene Poslovnika reći, ha i replika se zloupotrebljavala, pa ukinimo i repliku i kolega Jelušiću dignimo demokraciju i parlamentarizam na još višu razinu. I tako jedan po jedan instrument umjesto da ostavljamo mogućnost da se barem mišljenje s kojim se ne slažete iskaže mi po malo ukidamo mogućnosti da vam saborski zastupnici iznesu svoja stajališta, da iznesu mišljenje u krajnjoj liniji svojih birača jer ne govorimo mi ovdje samo isključivo u svom vlastitom interesu nego govorimo u interesu onih koji su nas birali da ih zastupamo u Parlamentu. To bi bilo kao načelne primjedbe na sve ovo što je izneseno kada se govorilo o izmjenama Poslovnika. Što se tiče tehnike ili konkretnih primjedbi, onda ćemo reći recimo ako se govori o tome da se sada uvodi nešto što je uletilo između prvog i drugog čitanja ili konkretno članak 5. Konačnog prijedloga odluke o evidenciji prisutnosti saborskih zastupnika u Saboru, da je to jedna palijativna mjera koja baš ničemu ne koristi. Ta mjera ne govori o tome da će zbog ovoga što je upisano u Poslovniku saborski zastupnici svaki dan 8 sati ili duže sjediti u ovoj zgradi, da će se to njihovo prisustvo na radnom mjestu u Saboru, a misli se da oni rade samo u Saboru što je isto tako pogrešno, da će se to moći obračunati i da će vam onda konačno sa onim ispisima plaće za pojedini mjesec biti obračunati i radni sati koje ste stvarno ovdje proveli. Ono što je rečeno nije točno iz nekoliko razloga. Zamjenjuje se članak čini mi se 220. koji se briše, za koji se kaže da je do sada bila obveza, da članak 220. u prijedlogu ove odluke u članku 49. Da pojasnimo samo zbog onih koji nas eventualno slušaju. Ta knjiga gdje su se saborski zastupnici upisivali da su nazočni ticala se glave XI. Poslovnika koji mijenjate reda na sjednici i upisivali su se samo tada kada su nazočili održavanju plenarne sjednice, ne svaki dan, ne cijeli radni tjedan nego najčešće kako Sabor zasjeda i plenarna rasprava srijedom, četvrtkom i petkom. Ovo što sada predlažete ne govori o nazočnosti na plenarnoj sjednici, nego govori o elektronskoj evidenciji. Zastupnik potvrđuje dolazak u Hrvatski sabor zastupničkom iskaznicom elektroničkim putem. Elektronički put nije uspio ni u glasovanju, mučimo se godinama i nismo uspjeli riješiti elektroniku da bismo mogli glasovati u ovim klupama s obzirom na instaliranu opremu vjerojatno veće vrijednosti koja je ovdje godinama u sabornici, a sada ćemo ići na elektronsku nazočnost saborskih zastupnika i to samo da moraju potvrditi svoj dolazak u Sabor, ne moraju potvrditi da su i otišli iz Sabora. I u stavku 2. potvrdom elektronskom smatra se i sudjelovanje zastupnika u radu radnih tijela, putovanje zastupnika po odobrenju predsjednika Hrvatskog sabora, te obveze prema klubu zastupnika. To niti su sve obveze koje imaju saborski zastupnici, niti ovo pokriva sve ono što ste htjeli reći, a to u svakom slučaju je u suprotnosti sa svim onim što saborski zastupnici u vršenju svoga mandata trebaju raditi. I stoga držimo da je ova odredba krajnje nepotrebna, da je ona mazanje očiju javnosti, da vi niste htjeli utvrditi osmosatno radno vrijeme svakoga dana u tjednu za saborske zastupnike i vjerovali ste da mi da ne bismo navukli odijum javnosti o tome nećemo govoriti. A ako ste već htjeli da se zna tko i koliko radi u Saboru onda ste trebali osim činjenice da se treba elektronski svaki puta potvrditi dolazak trebali utvrditi i koliko to radno vrijeme traje i trebali ste navesti što u slučaju sa onima koji nisu odradili svoj mandat time da su bili dovoljno vremena u Saboru trebali ste reći što to znači, koliko dana trebate ako pretpostavljate da imamo i neke obveze i rad izvan Sabora. Trebali ste urediti što to znači za one kojima dozvoljavate da istovremeno budu načelnici općina, gradonačelnici. Najavljujete čak i izmjene da će i župani ponovno biti saborski zastupnici, da to neće biti nespojive dužnosti. Ali niste utvrdili kako ćemo onda riješiti, da li sve po odobrenju predsjednika Hrvatskog sabora ili postoje i drugi načini kako bi utvrđivali svoju nazočnost. Stoga mislimo da je i za predlagatelja i za Sabor i korektnije i poštenije umjesto da ustvari dovodimo u zabludu sve one koji će ovo čitati da ovu normu izbacite iz Poslovnika. I nije to jedina norma koju bi trebali izbaciti. Predlagali smo, ali niste nas poslušali ni u prvom čitanju, da radni odnosi državnih službenika u Saboru nisu predmet Poslovnika o radu Hrvatskoga sabora. I bez obzira što smo iznosili argumente za koje imam dojam da ste ih čak na neki način i prihvaćali to rješenje ne samo da je ostalo, nego to rješenje nas dovodi do još jednog daljnjeg problema. Naime, člankom 8. rasporedili ste, odnosno uredili ste radni odnos onih državnih službenika koji se primaju u klubove zastupnika na određeno vrijeme dok traje mandat tog kluba zastupnika tog saziva Hrvatskoga sabora. Ti se ljudi, po onom što ste nas i prije uvjeravali da su politička imenovanja puno transparentnija od natječaja, tako i sada ti se ljudi primaju bez provedbe natječaja, bez ispitivanja osnovnih kriterija za rad na tim radnim mjestima, ali za razliku od onoga što ste govorili ranije i što ste vezali uz kabinete pojedinih ministara ovdje u članku 30.b kažete da će se oni i primiti ako bude nepopunjenih radnih mjesta, pardon u 30.a da ti ljudi neće s prestankom mandata pojedinih klubova prestati njihov radni odnos u Hrvatskom saboru nego po prestanku mandata pojedinog saziva Sabora ti službenici raspoređuju se na slobodna radna mjesta za koja ispunjavaju uvjete. Ne znam kada ćemo po prvi puta biti u prilici uopće utvrditi uvjete koje ispunjavaju te osobe, a ako nema slobodnog radnog mjesta na koje se mogu rasporediti na odgovarajuće se primjenjuju odredbe zakona koje se odnose na stavljanje službenika na raspolaganje Vladi. To je ustvari na mala vrata ponovno novo zapošljavanje u Hrvatskome saboru i ako će biti nepopunjenih radnih mjesta mi ćemo sve te ljude koji su tobože primljeni na određeno vrijeme, a ako slučajno ispunjavaju neke kriterije za radna mjesta, po prestanku mandata rasporediti u stručne službe Sabora i time još malo nadopuniti naše stručne službe. Kad već govorimo o službeničkim odnosima skrenut ćemo vam pozornost i na članak 9. jer je ovo dosada nepoznato u parlamentarnoj praksi, ali i u rekao bih radnim odnosima državnih službenika. Nakon tajnika Sabora i zamjenika tajnika Sabora sada ste uveli još jedno novo radno mjesto koje se ili zove zamjenik zamjenika tajnika ili pomoćnik zamjenika tajnika Sabora. Dakle, mislim da bi bilo puno jednostavnije da ste poslušali naše primjedbe pa to radno mjesto uredili drugačije. To je radno mjesto one osobe koja je pomoćnik tajnika, a za kojeg će predsjednik Sabora odrediti da može zamjenjivati zamjenika tajnika Sabora. I rekli smo vam u prvom čitanju kada je već Vlada bila tako napredna pa je izmislila nepotrebno mjesto Glavnog tajnika Vlade jer tamo nije bilo više tajnika nego je postojao tajnik Vlade i njegovi zamjenici ili pomoćnici, kada ste već imali Glavnog tajnika u Vladi možda je bila prilika da Sabor otvori mjesto za Glavnog tajnika Hrvatskoga sabora pa bi onda tajnik plenarne sjednice mogao biti tajnik Sabora i riješili bi se ovakvih rogobatnih rješenja kao što imate danas da postoji mjesto zamjenik zamjenika tajnika sa dosta određenim poslom i utvrđenim poslovima. Jedino je nesretno ovakvo rješenje kakvo je predloženo ovim Poslovnikom. I da zaključim, mišljenje kluba HDZ-a je da je ovo nepotrebna izmjena Poslovnika. Ne samo nepotrebna nego i u krivo vrijeme. I umjesto da smo riješili ono što su možda puno veći problemi u radu i plenarne sjednice i pojedinih odbora mi smo se bavili manje-više trivijalnim stvarima i to što smo pokušali riješiti riješili ste na krajnje nezadovoljavajući način. Jedan institut koji tvrdite da su zloupotrebljavali svi zastupnici i na koji predsjedavajući koji se upućuju u Poslovnik sigurno mogu svladati i mogu kontrolirati umjesto da su predsjedavajući se dovoljno rekao bih priučili Poslovniku, da su ga mogli koristiti na odgovarajući način umjesto toga vi ste kaznili saborske zastupnike pa ste im uzeli jednu od mogućnosti govora na plenarnoj sjednici. To nije nikakav doprinos demokraciji, to je samo novi način zatiranja i riječi u Saboru i demokracije kao uzvišenog pojma. Hvala.
Hvala vama. Riječ sada dajem predlagatelju, predsjedniku Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav potpredsjedniku Doma uvaženom Josipu Leki.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Naime, ne mislim da treba polemizirati sa stajalištima zastupnika vezano za Poslovnik i rješenja koja se nalaze u prijedlogu odluke. Ne može se Poslovnikom, niti se želi Poslovnikom, izbrisati temeljna razlika među nama. Da postoji vlast i odgovornost za vlast i oporba i opozicija. Po logici stvari na stvari gledamo različito. Bez obzira jeste li 8 godina obnašali vlast kao što je riječ o HDZ-u, on sada iznosi za hrvatsku javnost da elektronika ovdje ne radi. Kao da je sadašnja pozicija bila odgovorna zašto elektronika ne radi. … [[Upadica se ne razumije.]] Dozvolite da i ja govorim, a da mi ne ubacujete svoje primjedbe. Ja sam šutio. Drugo, govorite o zapošljavanju kroz klubove. Pa to rješenje je bilo i sada u Poslovniku i upravo je preša koja se koristila da se zaposli u klub zastupnika i rasporedi poslije na druge poslove izvan kluba zastupnika pokušaj da se to spriječi i uspjeli smo to u prijedlogu Poslovnika. Piše doslovno: "Ne mogu se raspoređivati na radna mjesta izvan kluba zastupnika u koji su primljeni." To piše u tekstu, a dosada su mogli. I sad tu brešu koju mi pokušavamo propisom onemogućiti, a pitanje je tu odgovornosti zaista, tu je pitanje odgovornosti. Drugo, optužiti za predlagatelja da je ubio demokraciju zato što daje veću mogućnost, a sasvim sigurno replika kao institut omogućuje, ne da samo ispravite netočan navod, nego da iznesete argumente, i protiv stavova, stajališta onoga koji govori. I da kažete da je ne jedan, nego deset navoda da je imao krivih, deset. Prema tome, mislim da bi smo morali imati barem elementarnu odgovornost, pa ono što se ne da osporiti, ne osporava se. Ima razloga za osporit, nije Poslovnik proizvod samo ove odluke, niti je proizvod jedne generacije zastupnika, niti jednog mandata. Niti netko ima ambiciju da sada riješi odnose unutar Hrvatskog sabora, i razvoja parlamentarne demokracije, i rasprava za svagda. Ja sam uvjeren i to pred javnošću tvrdim, da je puno demokratičnije, institut replike nego ispravka netočnog navoda. Istina, to je bilo zgodno imati kao institut ako želite koristiti se zloupotrebom. Možete reći da netočno govorio, da je iznio netočne podatke, činjenice ili bilo šta i nitko vam nije mogao odgovoriti. Pozivati se da predstavnici kluba nemaju ili nemaju mogućnost da odgovore je točno. 5, 6 ispravaka netočnog navoda i može se vratiti u klupu i sjediti u klupama, to je bilo po meni, to je bilo po meni uvredljivo za onoga tko govori, a nije mogao odgovoriti na zloupotrebu. Što se tiče stajališta kolege Lesara, on potpuno otvoreno, Poslovnik ne služi samo da bi omogućio jednoj stranci, jednom klubu ili samo opoziciji da ostvari svoje političke ciljeve, iznese svoje političke stavove ili svoje politike. Mjera između zaštite, da se omogući, omoguće prioriteti i odgovorno obnašanje i ostvarivanje politike i pozicije, također zadaća Poslovnika. Mora se omogućiti onima koji su u poziciji da imaju prioritete koje su obećali građanima. Bilo bi nelogično da sada dnevni red i prioritete utvrđuju u Hrvatskom sabor opozicija, to bi bilo nelogično. Prema tome, ne možemo govoriti da za Poslovnik nije osigurao da pozicija dođe do realizacije svojih političkih stavova, programa, što je bilo na izborima ili da nije omogućio opoziciji da bilo šta riješi. Da li je rok od 8 dana, 15 dana ili 30 dana, to je nešto drugo, to je nešto drugo. Prema tome, Poslovnik mora naći mjeru od obaveze da omogući vlasti da realizira svoje prioritete kroz dnevni red, politiku itd. kao i da omogući opoziciji da iznosi svoje političke stavove, svoje ideje, da ih brani u ovom Parlamentu. Da li smo našli mjeru nakon 20 godina hrvatske demokracije i parlamentarizma, vjerojatno nismo. Razvoj parlamentarizma niti Hrvatskog sabora nije završen, ima raznih rješenja. Mnogi su ovdje bili u raznim Parlamentima, pa i ja sam imao sreće da gledam kako se rasprava ostvaruje i stajališta brane u raznim Parlamentima zemalja Europske unije. I nisam vidio do sad ni jedan Parlament da sliči drugome, osim u temeljenoj stvari da se mora omogućiti govor, a ne ispravak netočnog navoda bez odgovornosti za govor, to nisam vidio. Prema tome, pokušaj je da se napravi iskorak i ostajemo kod toga da je to dobar pokušaj, da to omogućuje da građani bolje prepoznaju šta ko brani, što je istina i zašto se tko zalaže. To je moje mišljenje i ostajem kod toga, a to mišljenje dobilo je i službenu formu. Hvala lijepa.
Sad ćemo ćuti ispravke. Prvo uvaženi Davorin Mlakar.
Poštovani gospodine potpredsjedniče i uvaženi potpredsjedniče Leko. Nemojte se ljutiti na mene, ja sam vam rekao ono što ste vi napisali. Dakle, rekli ste da ste onemogućili sada prijam državnih službenika u stručne službe Sabora ovim intervencijama u Poslovnik, onih koji su primljeni na određeno vrijeme. Vaš članak 8. glasi: "Držani službenici raspoređuju se na radna mjesta u klubove zastupnika na određeno vrijeme, uz njihovu suglasnost do dana prestanka mandata pojedinog saziva Sabora." Stavak 3.: "Po prestanku mandata pojedinog saziva Sabora, službenici iz stavka 1. ovog članka raspoređuju se na slobodna radna mjesta za koja ispunjavaju uvjete, a ako nema slobodnog radnog mjesta na koje se mogu rasporediti odgovarajući se primjenjuju odredbe zakona, koje se odnose na … [[Govornik se ne razumije.]] " Skraćeno, uzet ćete osobu koju ste uzeli na određeno vrijeme iz Ministarstva uprave, koja sada radi u kabinetu ministra i uposlena je na određeno vrijeme bez kriterija. Prebacit ćete ga u klub zastupnika SDP-a, radit će ovdje do isteka mandata ovoga saziva i nakon toga će biti raspoređena u stručne službe Sabora.
Povreda Poslovnika, uvaženi gospodin Leko.
Ja mislim da je dobro, u ovom slučaju da moram koristiti povredu Poslovnika kao i tu…
Samo morate reći koji članak.
209. i 214., 214. i 209. sasvim sigurno. Oćemo čitati? Nećemo. Dakle, kolega Mlakar govori o drugoj kategoriji radnika, a ja sam govorio novoprimljenim radnicima u klubove.
Poštovani kolega Leko.
Izvolite.
Mislim da ćemo ovo. Poštovani kolega Leko mislim da ćemo ovo raščistiti na jednostavniji način. Vi se kao predlagatelj možete javljat nakon svake rasprave, ali nemojmo koristiti institut povrede Poslovnika tamo gdje mu nije mjesto. Sada će ispraviti netočan navod gospodin Đakić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa naime, kolega Leko je netočno ustvrdio da i sadašnjim važećim Poslovnikom se može zapošljavati bez javnog natječaja. Ne, kolega Leko to apsolutno nije točno. U članku 30. u zadnjem stavku: "Savjetnik iz stavka 3. ovog članka mora ispunjavati uvjete u skladu sa zakonom i drugim propisima, a zakon jasno govori. Vi ste napisali u članku 30.b vašega prijedloga Poslovnika "na radna mjesta u klubove zastupnika osobe se mogu primiti u državnu službu na određeno vrijeme, bez prethodne provedbe javnog natječaja odnosno oglasa za prijem u državnu službu". Pa to je nešto što se sukobi sa Zakonom o državnim službenicima i namještenicima, a to je ono što se ne smije dogoditi u ovom Parlamentu koji donosi zakone i koji propisuje da se po njima postupa.
E ovo je sada dobar primjer kolega Đakiću kada bi se sada predlagatelj javio da vama odgovori, ja mu ne smijem dati riječ po našem Poslovniku. To je ono o čemu smo malo prije razgovarali. Prema tome dajem sada riječ gospođi Kosor da ispravi netočan navod.
Hvala lijepa. Uzimate mi vrijeme u ovoj međusobnoj komunikaciji. Gospodine potpredsjedniče. Naime, gospodin potpredsjednik Leko je rekao nije Poslovnik proizvod jednog mandata. Ja ispravljam taj navod, mislim da je netočan. Zašto mislim da je netočan? Zato što upravo ovi prijedlozi izmjena i dopuna Poslovnika to što ste rekli demantiraju. Naime, odredbom primjerice o tome da će se zastupnici koji su državni dužnosnici od sada morati elektroničkim putem evidentirati će dugoročno imati posljedice na razvoj parlamentarne demokracije u Hrvatskoj. Ustav kaže da živimo u parlamentarnoj demokraciji i da Vlada odgovara Saboru. Dakle zastupnici, predsjednici odbora, potpredsjednici, predsjednik Hrvatskoga sabora jer svi smo mi samo zastupnici morat evidentirati svakoga dana elektroničkim putem a da pri tom to ministri, predsjednik Vlade, pomoćnici, zamjenici ministara neće morati činiti. I napravit ćete ovim prijedlogom za koji ja svakako neću glasovati zapravo različite kategorije državnih dužnosnika. I to je ono što je loše jer i ministri i pomoćnici, zamjenici u konačnici dakako i predsjednik Vlade odgovaraju Hrvatskome saboru i za to koliko su ministri bili na svom radnom mjestu. Jer se može dogoditi da ni ministar 15 dana, mjesec dana ne uđe u svoje ministarstvo, zamjenik ministra da ne uđe u svoje ministarstvo, da nije ništa pipnuo. Pogledajte evidenciju iz prošle 4 godine mandata rada Hrvatskoga sabora, zastupnik Milanović, danas predsjednik Vlade nije imao ni jednu jedinu pojedinačnu raspravu [[Upadica: Vrijeme kolegice Kosor, vrijeme.]] Prema tome zaključno, uvodi se itekako dvostruki kriterij u određivanju što je državni dužnosnik a što nije i koje su obveze državnih dužnosnika u Parlamentu i u izvršnoj vlasti.
Sada konstatiram da ste točno dvostruko prekoračili vrijeme predviđeno za ispravak netočnog navoda. Umjesto minute govorili ste dvije. A bilo bi dobro da se držimo Poslovnika, bit će lakše i vama i meni i svima. U 15,15 je isteklo vrijeme za prijavu pojedinačnu u trajanju od 10 minuta. Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDSSB-a uvaženi zastupnik Josip Salapić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege zastupnici. A vidljivo je iz rasprave da je izgleda nužna bila promjena Poslovnika rada Hrvatskoga sabora jer ponekad evo i sami kada trebamo provoditi odgovorne dužnosti možemo pogriješiti u primjeni poslovničkih članaka. Naime, Poslovnik Hrvatskoga sabora je temeljni akt Hrvatskoga sabora i bez njega Hrvatskoga sabor ne može raditi. činjenica je daje ovaj Poslovnik koji je dugo godina na snazi koji nije toliko više moderan, a Hrvatska uskoro postaje članica EU da ga je trebalo mijenjati. No jeli način, termini, jesu li rješenja potpredsjedniče Sabora i vi ste prošli puta govorili u ime kluba SDP-a pa su bili dosta konstruktivni prijedlozi oporbenih klubova, mislim da ovim izmjenama onom konačnom prijedlogu nema uvršten niti jedan od ključnih prijedloga, nešto malo sitnih promjena da ali da one nisu toliko nužne. Naime, mišljenja smo u klubu HDSSB-a da Hrvatski sabor prije svega ne treba biti nikome čekaonica za mirovinu niti čekaonica za dobru plaću niti čekaonica kada se čeka da bude fajront da se ide kući, kada se čeka duži godišnji odmor, nego da mi saborski zastupnici odgovaramo prije svega onima koji su nas izabrali a to je hrvatskome narodu. Na početku mandata ove Vlade krenuli smo pogrešno. Jedna od prvih rasprava bila je rasprava o ukidanju zastupničkih tzv. povlaštenih mirovina. Tada smo u raspravu o saborskim zastupnicima na stup srama stavili kolege, poneki koji su od nas ovdje i 7 mandata u Hrvatskoga saboru. Treba podsjetiti da je Hrvatski sabor najviše predstavničko tijelo građana u Hrvatskoj i da hrvatska Vlada, svi ministri proizlaze upravo iz ovoga Visokog doma. Ponekad je tužno i žalosno vidjeti da se obraćamo praznim stolicama i vjerujemo da je namjera zakonodavca u ovom slučaju kod elektroničkoga reguliranja dolaska u Saboru bila upravo ta slika, slika koja je krivo poslana hrvatskoj javnosti da je Sabor prazan, da saborski zastupnici nisu ovdje, da svojim radom ne pridonose boljitku Hrvatske, da jednostavno ponekad smo sami sebe doveli na stup srama. I to nije dobro. Dobro je da se popravimo i dobro da ovaj temeljni akt bude bolji da Poslovnik Sabora služi prije svega ne samo nama zastupnicima nego i narodu koji nas je izabrao. Koliko ćemo dugo govoriti? Jesu li sva ova rješenja dobra pokazat će vrijeme. Mi u ovom trenutku ne možemo prihvatiti ove izmjene saborskog Poslovnika u ovome prijedlogu koji je konačni prijedlog zakona prije svega što smo i u prethodnoj raspravi u ime kluba upozoravali da je evo Hrvatska na pragu ulaska u EU trebali smo samo zaviriti u rješenja Europskog parlamenta gdje postoji nekoliko instituta gdje zastupnik parlamentarac može govoriti. Mi ovdje potpredsjedniče Sabora i predsjedniče odbora svodimo taj institut na jedan, to je replika. Jeli dobro da zastupnik polemizira sa predstavnikom Vlade na način da mu predstavnik Vlade odgovara posljednji, zastupnik više ništa ne može reći po otvorenoj temi, a taj isti zastupnik je upravo dao povjerenje tome ministru i toj Vladi. Možda bi bilo dobro već ako smo krenuli toliko daleko da nešto ukidamo da nešto novo predlažemo da nešto modernije, suvremenije želimo dati zastupnicima kao alat rada u Hrvatskom saboru možda bi bilo dobro da oni koji su bili izabrani iz ovoga Doma odgovaraju onima koji su ih izabrali. Tako da po nama nije dobro rješenje da zadnji bez obzira što je dobro da se govori i polemizira da se raspravlja, da se rasprava širi u bilo kojem obliku jer zastupnik koji govori nije zastupnik, zastupnik koji ne želi govoriti nije zastupnik, zastupnik koji samo šuti nije zastupnik, zastupnik koji čeka da prođe vrijeme nije zastupnik i on stvara lošu sliku o Hrvatskoga saboru, stvara lošu sliku o Hrvatskoj, stvara lošu sliku o zemlji koja će ući u EU. Trebamo razmisliti o tome jeli ovo rješenje da kroz repliku više zastupnik nakon odgovora predstavnika Vlade ili predsjednika kluba ne može ništa reći, zaista po nama nije dobro i treba razmišljati bez obzira što je ovo konačno da to treba promijeniti. Vjerujemo da će izmjena Poslovnika koja će doći ulaskom Hrvatske u EU , usklađivanjem odredbe Ustava RH da će Sabor nam predati institucije Hrvatske u EU da ćemo u tim izmjenama Poslovnika upravo dati bolji doprinos radu Hrvatskoga sabora. Istina je također da smo sa svih strana, i vladajućih i oporbe, ponekad ispravak netočnog navoda krivo koristili, a činjenica je to da svi zastupnici, a mnogi od nas su u sazivu Sabora moraju biti novi, jedni odlaze, drugi dolaze, ne trebaju sve znati, ali činjenica je da trebaju govoriti, makar nekad i pogrešno. Isto tako, činjenica je da treba spriječiti da netko kaže samo nešto da bi rekao, da se netko javi da bi se javio da se to zabilježi pa da na kraju mandata kažu ovaj je bio najvrjedniji zastupnik ili zastupnica, a u biti nije ništa rekao. Činjenica je da mi saborski zastupnici ovog VII. saziva, najvažnijeg povijesnog saziva jer ćemo mi zastupnici uvesti Hrvatsku u Europsku uniju sljedeće godine, mi ćemo sjediti u Parlamentu. Upravo mi svojim ponašanjem, svojim radom, odgovornim radom u Hrvatskom saboru trebamo dati doprinos onima koji su nas izabrali. Vjerujemo da će svaki od naših birača koji su nam dali glas u bilo kojem obliku očekuju od nas prije svega da to zaslužimo. Mi za razliku od drugih parlamenata moramo još puno toga naučiti. Nekad je bilo časno ovdje sjediti, danas kad negdje dođete možda i sramotno reći da ste zastupnik, ljudi nas pogrešno procjenjuju. Ponekad dva, tri nastupa pojedinaca može stvoriti krivu sliku o svima nama. Mi smo bili zagovornici da ne trebamo govoriti o onome što smo u datim povijesnim vremenima i okolnostima svi koristili. Pa ako je taj ispravak netočnog navoda toliko nepotreban, ako ljudima ide na žive pa treba ga ukinuti ali treba dati institut koji će biti onda bolji, a ne institut koji neće promijeniti apsolutno ništa, osim toga da više ne idemo nekome na živce. Ovaj puta nećemo ići na živce vladajućima, SDP-u i partnerima jer nećemo moći odgovoriti niti govoriti do kraja ono što zaista mislimo. U vremenu koje je pred nama, a imamo vremena, možemo se o svemu dogovoriti i po mišljenju kluba HDSSB-a ovo je bilo jedno od ključnih pitanja da se konsenzusom dogovorimo o načinu na koji ćemo raditi. Ovo je naš instrument, ovo je jedini način da možemo raditi i govoriti, ovo je jedini način da možemo donositi bolje, kvalitetnije zakone. Mi smo ovdje da svojim radom poboljšamo život u Hrvatskoj, bilo na strani vladajućih, bilo na strani oporbe. Jer ako nema jasne, kvalitetne i čvrste oporbe nema ni kvalitetne ni čvrste Vlade, to je valjda svima jasno. Ako bi bilo jednoumlje onda Hrvatska ne bi ni zaslužila ulazak u Europsku uniju i ne bismo bili zemlja koja može svojim susjedima biti na čast i ponos na onome što smo napravili u kratkom vremenu, a to je da smo u teškim okolnostima postali europska zemlja, da smo u teškim okolnostima i u gospodarskoj krizi Hrvatsku izveli na pravi put da postane europska zemlja. Sad je nama da Hrvatski sabor postaje zaista europski parlament u smislu rada zastupnika, u smislu promjene vremena u kojem živimo i u ovom slučaju u nekim tehničkim zahvatima u Poslovnik tu u potpunosti i predsjedniče odbora podržavamo, jer vjerujemo da vaše iskustvo i način rada na koji ste do sada radili u ovim ključnim pitanjima za rad Hrvatskog sabora vi imate svoj doprinos. Ali nas zastupnike Hrvatskog sabora i sve one kolege koji danas iz opravdanih ili neopravdanih razloga nisu ovdje ne treba tretirati kao nešto što ovoj hrvatskoj Vladi nije potrebno. Ako ćemo se podsjetiti, predstavnik izvršne vlasti ministar Jovanović je na jednom skupu najavio promjene Poslovnika. Po nama je to trebao najaviti predsjednik Sabora, vi potpredsjedniče, vi drugi potpredsjedniče i bilo tko od vas koji ovdje sjedimo u ovom Visokom domu. Mi smo odgovorni svi bez obzira tko danas ima većinu za rad hrvatske Vlade, odgovorni smo za rad svakog ministarstva, svakoga ministra i odgovorni smo za budućnost Hrvatske. Jaka i čvrsta oporba, oporba koja će govoriti s argumentima, pa čak i oporba koja će u nekim trenucima u svojim govorima i pogriješiti to je ono što ste vi potpredsjedniče Stazić rekli u svojoj raspravi da možda treba podržati, i gospodin Pupovac je to rekao, ovlast predsjedavajućega sjednice da u određenom trenutku treba reagirati, treba znati procijeniti trenutak je li to zaista bilo dobro ili loše i to je po nama opravdano. Ali ono što je bilo u ovom prvom prijedlogu sada u konačnom je popravljeno je dobro, da će se kod povrede Poslovnika reagirati odmah, jer čekajući 24 sata pa u konačnici 48 sati gubi se smisao same povrede Poslovnika, gubi se smisao i trenutka i vremena u kojem zastupnik to želi istaknuti da je nešto povrijeđeno po poslovničkoj dakle odredbi. Ovo što ste promijenili, a to je da će se predsjedavajući koliko može odmah odgovoriti, a zastupnik odlučiti da li će u pisanom obliku podnijeti povredu Poslovnika, to isto tako smatramo dobrom promjenom. A je li dobro da ako zastupnik najavi povredu Poslovnika, a to ne učini ne može po pitanju te povrede više govoriti, to smatramo da možda o tome treba još razmisliti. Vrijeme je pred nama, vrijeme je da svi učimo, nikad dovoljno ne znamo, ali vrijeme je da se u ovom Visokom domu počnemo baviti sa ozbiljnim temama, temama koje muče hrvatske građane i hrvatski narod, ljude koji danas možda nemaju posao, ljudima koji danas ne mogu platiti svoje režije i račune, vrijeme da konkretno, suvislo i zaista na najdemokratskiji način provodimo politiku i rad svih stranaka u Hrvatskom saboru, svih klubova, bez obzira da li bili na strani oporbe ili vladajućih. Vjerujemo u dobre namjere predlagatelja kada je u pitanju potreba promjene ovog Poslovnika, a vjerujemo da će biti i u ovim promjenama grešaka jer zaista u nekim institutima uspoređujući i Njemačku i Italiju i Mađarsku, zemlje koje su već članice Europske unije, postoje barem dva tri instituta gdje zastupnik može govoriti u vremenu od dvije do pet minuta da li se radi o povredi Poslovnika, da li se radi o osobnom mišljenju, da li se radi o izdvojenoj izjavi, sve je to slično. Nismo trebali ići daleko, trebali smo samo pogledati iskustva zemalja koje su članice Europske unije. Ne trebamo mi sve kopirati, Hrvatska je tradicionalno parlamentarna zemlja, ali od onih koji su u vremenima ispred nas puno više postigli imamo što naučiti. I na kraju, rekao sam, nismo protiv promjene Poslovnika. U ovom obliku ga klub HDSSB-a ne može prihvatiti, ali u svakom slučaju pozivamo na odgovornost i mudrost onih koji u ovom trenutku odlučuju. Imate većinu i siguran sam da ćete ove izmjene donijeti, ali pozivam vas i na suradnju kada Hrvatska zaista postane punopravna članica Europske unije, kada budemo konkretno morali promijeniti Poslovnik sukladno promjenama Ustava, pozivam vas da zajedno konsenzusom kao pravi zastupnici Hrvatskog sabora, odgovorni i pošteni, napravimo naš temeljni dokument pravim dokumentom, a da se počnemo u Hrvatskoj baviti pravim problemima, a to su problemi koji muče naše građane. Onda ćemo zaslužiti ono što smo izabrali, a to je volja hrvatskoga naroda. Hvala lijepo.
Hvala vama. Sada će poštovani zastupnik Jozo Radoš predstaviti stavove kluba HNS-a. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnice. Evo ja ću odmah krenuti sa ovom kako se pokazuje najvažnijom točkom promjene Poslovnika Hrvatskog sabora, a to je pitanje ispravaka netočnog navoda. Moram odmah napomenuti da svi oni koji brane ostanak netočnog navoda na način koji je rade izravno protivno izričaju Poslovnika Hrvatskoga sabora. Tamo se vrlo jasno kaže kada se može reći ispravak netočnog navoda i znamo u zadnjih petnaestak godina da ne idemo sad u pojedina razdoblja da je to najčešće bilo protivno Poslovniku Hrvatskoga sabora. Najčešće se nije ispravljao netočan navod nego se ispravljao politički stav, uvjerenje, mišljenje, procjena i to je izravno protivno Poslovniku Hrvatskoga sabora. Dakle, najvišega dokumenta koji regulira rad najvišega tijela. I ovo o čemu sada i naravno onda se ulazilo u beskonačne rasprave oko toga šta se to zapravo dogodilo. Jedina mogućnost onome zastupniku čiji je netočan navod navodno ispravljen, a zapravo se ispravljalo njegovo političko stajalište, uvjerenje, procjena je bilo da podigne povredu Poslovnika. I tada bi naravno predsjedatelj, jer nakon te povrede Poslovnika zastupnik koji je ispravio netočan navod, a zapravo je polemizirao isto može tražiti povredu Poslovnika. To su dva instituta koja su bila bez ograničenja u Hrvatskom saboru i ta je rasprava zapravo i ta komunikacija gubi na kvaliteti i to je izričito kršenje jednog visokoga propisa ove zemlje, odnosno ovoga Sabora. Zbog te zlouporabe, a ne zbog toga što taj institut sam po sebi možda ne bi bio dobar zbog toga se ide na ove izmjene i dopune Poslovnika. Inače, ja sam pogledao nekoliko rješenja u desetak parlamenata zemalja Europe i samo čini mi se u jednom slučaju imate ispravak netočnog navoda kao striktnu mogućnost ispravljanja netočnog navoda. Vjerojatno su rješenja koja su usvojena u tim zemljama plod sličnih deformacija, odnosno zlouporabe toga, pa se onda zbog mogućnosti tumačenja šta je to zapravo netočan navod, onda se obično išlo na replike i replika je u kojoj nema tumačenja od strane predsjedatelja zapravo najčešći oblik ispravaka netočnog navoda, odnosno iznošenja svojih stajališta kojima se ocjenjuju stavovi onoga koji je prije vas govorio. I ta situacija u tom smislu je puno čišća. Osobno smatram da ne bi bilo loše da imamo i taj institut netočnog navoda, da smo ga znali i mogli koristiti kako treba. Budući da smo to pretvorili u stalno kršenje Poslovnika Hrvatskoga sabora onda ja mislim da je ovo dobro rješenje koje sada uvodimo. Ono omogućava komunikaciju, ali omogućava onome čiji je političko stajalište ispravljeno da kaže koji je njegov politički stav. I siguran sam da će ta komunikacija koja se omogućava replikom, replika će se naime proširiti. Intenzivnije tumačenje replike zapravo će biti nadomjestak netočnoga navoda. U tom smislu kolege koje kažu da se ne može nadomjestiti nešto, zamijeniti s nečim što već postoji. U tom smislu oni su formalno u pravu, formalno-pravno u pravu. Ali intenzivnije tumačenje i korištenje replike će dovesti zapravo, zamijenit će netočan navod, a ja sam siguran da zbog toga što će biti sloboda komunikacije, sloboda političke ocjene što predsjedatelj neće moći intervenirati u to da li je netko ispravio netočan navod da će i rasprava u ovom Saboru biti i bogatija i korisnija i argumentiranija. Jer onaj tko iznosi repliku on zna da nakon toga slijedi ocjena njegovih stajališta, a to bi trebalo podići kvalitetu rasprave. Zato mislim da su ove ocjene o tome da se radi o smanjivanju mogućnosti govora zastupnika, pa čak i o suspenziji demokracije apsolutno pretjerane. Dakle, svatko ima mogućnost replike, svatko ima mogućnost govora u Hrvatskome saboru. Svaki se zastupnik može javiti. U Hrvatskom saboru ne postoji ograničenje govora zastupnika prema parlamentarnoj zastupljeni pojedinih stranaka što je gotovo uobičajena praksa u parlamentima, u Europi. Dakle, može se govoriti, a to je naravno jedan od načina planiranja sjednice onoliko koliko pojedini klub ima svojih predstavnika. Prema tome mu se određuje minutaža. To u Hrvatskom saboru nije tako. Ali pretpostavljam da ćemo u nekom vremenu, nekim godinama koje su pred nama sa ciljem planiranja sjednica Hrvatskoga sabora vjerojatno morati pristupiti i tome rješenju. Ako je ovo dočekano na nož kao suspenzija demokracije, onda ne znam što će biti kada se tako nešto, dakle jedan uobičajeni institut bude uvodio i u rad Hrvatskoga sabora da bi se bolje mogao planirati njegov rad. Slična situacija sa ispravkom netočnog navoda je i povreda Poslovnika. Povreda Poslovnika je opet bilo uvjerenje nekoga da je Poslovnik povrijeđen što često puta uopće nije imalo veze sa onim zapravo što se dogodilo. Dakle, nije se radilo o povredi Poslovnika. Nije se uvažavalo tumačenje predsjedatelja. I tu jednu važnu instituciju Hrvatskog sabora, a to je da predsjedatelj ima pravo reći, dati svoj objašnjenje. Ni to se nije koristilo. Ponovo su se dizale povrede Poslovnika bez ikakovih sankcija da li je to što je rečeno bila povreda Poslovnika, a nije se baš tako često, nerijetko, rijetko događalo da se kroz povredu Poslovnika također iznose politika stajališta na koje opet nitko ne može odgovoriti. Tako da smatram da je uvođenje reda u ova dva instituta koja su davala veliku slobodu zastupnicima i koja su u velikoj mjeri bila neodgovorno korištena neovisno o tome o kojem se sazivu radi, da je to zapravo jedan korak naprijed koji omogućava komunikaciju i koji će vjerojatno dovesti do kvalitete političke komunikacije i jasnoće, pa i britkosti, argumentiranosti stavova koji će u ovom Saboru biti iznošeni. Da ne govorim zapravo da u prilog je parlamentarne opozicije rješenje po kojem će se moći dati replika na izlaganje predstavnika vladajućih klubova, ali to je unutar parlamentarna komunikacija ali i posljedice na izlaganje predstavnika Vlade bez ograničenja predsjedatelja koji će onda ocjenjivati da li je to ispravak netočnog navoda, jer taj instrument je samo do sada postojao. Sada se omogućava snažnija kritika ocjena rada predstavnika Vlade i to je zapravo jedan od temeljnih smislova Hrvatskog sabora, odnosno svakog Parlamenta da se omogućava replika i komunikacija sa članovima Vlade, a to je sad rješenje kojim se omogućava i naravno i ono će se morati odgovorno koristiti jer nakon te replike naravno postoji mogućnost češćeg repliciranja od strane članova Vlade, ali i dizanje kvalitete komunikacije svakako je jedan od logičnih ciljeva ovih izmjena i dopuna Poslovnika. Kada se govori o elektroničkoj registraciji zastupnika sigurno je da jedan takav mehanizam, jedan takav instrument neće nužno podići kvalitetu rada Hrvatskoga sabora, ali mjesto zastupnika u Hrvatskom saboru bi trebalo biti najvažniji posao svakoga onoga koji je zastupnik. I naravno da će s tim biti vjerojatno nekakvih vrsta manipulacije itd., mogućnosti objave tih podataka, ali neka se vidi, neka javnost vidi pa onda će se kroz tu objavu, naravno naše knjige u kojima smo se upisali nisu omogućavale takvu vrstu objave, moći će se vidjeti koja je nazočnost zastupnika na sjednicama Hrvatskog sabora pa će se onda iz toga moći naravno uz neka kriva tumačenja koja nije moguće izbjeći, ali moći će se vidjeti i neke poteškoće, neke deformacije u prisutnosti zastupnika, a prečesto izbivanje i nenazočnost na sjednicama Hrvatskog sabora nije nešto što ima smisla niti sa temeljnom zadaćom, dužnošću zastupnika, a naravno niti sa doprinosom zastupnika koju on treba dati u radu Hrvatskoga sabora. Osobno smatram da ovo što je kolega Mlakar govorio, makar govori u ime kluba, da to nije loše rješenje. Trebalo bi, po mom mišljenju, da bi se točno znalo koliko je tko zastupnik makar to ne jamči ni njegov doprinos, ni njegovu kvalitetu, zapravo registrirati i odlazak sa sjednica Hrvatskoga sabora da bi se znala kolika je nazočnost. Pa onda neka se taj podatak koji javnost treba znati, javnost to treba znati, kroz nekakvu dugu javnu raspravu, kroz razne deformacije i medijske zlouporabe toga podatka dođemo u konačnici do neke kvalitete koju bi svakako trebali imati u radu zastupnika Hrvatskoga sabora. Ovaj Poslovnik ne tretira neke teme za koje smatram da bi ih trebalo tretirati u nekakvoj neposrednoj mogućnosti. Da li će prilika izmjene Poslovnika zbog uređenja odnosa Vlade i Sabora u praćenju europskih poslova i stvaranja uvjeta za veću nadzornu ulogu Hrvatskoga sabora da li će to biti prilika za to, ali recimo ovdje se uopće ne govori o tome da bi trebalo uvesti neke mehanizme češće komunikacije Parlamenta i izvršne vlasti. Kao što su primjerice, navest ću samo neka rješenja, nakon rasprave o nekom zakonu ili setu zakona slijedi neka vrsta zastupničkoga sata u koji se sat vremena u jednom širem području rada jednoga resora propituje rad toga ministra i toga resora. Mi taj mehanizam nemamo, mi imamo samo prijepodne i to vrlo rijetko. To je jedna od mogućnosti. A druga mogućnost koju većina parlamenta ima, a mi nemamo je dugoročni plan rada Hrvatskoga sabora tako da se može znati kada, koliko se održava neka sjednica, kada će završiti, kada će neka točka biti na dnevnom redu, nema stalnih nadopuna dnevnog reda. Većina parlamenata u razvijenim parlamentarnim demokracijama ima ta rješenja, mi ih nemamo. Ali nadam se da ćemo ako ne ovom prigodom koja nam se prva pruža ići i prema tim rješenjima. Dobro je da zastupnik može znati kada će točka dnevnog reda za koju je on zainteresiran dva tjedna unaprijed ili točno dan, sat unaprijed idućega dana ili toga tjedna znati kada je ta točka na dnevnom redu da bi mogao o njoj govoriti, za nju se pripremati i planirati svoje vrijeme i svoje aktivnosti za sve ostale druge aktivnosti koje saborski zastupnici imaju. To su stvari koje tek trebamo čekati. Nadam se da ćemo i to skoro dočekati, da to neće biti predugo, ali to su sve stvari koje su jako važne i tu nemamo što puno izmišljati. Postoje tih 5, 6, 7 ili 10-ak instrumenata, mehanizama, instituta rada razvijenih parlamenata. Možemo uzeti one koji su najuobičajeniji ili koji su nama zbog ovih ili onih razloga bliži i tako svakako unaprijediti rad Hrvatskoga sabora. No, vidjet ćemo što će s time biti. U svakom slučaju smatram da su ove promjene koje donosi ova Odluka o izmjeni i dopuni Poslovnika korisne, da će dići razinu kvalitete rada Hrvatskoga sabora i naravno Klub zastupnika HNS-a će podržati ovu odluku. Hvala lijepa.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HSU-a Silvano Hrelja. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče i drugi potpredsjedniče kao predlagaču, cijenjene kolegice i kolege. Kolegice i kolege prvo da se osvrnem na članak 5. izmjena i dopuna Poslovnika Hrvatskog sabora koji govori nešto o potvrđivanje dolaska u Hrvatski sabor zastupničkom iskaznicom. Evo 9 godina sam ovdje, 9 godina se upisujem u Knjigu prisutnih, moguće je da sam koji put zaboravio ali ne vidim nekog velikog razloga i ne vidim što se time dokazuje, a ne vidim isto tako što će se ovim dokazati. Sigurno se neće dokazati vrijednost jednog zastupnika, vrijednost rada tog zastupnika nego čisto forme radi da li je to potpis na papiru ili elektronski vođena evidencija ne vidim neke velike razlike, ne vidim neke svrhe i smisla. Mi moramo shvatiti da imamo parlamentarnu demokraciju. Da ta parlamentarna demokracija počiva na radu parlamentarnih stranaka i da naš posao definitivno ne počinje i završava samo u Hrvatskom saboru. Ovo jeste najznačajniji dio našeg posla, ali postoje obaveze i prema stranci, postoje obaveze prema građanima, postoje obaveze i izvan ove kuće i svuda moramo otprilike stići. To je puno lakše jednoj stranci koja ima 30, 40, 50, 60 zastupnika, a vrlo je teško jednoj stranci koja ima 2, 3, 5 zastupnika, a otprilike zahtjevi i mjerila za sve te stranke su isti od strane javnosti. Nitko ne kaže e oni su manji, oni ne stignu nego svi moraju biti svuda prisutni. Tako da ne vidim neke velike novine u tom članku i da ćemo nešto time dobiti. Gledajte, ako bi se netko htio zainatiti i dokazivati svoju vrijednost i svoju aktivnost mogao bi svaki tjedan poslati 10 zastupničkih pitanja Vladi i Vlada bi se samo njime bavila. I što smo onda dobili? Mislim odgovore na pitanja ćemo dobiti, zastupnik ima jako veliku aktivnost, rezultati moguće nešto moguće ništa. Ono što ćemo sigurno napraviti i što mi u Hrvatskoj stranci umirovljenika nećemo sigurno čupat kose zbog ukidanja instituta netočnog, ispravka netočnog navoda, ali nismo ni do sada imali nešto protiv toga. Ja barem znam da sam ga u 90% slučajeva točno koristio, a svi su znali kad ga nisam točno koristio, počevši od predsjedavajućeg koji je mogao to odmah pročitat, kad se namjerno zlorabi institut ispravka netočnog navoda. Nesporna je činjenica da institut replike u sebi sadrži automatski i ispravak onoga što je netočno i tu sigurno u tom dijelu, demokratski standardi neće biti umanjeni. Ono čega se mi u klubu HSU-a doista opravdano bojimo, je da u slučaju izlaganja predlagatelja ovdje bude 20 replika. I sad će taj predlagatelj na tih 20 replika odgovoriti, tu može doći i do težih riječi, može doći i do polemika i nisam siguran da će to bit sve bajno. Ovdje je predsjedavajući uvijek mogao blokirati, povrijedili ste statut, odnosno Poslovnik, ovo nije dozvoljeno. Mislim u polemici će biti moguće svašta. No, živi bili pa vidjeli. Mi smo svakako proučili ove izmjene i dopune, možda će nekome djelovati nelogični ovi amandmani koje smo dali, barem neki. Neki su sigurno opravdani, za neke možete reći da nije vrijeme da ćemo u drugom nekom vremenu mijenjati djelokrug rada odbora, ali mi smo iskoristili ovo vrijeme kad se mijenja, da a dirali su se ti članci Poslovnika, da ih i promijenimo. Što se tiče našeg prvog amandmana, on je vezan za zapošljavanje, on je motiviran samo, gdje piše zapošljavanje na određeno vrijeme da to brišemo, on je motiviran jednom drugom činjenicom. Klub HSU-a nikada nije zaposlio nikoga i doveo nikoga sa strane da bude njemu lojalan u klubu. Dakle, mi smo uzeli one ljude koji su ovdje bili na neodređeno vrijeme zaposleni i koristimo u smislu, rade u klubu i kao tajnica kluba i administrativna tajnica. Dakle, mi tih problema da moramo imat osobu koju smo doveli izvana nemamo. I smatramo da bi mi prema svima trebali slati poruku da ne zapošljavamo na određeno vrijeme kao što je praksa, nego da zapošljavamo na neodređeno vrijeme. Barem dok traje mandat, da ne svrstavamo ljude u drugorazredne, koji ne mogu dignuti kredit, a naravno rade, primaju plaću, i sve ostalo. Što se tiče članka 75. htjeli smo odmah iskoristiti priliku da drugačije uredimo djelokrug rada Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, kako bi se trebao sada ubuduće zvati. Vrlo smo to precizno utvrdili, a gledali smo da se ne preklapamo sa drugim odborima, jer su, sa novim odborima, dolazilo je do preklapanja djelokruga rada. I bili smo veoma pažljivi. Možete svi u amandmanu, dakle na članak 21., odnosno u izvorni članka 75. pogledati obrazloženja zašto to činimo. I učinili smo na način da ovo definitivno ne može dovesti ni do preklapanja ni do zabune. Naravno pozdravljamo ideju da svi odbori imaju vanjske članove, ali mislim da moramo to isto raditi sa osjećajem za mjeru. Kao prvi umjesto 6 predlažemo jednu blagu redukciju na 4 člana, ovdje u našem Odboru za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo i mislimo da je to dovoljno, pogotovo zato što će drugi odbori dobiti tu priliku. I to smatramo da nam je bolje da imamo jednog predstavnika sindikata više razine i 1 iz predstavnika Hrvatske udruge poslodavaca i 2 predstavnika iz reda znanstvenih institucija koje se bave pitanjima radnog prava i mirovinskog osiguranja. Mišljenja sam da bi kao i predsjednik odbora, da bi to doprinijelo više nego da imamo neku običnu reprezentativnost, da bi doprinijelo kvaliteti rada odbora. Naravno u članku 77., odnosno amandman na članak 25. govori o tome da se izbriše iz, samo trenutak, da se iz djelokruga, samo trenutak, da se iz djelokruga rada Odbora za obitelj, mladež i šport izbriše stavka da se on bavi zaštita žena na radu. Mislim to nije potrebno jer je zaštita na radu univerzalno pitanje, koja ne podliježe razlici po spolu, prema tome ako se time bavi, kompletno, integralno ako se bavi zaštitom na radu Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo onda to ne treba duplirati. I ono što je originalno naše ideja, ja vas još jednom molim da razmislite o toj ideji, nije prihvaćena u prvom čitanju na nož, ali nije, odnosno nije doživljena na nož, ali nije ni prihvaćena. Mi predlažemo da svi govornici govore sa ovog mjesta, ovo je mjesto sa kog se govori. Dakle, bilo da imamo raspravu u ime kluba, bilo da imamo raspravu pojedinačnu, bilo da imamo završnih 5 minuta ovdje se stoji i govori, a replicira se s mjesta. Tim potezom, dakle danas više nemamo tu prepreka, svi znamo kad smo na redu, možemo se pripremit, možemo doći bliže, nema gubljenja vremena. Onaj koji replicira na naše izlaganje sa ove pozicije isto govori smjesta i mi se gledamo u oči. Dakle, imamo direktnu komunikaciju u okviru oka i uha, ne moramo se prema nikome okretati prema nazad i dakle imamo jednu poštenu, otvorenu komunikaciju gledajući se u oči, a bolje od takve komunikacije jednostavno ne postoji. Naravno, na volju je Hrvatskom saboru. Mi smislimo da bi to bilo u redu, to je viđeno i u drugim Parlamentima. Kolega Rađenović i ja smo bili nedavno u Danskoj, tamo čak ni predsjedavajući ne sjedi iza govornika, govornik je sa strane tako da nikoga nema iz leđa. To su neke, neke ovako delikatese, neki ovako potezi koji puno, možda malo znače ovako u na prvi pogled, a možda puno govore ili puno daju na sigurnosti govornika. Meni to više ne smeta ko je iza mene, pogotovo dragi kolega vjerujem da oni koji prvi put dolaze za ovu govornicu da im taj osjećaj nije baš tako jednostavan. Dakle, evo u dobroj vjeri uz uvažavanje čak i dijela mišljenja oporbe koje moguće su opravdane ali bar su pošteno argumentirane, ipak mislim da će život pokazati najbolje da li smo učinili dobre potezom ovim odnosno praksa će nas ili potvrditi ili demantirati da li smo dobro izmijenili naš Poslovnik. I to nije baš nevažno pitanje. Kako ćemo se o kvaliteti naše komunikacije o kvaliteti našeg ophođenja sigurno ovisi naš rejting među građanima. Ako smo tolerantni ako smo dobronamjerni onda je to sasvim jedna doživljajna karakteristika Hrvatskoga sabora, ako se samo svađamo onda će reći da uzalud trošimo vrijeme, a bogme i njihovo povjerenje. Prema tome u dobroj vjeri da će ovaj projekat izmjena i dopuna Poslovnika Hrvatskoga sabora uspjeti Klub HSU-a podržava ove izmjene. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javo Josip Đakić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo došli smo do toga da i ovu minutu vremena koja je omogućena do sada Poslovnikom u ispravku netočnog navoda i ovu minutu vremena koja je bila upriličena u članku 209.ispravka netočnog navoda, koju je predsjedavajući zastupniku mogao dati svaki puta kada je on to zatražio i koji je u svom opisu mogla biti samo da bude ispravak o iznesenim činjenicama, jasno su definirane i mjere koje su ograničavale i oduzimale riječ zastupniku ukoliko je otišao van teme ukoliko nije ispravljao netočan navod i to je predsjedavajući uvijek mogao intervenirati. Danas se ovim potezom koja je bila za ispravak stvarnog činjeničnog stanja kao što smo danas vidjeli mogućnost opravdanja tome da mogućnost predstavnika predlagatelja ili njegovih izaslanika oni mogu odgovoriti u bilo kojem vremenu kada mu predsjedavajući da riječ. Rasprava danas traje,klubovi su završili poslije svakog kluba predlagatelj je mogao intervenirati sa svojim pojašnjenjima u nivou 10 minuta. Znači ne stoji ono da se nije moglo poslije ispravka netočnog navoda intervenirati. Kada se ispravi navod može se javiti predstavnik predlagatelja da dodatno pojasni s obzirom da neke stvari nisu vjerojatno bile jasne. Ovo je sigurno korak nazad u demokratskim procesima koje želite uvesti, a ne korak naprijed. Ovo nije demokratizacija u komunikaciju u Hrvatskoga saboru nego to je zatiranje demokracije. Ostaje samo replika. Zar mislite da ćemo mi kao oporba šutjeti? Pa koristi ćemo svi replike. Imat ćete ih na svako izlaganje 30, 40 i tako do iznemoglosti, pa komunicirat ćemo dvostrano kako vi to kažete. Mislite da ćemo šutjeti, nećete nam staviti flaster na usta oduzimanjem ispravka netočnog navoda tj. te minute vremena koju je zastupnik imao da intervenira na ono što je netočno izrečeno. Sve više je netočnosti koje će se morati ispravljali, sve više je onoga što se o predlagateljima i zakonima koji dolaze koji apsolutno nema ni svrhe ni svrsishodnosti i sve više je toga da se baš intervenira ispravkom netočnog navoda onda kada predstavnik Vlade ili ministar ili ovlašteni predlagatelj koji dolazi iz Vlade govori o nekim stvarima koje sigurno su demagoške floskule i netočnosti koje treba ispraviti. No činit ćemo to replikama kao što ste najavili u ovom izmjenama i dopunama osim onih koje se tiču stvari koje su u izmjenama djelokruga ministarstva te nomotehničke stvari nisu toliko ni bitne, osim tamo da se briše skrb. Skrb više nikomu nije potrebna jer vi vjerujem da nećete o nikome skrbiti nego ćete drugačije to realizirati. No ono što me najviše zabrinjava to je dopuna Poslovnika sa člankom 30.b, 30.a u kojima se bitno krše zakoni koje je ovaj Sabor donio i poslovnikom se uređuje kako se to zapošljava u budućnosti. Do sada je bilo da to bude po zakonu u članku 30., zadnjem stavku piše "savjetnik iz stavka 3.ovog članka mora ispunjavati uvjete u skladu sa zakonom i drugim propisima". Toga više nema, danas se to može obaviti bez javnog natječaja, bez oglasa za prijem u državnu službu. Pa to je nešto što se ne može pojmiti. Predlagatelj je u ova dva članka obrazložio usklađivanje radno-pravnog položaja službenika u krugovima zastupnika sa Zakonom o državnim službenicima i namještenicama, a Zakon o državnim službenicima i namještenicima stavljen je izvan snage osim odredbi koja se odnosi na plaće i druga materijalna službenika, a u punoj primjeni je Zakon o državnim službenicima. Međutim, odredbama članka 7. Izmjena i dopuna Poslovnika ukazuje da se ne radi o usklađivanju sa zakonom već o grubom kršenju i zanemarivanju odredbi Zakona o državnim službenicima te unatoč tome što su u izmijenjenim člancima Poslovnika navodi da klubovi imaju pravo zapošljavati službenike i stručne službe, evidentno je da se odredbom članka 7. Izmjena i dopuna Poslovnika najvećim dijelom odnose na osobe izvan stručne službe Hrvatskoga sabora koje će klubovi zaposliti. Naime, Zakon o državnim službenicima u svojem članku 47.propisuje postupak prijema u državnu službu. Člankom 48.propisuje uvjete za prijam u državnu službu, a člankom 49.propisuje zapreke za prijem u državnu službu. Članak 56.propisuje obavezu polaganja državnog stručnog ispita, također isti članak propisuje tko je oslobođen polaganja državnog stručnog ispita. Obzirom na novi članak 30.b poslovnika propisuje se da se odredba zakona koja se odnose na između ostaloga državni stručni ispit, ne odnose na službenike koji će se zaposliti u krugovima zastupnika. Evidentno je da stranačke osobe koje bi trebale biti zaposlene u Hrvatskom saboru se stavljaju iznad zakona. Također treba naglasiti da je ta odredba u koliziji i sa izmijenjenom stavkom 4. članka 30. koji zahtjeva ispunjavanje uvjeta propisanih zakonom a državni stručni ispit jest jedan od uvjeta čak i najznačajniji uvjet obzirom da ne položeni državni stručni ispit predstavlja razloge za prekid državne službe. S tim u vezi nije jasno na temelju kojeg se propisa osobe koje klubovi imaju pravo zaposliti dovode u povlašteni položaj u odnosu na sadašnje službenike stručnih službi koji su morali položiti državni stručni ispit i zadovoljiti mnoge druge uvjete, kontinuirano se usavršavati da bi mogli raditi svoj posao, posebice uzimajući u obzir da osobe koje će zaposliti u klubovima imaju ista materijalna prava kao i službenici Stručne službe Hrvatskog sabora, a nema nikakvih uvjeta koji bi te osobe trebale zadovoljiti kako bi dokazale svoju stručnost, osposobljenost za rad u Stručnoj službi Hrvatskog sabora. Postavlja se pitanje hoće li se te osobe sigurnosno provjeravati ili će i u Hrvatski sabor zapošljavati osobe protiv kojih se vode sudski postupci kao što je to do sada bio običaj od ove Vlade. Ovakve odredbe Poslovnika zapravo omogućavaju zapošljavanje i materijalno zbrinjavanje stranačkih podobnika, vladajuće koalicije, mimo zakona te grubo diskriminiranje službenika stručnih službi Hrvatskog sabora. Nadalje, ako se osobe koje klubovi imaju pravo zaposliti zapošljavaju na određeno vrijeme nije jasno na kojem se propisu temelji odredba stavka 3. novog članka 30.a kojim se uređuje da se po prestanku mandata te osobe raspoređuju na slobodna radna mjesta za koja ispunjavaju uvjete. Obzirom da im prestankom mandata prestaje i radni odnos što piše u članku 7. stavcima 1. i 3. članka 30.a. Naime, ova se odredba odnosi upravo na osobe izvan Stručne službe, a ne na službenike Stručne službe Hrvatskog sabora. također treba upozoriti predlagatelja da sukladno stavku 9. članku 61. Zakona o državnim službenicima državna služba na određeno vrijeme ne može postati državna služba na neodređeno vrijeme. Ustroj Republike Hrvatske stavkom 2. člankom 55. propisuje da je svakom pod jednakim uvjetima dostupno svako radno mjesto i dužnost. Stoga je ovako drsko pogodovanje pojedincima u smislu omogućavanja njihovog zapošljavanja bez ikakvih stručnih i drugih kriterija u najvišoj državnoj instituciji koja predstavlja sve građane Republike Hrvatske uvredljivo i za svaku osudu. Obzirom da je Hrvatski sabor najviša državna institucija u Republici Hrvatskoj, nositelji zakonodavne vlasti i predstavničko tijelo građana nedopustivo je ovako grubo i samovoljno kršenje Ustava i zakona, kao što je slučaj s odredbama članka 7. izmjena i dopuna Poslovnika, stoga i taj članak treba u potpunosti brisati. S obzirom da sam na kraju rasprave i ovo današnje drugo čitanje kao što je pred nama, kao i cijele ove izmjene i dopune Poslovnika osim u onim stvarima koje se tiču ustroja državnih ministarstava zbog čega su trebala radna tijela se uskladit s njima, sve drugo je demagoška floskula koja se ovom hrvatskom narodu prodaje iz redova vladajuće koalicije. Naime, bilježenje kroz iskaznicu je tehnološki napredak. Što on znači kada nema nikakvih sankcija za one koji nisu u Hrvatskom saboru? Što to znači za vašega današnjeg premijera i našega premijera koji nije u ovom sabornici proveo nijednu raspravu koja se ticala pojedinačne rasprave jer su ga boljele prepone vjerojatno. Što to znači za sve one koji danas nisu iz vladajuće koalicije, a trebali bi činiti tu većinu u Hrvatskom saboru? Što to znači za sve nas koji imamo silnih i drugih obaveza? Da, tehnološki napredak, provući ćemo ujutro iskaznicu i onda ćemo biti na odborima, pa ćemo u odboru provući iskaznicu, pa ćemo onda u klubu provući iskaznicu i tako ćemo biti svugdje registrirani da smo bili nazočni. Što od toga ima hrvatski narod? Pitanje je da li je to vjerodostojnost našeg rada, naših ideja, naših zakonskih prijedloga koje…
Vrijeme kolega Đakiću.
Koje treba upriličavati u ovom parlamentu. Sve ovo kao demagoška floskula sigurno neće bit prihvaćeno nigdje…
Hvala.
A i uskraćivanje prava govora i ispravka onih netočnosti koje će doživjeti u ovom Hrvatskom parlamentu sigurno će biti jasno obrazloženo i kroz replike.
Hvala lijepa. Imamo repliku na vaše izlaganje, Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Đakić, sve ovo o čemu ste danas govorili, govorili ste o odgovornosti. Dakle argumenti sadašnjeg vladajuće, predlagača ovog novog Poslovnika jest ti da će nas naučiti odgovornosti i da ćemo ako to usvojimo konačno se početi pristojno i odgovorno ponašati. Međutim evo kolega Đakić, naveli ste vi nekoliko primjera, a evo ja ću isto reći nekoliko primjera zašto nas ne može ovaj Poslovnik naučiti odgovornosti. Pa zato jer smo se odgovornosti naučili u svom profesionalnom radu svi mi koji smo negdje radili i vrlo dobro znamo da se mora doći odgovorno na svoj posao, da se mora upisati što je vjerodostojnije, a ako se upišem u ovu knjigu vani svojom vlastitom rukom danas, ja sam pogledala 61 zastupnik se upisao. Dakle, danas u Hrvatskom saboru je nazočan 61 zastupnik. Ako uvedemo elektronskom tada možemo svoje zastupniče iskaznice dati nekome, provlačit će i možda će biti i 151 zastupnik. Ja ne kažem da ovi zastupnici kojih nema danas ne rade nekakav svoj odgovoran posao, sigurno da rade, negdje su na terenu, međutim hoću ukazati na to da donošenjem ovakvog neće se poboljšati sustav toga da se zna evidencija zastupnika u Hrvatskom saboru. Dakle svi mi koji negdje radimo imamo odgovornost, imamo odgovornost prema poslu, prema obitelji i političku odgovornost i odgovornost onih koji su nam dali povjerenje. Još nešto, evo kolega Đakić, jako lijepo se govorili o odborima. Ja bih sada htjeli reći kao odgovorna zastupnica jednako tako jednu primjedbu na ovaj Poslovnik, ali i inače a nisam ga mogla nigdje dati, a to je naše Ministarstvo poljoprivrede u kojem se izbacilo i ribarstvo i izbacio se ruralni razvoj pa mi danas imamo Odbor za poljoprivredu, a briše se ribarstvo i ruralni razvoj. Ono što ja želim reći da je ribarstvo…
Hvala. Vrijeme je isteklo.
Evo samo jednu sekundu, da je ribarstvo važna grana poljoprivrede, da na tome smo jako puno činili i bilo bi jako dobro da se taj odbor nije u svom nazivu promijenio.
Hvala. Imamo odgovor na vašu repliku. Kolega Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo, potpredsjedniče. Pa naime, sve je vidljivo da što smeta, pa čak i te riječi koje su i ribarstvo i ruralni razvoj, sad su to područja od posebne državne skrbi, korištenje sredstava europskih fondova. Pa briše se i skrb kao jedna od bitnih čimbenika, skrbiti za stare i nemoćne, skrbiti za svoje građane to je časno, to je potrebno, to je pogotovo u odmakloj dobi. Naravno, briše se i seljaštvo, nema ni toga više, to je nepotrebno, to je baš seljački, što će to u Poslovniku Hrvatskog sabora. Ali mene interesira kako će objasniti i pravnim stručnjacima naš uvaženi predlagatelj koji kaže da i do sada u Poslovniku Hrvatskog sabora su mogućnosti takvog zapošljavanja bile kao što su i sad. Kada eksplicite u članku 30b. navodi da radna mjesta u klubove zastupnika na radna mjesta u klubove zastupnika osobe se mogu primiti u državnu službu na određeno vrijeme bez prethodne provedbe javnog natječaja, odnosno oglasa za prijem u državnu službu. A to je ono što me najviše u svemu brine, da pravni stručnjak si dozvoljava ovako naprasito zapošljavanje u ovom Parlamentu državnih službenika i namještenika na određeno vrijeme koji će kasnije postati, biti raspoređeni na određene poslove za slobodna radna mjesta kojih nema, a onda će postati višak. Znači, svi oni koji neće imati mjesta u odborima, u klubovima bit će višak. Tako je bio višak vojnika, višak policajaca, višak roditelja poginulih hrvatskih branitelja, višak invalida. Sve su to viškovi koji su proizvedeni, to smo već vidjeli te viškove. Sad ćemo vidjeti vjerojatno u Parlamentu i u Vladi i u ministarstvima. Sve to govori o tome o čistoj nakani koja proizlazi iz ovoga. Ali govori o tome što su to kršenja zakona. Ovo je u koliziji. Poslovnik ne može određivati prijem u službu kako se on prima i kako se on otpušta. To su…
Vrijeme kolega Đakiću. Hvala. Sljedeći za raspravu Josip Borić, izvolite kolega.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Ja ću svoju raspravu početi citiranjem odredbi Ustava članak 71. Hrvatski sabor je predstavničko tijelo građana i nositelj zakonodavne vlasti u Republici Hrvatskoj, članak 84. Sjednice Hrvatskog sabora su javne. Sada ću malo o statistici koju sam uhvatio dole na nekakvim plakatima pa kaže, četvrti saziv 37 sjednica Hrvatskog sabora, 338 dana zasjedanja. Peti saziv 152 zastupnika, 27 sjednica Hrvatskog sabora, 2230 sati rasprave, 23143 javljanja za riječ, 568 podnesenih zakona, donesenih zakona, pardon. 4922 amandmana i 1732 zastupnička pitanja. I šesti saziv 153 zastupnika, 24 sjednice Hrvatskog sabora, 332 dana zasjedanja, 24895 javljanja za riječ, 815 donesenih zakona, 3887 amandmana i 1665 zastupničkih pitanja. Evo, ponekad kažem brojke govore više od riječi, pa i možda određenih zakonskih prijedloga. Kaže evo, možda još malo statistike. Ima nas ovdje negdje 32, 33 ako sam uspio dobro prebrojiti od 151 zastupnika što nam očito govori da ili smo u krivo vrijeme ili je kriva tema ili je jednostavno vani prevruće. Kaže izrijeka da onaj tko ne drži do sebe ne treba očekivati da i netko drži do njega. Mislim da ovaj odnos može vrijediti u odnosu Sabora i izvršne vlasti jednako kao i odnosu Sabora spram građana koji nas biraju. A koliko građani drže do nas? Zadnje istraživanje … [[Govornik se ne razumije.]] pa kaže ocjena 2,49. U školi je to prolaz dovoljan. Vlada nešto više, a na vrhu svakako predsjednik Republike Hrvatske. Da li smo se mi ikada upitali zbog čega je to tako? Zbog čega nam građani već nakon šest mjeseci nove vlasti daju ocjenu dovoljan. Činjenica je da s obzirom na ovaj prijedlog Poslovnika mislim da nismo, jer čak i oni koji proizlaze iz ovog Parlamenta, a to je izvršna vlast imaju bolju ocjenu od nas, a sve što činimo opet činimo za njih, uvijek da njima bude bolje, da njima bude lakše. Da li možemo očekivati onda ono što su nam poručili kolege iz SDP-a da je ovo jačanje parlamentarizma, jačanje demokratskih procesa. Ja sam evo prvi puta saborski zastupnik nakon 8 godina izvršne vlasti bio sam i pomoćnik ministra, bio sam i državni tajnik i koja su moja iskustva. Došao sam prvi dan u Hrvatski sabor ushićen. Mislio da ćemo na neki način mijenjati ovaj svijet, međutim, što me dočekalo? Dočekalo me u pretincu kluba Poslovnik o radu i Ustav Republike Hrvatske. Tražio sam prostor kao i svaki zastupnik kažu snađi se. Pokušao sam se snaći, ali dopala me evo tamo Demetrova, onaj prostor u Demetrovoj. Uđem tamo, pitam ima li interneta nema. Nema mogućnosti da imate Internet. Ništa, vratio sam se kod kolegica tu u njihovu sobu i tu pokušavam nešto napraviti jer tamo interneta nema. Što dobivam? Materijali za sjednicu dobivamo isti dan, dan prije, dva dana a kako stoje određeni zakonski prijedlozi činjenica je da neki materijale stoje već i punih 180 dana ovdje. Ne možemo ih jednostavno stignut raspraviti. Oni će uhvatiti neki i po nekoliko godina. Možemo li se odnositi tako prema prijedlozima? Možemo li na taj način poboljšati ovu našu demokraciju? Što kažu naši obični građani o poslu saborskog zastupnika, kako ga oni percipiraju? Vjerojatno ga više-manje tu percepciju znamo svi. ja ću je ovdje izreći, možda ne ide nama u korist, ali ono što oni kažu saborski zastupnik je najbolji posao u državi, ne radiš ništa, imaš dobru plaću, a kad si u oporbi onda ne trebaš ni dolaziti. To je percepcija hrvatskih građana pogubna za nas ovdje u Saboru. Imamo li ih tada pravo pitati, tj. sugerirati im ili odgovoriti im na njihovo pitanje kad nam kažu a što mi vas onda uopće plaćamo. To je ono pitanje na koje je trebalo dati odgovore kroz ovaj Poslovnik. Što smo imali u praksi ovih nekoliko mjeseci? Već na prvoj ili drugoj sjednici ja mislim desilo nam se da smo mi funkciju, izvršnu funkciju pomoćnika ministra izjednačili u platnom razredu sa saborskim zastupnikom 5,27 koeficijent. Sjećam se svog vremena. Mi smo imali 4,27 ili nešto manje čak. Sjećam se svojih izlaganja kao predstavnika izvršne vlasti na nekim skupovima. Tada su mi saborski zastupnici rekli vi ste političke osobe, imenovane političke osobe. Mi smo birani od naroda. Mi smo ti koji vas moramo pozvati na red. I što smo sada napravili? Podigli smo te politički imenovane osobe, dali smo im veću važnost nego samima sebi i očekujemo da nas netko uvažava i da nas netko poštuje. Tko nama sjedi dolje i objašnjava zakone? Zamjenici, pomoćnici ministara. Ministri vrlo rijetko ako je tema dobra da se u javnosti može uhvatiti koji poen. Čuli smo i priče o povlaštenim mirovinama kao predizborno obećanje ukinute, slažem se. Što smo napravili? Postoje saborski zastupnici koji će imati povlašteni saborsku mirovinu i svi od ovog pa na dalje koji to neće imati. Odlično! Odlično! Što smo još dobili? Imamo ova 3 monitora, što jedino vidim kao neki napredak, možemo znati kad smo na redu tako da ne moramo čekati da nas se prozove, a da slučajno nismo u dvorani. Glasamo dizanjem ruku, dizanjem ruku. Slušali ste ovo povjerenje naroda u Vladu itd. Mi imamo gospodina Marića ovdje, on je čovjek koji ima najveće povjerenje ovog naroda, 100%. Ima za to 30 sekundi, da kaže tko je za, tko je suzdržan i tko je protiv. U dvorani u kojoj stalno netko izlazi, ulazi itd. I tako se donose zakoni petkom prije podne. I to je vrlo, vrlo odgovorna funkcija. Rekli smo da je Sabor … [[Govornik se ne razumije.]] Kada imamo prijenose? Od 9,30 do 12,00 ili do 13,00. I što tada primjećujemo? Velik broj sabornika je u našoj sabornici ovdje. Da li je to možda rješenje? Imamo i tu pokušaj da se to riješi, imamo saborsku televiziju. Ali ona košta 140 kuna gospodo. Internet i MAX TV. 140 kuna pa gledaj Sabor od jutra do večeri. Možemo li mi uskratiti, kažem, građanima pravo da nas slušaju i gledaju? Da gledaju kako se borimo za njihove interese. To redovito radimo, ali zato smo se polomili nedavno ovdje na raspravi o HRT-u tko će biti Glavni ravnatelj HRT-a, a da sami za sebe ne možemo osigurati da imamo prijenos na nekom trećem kanalu nije bitno kao što to ima Italija, kao što to imaju neke druge zemlje EU. Zašto sebi to pravo uzimamo? Čega se mi to bojimo? Da li vlastitog naroda? Postavljam pitanje. I što nalazimo kao rješenje? Elektronsku evidenciju i repliku. O elektronskoj evidenciji čuli smo sve. Potpuno promašeno i neprimjenjivo, pogotovo za zastupnike koji dolaze sa strane. Lako je biti u Zagrebu, kažem, i doći iz Zagreba ovdje sebi cviknut karticu pa otići itd., međutim mi kad dolazimo sa strane, koji putujemo i nekoliko stotina kilometara nije nam jednostavno biti u Hrvatskom saboru u ponedjeljak i utorak ako nemate što raditi. Nema saborskih odbora, nema materijala, što ćete vi raditi u ovom Hrvatskom saboru, nema interneta, nema ničega tamo gdje ste smješteni. Ja postavljam pitanje što ću ja raditi? To su odgovori na koje treba dati pitanja. A pitanje replike, za mene je pitanje što je prije kokoš ili jaje? Da li je važnija zakonodavna vlast ili izvršna? Jer mi ćemo sada imati riječ izvršne, pa riječ zakonodavne, ali uvijek će na kraju istina biti očito riječ izvršne vlasti. Smijemo li mi na taj način razmišljati i dalje? Hoćemo li se onda čuditi kad na kraju budemo zadovoljni sa ocjenom 1,57, 1,23 i pred kraj samog mandata 1,0. Mislim da evo upravo Poslovnik treba odgovoriti na to i na javnost rada i na procedure, ali i na odnos ovog Sabora kao vrhovnog zakonodavnog tijela i onog koji treba nadzirati sve pa i Vladu i ministre i sve ostalo pa i odbiti nešto ako nam se ne sviđa. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo 3 replike. Prva se javila Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo kolega Borić baš sam vas pažljivo slušala i drago mi je da ste sve ove podatke u stvarnosti rekli i ovu ocjenu rada Sabora i ponovno želim reći da se na ovaj način promjenom i izmjenom Poslovnika neće povisiti ocjena za naš rad u Saboru kao saborskih zastupnika nego to jedino možemo sami da odgovorno sudjelujemo u radu sjednica. Pa evo kolega rekli ste da tema nije zanimljiva, popodne je, riješit će saborska većina naravno ono što želi, a to je ovo zapošljavanje. Riješit će se ispravke netočnih navoda i oni naravno nemaju uopće potrebe danas o tome raspravljati. Nemaju potrebe, nitko se od kolega iz pozicije nije prijavio za raspravu. Naravno jer znaju možete vi govoriti što god hoćete mi ćemo ionako riješiti onako kako mi to hoćemo i želimo i oni to mogu i svaka čast. Ali, to je na obraz svakog onog koji to čini tako i nema potrebu ništa za reći. Jednako tako rekli ste da se politička imenovanja, pa da, to je ono jedino što su oni u početku Sabora i rješavali. Zbog toga smo tu došli. Prva sjednica je bila upravo ta. I danas nas već 6 mjeseci uvjeravaju kolege evo da će ovim Poslovnikom vratiti dignitet saborskim zastupnicima jer valjda više dignitet ovoj Vladi ne mogu vratiti.
Hvala. Sljedeća replika Nikola Vuljanić. Izvolite kolega. A pardon, odgovor na repliku. Ispričavam se kolega Vuljanić, odgovor na repliku.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče.
Mislim malo mi je čudno unutar kluba pa evo, ali naviknut ću se. Hvala.
Pa moramo razgovarati unutar kluba jer s druge strane nema nikoga. Pa evo kolegica Sumrak je jasno rekla sve ono što navodim. Činjenica jest da parlamentarna većina o ovom možda za nas najvažnijem dokumentu, ja ne znam koji je još važniji osim ovoga za rad Hrvatskog sabora, a to je Poslovnik, da nemaju što reći. Znači poštujemo apsolutna znanja, apsolutne moći pojedinaca. Mislim da to nije zadatak koji su nam dali hrvatski birači i upravo smo mi ti koji moramo utjecati na ovu ocjenu koja je nepovoljna i bit će svakim danom sve gora ukoliko i ovaj dokument donesemo na loš način. Zbog toga je apel vladajućoj većini da se uključi u raspravu, pogotovo evo sada u zadnjem tjednu imamo 20 novih zakona od kojih je svaki gotovo za cjelodnevnu raspravu. Rješavaju se i ideološka i svjetonazorska pitanja i određena životna pitanja ljudi. To su rasprave, i ako već ne možemo imati 5-dnevni radni tjedan na način na koji smo ga imali dosada, znači da raspravljamo srijeda, četvrtak i petak ajmo reći cijeli dan srijeda, četvrtak, pa podijelimo to onda na 5 dana pa radimo od 9,30 do 13, 14 ne znam čemu služe one sjednice Sabora u 1, 2 po noći da ljudi ne mogu vjerovati da mi možemo izdržati toliko u smislu opstojnosti u ovom Saboru. Evo, hvala.
Hvala i vama. Evo poštovani Nikola Vuljanić. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ma kolega čini mi se da tako jednu od ključnih tema kojima bi se trebao ovaj Sabor češće, više i iskrenije baviti. Zašto ocjena dovoljan? Pa zato jer jesmo dovoljni. Kad ste zadnji put vidjeli situaciju da netko iz stranke na vlasti ne glasa za prijedlog Vlade? Ili da glasa za prijedlog oporbe? Bio sam u ovom Parlamentu kad je HDZ bio na vlasti i sad kad je SDP na vlasti. Nijedanput se to nije dogodilo. Ni sa jedne od tih strana. Kao roboti se dižu ruke, spuštaju ruke i ljudi to gledaju i znaju što se događa. Znaju što stoji iza toga, znaju da iza toga stoji šef partije i partijska disciplina. Koliko puta vam se dogodilo da vam na hodniku netko od kolega kaže pa to je stvarno dobro i pametno, uđe unutra i glasa protiv. I s ove i s ove strane, podjednako mi se to događalo, podjednako. Možda to nije pristojno reći, možda se to protivi nekim kanonima kako se razgovara u Parlamentu, al tj. istina. E takvo ponašanje narod ocjenjuje ocjenom 2, dobro smo prošli, dobro smo prošli. Da je objektivan ocjena teško da bi bilo i 2. Po Ustavu dakle, ovaj Parlament kontrolira Vladu, ako mi to kontroliramo Vladu, pa Vlada kontrolira Parlament u svim potezima, čak i u ovom Poslovniku koji se tiče rada Sabora, Vlada kontrolira i Vlada nameče rješenja. I svi će dignut ruke onako kako Vlada to kaže. To je farsa od parlamentarizma i zato je ocjena dovoljan. Ovo što se radi u promjenama Poslovnika neće ništa, naravno promijeniti. Od kud to proizlazi, proizlazi iz načina izbora zastupnika.
Hvala. Sljedeća replika Dragutin Lesar. Izvolite.
Uvaženi kolega Burić spomenuli ste prijenos televizijski. Barem 6 navrata, to je tema bila ozbiljne rasprave i na sjednicama predsjedništava Sabora, jer je televizija prijetila da će u potpunosti ukinuti televizijski prijenos, javna televizija. U petak je izglasan zakon, nema obaveze javne televizije proširena. I ovaj pravilni o javnosti rada po članku 254.: "Otvaranje Sabora.", prijenos putem interneta. Sve su to potezi koje smo iz dogovarali teškom mukom. Ali slažem se s vama, opis stanja u Saboru koje ste dali je nevjerojatno točan od 2003. nadalje. I kad ste vi bili na vlasti sve je bilo isto i danas je isto. I ja sam imao ured u Demetrovoj, u potkrovlju. Naprosto je sramota da saborski zastupnici nemaju svoje radno mjesto izvan ove dvorane, ali ništa novo, nastavljaju staro. I nešto što je strašno, kaže moramo vladajućima omogućiti, to ste čuli, da nameću svoju agendu, jer su oni to birači obećali, i za oporbenima biračkoga tijela. Oporba ništa nije biračima obećala i ona nema pravo to staviti kao agendu u Saboru. Na 10 vladajućih dolazi 1 oporbeni prijedlog i zamislite taj 1 na 10 njihovih, i toliko živcira i smeta da i to treba onemogućiti, da se ikad otvara rasprava, jer oni imaju svoju agendu, oni imaju svoje birače, oni su svojim biračima nešto obećali. Mi nemamo svoje biračko tijelo, nama nije bitno. I onda naše teme kad i dođu na dnevni red stave kasno popodne, kasno navečer, da nikad niko ne zna da je o tome uopće rasprava bila.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, Josip Borić. Izvolite kolega.
Pa evo, slažem se više-manje sa svime što je rekao kolega Lesar. I činjenica jest da i sadašnji pročišćeni dnevni red, stalno neke točke gura na kraj dnevnog reda i da je to isključivo pravo, ne predsjednika Sabora ili predsjedništava, ali mi ne možemo točke za koje se pripremamo i dobili smo za njih obavezu da se pripremamo čuvati te bilješke i 3 godine. Znači, mi moramo kad smo dobili materijal Vlade Republike Hrvatske i da se raspravi u ovom Saboru, onda bi bilo korektno da se raspravi u jednom primjerenom roku i da mi saborski zastupnici o njemu kažemo ono što mislimo. Ovako vi možete dobiti, recimo neki izvještaj komisije za kontrolu postupaka javne nabave, i sad će to trajati iz 2011. negdje ćemo ga raspravljati krajem 2013. Mislim da je to neozbiljnosti i da tu priču moram prekinuti i to rješavati onako kako dolazi. Ne mogu nam se slati nova izvješća, a onda su ova koja su od prije iza onih koji su bili prije. To jednostavno nije dobro, i mislim da Sabor i tu gubi jedan dio svoje vjerodostojnosti i onoga što treba biti, a to je demokratski glas naroda. Eto. Hvala.
Hvala. Sljedeća za raspravu Sunčana Glavak. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa ukidanje instituta netočnog navoda zacijelo neće vratit dignitet nama zastupnicima u Hrvatskom saboru, to je sasvim sigurno. A reći ću i to, za one koji su bili ovdje u prošlom sazivu da je on nepovratno narušen i razinom komunikacije u Saboru u prošlom sazivu. Upravo je sadašnji ministar znanosti utemeljitelj poznatog kokošinjca, pa mislim da je time rekao sve o sebi i razini komunikacije u Hrvatskom saboru. Rekla bi da je ovo vrlo licemjerno,… [[Upadica se ne čuje.]] tako je kolega Lesar, da čujem vas, čujem vas. Rekla bih da je to vrlo licemjerno, što se sada događa i sadržano je u formulaciji kolege Jelušić. Mislim da ga više nema koji je rekao da se ukida, a stvarno se ne ukida, pa to je poput onoga, mogli bi smo reći: "Da moramo olakšati otpuštanja, da bi lakše zapošljavali ili primjerice moramo povećati poreze, da bi ih mogli smanjiti ." To je njegova izjava, sasvim je isto kao i ove dvije konstatacije. Dakle, ako se želimo nečemu narugati, onda bi smo to nazvali tim riječima. Svugdje u svijetu ljudi se pozivaju na demokraciju, mi često koristimo tu riječ ovdje u sabornici. No, što je zapravo s onima koji tu demokraciju svakodnevno osjećaju, što je zapravo sa hrvatskim građanima koji ako gledaju ovo sada pitaju se o čemu oni to zapravo raspravljaju. Da li je Poslovnik Hrvatskog sabora nešto što će njima lakše platiti struju, račune za vodu ili benzin, koji eto danas opet poskupljuje 5 do 6 lipa. Pitaju oni zar je ovo najvažnije što se trenutno u Hrvatskom saboru može raspravljati i o čemu naši zastupnici, koje smo izabrali da govore u naše ime mogu danas reći. Mi se bavimo time može li se izvesti još koji trik u Poslovniku i nude nam se vrlo tanka objašnjenja. Mislim da to na neki način onako duboko u sebi priznaju i predlagatelji. Jer svjesni smo toga, bila ovdje knjiga za upisivanje koje sada koristimo ili bilo to elektronička evidencija to nikako nije garancija da će netko od nas kvalitetnije ili bolje raditi, ili da će uopće raditi, da će uopće govoriti, a to je ono što zastupnici moraju, progovarati o zakonima koji dolaze u Hrvatski sabor, naravno kolik god je to moguće u onom politički korektnom nadmudrivanju. Koliko je zastupnika danas u sabornici? Pa evo kolega Lucić je ovdje, trenutno ga nema, ali sigurno nekih naših kolega kojih nema, oni su načelnici, gradonačelnici i oni danas se nisu upisali u ovu knjigu. Što će trebati? Donijeti ispričnicu. Kako će se morati opravdati nekome? Oni za svoj nedolazak mogu odgovarati popularno je to reći samo svojim biračima, ali oni jednako tako imaju odgovornost biti na svom radnom mjestu u gradu ili u općini. Što će članovi županijskih skupština? Tražiti ispričnicu od predsjednika skupštine kada je primjerice skupština u mojoj Međimurskoj županiji uvijek četvrtkom i ja ako želim odgovorno raditi onda ću otići tamo i taj četvrtak neću biti ovdje i pitat će se tako građani gdje su ostali zastupnici? Koliko nas danas ima ovdje? Koga oni plaćaju? To su pitanja koja postavljaju. Mi se bavimo Poslovnikom bavimo se nekim stvarima koje njima neće nikako riješiti egzistenciju. Kada smo se već dotakli Poslovnika onda je on imao prigodu riješiti i neke druge stvari, primjerice na trajanje onih zakonskih prijedloga koji nikako da dođu na dnevni red ili ako baš hoćete sa manevrima aktualnim prijepodnevom, možda se i to moglo urediti poslovnikom. Umjesto toga ovdje se provlači i ono što će sigurno biti drago svima čuti posebno svima onima koji nažalost ne mogu pronaći posao, a to je da se mimo javnog natječaja u Hrvatskom saboru mogu zaposliti ljudi. I naravno što će ljudi reći? To su oni politički podobni, to su oni koji imaju političko zaleđe, koji su u političkim strankama, tako je oni će moći dobiti posao, a mi koji nismo mi moramo i dalje biti na Zavodu za zapošljavanje i biti tamo u onoj evidenciji nažalost sve većeg broja nezaposlenih. Nisam protiv unapređenja rada u Hrvatskoga saboru no ne ukidanjem jednog instituta i nikakva promjena na papiru kako god je mi nazvali, kako god je lijepo uokvirili neće automatizmom u javnost odaslati poruku novih demokratskih standarda u Hrvatskoga saboru niti će to promijeniti sliku našeg ponašanja niti će to podići dignitet saborskih zastupnika. Mi to možemo sami ili mi bismo to trebali sami bez obzira bio institut netočnog navoda ili bila to replika. U komunikaciji koja bi bila primjerena koja ne bi bila na razini vrijeđanja, na razini incidenta i onda ne bi samo incidentne situacije dobivale minutažu u našim informativnim emisijama, u dnevnicima, ne bi samo pošalice, dosjetke i sl. završavale u medijima i na taj način ruše sliku o onome što se u Hrvatskoga saboru radi a ovdje ima kvalitetnih rasprava ima ljudi koji dobro rade svoj posao koji ga žele raditi svjesno i savjesno ali nažalost to se neće promijeniti ovakvim prijedlogom. Korektno političko komuniciranje je nešto što možete ili što ne možete činiti i to je na svakom od nas. To jednako tako jeste li dobro odgojeni u svojoj obitelji ili niste. Ako krećemo od obitelji ako je to sve krenulo od obitelji onda bi se mnogi trebali zapitati odnosno njihovi roditelji pa gdje smo pogriješili a neki očito jesu. Rekao je prije i kolega Tuđman evo demokracija svakako nije stanje koje se jednom dosegne. Slažem se kolega Tuđman s vama. Ona predstavlja jedan trajni zadatak. No ne ovako ne nametanjem ne uskraćivanjem jer nažalost i ova nazočnost na sjednicama nije garancija rada i odgovornosti to će i dalje ovisiti o nama. Javnost nam daje prolaznu ocjenu. Suočeni smo i s time, trebamo to prihvatiti međutim još jedna činjenica koliko je zapravo ovakav rad u Hrvatskoga saboru odnosno njegova percepcija u javnosti pridonio tome da imamo dobnu strukturu zastupnika najviše između 51 i 60 godina i da naši mladi s punim uvažavanjem naravno kolegama u ovoj dobnoj skupini, da naši mladi uopće nisu zainteresirani za politiku, da naše mlade politika ne zanima, ali vjerojatno ih ne zanima politika ovakva kakvu je dobivaju preko naših medija, ovakva politička komunikacija kakvu im mi iz Hrvatskoga sabora odašiljemo. Na kraju, ne znam zapravo što se ovime mijenja. Ne uređuje se ništa osim replike i evidencije, a zastupnicima je sasvim jasno da će zadnja biti na kraju vladina odnosno predstavnika Vlade, da će uvođenjem replike potpuno se okrenuti ono što je trebalo biti a to ne Vlada iznad Sabora nego Sabor kao korektiv Vlade i mislim da to nikako nije dobro. Vjerojatno će ovo biti donijeto zapravo sigurno s obzirom da još neki zakoni nisu ni prošli pa primjerice tako Zakon o športu koji će postati Zakon o sportu, a već je i to u članku 25. Predviđeno dakle da se i to mijenja. Dakle bez obzira što mi ovdje govorili ili ne govorili koliko se politički nadmetali ili ne nadmetali kolege s ove strane sabornice dići će ruku za ovakve prijedloge. Vidjet ćemo hoće li to unaprijediti našu političku komunikaciju i hoće li to ipak malo poboljšati sliku u javnosti ali kažem samo s nečim što stavite na papir to se jednostavno ne može učiniti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku na vaše izlaganje. Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo kolegice vidite malo prije se gospodin potpredsjednik začudio zašto ja dižem repliku našima iz kluba. Pa evo to nam je još jedino ostalo na neki način da razgovaramo. Ne mogu naravno dignuti nikome repliku iz pozicije jer oni nemaju raspravu. Ali evo kolegice što će oni učiniti nakon ovog Poslovnika, već prije su učinili, promijenili su Zakon o HRT-u, imat će svog ravnatelja, imat će svoje urednike, pa više ovaj Poslovnik i nije toliko potreban. Naime, prikazivat će se samo oni zastupnici koji će veličati Vladu, pa svi oni koji će govoriti drugačije ili se neće slagati oni će biti ili kasno popodne ili navečer u 9, a ovi drugi će uredno će biti u prijepodnevnim emisijama. A koliko je važno uopće ovo danas i ovaj Poslovnik a što nas još čeka nakon ovog poslovnika danas popodne, po meni su jako važne zakoni koji nas čekaju i koji bi se trebali ipak u prijepodnevnim satima razgovarati o njima, a to je prijedlog Zakona o financijskom poslovanju, pa koncesijama, pa ovršni zakoni, pa ovrhe, ja mislim da to zanima hrvatske građane. Međutim to ćemo mi vjerojatno noćas kolegice do jedno 10, 11 sati kao što smo i neku noć bili ovdje nas istina sve ukupno nas dvadesetak ali drugi dan ujutro je bilo u medijima da u Hrvatskom saboru nije nitko ili pet zastupnika koji su došli. To je žalosno sve skupa, međutim evo Zakon o HRT-u imaju mogu i bez Poslovnika raditi.
Hvala. Imamo odgovor na repliku. Sunčana Glavak. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. HRT, HRT, vidjet ćemo koja će lica i tko će bit nove zvijezde na HRT-u, međutim apsolutno želim vam nešto reći. Tako dugo dok političari ne prestanu biti "zvijezde" u našim medijima, tako dugo dok ne prestanu političari puniti prvu, drugu i treću stranicu dnevnih novina, tako dugo neće moći politika biti ni najozbiljnije shvaćena. Ja želim da se što prije promijeni to što je u nekim naprednijim demokracijama usudit ću se reći od naše, a to je da političari rade svoj posao kao što radi i svaki službenik i on ne mora biti na naslovnici. Naravno, nisam baš sigurna da ćemo mi dostići tako brzo tu razinu jer ako je o HRT-u riječ pa tako i o nekim drugim medijima mislim da politika uvelike diktira tempo i zato političari žude za time da ipak budu prisutni u medijima što mislim da je sasvim pogrešno. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Naime dužan sam jedno pojašnjenje kolegici Sumrak. Gospodin Đakić još nije niti počeo govoriti vi ste već digli repliku i sad ja sam smatrao da ste prethodniku možda, da ste zakasnili, zato sam tražio pojašnjenje. Hvala. Imamo sljedeći za raspravu potpredsjednik Željko Reiner. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Ilija Filipović, nema ga [[Upadica Filipović: Tu sam.]] A tu ste, pardon oprostite. Izvolite kolega Filipović.
Ništa, ništa. Hvala vam lijepa, gospodine potpredsjedniče.
Kolega Šima Đurđević je zaklonio pa nisam primijetio kad ste ustali. Izvolite.
Hvala vam lijepa za riječ. Kolegice i kolege zastupnici. Ja ću se kratko osvrnuti na ovaj naš Poslovnik koji koliko god se razlikuje od drugih poslovnika toliko su svi poslovnici u tim reguliranjima procedura, poglavito zakonodavnih procedura i drugih koje moramo regulirat u ovom najvažnijem temeljnom aktu jednog parlamenta, dakle Hrvatskog sabora, oni su tu negdje. Mislim da je veliku istinu rekao kolega Vuljanić kada je povukao jednu paralelu između sadašnje oporbe i sadašnje vladajuće strukture koja je bila oporba ranije i odnos Vlade i glasovanja o zakonima i zakonskim prijedlozima u ovoj Sabornici kada su te naše i uvjetno govoreći, dakle sada vaše a naše Vlada predlagala određena rješenja Hrvatskom saboru. Ja neću doživjet, a vjerujem nitko ovdje da Vlada parlamentarne većine predloži nekakav zakon, da ta parlamentarna većina ne prihvati amandmane odbora gdje je većina u tim odborima upravo te parlamentarne većine ili čak odbije u odboru ili ne daj Bože da nam se to dogodi u Hrvatskom saboru neka zakonska rješenja na koja će ukazati oporba vrlo kvalificirano, vrlo kvalitetno, dakle razložno i reći to nije dobro, ima boljih rješenja. Nije vaša stručna služba priredila zakonsko rješenje kako treba. No nećemo to doživjeti, mi smo još uvijek u toj stranačkoj stezi do te mjere stegnuti da ne razmišljamo, dakle govorim načelno, govorim i u svoje ime, o sebi mislim prije svega, nikom ne prigovaram, dakle volimo ispoštovati stranačku stegu nego se suprotstaviti nekom krivom rješenju, a to je šteta za demokratske procese koje mi razvijamo u Hrvatskom saboru jer sutra smo i sastavnica jedne velike europske obitelji ulaskom u Europsku uniju. Mi sad raspravljamo o ovom temeljnom aktu koji zanima nas, dakle sve nas jer mi živimo ove procedure iz ovog Poslovnika i ta stvar i ova priča sva sreća pa nema prijenosa, javnost ne prati ovo, dakle pretpostavljam da nemamo izravan televizijski prijenos. To uopće ne zanima, to je rekao i kolega Mlakar kao uvodničar u ime kluba, ta stvar uopće ne zanima javnost jer može biti samo kontraproduktivno jer će žar rasprava ovdje u sabornici na temu Poslovnika i oko nekih odredbi jednostavno pobuditi nove nevolje saborskim zastupnicima koji eto brinu samo o sebi, a toliko problema ima ova država. I zato je kolega Vuljanić kao veliki europejac, jer on mora tamo se sutra kao zastupnik u Europskom parlamentu ako bude neka bude, zalagati za opće interese i ne može dakle tamo biti zagovaratelj samo interesa dakle države iz koje dolazi. E kad budemo imali takve odnose i u drugim parlamentima možda će to značiti jedan iskorak u demokratskim procesima drugim parlamenata, iskorak koji će značiti i razvitak demokratskih odnosa u Europi. Mi smo uvodno čuli od predsjednika matičnog odbora i potpredsjednika Sabora, uvaženog kolege Leke, u kom smislu se dira u određene članke, određene odredbe, određene norme ovoga Poslovnika i nisu ništa posebne, nisu tako znakovite. Taj Poslovnik koji mi sada imamo on je u biti probavljiv, dakle on je dobar, vrijeme traži, novi odnosi i novi koraci dakle Hrvatske ka Europskoj uniji traži i to što je uradila Vlada i ovaj Sabor što su izmijenjeni određeni zakonski projekti, dakle traže da se prilagode i odredbe Poslovnika i to je sasvim logično. Najviše rasprave i najviše žuči među nama, poglavito u oporbi, proizvele su odredbe u ovoj trećoj skupini kad je riječ o praktičnoj kaže se zbog zloporabe prava često korištenja ispravka netočnog navoda i povrede Poslovnika jer evo u našoj percepciji se dakle stvorila jedna odioznost prema toj izmjeni jer se, mi kažemo da je to ukidanje prava na slobodu riječi, na slobodu misli reći i ispraviti netočan navod. Vrlo često imamo netočnoga kroz naše rasprave, moguće da nekome zvoni nešto netočno i ja što sam rekao i sasvim je logično da netko reagira. Uostalom to je ovaj parlament, tu mi govorimo, sučeljavamo svoja stajališta itd. Ali se na indirektan način i povreda Poslovnika praktično uklanja, pravi se jedan odmak jer praktično se seli odgovor na povredu Poslovnika u Odbor gospodina Leke gdje sad treba sačekati, prođe to vrijeme i postaje malo bespotrebno čekanje tjedan, sedam, osam dana, ne znam koliko će proći dok se Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav sastane i razmotri nešto što je netko protumačio kao povredu Poslovnika. I na kraju ova četvrta skupina je na čekanju, čekamo taj zakon i ja sam vrlo zainteresiran vidjeti kako će izgledati, kako će biti normirane, kako će izgledati te norme, na što će to ličiti i što će nam biti ponuđeno u reguliranju odnosa Vlade, odnosno Hrvatskog sabora i Vlade kad znamo kakvi su ti odnosi danas. Ne mislim, dakle misli se sad na odnos sa, regulirat će se odnosi u odnosu na pitanja vezana za Europsku uniju čime bi se trebali praktično i saborski odbori prilagoditi u svojoj mjerodavnosti, u svojim nadležnostima u odnosu na ono što nas čeka, potrebama članstva Europske unije. No, zanima me baš na koji će način to biti postavljeno. Koliko sam pogledao, dakle ove izmjene Poslovnika Hrvatskog sabora dotiču 54 članka i neke izmjene su, dakle vrlo, vrlo znakovite i dotaknut ću se dakle ove izmjene članka petog koji govori. Bar sam mislio da će nakon odbora neki dan za Ustav i Poslovnik biti bar redefiniran, ako neće biti uklonjen ovaj članak 5. Međutim, on je ostao kao takav netaknut i mislim da to također, dakle priziva u nama jednu malu nelagodu jer se već je netko upotrijebio tu riječ pokušava disciplinirati saborskog zastupnika ovdje na jedan drugačiji način što nisam sreo. Bio sam u mnogim parlamentima. Gotovo da nema Parlamenta u Europskoj uniji i u ovoj našoj gdje nisam bio. Dakle, nisam nigdje sreo da se na taj način evidentira ulazak i izlazak saborskog zastupnika. Toga nema ni u Vijeću Europe, toga nema ni u Europskom parlamentu, toga nema ni nama u okruženju ovdje. Nema ga ni na drugim kontinentima. Znate, to je. Nije to bježanje od novih tehnologija, ali je to nešto što čini upitnim odgovornost zastupnika Hrvatskog sabora koji tu svoju odgovornost ima i ona je uperena sama prema javnosti, uperena je prema biračkom tijelu koje nas je biralo i izbornoj jedinici gdje smo izabrani. Dakle, i to je, dakle sastavni dio i morala i etike i rada svakoga od nas pojedinačno. I zbog toga je, to se pomalo osjeća. Ja sam to rekao i na odboru da je to pokušaj, jedan oblik discipliniranja zastupnika od strane parlamentarne većine što nije dobro. Dakle, evo ako je to pogrešna moja percepcija vi me ispravite, uvjerite me u to da to nije tako ali očito je da gotovo svi mi u oporbi na isti način, identičan način o tome razmišljamo i mislimo da se time ama baš ništa neće promijeniti. Vidite, ako se hoće imati puna sabornica mi danas ovdje imamo ovdje trećinu saborskih zastupnika koji sjede u klupama. Onda treba napraviti dublji rez i napraviti suštinske neke promjene, duboke izmjene koncepta Poslovnika Hrvatskog sabora, tako da mi obavimo raspravu o Poslovniku. Zazvonit će zvono, izvolite gospodo ući u sabornicu i izjasnit ćemo se o Poslovniku Hrvatskog sabora što bi nas vezalo za svaki akt koji je obavljena rasprava, predsjedavajući zaključio raspravu, idemo se izjasniti o njemu. To bi nas vezalo sve dane. Curi mi vrijeme. Sad ću se samo [[Upadica Batinić: Isteklo je vrijeme. Evo privedite kraju.]] Dopustite da kažem samo još jednu stvar. Dakle, moram reći, izraziti samo svoje nezadovoljstvo da sam u petak ja i svi mi primio dakle dvostruko veću količinu akata. Dakle, preko 20 novih točaka je uvršteno. Mnoge od tih točaka, tada, tog trenutka kad je Sabor utvrdio to kao dopunu dnevnog reda nisu prošle odbore, saborska tijela. To je jako loše i to je loš primjer. Time mi marginaliziramo rad odbora.
Hvala kolega Filipoviću. Evo bit će prilike i kroz repliku. Hvala. Na vaše izlaganje prijavljene su tri replike. Prvi se javio Miroslav Tuđman. Izvolite kolega.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Kolega Filipović je rekao da vjerojatno nećemo doživjeti ili neki od nas neće doživjeti da zastupnici glasaju mimo stranačkih uputa, odluka itd. To je vjerojatno točno, ali što je razlog tome? Kada bismo imali jedan drugi Izborni zakon da zastupnici biraju, svaki zastupnik ima svoju izbornu jedinicu u kojoj je biran, kada bi izravno odgovarao biračima onda bi i glasovanje zastupnika po pojedinim točkama neovisno o tome da li je stranka na vlasti ili nije bilo sasvim drukčije il' bi primarna odgovornost zastupnika bila prema svojem biračkom tijelu. I u tom slučaju odnosi i unutar stranaka, između stranaka bili bi sasvim drukčiji. Prema tome, to je nešto što nam, što vjerojatno trebamo imati na umu i vidjeti što bi to donosilo uopće za razvoj demokracije i stabilnosti Hrvatske.
Hvala. Niste prijavili repliku. U redu je. Imamo sljedeću repliku Nikola Vuljanić. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Tuđman mi je oteo nastavak diskusije od prošle replike. Temeljni vid jeste način izbora zastupnika. Zastupnici su odgovorni stranačkim šefovima. Zašto? Pa zato jer ih stranački šefovi postavljaju na čelna mjesta, liste i tako ulaze u Sabor pa odgovorni su onom koji ih je ovdje doveo. Nije bitno koliko je ljudi glasalo za njega. Za njega osobno nitko nije glasao. U velikim strankama Gregora, crnu ovcu postavite na prvo mjesto, proći će. Gregor će se pojavit ovdje u Parlamentu i svi to znamo, svi to znamo. Možemo se pravit ludi, ali to jest istina. Onda kad će, a predlagali smo takav prijedlog, takav Izborni zakon pred par godina kad će se saborski zastupnici birati u svojim izbornim jedinicama imenom i prezimenom sa otvorenim listama onda će biti odgovorni onima koji su za njih glasali. Do tad ništa. I zbog toga je šteta kolega što nas sad ne gledaju na televiziji, da vide građani kako se razgovaramo o sebi i o svom radu i to da vlast o tom nema, stranka na vlasti o tom nema što za reći. Ja sam se iskreno nadao da će 8 godina opozicije naučiti ljude da se ponašaju drugačije. Kad je premijer Milanović održao svoj nastupni govor ovdje bio sam uvjeren evo novog vremena, evo čovjeka koji će krenuti u novo vrijeme, koji će nas pobrat sve na hrpu i napraviti da od ove zemlje nešto bolje ispadne. Ispalo je savršeno isto kakvo je bilo pred 4 godine, pred 7, pred 8 godina. Ista tehnologija, samo su se malo strane promijenile. Hvala.
Hvala. Imamo još jednu repliku, Mladen Novak. Izvolite kolega.
Hvala lijepo. Kolega Filipović je konstatirao da ukidanje instrumenta ispravak netočnog navoda i ja bih dodao još uz to i elektronička prisutnost da su izazvali možda najviše polemike između zastupnika u Saboru. Ja bih rekao vjerojatno je to točno, ali nažalost. Nažalost jer to je po meni jedna od najperifernijih stvari o kojoj bi mi danas trebali ustvari raspravljati. Po mome bi više trebali govoriti o onome nastupnom govoru premijera Milanovića kad je rekao nećemo dozvoliti da se ponovi ono što se prije dešavalo, sve će biti a priori odbijeno što dolazi od oporbe, mi ćemo to promijeniti, radit ćemo drugačije. Nastavlja se isto. Potpredsjednik Sabora Leko je u jednom javnom nastupu rekao da će oko Poslovnika pokušati iskoristiti maksimalno moguće suglasje. Maksimalno moguće suglasje se svelo na to bit će onako kako mi kažemo, a sve ostalo žao mi je, ali ne. A upravo to ruši ugled ovog Sabora. Upravo zbog toga su one dvojke. Kolega Borić je spomenuo i ona izvješća koja nikad ne dolaze na dnevni red. Pa sad imamo recimo ono što je meni interesantno Izvješće o regulaciji željezničkog tržišta iz 2010. godine, a sad smo svjedoci toga da Hrvatske željeznice sad propadaju i sad ih upravo donose novi projekt restrukturiranja koji ih do kraja dokapa. Isto tako prijedlozi, zakonski prijedlozi koje nudi oporba pa znate i sami da neće proći. Imate toliku većinu da ne može proći baš ništa. Ali što je problem čak da se i raspravlja o tome? Vidim da je vrijeme prošlo, hvala.
Hvala i vama. Sljedeći za raspravu Miroslav Tuđman. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Predlagatelj je u obrazloženju ovoga zakona govorio o tome da je to više demokracije, više parlamentarizma. Međutim, činjenica je da te argumentacije ne mogu ni najobičniji test proći. Naprosto taj test da se pita koji su koji, koji su sve, da li postoji suglasnost u Saboru svih parlamentarnih stranaka ili većine parlamentarnih stranaka oko suglasnosti, oko načina donošenja ovoga Poslovnika. Da li mi možemo taj Poslovnik donijeti dvotrećinskom većinom glasova? Očigledno da ne možemo. A ono što odražava demokraciju to je da se usvoje sa što većim brojem pravila ponašanja, a ne odluke koje će se ili prioriteti kako je bilo rečeno koji će se donositi po tim odlukama. Što se zapravo onda može dogoditi sa ovom više demokracije? Može se dogoditi to da nakon narednih izbora promijene se stranke na vlati i onda nova garnitura donosi nova pravila. Ili što je još gore može se dogoditi to da se zadrže ta pravila postojeća jer to odgovara stranci na vlasti, a ne i oporbi. Samo će se onda oni koji iznose argumente naći na drugoj strani. Taj nedostatak zajedničkih pravila, pravila oko kojih možemo imati suglasnost to je ono što je čini mi se problem, a što ovaj Poslovnik o radu Hrvatskog sabora za kojeg se tvrdi da između njega i Ustava nema višeg zakona da je on prema tome najviši zakon za rad Sabora da to naprosto donosimo parcijalno na temelju većine, doduše većine, ne možemo reći da nije demokratski, ali ne možemo reći da je to više demokracije i više parlamentarizma. Naime, s ovim izmjenama, po mom mišljenju, dotiču se neke fragmentarne manje važne stvari, a u bit odnosa se nije ušlo. Nije se ušlo u problem onoga što se postavilo kao pitanje digniteta Sabora. Ne zadire se u odnos Sabora, odnos zakonodavne i izvršne vlasti. Mi smo ovdje i danas imali prilike čuti i niz puta prethodno mi smo vlast. Nismo mi vlast, odnosno niste vi vlast, vi ste zakonodavna vlast, a izvršna vlast, mislilo se na izvršnu vlast da je to poistovjećivanje, naprosto ne može funkcionirati. Što je posljedica tog poistovjećivanja? Posljedica je to da ovaj Sabor za kojeg se kaže samo je Bog iznad njega nije u stanju donijeti ni svoju satnicu, niti dnevni red, niti redoslijed zasjedanja sjednica, odnosno odbora. Oni koji su, odlaze u Europski parlament, Vijeće Europe i druge ove institucije već danas mogu dobiti raspored sjednica koje će se održati u 2013. godini po satima, po danima, po prostorijama gdje će se događati. Mi ovdje ne znamo kad će sjednica početi i kad će završiti. Mi smo imali priliku, kolega Lesar je mislim govorio da se dnevni red traje do navečer pa se mijenja sljedeće jutro. Ni to nije točno. Prije neki dan, u četvrtak čini mi se, tri puta se mijenjao dnevni red tijekom dana. Imali smo primjer da je završena rasprava prošli tjedan o nekim zakonima, o Zakonu o tajnosti podataka, o Zakonu o sigurnosnim provjerama a to nije došlo na izglasavanje zato, ne znamo zašto. Bio bi u najmanju ruku red da se u Saboru kaže netko je nešto rekao itd. Prema tome, pitanje tog odnosa između Vlade i Sabora bez obzira na vladajuću većinu nije tako jednostavan, odnosno ne smije biti ovakav kako se danas predstavlja. S druge strane, ove promjene koje se iznose naprosto su periferne. Pitanje o evidenciji npr. koje su prave dužnosti, obveze zastupnika? Već je rečeno pa neću ponavljati ovdje imamo zastupnika koji su načelnici gradova, općina itd. prema tome oni imaju svoje obveze, ako ne znaju raspored u Saboru taj nered će se prenositi na lokalnu upravu i samoupravu. Prema tome, obveze nisu samo sjediti u sabornici ili to su najmanje obveze, problem je pripremanje zakona, biti sa svojim biračkim tijelom, razgovarati sa stručnjacima i ljudima, sudjelovati u radu odbora itd. Ovdje se na jedan način želi manipulirati prema javnosti, a zamislite vi njih nema ovdje a što bi trebali drugo raditi sve one druge obveze, one se ne prikazuju pa onda to služi za manipulaciju. Ili imate odnos prema donošenju zakona. Ovdje u Poslovniku imate propisano što predlagač sve treba u obrazloženju za zakone koji se donose staviti. Nemate te odredbe da je potrebno, a po mom mišljenju trebalo bi staviti da je potrebno da se navede točno kada je otvorena javna rasprava, tko je sve sudjelovao u toj javnoj raspravi, kakva su sve mišljenja i stavovi i iznijeti tako kada donosimo jedan zakon imamo konsenzus oko toga i da znamo koliku potporu taj zakonu unaprijed ima u javnosti, a ne samo od vladajuće većine. Čini mi se da je to nešto što nama ovakav jedan pristup naprosto samo produbljuje krizu i nema šanse da s ovakvim pristupom mi izađemo iz krize jel se zna da konsenzus oko vrijednosti kojima težimo treba biti je ono što nam omogućava to je duži put, a to je jedini put koji nam omogućava da izađemo iz krize. Mi smo ovdje imali priliku čuti prvoga dana predsjednika Vlade gospodina Milanovića kada je rekao kada je bilo riječ o tzv. komadininom zakonu, to nije protuustavno, to nije protuzakonito, to je naš svjetonazor. Iza toga sljedeći tjedan smo čuli kada su se ukidali ovi javni natječaji za pojedine institucije, nas ne interesiraju kvalifikacije, nas interesiraju samo ljudi od povjerenja. To je ono što se sada događa. Sve ove rasprave oko smjene ministrice Holy i toga naprosto idu u krivom smjeru. Što se mene tiče nije problem da svatko predlaže, zagovara pojedine ljude i normalno je stranka na vlasti stavlja svoje ljude na određena mjesta, ali mijenjati zakone, mijenjati propise, mijenjati statute da bi se stavili svoji ludi bez kvalifikacija, to je ono što nas vodi u još veće krize iz četa ćemo se teško izvući. To naprosto znači stranačku privatizaciju države i to nije ono što se želi i u ovom zakonu i na ovom primjeru reći da je to više demokracije i više parlamentarizma. Hvala.
Hvala. Na vaše izlaganje jedna replika. Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Poštovani prof. Tuđman rekli ste da je iznad Hrvatskoga sabora samo Bog, zapravo iznad Hrvatskoga sabora bi trebao biti prije svega narod ali nažalost nije ni izgleda ni Bog ni narod nego je iznad Hrvatskoga sabora samo hrvatska Vlada. Ispada da je sve naopako.
Imamo odgovor na repliku, Miroslav Tuđman. Izvolite.
Vjerojatno nisam bio precizan, ja sam rekao da neki govore da je to a da ovdje zapravo ovakav odnos kakav postoji između Sabora i Vlade ili vladajuće većine u Saboru i u Vladi praktički ako hoćemo karikirati onda je to nekakav odbor ili pododbor Vlade. Jel pogledajte samo reakciju medija, čim Vlada predloži zakone odmah se piše to je riješeno, čim Vlada smijeni Rohatinskog imenuje nekog drugog odmah je to riješeno. Prema tome, uloga Sabora, dignitet Sabora samim time je minimiziran.
Hvala. Sljedeći za raspravu Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani drugi potpredsjedniče. Evo držim u rukama, poslije ću vam predati gospodinu Leki ispravak netočnog navoda, ali predat ću i ovaj ključić koji ničem ne koristi. To već mjesecima čujemo, krivi su oni prije nas jer oni su instalirali pogrešnu tehniku, pa mislim daje 6 mjeseci dovoljno, rekli samo da demokracija najskuplja nedemokracija. Mislim da bi bilo puno demokratičnije da ovi ključići nečemu služe pa prema tome to ću vam poslije predati. Ovdje mislim da jedan dobar dio rasprava koje su bile obavljene da se bave potpuno pogrešnim stvarima, navode se pogrešni problemi u Hrvatskoga saboru. Jedno jedino ili najključnije pitanje je u što se zapravo Hrvatskoga sabor pretvara? Ali taj Hrvatskoga sabor ne budemo licemjerni se ne pretvara u ono što danas jest posljednjih 6 mjeseci, on se pretvarao u ovo što mi danas jesmo 22 godine od 1990.godine, da ne idem dalje u povijest. Sabor je postao glasačka mašina. Saborski zastupnici su lutke na koncu. Znate dobro tko dobro tko poteže konce, tko je prije potezao konce. Prije su se potezali konci na jednom drugom zagrebačkom brdu, danas se potežu konci preko puta Sabora u Vladi. Prije su to radili u HDZ-u njihovi vođe, danas tu radi u KUkuriku koaliciji Milanović i Čačić i sasvim sigurno da Poslovnik kakav god da se donese da smo najzadovoljniji s njim neće riješiti kukavičluk i neće riješiti poltronstvo. Dobro znamo ono što je prije kolega Tuđman govorio, sve odluke se donesu ovdje u Saboru se samo glasa. Dobro znate da je u 12 sati u petak stampedo, dolaze saborski zastupnici raznih krajeva Hrvatske i svijeta da bi digli ruke, čak često ne znaju ni za što dižu ruke. To je problem kolege i kolegice. Mi nismo zaslužili ni dvojku, mi smo zaslužili čistu jedinicu jer mi smo ovdje, prije je isto netko govorio, samo da bismo ispunjavali, ne svi al uglavnom iz vlasti, prije je tako bilo i u HDZ-ovoj vlasti, danas je tako u vlasti Kukuriku koalicije. Sjetite se dobro, nekad se služilo čovjeka za kojeg je jedan saborski zastupnik rekao iz HDZ-a da je pametniji od Isusa, Ivu Sanadera. On je vukao konce, danas ga se odriče. Nije se pitalo da li je zakon dobar ni prije, ne pita se ni danas da li je danas zakon dobar. Često se na hodnicima čuje da, znamo, u pravu ste, ali to je stranačka disciplina. Glasa se protiv svoje savjesti, glasa se zbog stranačke stege, glasa se izgleda zbog fotelje. … [[Upadica se ne razumije.]] Nisam vas čuo pa ne mogu odgovoriti. Kada će se promijeniti ovakvo stanje u Saboru, prije svega promjenom Izbornoga zakona, kada više vođe stranaka neće odlučivati o tome tko će biti na listi 1., tko će biti 5., tko će biti 14.-ti na listi, znači kada će moći birači odlučiti da će u Saboru sjediti 14.-ti, a ne 1. tada će valjda ljudi početi i govoriti po svojoj savjesti i glasati onako kako misle da bi trebalo glasati. Kada će oni biti odgovorni stvarno biračkom tijelu tada će, sasvim je sigurno, ovaj Sabor početi vraćati dignitet. Sve ovo o čemu danas razgovaramo u Saboru, o tome je li ukidanje ispravka netočnog navoda nedemokratičan postupak, je li replika bolja od ispravka netočnog navoda, hoće li članovi Vlade dobiti priliku da budu u Saboru nadređeni zastupnicima, mislim da su to sve floskule zbog toga što oni i jesu u suštini nadređeni saborskim zastupnicima. U suštini izgleda da Sabor izvire iz Vlade, a ne Vlada iz Sabora i da će se takva praksa nastaviti i nakon usvajanja bez ikakve sumnje u petak, nakon usvajanja ovoga Poslovnika. Hrvatski laburisti, čiji predsjednik ne odlučuje o tome tko će biti na kojem mjestu na izbornoj listi, predložili su neke dopune, izmjene Poslovnika. One se tiču procedure. Međutim, nijedan taj prijedlog nije uvažen. Zašto nije uvažen, zbog toga što kažu mi ćemo preuzeti odgovornost, mi odlučujemo mi vas nećemo slušati. Mi smo odgovorni narodu i mi smo odgovorni narodu i nas je narod izabrao i mi smo dobili povjerenje svojih birača u svojim izbornim jedinicama. I oporba ima u Saboru pravo raspravljati i oporba ima pravo predlagati zakone i vi kao većina trebate usvajati prijedloge za raspravu, a vaša odgovornost se ogleda u tome da ćete te prijedloge ili prihvatiti ili odbiti. Ali što se događa, događa se to da čak ne želite raspravljati. Dokaz o tome vam je Zakon o HRT-u, zbog formalnih razloga vi ste odbili da se o dva zakona raspravlja istovremeno. I onako biste usvojili onaj koji mislite da je bolji, a bolji je uvijek vaš jer vlast uvijek ima najveću pamet, kasnije se vidi da ipak to nije tako. Dakle, ovdje u Saboru bi se trebalo njegovati pravilo demokracije, parlamentarizma, a to je odnos većine prema manjini i to jest suština demokracije. Međutim, često se u samome Saboru postupa neparlamentarno, ne uvažavaju se mišljenja. Kao što saborski zastupnici većine služe samo za glasanje u petak u 12 sati, tako i saborska većina smatra da je opozicija tek ukras u Saboru. Sve što se ovdje predložilo biti će pregaženo upravo dizanjem ruku, čak nitko se nije htio ni osvrnuti na prijedloge, znači ne žele se raspravljati o onome što opozicija misli, što opozicija predlaže, a kamoli da se razmisli o tome treba li o tim nekim prijedlozima koji bi olakšali rad zastupnicima u Hrvatskom saboru, olakšalo i zastupnicima većine u Hrvatskom saboru. Sve ovo što smo, Hrvatski laburisti što su predložili ide prema tome da saborski zastupnici lakše obavljaju svoj posao i da kad sutra dođete u opoziciju da vam je puno lakše. Međutim, vi ste isto kao što je bio HDZ mislite da ćete vladati vječno, 20 godina, da vas nitko … [[Ne razumije se.]] Međutim ono što činite sada opoziciji, a to je da se prema manjini odnosite neparlamentarno to će sasvim sigurno doći jednog dana na naplatu.
Hvala. Na vaše izlaganje prijavljene su tri replike. Prvi se javio Nikola Vuljanić. Izvolite kolega.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Ono što je kolega Vukšić sad pričao je populizam, to je tipični populistički govor, onaj govor koji je o Hrvatskom saboru kolega Vukšić mogao čuti na autobusnom kolodvoru, te argumente, u tramvaju, u kafiću, na tržnici. Takvu vrstu populizma vlast s jedne, s druge strane izbjegava zato što ne ide na autobusni kolodvor, na tržnice, ne vozi se tramvajem i funkcionira na drugi način. Da budemo iskreni, ovaj odnos Vlade i parlamenta ovakav, odnosno njihov latentni sukob nije naš specijalitet, to se događa i u Europskom parlamentu isto tako. Stalni sukobi između Europskog parlamenta i vijeća. Međutim ono što je razlika, tamo se sve skupine u parlamentu postave na zadnje noge, kad vlada, izvršna vlast, vijeće, Europsko vijeće, šefovi država kad hoće nešto napraviti pokraj Parlamenta i nešto što nije prošlo pametnu parlamentarnu proceduru. Ovdje to nije slučaj. Ovdje uvijek vladajuća većina stane uz svoju Vladu bez obzira što to Vlada radi i koja to Vlada jeste. Netko će ovaj začarani krug jednog dana morati prekinuti. Ili ćemo u Hrvatskoj postaviti kancelarski sustav, onda znamo što je ili će ovaj začarani krug prekinuti netko. Ja sam se iskreno nadao da će to biti sadašnja vlast. Očito čekate laburiste. Pa dobro, nećete dugo čekati.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Pa kolega Vuljaniću slažem se s vama. Biti ćemo sasvim sigurno zrela parlamentarna demokracija ili započet ćemo biti zrela parlamentarna demokracija onoga trenutka kad ovaj Parlament, odnosno Hrvatski sabor odbije prijedlog Vlade. Sjetite se koliko puta ste dobili na saborske klupe zakon, sat vremena nakon toga su došli amandmani na taj zakon. Da nisu došli amandmani na taj zakon ne bi nikom palo na pamet dati amandmane. Ali u Vladi su se sjetili dati, pogrešku smo napravili. Saborskim zastupnicima izgleda zabranjeno razmišljati i zabranjeno je protusloviti Vladi jer Vlada zna, Sabor ne zna, Sabor diže ruke, Sabor to sjede lutke koje gledaju mig preko puta Trga sv. Marka.
Hvala. Još jedna replika, Josip Đakić. Izvolite kolega.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo, kolega Vukšić puno ste toga primijetili. Ja bih se osvrnuo samo na one zakonske odrednice koje govore o državnim službenicima. Državni službenici su definirani zakonom o njima i jasno govori kako se popunjavaju radna mjesta u državnim službama. Pa tako u način popunjavanja radnih mjesta koji je definiran člankom 45. Slobodna radna mjesta u državnim tijelima popunjavaju se putem javnog natječaja, internog oglasa, napredovanja, premještaja ili rasporeda državnog službenika u skladu sa ovim Zakonom. Sve je pojašnjeno u daljnjim člancima što je to definirano i kako to može biti. Postupak prijema u državnu službu također. U članku 47. redoviti izvanredni postupak prijema. Jasno je što oni, koji su uvjeti za prijem u državnu službu. Osoba koja prima u državnu službu mora imati odgovarajući stupanj obrazovanja, odgovarajuće stručno znanje i radno iskustvo osim u slučajevima prijema vježbenika. U daljnjem slijedu jasno je definirano što to mora imati kada bi bio u državnoj službi. Mora položiti državni stručni ispit. Bez toga bi bio otpušten iz službe u roku godine dana. Ne može biti primljen u državnu službu privremeno nego do godine dana, ne duže. Sve je jasno definirano. Čak u ovom prijedlogu Poslovnika je upotrijebljen i zakon koji je stavljen van snage osim njezinih odredaba o plaći. Mislim to stvarno nema veze sa zdravom pameću da se tako grubo krše zakoni koji su doneseni u ovom Parlamentu koji su važeći i koji se ne stavljaju van snage. U prijelaznim i završnim odredbama jasno piše da je u odnosu na državne službenike prestaje važiti Zakon o državnim službenicima, ali se primjenjuje samo u plaćama. Naravno da takovim donošenjem ne možemo nikako se složiti kao što ste vi primijetili da se ovako bahato bez javnog natječaja, bez internoga natječaja, bez napredovanja u službi popunjavaju i klubovi zastupnika, a onda u konačnici da predsjednik kluba bude taj koji je meritoran da da otkaz tom primljenomu na određeno vrijeme ili da ga makne iz sustava jer ne zadovoljava njegovim uvjetima.
Hvala gospodine Đakiću. Imamo, nemamo odgovor na repliku. Sljedeća replika Mladen Novak, izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Vukšiću rekli ste u svojoj raspravi Sabor se svodi na glasačku mašinu. Vaš prethodnik prof. Tuđman je rekao otprilike mediji objavljuju odluku Vlade kao konačnu jer je Sabor više-manje neću reći nebitan, ali pro forme kod donošenja nekih odluka. Na jednu i na drugu od tih izjava s ove strane šutnja. Šutnja je znak odobravanja. Obrazloženje je demokracija u povojima, mi smo mlada demokracija. Pa što radimo da to promijenimo? Ali ama baš ništa. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Poštovani kolega Novak, šutnja može biti znak ignoriranja, ignorancije. Prema tome, kako se njih ignorira iz Vlade tako se vjerojatno oporbu pokušava ignorirati i iz ove desne strane bez obzira da li je desna, da li je lijeva, svake četiri godine se to mijenja. Međutim, sasvim sigurno da bi šefovi s one strane Trga sv. Marka mogli natjerati saborske zastupnice u sabornicu i mogli bi sasvim sigurno narediti da i pozicija da raspravlja o ovom. Pozicija uopće ne raspravlja o tome jer izgleda to nije važna tema, jer je već to napisano i Bože moj što se ima o tome raspravljati. Međutim, šefovi stranke ih ne tjeraju, ne tjeraju zbog toga što su postigli sporazum. Vi dižete ruke, a poslije toga niste dužni biti u sabornici. Sasvim sigurno da bi trebalo radi digniteta saborskih zastupnika i radi digniteta hrvatskoga Parlamenta razmišljati o tome i pripremiti jedan Poslovnik i promijeniti još neke zakone i vidjeti trebaju li neki saborski zastupnici sjediti na pet stolaca i ne obavljati ni jednu svoju funkciju kako treba i s time da su i gradonačelnici, načelnici, da obavljaju svoje obveze na fakultetima, da se pojave, da se samo prikažu na glasovanju. To su teme o kojima trebaju razgovarati saborski zastupnici.
Hvala. I sljedeći za raspravu Ante Babić, izvolite kolega.
Hvala potpredsjedniče, kolegice i kolege. Puno je toga danas rečeno i nije dobro ponavljati se, ali ja ne mogu ne kazati neke stvari kojih se malo doticalo. Naime, u mandatu u kojem sam došao u Hrvatski sabor ja sam kao i većina u Hrvatskoj državi rekli bismo onako pod navodnike običnog puka imao svoje mišljenje o Saboru i saborskim zastupnicima. Međutim, ono je bilo uvjetovano i medijima. Međutim, dolaskom ovdje u Hrvatski sabor ja sam to mišljenje u potpunosti promijenio ne samo o saborskim zastupnicima u Hrvatskom saboru već i o ovim ljudima koji nas poslužuju ovdje u sabornici od restorana, od kafića, info centra, biblioteke i službi fonograma, tiskare i svega onoga. Ti marljivi ljudi koji nas ovdje opslužuju, koji se zapravo ne vide, pa i oni sami dok smo mi ovdje rade i u vremenu koje mi provodimo ovdje u Hrvatskom saboru. Zato se ne bih složio sa kolegom Vukšićem koji kaže da su saborski zastupnici ovdje samo da bi dizali ruke po naputku svojih stranačkih vođa. Pa recimo, evo moj današnji dolazak u Sabor od 8 sati ujutro jer sam pogriješio termin Odbora za ravnopravnost spolova koji je trebao biti u 9 sati, ne danas već sutra, iskoristio sam to u našoj saborskoj biblioteci sa ženama koje vas mogu vrlo dobro uputiti u neke stvari koje se ovdje događaju. A nakon toga smo imali i prijem Gradišćanskih Hrvata koji su nam došli sa svojim problemima ovdje u Sabor da im mi pomognemo kod njihovih parlamentaraca zbog skorog Zakona o nacionalnim manjinama koji će se donijeti u austrijskom Parlamentu misleći pri tome da, jer smo mi takvi u naravi, govorimo o sebi najlošije i prikazujemo sebe u najlošijem svjetlu. A kada vidimo to i u zemljama koje imaju dužu demokraciju da neke stvari ne idu tako kako mi mislimo. Činjenica je da je ovaj konačan prijedlog Odluke izmjena i dopuna Poslovnika Hrvatskog sabora mijenja po meni tri bitne stvari, a to je o čemu smo danas govorili ispravak netočnog navoda, zatim povredu Poslovnika i ono što je s čim se nikako ne mogu složiti to je evidentiranje i registracija saborskih zastupnika. Teoretski oni se mogu prijaviti i biti jednu minutu tu i otići odavde ča. Međutim, danas se govorilo o tome o modernizaciji svega ovoga u Hrvatskom saboru. Ja ću vam reći, evo ja sjedim tu vjerujem kao i većina kolega na 70 cm, imam ovaj uređaj i to je moj uređaj, to nije od Sabora uređaj, gdje imam i svoj mobitel, ja ga plaćam, ne plaća ga Sabor. U tih 70 cm imam 20-ak prijedloga zakona, nekih svojih materijala koji mi koriste kako bi se što bolje pripremio za rasprave u Hrvatskom saboru. Vjerujte mi to je nedovoljno, to je malo i u usporedbi sa drugim parlamentima mislim da ne bismo trebali uopće govoriti kako nam je ovdje, odnosno kakav nam je rad ovdje u Hrvatskom saboru. E sad kod te elektronske evidencije istina je da su neki od kolega rekli, a ima nas jako puno koji smo načelnici, gradonačelnici i sigurno je da moramo obavljati svoje dužnosti i iz mjesta odakle dolazimo. Naravno, složio bih se i sa kolegom Tuđmanom koji kaže ukoliko vlada nered, misleći na nered vezano za dnevni red i ukoliko ne znamo kako nam traje taj dnevni red naravno da se to prenosi i na jedinice lokalne samouprave, odnosno na niže razine jer ako ovdje nešto ne štima onda će dolje to biti kudikamo gore ili drugačije, ili nećemo ispoštivati one termine koje smo trebali. Pa slijedom toga ovdje je bilo govora i o političkoj komunikaciji i o tome da zapravo Sabor treba biti nadređen Vladi, a ne Vlada Saboru. Ja vjerujem da će se i ovim izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskog sabora posložiti neke stvari koje bi trebale služiti i svima nama. Vjerujem u to, ali nisam za to da se takve stvari mijenjaju i sigurno ću uz svoj klub biti protiv toga i protiv izmjena i dopuna ovoga Zakona. U nadi da će nam svima biti bolje vjerujem da ćemo uvijek tražiti bolja rješenja kako bi javnosti, a u prvom redu i građanima RH bilo bolje da ne raspravljamo o ovakvim stvarima oko najbitnijih stvari u Domovini Hrvatskoj vezano i znajući kakve su gospodarske prilike danas. Hvala.
Hvala i vama. Imamo jednu repliku, Branko Vukšić. Izvolite.
Da kolega Babiću ja se slažem s vama. Saborski zastupnici rade i u odborima, saborski zastupnici komuniciraju s građanima, saborski zastupnici pišu zakone, saborski zastupnici pišu amandmane sve to rade saborski zastupnici. Ali na kraju, ja govorim prije svega o saborskim zastupnicima većine, na kraju saborski zastupnici većine odlučuju hoće li prihvatiti ili odbiti zakone koje predlaže Vlada. I što se tada događa? Nikad ne odbijaju. Što znači da ni o čemu ne odlučuju. Znači da je sve gotovo. Ako može premijer smijeniti guvernera i o tome u javnost pisati kao o gotovoj stvari da je guverner smijenjen i da će biti postavljen jer ga premijer postavlja gospodin Vujčić, a Rohatinski smijenjen i kad to premijer čini telefonom jer kaže što će se susretati tad stvarno jest ovaj Parlament Kazalište lutaka.
Hvala. Sljedeći za raspravu Franjo Lucić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Pa evo ja ću se nadovezati također za ove izmjene i dopune zakona i reći ću ono što sam i maloprije rekao u replici da upravo ova rasprava danas koja se vodi ovdje u Parlamentu doista govori sve. Govori da mi koji smo danas u opoziciji imamo primjedbe na ovaj zakon, a da istovremeno pozicija, dakle SDP i ostale stranke koje su u koaliciji, jednostavno danas nemaju potrebe za raspravom jer njima je valjda sve jasno, a mi koji se ovdje danas javljamo, koji raspravljamo, koji ukazujemo na nešto što nije dobro ispada da smo mi neki drugačiji zastupnici od ovih ljudi koji dolaze iz SDP-a i koalicije. Da li je to doista tako? U raspravi predsjednika kluba smo upravo čuli ispred SDP-a i gdje sam mu osobno rekao da je i sam sebe uvjerio kako je ovaj zakon dobar to doista pokazuje i kaže maloprije ova aktivnost o kojoj sam govorio da nema jednostavno zainteresiranih ljudi za raspravu ispred koalicije pokazuje da je to doista jedno jednoumlje, da je to prikazivanje jedne sile unutar Sabora što su ovdje i moje ostale kolege govorile jer to doista upućuje na to. Ne može me nitko uvjeriti da to nije tako. Upravo iz razloga što razmišljate mi imamo većinu, a vi pričajte svoju priču, vi replicirajte. Usto nam uskraćujete ispravak netočnog navoda jer što bi bilo da je to kojim slučajem HDZ u prošlom sazivu ili ne daj Bože prije 8 godina napravila? Pa sjećamo se jako dobro retorike kolega iz SDP-a kojim su se rječnikom u proteklom mandatu služili. Koliko su puta upotrebljavali kako vi to danas kažete zlonamjerno ispravak netočnog navoda. Koliko puta se je govorilo neprimjerenim rječnikom, uvredama, pogrdama od predsjednika Vlade pa nadalje. Danas nam ovdje i u proteklim danima držite jedno predavanje o lijepom ponašanju u ovom Parlamentu. Pa jel mislite da smo mi zaboravili proteklu godinu i protekli mandat? I stoga doista danas sve ovo što mi govorimo i sve ono što se vi danas izrekli dakle kroz jedno ili dva izlaganja govori upravo da vi provodite jedno nasilno ponašanje pod krinkom dakle mi ćemo to provesti na bilo koji način htjeli vi to ili ne htjeli. Pa da li je to danas u 21.stoljeću doista potrebno provoditi kada istovremeno gledamo i druge parlamente koji su upravo dali svojim zastupnicima ne samo da govore za glavnom govornicom nego da iskazuju i svoje mišljenje i ispravke kroz sve moguće provedbe unutar plenarne sjednice? Da li mislite, a prije svega vjerojatno polazite i od svojih zastupnika kojih nema ne ovdje danas nego od početka Sabora, ja ih znam, ali neću biti tako zločest pa ih imenovati, koliko puta su bili na sjednici zastupnika u Hrvatskom parlamentu, neću govoriti o vašem premijeru koliko je puta bio u protekle 4 godine. i danas vi uvodite neke kartice. Da i mi smo za kartice pa ćemo vidjeti tko dolazi tko ne dolazi, tko što govori itd. Vi ste ovih dana upravo na brzinu kao što želite to i danas provesti i drugu točku dnevnog reda Ovršnog zakona, vi želite jednostavno stavljati sve ono što je bino u popodnevnim satima kada nisu kamere uključene, želite odvratiti pozornost javnosti od komentara i rasprave ljudi iz oporbe, želite jednostavno na svaki način obezvrijediti sve ono što predlažemo a doista se u ovih 6 mjeseci napravili pogrešaka, toliko srljate, letite, sami sebe ispravljate, donosite zakone, povlačite zakone itd., itd. Zar nije dovoljno rečeno u proteklim danima kako ste i na koji način donijeli Zakon o javnoj televiziji? I tu ste također napravili jedan udar, na sve nas ovdje koji smo drugačije mislili, ali što je najbitnije napravili ste udar na ljude i koji su vas birali i oni koji gledaju državnu televiziju? Pa zar je u današnjem vremenu dopušteno a preporuka je EU upravo da HRT odnosno državna ne smije biti stranačka, vi upravo u ovim proteklim danima ste rekli sve o tome. Dozvolili ste i forsirate da smijenite sve one ljude koji su izabrani na jedan demokratski način i onda dva dana prije nego što ćete donesti te zakona šaljete kao policiju, izmislite tamo jer su nešto napravili ili nisu napravili. Pa imali ste to vremena i poslije kada postavite svoje ljude, ali ovo je bolje ovako poslati policiju prije pa da se kaže zbog toga smo vas smijenili, moramo vas mijenjati, vi ne radite dobro. Dakle takav ste jedan represivni zakon donijeli gdje ćete imati stranačku televiziju, gdje ćete sve svoje vođe moći hvaliti otvorenim ustima i ujutro, i u podne i navečer, ali to će narod prepoznati i već poznaje. Donijeli ste represivne gospodarske zakone koji će ubiti gospodarstvo u vrlo krakom vremenskom periodi. Rekli smo, da mi nismo protiv toga, ali smo protiv da se donose na takav brzi način. Donosili ste još mnoge zakone koji su protiv interesa hrvatskog naroda i koji će im biti sigurno na štetu. Zašto u današnjem vremenu ovdje netko je od kolega govorio, pa zar vi mislite da ćete vladati 20 godina? Pa šta ako budete vlast izgubili u kratkom vremenskom periodu a pripremate se kao da ćete živjeti i vladati 120 godina? Pa zar su nam danas potrebni takvi zakoni u ovome današnjem vremenu? I kada govorimo o karticama dakle o ulascima izlascima mi smo ti upravo krivci koji smo stvorili u javnosti takvu percepciju da saborski zastupnici ne rade da ih nema, istovremeno ne pitajući gdje smo, šta smo u kojim odborima ali jednostavno smo svi skupa krivi zato što se to tako dogodilo. S druge srane danas imamo ovdje i zastupnika koji su i načelnici i gradonačelnici, a vi upravo predlažete i novi zakon gdje će moći i župan moći biti saborski zastupnik što je po meni isto u redu jer onaj zastupnik kolega Vukšić je govorio kao ne trebamo se baviti svime, kolega Vukšić ako niste možda, a niste bili čelnik lokalne samouprave i regionalne samouprave mišljenja sam da upravo zastupnici koji su i načelnici i gradonačelnici i župani daleko mogu lakše rješavati svoju problematiku na lokalnu nego ako to niste. Utoliko je bolje da upravo ti zastupnici, a sutra i župani neka budu ovdje ali nemojte ih onda ograničavati da ne može izaći i otići u bilo koje ministarstvo, u bilo koji fond ili u bilo koju instituciju jer jednostavno pomoć svim onim ljudima koji rade u našim lokalnim samoupravama je upravo neophodna pomoć zastupnika koji ovdje rade u Hrvatskom parlamentu jer su u neposrednom kontaktu sa svim ministrima i sa svim onim ljudima koji čine Vladu RH. I zato ovo donošenje zakona i uskraćivanje da se ovdje kaže šta se misli, da se uskrati i vi kažete da vi nećete moći imati ispravak netočnog navoda ali ćete moći imati repliku, da, vi dajete predstavniku Vlade da mu mi repliciramo a istovremeno da ti on odgovara i di mu ti više ne možeš onda odgovoriti. I moraš se povinovati njegovom odgovoru jer tvoje mišljenje ništa ne vrijedi. Predstavnik Vlade ili predlagatelja bilo kojega zakona će imati završnu riječ i ono što on kaže to je svetina, a sve ovo što mi mislimo da je drugačije ili što smo vas već nekoliko puta uvjerili da ne donosite dobre zakone, to sve skupa neće vrijediti i bit će svaka riječ zastupnika obezvrijeđena. Hvala lijepa.
Vrijeme, kolega. Imamo jednu repliku Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi kolega samo da vas ispravim, nije državna televizija, nego javna televizija, HRT bi trebala biti javna televizija do sada nije bila ni državna, ni javna, ni stranačka. Nisu je podržavali. S tim ja se grozim licemjerja, policija treba uredovati i ne vjerujem da je SDP poslao policiju na Prisavlje. Policija prema svjedočenjima visokih dužnosnika u policiji nije smjela u vrijeme HDZ-a uredovati na HRT-u jer svaki put kad je pronašla neke nedopoštine rekli su prste k sebi, ne dirajte naše ljude. Prema tome ne bih tako, koliko god sam kritičan prema ovom zakonu tako vezu povukao između policije i vlasti, odnosno HTV-a. Smatram da saborski zastupnici trebaju raditi jedan posao ili kad rade tri posla onda ne obavljaju niti jedan posao dobro jer nisu supermeni i to se dokazuje. Ne možete biti istovremeno na dva mjesta, ne možete biti toliko dobri da biste mogli odlično obavljati dva posla, tri posla, četiri posla, biti gradonačelnik nekog velikog grada recimo Splita i biti saborski zastupnik. Sasvim sigurno da ne postoji taj čovjek koji će obavljati jednu dužnost dobro. To su tzv. ljudi koji misle da su nezamjenjivi, ljudi koji misle da će zbog njih propasti svijet, međutim vidite da Hrvatska propada i s njima. Hvala.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, Franjo Lucić. Izvolite kolega.
Ma kolega Vukšić, nismo se razumjeli. Nisam ja rekao da mi moramo sve bit, pa mi imamo svoje zamjenike koji rade u lokalnoj upravi. Dakle mi, ako tamo jesmo i nismo, ali mi smo ta produžena ruka koja će lakše rješavat problematiku lokalne i regionalne samouprave. Prema tome, ja sam o tome govorio. Imamo mi ljude koji odrađuju određene poslove. Vi govorite da je HDZ imala ljude na televiziji. Pa HDZ, upravo to svi i znaju, možda je to i sramota HDZ-a što nije postavljala svoje ljude i nismo imali nikakve ljude… … [[Upadica se ne razumije.]] Nikakve svoje ljude nismo imali na javnoj televiziji. Prema tome, ovo sada što se radi ovo je upravo pogodovanje da SDP i koalicija imaju svoje ljude od direktora, od urednika, od svih onih koji rukovode HRT-om i to ćete vrlo brzo vidjet u kratkom vremenskom periodu i vidjet ćete da ovi postojeći ljudi koji su tamo bit će smijenjeni i nek mi onda netko kaže da to nije politički i nek mi netko kaže da je to u nekom općem javnom društvenom interesu. Televizija mora ostat javna televizija i mora jednostavno vodit takav program koji neće biti obojen stranačkim bojama, a ovo će se upravo dogodit da će javna televizija postat stranačka televizija koju plaćaju građani i svakako ćemo se onda i borit da tu televiziju ne treba plaćat pretplatom. To će malte postat ne samo stranačka nego i komercijalna televizija i sve ono što ne bi trebalo biti, jer do sada je doista ta televizija bila u interesu hrvatskog naroda, ali od sada više neće to biti.
Hvala. Sljedeći za raspravu Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Evo već šest sati raspravljamo o dokumentu koji bi trebao na određen način regulirati da se digne dignitet ovog doma i svih nas koji sjedimo unutra, pardon četiri sata, ispričavam se, ne šest. Međutim, vrlo interesantno je da u toj raspravi, izuzev u klubovima, kolege iz vladajuće koalicije uopće ne sudjeluju i logična je stvar da, možda nije ali očigledno da je, da kad se ovaj Poslovnik gleda sa pozicije onih koji su u vladajućoj većini onda bi on trebao izgledati na drugačiji način, kad gledate s pozicije oporbe onda opet smatrate da bi trebao izgledati drugačije, a istovremeno predstavnici Vlade kad sjede tu onda misle da bi taj Poslovnik trebao bit drugačiji, da saborski zastupnici imaju malo prevelika prava. Međutim, upravo što je možda nedostatak ovoga svega skupa gdje se mi nalazimo je što mi sami sebi nećemo urediti pravila kako da se ponašamo i kako da radimo ovdje. Zar stvarno mislimo da je bitno da izglasamo nekakav zakon bez obzira što intimno i osobno mislimo o njemu ili je daleko bitnije da taj zakon donese nešto bolje Hrvatskoj sutra. Evo uzmite, danas je Vlada donijela odluku o izmjeni svoje uredbe koju je donijela prije tri dana ili četiri dana o trošarinama. Prije četiri dana je rečeno da će cijena goriva pasti i da se zbog toga podižu trošarine, danas druga priča. Pa kako je netko mogao tako pogriješiti i da li je to bitnije od ovoga Poslovnika. Da li je institut ispravka netočnog navoda, da li je evidencija o tome kad saborski zastupnici dolaze ili ne dolaze u Sabornicu, da li je zapošljavanje jednog ili dva savjetnika po klubu daleko bitnije od toga kako mi u ovom Saboru radimo i da li mi u Saboru stvarno ukazujemo da je možda netko u Vladi naprosto pogriješio prilikom predlaganja određenog zakona. Da li smo možda u ovom Poslovniku trebali malo više pažnje posvetiti tome kako liči rad na našim odborima i kako ti odbori raspravljaju zakone i na određen način ih pripremaju za parlamentarnu raspravu. Idemo unatrag i u vrijeme kad je HDZ bio na vlasti. Neću govoriti samo o ovih 6 mjeseci. Koliko puta se dogodilo da je nakon rasprave po odborima se dogodilo da su saborski zastupnici snagom argumenata promijenili prijedlog Vlade? Skoro pa nikada. Možete na prste dviju ruke izbrojiti da se to dogodilo. Dobijete neke sitne amandmane od dva ili tri odbora, to se dogovori sa predlagateljem, on to usvoji i eventualno nekakav amandman od vladajuće koalicije. E sad kolegice i kolege, postavlja se jedno elementarno pitanje, da li smo mi ovim poslovnikom trebali urediti da naša aktivnost i rad kroz odbore bude kvalitetniji i bolji, onda bi vjerojatno i rasprava na parlamentarnim sjednicama bila možda malo drugačija. Možda bi onda tu raspravu u odborima i neke druge stvari stavili izvan toga da li ćemo sutra imati ili nećemo imati ispravak netočnog navoda. Jer gledajte, kolege iz prije svega SDP-a, njih je bilo najviše u proteklom mandatu kada su bili u oporbi, tada im se taj ispravak netočnog navoda kao instrument u parlamentarnoj raspravi, parlamentarnoj borbi činio kao nešto sjajno, nešto fenomenalno. I dapače, predsjedatelji koji su vodili sjednice mogu itekako potvrdit da je bilo ustvari vrlo teško odrediti granicu gdje je ispravak, gdje nije ispravak, ali naprosto to se koristilo kao jedan odličan instrument u parlamentarnoj borbi. I što sad rade, znajući da je to bilo jedno oružje koje su oni itekako dobro koristili, oni to oružje uzimaju iz ruku današnjoj oporbi. I to je činjenica i to je istina i to je razlog zašto se ukida institut ispravka netočnog navoda, ništa drugo. Jer ne može reći potpredsjednik koji je tu predsjedao kad sam ja ispravljao nekakav netočan navod da klupa može biti drvena pa je zamijeniš sa kamenom, ostaje klupa. Istina je, ali mi sad imamo repliku, bez obzira kakva ona bila ali ostajemo bez ispravka netočnog navoda. Da bi se hrvatski narod u trenucima kada struja ide 20%, plin 30%, kad se dižu porezi zabavljao s nečim onda im se baci ovako malo da raspravi o tome da li će saborski zastupnici svoj ulazak u sabornicu evidentirati putem nekakve elektronske kartice ili će se potpisivati u ovu knjigu tu. Boli briga hrvatske građane kako ćemo se mi evidentirati, ali bogme kad su dobili prve račune za plin i struju sad u šestom mjesecu itekako ih je bolila ruka, novčanik, srce i duša. A kad dobiju prve račune za plin u 12 mjesecu za onu plinsku ratu koja je mjesečno 1000 i još nešto kuna, pa kad to budu trebali platiti 300, 400 kuna onda će ih itekako smetati i onda će ih zanimati. Onda će nas pitati što mi radimo ovdje. Jer na krajeva nas su izabrali ovdje da stvorimo uvjete da oni bolje žive. I možemo mi jedni drugima predbacivati koliko god hoćemo vi ste tada napravili ovo, mi smo tada napravili ono. Pogledajte što se danas događa? Zar vi stvarno mislite da ovaj Zakon o ovrhovoditeljima i Ovršni zakon ne tangira hrvatske građane? Ako tako mislite onda se grdo varate. Ali gledajte, mi ćemo taj zakon gurnuti sad u 6 sati navečer u saborsku raspravu, pitanje da li će netko od vladajućih saborskih klubova raspravljati o njemu. Saborski zastupnici vladajuće koalicije neće uopće raspravljati, raspravljat će oporba tek toliko da ostane zabilježeno da smo raspravljali. Ali ja vam kažem nemojte se varati da taj zakon itekako ne tangira hrvatske građane. I te kako ih tangira, pa ćete vidjeti kad on krene u primjenu. I nemojmo prebacivati jednima vi ste htjeli stvoriti nekakvu kastu, nekakvi koji će se obogatiti na tome što će biti ovršitelji. Pogledajte koliko su bili efikasni ti sudski ovršitelji u proteklim godinama i zašto nisu radili svoj posao isti ti ljudi, ali o tome ćemo kad se bude radilo o tom zakonu. Ja samo hoću reći koja je nama lista prioriteta. Mi ovdje već 4 sata raspravljamo o nečemu što je po meni nebitno. Dragom Bogu i hrvatskom narodu je svejedno da li ćemo mi ovdje jedni drugima dizati palicu sa replikom ili sa ispravkom netočnog navoda. To je hrvatskim građanima potpuno svejedno. Ali da im netko kaže u četvrtak da će im gorivo otići ne 15 nego 19 jer se još na to plaća i PDV gore, pa da bi danas rekao oprostite, mi smo se krivo izračunali, pa to neće ići, to će ići tek 24.7. To govori jasno o jednoj neozbiljnosti, jednoj nestudioznosti, jednoj naprosto nepoznavanju materije. I sad dolazim na ono što želim reći na kraju. Najveća tragedija i ovog Sabora što se on pretvara u glasačku mašineriju hrvatske Vlade. To je najveća tragedija. Ja znam da bi kolege iz vladajuće koalicije najsretnije bile na kraju krajeva i mi smo se tako ponašali kad smo bili na vlasti, ja neću reći da nismo, najsretniji kad se predloži zakon da se čim prije izglasa i da to ide dalje. E sad, hoćemo li mi ići po principu ako je to bio tako pa sad ćemo mi raditi tako i tako u nedogled ili ćemo odraditi ono što je naš posao, a to je da hrvatskim građanima bude bolje i da budemo na određen način korektor Vlade. To je ključno pitanje, to je ključno pitanje. I ako mi na takav način nismo u stanju raspravljati u ovom Hrvatskom saboru onda mi ne zadovoljavamo ono za što smo izabrani ovdje i možemo onda pričati da možemo biti izabrani i sa liste i ovako ili onako ali mi naprosto ne ispunjavamo ono što trebamo raditi. Dragi prijatelji, nas čeka što se tiče gospodarstva i svega vrlo, vrlo vruća jesen. Na žalost Vlada nije napravila ono što je trebala napraviti a što je ovdje rečeno kad je bila inauguracija Vlade i kad je bilo donošenje Sabora, a to je smanjenje potrošnje. I vidjet ćete kako će reagirati financijske institucije na jesen. Ovi razgovori sa sindikatima, pa gledajte to je bilo rečeno prije tri godine, ali tada je to bilo bogohulno, tada je bilo zgodno paradirati sa sindikatima i potpisivati zahtjev za referendum. Međutim, kad ljudi ne znaju procijeniti problem države onda se događa ovo što se danas događa i zato kolegice i kolege meni je žao što naprosto niti o dokumentu koji je trebao na određen način dići i naš osobni dignitet donekle da nas ljudi ne gledaju ovako kako nas gledaju nismo u stanju o njemu raspraviti kako treba nego se, kažem bavimo sa stvarima koje su totalno nebitne. Mislim da uvjeti za rad saborskih zastupnika, a oni su na žalost nikakvi, jer ako se hoćete spremiti za raspravu onda morate imati kancelariju, morate imati pristup i internetu i svemu, a na žalost većina saborskih zastupnika toga nema. I ako ćemo ovaj Poslovnik i općenito točke dnevnog reda gledati ovisno na kojoj se poziciji trenutno nalazimo onda nećemo napraviti ništa dobroga, a mi možemo do besvijesti predbacivati jedni drugima tko je što napravio. Svatko je u određenom povijesnom trenutku ove države imao priliku nešto napraviti. Prema tome, narod će suditi tko je što napravio. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imamo repliku, Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Šuker, rekli ste da boli briga građane za to hoće li se zastupnici evidentirati karticom ili u knjizi da im je to sasvim svejedno. Ma naravno trebalo bi im biti svejedno i je im zapravo svejedno. Ali danas cijeli dan mediji bruje o tome kako će se provlačiti saborske kartice i naravno dok bruje o tome onda se zaboravi mislit o tome o pogrešnim procjenama Vlade, zaboravi se mislit o tome koliko im je život skuplji, koliko su porasle cijene. I kad dobiju te račune za struju i za plin naravno neće biti, zaboravit će na koga zapravo trebaju biti ljuti ali će im biti crvena krpa saborski zastupnici jel' oni dolaze na posao ili ne dolaze na posao. Ponekad mi se čini da je to namjerno da se sve usmjerava prema zastupnicima. Neko jutro je gostovao ministar Mrsić u saborskoj, u radijskoj emisiji. Gnjevna građanka je, naravno bilo je govora o troškovima prijevoza za državne službenike i radnike, gdje jedna građanka je pitala a šta je sa troškovima prijevoza saborskih zastupnika, kad ćete to njima ukinuti. Ministar umjesto da je rekao da saborski zastupnici dvije godine, jer je to za vrijeme HDZ-a pravo ukinuto, to i još neka druga za saborske zastupnike, umjesto da je to odgovorio on je rekao da, da i to ćemo propitati. Malo ćemo i njih tu korigirati. Evo ponekad mi se čini da se to upravo namjerno radi da ta oštrica gnjeva ne bi išla na pravu adresu.
Hvala. Imamo odgovor na repliku, kolega Šuker izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Da, kolegice Lovrin. Umjesto da večeras udarna vijest na svim radio televizijama, na portalima, sutra u svim dnevnim novinama bude da je naprosto Vlada napravila katastrofalnu pogrešku jer je obmanula hrvatske građane, jer je u četvrtak rekla da podizanje ovih trošarina za 19 lipa neće otići cijena goriva gore, jer će naprosto cijena, situacija na svjetskom tržištu biti takva da će ta cijena pasti dole lijepo se to gurnulo polako sa sjajnim svim doktorima u stranu i raspravlja se o tome da li će saborski zastupnici provući karticu ovako ili ne. Ali inače tek toliko radi hrvatske javnosti, radi zapisnika ove famozne i genijalne glasovanje u trenutku kad se već u svijetu glasovalo otiskom prsta ili nekako drugačije, to je bilo tamo negdje 2001. je uveo tadašnji predsjednik Hrvatskog sabora pa to tri godine nije funkcioniralo itd. a ovo ima svoju štoriju i bolje je ne otvarati. Dakle, najlakše je sa ovakvim benignim stvarima koje u principu politički ili koštaju ili ne koštaju nekoga zabaviti hrvatsku javnost, a ono što je ključno, što je važno gurnuti u stranu. Jer gledajte i ovi sukobi unutar vladajuće koalicije nisu politički nimalo bezazleni. Ili govoriti o tome, o podijeljenosti sindikata u stavu jedne sindikalne skupine i stavu druge sindikalne skupine o tome kako će im netko danas uzeti prava za koja ih je jučer uvjeravao da oni imaju pravo na ta prava i da ona zločesta HDZ-ova vlada naprosto to ne smije uzeti. Jer to je protunarodno, to je protuljudski da bi se ta nekakva prava ukinula i to su HDZ-ovci htjeli napraviti. Pogledajte što se događa nekoliko mjeseci nakon dolaska na vlast shvatimo da ta protunarodna vlast Vlada je bila u pravu i da se to naprosto treba napraviti. I sad najveći je problem što se film ne može vratiti natrag i što se onaj potpis ne može prebrisati tako da hrvatski građani ne vide kako ih je netko zavarao, kako im je netko pružio lažnu priču. I gledajte, sva ona priča sa očuvanjem kreditnog rejtinga je naprosto farsa. Hrvatska je u trenutku ulaska u EU trebala dobiti povećani kreditni rejting, a ne smanjen. Samo kao bonitet toga što, ili bonus toga što je ušla u EU. A mi smo pričali o tome da se borimo da zadržimo postojeći kreditni rejting, ali s obzirom da nismo izvršili ono što trebamo vidjet ćemo što će nam biti na jesen.
Hvala kolega Šuker. Sljedeća za raspravu Ruža Tomašić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo kada se nešto ukida ili mijenja onda se obično mijenja boljim, učinkovitijim. Ne vidim kako će ukidanje institucije ispravka netočnog navoda biti učinkovitije. Zamislite sada predstavnika Vlade koji predlaže zakon i onda mu netko da repliku i on replikom odgovori i opet nije istina. I onda zastupnik čeka dok se on opet javi za riječ pa mu onda daje repliku iz onoga prethodnog što je govorio. Tako da replikama nikada neće biti kraja. A ja ne znam kako ćemo mi ako predstavnik Vlade uporno govori što bar mi mislimo da nije istina, da li ćemo imati, dobiti nekakvu tablicu na kojoj će pisati nije istina, ne govori istinu ili možda još gore riječ. Ili ćemo na komad papira napisati ne govori istinu. Tako ja ne znam da li se to baš razmišljalo i promislilo do kraja. A kvaliteta rada u Saboru se zapravo ne određuje ni karticom elektronskom, a ni ukidanjem ispravka netočnog navoda nego kvaliteta rada se cijeni uvažavanjem zastupnika i uvažavanjem predsjedništva Sabora i jedni prema drugima. Dakle, uvažavajte nas tako da se nekada prihvate i naši prijedlozi opozicije u obliku prijedloga za vrijeme rasprave ili u obliku prijedloga zakona. Onda znamo da se uvažavamo, znamo da i mi nešto vrijedimo i da se naše mišljenje broji. Na taj način znamo da se uvažavamo. Što se tiče Poslovnika, kada bih ja mogla nešto mijenjati u Poslovniku ili dodati nešto ja bih dodala da se zabrani stranačka stega i da se jednostavno glasuje po svojoj savjesti. Zamislite onda kakvi bi prijedlozi zakona bili u ovome Saboru, zamislite koji bi prijedlozi zakona prošli u ovome Saboru. Nažalost, u svih ovih 22 godine Hrvatskog parlamenta stranačka stega vrijedi i dalje. Osim toga ja mislim da mudro predsjedništvo Sabora bi trebalo sazivati sjednice, svaka nova sjednica jednom mjesečno. Tada bi dopustili na aktualno prijepodne ili pitanja pa bi vidjeli po tim pitanjima što opozicija misli, da li griješe i ako griješe gdje griješe i onda bi to ispravili. A zasad relacija između opozicije i pozicije dogovorit ćemo se, bit će kako mi kažemo. Nažalost, sve vlade dosada su mislile da sa mandatom dobivaju i mudrost, ali ovim stanjem u ovoj državi vidi se dosada da tu uopće nije bilo mudrosti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeća za raspravu Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo Poslovnik Hrvatskog sabora svakako je naš temeljni akt kojim bi mi morali urediti naše odnose i pravila postupanja u ovom Visokom domu. Svakako bi to trebao biti naš akt kojim bi štitili dignitet kako Hrvatskog sabora tako i nas saborskih zastupnika. A kakav je dignitet Hrvatskog sabora i nas zastupnika bez obzira vladajućih ili opozicije to se vidi evo i iz današnjeg rada ove plenarne sjednice, ali i iz rada u četvrtak i petak kada cijela pozicija vladajuća nije imala što za reći. Imala je što za reći, imala bi što za reći, ali je dobila jednostavno nalog da ne raspravlja. Zašto ne smije govoriti, a nama je poruka ovakva mi nećemo govoriti da to sve stignemo napraviti, a vi možete govoriti tako i tako izglasat će se to što većina hoće, a vi izvolite raspravljati a kazna za to što raspravljate će vam biti da ćete danas sjediti do ponoći. Evo mi ćemo danas izuzetno važan set zakona Ovršni zakon i prateće zakone počet ćemo raspravu negdje iza 6 popodne pa dok bude. Sad ako ćemo raspravljati sjedit ćemo do ponoći, ako želimo ići ranije kući nemojte govoriti. Mi ćemo i tako i tako to izglasati. Toliko o tome i mislim da to nije dobro. To pokazuje koliko i sama Vlada misli i cijeni svoje vlastite zastupnike. Čačić i Milanović što kažu to će se izglasati i nemate vi tu što govoriti, pogotovo kad smo mi odlučili da to mora ići po hitnom i žurnom i brzom postupku. A ono što bi očekivali od saborskog Poslovnika je prije svega da uredi ono što nije uređeno dosada i što bi bilo nužno riješiti, a to je ono što europski parlamenti imaju dakle program rada Sabora, odredbe o tome koliko najduže pojedina sjednica može trajati. Dakle, može li trajati mjesecima, može li se beskonačno dopunjavati dnevni red, može li se taj dnevni red dopuniti u petak pred dva dana sa 21 zakonom i evo u petak smo dobili na stol recimo Ovršni zakon. Pogledajte ga koliki je, danas o njemu moramo raspravljati. Odbori su to zbrljali začas, nisu ni raspravljali da bi bile pretpostavke za raspravu na plenarnoj sjednici. Možda bi se moglo urediti kad se već provlačimo kartice da je to radno vrijeme Sabora od 9 do 19 pa da znamo do kad ćemo raspravljati da ne budemo ovako rekli ako vam se raspravlja onda ćete do ponoći, itd., itd. Dakle, to su stvar, sjetite se kad je ova koalicija došla na vlast, na prvim sjednicama Sabora predsjednik Sabora i premijer govorili su nismo mi kao vi, nećemo mi imati maratonske sjednice mjesecima da nema aktualnoga sata, nećemo dopunjavati dnevni red. To su bila obećanja, a iza toga se dogodilo što? Evo sjednica koja traje čini mi se od polovice travnja dakle gotovo tri mjeseca neprekidno i savki petek dobivamo novi set na stol. Izmjenama ovog Poslovnika zapravo su gotovo nikakve, ukida se institut ispravka netočnog navoda. Slažem se s kolegicom Tomašić da će ovo ići u nedogled. To je gore za predstavnika Vlade jer prije ste ga morali loviti u tome da mu točan činjenični navod možete ispraviti a sada će se moći replicirati na sve i kada on odgovori ili ona ponovno ćemo moći u sljedećoj replici se osvrnuti na ono prije i tome zaista neće biti kraja. A ove odredbe o evidentiranju, meni se čine bez uvrede predlagatelju ali zaista besmislene. Ne znam koja je njihova svrha. Dakle zadnja je stvar u tome da bi zastupnik htio izbjegavati nazočnost ovdje u Saboru ja pogotovo ne jer sam ja redovito ovdje, ali evo čitam kaže "zastupnik potvrđuje dolazak u Hrvatski sabor zastupničkom iskaznicom elektroničkim putem", a stavak 2. "potvrdom dolaska iz stavka 1. ovog članka smatra se i sudjelovanje zastupnika u radu radnih tijela, putovanje zastupnika po odobrenju predsjednika Hrvatskoga sabora, te obveze prema klubu zastupnika". Šta to znači? Da prije nego što ide na put doći na brzinu, tu provuć, registrirati ili kada dođe u klub? Ja zaista ne razumijem. Čemu ta evidencija služi osim toga da će negdje stajati pa će biti za zabavljanje općoj javnosti. Koja je svrha? Koja je sankcija? Šta će biti ako se netko ne registrira 10 radnih dana Sabora? Jedno od obrazloženja je bilo da zastupnici ne uzimaju bolovanje, ali nakon kojeg dana što se ne registrira će morati donijeti doznake za bolovanje. Znači li to da ćemo morati dobiti rješenja za godišnji odmor kada se npr. mjesec dana ne registriramo jeli to znači da će nam se mora izdati rješenje za godišnji odmor kada Sabor ne radi? Čini mi se ta odredba potpuno besmislena. Sasvim je svejedno knjiga ili ta kartica ako ona iza toga nikakvo drugo uređenje za sobom ne povlači i ne uređuje. Nadalje, povreda Poslovnika, izmjene odredbi o povredi Poslovnika o tome da je zastupnik dužan ukoliko je nezadovoljan odgovorom predsjedavatelja dužan podnijeti zahtjev za izjašnjavanje odbora za Ustav i Poslovnik, ako to ne učini gubi pravo na ponovnu primjedbu na povredu Poslovnika. Čini mi se da time ništa puno nismo dobili i da će ovaj institut i dalje biti da će se dizati, što je i u redu, nemam ništa protiv toga, dizati pločica povrede Poslovnika i uglavnom samo neće javno izjavljivati zastupnik da ima namjeru zahtjev Odboru za Ustav i Poslovnik dakle tu se ništa bitno neće dogoditi oko tih izmjena. Rekla bih još nešto o ovim službenicima odnosno zaposlenicima u klubovima zastupnika. To su zaposlenici koji svakako obavljaju službeničke poslove koji su na radu u stručnim službama Sabora odnosno kluba. Mogu još razumjeti još intenciju da se oni uzmu na određeno vrijeme koliko traje mandat Sabora ali ne mogu razumjeti zašto bi za njih vrijedilo da se na njih ne primjenjuju odredbe o državnom stručnom ispitu o tome da moraju imati neka znanja. Oni dolaze u doticaj s dokumentima itd. prema tome sve one pa i etički kodeks i sve ono što vrijedi za državne službenike trebalo bi vrijediti za njih. Ne vidim koji je razlog da to za njih ne vrijedi. Evo, mislim da je ovo puno priče, puno govora ali zapravo izmjene nikakve. Ono što sam ja osobno očekivala obzirom na raspravu zastupnika SDP-a kada su bili u oporbi prigodom izmjene Poslovnika 2008.godine poglavito zastupnika Stazića koji je govorio u ime kluba SDP-a o tome da se osnivaju novi nepotrebni nova 4 odbora, da su to koalicijski apetiti, podjela izbornoga plijena, ne možemo zadovoljiti apetite zastupnika HDZ-a i koalicijskih partnera i zato ko amebe bujaju ti odbori. Evo sada je 2012.zastupnik Stazić i SDP i HNS su u poziciji da izmijene taj Poslovnik. Nisam vidjela da je u ovim prijedlozima izmjena da se ti odbori ukidaju i da se procjenjuje da nisu bili potrebni pa da nisu potrebni niti danas. Vjerojatno koalicijskih apetita ima i danas i jednako ih tako treba zadovoljavati. Samo ja to mogu razumjeti ali budimo pošteni i budimo objektivni jer mi smo saborski zastupnici bez obzira vladajući ili opozicijski. Izbori su svake 4 godine pozicije se mijenjaju i mi zaista ne bi trebali gledati tko je na kojoj strani nego donijeti jedan dobar temeljni akt po kojem ćemo mi postupati i prije svega štititi dignitet ovoga Doma.
Hvala. Imamo ispravak netočnog navoda Peđa GRbin. Izvolite kolega.
Zahvaljujem. Pa evo kolegice osvrnut ću se na vaš vrlo netočan navod, da se u zakonima konkretno ovršnom zakonu nije raspravljalo na odborima. Konkretno ja sam imao više primjedbi na prijedlog teksta zakona o kojem će se nadležno ministarstvo očitovati kada se bude činio končani prijedloga zakona a vjerojatno biste to primijetili da ste na sjednici Odbora za zakonodavstvo bili. A tamo ne samo da nije bilo vas nego čini mi se da nije bilo niti jednog drugog kolege iz HDZ-a. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo na vaše izlaganje kolegice Lovrin 5 replika. Prvi se javio Ivan Šuker. Izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo. Lijepo je ovako kada kolega saborski zastupnici predbacuju jedni drugima kada su bili, samo vaši kolege su nama govorili vi ste vladajući vi ste zato da osigurate kvorum. Ali u to nedemokratsko HDZ-ovo vrijeme je bilo dogovoreno kolega Leko može potvrditi da sjednice traju do 18,30 minuta, a ako je nešto izvanredno onda se duže radilo. I kolege saborski zastupnici, to je bio interni dogovor, su si mogli planirati vrijeme i sve skupa. Međutim ovo što se nama događa u zadnje vrijeme prije svega da se sjednica Sabora razvlačila samo da ne bude aktualnog prijepodneva, da većina zakona koji po ničem nisu bili za hitni postupak se donosilo po hitnom postupku, iz razloga samo da se izglasaju. Ajmo sad vidjet kolegice i kolege, koji je efekt tih zakona za bolji standard hrvatskih građana ako su oni doneseni po hitnom postupku i da li bi nešto hrvatski građani izgubili da su ti zakoni doneseni u redovnoj proceduri i da su možda neka rješenja bila daleko bolja. Ja vam garantiram da bi ovo drugo bilo tako. Međutim nažalost nema dogovora i mi ćemo ovaj cijeli tjedan tako raditi, od jutra do mraka, to se sjećam nekada dok je kolega Arlović bio potpredsjednik Sabora, kad je sjeo tu u 6 sati onda smo znali da smo do 11-12 sati bez brige i da jedno 30-tak zakona će se taj dan odvalit. Naravno, nitko iz vladajuće koalicije nije raspravljao. Mi se očigledno vraćamo na vrijeme od prije 12 godina što se tiče rada i ponašanja u Saboru. Međutim gledajte, kolegice i kolege, mi za godinu dana postajemo članica Europske unije, ja mislim da nam baš nije svejedno kakve ćemo zakone donijet. Ako smo već neke zakone donijeli i rekli da su oni usklađeni sa zakonodavstvom Europske unije zašto ih sad naglavačke mijenjamo, koji su dijametralno suprotni od onoga što je usvojeno prije nekoliko mjeseci, a istovremeno Hrvatska je završila pregovore. Prema tome ako se, samo još jednu rečenicu molim vas, vidim da je vrijeme isteklo…
Molim vas završite.
Ako smo se svi hvalili s tim da smo završili uspješno pregovore pa zašto sad sami negiramo ono što smo prije govorili da je jako dobro.
Hvala. Kolega Peđa Grbin najavio je povredu Poslovnika. Izvolite kolega.
Uvažani kolega Šuker je povrijedio Poslovnik i to članak 209. stavak 3. jer umjesto da replicira uvaženoj zastupnici Lovrin on je replicirao mojem ispravku netočnog navoda. Iako je bio u pravu, većina je tu da osigura kvorum ali dobro dođe kada i opozicija sudjeluje u raspravi. Hvala lijepo.
Kolega Grbin, nije bilo povrede Poslovnika. Mislim da ipak smo parlamentarna demokracija i tolerira se, makar do sada ste mogli primijetit da i u raspravi i u replikama možemo si poveznicu neku napraviti pa replicirati. Mislim da ćete se složit sa mnom da to nije bila povreda Poslovnika. Hvala. Dalje idemo sa replikama. Odgovor. Velim opet mi je problem, velim i unutar kluba repliciramo na sjednici kluba. Izvolite kolegice
Hvala lijepa. Možda bismo nekome drugome da raspravlja, ali nemamo kome. No ja ću se sa kolegom Šukerom složit da zapravo nikakvog efekta nemaju, odnosno u velikoj većini slučajeva nikakvog efekta nemaju ti zakoni koji se donose bespotrebno po hitnoj proceduri niti će imat efekta ovi svi zakoni s kojima nas se sad zatrpava da navrat nanos odlučujemo. Pa onda moram reći to, vama repliciram ne kolegi Grbinu, da bih ja bila na sjednici Odbora za zakonodavstvo i na sjednici Odbora za pravosuđe kad bi ti termini bili onako kako trebaju bit, da se ponedjeljkom i utorkom zasjedaju odbori da možemo slobodno tamo raspravljat. A budući da je sjednica zakazana plenarna u 14 sati, da je prije toga trebalo održat sjednicu kluba jer smo materijale primili u petak u 12 sati. Dakle ne može jedan čovjek biti na pet mjesta odjedanputa i meni je žao da nisam bila na toj sjednici odbora jer bih i ja raspravljala, ali evo neće bit nikakvog velikog efekta niti da se ovaj zakon sada koji ćemo sad raspravljati od 7 navečer vjerojatno do 10, isto tako smo ga mogli i sutra ujutro raspravljati i niz ovih zakona koji su u prijedlogu bi se moglo raspravljat u redovitoj proceduri, a ukoliko vladajuća većina odnosno Vlada procijeni da je nešto vrlo hitno i važno za državu onda postoji izvanredna sjednica Sabora koja se može i nakon 15. srpnja sazvati, naravno ali za važne stvari, a ne za ovo sve što nam se predlaže.
Hvala. Sljedeća replika, Miroslav Tuđman. Izvolite kolega Tuđman.
Hvala najljepša. Kolegica Lovrin je govorila o tome kako smo sada u situaciji da jedna strana uopće ne participira u raspravi, a rasprava se vodi samo s druge strane, međutim činjenica jeste da diskutirali i ne diskutirali na isto dođemo jer će ti zakoni ionako biti usvojeni. Rasprava zašto već par dana pozicija ne participira u ovim raspravama, očigledno je u tome da bi se u kratko vrijeme svi ovi zakoni usvojili bez rasprave kako bi se moglo ići na godišnji odmor, odnosno kako se ne bi sazvala izvanredna sjednica Sabora. Način da bi se stvarno to izbjeglo jeste ono što sam pokušao reći u svojoj diskusiji da se definiraju pravila ponašanja. Kada bi se u Poslovnik unijelo da u prijedloge, zakonske prijedloge treba unijeti analizu učinkovitosti prethodnih zakona zbog čega se oni mijenjaju i što se mora mijenjat, kad bi se unijelo to da mora biti pregledno tko je sve sudjelovao u javnoj raspravi sa kakvim primjedbama, onda bismo imali daleko kvalitetnije rasprave, ne bi dolazilo do ovoga i ono što je kolega Šuker rekao, ti zakoni bi bili puno temeljitije pripremljeni i u tom slučaju bi se ponekad moglo dogoditi da jedna i druga strana ne sudjeluju u raspravi ako bismo shvatili da ti prijedlozi zakoni su dobro pripremljeni. Ovako motivi za sudjelovanje i nesudjelovanje su sasvim drugi, a ono zbog čega smo svi ovdje, da donesemo prave i dobre zakone.
Hvala. Imamo odgovor, Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa da kolega Tuđman, točno, pozicija, vladajući bojkotiraju raspravu po diktatu. Mnogi možda bi nešto rado rekli, ali jednostavno ne smiju, takav je dogovor stranačke većine i moraju tamo šutjet na strani. Ali jednako tako po diktatu evo to kolega Grbin kao mlađi zastupnik koji nije bio u prošlom sazivu možda ne zna da je današnji vladajući, a tada opozicija su bojkotirali rad odbora pa dobrih preko pola godine bih ja rekla prije izbora. Više nitko nije dolazio na odbore, a i prije toga bi došli tu i tamo kad im se dalo, naravno ukoliko bi bile kamere da nešto kažu u kamere. Hvala.
Hvala. Sljedeća za repliku Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala vam lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatski sabora. Kolegice Lovrin, pa nije samo današnja pozicija bojkotirala rad odbora. Vrlo dobro se sjećate da smo mi u prošlom sazivu ovdje donesli 800, evo kolega Borić je iznio statistiku, 815 zakona, od toga je sigurno polovica bila usklađivanje s Europskom unijom. Dakle, današnji vladajući nisu niti sudjelovali u plenarnim sjednicama. Kako nisu sudjelovali u tim sjednicama u usklađivanju zakona danas bez problema krše sve te zakone jer naravno nigdje u fonogramu ne stoji da je bilo tko od njih nešto o tome rekao. Jednako tako već ova unazad dva dana, tri, odnosno tri dana kada ništa ne govore neće nigdje u fonogramu ostati traga da je bilo koji od zastupnika vladajuće koalicije na bilo koji način se izjasnio o tome, naravno osim predlagača. Ja se ispričavam, oni naravno da su rekli nešto od toga. Evo pa to je u stvarnosti ta filozofija. Ako ništa ne kažem znači ništa nisam kriv, ne sudjelujem opet nisam kriv ali mogu to sve skupa pljunuti na to što je donesen za Europsku uniju. Daklem, rade i dalje po svome. Evo to je taj plan 21. Na taj način su ga dobili, pa sigurna sam da će ga na taj način i izgubiti.
Hvala. Imamo odgovor? Nemamo odgovor. Hvala. Josip Borić, replika. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa moram replicirati kolegici Lovrin u onom dijelu gdje je govorila o tome da će nam sjednice trajati u nedogled, aktualni sat itd. Ja sam evo malo pogledao što ima po tom pitanju, pa ću sad reći ono prije godinu dana je potpisan onaj famozni Kukuriku sporazum svih stranaka Kukuriku koalicije. I tada su nam na Markovom trgu rekli ovako: "Imat ćemo demokratičniju, pošteniju i moralniju vlast". A sada čitam i izjavu u potpunosti kako je rečeno od jednog čelnika jedne stranke vladajuće koalicije. "Vrijeme u koje ulazimo traži sasvim drugačiju politiku, sasvim drugačiju Vladu, sasvim druge ljude. Ova koalicija zasnovana je na drugim političkim temeljima, drugim moralnim i ljudskim vrijednostima i na tome ćemo graditi sasvim drugačiju Vladu koja će potpuno odgovoriti na zahtjeve vremena koje su pred nama. Evo hvala lijepa.
Hvala. Imamo odgovor, Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. … [[Govornica se ne razumije.]] kolega Boriću tome smo se nadali. Ali ja bih rekla "Ne junači se kad ne možeš provest!" Slušali smo naravno to "Mi ćemo bit drugačiji vas, nismo mi ko vi, mi ćemo to demokratičnije, mi ćemo provoditi široke javne rasprave, mi ćemo se premijer je na nastupnom govoru uvjeravao nas kako će se on konzultirati sa općom i stručnom javnosti o svakom prijedlogu zakona itd. Nakon toga smo dobili od čini mi se zadnji podatak od 78 zakona, 77 ih je išlo po hitnoj proceduri. Dakle, nije se konzultirao niti sa saborskim zastupnicima, niti nama nije dao prigodu da kroz dva čitanja izbrusimo taj zakon. A mnogi zakoni bi bili kvalitetniji da je bilo prigode. Jer ne može se popravit amandmanima što je loše napravljeno. Dakle, bili bi daleko kvalitetniji da su prošli prvu raspravu, da su se primjedbe i prijedlozi, jer ne znači da je, ako je netko oporba ili vladajući da moraju nužno biti u pogledu pojedinih zakona i kvalitete zakonskih tekstova na drugim stranama. Dakle, ja se sjećam tih govora i ponavljam "Ne junači se ako ne možeš izvršiti!"
Hvala. Ante Babić, replika. Izvolite kolega.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo gospođo Lovrin, vi ste se u svojoj raspravi dotakli onog našeg odnosa prema Saboru i naših dolazaka prema Saboru. No, to me ponukalo zapravo a znam da to negdje u recimo u Bundestagu u Njemačkoj ne možete ući na plenarne sjednice ili u neke prostore Parlamenta ukoliko nemate jedan dress code ponašanja. Morate doći pristojno odjeveni, pa me to ponukalo evo ovdje u našem Saboru često puta gledam i naše kolegice i kolege kako dolaze odjeveni u ovaj Sabor bez kravata, bez odijela. Naše kolegice u minicama i tako što definitivno nije dobro, pa bi se i o tome možda moglo povesti računa. Evo hvala.
Hvala. Nema odgovora na repliku. Ja vas molim da se, molim da se suzdržimo komentara. Završili smo s pojedinačnom raspravom. U ime predlagatelja, kolegice ja vas molim, u ime predlagatelja potpredsjednik Josip Leko. Izvolite kolega Leko. Molim vas!
Hvala gospodine potpredsjedniče. I ja kao predstavnik predlagatelja Odluke o izmjeni i dopuni Poslovnika mogu biti zaista zadovoljan. Prijedlog odluke je izazvao zaista značajnu pažnju u hrvatskom Parlamentu i značajan broj zastupnika se prijavio da sudjeluje u toj raspravi. Vrlo dobro da je oporba oživjela u hrvatskom Parlamentu. Tu mislim najprije na klub HDZ-a. To je dobro došlo. Kad jedan takav klub oživi to je jako dobro za parlamentarnu demokraciju i inače demokraciju je to dobro. Nadam se da će tu živost prenijeti i u budućnost već sada na slijedeći zakon i sljedeće zakone, da će trajati ta živost i to bi moglo doprinijeti boljim rješenjima ove Vlade. Mislim da je Poslovni zaista važna materija jer uređuje djelovanje, rad zastupnika, klubova u Hrvatskom saboru i cijelog Hrvatskog sabora. Dakle, uređuje kako se plasiraju, predstavljaju politike i štite interesi onih koji su nas ovdje izabrali. S tog aspekta nemam što dodati. I još nešto moram reći. Apsolutno je legitimno zastupati različite stavove, čak suprotne stavove, pa kad je riječ i o Poslovniku. S tog aspekta zaista opet mogu biti kao predstavnik predlagatelja zadovoljan. Bilo je različitih vrlo suprotnih stajališta, doduše neki su izgubili ili su stekli vidovitost nakon što su otišli u opoziciju kao bi trebalo izgledati Poslovnik. Ali Bože moj, to je dobro, to je dobro. Mogući konsenzus, ja mislim da ako prihvatimo da su nam legitimno različiti interesi u Saboru, da zastupamo različite političke opcije, različite politike, onda za politički konsenzus oko Poslovnika zaista treba raditi na široj i na drugačijoj osnovi. Naime, šta hoću reći? Oni koji kažu da današnja pozicija glasuje o prijedlozima Vlade, pa nije se promijenilo političko uređenje u Republici Hrvatskoj. Struktura, ustavna struktura vlasti je ostala ista. Odnos Vlade i Sabora je uređen Ustavom. Odnos Sabora i predsjednika Republike određen je Ustavom. Politička pozicija je određena Ustavom i zakonom. Dakle, nije riječ u tome da se iskazuje pozicija da odbija prijedloge Vlade. Riječ je o suradnji, to i Ustav govori da vlasti surađuju. Dakle, riječ je o pripremi akata, konstruktivnoj pripremi akata i suradnji u pripremi. Kad je riječ o ovim institutima, parlamentarnim institutima o kojima smo najviše vodili raspravu ja u ime predlagatelja ostajem kod toga da je institut, parlamentarni institut replike može i sadrži u sebi ispravak netočnog navoda, mogućnost ispravka netočnog navoda. Dakle, svi oni koji su se zalagali da sačuvaju institut ispravka netočnog navoda nisu po mojem sudu zalagali se radi ispravka netočnog navoda kako bi ga mogli koristiti jer će ga moći koristiti i u replici nego nisu za to da im se može odgovoriti na repliku, odnosno na ispravak netočnog navoda. Protiv su toga da svi u Saboru koji dođu u poziciju da govore, brane svoje politike imaju iste alate, protiv su toga. Ja mislim i naše stajalište je i stajalište predlagatelja je da je vrlo važno u Saboru omogućiti da svi imaju iste alate. To je puno demokratskije nego koristiti se ispravkom netočnog navoda, posebno kad je on kvazi ili netočan ili kad se uopće nije ispravljao netočan navod. A to je bio najčešći slučaj. Da li će jedan od zastupnika, mislim da je poštovani kolega Đakić rekao da će biti 30 replika. U čemu je problem? Tko hoće koristiti 30 replika koristit će 30 replika. Živost u Parlamentu nije nepotrebna, čak štoviše svatko će svoje lice pokazati i kroz taj institut i vlast i opozicija i pozicija. Ali mi mislimo da je puno demokratičnije da ostavlja svima isti alat, istu odgovornost u zaštiti svojih stajališta i svoje politike. Kad je riječ o zapošljavanju u Stručnu službu Sabora pa jedino ako nećemo činjenice priznati. Institut zapošljavanja kroz klubove je postojao i tu ništa ne mijenjamo. Postojao je i još, ponavljam to, to je bila preša za uvlačenje u službu i državnu upravu kroz klub, ljudi koliko? Ne znam, možemo provjeriti. Ali ja mislim da nas to nikud neće dovesti. Sada što radimo? Ograničavamo da će zapošljavanje trajati dok traje mandat onog koji ih je doveo. Čak štoviše ne mandat cijele nove političke opcije nego osobe koja ih dovodi sa sobom, dužnosnika. Dakle, tu je otvorenije, poštenije i principijelnije po mojem sudu. Evidencija iz članka mislim 4. i 5. prijedloga Odluke o izmjeni i dopuni mislim da je vrlo važno, a to ću sada pročitati, citirati "Zastupnik ima pravo i dužnost prema članku 14. važećeg Poslovnika Hrvatskog sabora, ponavljam, zastupnik ima pravo i dužnost", to uvijek ide skupa "sudjelovati na sjednicama Sabora i na njima raspravljati i glasovati." Što je logičnije nego utvrditi tko dolazi i tko ne dolazi na sjednice? Što je sporno tu? Ja ne vidim što je sporno tu? Pa neće valjda kad Sabor ne zasjeda dolaziti sabornici da bi provukli karticu? Pa nemojte banalizirati stvari i bagatelizirati da tako kažem neku ideju koja je u cilju da se napravi neka evidencija tko je sa razlogom tu, a tko je bez razloga vani. Nema tu ništa misteriozno niti sporno. To smo imali i dosada samo u knjigama. I što bi bilo sporno da se umjesto pisaljke stavi važeća kartica zastupnička? … [[Upadica se ne razumije.]] To je druga stvar. Možemo mi čak smanjiti troškove pa ćemo još rigorozniji biti. Svako jutro ključić staviti u svoje i evidentirat ćemo se. Ali ja mislim da je važno da se evidentiramo. To nema ništa loše u tome. Neću dužiti, zaista neću dužiti. E, povreda Poslovnika. Ja mislim da zaista povreda Poslovnika zaslužuje naš odgovorniji odnos. Ako prihvaćamo, a to ne možemo ne prihvatiti, da Poslovnik Hrvatskog sabora inače Poslovnik Sabora, odnosno Parlamenta kao propisnik uređuje puno stvari i elemenata koji su dio ustavne materije moramo prema njemu imati odgovorniji odnos pa kad predsjedavajući ili netko drugi u Saboru povrijedi Poslovnik da to ima ozbiljnu težinu. Pa ako mu predsjedavajući kaže da nije povreda Poslovnika pa bilo bi red da netko na neki odgovarajući način mogao bih reći kvalificirani, a to bi bili Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, ocijeni je li to zaista bila povreda Poslovnika koju predsjedatelj ili predsjedavajući nije uvažio iz kojekakvih razloga, neznanja, nehtijenja, političkih opcija ili tako dalje. Dakle, naše stajalište, naša želja u dobroj vjeri i dobroj namjeri je da se omogući lakše, brže i dinamičnije iznošenje vlastitih stavova, stavova vlastite stranke, vlastitog kluba, da se može replicirati predstavnicima Vlade, vlasti i da oni mogu također braniti svoja stajališta. Da li smo uspjeli? Vidjet ćemo, pred nama je vrijeme kad ćemo moći testirati rješenja jer nam dolazi obveza dopune i izrada novih rješenja za Poslovnik jer naprosto dobivamo novu ulogu vezano za nadzor i kontrolu Vlade kad smo članica EU. Hvala vam lijepa na raspravi, sugestijama. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav ili sutra ili preksutra ujutro ćemo amandmane razmotriti i utvrditi i vratiti ih u Hrvatski sabor. Hvala lijepa.
Na vaše izlaganje imamo 4 ispravka netočnih navoda. Ja bih volio da su replike. Prvi se javio Miroslav Tuđman. Izvolite kolega.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Gospodin potpredsjednik Leko je rekao poprilici da se ne može donijeti konsenzusom pravilnik zbog toga što postoje što smo mi iz različitih političkih opcija. S obzirom da sam ja govorio o konsenzusu ali nisam govorio o konsenzusu ni na kraj pameti mi nije bilo da se mogu političke opcije.
Kolega Tuđman, oprostiti, što ispravljate?
ispravljam tezu da se ne može donijeti ovo, to je krivo rečeno jel je rečeno da konsenzusom treba donijeti pravilo kako se donosi poslovnik. O tome je bilo riječi. Prema tome ovo je krivo tumačenje diskusije koja je bila prethodno rečena.
Hvala i vama. Sljedeći za ispravak Josip Đakić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo gospodin potpredsjednik i kolega Leko je iznio da ovakvim načinom prijedloga poslovnika dobivamo svi jednake alate. To nije točno. Ne dobivamo ništa, dobivamo samo repliku koju ćemo moći doživjeti ponovno i od predstavnika predlagatelja ili zastupnika Vlade kao i od predstavnika vladajuće koalicije. Dok je u drugom smislu eksplicite netočan navod tražio da se ispravi ono što je netočno o iznesenim činjenicama. To su velike razlike i to vi ne želite nikako shvatiti. Netočno je stalno govoriti da je to jednaka mogućnost i alat svima. To je netočno.
Hvala. Razlikujemo se u mišljenjima. Đurđica Sumrak. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa potpredsjedniče Leko nekoliko netočnih navoda jel po mom mišljenju a ja ću vam reći evo jedan. Netočno je da je nešto sporno u tome da se mi morao evidentirati. Apsolutno je to netočno jer mi se i sada evidentiramo samo se sada evidentiramo svojom rukom i svojim rukopisom i upravo je to onaj način na koji bi trebao biti relevantan da smo mi ovdje. Ja ponovno govorim elektronsko ne znači da je zastupnik ovdje, to samo znači da će jedno dana moći reći, je ja sam bio od 332 puta svih 332 puta a da nije sabornicu niti vidio. To je jedno. A drugo je netočan navod upravo ovo što ste rekli da nema alata kojim bi se ovaj naš ispravak netočnog navoda osim uvođenja same replike ukidanje toga moglo, vi možete uvesti još jednu pločicu odgovora na ispravak netočnog navoda. Dat ćete širinu jednu u ovoj sabornici, nećete ništa ukinuti nego evo dat ćete ako je to toliko sporno neka bude odgovor na ispravak netočnog navoda.
Hvala. I imamo još jedan ispravak netočnog navoda, nadam se ne takav. Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodin potpredsjednik Leko je rekao da mi imao svi praktički isto pravi isti alat za parlamentarnu raspravu. Međutim htjeli mi ili ne priznati to je netočno. Iz današnje rasprave se jasno vidi da ispravak netočnog navoda i replika su instrumenti koji su daleko bitniji oporbi nego vladajućoj … vi ste nama naprosto uzeli jedan instrument za tu parlamentarnu borbu i to je činjenica od koje ne možete pobjeći. Druga stvar, dovesti oporbene zastupnike da nakon njihovoga može uvijek ga poklopiti ili predstavnik Vlade koji ima neograničeno pravo da govori poslije svake rasprave ili vladajući zastupnik mislim da nije pravo. A što se tiče živosti u HDZ-u čujete ponukani ovom silnom živošću u vladajućoj koaliciji mi smo se morali malo trgnuti.
Hvala. Ovime smo iscrpili ispravke i prijavljene za raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prelazimo na izjašnjavanje o Konačnom prijedlogu odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskoga sabora. Rasprava o tekstu odluke je završena. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav podnio je amandman nakon roka utvrđenog Poslovnikom. Sukladno članku 166. Poslovnika dajem na glasanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanu Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? I molim rezultat. Utvrđujem da smo sa 91 glasom za, 42 protiv i 1 suzdržanim prihvatili da raspravljamo o amandmanu Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Molim predstavnika predlagatelja da obrazloži amandman. Izvolite gospodine potpredsjedniče Sabora i predsjedniče odbora.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Amandman Odbora za Ustav na članak 8. prijedloga odluke tiče se da je važno u taj članak 30.a unijeti dodatno preciziranje da se službenici u klubove i dužnosnička mjesta primaju do dana prestanka mandata pojedinog saziva Sabora. S obzirom da je Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav predložio da se prihvati amandman Kluba zastupnika SDP-a kojim se briše odredba članka 30.a članka 8. valjajuće odluke potrebno je bilo dopuniti odredbu članka 30.b koji će sada postati članak 30.a. To je obrazloženje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U raspravi mogu sudjelovati samo predstavnici klubova zastupnika. Javlja li se itko za raspravu? Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje amandman odbora. Tko je za? Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je amandman prihvaćen sa 86 glasova za, 6 protiv i 47 suzdržanih. Time ovaj amandman postaje sastavni dio prijedloga odluke. Prelazimo na izjašnjavanje o drugim amandmanima. Amandman br. 1. Kluba zastupnika HSU-a na članak 8.
Odbor ne prihvaća prijedlog amandmana. Obrazloženje: odbor je prihvatio amandman Kluba zastupnika SDP-a kojim je predloženo brisanje odredbe dodanog članka 30.a, djelomično je konzumiran ovaj amandman. U odnosu na dosadašnji članak 30.b koji postaje sada članak 30.a odbor smatra kako je nužno predmetnom odredbom Poslovnika jasno odrediti da se državni službenici raspoređuju na radna mjesta u klubove zastupnika na određeno vrijeme. Osim toga predložena dopuna Poslovnika oslanja se na analogiju s odredbama Zakona o državnim službenicima koje se odnose na raspoređivanje državnih službenika na radna mjesta u Kabinetu ministara, Uredu predsjednika Hrvatskog sabora, Uredu predsjednika Vlade, Uredu potpredsjednika Hrvatskog sabora te u Kabinetu predstojnika državnih ureda.
Hvala lijepa. Pitam podnositelja amandmana kako se očituje o ovome?
Pa obzirom da je većim dijelom amandman konzumiran amandmanom Kluba zastupnika SDP-a i amandmanom odbora prihvaćamo ovo objašnjenje i povlačimo amandman.
Amandman je povučen. Amandman br. 2. Kluba zastupnika HSU-a na članak 21. odbor također ne prihvaća. Zastupnici su dobili i obrazloženje jel'.
Hvala lijepa. Ali odbor ovo zapravo, odbor obećava posebnu brigu i raspravu o djelokrugu odbora i radnih tijela da će posvetiti prilikom sljedeće izmjene Poslovnika koja se nadamo da će biti do kraja godine. Smatramo kako je važećom odredbom Poslovnika uz nužnu korekciju ovog prijedloga odluke Odbor za rad i socijalno partnerstvo, odnosno budućem Odboru za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo na cjelovit način utvrđen djelokrug. Eventualna preklapanja djelokruga nadležnih tijela dvaju ili više na određena pitanja ne smeta demokratskom raspravljanju, dapače to doprinosi boljem sagledavanju problematike.
Molim podnositelja amandmana da se izjasni.
Pa temeljna motivacija predlagača je bila da ipak nemamo previše preklapanja i da treba ne samo djelokrug rada ovog odbora nego svih odbora preispitati s obzirom na učestale promjene koje su se događale u Poslovniku, odnosno u osnivanju novih odbora. Taj dio sigurno nije raščišćen. Želim vjerovati da će to biti kod novog otvaranja Poslovnika i stoga povlačim ovaj amandman.
Amandman je povučen. Amandman br. 4. istog predlagatelja na članak 25. Odbor također ne prihvaća. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim?
Član 22.
Na broj 3.
Oprostite, amandman br. 3. Kluba zastupnika HSU-a Odbor prihvaća većinom glasova i postaje sastavni dio prijedloga odluke. Amandman br. 4. Kluba zastupnika HSU-a na članak 25. koji odbor ne prihvaća. Molim obrazloženje.
Odbor smatra kako je predmetnu odredbu potrebno zadržati kao i nadležnost Odbora za obitelj, mlade i sport da raspravlja o ovim pitanjima jer je zaštita prava radnica osobito majki i trudnica preduvjet za planiranje obitelji u demografskoj obnovi zemlje.
Molim podnositelja amandmana da se izjasni.
Ne sporim pravo svakog odbora da raspravlja o svakom pitanju koje je u djelokrugu njegovog rada, odnosno u zoni njegovog interesa. Međutim, smatram da je zaštita na radu univerzalno riješena i pokriva je Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo u potpunosti što uključuje i žene i trudnice i mladež i sve ostalo. Prema tome, smatram da je to u tom članku kao nadležnost ovog drugog odbora suvišno. Međutim kažem, s obzirom da ćemo se ponovno sresti s ovom problematikom neću komplicirati, povlačim amandman.
Amandman je povučen. Prelazimo na amandman 5. Kluba zastupnika HSU-a koji odbor također ne prihvaća. Molim obrazloženje.
Hvala lijepa. Odbor smatra kako je izmjenom članka 209. Poslovnika Hrvatskog sabora, konačnog prijedloga na cjelovit način uređen institut replike. Što se tiče prijedloga da govornici, dakle svi zastupnici govore sa centralne govornice, prijedlog zaslužuje širu raspravu i dublju analizu kluba u Hrvatskom saboru, ali i neke tehničke promjene. Ocjenjujemo da ćemo taj prijedlog amandmana na odgovarajući način analizirati do kraja godine kad se bude mijenjao Poslovnik. Ima značajan broj razloga za prihvaćenje, ali ima određen broj razloga za neprihvaćanje tog amandmana, ali šta će biti to ćemo vidjeti u sljedećoj promjeni.
Podnositelj amandmana.
Svjestan sam da je ovo objašnjenje ispravno i da je institut replike u potpunosti definiran člankom 29., ali ja nisam imao prilikom predlaganja ovog amandmana, odnosno ove nove kreacije da svi govornici govore sa govornice. Nisam imao gdje zakačiti s obzirom da ovaj amandman broj 211. nije bio otvoren, dakle, predlagač, odbor nije otvorio te amandmane, pa sam ga prikačio ovdje, a sad ću ga morat otkačit i odustat od amandmana. Hvala.
Hvala lijepa. Amandman je povučen. Amandman broj 6. kluba zastupnika SDP-a na članak 8. odbor je prihvatio i on je postao sastavni dio odluke. Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče odbora. Zaključujem raspravu. Dajem na glasanje Konačni prijedlog odluke, a sukladno članku 226. Poslovnika Hrvatskog sabora, za donošenje Poslovnika potrebna je većina glasova svih zastupnika. Dakle, potrebno nam je 76 glasova. Pitam tko je za? Tko je protiv? Ima li suzdržanih? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 86 glasova za, 49 protiv i 1 suzdržanim glasom donesena odluka.
Nastavljamo sa Prijedlog ovršnog zakona, prvo čitanje PZ br. 128, Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima, prvo čitanje PZ br. 130, Prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o javnim ovršiteljima, prvo čitanje PZ br. 129, Prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama, prvo čitanje PZ br 131. Provest će se objedinjena rasprava. Predlagatelj zakona je Vlada RH. Prijedlog akta primili ste poštom, kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koja se odnosi na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. I prije nego dam riječ predlagatelju izvolite kolega Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle u ime kluba HDZ-a moram istaći dvije činjenice. Nitko nas u klubu nije niti konzultirao niti predložio, to je vaše pravo kao vladajuće, ali mislim da elementarna pristojnost na kraju krajeva to možemo isto ugraditi u naš Poslovnik je bila da se pokušaju s nama dogovoriti oko toga da se objedini rasprava. S obzirom da to nije napravljeno klub HDZ-a se koristi odredbama članak 223. stavka 3. Poslovnika koji kaže na prijedlog predsjedatelja matičnog radnog tijela ili kluba zastupnika od dvije ili više točke utvrđenog dnevnog reda može se provesti objedinjena rasprava. S obzirom da se mi protivimo tome ja tražim glasovanje o tome. Ako se to ne dogodi idemo raspravljati pojedinačno. I ovo je samo jedan primjer da kada nema dogovora da si onda stvaramo bespotrebno probleme. To je samo nastavak na ovu raspravu o Poslovniku da želimo ukazati koliko ima životnih propusta na koje mi ne djelujemo. Jer gledajte nema razloga da su kolege iz vladajuće koalicije predložili i HDSSB-u, i Laburistima i Nezavisnim zastupnicima, mogli smo si sjesti na pet minuta i sve dogovoriti i ne bi bilo nikakvih problema. Ali naprosto da samo upozorimo na manjkavosti našeg Poslovnika ja sam ovo iznio. Jedan zoran primjer par sekundi nakon što smo završili raspravu. Nećemo prema tome gospodine predsjedatelju ja tražim glasovanje o ovom vašem prijedlogu s obzirom da se nismo usuglasili.
Kolega Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Doista praksa dogovaranja i objedinjenih rasprava je bilo nešto što se uvijek poštivalo. I drugo, … dogovora, a vi niste prijedlog iznijeli nego konstataciju kada se objedinjuju dvije ili više točke dnevnog reda onda se vrijeme rasprave u ime kluba produžuje. O tome ništa niste rekli. Zahtijevam glasanje o objedinjavanju točaka dnevnog reda i ako bude usvojeno da vrijeme rasprava u ime klubova bude najmanje bude 25 minuta.
Kako, što tražite stanku?
Ne, glasanje o prijedlogu da se rasprava o četiri točke objedini jer nije postignut prije dogovor klubova. I drugo, ako takav zaključak bude usvojen da se vrijeme za raspravu u ime klubova zastupnika s predviđenih 15 minuta povećana 25. Jesam sad bio dovoljno jasan?
Nisam čuo dobro bio, zato sam vas molio da ponovite. Hvala. Razumio sam sad.
Kad bi ova klima manje puhala možda bi se bolje čulo.
Krećemo sa Prijedlogom ovršnog zakona, znači neće biti glasovanja… … [[Upadica se ne razumije.]] Idemo pojedinačno točku po točku ako ste suglasni. Možemo? U redu. Znači ponavljamo, imamo - Prijedlog ovršnog zakona, prvo čitanje, PZ br. 128 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Zamolio bih zamjenicu ministra ovdje nazočnu gospođu Sandru Artuković-Kunšt u ime predlagatelja da obrazloži prijedlog. Izvolite zamjenice ministra.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice i zastupnici. Evo idemo dakle u pojedinačnu raspravu i govorit ćemo o našem Prijedlogu novog ovršnog zakona. Polazeći od prioriteta o kojima se maločas govorilo mi smo u izmjene ovršnog zakonodavstva krenuli postavljajući na prvo mjesto naše građane jer smo utvrdili da Ovršni zakon iz 2010. godine u onim odredbama u kojima predlaže uvođenje javnih ovršitelja u sustav ovrhe predstavlja takvu kategoriju koja dovodi do tolikog povećanja troškova ovršnog postupka da ona ne može proći nezamijećeno i da nema opravdanja da nešto što danas košta manje ili ne košta uopće dostigne cijenu kakvu dostiže. Ja ću iznijeti sada izračun koji smo napravili na temelju podataka FINA-e o ukupnoj broju zaprimljenih ovršnih naslova u FINA-i o prosječnom broju svake tražbine novčane koja je tražena pa smo tako projekcirali trošak koji bi nastao uvođenjem javnih ovršitelja i taj trošak bi iznosio 161 milijun 460 tisuća kuna. Taj 161 milijuna povećanog troška bi podijelile 63 osobe izabrane za javne ovršitelje. Svaka od tih osoba bi uvođenjem ovog Zakona o javnim ovršiteljima zaradila na godišnjoj razini 2 milijuna kuna pojedinačno, svatko od njih. To je trošak koji se ne može ničim opravdati, pogotovo kad uzmemo u obzir sustav koji smo mi sada razradili i gdje smo omogućili da i ono što sada predstavlja trošak za građane bude ukinuto, smanjeno, odnosno da se na to ne plaća trošak. Sada je situacija u Hrvatskoj takva da se ovršni postupak uređuje primjenom dvaju različitih zakona. Ovršni zakon iz 2010. godine propisao je prestanak važenja ovršnog zakona iz '96. koji je imao svoje izmjene i dopune do 2008. godine. Glavnina odredbi zakona koji je zakon iz 2010. stavio izvan snage nije prestala važiti, ona se i dalje primjenjuje i zapravo se praktično danas ovrha provodi po ovom zakonu iz '96., sa izmjenama do 2008. Odredbe novog Ovršnog zakona iz 2010. godine su samo djelomično stupile na snagu, a ona glavnina odredbi koja izaziva diskusiju o kojoj govorimo je odgođena u svojoj primjeni sada do 15. listopada 2012. Mi smo o ovom zakonu kojeg predlažemo provodili javnu raspravu. Osim toga mi smo intenzivno pregovarali sa Europskom komisijom i govorili smo i prethodno o tome, dakle dobili smo pozitivno očitovanje Europske komisije u smislu da ono što smo prethodno ispregovarali 2009., odnosno '10. godine i predložili u novom Ovršnom zakonu mijenjamo. Nije bilo jednostavno Europskoj komisiji objasniti naše smjernice i kuda idemo, ali uz obilje podataka, izračuna, analiza i posebice ovoga što sam uvodno navela troška koji se povećava građanima kada provode ovrhu, došli smo do toga da smo uspjeli objasniti da naš put kojim želimo ići predstavlja put koji u prvom redu štiti hrvatske građane, a onda naravno i ostvaruje one smjernice Vijeća Europe za učinkovitu ovrhu, a te su ekonomičnost, ubrzanje i djelotvornost ovršnog postupka, rasterećenje sudova i provedba ovrhe bez vrijeđanja dostojanstva dužnika. U prethodnom razdoblju je ovršni postupak unaprijeđen uvođenjem izvansudske ovrhe. Institut izvansudske ovrhe je u hrvatskom pravnom zakonodavstvu uveden 2006. godine i predviđa da vjerovnik kao ovrhovoditelj može izravno zatražiti provedbu ovrhe kod banke koja vodi glavni račun ovršenika na temelju pravomoćnog ovršnog rješenja o ovrsi javnog bilježnika kojim je određena ovrha na tražbini po računu kod banke ili općenito na imovini ovršenika. Ono što je usmjerilo i naše djelovanje prema ovom prijedlogu i opravdalo izmjenu odluke o sustavu ovrhe kakav je uveden u Hrvatskoj jest Zakon o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima. S obzirom da imamo pojedinačnu raspravu ja neću sad detaljno govoriti o tom zakonu, ali uvodno je bitno reći da je taj zakon bio donesen 2010., u primjeni je od 1. siječnja 2011. godine i taj zakon je zapravo usmjerio naš ovršni sustav prema FINA-i, prema tzv. agencijskoj ovrsi. U europskim pravnim sustavima ovrha je određena po različitim sistemima, jedan od njih jest agencijska ovrha i on se primjenjuje u skandinavskim zemljama. Sustav javnih ovršitelja koji smo odgodili, odnosno od kojega sada sa novim Prijedlogom ovršnog zakona odustajemo primjenjuje se u Nizozemskoj, Belgiji, Francuskoj, dakle zemljama koje nisu tradicijski nama bliske. I postoji još treći sustav, sustav sudske ovrhe kojeg smo mi imali do sada. FINA-u i provedbu ovrhe putem agencije smatramo puno bližem našem pravnom sustavu jer se zapravo FINA nadovezuje na ono što je nekad radio SDK ili kasnije ZAP. Dakle, mi imamo pravne odnosno sustavne instrumente na temelju kojih možemo nadograditi agencijsku ovrhu i smatramo da je to moguće i poželjno s obzirom na okolnosti koje nam je donio Zakon o provedbi ovrhe od 1. Siječnja 2011. Ovdje je bilo govora o tome da bi trebali pratiti učinak prethodnih zakona, pa upravo učinak Zakona o provedbi ovrhe kao vrlo pozitivan i dobar zakon donesen u prethodnom sastavu smatramo onim kojeg treba nadograditi u skladu sa prijedlozima koje smo iznijeli. Jedna od zadaća koje smo preuzeli u ostvarivanju preporuka Vijeća Europe o ovrsi je i uspostava jasnog pravnog okvira za ovršni postupak. Ovaj Ovršni zakon se naslanja na onaj kojeg je 2010. novi Ovršni zakon stavio izvan snage i mi smo na temelju tih odredbi sastavili novi prijedlog i nadogradili ga ovim instrumentima koji omogućavaju ujednačenije postupanje na temelju ovršnih isprava i na temelju vjerodostojnih isprava. Naime, sad imamo u našem pravnom sustavu situaciju da je ovrhovoditelju lakše naplatiti tražbinu ako je naplaćena na temelju vjerodostojne isprave nego na temelju ovršne isprave. Da budem preciznija, ako stranka posjeduje račun koji nije plaćen po dospijeću može kod javnog bilježnika ishoditi rješenje o ovrsi i može krenuti u izvan sudsku ovrhu i naplatiti se puno brže od one stranke koja je svoju tražbinu utvrdila u sudskom postupku. Ako je vodila parnični postupak koji je eto kakvo je naše stanje čega smo naravno svjesni trajao nekoliko godina stranka nakon što dobije presudu na novčanu tražbinu treba pokrenuti ovršni postupak i onda u tom postupku ostvarivati svoju novčanu tražbinu koji također postupak može trajati i svjedoci smo da i traje ponekad nekoliko godina. To smatramo nedopustivim i ne vidimo nikakve zapreke. Naprotiv, tako smo predložili. Dakle da i ovrha po ovršnim ispravama može biti neposredna, odnosno može se izravno provoditi. Ovo je velika novost za ovršni postupak i mislim da će unaprijediti znatno postupanje i dovesti do onoga što su preporuke Vijeća Europe. Dakle, ubrzanje, djelotvornost i rasterećenje sudova u provedbi ovrhe. Stranka koja ima presudu koja glasi na novčanu tražbinu može neposredno provoditi ovrhu putem FINA-e. I mi ne da smo rasteretili građane od ovih novih 161 milijun kuna koji bi trebali plaćati putem javnih ovršitelja, nego smo ih rasteretili posebnog dodatnog troška u postupku ovrhe koji se sada provodi za ovršne isprave, a po našem prijedlogu se ne bi trebao provoditi. Mi smo dakle zaključili da niti postojeći pravni put niti onaj predviđen odredbama Ovršnog zakona iz 2010. ne predstavlja pojednostavljenje postupka ovrhe, pa smo u tom smislu predložili ovaj iskorak koji se zove izravna provedba ovrhe na temelju zahtjeva koji se odnosi na novčanu tražbinu. U tom smislu smo proširili osnove temeljem kojih se izravna naplata može provoditi u Zakonu o provedbi ovrhe, a u samom Ovršnom zakonu propisali smo postupak za takvu izravnu naplatu. Stranka će kada dobije presudu koja glasi na novčanu tražbinu pred FINA-om ispuniti određeni obrazac u kojem će navesti kakvo potraživanje žele naplatiti i u kojem će ujedno jamčiti pod kaznenom odgovornošću za točnost podataka koje je dala. U cilju da spriječimo zloupotrebe koje su se istina pojavljivale mi smo razradili sisteme informatičkog povezivanja i umrežavanja javnobilježničkih ureda i Financijske agencije. Isto tako, smatramo vrlo važnom kategorijom koja će omogućiti veći stupanj sigurnosti, stvaranje registra za zadužnice. Osim pojednostavljenja provedbe ovrhe na novčanim sredstvima mi smo pojednostavili i postupak koji se tiče, ovrhe na ovom preostalom dijelu dakle pokretnina i nekretnina. Značajno smo intervenirali u postupak provedbe ovrhe nad pokretninama jer je to ona faza postupka koja dolazi nakon što se stranka nije mogla naplatiti na temelju računa. Dakle, ovršenik je taj koji ili nema račun ili mu je račun dugotrajno blokiran. Sada dolazimo u zonu osoba koje su zapravo ekonomski ugrožene i smatramo da provedba ovrhe na pokretninama treba biti postupak koji traje što kraće i u kojem se ne može, ne smije dovesti ovršenik u poziciju da ga se diskreditira ili da se njegovo dostojanstvo ruši. Upravo stoga smo akcent stavili na sudjelovanje vjerovnika u tom postupku. Dakle, vjerovnik ili ovrhovoditelj treba biti nazočan radnjama koje se tiču provedbe ovrhe nad pokretninama upravo zato da definitivno odluči da li je to taj postupak kojim se može uopće naplatiti njegova tražbina. I ako jest, da onda on taj postupak bude sveden na što manji broj radnji. Mi smo dobili prigovore da smo ovakvim uređenjem povećali trošak, s obzirom da bi odvjetnik trebao sudjelovati uz ovrhovoditelja u takvoj radnji, a to uopće nije nužno. Dakle, ovrhovoditelj ne mora uz pravnu pomoć doći na popis ili pljenidbu pokretnina ovršenika. Mi smo ovim prijedlogom zakona znatno rasteretili sudove za razliku od zakona iz 2010. godine koji je imao za rješenje da povodom pravnih lijekova u vezi rada javnih ovršitelja odlučuju prvostupanjski Općinski sudovi. To su sudovi koji su i inače najviše opterećeni i njihovo daljnje opterećivanje pravnim lijekovima povodom radnji sudskih ovršitelja je uistinu nepotrebno i to nam je bilo najlakše obrazložiti pred Europskom komisijom u smislu razloga koji opravdavaju izmjenu koncepta kojeg smo predložili. Mi smo izmijenili i odredbe o stvarnoj nadležnosti. Dakle, umjesto ovrhe pred Trgovačkim sudovima uvodimo ovrhu pred Općinskim sudovima. Ovo nije toliko značajna novost kao što zvuči upravo iz razloga što se temeljem postojećih ovršnih odredaba provedba određenih radnji u ovršnom postupku pred Trgovačkim sudovima može povjeriti Općinskim sudovima. I Trgovački sudovi ovu zakonsku mogućnost koriste i povjeravaju provedbu određenih radnji Općinskim sudovima. To je, dakle izmjena koja neće u praksi dovesti do većih poteškoća, ali će ono što je značajno dovesti do uređenja našeg sustava jer mi zapravo imamo situaciju da u vezi istog ovršnog postupka vodimo dva različita predmeta i brojčano iskazujemo veći broj predmeta nego što se u stvarnosti hrvatski sudovi njima bave. Odredbama predloženog zakona ostvaruje se odgovarajuća kontrola socijalno osjetljivih ovrha i primjerena zaštita dostojanstva dužnika te pravna sigurnost i transparentnost tih postupaka kroz sudsku nadležnost u preostalim postupcima osim izvansudske ovrhe nad novčanim sredstvima. A glede ovrhe na novčanim sredstvima koja predstavlja gotovo dvije trećine ovršnih postupaka transparentnost osiguravaju ona dva alata koja smatramo najznačajnijim i koja mogu dovesti do upravo ostvarenja ciljeva kao što je preporučilo Vijeće Europe. Ti alati su jedinstveni Registar računa i OIB. Ove dvije kategorije povezivanjem ostvaruju mogućnost da ovrha bude učinkovita. Naravno, postavit će se pitanje zašto sve ovrhe nisu provedene? Pa nisu provedene jednostavno zato što ovršenici nemaju dovoljno sredstava da bi se ovrha provela. No međutim, to prelazi granice ovršnih zakona, odnosno ovršno-pravnog sustava ne može se jednim zakonom ovršenik dovesti u poziciju da ima dovoljno sredstava da se sve tražbine naplate. Ali se tim zakonom može izraditi sustav koji omogućava efikasnu, učinkovitu i brzu ovrhu koja nije skupa i koja ostvaruje pravo vjerovnika s jedne strane da njegova tražbina bude i provedena i s druge strane dužnika da se njegovo dostojanstvo maksimalno zaštiti. I naravno, ako govorimo o industriji duga koja je bila često spominjana u argumentaciji prethodno upravo je industrija duga, veličina kamata i ono što slijedi zbog dugotrajnosti u provedbi ovrhe kategorija koja najviše opterećuje dužnika. Dužniku je nakon što je njegova obveza utvrđena pravomoćnom i ovršnom ispravom u interesu da se tražbina naplati što prije i da onda u tom smislu ne plaća zatezne kamate koje povećavaju trošak. Naravno da mu je u interesu da ne plaća i dodatni trošak koji bi bio uveden uvođenjem službe javnih ovršitelja, a koji ovakvim prijedlogom kao što smo ga mi složili takav trošak dakle nema. Mi smo imali i uzeli u obzir da su 63 osobe, odnosno i naši kolege bili imenovani javnim ovršiteljima, ali dovodeći u odnos njihov interes, dakle govorim o 63 osobe, pojedinca, u odnosu na interes svekolikog hrvatskog građanstva i činjenice da bi uvođenjem javnih ovršitelja trošak ovrhe porastao do iznosa od 161 milijun kuna ipak odlučili da zaštita građana treba ovdje biti važnija nego zaštita pojedinačnih interesa javnih ovršitelja. I stoga smo od tog sustava ovrhe putem javnih ovršitelja odustali. Kao što sam rekla Europska komisija je podržala naš prijedlog. Nakon detaljnih analiza, podataka i onoga što je predočeno mi smo dobili potpuno afirmativan stav za naš prijedlog zakona kao što je pred vama i ono na što smo jedino obvezani je praćenje efekta, odnosno učinka provedbe toga zakona. Tako da se potpuno slažem s ovim što je prethodno rečeno da učinci prethodnih zakona trebaju biti praćeni. Ovo će sigurno biti jedan od zakona koji će u tom smislu biti praćen. Evo, hvala vam lijepo.
Hvala lijepa poštovanoj zamjenici ministra Ministarstva pravosuđa gospođi Sandri Artuković-Kunšt, a na njeno izlaganje prijavljen je ispravak netočnog navoda. Poštovana zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa ispravljam netočan navod da javni ovršitelji predstavljaju kategoriju koja poskupljuje ovršni postupak na teret građana za 161 milijun kuna koji će eto njih 63 podijeliti. Prvo, netočan je navod jer evo ja čitam jedan podatak isto iz Ministarstva pravosuđa nadam se da nije novinarka Slavica Lukić to izmislila u članku, gdje kaže da je taj plijen kako ga ona naziva, a dobila je podatke iz Ministarstva pravosuđa, je 75 milijuna. Pa nabacujemo se tim milijunima 75, 168 itd. Međutim, ja bih možda i povjerovala u sve te podatke da gospođa zamjenica ministra je rekla da je to izračun. To nije izračun, to je jedan zbirni podatak koji nama kaže mi smo izračunali 161 milijun. Vjerovali bi više kada bismo imali egzaktne pokazatelje na točno na primjerima. Ja npr. imam nekoliko primjera sa točnim iznosima za sudske pristojbe i
Vrijeme, vrijeme. Vrijeme je isteklo.
Hvala lijepa. Nastavit ću u raspravi.
Hvala i vama. Da li izvjestitelji radnih tijela odbora Hrvatskog sabora žele uzeti riječ? Odbor za zakonodavstvo? Odbor za pravosuđe? Ništa. Otvaram raspravu. Krećemo sa raspravom po klubovima zastupnika u Hrvatskom saboru. Prvi je Klub Hrvatskih laburista i poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra. Razgovaramo o Ovršnom zakonu, davno sam išao u osnovnu školu tamo u onoj "crnoj" državi i imali smo povijesne knjige gdje se kapitalistička Jugoslavija opisivala jednom slikom dolazi dva financa, dva žandara vuku na silu kravu, seljak se hvata za glavu, a djeca tamo jel plaču po potrebi. I naravno da smo se ismijavali s tim jer u ono doba se tako nešto nije moglo dogoditi. I to nam je bilo komično. Danas si ne bi smjeli priuštiti govoriti o ovrhama ovako hladno kako govorimo. Naime, postoje dvije vrste ovrha. Nije isto da li se ovršuje kuća od milijun eura nekakvog gospodina Peveca ili nekog drugog Peveca ili se ovršuje penzija od 2 tisuće kuna baki koja nije platila televizijsku pretplatu par mjeseci ili ne znam koliko i tu ovrhu sprovodi ugledni zagrebački advokat. To nije isto. Možda je i postupak isti, možda je i zakon po kojem se radi isti, možda su načela ista, ali to definitivno nije isto. I ne bismo smjeli tako lako o čitavoj stvari govoriti. Rekla je gospođa zamjenica ministra da je 70% ovrha novčanih ovrha. Dakle, 70% ovrha su upravo ove radnika koji su digli kredit za gazdu jel', gazda propao, pobjegao u Bosnu, radnici kamenoloma jednoga u Slavoniji i danas vraćaju kredit za gazdu. To su ovrhe koje se događaju. To su živi ljudi koji ostaju bez igdje ičega. Poneki put su krivi, svatko mora platiti svoje dugove, ali poneki puta i nisu tako krivi. Cilj ovog zakona prema ovdje u uvodnom dijelu jeste ekonomičnost, ubrzanje i djelotvornost bez vrijeđanja dostojanstva ovršenika. Našao sam puno argumenta za ova prva tri cilja i za ekonomičnost bolje je brže uz manje troška nego ono što je bio prethodni zakon za ubrzanje naravno, za djelotvornost naravno, za zaštitu odnosno sprečavanje vrijeđanja dostojanstva ovršenika našao sam članak 6.gdje piše "pri provedbi ovrhe i osiguranja pazit će se na dostojanstvo ovršenika odnosno protivnika osiguranja te na to da ovrha odnosno osiguranje za njega budu što manje nepovoljni". Od čitave ove knjige ta rečenica govori o ovoj koja nije platila TV pretplatu i o tome kako će se ona provesti u čitavoj stvari. Ovrha je i za biznismena ako mu je propao biznis, a pogotovo za običnog čovjeka ako mu propada svijet ako mu se to dogodi ovrha je tragedija i tako bi ju trebalo gledati. Zašto nije dobro da se privatizira provođenje ovrhe javnim ovršiteljima? Zato što su tragediju ne može i ne treba privatizirati, zato što država tu mora čvrsto stajati na zadnjim nogama da zaštiti koliko god je moguće i one ljude koji su pogriješili, koji su ušli u kredit a ostali su bez posla, propala firma ostali bez posla, ali oni koji nisu, koji su ušli zbog tuđih malverzacija, zbog kamatara, zbog šta ja znam čega, zbog devizne klauzule, zbog hiljadu stvari koje su se dogodile bez njihove krivnje. Ako država njih neće zaštititi a čemu onda država? I čitava taj posao država mora držati u svojim rukama upravo zbog tih osoba. Uloga FINA-e u čitavoj stvari svodila se do sada na to da pošalje u banke ovršni nalog i da banke blokiraju račune. FINA se naravno nije ni htjela ni mogla baviti činjenicom da su na tim računima socijalne pomoći, dječji doplatci, ne znam što sve jeste i što sve nije. FINA je jednostavno zablokirala račun i onda je taj čovjek, a opet vas molim sjetite se tko su ti ljudi. Taj čovjek koji ima 2,5 tisuće plaću i dječji doplatak na nju i nije nešto platio neka je kriv, neka je platio, sjelo mu na cijelu plaću. Od njega se očekuje da dođe u FINA-u da ustanovi zašto mu je sjela ta ovrha jer nisu ga mogli poštari nać pa je to obješeno negdje na nekakvoj oglasnoj ploči suda to rješenje za ovrhu. Od njega se očekuje da dođe ustanovi otvori zaštićeni račun i na taj zaštićeni račun provede 2/3 svoje plaće i dječji doplatak. Naravno svakom od nas bi trebalo 15 dana da to napravi. Naravno da neobrazovanom čovjeku koji ima hiljadu i jednu brigu u glavi onakvi kakve si mi teško ovdje možemo smisliti za to treba 2, 3 mjeseca. U međuvremenu mu se sjeda na kompletna primanja i sada malo demagogije i populizma i djeca su mu gladna doma što je i istina. I kada jednom dođe do zaštićenog računa onda mu se neće vratiti što je to je otišlo, pojeo vuk magare, to je otišlo. No, sada se FINA ovom drugom zakonu koji će sada biti na redu o ovrsi novčanih sredstava će se informatički spojiti sa s kim sve treba tako da se ti zaštićeni računi će se moći odmah otvoriti i ovo se neće događati. Za taj posao će FINA-i trebati godinu dana godinu dana da napravi zajedničku bazu podataka sa ne znam koliko subjekata ali ne više od stotinjak u Hrvatskoj. Jel stvarno godinu dana potrebno? Nemoguće je to napraviti za kraće vrijeme? Ja imam osjećaj da bi to sam mogao napraviti za mjesec dana? No dobro. Znat će stručnjaci što se može što se ne može. Kada se govori o zaštiti dostojanstva u tom postupku ovrhe u zadnja 2,3 mjeseca obratili su mi dvoje ljudi sa mora, jedna iz Raba, jedan iz Arbanusa pokraj Zadra koji su oboje u ovršnom postupku na jedan ružan, ružan, ružan način gotovo bi čovjek rekao prijevarom, ostali bez novaca i bez nekretnine. Znamo svi te slučajeve i po novinama su bili na koncu balade. O svemu tome ovdje ništa. U opisu stanja to se ne navodi kao problem. ne navodi se kao problem recimo da je žena digla hipotekarni kredit na svoju kuću, kupila građevinski materijal kod obrtnika, obrtnik joj nije isporučio građevinski materijal, ona ga je tužila i postupak je išao polako, polako. Ali ovrha na njezinu kuću je išla vrlo brzo i kuću su joj prodali. Kuću su joj prodali na bubanj. Ona očekuje da će ovaj postupak sa obrtnikom dobiti i dobit će ga vjerojatno i dobit će tih par sto tisuća kuna ili milijun kuna ne znam o kom se radi natrag, dobit će samo više nema kuće. E sada to nije definitivno postupak, kompletan sudski postupak kojim se čuva dignitet i interes radnika. I kada smo kod FINA-e i čuvanja interesa građana, ne znam da li znate da FINA zaštićene račune njihovo otvaranje i njihovo korištenje i svaku uslugu, svaki papir u procesu ovrhe naplaćuje tim istim ljudima kojima se sve uzelo? FINA je državna agencija, ovdje podnosi izvješće na dnevnom redu je sada izvješće. Ne znam da li će netko pitati ravnatelja, direktora FINA-e kako se zove, što to je. Ja ću ga pitati, pitat ću ga što to znači i koja je razina morala na kojoj funkcionira. Članci 3. i 8. Zakona malo konkretno govore o dostavi rješenja. Vrlo su složeni sve je razrađeno u detalje. Međutim tu je postupak koji vrlo rijetko barem koliko slučajeva znam daje pravi rezultat. Vrlo rijetko na vrijeme ovršenik dobiva rješenje da zna što mu se dogodilo. Dalje se u članku 18. govori o dostupnosti podataka, tko je sve obavezan da podatke o ovršeniku da zainteresiranim osobama. Svi su obavezni. Banke čak prema članku 42. dobivaju te podatke i prije pravomoćnosti, da se slučajno ne bi ovršenik dosjetio pa ispraznio račun. Dakle svi dobivaju te podatke i svi dobivaju obavezno i zapriječeno je kaznom ako ne dobiju podatke, a nigdje ništa nije zapriječeno ako ovršenik ne dobije podatke. Pa tako znam konkretnih slučajeva da je čovjeku došao ovršitelj u kuću pokretnine mu uzeti, dužan je bio par tisuća kuna za doprinose. Na nalogu nije uopće pisalo gdje on to može platit, čovjek je ovrhovoditelju rekao čujte al ja to hoću evo sad u kešu platit samo mi recite gdje da platim i ovrhovoditelj to nije znao. No uspio ga je istjerati iz kuće i ja sam ga nagovorio da ode predsjedniku suda i otišao je predsjedniku suda i sve se to sredilo. I predsjednik suda se zgrozio zapravo na situaciju da u tom nalogu nije pisalo što zakon predviđa, nije pisalo možete platit to na račun taj i taj ili ćemo vas odnijet televizor i kauč iz kuće. Redoslijed naplate u ovrsi predviđa da je porez i ostala davanja državi da su ispred vjerovnika, dakle ispred banaka recimo koje su dale kredite i to je po prilici tako i to inače u svim drugim propisima država si naravno uzima prvenstvo naplate. Zanima me kako se moglo dogoditi, a to je i u prethodnom zakonu ovako pisalo, kako se moglo dogoditi u Arbanasima da čovjeku kuća ode na bubanj zbog poreznog duga. To je u redu, nije platio porez, čovjek je svjestan toga. I onda na te novce koje je dobio sjedne banka kao zalog da će on otplatit kredit za tu kuću. Ostao je bez kuće i još uvijek je dužan porezu, a novac koji je dobio za prodaju kuće više od onog što je bio dužan porezu stoji u banci kao garancija banci. Kakva je to logika i kako je to moguće ne znamo, ali to očito treba pitat sud u Zadru. Zašto ovršitelj u slučaju ovrhe nad novčanim sredstvima FINA ne bi preuzeo obavezu kad već sve naplaćuje, ne bi preuzeo obavezu da izravno obavijesti onoga za čiji račun daje nalog za blokadu, što mu se dogodilo i zašto mu se to dogodilo. Ako se želi barem zaštiti dostojanstvo čovjeka utoliko da se ne nađe unezveren kad dođe u banku i ustanovi da ne može do novaca za koje je jučer znao da su mu na računu, barem mu omogućiti to da dobije na komadu papira obavijest eto to se dogodilo, niste napravili to što ste trebali, niste vratili dug, niste platili kredit, niste platili TV pretplatu, niste napravili što treba, zato smo vam sjeli na račun. Gotovo da ne znam čovjeka kome se dogodila ovrha koji je znao odmah isti čas što ga je zapravo pogodilo i sa koje strane ga je pogodilo. Zakon je što se tiče Hrvatskih laburista i mene osobno tehnički dotjeran dobro, čini mi se da bi mogao učinkovito funkcionirati. Ono što mu nedostaje jeste ovaj ljudski humani dio. U teškom vremenu živimo, svaki dan je sve teže, teško je i ljudima koji dobro zarađuju…
Vrijeme.
A onima koji su pri dnu društvene ljestvice je očajno.
Vrijeme poštovani zastupniče.
Nemojmo ih vrijeđati.
Hvala lijepa. Sljedeći klub je klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Josip Salapić. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pozdravljam predstavnicu Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Malo je već danas kasno, odužili smo raspravu o Poslovniku no možda je ovo i ovo zaista je važnije pitanje od pitanja koje smo raspravljali punih pet sati. Zašto je tako to znaju oni koji su ovako ovo predložili. Ja ću iskoristiti mogućnost pa s obzirom da su i zakoni koji slijede poslije ovoga vezani za ovaj Prijedlog ovršnoga zakona pa reći nešto i o onome što smo rekli da ćemo raspravljati točku po točku. Zaista vezano je pa treba govoriti zajedno, to što se nismo dogovorili to govori o tome da Poslovnik ne funkcionira jer se i oporba trebala dogovoriti prije, a i ovo su bitniji zakon, trebalo je biti obrnuto gospodine potpredsjedniče, ovo je trebala biti prva točka danas dnevnog reda, a poslovnik zadnja pa tko ostane, ostane. Ono što nije dobro, nije dobro da se o ovom osjetljivom pitanju govori kao da se radi o nekim drugim građanima druge države, druge zemlje, a ne građanima Republike Hrvatske. Sigurno je uvjet da se Hrvatska našla u krizi i recesiji uzrokovanoj gospodarskim problemima, ljudi ostaju bez radnih mjesta, bez posla, obitelji, đaci, učenici u osnovnim školama, srednjima, fakultetima, teško žive, ne mogu se školovati. Roditelji su digli kredite, neki su digli kredite za školovanje svoje djece, neki su stvarno što se kaže nedužni za situaciju u kojoj su se našli ne svojom krivnjom nego krivnjom i vremena i života i okolnosti u kojima se našla Republika Hrvatska u ovom teškom vremenu gospodarske krize. Ovo je osjetljivo pitanje, na ovo pitanje treba osjetljivo gledati. Zašto je i kako Europska komisija dala pozitivno mišljenje na ovaj zakon to će pokazati vrijeme. Trebalo je dosta vremena da Vlada uvjeri Europsku komisiju da je ovaj Ovršni zakon bolji od onoga prethodnoga, da će ovaj Ovršni zakon donijeti bolje rezultate i da će ukidanje javnih ovršitelja, a ne smijemo zaboraviti da je taj Zakon o javnim ovršiteljima u Hrvatskom saboru donijet sa 111 glasova, dakle za njega smo glasali većina zastupnika u Saboru. Taj je zakon bio uvjet za završetak pregovora, za ulazak Hrvatske u Europsku uniju. Kako je glasovao SDP za taj zakon tako je glasovao i HDSSB i HDZ i svi oni koji sjedimo u ovom Saboru. Taj je zakon bio uvjet za Poglavlje 23. I ono što se ja i kao pravnik prema kolegama koji su se našli sada u jednom tako reći glupoj situaciji, a to je da su i oni građani Republike Hrvatske i da su se na temelju pozitivnih pravnih propisa naše zemlje prijavili na natječaj za javne ovršitelje, da su uložili svoja financijska i svoja osobna sredstva, neki digli i kredite da bi … [[Govornik se ne razumije.]] imenovali, da bi prošli kroz teška testiranja. Da bismo mi danas rekli ne, oni nam nisu potrebni i da je Vlada najavila ukidanje javnih ovršitelja i prije nego što je dobila mišljenje Europske komisije. Dakle, znalo se unaprijed da javni ovršitelji neće opstati, a našli smo na stup srama neke 163 kolege, ali oni su stručnjaci u području u kojem rade i oni su dobili povjerenje prije svega Republike Hrvatske, naše Vlade i države da rade u interesu Hrvatske. I tako da nije dobro postupati tako sa tim ljudima, smo sigurni da neki od njih neće moći svoja financijska sredstva vratiti koja su uložili. Jedan dio možda da, a veći dio ne. Ono što se dogodilo i to je loša poruka iz Hrvatskog sabora da mi moramo uvjeravati Europsku komisiju da nešto što smo zajedno, dakle sa 111 glasova prihvatili u uvjetima ulaska Hrvatske u Europsku uniju da to više nije dobro, da imamo bolja rješenja. Da li su ova rješenja bolja pokazat će vrijeme, ali treba voditi računa o tome da se ni onom građaninu ni onoj osobi koja teško živi ne može platiti svoju obvezu treba postupati humano. Tu se slažem u potpunosti. Ali isto tako, ako je volja većine tada u Hrvatskome saboru u ključnom trenutku bila da se taj zakon donese, a bila je onda moramo možda malo drugačije govoriti, a ne da je nešto nama višak ili da nam ne treba. Možda je rješenje bolje ali možda i nije bolje, to će pokazati vrijeme. Ali iz solidarnosti prema kolegama koji su zaista pokazali u nadmetanju određeno znanje, pokazali volju da rade za Republiku Hrvatsku o tome se, dakle ipak treba voditi računa. Je li zaista taj trošak 161 milijun kuna to mi ne znamo. I kao što je rekla kolegica Lovrin barata se sa 75 milijuna troškova tih ovršnih postupaka. Je li to tako ili nije ipak je ozbiljna tema i trebalo se ozbiljno i sa ozbiljnim izračunima pozabaviti s time. Da ovrha treba biti efikasna, da treba biti učinkovita, da treba biti djelotvorna to je bilo poznato i od prije i po zakonu koji je sad u odgodi onaj koji je bio iz '96. godine to je tako i to je pravilo koje vrijedi za sve. Slažemo se sa time da su određeni rezultati uključenjem FINA-e u postupak ovrhe se pokazali u nekim slučajevima dobri. A što je sa nekim, ja imam podatak da je više od 64%, točnije 750640 slučajeva ovrha pred FINA-om ostalo neriješeno. Dakle, to je 64,4%. Je li ta ovrha preko FINA-e kao skraćeni postupak brži i bolji dobra, ovaj podatak baš nije tako sjajan. Ja ne zna da li je točan, ali ja sam ga isto pročitao pripremajući se za raspravu iz medija i treba voditi brigu o tome je li zaista taj podatak s kojim mi ovdje baratamo kad je u pitanju FINA i taj izvansudski postupak ovrhe da li je to točno. Što se dešava sa uspostavljanjem jasnog pravnog okvira? Dakle, uspostaviti jasni pravni okvir o ovome zakonu je nužna potreba. Radi se o interesima Republike Hrvatske. Da treba rasteretiti sudove, prije svega Trgovačke sudove, prebaciti dakle ove predmete na Općinske sudove to može biti prijedlog koji je upitan. Što će biti sa radom Općinskih sudova? Je li se zaista pokazalo da su te ovrhe pred Trgovačkim sudovima izazivale toliku dugogodišnju odgodu i rješavanjem tih slučajeva. Dakle, država definitivno u postupcima ovrhe treba biti zadovoljena, ali trebaju biti i građani koji su se našli ni krivi ni dužni pred nekim od tih slučajevima imati neku svoju zaštitu. Ovdje se govori o tome da i Europska komisija i Vijeće Europe u svom mišljenju tražilo da se taj humani dio, ta izjednačenost dakle ovršenika i ovrhovoditelja treba po novom zakonskome prijedlogu izjednačiti. Mi u klubu HDSSB-a, dakle nismo protiv donošenja Ovršnoga zakona koji će provoditi interese države i naplaćivati ono što je nekim krivim potezima pojedinaca potrebno državi naplatiti. Tu definitivno ne mislimo na obične građane, radnike, ljude koji su ostali bez posla bilo u privatnom sektoru, bilo u državnom sektoru, bilo u bilo kojoj situaciji gdje su se ni krivi ni dužni našli pred ovim situacijama. Dakle, treba voditi računa o tome da je naš Ovršni zakon i do sada bio dobar, da su postojali problemi, da je uključenje FINA-e dovelo do prije svega jednog nehumanoga postupanja, a to da su se socijalne naknade, naknade za porodilje, dakle bez kontrole su sjedale na ovrhe i našli su se u teškoj situaciji upravo oni koji se zbog situacije u kojoj se Hrvatska našla i gospodarstvo i radna mjesta ne bi trebali naći. Prije svega i tu predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, ministarstvo treba voditi računa. Da li će zaista biti ovako kako je u obrazloženju ovog prvog čitanja zakona napisano, obrazloženo to mi ne znamo. Ali vjerujemo da sva mišljenja i svi prijedlozi koji su dani Europskoj komisiji nisu baš takva kako je danas predlagatelj rekao jer se povela javna rasprava i polemika oko ukidanja javnih ovršitelja, oko situacije u kojoj se Hrvatska kao članica Europske unije buduća našla, a to je da smo u određenoj situaciji ispunjavajući Poglavlja 23. zajedno donosili zakone jer su im oni bili interes za Republiku Hrvatsku. Dolaskom nove Vlade SDP-a i koalicije najavljivalo se unaprijed da će se ukidati ono što nije dobro. da li su podaci točni nije isto govoriti 85 milijuna ili 161 milijun, a nije ni isto govoriti o uspješnosti FINA-e u ovršnim postupcima, a onda imati podatak da je više od 760000 slučajeva ostalo neriješeno. Mislim da predlagatelj zakona treba definirati ono što zaista je točno i zaista što trebamo kao zastupnici znati. A klub HDSSB-a dati će u onom dijelu podršku zakona kada se radi o interesima Republike Hrvatske, ali u onom drugom dijelu humanome pratit ćemo dakle ono što je predlagatelj rekao da li je to tako pa do konačnog glasovanja klub će dati svoje mišljenje i svoj zaključak. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Sljedeći je klub Socijaldemokratske partije Hrvatske i poštovani zastupnik Peđa Grbin. Izvolite poštovani zastupniče.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovana zamjenice ministra. Evo pred nama se nalazi prije svega Ovršni zakon, ali nakon njega i još tri zakona koji predstavljaju jedan set koji bi konačno trebao regulirati Ovršni postupak i provedbu ovrhe u Republici Hrvatskoj. Zadnjih 20 i više godina svjedoci smo da ovrha u Republici Hrvatskoj, odnosno kako se prije zvala izvršenje ne funkcionira. Od toga ne treba bježati i svi smo na ovaj ili onaj način radili na tome da poboljšamo sustav ovrhe. Zašto? Zbog toga što se radi o jednom od temeljnih instituta moderne države, a to je institut koji jamči naplatu kada netko ne želi platiti, koji jamči provođenje sudskih presuda. Bez takvog instituta, bez takvog sustava nitijedna država ne može se nazivati pravnom. Upravo zbog toga Ovršni zakon i zakoni koji ga prate zahtijevaju veliku pozornost. Čuli smo danas da se o ovakvom zakonu ne bi trebalo raspravljati u ovaj kasni sat. Ja sam mišljenja da vrijeme u kojem raspravljamo nije bitno jer svima zainteresiranima je sve o čemu mi govorimo dostupno. Uostalom ovaj zakon, odnosno prijedlozi ministarstva već su nekoliko mjeseci dostupni svoj javnosti. Prošle su velike konzultacije, mnogi su bilo u ministarstvu bilo nama zastupnicima slali svoja pisma, svoje primjedbe i zakon je od prve predložene varijante doživio promjene i došao je u ovom obliku kakvom ga imamo pred nama. Dakle, radi se o jednom vrlo promišljenom zakonu i setu zakona koji važe dvije stvari. Jedno je efikasnost ovrhe, a drugo je zaštite osobe ovršenika. Moje je mišljenje da bez obzira na ovo o čemu smo maloprije, ovo što smo maloprije slušali efikasnost ovrhe mora imati prvenstvo. Iz prostog razloga što do ovršnog postupka dolazi kada dužnik ne izvršava svoje obveze. Upravo zbog toga mi u ovršnom postupku štiteći dužnika, štiteći njegovu osobnost, štiteći njegovo dostojanstvo moramo omogućiti ovrhovoditelju vjerovniku da se naplati. U cilju toga 2010. godine je donijet jedan set zakona koji je uključivao prije svega novi Ovršni zakon koji je uključivao Zakon o ovrsi na novčanim tražbinama i Zakon o javnim ovršiteljima. Reći da je ta ovršna reforma bila promašena je krivo. Dapače, ta ovršna reforma je izrodila jedan dobar, jedan kvalitetan sustav. A to je sustav agencijske ovrhe. Sustav koji u pravnom u našem sistemu ima tradiciju. Čuli smo prije od SDK-a, ZAP-a itd. Sustav koji se pokazao dobrim. Naravno, taj sustav je imao čitav niz dječjih bolesti, ali u ovih godinu i pol one su u bitnom dijelu premoštene. Prijedlozi zakona koji slijede imaju dodatne instrumente koji će pomoći u otklanjanju uočenih problema, uočenih dječjih bolesti. Taj sustav ovim zakonom dobiva na snazi. Zašto? Prije je bilo predviđeno, kada je tek krenulo, da se vansudskim putem dostavlja odluka koju je donio javni bilježnik. Naravno, kada postane pravomoćna i ovršna. Ja postavljam pitanje zbog čega, a to je ovdje predloženo, ne bi isti značaj kakvo ima rješenje donijeto od javnog bilježnika u kratkom postupku imala i presuda kojoj je često prethodio dugotrajan, skup, mukotrpan parnični postupak? Presuda koja je nakon toga u pa reći ću i preko 90% slučajeva dobila i kontrolu na Županijskom sudu. Sustav koji mijenjamo je predviđao da se i za takvu presudu mora prvo obratiti u ranijem sustavu sudu pa javnim ovršiteljima kako bi oni odredili ovrhu. Mi ovime izbacujemo jedan potpuno nepotreban korak, jednu presudu koju je kontrolirao sud, koju je donio sud, možemo dostavljati agenciji. Nema više troškova odvjetnika gdje mi osobno kao odvjetniku možda to i nije drago, ali mi ćemo jedan trošak, nema troška suda, zbog pristojbe koja se prije plaćala za donošenje rješenja o ovrsi i na temelju ovršne isprave koja je sudska presuda. Nema troška ovršitelja, niti za ovrhovoditelja niti za ovršenika. I nema vremena koje se gubilo prije. Tjedni, nekad i mjeseci da sudovi na temelju takvih presuda jer su već godinama vodili postupak donesu novo rješenje o ovrsi. Ali to je samo jedan od segmenata ovog prijedloga zakona. Imamo i druge važne, a najvažniji je ovaj koji sam na neki način i načeo, a to je pitanje sudskih ovršitelja. I upravo tu dolazimo, pardon javih ovršitelja, i upravo tu dolazimo do onog pitanja, a to je zaštite osobnosti, zaštite prava dužnika. Kolega Vuljanić je to rekao, ja se s njime moram složiti. Postoji granica privatizacije javnih službi koju država ne smije prijeći. Privatizacija pravde, privatizacija jednog pravosudnog sustava je po meni granica koju ne smijemo prijeći, a ovime je to bilo predviđeno. Bilo je predviđeno da osnivamo jednu paradržavnu službu koja u ime države ulazi drugima u stanove i plijeni im imovinu. Mi ovime nećemo izbaciti plijenjenje imovine jer ne možemo, jer to ne smijemo, ali će to raditi sud. A bez obzira na sve ja u hrvatsko pravosuđe ipak još uvijek imam povjerenja puno više nego u jednu privatnu službu koja je vođena isključivo i jedino svojim interesom i ciljem da od svojeg posla zaradi. To ne smijemo i to ne možemo dopustiti. I upravo zbog tog razloga moramo donijeti i ovaj zakon koji postavlja temelje za ona tri zakona o kojima ćemo nakon ovoga raspravljati. Često smo u medijima čuli da se te ljude naziva šerifima. Možda to zvuči grubo, ali je činjenica da u nekim pravnim sustavima, čini mi se u kanadskom i irskom, oni upravo taj naziv nose. Tako da ne vidim zašto bi bilo sporno da se njih naziva onako kako u nekim zemljama glasi njihov naziv. Nadalje, ovo će možda zvučati hladno ali i o tome moramo razgovarati, ovim se zakonom uređuje na puno kvalitetniji način nego što je to bilo dosada pitanje nadležnosti. Kako stvarne tako i mjesne za vođenje ovršnih postupaka kako pred sudom tako i pred javnim bilježnicima. Konkretno, ovršni postupak se prebacuje u nadležnost općinskih sudova u pretežitom djelu. To smatram vrlo kvalitetnim. Uvažena gospođa zamjenica ministra je rekla i dosada bi Trgovački sud u trgovačkim predmetima odredio ovrhu, onaj dio kad je trebalo proslijediti prije banci, a kasnije FINA-i bi odradio jer je to jednostavno, to je u biti poštanska služba, a kad je trebalo provesti malo kompliciranije postupke kao što su ovrha na nekretninama, ovrha na pokretninama predmet bi se ustupao općinskim sudovima. A što je to značilo? Imamo dva aktivna predmeta umjesto jednog i imamo vrijeme od trenutka kada Trgovački sud primi spis, donese rješenje, utvrdi što treba raditi i onda ga uputi na provedbu ovrhe Općinskom sudu. Ovime ono što je praksa pokazala kao loše mijenjamo. Prepuštamo ovrhe općinskim sudovima i smatram da je to jedno vrlo kvalitetno i dobro rješenje koje će dovesti kako do smanjenja broja predmeta tako u jednom dijelu do ubrzanja i povećanja učinkovitosti ovršnih postupaka. Međutim regulirano je i pitanje koje se u praksi pokazalo dosta spornim, a to je pitanje pred kojim javnim bilježnikom možemo pokrenuti ovršni postupak kada se isti pokreće pred javnim bilježnicima. I tu je regulirano da to može biti samo kod onog javnog bilježnika koji je u onoj županiji gdje ovršenik ima svoje sjedište. I to je dobro jer i time bar na neki način olakšavamo postupak ovršeniku, a s druge strane prirodno je da se ovršni postupak vodi upravo tamo gdje se pretpostavlja gdje je imovina ovršinika, a t je u pravili gdje je njegovo sjedište. Nadalje, jedna vrlo važna promjena u ovom zakonu je pitanje vrijednosti po kojoj se mogu prodavati nekretnine. Mi smo do sada imali razno razne situacije od 1/3 vrijednosti, pa u nekim segmentima i situacije gdje se nekretnina na čini mi se na trećoj držabi mogla prodati bez donje granice cijene. Da li znate što je to značilo? To je bila kazna, često osveta vjerovnika prema dužniku koji prethodno nije uspio platiti svoje dugove, to je bila situacija gdje su mnogi za 10 ili 20% vrijednosti nekretnine istu kupili, a to ne smijemo dozvoliti. Upravo zbog toga čini mi se da je utvrđenje donje granice za drugu dražbu na jednoj polovini vrijednosti nekretnine kvalitetno, naravno nije idealno rješenje za one koji ne uspiju podmiriti svoje dugove ali je znatno bolje nego ova koja smo imali do sada. Da ne duljim jer je uvažena gospođa zamjenica ministra to vrlo lijepo izložila. Ovaj set zakona Ovršni zakoni i zakoni o kojima ćemo raspraviti nakon njega nije revolucija. On predstavlja evoluciju ovršnog sustava kakvog mi danas imamo u RH. Taj ovršni sustav nije idealan on ima puno manja ali činjenica da je kroz sve ove promjene kroz sve periode kroz sva skretanja koja smo imali i pronalaženja novih rješenja on ipak postajao bolji od onoga koji smo imali kada smo počeli. Nemam iluzija da će ovo biti zadnja izmjene Ovršnog zakona. Najvjerojatnije praksa će kroz 2, 3 ili 4 godine pokazati da je nešto u njemu potrebno mijenjati ali ovaj je zakon svakako bolji koji smo imali do sada, a neusporedivo bolji od onog sustava koji je bio predložen i kojeg smo 2010.uz sve njegove dobre strane usvojili. Rečeno je prije bilo da je oko tog zakona u ovom Saboru vladao veliki konsenzus, slažem se. Ali isto tako se slažem da ako nešto uočimo da ne valja, da nije dobro, da imamo ne samo pravo nego i obvezu to promijeniti i to bez obzira na provedene pregovore sa EU. Uz svo dužno poštovanje RH je još uvijek nezavisna zemlja i ako smatramo da nešto ne valja onda imamo obvezu to popraviti a da smo ovaj put bili u pravu dokazala je i potvrda Europske komisije koju smo dobili. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeća za raspravu u ime kluba HDZ-a Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođo zamjenice ministra, kolegice i kolege. Pa da li je ocjena Europske komisije koja je nakon dugo vremena dala ajde da tako kažemo pozitivno mišljenje ili zeleno svjetlo za ovaj ovako izmijenjeni Ovršni zakon zapravo ne govori ništa da smo u pravu i da je to dobro. Jednako tako zeleno svjetlo Europska komisija je dala i na Ovršni zakon iz 2010.godine, naravno to je stoga što nema acquisa u tom području dakle nema nikakve direktive o tome kako treba provoditi ovrhu i što mora biti ugrađeno u domaće zakonodavstvo u smislu ovrha već je samo u pregovorima i u pregovaračkom stajalištu smo se mi obvezali donijeti onakav zakon kakav smo donijeli 2010.i zato što smo mi tada u Hrvatskoj rekli da ćemo mi tako postići ono što nam je bio cilj poglavlja 23 a to je nepristrano, profesionalno, učinkovito pravosuđe u koji svakako spada i ovrha. Jer upravni i sudski predmet za građanina nije to smo puno puta ponavljali nije završen time što će imati papir u ruci ovršnu presudu , ovršni nalog temeljem vjerodostojne isprave ili ovršni upravni akt već kada on u naravi to pravo ili tu materijalnu korist i dobije. Mi smo 2010.gotovo konsenzusom donijeli Ovršni zakon kojim je uvedena služba javnih ovršitelja. I najedanput je nakon izgubljene godine dana nakon godine dana pripreme za tu službu. Počelo se u javnosti pričati kako to nije dobro i u predizbornih obećanjima sadašnjih nije vladajuće koalicije jedno od velikih stvari je bilo obećanje da će se ukinuti javni ovršitelj. Dok god mi budemo govorili ovako zato sam rekla gospođi zamjenici ministra da se nabacuje milijunima. Izračun od 161 milijuna koliko bi javni ovršitelji koštali hrvatske građane tvrdim da nije točan jer je ovaj podatak iz Ministarstva pravosuđa 75 milijuna pa sada ne znam što smo računali i kako smo računali. Kada bi imali troškove točno izračunate na pojedinom primjeru sa sudskim pristojbama javnoovršiteljskim pristojbama, troškovima FINA-e i troškovima odvjetnika onda bismo mogli kvalitetno razgovarati. Ja ovdje primjerice imam niz izračuna i obzirom na vrstu ovrhe na pokretninama, na nekretninama, na novčanim sredstvima koje točno rade usporedbu između troškova ovrhe sa javnim ovršiteljima i u sustavu kakav danas je po važećem Ovršnom zakonu iz toga proizlazi da su svi troškovi u sustavu javnih ovršitelja manji osim u tražbinama do tisuću kuna na novčanim sredstvima i to do 65% Ali kako? Izračuni Ministarstva pravosuđa vjerojatno nigdje nisu ukalkulirali trošak odvjetnika i trošak javnih ovršitelja. Zašto trošak odvjetnika? Zato, evo i zadnjih ovim izmjenama Ovršnoga zakona uvedena je obveza da na ovrsi bude ovrhovoditelj. Kaže zamjenica ministra pa nije nužno da građanin uzme odvjetnika. Naravno, pa nije nužno ni da ga kada ostvaruje svoje pravo u parničnom postupku da ga uzme, niti da ga uzme za sastav tužbe, pa može građanin sam napisat tu tužbu. Ali ga on uzima jer ne zna to učinit sam. Jednako tako provest ovrhu neće građanin znat sam temeljem ovršne isprave nego će angažirat odvjetnika, a taj odvjetnik ima svoju tarifu. E pa vjerojatno u ovim svim izračunima nigdje nije bilo troška odvjetnika. I onda kada govorim, a meni to nije drago govoriti, ja ne volim ovako govorit,kada govorimo u kategorijama plijena da je HDZ za 68 činovnika osigurao plijen od 75 milijuna kuna, dakle nije osigurao HDZ nego ovaj Hrvatski sabor 2/3-skom većinom. I zašto onda ne bi tako ružnim načinom govorili, a vjerojatno to potiče od ovih 161 milijun troška koji će past na leđa građana, zašto onda ne govorimo o plijenu odvjetnika, zašto ne govorimo o plijenu javnih bilježnika, zašto ne govorimo na kraju o plijenu sudova jer i sudovima se plaćaju sudske pristojbe, iste one koje su uračunate i u troškove javnih ovršitelja, a te pristojbe i kada ih obračuna javni ovršitelj su dijelom pristojbe državnoga proračuna kao što je to i kod javnog bilježnika. Dakle, ja ne bih govorila i mislim da nije dobro govorit o ovim kategorijama plijena i obmanjivat javnost o nekim enormnim troškovima koji bi bili prevaljeni na leđa građana. Svakako 2010. je donijet novi Ovršni zakon, donijet je i novi Zakon o ovrsi na novčanim sredstvima. Bitne su poboljšice nastale u primjeni ove sad već skoro dvije godine što se tiče ovog Zakona o izvršenju na novčanim sredstvima. Rekla bih još nešto, to je dobro ali ne glorificirajmo FINA-u sada kroz prijedlog ovog novog Ovršnog zakona. Zašto, jer je FINA-i trebalo više od godinu dana, morali smo mijenjat zakon premda se radilo o tehničkim stvarima, dakle kada je FINA provodila ovrhe na onim primanjima građana koji nisu smjeli bit predmet ovrhe. Do tih ovrha je dolazilo samo zato što je u provedbi, u tehničkoj provedbi toga zakona, dakle nije zakon bio loš, zakon je bio dobar, ali ga onaj koji ga je provodio tehnički nije dobro proveo pa da bi tome doskočili mi smo i tu morali radit neke intervencije. Dakle, o tome govorit da je izvrstan učinak FINA-e u provedbi ovrha i da je kako to kaže predlagatelj u obrazloženju negdje da sada dobar sustav ovrhe je pokvaren donošenjem Ovršnog zakona iz 2010., dakle to nekako ne korespondira sa podacima jer neriješeni ovršni predmeti iz godine u godinu rastu pa prema tome ako je sustav dobar oni ne bi smjeli, broj neriješenih ovršnih predmeta ne bi smio rasti. I što se tiče agencijske ovrhe, najjednostavnija i najlakša ovrha je ovrha na novčanim sredstvima koju provodi FINA. Prema podacima Ministarstva pravosuđa ukupno je uspješno provedeno u tim slučajevima koje provodi FINA, od milijun 165 50 ovršnih predmeta je uspješno provedeno 414 tisuća. Zašto, zato što jednostavno nije bilo sredstava na računima ovršenika i zato što se uspjelo ovršit i namirit svega vjerovnici u iznosu od 35,6%. Šta se događa kad prođu bezuspješno te ovrhe preko FINA-e, one sve završavaju kao ovrhe na sudovima koje se provode na pokretninama i nekretninama. Bilo je još negdje rečeno da se u sustavu javnih ovršitelja nije moguće od FINA-e i poslodavca neposredno zatražit provedbu ovrhe, dakle to jednostavno nije točno jer takva mogućnost u Ovršnom zakonu iz 2010. postoji. Bilo je tu također puno govora i govori se o javnim ovršiteljima kao o nekim nasilnim osobama, ja bih rekla polukriminalcima kakvi se tonom govori. Evo i sad smo maloprije od kolege Grbina čuli da su neka paradržavna tijela koja će upadat u stanove itd. Govorilo se o zaštiti dostojanstva ovršenika. Čitam odredbu zakona ovršnoga iz 2010. godine, kaže taj zakon: pri provedbi ovrhe i osiguranja pazit će se na dostojanstvo ovršenika i protivnika osiguranja te na to da ovrha, odnosno osiguranje za njega budu što manje nepovoljni. Stavak 2: javni ovršitelj može provesti ovrhu u ovršenikovom domu samo uz odobrenje nadležnog suda. Dakle sve one priče gdje će ovršitelji nogom ulaziti usred noći nekome u stan misli su plašenje. Ja ne znam samo, nisam još otkrila razlog zašto se toliko ljude plašilo sa tom službom koja u Europi funkcionira i nigdje nisu tako prestrašeni i tako podložni tim strašnim šerifima kako ih se zvalo. Kaže javni ovršitelj može provesti ovrhu u ovršenikovom domu i neradnim danom ili noću ako za to postoje opravdani razlozi i samo ako sud to odobri. Koja je razlika između toga što se sada predviđa da će to isto radit sudski ovršitelj i zašto a priori moramo sudskom ovršitelju koji je službenik suda vjerovat više od osoba koje imaju pravosudni ispit, koje su položile poseban javnobilježnički ispit, dakle dodatno su educirani i koji su položili prisegu pred tijelima Hrvatske države da će postupak sukladno Ustavu i zakonu i zašto im a priori ništa ne vjerujemo. Što se tiče zaštite dostojanstva ovršenika u ovom prijedlogu zakona stoji samo jedna rečenica, a to je ova iz stavka prvoga. Dakle, potpuno identična da se pri provedbi ovrhe mora paziti na dostojanstvo ovršenika. Naravno, u ovršnom postupku uvijek je potrebno držati ravnotežu između učinkovite ovrhe, između toga da vjerovnik kojem je utvrđena u sudskom postupku njegova tražbina ili sukladno Ovršnom zakonu ima pravo na učinkovitu ovrhu da dođe do svoga prava, a pri tome da se pazi na dostojanstvo dužnika i po tome nema nikakve razlike između ovoga prijedloga i bivšega prijedloga zakona. Što se tiče ovog Ovršnog zakona on ima određenu poboljšicu ali zato nije trebalo cijeli sustav tako bitno mijenjati i ići na odricanje javnih ovršitelja koje smo uvodili kao službu da tu ovrhu učini učinkovitijom. Zašto? Javni ovršitelj u svom poslu cjelovito promatra ovrhu. Javni ovršitelj je i osoba koja može sugerirati, koja može posredovati između vjerovnika i dužnika, koja može učiniti i sugerirati vjerovniku koji često ne zna koje bi sredstvo i predmet ovrhe bili za njega najučinkovitiji, a jednako tako sugerirati i dužniku da zajedno s njim, a na dobrobit vjerovnika izabere onaj predmet i sredstvo ovrhe koji će bit najmanje bolan i traumatičan za dužnika. I kada govorimo ovdje o ovršnom postupku uvijek spominjemo jednu stranu. Kolega Vuljanić je govorio o ljudima koji su na rubu egzistencije koje se pritišće ovrhama, koji teško žive. To je sve točno. Ali ovaj Ovršni zakon zato ima zaštitne mehanizme i to itekako koji je rekao u pogledu pokretnina što se može i što se smije ovršiti. Dakle, stvari koje služe za egzistencijalne potrebe ne mogu ići u ovrhu. Jednako je tako rekao i u smislu novčanih primanja. Isključuje pojedina primanja od ovrhe i ograničio je stalna primanja u određenom razmjeru, dakle 2/3 odnosno ½ izuzev posebnih slučajeva. Dakle, te je kategorije zaštitio. Ali nemojte zaboravit da ima ljudi koji su itekako imućni koji ne ispunjavaju svoje obveze ili gdje im je neki od takvih jadnih ljudi zabunom bio jamac za kredit pa su oni kupili skupi auto i voze se u džipu i stanuju u dobrom stanu, a ovaj jadnik otplaćuje njihov kredit i nikako se ne može namiriti za svoju tražbinu jer eto sudski ovršitelj ne može pronaći taj džip ili taj Mercedes, baš ga nikad nema tamo ispred kuće. A evo po ovom novom prijedlogu zakona bi morao taj dužnik sam izvoljet reć' gdje će bit auto i kada bi mu ga se moglo doći uzeti za razliku od postojećeg prijedloga zakona koji je to stavljao u nadležnost policije da je dužna o tome obavijestiti. Evo, vrijeme mi je isteklo. Ispričavam se. Iz svega rečenoga mi smatramo da je Prijedlog zakona ovršnog iz 2010. bio dobar i da ga je samo trebalo sustavno provoditi.
Hvala. Završili smo sa raspravom po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva se javila Ingrid Antičević Marinović, izvolite kolegice.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana zamjenice ministra pravosuđa, kolegice i kolege. I ovim prijedlogom zakona Vlada izvršava svoje izborno obećanje. Da im ovršitelji neće upadati obnoć jer to je dozvoljavala odredba članka 42. Zakona koji se sada ukida kao što je to bilo i najavljeno. O tome su već i mediji pisali. Naravno izrugujući se tom zakonu, a na neki način sudjelujući u mukama građana koji su eto i takav članak bez prizornog zakona i takve odredbe nazvali ide noć, obnoć ću ti doć'. E neće tako moći! Prije svega mi svi znamo i da se složimo, dakle svaka sudska presuda ukoliko se ne izvrši je mrtvo slovo na papiru i izrugivanje je pravde. I nitko ovdje ne dovodi u pitanje da se sudska odluka mora izvršiti, jer inače čemu onda suđenje. Onda odustanimo i od suđenja. I nitko nije protiv toga. Ali gospodo, što se događalo, kakav pakao su građani prolazili sa ovakvim zakonskim rješenjem gdje nije bila dovoljna ni sudska ovrha, gdje nije bila dovoljna ni FINA, gdje nisu bili dovoljni ni javni bilježnici koji su preuzeli dobrim dijelom naplatu, nego su nam još trebali i javni ovršitelji. Znamo zbog čega, ali to je duga priča i ad personam, ne bi moja rasprava, u tom pravcu ne bi moja rasprava išla, nego držimo se samog sadržaja. Koji su naslovi bili i što je proizvelo dosadašnje rješenje? A sve se naziva to je u medijima tako bilo i nazvano pakao ovrha. Evo samo nekoliko naslova: Ovrhom mu sjeli na račun zbog tuđih tablica, Na izmaku smo snaga, ovrhe nam vise nad glavom, FINA objavila 212317 građana ima blokiran račun, da ne ostanu bez stana moraju ga ponovo platiti, zbog duga bivšeg muža izbačena iz vlastite kuće, banka im prodala kuću, a višak novca moraju čekati, Omišaninu blokirali račun zbog tuđih dugova, kako nas varaju trgovci, teleoperateri naplaćuju zastarjela potraživanja. I nitko nije odgovarao za protuzakonitu naplatu. Ja to stalno o tome govorim i nikoga do sada nije bilo briga za to. I naravno da u mutnom mnogi su pozvani da love. Nije platila 45 kuna kazne, sada mora platiti 70000 kuna i tome jednostavno nema kraja. A ovršitelji javni poručuju kako bi oni eto, nemojte nas ukidati jer mi pomažemo dužnicima da oni izađu iz ropstva. Eto tako. I još nekoliko možda. Moju cijelu plaću daju banci kaže očajna Bjelovarčanka. Šalju opomene i ovrhe. Vidjeli smo sad da nisu ni imali. Znali smo to i od prije, ali godinama smo mirno čekali. Mi smo na to upozoravali da se građani pljačkaju tim opomenama. I znamo tko točno ima pravo na opomenu i pod kojim uvjetima i pod kojom tarifom. Imaju je samo odvjetnici. Ali su lijepo bankari ovako smislili jednu zgodnu stvarčicu od 20 do 200 kuna za ono što košta 10 lipica da naplaćuju i nitko im nije stao na rep. Prema tome, ovim prijedlogom Ovršnog zakona koji konačno što je gospođa i zamjenica posebno i apostrofirala dolazi na neki način i do u isti rang i vjerodostojna isprava i ovršna isprava. Jer dosadašnje rješenje je sasvim bilo nelogično. Da je manje vrijedila sudska presuda nego nečiji račun koji je možda i zastario možda već i naplaćen. To je jedna bila nepravda koja je doduše dugo, dugo godina egzistirala i nekako smo se na nju bili i čak i navikli da se ove vjerodostojne isprave nisu zloupotrebljavale, a znamo i kojim putem. Sada je evo tomu kraj, u isti status one dolaze i ja da ne ponavljam sve ono što je rekla i sama gospođa zamjenica, posebno bih istaknula odredbu članka 289. i kritiku koju upućuju javni bilježnici. Notarijat je jedna služba koja je imala dugu povijest u Hrvatskoj dok '45. ili '46. nije ukinuta. Vrlo brzo je stasala od našeg najboljeg sudačkog kadra. Ja ovdje govorim i iznosim podatke na koje oni pokazuju, a koji su alarmantni jer i to upućuje na nepravednost, a to ne smijemo više tolerirati kada se to pojavilo. Naime, javni bilježnici su zaprimili 520 tisuća 34 ovrhe u prošloj godini, a od tog broja, od tog kolača samo 10% javnih bilježnika dobilo je više od 50% ovrha. Onda znamo kako u kojem su oni na neki način privilegiranom položaju u odnosu na druge javne bilježnike što znači da veliki, da 265 javnih bilježnika dobilo je predmeta ukupno samo 25%. A ovakva nepravda je izašla iz one odredbe po kojoj sam vjerovnik može ovrhovoditelj može birati po kojeg će ići javnog bilježnika. Moramo napomenuti da to nije jednostrani pravni posao gdje stranka ima pravo birati osobu svog povjerenja. Ovdje se radi, istina više o nespornoj stvari bar na temelju ovršne isprave ili vjerodostojne isprave, međutim ona također može postati tijekom ovrhe i sporna. Bilo da se ovrha već provela, da je dužnik ispunio svoju obvezu vjerovniku ili zbog nekih drugih razloga koji su taksativno u zakonu i nabrojeni i koji se ustvari ne mijenjaju jer su oni oduvijek tako i postavljeni i stipulirani. Prema tome, evo primjer. U Mađarskoj preko njihove Javnobilježničke komore dijele se takvi predmeti. Gospođo zamjenice molim vas da ispunimo i otklonimo ovu jednu nepravilnost koja se ugnijezdila i koja se tumači među stručnom, ali isto tako među općom javnošću kao jedan koruptivni element. Jer kažem ne radi se o jednostranom pravnom poslu. Ne može vjerovnik birati kod kojeg će ići javnog bilježnika. Kao što ne biramo kod kojeg ćemo javnog bilježnika isti za ostavinsku raspravu nego sud raspoređuje kod kojeg idemo javnog bilježnika. I tu problema nikakvog nema. Ovdje, ovi alarmantni podaci koji zaista govore da nešto nije u redu. Jer normalnim tijekom stvari ne bi se ovako izvršio raspored predmeta kod određenog kruga bilježnika vrlo malog broja koji drže preko 75%. Dakle, očito s tim nešto nije u redu i evo predlažem da se to do konačnog prijedloga Ovršnog zakona promijeni. A i kod naplate na novčanim potraživanjima da će Javnobilježnička komora određivati i točno pod određenim uvjetima kako će dijeliti te predmete. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo jedan ispravak. Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Hvala lijepa. Pa evo ispravljam navod ponovno i ne znam koliko puta da će javni ovršitelji moći kako hoće upadati ljudima u stanove da bi im plijenili nešto. Dakle, čitam članak 4. Ovršnog zakona iz 2010. koji kaže "Javni ovršitelj može provesti ovrhu u ovršenikovom domu samo uz odobrenje nadležnog suda, noću samo kada to nadležni sud odredi" pa nema razloga da to određuje drugačije nego za sudskog ovršitelja.
Hvala. Imamo jednu repliku, Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo zastupnice ja vas lijepo molim, sad ste baš dobre primjere naveli, pljačke i tako pa ja vas molim evo u ime građanki i građani Grada Zagreba koji u posljednjih 10 dana, na čije adrese dolaze opomene i prijedlozi za ovrhe računa iz Holdinga, evo točno vi to znate, a znamo tko rukovodi i tko je u stvarnosti vođa u Holdingu SDP i HNS. Ljubazno vas molim, došli su računi navodno dugovanja po jedan račun iz '98., '99., 2000., 2001. i negdje oko tisuću kuna je to sve skupa su izračunali, i onda su metnuli još 2 tisuće i nešto kuna zateznih kamata. Na koji način, pitaju se građani i građanke, kako ćete to riješiti vi u državi? To pokušavate neke stvari riješiti, a u Gradu Zagrebu je to nemoguće, vidite na koji način radite, pa molim vas da im evo vi ste vladajući i tu sada, ali ste i u Gradu Zagrebu odgovorite ljudima što da čine. Ljudi ne znaju što da čine. '98. godina ili '99. je bila jako davna godina, ne znam tko čuva taj svoj neki jedan račun od nečega iz Holdinga nemam pojma, toplane ili nešto. Evo, to bi bilo moje pitanje i voljela bih da mi vi to odgovorite.
Hvala. I zadnji u pojedinačnoj raspravi Branko Vukšić. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege ili kolege i kolegice jer sam čuo da kolegice uvijek isto govore kolegice i kolege pa onda ću ja kolege i kolegice. Nisam se mislio javiti za raspravu, ali me upečatljiva slika koju je ispričao ovdje za govornicom kolega Vuljanić natjerala na to. To je ona slika, ako se sjećate, mada mi nismo iz iste generacije, ona slika o seljaku kojem odvlače kravu. Vjerojatno, čak i kad sam si pisao natuknice nisam smislio rimu, ali odvući će seljaku kravu, a nitko se neće hvatati za glavu. Jer kolega Vuljanić je rekao da su se hvatali za glavu u toj slici ljudi jer su se snebdivali da je moguće u jednoj državi raditi takve stvari kao što se nekad radilo u stripovima ili ilustriranim knjigama. Međutim ono što je nekada bilo samo na slikama ono čemu smo se nekad kao što kaže kolega Vuljanić smijali danas je to stvarnost. Eto dočekali smo da nam se ostvari ono iz slikovnica. Ali nije bajka nego huda stvarnost. Prije kolegica rekla mislim da je to rekla kolegica Lovrin da postoji zaštitni mehanizmi u zakonu kada se ovršuje osoba koja je siromašna osoba koja treba plaćati račune ali postoji uvijek jedan ali. Uvijek se bojim da su ti zaštitni mehanizmi države malo prejaki za one koji imaju, a preslabi za one koji nemaju. Pazite, koji su to zaštitni mehanizmi? S jedne strane je jaka i nepravedna država, a s druge strane slabe obespravljen građanin. Ti zaštitni mehanizmi normalno moraju pucati. Ono što jest suština što bi trebala biti suština što bi trebalo biti najvažnije u ovom zakonu koji je potreban i koji kao što i prethodni govornici kažu dobro napisan je vrlo važno voditi računa o dostojanstvu ovršenika. To je najvažnije, najvažniji trebaju biti ljudi. Važno je koga se ovršuje, važno je koliko novaca se ovršuje i važno je zašto se ovršuje. Da li se uvijek pazilo i da li će se uvijek paziti na dostojanstvo bake sjećamo se tih slučajeva kojima su ovršitelji došli i uzeli televizor zato što nije platila nekoliko TV pretplata odnosno nekoliko mjeseci nije plaćala TV pristojbu, a nije plaćala TV pristojbu zato što jaka država je natjerala na to da ne plaća jer nema čime jer nije potrošila ni u birtiji ni na kocki ili u kockarnici. Zato čini se po brojnim slučajevima da nitko osim eventualno najbližih ne pazi na ljude kojima se ovršuje i koji su u lošem financijskom stanju. Sasvim sigurno da je ispravo da država sama naplaćuje dugove i država će pretpostavljamo a mi jesmo zato u Hrvatskoga saboru sama najviše brinuti o dostojanstvu građana, biti će vjerojatno suptilnija daleko suptilnija od ovršitelja onih kojima je država na neki način uskratila mogućnost ovrhe. Treba se sasvim sigurno osvrnuti i na veliki problem u ovršiteljstvu, a to je poslovanje FINA-e. Njezino dodatno unesrećivanje unesrećenika sasvim sigurno da nije dobro. FINA za svaki papir, za svako izvješće, za svaki podatak o ovršeniku traži naknadu i to traži pretjeranu naknadu i traži gotovo lihvarsku naknadu. Prošli peta je čini mi se izglasan zakon kojim se zabranjuje naplata opomene recimo bankama koje više ne mogu slati naplaćivati 30 ili 50 kuna da vas obavijesti da ste 4 ili 5 dana prekoračili niste poslali novac za american račun, pa vam naplati 50kuna pa ako nisu slučajno dobili za 5 dana pa vam opet za 5 dana i onda vi morate tražiti da vam vrate novac jer ste vi uplatili, donijeti potvrdu itd. isto bi tako trebalo učiniti da FINA naplaćuje samo onoliko novaca koliko košta papir i koliko košta tinta. Mislim da je nepotrebno pojašnjavati zbog čega samo toliko. Da, treba misliti na one koji nemaju, kolegica prije reče da mnogi koji imaju mnogo novca ne plaćaju račune, dužni su i da se nad njima rade ovrhe. Da, prema njima se treba ponašati sasvim drugačije, kao što je na početku rekoh važno je koga se ovršuje i koliko se novaca ovršuje. Treba paziti na one koje se ovršuje a koji su prevareni koji su bili ili jamci ili su zbog nekih drugih stvari ušli u probleme vjerujući drugim ljudima, prema njima država treba biti sasvim sigurno sućutna. I sasvim na kraju, sasvim sigurno da neću pustiti suzu za javnim ovršiteljima. Oni su mi bilo javni bilo državni uvijek bili mrski, možda samo zbog ove slike iz udžbenika i još jedanput ponavljam ono čemu smo se nekad smijali evo zakucalo nam je na vrata i stoga kada govorim o ovom problemu treba znati da kada se vrši naplata duga da su s druge strani ljudi većina njih koji nemaju. Hvala lijepa.
Hvala vama. Na vaše izlaganje imamo jednu repliku. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa kolega Vukšić nije nam zakucalo to tako. Mislim te demagoške priče o toj kravi koju vuku i vode po važećem odnosno po Ovršnom zakonu koji nije stupio na snagu a i po važećem onom iz '96.dakle tu kravu seljaku nitko danas ne bi mogao odvući. Tu piše da su poljodjelci zaštićeni sa onim što im je nužno za to njihovo bavljenje poljoprivredom, ali inače stoji evo zaštita ovršenika fizičke osobe, kaže kada se ne može i na čemu se ne može provesti novčana tražbina. Kaže izuzimanjem iz ovrhe predmet ovrhe ne mogu biti odjeća, obuća, rublje, hrana, ogrjev, radna rasplodna stoga, poljoprivredni strojevi, druga oruđa za rat, alat, strojevi itd. do broja 8. Pa što se tiče novčanih primanja kaže koja su izuzeta od ovrhe da ne nabrajam do 10 primanja po osnovi zakonskog uzdržavanja, po osnovi socijalne skrbi, privremene nezaposlenosti, dječjeg doplatka, stipendija, naknada, štete itd. kaže ona koja su ograničena i moram reći da izmjenama Ovršnog zakona iz čini mi se 2007. ili 2008. smo upravo da bi taj socijalni trenutak ujednačili rekli da se to odnosi na prosječnu plaću jer 2/3 plaće nekoga tko ima 20000 i 2/3 plaće nekoga tko ima 4000 nije jednako pa smo to rekli ovršit se može sve do 2/3 prosječne plaće. Dakle, neće moći izvući tu kravicu seljaku po ovom Ovršnom zakonu to je sigurno, ali će moći izvući itekako ako netko ima recimo farmu kravu, a nije podmirio, kupio je skupe traktore itd., a nije podmirio svoje dugovanje prema vjerovniku i taj vjerovnik koji možda ima svoju kravu i svoje potrebe imat će pravo namire od njega.
Hvala. Imamo odgovor na vašu repliku. Kolega Vukšić, izvolite.
Čudno mi je kako tu u Saboru čim se netko s nekim ne slaže kaže odmah demagogija. Ali nije demagogija ono što recimo vi čitate, vi čitate mrtvo slovo na papiru. Baki su uzeli televizor, krava je simbolika, pa valjda ste to shvatili da je krava simbolika. Uzet će bicikl ako hoćete, malo je krava u Hrvatskoj, to znate da je uzgoj krava 500 tisuća ih je bilo na početku '90., a sad ih je 180 tisuća. Prema tome, to je simbolika i čudno mi je kolegice kako vi branite zapravo prijedlog SDP-a, to mi je čak isto čudno.
Hvala. Inače naši djedovi su govorili za stoku da je blago i tu shvaćam simboliku što je kolega Vukšić rekao. Završili smo sa pojedinačnom raspravom. Zamjenice ministra, evo kratko. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Hvala za raspravu. Evo nastojat ću što kraće reći, da ne elaboriram ovo što je maloprije rečeno. Dakle zakon osim članka 6. ima i niz odredaba kojima se štiti dostojanstvo dužnika. Ja bih htjela ovdje naglasiti jedan bitan moment, mi se i u ovoj raspravi uporno bavimo sa dužnikom. Hrvatske građane ne čine samo dužnici nego čine ih i vjerovnici i mi smo zapravo cijelo vrijeme istodobno i dužnici i vjerovnici i zaštita interesa vjerovnika je nešto o čemu također treba kroz Ovršni zakon voditi računa, a sve u svjetlu onoga što smo govorili naprijed ostvarenja smjernica za učinkovitu, ekonomičnu, ubrzanu ovrhu koja rasterećuje sudove. Referirat ću se gospođi Lovrin na ovaj podatak o novčanom trošku. Načelno ću reći, mislim da za hrvatske građane ne postoji suštinska razlika u tome da li je trošak uvođenjem javnih ovršitelja novonastali u iznosu od 75 milijuna ili u iznosu od 161 milijuna. Mi smo radili projekciju pa smo došli do iznosa od 161 milijun, to nije izračun, to je projekcija na bazi prosječne vrijednosti ovrhe koja je bila tražena, vrijednosti tražbine. Ovaj iznos od 75 milijuna ja ne mogu komentirati jer ne znam na bazi čega ste ga radili, odnosno vi ste govorili o izračunu Ministarstva pravosuđa, 75 milijuna je rađeno na bazi najnižih tražbina, malih tražbina. Ako ćemo govorit o prosjeku to je ovaj veći iznos, no ako ćemo govoriti o interesima građana svaki taj iznos nije opravdan, pogotovo u svjetlu ovoga što smo mi govorili, dakle da jednostavno skraćujemo postupak anuliranjem faze koja uopće ne treba biti u postupku za provedbu ovrhe po ovršnim ispravama na novčanoj tražbini pa dakle tu troška uopće nema, niti za odvjetnika kao što je govorio uvaženi zastupnik Grbin pa tako onda i za dalje. Mi smo ovdje govorili, odnosno upotrijebljena je par puta sintagma da građani ni krivi ni dužni nešto moraju platiti. Pa ovrha se upravo vodi i radi se o njoj u onim okolnostima u kojima su građani dužni, zato se i radi ovrha. Ove tvrdnje da građani ne znaju da nešto duguju, građani znaju da duguju. Mi ovrhu provodimo na temelju pravomoćnih i ovršnih sudskih odluka ili isprava javnih bilježnika, dakle ovrsi je prethodio određeni postupak. Ja dozvoljavam da postoji nešto što se zove dostava putem oglasne ploče i ovdje je bilo govora o dostavi. Mi u pravosuđu smo se dugo suočavali sa velikim problemom, a sad se očito moramo svi ostali s tim suočiti, a to je prijava prebivališta. Prijava prebivališta na drugu adresu da bi se ostvario trošak za prijevoz. Mi znamo da je teško naći stranku na onoj adresi na kojoj je prijavljena u MUP-u i veliki posao nam slijedi uređivanje prebivališta. Dakle u zoni dostave putem oglasne ploče dozvoljavam da stranka ne zna da je nešto dužna, ali svaka tražbina proizlazi iz određenog računa ili konzumacije određene usluge, a da o presudama nakon sudskih postupaka ne govorim, stranke vrlo dobro znaju o čemu se radi. Mi smo ovdje govorili o poziciji dužnika koji je imao određenu pravnu odluku pa je za nešto jamčio, pa nije htio tako jamčiti itd. To su kategorije pravne odgovornosti za akte koji se ne mogu rješavat u ovrsi. Postoje obnove postupka, tužbe radi prijevare itd., to nije nešto što može bit riješeno u ovršnom postupku. Ponovit ću, ovrha se bavi samo provedbom na temelju pravomoćnih i ovršnih odluka. Mi smo govorili o tome da smo izglasali Ovršni zakon iz 2010. Je, on je izglasan u Saboru i on se temeljio kao što sam uvodno i rekla na projekciji da će uvođenje privatne službe javnih ovršitelja poboljšat sustav ovrhe. U međuvremenu je donesen Zakon o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima od strane Ministarstva financija tadašnjeg i taj zakon je skrenuo naš ovršni sustav u agencijsku ovrhu. Rečeno je i nije sporno da je agencijska ovrha pokazala svoju učinkovitost i mi smo zapravo nadogradili sustav koji je prethodno bio uveden Zakonom o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima. Taj zakon smatramo u praksi vrlo dobrim i vrlo bitnim, a njegovi efekti i učinci koji su nastali moguće ih je bilo ustanoviti i utvrditi tek nakon provedbe, dakle nakon 2011. godine. Zato je i došlo do ove promjene. Mi se nismo Europskoj komisiji obvezali da ćemo donijeti upravo ovakav Ovršni zakon nego smo se obvezali da ćemo ovrhu učiniti efikasnijom i da ćemo rasteretiti sudove i to smo učinili izmjenom ovoga zakona. Dakle nismo bili vezani pred Europskom komisijom donošenjem određenog zakona. Mi ćemo naravno pratiti provedbu zakona na svaki način, a ona će pokazati eventualno i potrebu za nekom izmjenom. Dapače, i tijek samih postupaka i nova tehnološka dostignuća itd. zahtijevat će određene izmjene. To uopće ne bi trebao biti problem. Mi smo se ovdje referirali i na činjenicu da smo predložili ukidanje službe javnih ovršitelja. Cjelovito promatranje ovrhe od strane javnih ovršitelja što znači za ovrhovoditelja. Za ovrhovoditelja to znači još daljnje prolongiranje naplate njegove tražbine. Država ne može biti u situaciji da nakon što stranka posjeduje pravomoćnu i ovršnu odluku ovisi o dispoziciji privatne službe javnog ovršitelja kojom brzinom će, da li će i na kojem sredstvu provoditi ovrhu. A kad tome dodamo ono što smo govorili vezano za izbor javnih bilježnika zakon kojim nastojimo ukinuti ovim prijedlogom predviđao je da stranka bira javnog ovršitelja na teritoriju kojega god želi. I mi smatramo da to rješenje svakako nije dobro. Na pitanje koja je razlika u trošku između ovrhovoditelja i suda, pa razlika je u tome što se plaća trošak za rad javnog ovršitelja, a za ovrhu pred sudom plaća se ona pristojba koja je znatno niža i znatno manja. Ako ćemo govoriti o odvjetnicima vrlo sam zahvalna što ste me podsjetili na to. Odvjetnik je privatna služba i stranka, odnosno građanin ima pravo da li će ju odabrati ili neće i tu ste potpuno u pravu, može ju odabrati ili ne može. Ali javno ovršiteljska služba je obavezna služba koju je htjela uvesti ova država zato da obveže građane da se tom službom koriste. Dakle, dalo se … [[Govornica se ne razumije.]] i trebalo se dati neko leno privatno javno ovršiteljskoj službi da u ovim okolnostima obavezno provodi ovrhu i na tome naplaćuje određeni trošak. Nije točno da neposredna ovrha bi mogla biti moguća. To jednostavno nije točno zato što postoji članak 39. odgođenog Ovršnog zakona iz 2009. koji je predvidio da u rješenju o ovrsi javnog bilježnika ne postoje predmeti i sredstva ovrhe. Dakle, predmeti i sredstva ovrhe se određuju samo putem javnog ovršitelja i stranka bez javnog ovršitelja ne može krenuti u ovrhu. Ova odredba iz članka 180. koji ste vi citirali je ostala zato što bi u prijelaznom razdoblju stranke imale ove stare odluke koje bi morale provoditi. Ali od dana kada bi javni ovršitelji donosili svoje ovršne naslove oni mogu i jedini su zapravo predviđeni koji će određivati sredstva i predmet ovrhe. I dakle, građanin ih ne može zaobići. I to je ono što je bilo vrlo problematično. Ali ja ne bih htjela da se mi sad dalje bavimo sudbinom 63 osoba. Znamo da to što je došlo do izmjene u ideji ili načinu na koji bi oni ustanovljavali svoju službu za njih predstavlja problem. Ali dovodeći u odnos problem 63 osobe i ostalih građana Hrvatske mislim da ipak trebamo u prvom redu štititi hrvatske građane i na tom tragu je bio i ovaj prijedlog zakona. Mi ćemo naravno do konačnog prijedloga uvažiti sve što će biti predloženo i dano u obliku amandmana. Hvala vam.
Hvala vam zamjenice ministra. Imamo povredu Poslovnika. A krivo ste okrenuli? Ovako imamo tri ispravka netočnih navoda. Prvi se javio kolega Nikola Vuljanić, izvolite ispravite navod.
Oprostite još jednom krivo sam okrenuo pločicu. Gospođa zamjenica ministra je sa žaljenjem rekla da čitavo vrijeme govorimo o dužnicima, a da u Hrvatskoj imamo podjednako dužnika i vjerovnika. Ja to ne mogu povjerovati. Mogu povjerovati da je ogromna većina hrvatskih građana dužnika, a da vjerovnika ima vrlo, vrlo malo i za se na kojim su mjestima.
Kolega Vuljaniću to nije ispravak netočnog navoda. To da li vi vjerujete ili ne. To je mišljenje vaše.
Kao i ovo isto tako. Ma lijepo ono u pjesmi piše što država i Bog trebaju raditi. Piše Bože pobrini se za sirotinju, bogati se ionako pobrinu sami za sebe. Pa nemojmo brinuti o vjerovnicima toliko. Oni će se pobrinuti, brinimo se o sirotinji.
Hvala. Imamo ispravak, Ana Lovrin. Izvolite kolegice.
Pa gospođa zamjenica ministra je rekla da je donijet, da je ovaj Ovršni zakon iz 2010. išao u smjeru javnih ovršitelja, a da je u međuvremenu donijet Zakon o provedbi ovrhe nad novčanim sredstvima. To nije točno. Donijet je najprije u srpnju Zakon o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima kao dio ovršnog zakonodavstva, a ovaj Ovršni zakon je donijet u studenome, krajem studenoga 2010. A što se toga tiče ovrha na novčanim sredstvima mogla bi jednako tako biti u Ovršnom zakonu jer je to samo dio Ovršnoga postupka, odnosno jedno od sredstava ovrhe.
Hvala. I još jedan ispravak, Ivan Šuker. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle, gospođa zamjenica ministra je rekla da će se praktički s ovim zakonom riješiti problem ovrha. Definitivno u Hrvatskoj problem ovrha leži u presudama sudova i zato imamo 45 milijardi nenaplaćenih obveza prema državi. Koliko je greška u tome najbolje vam govori ako država nije u stanju naplatiti svoja potraživanja usprkos svih blokada i svih instrumenata koje ima i nemojmo se zavaravati s tim da ćemo nekakvim zakonskim odredbama riješiti taj problem. Mi ga riješiti na žalost nećemo, a ono što ovim zakonom treba napraviti je to u svakom slučaju treba zaštititi hrvatske građane. Molim? Ne ja sam samo rekao da na ovakav način nećemo efikasno riješiti jer je problem u sudskim presudama. Dakle, da sporovi u kojima je evidentno da netko nekome nešto duguje ne traju nekoliko godina i više i da se ljudi ne boje da će to tako biti onda bi bilo daleko manje dugovanja. A mi prvo to moramo riješiti, jer inače ako ne znate u hrvatski sudovi prosječno godišnje imaju oko 800 milijuna deponiranih sredstava koje su zaplijenili razno raznim presudama, blokirane itd. Dakle, radi se oko 800 milijuna sredstava koja su izvučena iz praktički novčanog sustava Republike Hrvatske.
Hvala. Ovime smo iscrpili prijavljene za raspravu. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Kolegice i kolege zastupnici, možemo nastaviti s radom na 4. sjednici. Molim ministre da zauzmu svoja mjesta, zastupnike da sjednu u klupe. Prelazimo na glasanje. Prvo, Prijedlog ovršnog zakona, prvo čitanje PZ br. 128. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prvo, prihvaća se Prijedlog Ovršnog zakona, Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona". Kvorum imamo to je očito na prvi pogled. Pitam tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova s 80 glasova za, 30 protiv i 8 suzdržanih donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima, prvo čitanje, P.Z. br. 130. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Zamjenice ministra evo kratko vas molim uvod.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Ovaj prijedlog izmjena i dopuna Zakona o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima nastavak je ovog prethodnog izlaganja vezanog za Ovršni zakon. Mi smo u Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi ovrhe proširili osnove temeljem kojih se može izvršiti izravna naplata, pa smo između dosadašnjih osnova, a to su bile rješenje o ovrsi, rješenje o osiguranju, zadužnica, nalog Ministarstva financija za naplatu po aktiviranom državnom jamstvu, nalog za pljenidbu u postupku prisilnog izvršenja pravomoćno izrečene novčane kazne u kaznenom i prekršajnom postupku i svaku drugu odluku nadležnog tijela kojim se u cijelosti ili djelomično prihvaća prijedlog za provedbu ovrhe dodali i ovršne odluke i nagodbe domaćeg suda, arbitražnog suda ili upravnog tijela koje glasi na ispunjenje određene novčane tražbine i koje imaju potvrdu o ovršnosti te obračun poslodavca o neisplati dospjelog iznosa plaće, naknade plaće ili otpremnine. Ovo zadnje posebno naglašavam vezano za prethodnu napomenu da li smo mi vjerovnici ili dužnici, radnici, odnosno osobe koje ostvaruju ovrhom plaću ili naknadu plaće ili otpremninu svakako su vjerovnici. Ovaj zakon ima još određene poboljšice vezane za usklađivanje i nomotehnički dio. Uvodi se postupanje propisanog obrasca za izravnu naplatu za traženje izravne naplate kao što smo prethodno govorili vezano za sam Ovršni zakon i tim propisanim obrascem jamči se za točnost podataka. Ono što će poboljšati sigurnost je elektroničko povezivanje FINA-e i ostalih javnopravnih tijela. Rok koji je stavljen od godinu dana stavljen je kao takav maksimalan u cilju povezivanja sudova jer je to najslabija karika. Ali ono što možemo reći za što postoje tehnički uvjeti da se sad provede povezivanje je povezivanje FINA-e, javnopravnih tijela i javnih bilježnika jer to su vjerojatno takva tijela koja nemaju puno sa sudom veze. Dakle, imaju sve elektroničke preduvjete da povezivanje mogu odmah izvršiti. Evo, da sad ne duljim to je uglavnom to vezano za Zakon o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima kojeg mijenjamo u ovom najznačajnijem dijelu proširenja ovršnih osnova. Hvala vam.
Hvala i vama zamjenice ministra. Da li žele izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba Hrvatskih laburista stranke rada Dragutin Lesar. Izvolite kolega.
Poštovane kolegice i kolege, poštovana zamjenice ministra. Pripremljenu raspravu dosta ste mi poremetili uvodnim i završnim obraćanjem u prethodnom zakonu i sada ovim i krenut ću od onoga što sam danas od vas čuo. Dužnik zna da je dužan. Netočno. Jer imamo 10-ak slučajeva gdje su poslodavci radnicima prilikom isplate plaće ustezali kredit kojega je radnik imao u banci i novac nisu doznačavali banci. A radnik je to saznao 6, 7, 8 mjeseci kada mu je blokiran račun. Ne zna dužnik uvijek da njegov dug nije plaćen. Imaju trajne naloge u bankama za plaćanje određenih obaveza i sigurni su da banka izvršava obavezu po trajnom nalogu. A da banka nije izvršila obavezu po trajnom nalogu jer im je sustav krepao 10-og u mjesecu kad je trebalo platiti, a 11-og kad se vratio više nisu znali da obavezu nisu izvršili radnik to saznaje onda kad mu je blokiran račun. Jesu to građani ove zemlje? Jesu to dužnici nad kojima se po ovim zakonima vrše ovrhe i pitate nas zašto toliko brige vodimo o dužnicima? Zato što im je država, ali posebice nadzorna tijela, dovela u situaciju da su ušli u sustav ovrha ni krivi ni dužni. Što ćemo s njima? Proglasiti ih lopovima, dužnicima koji su znali i imali a nisu htjeli platiti ili ih je sustav zeznuo? I oni će platiti i troškove ovrhe koji nisu mali i trebat će im dva, tri mjeseca da deblokiraju svoj račun jer blokada ide odmah, a deblokada barem tri mjeseca. I zato poštovana gospođo ja poznajem dvije vrste dužnika. Oni koji imaju i ne žele plaćati i oni koji bi platili, ali nemaju. Poznajem i nekoliko vrsti vjerovnika. To su lihvari i bankari. To su institucije, firme i osobe koje vrše neke usluge građanima i imaju ih pravo naplatiti i u jako malom broju građani koji od nekoga nešto ne mogu naplatiti. I da naravno da u pravnom smislu država mora podjednako voditi računa i o vjerovniku i dužniku kada je u pitanju ispunjavanje obaveza. Ali na koji način? Da li su doista svi dužnici u istom položaju u sustavu ovrha? Za mene je ovrha danas u ovoj ekonomskoj, gospodarskoj krizi zbog otkaza, zbog smanjenja plaća, neredovitih isplata plaća nije samo pitanje ovrha nego i duboko socijalno pitanje. Pa sad malo populizma jer mi smo poznati po tome jer smo od građana čuli povrat nepravilno izvršene ovrhe. Koliko vremena prođe od trenutka kada se ustanovi da je FINA izvršila ovrhu krivom građaninu da mu vrati novac? 6 do 8 mjeseci. Isto ime u zgradi, isto prezime dva čovjeka izvrše mu ovrhu za odvoz smeća. I čovjek dokaže da je on platio, da to nije taj i veli im nađite njegov OIB jer mi imamo vaš OIB zapisani pa ćemo onda njega teretiti, a vi si namirite od njega. Ako ne vjerujete odite pitati u komunalnu tvrtku gdje se to dogodilo. Nije daleko, u Čakovcu je. Drugo, redoslijed naplata potraživanja naročito kad su banke u pitanju. Što smo im omogućili poštovana gospođo zamjenice ministra? Hipoteku, promjenjivu kamatnu stopu, sudužnik, jamac i valutna klauzula. I nagovarali građane da uz državni poticaj uzimaju kredite za kupnju stana. Imali su posao i plaću, a jedno i drugo su izgubili i ne mogu vraćati kredit. Dakle, to su građani nad kojima se vrši ovrha jer banka ovo socijalnu dimenziju ne prepoznaje. I kad bi ti građani danas prodali taj stan kojega su tada otkupili po tržišnoj cijeni ne bi vratili niti pola kredita jer bi 20 godina vraćali banci kredit i ostali bez stana u međuvremenu. Ali još nešto bilo je desetak slučajeva gdje je banka krenula u naplatu ne od dužnika nije ni pokušala naplatiti sve od dužnika nego od jamca jer je to procijenila da će to biti efikasnije i manje otpora jel je dužnik poznata javna osoba iz politike, estrade, gospodarstva, sasvim svejedno. I to smo im omogućili da banka astma bira od koga će naplatiti dug. Primjer od danas kojega smo saznali. Da bi ostali na poslu morate mi potpisati kao jamci do 30 tisuća eura svaki od vas u Đakovu je firma. Firma je otišla u stečaj, radnici ostali bez posla i došla ovrha. A vlasnik te firme iz BiH svaki tjedan dođe u Đakovo dizati rentu za ilegalnu imovinu koju ima tamo sakrivenu. I nijedna institucija pravne države ovim radnicima ne može pomoći niti pak njega sredi sa vrati svoje dugove i radnici plaćaju njegov dug. I sve je po zakonu. Što s onima koji su potpisali ugovore s klauzulom prije sredine 2008.da pristaju na ovrhu cjelokupnog primanja, cjelokupnog dohotka pa samo onda sredinom 2008.mijenjali zakon i to dali ograničenje najviše jedne trećine. Da li je postojalo važniji razlog povratnog djelovanja jednog zakona nego kod toga? Koliko je danas ljudi čija cjelokupna primanja idu ovrhom ne samo plaće, nego sve što god zarade i što god im sjedne na račun. Ti su ljudi ostali bez egzistencije, ti se brakovi raspadaju, ta djeca se ispisuju iz srednjih škola jer ih roditelji više ne mogu financirati. Vi nama kažete zašto se brinemo za njih? Pa to je moj posao. Tražiti rješenje kroz zakon provedbu zakona ili na treći način što s tim ljudima napraviti jer ja im neću predložiti da se isele iz Hrvatske i da pobjegnu, ja ih nagovaram da ostanu u Hrvatskoj, ja ih cijenim kao dobre ljude koji su stjecajem okolnosti došli u takvu situaciju ne zato da nekome ne žele nešto platiti a sustav ih je doveo u takvu situaciju. I vi ste mogli na televiziji svaki dan svjedočiti pod kojim uvjetima i kako banke daju građanima na potpis ugovore, naročito upozorenje u valutnoj klauzuli zbog kojih su krediti pet puta veći tri godine nakon otplate nego u trenutku uzimanja i promjenjive kamatne stope. I uz put tko je dozvolio bankama da sklapaju ugovor s klauzulom promjenjiva kamata sukladno odluci banke a da banka tu odluku o promjeni kamata ne obavijest nego odluku dužniku ne mora ni dostaviti? Mi, pravna država. I dužnik unaprijed ne može izračunati niti za dva mjeseca unaprijed kamatne obveze a kamoli do kraja otplatnog roka. To su dužnici o kojima nitko ne treba voditi računa nego o vjerovnicima. Da li je zaista moguće provoditi ovršni sustav, ovršni model, ovršni postupak da dužnik ne dobije nikakvo upozorenje prije toga? Ja vas uvjeravam barem po pričanjima svih ljudi s kojima smo razgovarali negdje oko 25% njih platilo bi dug odmah da to zna. Saznaju u samoposluzi, na bankomatu ili negdje kada karticom probaju platiti onda vele oprostite ne prolazi. I oni koji se snađu znaju kamo moraju ići koji ne znaju lutaju danima okolo da saznaju i dolaze u FINA-u moraju platiti ovršni nalog, vidjeti tko za koja potraživanja i koje dugove mu je blokirao račun. Ako vi smatrate da dužnik ništa ne mora dobiti to ću prihvatiti kao volju ove Vlade. Što je sa povratom ili pokušajem naplate zastarjelih potraživanja nakon isteka zakonskog roka? Što je sa naplatom već plaćenih obaveza slučaj banka aktivirala nalog Porezne uprave, dužnik u međuvremenu platio, nalog je bio star 8 godina. I samo zahvaljujući revnosti financijskog službenika u Poreznoj upravi 7 godina unazad kada još nije bila informatizirana sačuvani su i papirnati oblici dokumenta da je dužnik podmirio svoje obaveze ali su zaboravili kod banke povući nalog za naplatu. Kada će taj poduzetnik dobiti vraćenih 300 tisuća kuna koje mu je uzeto? Što sve on mora napraviti da dođe natrag do svog novca. O tim dužnicima vi kažete ne trebamo voditi računa. Vidite ja sam vam dobronamjerno pokušao dočarati probleme u provođenju sustava ovrha do kojeg je vjerojatno došlo ne zato što je netko bio zločest, ne zato što je to netko radio namjerno nego zato što sustav odnosno FINA kada je te poslove i ovlasti dobila zato jer nije bila spremna ni kadrovski, ni organizacijski, ni informatički. I to su potvrđivali sami službenici koji tamo rade koji su izluđivani bili svaki dan od količine problema koje sami nisu znali rješavati. A ja vas želim uvjeriti da većina ovih problema još ni danas nije otklonjeno u cijelosti u svim službama same FINA-e. Ja vam to ne govorim zato da kritiziram vas i vaš prijedlog zakona nego da vas upozorim na to da problemi još uvijek postoje i probajte naći rješenja. Prodaja nekretnine u prvoj dražbi dvije trećine na drugoj jedna polovina veliki napredak u odnosu na sadašnje rješenje. Točno. Ali dajte se stavite vi u situaciju da vam netko prodaje vaše imanje koje ste gradili 30 godina na kredit, crnčili svaki dan sa cijelom svojoj obitelji za pola vrijednosti kako bi se neki privatni kamatar lihvar koji je na ne znam koji način došao dob eventualno vaših dugovanja naplatio 10 tisuća eura. Zar je moguće da nema ograničenje iznosa potraživanja kada se prodaju nekretnine da oni za 10 tisuća eura prodao imovinu vrijednu 200 tisuća za 100 tisuća. I to naglašavamo velikim napretkom? To ne razumijem kako je to dobro, to ne razumijem da netko to može pohvaliti kao veliki napredak. Samo ako je potraživanje razmjerno procijenjenoj imovini ili mogućoj naplati onda bi to razumio, ali ljudima kuće prodaju za 10 tisuća eura zbog 10 tisuća eura. Da li je točno da FINA naplaćuje vođenje zaštićenih računa? Dakle, to je ona sirotinja da bi dio prihoda sebi zaštitila otvorila je poseban račun, na koji ide dječji doplatak, porodilja naknada, socijala. Dakle, da se spasi od ropstva dužničkog oni FINA-i navodno moraju plaćati vođenje zaštićenih računa. Ako je to točno odmah zabraniti te zaštićene račune, jer ćemo ljudima pokrast i to malo što dobivaju, jer oni to još ne znaju, jer na naplatu dolaze na kraju postupka. Da li je ovakva jednostavna metoda ovrhe moguća i na sredstvima državnog proračuna i proračuna jedinica lokalne i regionalne samouprave ili to postoji još nešto. Pogledajte zakon, primjenjuju se odredbe i jednog i drugog zakona, ali i još nekog zakona, to je onaj Zakon o proračunu. I uvjeravam vas da nema tog sustava, te FINA-e i tog službenika u FINA-i koji će naplatiti putem ovrhe od države jednu lipu, po ovom modelu. Po zakonu nadzor nad postotcima vodi Hrvatska narodna banka, Ministarstvo financija i Ministarstvo pravosuđa. Za drugo čitanje samo jedan podataka, gospođo zamjenice, koliko nadzora su ove3 institucije obavile kao jak argumenat kad ćete predlagat ponovno ovakav zakon.
Hvala. Sljedeća u ime kluba zastupnika HDZ-a Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice ministra. Pa evo Zakon o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima, dakle donijet je 2010. godine kao da bi se uredile novčane platne transakcije. One se pokazao u ovoj dosadašnjoj primjeni kao, rekla bih dobar zakon. Ponovit ću što sam već rekla, ispočetka je bilo poteškoća, ne zato što bi za to bio kriv zakona, nego zato što su oni koji su zakon trebali provodit nisu ga dovoljno pažljivo proveli i nisu osigurali sve tehničke uvjete. Evo primjerice kolega Lesar je govorio sada o zaštićenim računima itd. na koje su i državne institucije koje uplaćuju građanima takvu vrstu prihoda trebale vodit računa o tome da se oni uplaćuju na poseban račun i da pomognu građanima u tome da ih zaštite i izuzmu od ovrhe. Mislim da je dobra poboljšica u prijedlogu zakona, a to je da se može direktno pred FINA-u doći i sa, dakle ovršnom sudskom presudom ili nagodbom, arbitražnom odlukom, odlukom Arbitražnog suda ili upravnog tijela, da se može doći na naplatu pred financijsku agenciju. Ovaj sustav naplate preko FINA -e pokazao se učinkovitijim po mom mišljenju daleko boljim nego što je to bilo do tada, a to je da se ta naplata provodi preko komercijalnih banaka. Na kraju krajeva komercijalne banke su uvijek u nekakvom privatno-pravnom odnosu sa svojim klijentima i tu je zaista bio moguć sukob interesa, odnosno posebnog nekog interesa banke, da nešto naplati ili ne naplati, ovrši ili ne ovrši. Dakle, u tom smislu mislimo da je ovo jedna poboljšica zakona, također i ova odredba da se zakonom uvodi postojanje propisanog obrasca za zahtjeve čiji je bit sadržaj propisan podzakonskim aktom. Evo to bih isto rekla da zapravo nije bilo potrebno, zato mijenjat zakon, da se to moglo također u provedbi sve iz organizirat u provedbi. Ono što mene zanima, a kolega Lesar je puno govorio o bankama, o poziciji banke, o tome da su na neki način one posebno zaštićene, pa dobro imali smo u povijesti slučajeva da su uredno banke naplaćivale, obračunavale kamate na kamate i građanima su se obračunavale kamate na kamate. Onda nam je bilo tumačeno da je to moguće iz kreditnog poslovanja itd. I sve je to tako išlo dok jedan nije, jedan građanin nije banci obračunao kamatu na kamatu, e onda je nastala panika i onda se mijenjao zakon. Ako se sjećate tog poznatog slučaja. E sad mene zanima ovaj članak 5., možda gospođa zamjenica ministra to može objasniti dakle, a radi se o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima banke. Kaže postojeći zakon radi provedbe ovrhe na novčanim sredstvima banke odgovarajuće se primjenjuju odredbe ovoga zakona. Kako drugima tako i banci. Ovrha na novčanim sredstvima banke provodi se iz sredstava banke u Hrvatskoj narodnoj banci. Nalog za provedbu ovrhe iz stavka 2. ovog članka agencija dostavlja Hrvatskoj narodnoj banci. Tako kaže postojeći zakon. A sada se taj članak mijenja na način da se kaže na provedbu ovrhe na novčanim sredstvima banke odgovarajuće se primjenjuju odredbe ovog zakona i posebnih propisa kojima se uređuje poslovanje kreditnih institucija i međubankovnih platnih sustava. Dakle, pribojavam se da su tu opet neki posebni uvjeti koji će za banke imati neke ne znam iznimke od svih drugih pravnih i fizičkih osoba koje su dužnici u ovim ovršnim postupcima. I kaže ministar financija detaljnije će pravilnikom propisati poseban način uvjeta i rokove izvršavanja osnove za plaćanje kod provedbe ovrhe nad novčanim sredstvima banke. I također u članku 8. opet kaže poseban način uvjeta i rokovi izvršavanja osnove za plaćanje kod provedbe ovrhe na novčanim sredstvima banke. Evo, također komentirala bih članak 11. koji govori da će FINA i javnopravna tijela koja isplaćuju primanja i naknade koje su zakonom izuzete od ovrhe uspostaviti razmjenu podataka elektroničnim putem itd., i za sve to im se određuje rok od godinu dana od stupanja na snagu ovog zakona. Mislim da je to prevelik rok, da je to što se određuje godina dana od stupanja na snagu ovog zakona, a ovo je u prvom čitanju, znači to će biti kraj 2012. da je to sve već trebalo biti učinjeno. Ako ne cjelovita umreženost elektronička, ali onda barem neki sustav razmjene podataka jer dužnici i ovršenici ne mogu više trpit ovaj način koji već traje gotovo godinu dana da se ovršuje prvo na sredstvima koja su izuzeta od ovrhe, a onda i na ovome o čemu je bilo govora dakle da dužnici ne znaju za dug. Tu je posebno opasno područje rekla bih ovrha ne temelju vjerodostojne isprave i mislim da i u Ovršnom zakonu bi o tome trebalo razmislit, ta vjerodostojna isprava je jako, jako široko utvrđena. Dakle tu ulaze i fakture za koje ili izvodi iz poslovnih knjiga, to mogu biti izvodi iz poslovnih knjiga ili fakture za koje osoba uopće pojma nema da je izdan neki račun, dakle nigdje nikakvim svojim činom i aktom nije potvrdila primitak nekakve robe ili priznala taj račun, a može joj se dogodit da on ode na ovrhu. O tome bi trebalo razmisliti. Hvala. Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice ministra. Pa evo Zakon o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima, dakle donijet je 2010. godine kao da bi se uredile novčane platne transakcije. One se pokazao u ovoj dosadašnjoj primjeni kao, rekla bih dobar zakon. Ponovit ću što sam već rekla, ispočetka je bilo poteškoća, ne zato što bi za to bio kriv zakona, nego zato što su oni koji su zakon trebali provodit nisu ga dovoljno pažljivo proveli i nisu osigurali sve tehničke uvjete. Evo primjerice kolega Lesar je govorio sada o zaštićenim računima itd. na koje su i državne institucije koje uplaćuju građanima takvu vrstu prihoda trebale vodit računa o tome da se oni uplaćuju na poseban račun i da pomognu građanima u tome da ih zaštite i izuzmu od ovrhe. Mislim da je dobra poboljšica u prijedlogu zakona, a to je da se može direktno pred FINA-u doći i sa, dakle ovršnom sudskom presudom ili nagodbom, arbitražnom odlukom, odlukom Arbitražnog suda ili upravnog tijela, da se može doći na naplatu pred financijsku agenciju. Ovaj sustav naplate preko FINA -e pokazao se učinkovitijim po mom mišljenju daleko boljim nego što je to bilo do tada, a to je da se ta naplata provodi preko komercijalnih banaka. Na kraju krajeva komercijalne banke su uvijek u nekakvom privatno-pravnom odnosu sa svojim klijentima i tu je zaista bio moguć sukob interesa, odnosno posebnog nekog interesa banke, da nešto naplati ili ne naplati, ovrši ili ne ovrši. Dakle, u tom smislu mislimo da je ovo jedna poboljšica zakona, također i ova odredba da se zakonom uvodi postojanje propisanog obrasca za zahtjeve čiji je bit sadržaj propisan podzakonskim aktom. Evo to bih isto rekla da zapravo nije bilo potrebno, zato mijenjat zakon, da se to moglo također u provedbi sve iz organizirat u provedbi. Ono što mene zanima, a kolega Lesar je puno govorio o bankama, o poziciji banke, o tome da su na neki način one posebno zaštićene, pa dobro imali smo u povijesti slučajeva da su uredno banke naplaćivale, obračunavale kamate na kamate i građanima su se obračunavale kamate na kamate. Onda nam je bilo tumačeno da je to moguće iz kreditnog poslovanja itd. I sve je to tako išlo dok jedan nije, jedan građanin nije banci obračunao kamatu na kamatu, e onda je nastala panika i onda se mijenjao zakon. Ako se sjećate tog poznatog slučaja. E sad mene zanima ovaj članak 5., možda gospođa zamjenica ministra to može objasniti dakle, a radi se o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima banke. Kaže postojeći zakon radi provedbe ovrhe na novčanim sredstvima banke odgovarajuće se primjenjuju odredbe ovoga zakona. Kako drugima tako i banci. Ovrha na novčanim sredstvima banke provodi se iz sredstava banke u Hrvatskoj narodnoj banci. Nalog za provedbu ovrhe iz stavka 2. ovog članka agencija dostavlja Hrvatskoj narodnoj banci. Tako kaže postojeći zakon. A sada se taj članak mijenja na način da se kaže na provedbu ovrhe na novčanim sredstvima banke odgovarajuće se primjenjuju odredbe ovog zakona i posebnih propisa kojima se uređuje poslovanje kreditnih institucija i međubankovnih platnih sustava. Dakle, pribojavam se da su tu opet neki posebni uvjeti koji će za banke imati neke ne znam iznimke od svih drugih pravnih i fizičkih osoba koje su dužnici u ovim ovršnim postupcima. I kaže ministar financija detaljnije će pravilnikom propisati poseban način uvjeta i rokove izvršavanja osnove za plaćanje kod provedbe ovrhe nad novčanim sredstvima banke. I također u članku 8. opet kaže poseban način uvjeta i rokovi izvršavanja osnove za plaćanje kod provedbe ovrhe na novčanim sredstvima banke. Evo, također komentirala bih članak 11. koji govori da će FINA i javnopravna tijela koja isplaćuju primanja i naknade koje su zakonom izuzete od ovrhe uspostaviti razmjenu podataka elektroničnim putem itd., i za sve to im se određuje rok od godinu dana od stupanja na snagu ovog zakona. Mislim da je to prevelik rok, da je to što se određuje godina dana od stupanja na snagu ovog zakona, a ovo je u prvom čitanju, znači to će biti kraj 2012. da je to sve već trebalo biti učinjeno. Ako ne cjelovita umreženost elektronička, ali onda barem neki sustav razmjene podataka jer dužnici i ovršenici ne mogu više trpit ovaj način koji već traje gotovo godinu dana da se ovršuje prvo na sredstvima koja su izuzeta od ovrhe, a onda i na ovome o čemu je bilo govora dakle da dužnici ne znaju za dug. Tu je posebno opasno područje rekla bih ovrha ne temelju vjerodostojne isprave i mislim da i u Ovršnom zakonu bi o tome trebalo razmislit, ta vjerodostojna isprava je jako, jako široko utvrđena. Dakle tu ulaze i fakture za koje ili izvodi iz poslovnih knjiga, to mogu biti izvodi iz poslovnih knjiga ili fakture za koje osoba uopće pojma nema da je izdan neki račun, dakle nigdje nikakvim svojim činom i aktom nije potvrdila primitak nekakve robe ili priznala taj račun, a može joj se dogodit da on ode na ovrhu. O tome bi trebalo razmisliti. Hvala.
Hvala i vama. Više nemamo prijavljenih. Zamjenica ministra? Ne treba, dobro. Hvala. Ovime zaključujem raspravu. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima, prvo čitanje PZ br. 130. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o provedbi ovrhe nad novčanim sredstvima i Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona". Pitam tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova s 82 glasova za, 30 protiv i 12 suzdržanih donesen predloženi zaključak.
Prelazimo na - Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o javnim ovršiteljima, prvo čitanje, PZ br. 129 Predlagatelj zakona… … [[Upadica se ne razumije.]] Vjerojatno će zamjenica na kraju, molim vas. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Zamjenice ministra, kratko molim vas.
Hvala vam lijepo. Poštovane zastupnice i zastupnici. Kratko obrazloženje, nastavno na ono što smo prethodno naveli. U našem Prijedlogu ovršnog zakona i sukladno izmjenama i dopunama Zakona o provedbi ovrhe na novčanim sredstvima predlažemo prestanak važenja Zakona o javnim ovršiteljima jer ovu službu u okviru novoustanovljenog tzv. agencijskog sustava ovrhe ne vidimo kao onu koja će ostvariti ciljeve koje smo preuzeli, a sukladno smjernicama Vijeća Europe za učinkovitu ovrhu. Hvala vam.
Hvala i vama. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Nema prijavljenih za raspravu. Otvaram raspravu, istovremeno i zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o javnim ovršiteljima, prvo čitanje PZ br. 129. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o javnoovršiteljima i Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona". Pitam tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova s 83 glasova za, 31 protiv i 10 usvojen zaključak.
Prelazimo na - Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama, prvo čitanje, PZ br. 131 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedloge ste primili poštom. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Da li želi zamjenica ministra u ime predlagatelja kratko? Evo molim.
Hvala vam lijepo. Pa evo sad kad smo došli do kraja onda mogu sa zadovoljstvom reći da ostajem kod onoga što smo rekli vezano i za javne ovršitelje pa tako i za javnoovršiteljske pristojbe. Predlažemo prestanak važenja toga zakona sukladno prethodno iznesenim razlozima. Hvala vam.
Hvala zamjenici ministra. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu pošto nema prijavljenih. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Za večeras toliko. Imam dvije obavijesti. Odbor za financije je sutra u 10 sati. Dobit ćete točno pozive i bit ćete obaviješteni o tome. A sutra nastavljamo u 9,30 Prijedlog zakona o izvršavanju sankcija izrečenih maloljetnicima za kaznena djela i prekršaje, prvo čitanje, PZ br. 136. Laka vam noć.
Prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama, prvo čitanje PZ br 131. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: "Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o javnoovršiteljskim pristojbama i Drugo, sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona". Tko je za? Protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova s 85 glasova za, 31 protiv i 7 suzdržanih prihvaćen zaključak.