Kolegice i kolege, dobro jutro. Nastavljamo sa radom. Raspravit ćemo - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o fiskalnoj odgovornosti, drugo čitanje, P.Z.E. br. 499. Predlagateljica zakon je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja zakona primjenjuje se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Pitam želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani zamjenik ministra financija, Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, evo ja bih ukratko sažeo iako je ovo drugo čitanje, nekakvu povijest Zakona o fiskalnoj odgovornosti. Znači, Zakon o fiskalnoj odgovornosti prvi put je donio Hrvatski sabor na sjednici 23. studenog 2010. godine. Navedenim zakonom definirano je fiskalno pravilo i uvedena je obveza izrade, izjave o fiskalnoj odgovornosti sa ciljem osiguranja i održavanja fiskalne odgovornosti, transparentnosti i srednjoročne i dugoročne održivosti javnih financija. Znači, mi smo u studenome, znači prošle godine pribjegli izmjeni Zakona o fiskalnoj odgovornosti, budući da je to fiskalno pravilo koje je tada zapravo bilo i postavljeno tome zakonu bilo je, zapravo nije uvažavalo određene ciklične elemente, znači dugogodišnji ovaj dio recesije, pa smo u razgovorima i sa kolega iz Europske komisije, a i samim činom što smo pristupili EU odlučili uskladiti naše fiskalno pravilo sa uglavnom pravilima kakva egzistiraju trenutno u EU. Tako da su predložene izmjene i dopune u važećem Zakonu o fiskalnoj odgovornosti, ja ću samo reći u kratko, znači koje su one primjedbe koje smo ovdje čuli u prvome čitanju, a i primijenili smo i uvažili smo, mislim dosta tih primjedbi. Prvo je se odnosila je na taj dio da se je, u tom prvom čitanju je bilo da se dosadašnje fiskalno pravilo zamjenjuje postojećim jer on nije, kao što sam rekao uzimao ekonomske cikluse te prevladavajući utjecaj gospodarskog rasta, a i samim time Europska komisija je zapravo upravo u svojim preporukama i naglasila da je jedan od razlika, jedan od uzroka zapravo deficita je i dugogodišnja recesija kojoj je ovo sada peta, da ne kažem i šesta godina. Tako da, sadašnje to pravilo, bitno je reći da smo sada i ovo pravilo uskladili sa direktivom 85 koja definira standarde fiskalnog planiranja koji se, kažu trebaju temeljiti na realističnijim makro ekonomskim proračunskim projekcijama. Također je u ovome djelu jasno napisano u dokumentu kada se vrši određeno planiranje da se marko ekonomske i proračunske projekcije trebaju temeljiti na realističnijim projekcijama i da se ona sva ta odstupanja između, da ne kažem Europske komisije s jedne strane koja predlaže određene brojke, da se zapravo ta odstupanja moraju dokumentirati i jasno obrazložiti. Kako glasi sada fiskalno pravilo? Kaže da strukturni saldo, odnosno manjak ili višak općeg proračuna koji ne uključuje ciklične ekonomske učinke i jednokratne te privremene mjere, izražen udjelom u bruto domaćem proizvodu ostvarivat će se prema planu prilagodbe radi dostezanja srednjoročnog proračunskog cilja pri čemu rast rashoda općeg proračuna ne smije prelaziti referentnu potencijalnu stopu rasta BDP-a uvećanu za očekivani porast cijena, pri čemu se strukturni saldo računa prema europskom sustavu nacionalnog računa tzv. ESA metodologiji. U tom djelu, znači naglasak je ovdje na tom strukturnome saldu koji se treba vršiti određene korekcije, a ne prema dosadašnjem djelu gdje se uglavnom fokusiralo na taj nominalni saldo gdje se kaže da se u strukturnom, znači on mora, iz njega moraju biti izbačene jednokratne mjere, privremene mjere te mora uvažavati cikličnost koja se događa u ekonomiji. Također plan prilagodbe odlukom određuje Vlada, to je ono što je jako bitno kada se dođe da, da ne kažem kršite te kriterije iz Maastrichta, da plan prilagodbe odlukom određuje Vlada RH u svrhu ostvarivanja srednjoročnog proračunskog cilja, a na preporuku Vijeća EU pri čemu među godišnja smanjenja strukturnog salda mora iznositi najmanje 0,5% BDP-a. Ovdje je bila i primjedba kolegice, uvažene kolegice Dalić prošli put da nemamo numeričkoga pravila i to je bilo u prvom čitanju i mi smo ovdje sada dodali taj dio numeričkoga pravila, definiran je to i prema direktivama kojega i traži da ono mora iznositi minimalno 0,5% BDP-a. Ovaj dio kada govorimo o strukturnome saldu, samo jedna kratka informacija da većina zemalja EU upravo posjeduje u svojim pravilima i ima definiciju strukturnog salda. Znači, prve zemlje koje su krenuli sa strukturnim saldom su bile Njemačka i Austrija. Danas već većina od negdje 18 do 20 zemalja posjeduje u svojim fiskalnim pravilima definiciju o strukturnome saldu, u strukturnome deficitu koje se ne računa prema nacionalnom računskome planu nego prema ESA metodologiji, znači metodologiji da se može uspoređivati sve zemlje EU, da mogu uspoređivati zapravo ta strukturna salda. Da bi vi dobili omjer nekakav kakav je, znači prema nekakvim preporukama Europske komisije, naš trenutno strukturni saldo prema nekakvim projekcijama, ako uzmemo da je nominalni u 2013. godini da je bio 5,4 odnosno da nam oni su rekli za sljedeću godinu, odnosno za ovu godinu 2014. da bi nominalni trebao iznositi oko 4,6%, strukturni saldo vam je 4%. Znači, on je i oni su preložili prema njihovim preporukama da ide sa 4% strukturni saldo 2014.na 3,1% 2015.odnosno oko 2,4% 2016.godine jel oni u tom dijelu smatraju i da se kroz taj strukturni saldo vrši i puno jača korekcija odnosno da se ne uključuje ono što je jako bitno privremene mjere i jednokratne mjere i da jedino na takav način kroz ovaj strukturni saldo se može stabilizirati i onaj drugi kriterij iz Maastrichta a to je upravljanje javnim dugom. Ovdje je definiran unutar ovoga pravila i srednjoročni proračunski cilj kao jedna komponenta gdje se uvijek govori o kontinuitetu i u razgovorima sa komisijom i sa partnerima govorimo uvijek o srednjoročnom proračunskom cilju koji kaže da minimalno mora iznositi tri godine, tako ga definira sama direktiva i ona se postavlja da taj strukturni saldo, znači ne govorimo nominalno o saldu koji je ovdje uglavnom pred ovim Visokim domom se usvaja uglavnom nominal. Govorim o nominalnom saldu prema nacionalnom računskom planu koji se definira prema novčanim tijekovima. Ovdje govorimo o strukturnom saldu prema ESA metodologiji i da takav strukturni saldo osigurava da manjak općeg proračuna ne bude veći od 3% odnosno da javni dug ne bi trebao biti veći od 60%. I srednjoročni proračunski cilj prema preporukama EU komisije uspostavlja se u ovome dijelu na nivou Hrvatske u roku tri godine do 2016.godine. To je ona suštinska promjena i rekao sam kako je i prema Fiscal Compactu i prema većini određenih situacija trenutno u EU na koji način se stavlja više naglasak na strukturni a ne na nominalni deficit. Ukratko bih rekao i šta je Europska komisija u svojoj ocjeni navela kao jedan od uzroka povećanja razine deficita. Prvo su rekli da je to definitivno petogodišnje razdoblje recesije jel voditi javne financije u doba kada vam pet godina padaju konstantno prihodi, kada jednostavno iznosi više od 10, 11% u tom petogodišnjem razdoblju kada se govori da je to više od 2% godišnje kada se uzme nekakav prosjek, to jesu izvanredne okolnosti i bez obzira na sve jako je teško upravljati jel se u tom dijelu kanaliziraju svi negativni efekti privrede, gospodarstva odražavaju se u javnim financijama. I oni su taj dio kao posljedicu i prepoznali i u tome dijelu kada su davali preporuke određivali trogodišnje razdoblje da bi mogli se držati ovog srednjoročnog proračunskog cilja. Što su oni naveli također da je uzrok povećanja razine deficita je preuzimanje dugova u brodogradnji gdje su oni kroz ovaj dio deficita kao što smo vam tu i govorili 2011.godine u nacionalnom računskom planu kada je deficit iznosio negdje oko 15 milijardi kuna. znate prema ESA metodologiji kada smo izvršili fiskalnu notifikaciju prema EUROSTAT-u kada je EUROSTAT rekao da je 2011.godine deficit iznosio 7,8% gdje su tada u tom dijelu uključeni i ovaj dio restrukturiranja brodogradnje koji će još trajati ovu i sljedeću godinu. Vidite iznose subvencija za dio restrukturiranje i u proračunu tako da su oni i taj dio prihvatili da je i taj dio utjecao na povećanje deficita. Također ono što je Europska komisija priznala u mjerama Vlade da su bile značajne mjere za poticanje u gospodarstvu u kojem je bio cilj rasterećenje privatnog sektora. Ovdje ste dosta puta razgovarali o smanjenju doprinosa za zdravstveno osiguranje sa 15 na 13% to je negdje više od 2 milijarde kuna, također i neoporezivanje reinvestirane dobiti gdje smo rekli da nam je oko milijardu, milijardu i 300 milijuna kuna svakako utjecalo u 2013.godini da taj dio prihoda nemamo u proračunu i gdje je Europska komisija priznala da su te mjere bile značajne za gospodarstvo, značajne za privredu. Međutim ono što je vidljivo trenutno u gospodarstvu možete gledati sa dvije strane, možda bi gospodarski pad bio puno još i veći, a ne ovih koliko danas govorimo da će završiti možda ova godina od 0,7% nego da bi možda bila ili 2 ili više posto, da ove mjere Vlade koje su utjecale na rasterećenje jednog dijela gospodarstva možda bi bile još veće, ali su oni rekli da je svakako utjecalo na proračun i da je pogotovo u 2013.godini taj deficit koji će biti u okviru koji je u ovome Visokom domu on i usvojen oko 16 milijardi kuna da je osim onog dijela 3 milijarde zdravstva. Na prihodovnoj strani se očekuje i prikazali su taj efekt poticaja za gospodarstvo. Također ono što svakako je veliki teret u ovoj godini 2013.godini iznosio u proračunu su bile i jednokratne uplate u proračun. Znate da smo obveznici kada smo članica EU da 1% BDP-a morate godišnje uplaćivati u proračun, znači mi smo bili u 2013.godini pola godine 0,5% negdje oko 1,8 milijardi kuna jednokratnih uplata. U 2014.godini to će iznositi oko 1% BDP-a i tako kontinuirano znači oko 3,6 milijardi kuna će biti jednokratnih uplata u EU proračun. To je svakako kada ste u ovim godinama recesije u petogodišnjem razdoblju i kada nemate sa prihodovne strane nekakve stvari da vam ispravljaju takve jednokratne uplate svakako značajan pritisak na proračun jel koliko god smanjivali, a to će vam reći da se u ove dvije godine što se tiče mase plaća samo u onome dijelu mimo zdravstva preko milijardu i 200 milijuna kuna su manji rashodi plaća u dvije godine znači od 2011.do 2013.dvogodišnjem u tom periodu su oko milijardu i 200 milijuna kuna manji i u apsolutnom iznosu rashodi za plaće, a oko 700 milijuna su manji materijalni rashodi i oko milijardu kuna su manje subvencije. Vidite u tom dijelu na te tri stavke su oko 3 milijarde kuna, kada govorimo o rashodima. Međutim, uplata, uplata u proračun iznosi 3,8 milijardi kuna i da ne kažem da vam kompenzira sve određene uštede koje ste zapravo i ostvarili u dvije godine. Tako da taj dio Europska komisija je i uplate u proračun i nacionalna sufinanciranja EU projekata kažu da nisu u tom dijelu ih priznavali da bi ih mogli isključiti vezno za ovaj dio snažnog pritiska na rashodovnoj strani. I njihove preporuke su da je cilj nominalnog deficita, tu sam rekao da 2014. godine iznosi oko 4,6%, 3,5% u 2015. odnosno 2,7% u 2016. odnosno da to odgovara ovome strukturnome deficitu da se, znači onda sada ovaj nominalni pretvara ga u ovaj strukturni, da on iznosi 0,5% u 2014., 0,9 u 2015. i 0,7 u 2016. godini. Tako da Vijeće je odredilo i rok dok će Vlada znači donijeti odluku od 30. travnja 2014. godine, Vlada će morati poduzeti određene mjere tzv. efekti … [[Govornik se ne razumije.]] koji će detaljno izvijestiti Europsku komisiju o strategiji konsolidacije. Gdje će u tome dokumentu, ovdje se i navodi, da će se u tome dokumentu i prezentirati koje će to biti mjere i naglasak kao što sam rekao biti će na ovome strukturnom deficitu i svako 6 mjeseci će se izvještavati o napretku koliko je, koliko smo zapravo uspjeli okončati ovaj dio korekcije. Ono što je Europska komisija navela je da i ukoliko se ostvari ovakva fiskalna konsolidacija koja se traži o Republike Hrvatske u nekakvom iznosu od 2,3% BDP-a, znači oko nekih 7 milijardi kuna da će to svakako utjecati na gospodarski rast. I oni su u tom dijelu i rekli prema njihovim projekcijama da ćemo u 2014. godini, zato i govori da će biti i ta, nastavak recesijske godine jer tolika snažna fiskalna konsolidacija u 2014. godini mora imati efekte i na ekonomske aktivnosti, i na ekonomske aktivnosti u Hrvatskoj i da će se to svakako i zbog toga su i da ne kažem i stavili taj iznos od 2,3% BDP-a kako bi se kompenzirali negativni učinci fiskalne konsolidacije koji će svakako utjecati i na proračunske prihode. Evo ja bih ukratko toliko, znači vezano za fiskalno pravilo koje sada više je naglasak na strukturnom deficitu, više se temelji na esametodologiji, znači metodologiji nacionalnih računa Europske unije a ne na nacionalnome računskom planu. Ovo fiskalno pravilo je i u skladu i sa preporukama Europske komisije. Definiran je određeni plan prilagodbe, znači odluka Vlade koja mora biti. Definirane su ovome dokumentu i makroekonomske i proračunske projekcije koje se trebaju Europskoj komisiji i ovome Visokome domu prilikom usvajanja proračuna moraju elaborirati razlike između projekcija koje daje u ovom dijelu komisija u odnosu na projekcije koje daje Vlada, znači koje će biti i dokumentirane i koje se ne bi trebale da ne kažem uvijek postoje gledišta ali ne bi trebale biti na suprotnim stranama. Tako da ovaj dio Zakona o fiskalnoj odgovornosti iako ulaskom u Europsku uniju očekujemo određene benefite i zbog toga jesmo na tom jedinstvenom tržištu svakako će se u ovoj prvoj godini da kažem punog članstva zahtijevati da ne kažem i snažnija fiskalna konsolidacija koja bi trebala ostvarivati dugoročno da ona srednjoročni proračunski cilj bude da u 2016. godini izađemo iz ove procedure. Zahvaljujem.
Zahvaljujem zamjeniku ministra. Sada prelazimo na replike. Prva se javila poštovana Martina Dalić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine zamjeniče ministra, pa valjda riječ fiskalna konsolidacija i reforma jesu dvije najčešće spominjane riječi u Hrvatskom saboru. Međutim, vi ste rekli da se ovaj konkretan Zakon, Zakon o fiskalnoj odgovornosti mijenja zato jer je postojeće pravilo takvo da bi njegova primjena mogla produbiti gospodarsku krizu u Hrvatskoj. Postojeće pravilo zahtjeva da se rashodi opće države smanjuju svake godine za 1% BDP-a. Upravo to otprilike je plan prilagodbe. 4,6, 3,5 u 2015., 2,6 u 2016. Dakle, ništa se u stvari ne postiže izmjenama ovog postojećeg zakona i nema nikakvoga razloga da se mijenja postojeće pravilo zato jer da se je postojeće pravilo poštovano ne bismo ni došli u ovu situaciju da nam je prilagodba koju je propisala Europska unija tako oštra kao što ste istumačili. Jer da je u 2013. poštivano pravilo i da su rashodi proračuna smanjeni za 1%, udjela 1% u BDP-u niti bi deficit bio ovakav, niti bi ova prilagodba bila tako oštra. Prema tome, ja bih vas samo pozvala da se zakoni poštuju. I kada se hrvatski zakoni budu poštovali stvari u Hrvatskoj će biti puno bolje. Hvala lijepa.
Na repliku odgovara zamjenik ministra Boris Lalovac.
Zahvaljujem. Pa kao što sam u uvodnom dijelu rekao ovaj dio fiskalnog pravila koji se temelji uglavnom na rashodovnoj strani proračuna je jedan da ne kažem model koji je prisutan bio u nekim članicama Europske unije, međutim većina zemalja to sam i rekao uvodno, ga je napustila upravo iz ovoga razloga što nije uzimala u problem strukturni taj deficit i vezu sa javnim dugom. Tako da ova metodologija koja sada je, moram reći da je i zahtjevnija jer ne uključuje privremene jednokratne mjere što vjerojatno kada imate na troškovnoj strani samo smanjivanje rashoda može uključivati određene jednokratne mjere ova ga mjera isključuje a također i priznaje jedan dio ekonomske recesije. Tako da ovaj model koji je sada je i usklađen i većina zemalja u Europskoj uniji koje ulaze u taj fiskalni kompakt prihvaća ovaj dio strukturnog salda, ovaj dio je prisutan u Europskoj uniji kao što ste vi rekli, ali većina zemlja ga i napušta jer su smatrali da na dugoročne, srednjoročne fiskalne, znači one projekcije se ostvaruju temeljitije kroz strukturni saldo. Zahvaljujem.
Na uvodno izlaganje repliku ima i Branko Vukšić.
Uvaženi gospodine Lalovac, bilo bi puno uputnije da govorimo o uzrocima, a ne posljedicama. Koji god metodologiju primijenili za makroekonomske projekcije, dolazimo do istog zaključka, mi smo u gabuli i to ono dužni smo k'o Grčka. Kad ste govorili o uzroku deficita i tad ste rekli da je uzrok deficita dugogodišnja recesija, da se do toga došlo zaključka u Europskoj komisiji. Međutim, većina zemalja s kojima se mi volimo uspoređivati izašla je iz recesije. Mi smo u toj recesiji zaspali. Kada smo se u Hrvatskoj suočili sa recesijom 2007., 2008. godine, članovi Kukuriku koalicije su tada govorili da većina krivice za pad BDP-a leži na hrvatskim vlastima. Znači, tada se jasno govorilo i uprlo prstom u krivca ili u one koji su odgovorni, pa isto tako mislim da bi danas trebali govoriti o tome zašto se ovaj zakon postojeći nije poštovao i o tome da vidimo koji su uzroci te petogodišnje recesije, šestogodišnje recesije i kako te posljedice sanirati, jer to je jedino. Vi ste vrlo tu dobro pomirljivim tonom kao evo sad smo sve to napisali, stavili na papir i sad će bit sve dobro. I dosad smo isto to govorili i lani smo govorili što ću u uvodnom izlaganju u ime kluba šire obrazložiti.
Poslušajmo sada odgovor zamjenika ministra Borisa Lalovca.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupniče, znači fiskalno pravilo za 2012. godinu prihvaćeno je, znači ostvarilo se. Međutim, ovo što ste vi rekli to je, ja cijelo vrijeme i pokušavam reći da je to onaj ključni problem uzrok, a uzroci znači to sam rekao i uvodno da se sve negativnosti koje su se dogodile slile su se nad javne financije 2013. godine. Jedan od uzroka su svakako i deficiti u zdravstvu, a svakako jedan uzroka je i izuzetno loše stanje u gospodarstvu od 2008. do 2013. Jednostavno kompanije i taj dio gospodarskog rasta koji se uglavnom temeljio na prometnoj infrastrukturi i infrastrukturnim projektima, gospodarstvo u 2009., 2010., 2011., jednostavno više kada je taj dio javnih financija se pokušao dovesti do konsolidacije jednostavno taj dio gospodarstva, vidite sve građevinske firme i ovaj dio nažalost određeni dio i industrije i znate problem i CEFTA-e, znate problem …, znači tu su ključni problemi. Uzroci svih problema u javnim financijama i održivost javnih financija ne mogu biti bez stabilnog gospodarstva, a stabilno gospodarstvo ne može biti bez industrije i to je ono što jednostavno moramo vidjeti da ne možemo više živjeti na rentijerskoj ekonomiji, da možemo živjeti samo što ćemo prodati nekakve nekretnine strancima, da jednostavno se nama urušila industrijska baza. I to je ono što bi mi trebali vidjeti koji su momenti i mene najviše plaši kada govorimo o padu industrijske proizvodnje. Znamo da smo i restrukturirali brodogradilišta i da se u ovom dijelu, ali industrijska proizvodnja je ključ rješenja svih, ne samo javnih financija nego i ovog dijela gospodarstva. Zahvaljujem.
Replikom ustaje i kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine zamjeniče ministra, pa ja ću počet ovdje gdje ste vi stali. Industrijska proizvodnja u 12. mjesecu je pala 2,8% i tu je po vašem odgovor na sve. Međutim ono što mene zanima, prije ove rasprave bit će još vremena danas kroz replike i kroz pojedinačnu raspravu, da li ćete se vi prilikom izrade ovog rebalansa proračuna držati odredbi ovog novog zakona. Prije svega tu mislim na članak 3. i članak 4., jer neke zakone koje smo raspravili u Saboru proteklih dana nisu uopće sukladno ovom članku 3. i članku 4., a na njih se itekako naslanja da tako kažem buduće restrukturiranje proračuna. Ali je vrlo interesantno kako se volite pozivat na brodogradnju, međutim vi imate brodogradnju u malome koju ste si sami stvorili, a to su jamstva Hrvatskim željeznicama kroz 2012. i 2013. Vi ste u 2012. i 2013. dali preko 2 milijarde kuna jamstva HŽ-u koje ćete kao deficit državnog proračuna morat pokazat po ESO 2010, ako ne ove godine morat ćete ih prikazat 2015., 2016. Dakle to su dodatne 2 milijarde koje će povećat deficit državnog proračuna. I ono što, mi možemo se ovdje prepucavat i ovako i onako, međutim oni koji pune državni proračun njima to ništa ne znači. Mislim da u onom trenutku kad je ministar financija prilikom prvog rebalansa rekao da će mijenjati fiskalno pravilo tada se nažalost utro put da dođemo danas ovdje gdje jesmo i sad je bjelodano ko zora da je deficit državnog proračuna bio umjetno napravljen u 2012., jer ne može deficit državnog proračuna eksplodirati u jednoj godini za skoro 10 milijardi kuna. Povećao se praktički skoro 100% i to je stvarni problem. Dakle, da bi se prikazala nekakva prividna fiskalna konsolidacija sami ste sebe zavaravali i došli smo danas gdje jesmo. Ali ponavljam, moje ključno pitanje je da li će se ovaj zakon primjenjivati na ovaj rebalans proračuna.
Zamjeniče Lalovac, odgovorite i na ovu repliku.
Zahvaljujem. Ja moram reći da svakako se trebaju u ovome dijelu poštovati i da ne možete donositi …, pogotovo dugoročne odluke jer ovo su odluke koje će se odnositi na trogodišnje razdoblje, da moraju imati, da imaju uz sebe i fiskalnu projekciju i da je to ono što, ne samo što ćemo morati prezentirati komisiji i zakonodavnoj i kada će ti zakoni krenuti. Znači oni moraju svakako biti usklađeni s ovim dijelom. A vezano za ovaj dio željeznica, tako je, znači nama se i prema procjeni kada mijenjamo obuhvat, kada smo mijenjali nacionalni računski plan u odnosu na ESO-u što nam sada po europskoj metodologiji i kada se radila fiskalna notifikacija nama je ušlo u ovome dijelu i HRT. Znači, promijenili su i Sektor države i HRT i HŽ-Infrastrukturu, a na primjer izbacili su Državnu agenciju za sanaciju banaka jer oni smatraju da taj dio novaca i nije proračunski. Kao što znate to je dio novaca koji zapravo banke i uplaćivaju. Znači u ovim metodologijama kada govorite o jamstvima i o Hrvatskim željeznicama svakako će biti i ne sada u ovoj godini nego i u drugim godinama će biti metodologije koje će vrednovati. I svi njihovi efekti, ne samo željeznice, nego znate da ovaj dio i van proračunskih fondova i ceste i vode su zapravo jedan dio države koji sudjeluju u ovome deficitu. Tako uvijek možemo govoriti o deficitu onoga samog kada govorite o proračunu, ali svakako je to ono što na žalost smo najviše tu fokusirani govorimo o deficitu centralne države gdje možemo uvijek govoriti da je to jedini nekakav problem zdravstva ali i deficitima koji stvaraju da ne kažem van proračunski fondovi, ceste, vode ali svakako u ovom dijelu će biti i željeznice.
Poslušajmo sada repliku kolege Krešimira Bubala.
Hvala lijepo. Gospodine Lalovac, u svom izvješću rekli ste da je Europska komisija, da je detektirala da je uzrok deficita petogodišnja recesija u Republici Hrvatskoj. Ali ključno je pitanje što je uzrok recesije u Republici Hrvatskoj. To su promašene politike i vlada HDZ-a, ali isto tako i SDP-a. Danas imamo Zakon o fiskalnoj ne odgovornosti nego fiskalnoj neodgovornosti. A ja vama postavljam pitanje imali smo i do sada zakon prošle tri godine, ali tko je kažnjen po tom zakonu u Republici Hrvatskoj? Nitko. No, ono što se mora mijenjati kada govorimo o rashodovnoj strani trošimo nerealno. Moramo uokviriti rashodovnu stranu. No isto tako pad proizvodnje bruto društvenog proizvoda, izvoz industrijske proizvodnje, sve su to makroekonomski elementi koji itekako utječu na razvoj Republike Hrvatske ili na pad Republike Hrvatske. A u pitanju su kad govorimo o mjerama za poticanje gospodarstva mjere za poticanje gospodarstva. Jer svi makroekonomski indikatori ukazuju da pada gospodarstvo. No ono što zabrinjava projicirani proračun u prvoj projekciji proračuna i u proračunu za 2013. je bio da će deficit biti 10 milijardi. Na kraju on je 70% veći ili 17 milijardi. Radili ste rebalans u 12 mjesecu. No, imate puno jedinica lokalne uprave gdje nemoguće je napraviti rebalans, gdje je dužnosnik jedna opcija, a predstavnici vijeća druga opcija. I imat ćete kažnjavanje predstavnika jedinica lokalne i regionalne uprave neovisno o njihovoj volji, tj. volji samog gradonačelnika, župana ili načelnika. Prema tome i ovo zakonsko rješenje neće ponuditi rješenje, a ljudi očekuju odnosno rješenje, očekuju bolju potrošačku košaricu, očekuju bolji život. No, to ovaj zakon itekako ne nudi. Dapače, nudi još veću fiskalnu neodgovornost jer nema političke odgovornosti u članku 11.
Odgovor na repliku i zamjenik ministra Boris Lalovac.
Hvala lijepa. Pa više ste postavili pitanja. Ja ću samo možda na ovo zadnje što ste rekli o političkoj odgovornosti da ima. Znači u ovome zakonu postoji ako vidite, ima politička odgovornost kada govorimo o ministarstvima, znači kada govorimo o ministarstvima i kada govorimo o odgovornosti onih koji trebaju ispunjavati taj obrazac fiskalne odgovornosti javnim trgovačkim društvima nema odgovornosti i to smo zapravo i prošli put govorili o odgovornosti lokalnih čelnika da ga kažnjavate kroz ovaj zakon. Jer to smo, znate da postoji ustavna tužba udruga i gradova koja su i rekli da je ovaj zakon, da se kažnjavanje lokalnih čelnika neispunjavanje fiskalne odgovornosti kroz ovaj zakon je neprovedivo i da postoji ustavna tužba. I zbog toga dijela je taj dio micanja političke odgovornosti iz ovoga zakona, izjava o fiskalnoj odgovornosti tu ne bi smjeo biti, nego to treba riješiti drugim zakonom, Zakonom o vjerojatno o lokalnoj samoupravi i u tim područjima. Znači em samo što postoji tužba ustavna i zapravo što je bilo u praksi u tom dijelu i neprovedivo zbog toga taj dio odgovornosti lokalnih čelnika je maknut iz ovog zakona. Međutim, postoji odgovornost vezano za vraćanje u ovom dijelu odgovornost kad govorimo o pojedinim ministarstvima, … [[Govornik se ne razumije.]] znači i kad govorimo o odgovornosti trgovačkih društava. Zahvaljujem.
Replika, kolega Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani zamjeniče, obzirom da vjerojatno ni sami ne vjerujete u to što govorite izvanredno branite ovaj prijedlog izmjena zakona. Vi ste nama dali u stvari obrazloženje sada zašto se i dosadašnji zakon nije poštivao, koji su to sve elementi zbog kojih se on nije poštivao i u principu rekli da neće biti po postojećem važećem zakonu nikakvih sankcija za one ministre koji su prekršili Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Tu sjedi kolega Šuker, čini mi se da je on bio ministar financija kad je ovaj zakon iniciran i donijet u prvoj fazi i on je bio u principu najviše donošen da bi se ukrotili neposlušni ministri po resorima da ne troše previše novaca odnosno da ne troše više nego što im je proračunom zagarantirano. Mi smo svjedoci da smo prekršili ovaj zakon u vladinim resorima, dakle i ministarstva i sama Vlada. I sada kažete da se skida politička odgovornost zato što je lokalna samouprava i regionalna podnijela ustavnu tužbu. Molim vas! Pa to je stvarno malo presmiješno da bi bilo za vjerovati. Dakle, ustavna tužba nije ni riješena koliko sam shvatio. Prema tome, ne vidim zašto bi se skidala. Skida se zato da bi se post festum poravnalo ono što je prekršeno u prvoj fazi. I ja mislim da bi najprije trebalo po važećem zakonu napraviti ono što je potrebno i da oni koji su ga prekršili trebaju odgovarati, a onda kad se donese novi zakon, ako ga je uopće potrebno donositi. Ja mislim da uopće nije, jer realno gledajući vi ste u vašem obrazloženju u uvodnom izlaganju na neki način inicirali da će fiskalna konsolidacija, da će se riješiti ovim zakonom. Pa ja sam uvjeren da vi kao stručna osoba u to ne vjerujete nego da znate kao i mi svi drugi dobro da je ovo zakon koji skida političku odgovornost kako bi se mogao kršiti unaprijed.
Na repliku odgovara zamjenik Boris Lalovac.
Zahvaljujem. Pa kažem, ne znam kako da odgovorim na ovakav dio pitanja. Izjava o fiskalnoj odgovornosti je, vi ste vjerojatno i lokalni čelnik, znate kada popunjavate da je taj obrazac da se odnosi na obrazac ovog dijela gdje se moraju popuniti određeni kriteriji te ukoliko se utvrdi da se nisu poštovale određene stvari mogu se pokrenuti određeni postupci. Međutim, kada govorimo o odgovornosti znači zaduženosti, jer ovdje se govorilo na primjer i o zaduženosti da se definira da se ne da previše zaduživati lokalnim čelnicima pa vi znate da to je definirano drugim zakonima. I u Zakonu o proračunu postoje određeni limiti do kada se mogu ograničavati zaduženja određenih čelnika lokalne uprave. Tako da ovdje su potpuno dva različita djela, ali ono što smo cijelo vrijeme rekli taj dio se treba rješavati kroz druge zakonske mehanizme jer su ti drugi zakonski mehanizmi kao što su to i financiranje možda da otvorimo Zakon o financiranju lokalne zajednice i Zakon o ustrojstvu lokalne zajednice. To su ključni zakoni u rješavanju od političke odgovornosti lokalnih čelnika. Izjava o fiskalnoj odgovornosti postavlja kriterije unutar kojih se zapravo trebaju posložiti ne samo centralna vlast nego i lokalna vlast da bi imali dugoročno održive javne financije. Znači ovaj zakon, neke zemlje su ga stavile u Ustav, kao što su Italija i čini mi se i Španjolska, znači ovaj dio fiskalnih pravila. Ali vidite od koliko članaka se sastoji, znači on samo postavlja okvire, kroz njega ne možete imati metodologiju rješavanja odmah postavlja okvire, a iz drugih zakona možete riješiti ovo što zapravo vi tražite.
Posljednja replika, poštovani Goran Marić.
Hvala lijepa. Gospodine zamjeniče objašnjavali ste tehnički razloge postojanja deficita i povećanja, odnosno rasta deficita. I kazali ste da je glavni razlog dugogodišnja recesija postojanja deficita. To me podsjeća na objašnjenje slično onom da je kolnik mokar jer kiša pada. Ali na kišu vi ne možete utjecati, ali ekonomska politika itekako može utjecati na recesiju. Nije ekonomska politika neutralna i nemoćna u odnosu na gospodarsko stanje u svojoj zemlji. Itekako je moćna. Ali se ne vidi da je fiskalno opterećenje postalo veće od fiskalnog kapaciteta. Ne vidi se da smo mi u razdoblju fiskalnog iscrpljivanja. Ne vide se i ne žele se vidjeti strukturni problemi da hrvatskim gospodarstvima vladaju karteli, oligopoli, monopoli, alijanse. Da nema poduzetništva pravog, da je poduzetnik samo onaj koji u svom prihodu ima manje od 10, 15% rada sa državom. Takvih je malo. Ili da nisu oligopoli i ovi. Ne prepoznaje se i ne želi se priznati da u Hrvatskoj ima financijske krize, itekako. Ali je bankarski sustav prebacio svu krizu na realni sektor i na građane. Ne može se hvaliti stabilnošću bankarskog sustava onaj sustav koji ima 20% nenaplativih potraživanja, ali može ako to prebaci na sve građane povećanjem kamatnih stopa i na realni sektor koji još živi. To se nigdje ne može dogoditi nego u Hrvatskoj. Kad bi se to dogodilo u bilo kojoj suvremenoj i suverenoj državi napravio bi se novi Remetinec. A što vi govorite o 2 milijarde novih izdvajanja u EU pa jedan potpredsjednik vaše Vlade samo govori o novim projektima i povlačenju sredstava iz EU a nijedne kune nije povukao. A ne govori o nabavci voća, a itekako ga povlači sa tržišta. Hvala.
I na ovu repliku odgovara zamjenik Boris Lalovac.
Zahvaljujem. Pa također vi ste postavili jedno krucijalno pitanje, ekonomskog modela i funkcioniranja gospodarskog rasta. Pa možemo se otvoriti i prije gospodarske krize kako je i na čemu se temeljio model ekonomskog rasta. Financiranju niskogradnje, financiranju stanogradnje. Kada je taj dio završio se onda smo počeli graditi 2009. dvorane sa kojima ne znamo što ćemo danas raditi, ali opterećuju proračun. Sve dvorane su na proračunima, plaćamo kamate, plaćamo glavnice. To je bilo u 2009. godini. Prije toga su bila cestogradnja, niskogradnja, visokogradnja itd. Postoji jedan dio gdje je država svakako zbog razvoja prometne infrastrukture taj dio trebala činiti međutim ono što ste vi svakako u pravu bilo je izuzetnog kockanja određenog dijela privatnika u nekretninskim biznisima nažalost u tom dijelu rentijerstva koji još uvijek imamo zaleđeni vrlo visoki udjel Fonda nekretninskog biznisa. Ja bih ovdje volio da danas čujem jel i to isto jedan od ključnih modela zašto ih banke ne mogu dalje financirati. Zato što još u njihovim bilancama stoje te vrijednosti. I na koji način možemo riješiti zaleđenu imovinu da ondje ponovno počnemo da oni ponovno se okrenu financiranju realnog sektora ali ne realnog sektora nekretninskog biznisa nego realnog sektora prerađivačke industrije. Jer ako dođete u prerađivačku industriju teško da možete dobiti kredit ali su se krediti dobivali za nekretninske biznise. I to je također jedan od ključnih uzroka zbog čega nam se privreda ne može, ajmo reći u ovom 5-godišnjem razdoblju, ne možemo izaći. Vrlo slično nešto se dogodilo Španjolcima. Imaju aerodrome na koje nitko ne slijeće. Znači, vrlo sličan model zašto i mi i Španjolci u ovom dijelu teško izlazimo jer imamo to breme nekretninskog dijela koji ostaje još uvijek zamrznut.
Za riječ se sada u ime kluba HDSSB-a javio poštovani zastupnik Boro Grubišić. Da čujemo o čemu je riječ.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora, s obzirom da smo jučer u slično vrijeme imali stanku u svezi ja bih rekao HŽ Cargo 1, danas je situacija znatno izmijenjena i postoje ozbiljne potrebe da tražim stanku a recimo u svezi HŽ Cargo 2 s obzirom na vijest koja je objavljena i imamo je na engleskom jeziku iz rumunjskih izvora da je noćas uhićen vlasnik GRAMPET GRUPE Gruia Stoica koji je bio glavni sudionik tendera Hrvatskih željeznica HŽ Cargo u svezi kupovine HŽ Cargo-a. S obzirom na situaciju koja se događa sa 3,5 tisuće djelatnika HŽ Cargo-a mislim da iako je jučer bila riječ o ovome zaslužuje danas stanku i raspravu u svezi toga pod ajde ja bih rekao nazivom HŽ Cargo 2. 10 minuta tražim stanku.
Laburisti?
Hvala lijepo. Iz istih razloga tražimo stanku 10 minuta.
HDZ?
Iz istih razloga tražimo stanku.
Dobro. Ako budemo određivali stanku svaki put kad Policija nekog uhapsi nećemo nikada završiti sa dnevnim redom. Stanka 10 minuta. Vraćamo se sada redovnom radu, raspravi o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o fiskalnoj odgovornosti. U ime kluba Nezavisnih zastupnika govorit će poštovani Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, gospodo zastupnici. Malo me ovo dekoncentriralo, teško je moguće ali ipak je. što reći? Logika nam nikada nije bila jača strana. Ali opet vidite opreza nikada dosta. E tako kako radi Rumunjski DORH tako bi trebao raditi i hrvatski. A nije valjda neko u Vladi mogao znati koji problem Stojka ili Stojko ima sa zakonom u Rumunjskoj.
Kolega Kajin tu smo temu završili.
Mogla je provjeravati i bilance njegovih tvrtki i ako su ozbiljne razgovarati i na kraju su rekli evo Stojko neozbiljan si i tvoja ponuda neće biti prihvaćena. Ali se nije dogodila INA ili banke. Ali pustimo sada to idemo na ovaj zakon kako se zove, o fiskalnoj odgovornosti. Ja ću nastaviti tamo gdje je gospodine Lalovac stao o čemu smo manje svi ili u čemu ste kroz replike svi i razgovarali. Ja bih silno volio da se varam ali prilike su sve samo ne naklonjene, ma neću reći vlasti, nego svima nama, gospodarstvu, nije bitno sada kome. I nikada vjerojatno izuzev onih ratnih godina prilike za vođenje zemlje nisu bile složenije i mislim da se tu možemo složiti. I samo da kažem da u listopadu 2008.ukupan broj zaposlenih u Hrvatskoj je bio milijun 547 tisuća, u listopadu 2013. milijun 371 tisuća i to je pad od 176 tisuća 680 ako baš nekoga točno zanima podatak. 2008.bilo je milijun 241 tisuća, listopad 2013.milijun 133 tisuće, pad 108 tisuća. Zaposlenih u obrtu 2008.268 tisuća, listopad 2013. 212, pad 56 tisuća, a u poljoprivredi broj zaposlenih 37 tisuća sada ih je u listopadu 2013.bilo 24 to je bio pad od 12 tisuća 398. I najveći pad zaposlenosti bio je u prerađivačkoj industriji 55 tisuća, u trgovini 45 tisuća i u graditeljstvu 29 tisuća 800. Gdje su se ljudi zapošljavali? Porast se dogodio zdravstvena zaštita, obrazovanja, socijalna skrb i normalno kod hotelijera. Onaj koji će s druge strane, o čemu je prije zamjenik ministra isto govorio reći da u zadnje dvije godine nije u gospodarstvo stavljeno tih 7, 8 milijardi kuna, isto tako ne govori istinu. Ali slažem se to ni na koji način nije dovoljno. Mi se o čemu je govorio gospodin Lalovac nalazimo pri rebalansu proračuna gdje će se deficit vjerojatno morati rezati za onih 7 ili 7,5 milijardi kuna odnosno sa 6,3% na 4,6% treba iz toga svesti. I to će biti ogromna žrtva za mnoge. Razumljivo je isto tako da se u ovom trenutku ako ništa drugo čuvaju plaće. Pa mi imamo gospodo jučer smo o tome razgovarali 300 tisuća ljudi koji su u blokadi, 300 tisuća. U godinu dana taj broj je porastao za 55 tisuća ili za 6 milijardi kuna i da će te blokade fizičkih osoba dostižu iznos od 24 milijarde kuna. kod poslovnih subjekata nelikvidnost sa 42 milijarde kuna pala je na 33 milijarde kuna. Jasno prije svega zbog predstečajne nagodbe koja je mnogima pomogla kao institut sigurno je dobro zamišljena međutim očigledno da je neki zlorabe. I ovo sa povezanim društvima što se danas dešava u Zadru, Puli, Zagreb ne znam diljem RH naprosto postaje jedna karikatura pravde, zakona, poštenja i u tom slučaju bi vjerojatno i naš DORH trebao raditi kao što radi onaj u Rumunjskoj. Kada govorimo o proračunu, danas bi trebale biti predstavljene smjernice rebalansa, otvoreno se govori gdje će se između ostalog štedjeti ali i gdje će se povećati prihodi, koncesije, beneficirani staž, povlačenje dobiti, kontrola naplate itd., itd. Vjerojatno, vjerojatno svi ti rezovi će biti bolni ali jednostavno nemamo kamo. I zato ovaj zakon, a da spasimo te plaće, da spasimo te mirovine, da rasteretimo gospodarstvo treba zapravo podržati. Što je osnovna intenca ovoga zakona o čemu su i svi prije mene govorili? Znači, cilj je svesti, znači deficit bruto društvenog proračuna na 3% bruto domaćeg proizvoda te da javni dug ne prijeđe granicu od 60% GBP. I kako bi se mogao postići onaj srednjoročni proračunski cilj za svaku državu članicu, onda ta Europa propisuje plan prilagodbe te se uvodi i odredba da godišnji rast rashoda općeg proračuna ne smije prelaziti referentnu potencijalnu stopu rasta bruto društvenog proračuna pri čemu se dozvoljavaju izuzeća za pojedine kategorije rashoda. I ukoliko država članica promaši gornje granice manjka ili javnog duga onda je jasno da se pokreće ova procedura koja je sada u tijeku prekomjernog deficita. Da neće biti jednostavno svjedoče i ovi napisi tijekom današnjeg ili ne znam kojeg dana od Bundes banke koji otvoreno govori da države prije nego što zatraže pomoć drugih država, znači govori se o toj zadnjoj analizi stanja u Europskoj uniji koju je dala taj Bundes banka znači traže da naprosto pokušaju te probleme i dodatni novac tražiti unutar svojih granica pa se pozivaju da imovina u odnosu na brutodruštveni proizvod u nas je i viša nego u zemljama koje pružaju pomoć. Ali bez obzira na sve želim vjerovati da se neće ići ka oporezivanju te imovine. Nama sigurno treba još nešto, treba nam jedan konsenzus, oko Europe smo ga postigli, oko NATO-a isto tako, što se tiče korupcije tu je pred nama manje-više DORH, nemamo se šta ovdje ni dogovarati jer od dogovora zna se kako bi to završilo, ali bi se mogli dogovoriti oko neke proračunske politike, teške, teško će to biti postići i oko mjera razvoja. Problem je u ovoj zemlji i kada u jednom mandatu ono što svi znamo imate 6 izbornih ciklusa i kada ne znate kako zadovoljiti politiku a s druge strane ekonomiju, socijalu. Pa mi u ovih 4 godine imati ćemo jedne parlamentarne izbore, jedne predsjedničke, dva puta europske, jedne lokalne izbore, uskočio je i jedan referendum, možda će ih biti još dva ili ne znam koliko, za jedan je navodno prikupljen dovoljan broj potpisa ali vjerujem da se on kao takav neće i dogoditi. Ovdje u ovom Zakonu se uvodi i obveza davanja izjava o fiskalnoj odgovornosti odnosno primjena zakona, proširuje se i na trgovačka društva u vlasništvu Republike Hrvatske ali i lokalne samouprave. Zašto? Zato jer na neki način indirektno su potencijalni korisnici tih europskih sredstava. Kada govorimo o Zakonu, prije je to bilo riješeno, samo malo da ga nađem, člankom 11. da, gdje se tražila politička odgovornost od čelnika, bilo na državnoj, bilo na lokalnoj samoupravi u slučajevima kada se utvrdi da je čelnik proračunskog, izvanproračunskog korisnika ili jedinice lokalne ili te područne samouprave prekršio odredbe ovoga Zakona. Tada je trebao normalno svoj mandat ili ponuditi premijeru, predsjedniku, predsjednici Vlade ili svoj mandat staviti na raspolaganje tijelu koje ga je imenovao. Jasno da to nije nikada funkcioniralo, to nikada, to ni ne može funkcionirati bez obzira kakva je situacija između izabranih čelnika s jedne strane i vijeća. Ali ono što je neprovedivo treba mijenjati i treba ne govoriti možda o prekršajnoj nego i u kaznenoj odgovornosti. Ono što mene vrijeđa kada govorimo o tim prekršajnim odredbama da su ove novčane kazne od 5 do 25 tisuća kuna u ovom slučaju bezobrazno male. Jučer smo imali Zakon o turističkoj inspekciji, pa pogledajte kakve su tamo kazne. Svugdje drugdje su kazne drakonske a ovdje ispada da "vrana vrani oči ne vadi" ili da jednostavno sami sebe na neki način želimo zaštiti. Jasno je kao što su svi govorili prije mene da je bit kako pokrenuti gospodarstvo, kako da pod navodnicima, ko kada je riječ o red bullu to isto gospodarstvo na neki način dobije i krila, država je tu sigurno bitna, neizostavna. Bitna neizostavna je i lokalna samouprava, bitno neizostavne su banke pa i sami gospodarstvenici. Jasno postavlja se pitanje gdje su tu investicije, gdje su poticaji, kakva je ta socijalna pravda, koja je proračunska politika. Ja tvrdim čak da je danas teže voditi jedno malo gospodarstvo, jednu malu tvrtku nego biti radnik u toj istoj tvrtci. A kada govorimo o tim gospodarskim parametrima, manje-više, svi znamo u kakvim se prilikama nalazi zemlja, bruto društveni proizvod nažalost nije porastao, industrijska proizvodnja također je na neki način u padu, trgovina na malo ipak nakon dva mjeseca pada u studenom prošle godine zabilježila je realan rast, turizam ipak bilježi nešto više noćenja, prijevoz putnika i roba, građevinarstvo su u patu. Kada govorimo o osnovnim agregatima cijene, ipak taj minimalni inflatorni pritisak krajem prošle godine utjecao je na to da su cijene možda i niže. Kad govorimo o tržištu rada, zaposlenost-nezaposlenost na razini je one iz 2002. od 20%, kod plaća zbog izrazito niske stope inflacije ipak se nastavlja trend minimalnog godišnjeg rasta prosječnih plaća kod onih koji je primaju i da sad dalje ne govorim o odnosima s inozemstvom i tome slično, izravnim stranim ulaganjima koja su nažalost za prva tri kvartala na razini '99. godine. Svi se mi slažemo da jedan ovakav zakon koji je donesen nota bene 2010.godine potreban, da treba staviti valjda glave skupa to će biti teško, ali jasno bez jedne veće odgovornosti nikome se u ovoj zemlji dobro ne piše.
Zahvaljujem. Prelazimo sada na replike. Prvi se javio poštovani Dujomir Marasović. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. Kolega Kajin, vi ste rekli da nikada okolnosti nisu bile teže za vođenje države od Domovinskog rata i posebno broj 2, da ćete podržat ovaj zakon jer će dovest do stabilizacije deficita Hrvatske, odnosno do dovođenja deficita u neke nama prihvatljive okvire. Ne slažem se ni s jednim ni s drugim, zapravo danas uopće nije problem vodit državu, samo treba pameti i hrabrosti, pameti znat koje poteze treba povući i hrabrosti te poteze povući. Snage imate i više nego vam treba. Sve vaše odluke ovdje se izglasuju sa 2/3-skom većinom, osim Ustava tu je neko cjenkanje i pogađanje, ali uvijek je 2:1 kad je glasovanje. I ne vidim uopće problema za vođenje državom. Što se tiče Zakona o fiskalnoj odgovornosti, po mom mišljenju on je bio nepotreban 2010. kao i danas, nepotreban zakon, jer mi ustvari političke garniture zakonom žele amnestirat sebe, misle da će zakon osigurati pad deficita. Ma o čemu mi pričamo? Konkretan primjer u roku od dvije minute da ne potrošim vrijeme, pitanje splitske bolnice. Treba joj za funkcioniranje 70 milijuna, država joj šalje 50, a država zakonom garantira ostvarivanje svih prava iz zdravstvene zaštite na koji se mora na ostvarivanje tih prava zakonom zagarantirano mora se potrošit 70 milijuna. I kad ravnatelj te bolnice potroši 70 napravio je mjesečno 20 milijuna minusa, znači treba ga smijenit, kao i sve ostale ravnatelje svih bolnica u državi, a tako vam je i u svim ostalim sektorima. Znači mi zavaravamo sami sebe. Mi trebamo reći ne možemo gospodo građani dat vam tolika zdravstvena prava nego ovolika i toliko vam možemo dat novaca. Dok to ne napravimo ovaj zakon je nepotreban posao, samo gubimo vrijeme.
Odgovor na repliku, Damir Kajin.
Ja ću još jedanput ponoviti da nikada teže vjerojatno nije bilo voditi ovu državu ili odlučivati o tim gospodarskim tokovima u Republici Hrvatskoj, između ostalog i zbog činjenice da smo u tih zadnjih 5-6 godina izgubili 177 000 radnih mjesta gdje, u realnom sektoru. S druge strane, povećala se zaposlenost negdje za 30-tak tisuća, gdje, u hotelijerstvu, turizmu, ali dominantno u državnoj nadgradnji. Ja sam i prije rekao da je vjerojatno u ovom trenutku teže voditi te male poslovne subjekte, ta mala trgovačka društva no što je zaposlenicima koji rade u tim trgovačkim društvima. Nije problem samo država, nije problem samo lokalna samouprava, nije problem taj komunalni sustav nego su naprosto problem ponekad i ti odnosi kako se upravljaju tim tvrtkama u Republici Hrvatskoj i poglavito koncentracija moći, o čemu govori često gospodin Marić kada kaže da 200-tinjak ili 300-tinjak najvećih kompanija u Republici Hrvatskoj zapošljava negdje oko 30% ljudi, da prihoduje 50% ukupnog prihoda od gospodarskog poslovanja, a s druge strane državi plaćaju 25% poreza. S druge strane, imamo 300-tinjak tisuća malih poslovnih subjekata koji sudjeluju u tom poslovanju sa 25%, zapošljavaju 50% ljudi i državi plaćaju 50% poreza. Ja mislim da bi upravo tim malima na neki način trebala biti pružena jedna nova šansa, jer ako ostanemo bez malih što ćemo imati, imat ćemo ove velike i ostat ćemo naprosto bez onoga najvitalnijeg što neku državu čini državom.
Druga replika, Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin, iznenadili ste me sa ovako preciznim, jasnim iznošenjem ovih statističkih podataka. Naravno da me ražalostilo da su negativni poglavito u onom dijelu zaposlenosti, ali posebno mi je zapelo za uho ono gdje ste govorili o broju zaposlenih u poljoprivredi i to je ono o čemu sam ja više puta govorio govoreći o potencijalima koje nudi poljoprivreda, naravno uz onu mogućnost kažu svi stručnjaci da ima potencijala za prehraniti 25 milijuna ljudi, a mi uvozimo hranu Bog zna kakve kvalitete. Naravno, svi ostali pokazatelji govore i da će taj trend se nastavit, bit će ih nažalost još više nezaposlenih. Ali jedna stvar, rekli ste da postoji obveza po ovom zakonu uvođenja davanje izjave čelnika lokalne samouprave o fiskalnoj odgovornosti. Ja želim reći da se čelnici jedinica lokalne samouprave ne boje te nikakve obveze jer oni i do sada rade po tom pitanju fiskalne odgovornosti, naravno brinući o svim segmentima, radeći uistinu teško u okolnostima kad su smanjeni i prihodi po osnovi poreza na dohodak i druge stvari. Naravno ako jedan dio uspijevaju onda kad ostane za one kapitalne projekte tu muku muče sa apliciranjem na razne fondove, na razna mjesta a ne ide ni to uvijek baš tako lako. Tako da mislim da u jedinicama lokalne samouprave što se tiče fiskalne odgovornosti, a poznam dosta dobro to područje nema nikakvih problema. Fala lijepo.
Odgovor na repliku, Damir Kajin.
Kako gdje i kako kod koga nema problema. Mislim da ja isto prilike poznajem pa vidim da ima problema. Ali nisam rekao da se čelnici lokalne samouprave boje davati te izjave. Pa ja nisam rekao da se izjave o fiskalnoj odgovornosti boje davati i predstavnici nadležnih ministarstava. Ne, ima pozitivnih i ima negativnih pokazatelja ili bolje rečeno primjera. Ali se jednostavno moramo naučiti ne samo pod navodnicima da se pozivamo na jednu političku odgovornost jer iza toga ne stoji pod navodnicima gotovo ništa osim kada čovjek ide na izbore. Ali i te izbore se može na neki način determinirati i da ne kažem gotovo utjecati kako usmjeravati glasove kroz zaposlenike u pojedinim tijelima, kroz PR agencije, kroz proračunski novac, kroz kontrolu medija i da ne nabrajam dalje. Slažem se, poljoprivreda je možda u ovom trenutku u jednom od najtežih pozicija u Republici Hrvatskoj i na tome treba poraditi.
Iduća replika Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Kajin, sad ste djelomično i odgovorili na ono što ću vas i ja zapravo pitati, osvrnuti se na vaš dio rasprave, a to je rekli ste da ne može funkcionirati sustav u kojem se zbog pogrešaka ili lošega rada kojeg bi se davale ostavke. Sasvim sigurno ste u pravu u tome jer ne može funkcionirati taj sustav ako se pravila političke odgovornosti ne držimo od samog vrha. Mi znamo koji smo do sada imali Zakon o fiskalnoj odgovornosti i je li Vlada snosila odgovornost zato što ga je prekršila, je li ministar financija snosio odgovornost. Mi sad mijenjamo zakon, prilagođavamo ga prilikama i vjerojatno ćemo onda za 6 mjeseci opet promijeniti zakon. Po ovome ispada da su svi do sada radili dobro, a što se tiče političke odgovornosti u Hrvatskoj svi rade dobro.
Odgovor na repliku Damir Kajin.
Odgovornost i koja je u ovoj zakon, u onaj famozni članak 11. unijeta prekršajna 5 do 25000 kuna ako se ne varam. Pa to je naprosto smiješna stavka. A s druge strane svi mi znamo koje stvarne posljedice po zemlju mogu biti, ma neću reći nehotične odluke u dobroj vjeri, nego krive često ponekad i sa namjerom učinjenih. Dobro, za to se odgovara pred nadležnim sudskim instancama. Ali bez obzira na sve smatram da i ova kazna od 5 do 25000 kuna je naprosto bagatelna i da kao u drugim slučajevima kada propisujemo prekršajnu odgovornost ona bi trebala biti neusporedivo veća upravo vis a vis pozicije koju javni dužnosnici imaju i odgovornosti koju moraju nositi.
I posljednja replika, Nadica Jelaš.
Kolega Kajin, rekli ste u svojoj raspravi da se ukida politička odgovornost po Zakonu o fiskalnoj odgovornosti za ministre zato što ona nije provediva. Dakle, nešto slično na što je aludirao i kolega Vukšić. Dakle, moram vam reći da se politička odgovornost za ministre i te razine izvršne vlasti ne ukida. Dapače, ona se dodatno pojačava još i prekršajnom odgovornošću. Ukida se politička odgovornost za niže izvršne razine, dakle za načelnike, gradonačelnike i župane i to iz jednostavnog razloga što ona nije u praksi provediva jer su ti čelnici, odnosno dužnosnici birani neposredno od građana.
Odgovor na repliku, Damir Kajin.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Nastavljamo raspravom po klubovima. U ime Hrvatskih laburista – Stranke rada govorit će poštovani kolega Branko Vukšić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi zamjeniče ministra sa suradnikom, uvažene kolegice i kolege. Pa kada bi bilo političke odgovornosti i kada bi bilo uspješnosti ove Vlade sasvim sigurno da bi mijenjali ovaj zakon. Ovaj zakon nije loš i on je dobar. Njegove odredbe su dobre. Jedino je pitanje da li su u Hrvatskoj provedive. Mi sada govorimo kada govorimo o ovom zakonu zapravo o fiskalnoj održivosti. Je li što znači to držati udio javnog duga u BDP-u na izabranoj razini? Vlada si je postavila ciljeve i jesu li ti ciljevi ostvareni. Ovim zakonom se želi uvesti red u javne financije. Bilo je predviđeno zakonom iz 2010. godine da čelnici proračunskih korisnika ili lokalnih jedinica u slučaju kršenja zakona odgovaraju politički tako da stave mandat na raspolaganje. Zakon je trebao doprinijeti smanjenju deficita. To je taj zakon trebao omogućiti da se javna potrošnja u potpunosti financira iz prihoda što bi bilo idealno. Eventualna zaduženja koristila bi se za razvoj, u potpunosti za razvoj. To je bila jedna bajka koju nismo ostvarili. Mi dobro znamo da su bajke uglavnom kad pričamo priče djeci da su one neostvarive. Reforme nisu provedene. O reformama smo počeli pričati u drugoj polovici mandata ove Vlade, pa ću ono ponoviti ako bude Kukuriku koalicija dobila još jedne izbore da treba staviti da mandat traje 6 godina, a 2 godine su za pripreme. Fiskalno pravilo o smanjenju rashoda proračuna u BDP-u za najmanje 1 postotni bod primijenjeno je na završni račun 2012. godine. Linić je, gospodin Linić ministar financija, rekao je u vrijeme recesije bez gospodarskog rasta svake godine smanjivati za 1% BDP-a rashodovnu stranu proračuna znači uništavanje same ekonomije. Jer bez rasta smanjenje izdataka u proračun ima negativnu stranu, odnosno negativni efekat. Sad bi se moglo opet otvoriti sve one polemike koje smo vodili ovdje u Saboru kako voditi ekonomsku politiku zemlje i je li ispravna politika štednja, dvije ekonomske koncepcije, dvije ekonomske politike? Osnovna poruka novih fiskalnih pravila, a bila je meni se čini isto i starih u ovom dosadašnjem zakonu, je da se rashodovna strana stavlja u funkciju prihodovne strane. Fiskalna pravila proširuju se i na trgovačka društva u vlasništvu države ili lokalne samouprave i sve ostale institucije čiji su osnivači država ili lokalne jedinice. Zakon je dio, kaže se, Vladinih smjernica kojima je cilj rezanje javne potrošnje. Međutim, maloprije citirana izjava gospodina Linića malo opovrgava tu tezu. Nitijedna zemlja se iz krize nije izvukla drastičnom štednjom, nitijedna. I ja se sa ovom tvrdnjom gospodina Linića slažem. Cilj kaže se i ovoga zakona je javnu upravu učiniti efikasnijom. Maloprije je zamjenik ministra govorio o poticajima koje je ova Vlada dala gospodarstvu. Oni su evidentni. Međutim, usprkos tomu industrijska proizvodnja pada. No, dojam neprijateljskog poslovnog okruženja najviše pridonosi birokratiziranosti Hrvatske. Međutim, treba se zapitati koje je reforme na tom području napravila Vlada? I dalje se na dozvole čeka mjesecima i godinama. I dalje gotovo svakodnevno ovdje u Saboru donosimo nova pravila, mijenjamo stara pravila koja itekako te promjene utječu na poslovanje. Prisjetimo se samo energetskog certifikata i nespretnosti koja se dogodila sa certifikatom o CO2. Ljudi su zbunjeni, ljudi su naprosto, iz dva ministarstva oprečne poruke ne mogu stizati a da se pritom na Vladi ne dogovore. I normalno da su ljudi u panici i da se time širi depresija. Gospodin Lalovac je isto tako govorio o stavovima Europske komisije i da su u Europskoj komisiji imali razumijevanja za poteze koje čini ova Vlada. Međutim ja bih postavio pitanje, nadam se da će mi gospodin Lalovac odgovoriti, jesu li rekli u Europskoj komisiji da su uzroci recesije radnici, odnosno rigidno zakonodavstvo? Što bi se dogodilo u protekle dvije godine da smo imali zakonodavstvo kakvo predlaže ova Vlada? Ništa ne bi bilo. Ništa ne može spasiti ako nemamo konkretne ekonomske politike i ako se ne naprave reforme koje je ova Vlada obećavala. Vrlo zanimljivo, svako malo se ovdje za govornicom bilo koji član Vlade dođe da kaže da je uzrok deficita ovog deficita države uzrok deficita u zdravstvu. I točka. A doprinos je na početku ove Vlade smanjen za 2 indeksna poena, negdje 18%, upravo zbog toga da se pomogne i da se smanji deficit države. Tada smo govorili da neće s tim novcem biti zaposlen nitijedan radnik i da se deficit neće smanjiti. Danas se samo to konstatira i ne kaže se pogriješili smo, ispravit ćemo to. Vratit ću se na ono što smo maloprije govorili a to je što je kolega Kajin govorio prije, novčane kazne za prekršitelje. Pitamo koja je uopće svrha tih kazni kad se odnose samo na jedan dokument? Ja ne mislim da je ovo bilo loše rješenje političke odgovornosti ali kod nas ovdje u obrazloženju zakona se kaže da se politička odgovornost ne može utvrditi. Time smo amnestirali sve loše poteze. I sasvim sigurno da prekršitelji će biti samo oni koji ne dostave neki papir i zbog toga će biti kažnjeni koliko god loše radili. Fiskalna prilagodba, kažu da je sada fiskalna prilagodba na djelu, ona je, nju je moguće provoditi na dva načina, zapravo na tri načina. Smanjenjem javnih prihoda, drugi način je politikom povećanja proračunskih prihoda i treći je kombinacija znači i proračunskih prihoda i smanjenja javnih rashoda. Od ta tri načina fiskalne prilagodbe Hrvatska vlada zasad nije primijenila nitijedno jer da je sprovela u djelo mi ne bismo danas bili u situaciji kakvoj jesmo. Kaže se da je fiskalno planiranje se temelji na realističnim, makroekonomskim i proračunskim projekcijama. Naročito su bile realistične projekcije makroekonomske i proračunske za 2012.i za 2013.kad su svi stručnjaci govorili jedno, Vlada je govorila drugo i što se dogodilo, čak su i stručnjaci koji su predviđali pad BDP-a bili preoptimistični. Usprkos tome Vlada je Proračun za 2013.radila na pogrešnim pretpostavkama i dogodilo se ono što se dogodi. Srednjoročni proračunski cilj od 3% deficita odnosno 60% duga je usklađen sa EU ali ne znam da li je usklađen u Vladi jer mi nismo još dobili odgovore i ne znam kad ćemo dobiti odgovore s kojim se to mjerama, konkretnim potezima misli postići. Najžalosnije je to što se ovo brisanje političke odgovornosti smatra dobrim potezom i kaže se da se politička odgovornost jedino testira na izborima i da će na izborima građani suditi o tome je li ova vlast ili bilo koja drugo radila dobro ili nije radila dobro. Kada bi se te ocijene uvažavale svake godine tada bi bilo to dobro i kada bi na temelju rejtinga Vlade postupale prema političkoj odgovornosti odnosno i moralnoj odgovornosti sasvim sigurno da bismo već imali nove izbore.
Sada prelazimo na replike. Prvo, poštovani Branko Hrg.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Vukšić, vi ste govorili a izrazili ste i sumnju u principu to da će ovaj zakon, izmjene ovog zakona doprinijeti smanjenju javne potrošnje i smanjenju deficita. To je točno. Ja osobno mislim da će ove izmjena zakona samo još doprinijeti većoj birokratizaciji i kompliciranju stvari odnosno pisanju još nekih obrazaca, popunjavanju, slanju negdje nekome i na kraju od svega toga ništa. Naime u obrazloženju ovih izmjena piše ovako, u jednom djelu uvođenjem obveze davanja izjave o fiskalnoj odgovornosti nadležno ministarstvo odnosno jedinice lokalne, područne (regionalne) samouprave s razine ove grupe korisnika jačaju se linije odgovornosti prema nadležnom ministru. Popunjavat ćemo obrazac evo možemo reći na primjeru lokalnih dužnosnika i slat ćemo to ministru nadležnom a onda ćemo doživjeti da je taj isti ministar prekršio ovaj isti zakon a on će praktički odlučivati o nekome drugome a neće biti sankcioniran. Dakle opet jedna bespotrebna birokratska farsa koja apsolutno nije potrebna i mislim da realno gledajući ovaj zakon i ove izmjene zakona neće stvarno ništa donijeti novo osim što će stvoriti neke nove troškove, kolanje papira i kompliciranje u radu administracije odnosno moglo bi se reći, vjerojatno će se netko opet zaposlit tko će čitati te izjave jer netko i to mora pročitati da bi mogao po njima postupati.
Na repliku odgovara Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Hrg, ovo posljednje što ste rekli morate znati što je dozvoljeno Jupiteru nije volu tako se ponaša Vlada. Kad bi se zakonom mogle rješavati problemi mi bismo bili najbolja država u Europi, pa mi stalno mijenjamo zakone, dopunjujemo zakone i ovaj zakon je dokaz o tome, mi ne možemo provesti taj zakon i sad ćemo zakon drukčije napisati onako kako ga možemo provesti ali ako ga nećemo tako provesti onda ćemo napisati za šest mjeseci ili godinu dana novi zakon i mislit ćemo da taj zakon možemo provesti i dokle tako. Ja se pitam kako većina saborska većina diže za to ruke? Misli li ona na političku odgovornost? Zbog čega to diže? Znači bili bismo na konju da tako kažem da se zakonima može uređivati ekonomsko stanje u državi. Ne bi bilo nikakvih problema.
Iduća replika, poštovana Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Vukšiću, rekli ste s pravom da se ni jedna zemlja do sada nije izvukla krize čini se samo štednjom ili štednjom ali pretpostavljam da ste mislili reći samo štednjom. To je točno. Naravno ali moraju postojati mnoge druge mjere. prije svega treba jačati investicijski potencijal. Ali svakako štednja jest kad je država u krizi i kada je teško, štednja što se tiče države, slanja poruke prije svega sa razine države i s razine Vlade ali i lokalne zajednice iznimno važna. Nažalost Vlada je na početku svog mandata poslala jednu krivu poruku. Jedna od prvih poruka odnosno jedna od prvih odluka već početkom siječnja 2012. Vladine je bila nova odluka o uvjetima korištenja službenih automobila, kartica, ali i korištenja mobitela reprezentacije, dakle kojima je stavljena izvan snage odluka Vlade iz srpnja 11.srpnja 2009.koja je primjerice korištenje kartica, službenih kartica ograničila isključivo na ministre i njihove zamjenike, znači državne tajnike ali samo za službena putovanja. Ovom odlukom s početka 2012.taj krug osoba je znatno, znatno proširen i to naravno ne samo za putovanja kao što je bilo 2009. Jednako tako uveden je u tu odluku ponovno institut reprezentacije i to za jedan lijepi i široki broj ljudi. Dalje se nastavlja, danas vidimo evo te neke odluke piše se o nekim reprezentacijama nekih ministara, treba vidjeti što je zapravo na stvari, ali se vidi da se u ministarstvima dobro živi. Ja mislim da poruka Vlade uvijek kad je ovako teško, mora biti, pa možda izgleda na prvi pogled kao demagogija, ali poruka mora biti, moramo štedjeti svugdje tamo gdje se može. Nedavna odluka o javnoj nabavi, također smo povećali kao što znate mogućnost da se odlučuje o javnoj nabavi iznad sredstava koji su do sada bili zapravo ograničenje.
Na repliku odgovara Branko Vukšić.
Uvažena kolegice Kosor, rekli ste štedjeti se treba tamo gdje se može štedjeti. Može se na mnogim stavkama uštedjeti i sasvim sigurno da nije dobro što se ne reže reprezentacija, nije dobro što se na tisuće pametnih mobitela kupuje, kažu netko treba biti i pametan pa onda bude barem mobitel pametan. Ja sam rekao sljedeće: "Niti jedna zemlja se nije izvukla iz krize drastičnom štednjom jer ona izaziva kontraefekt". To su dokazali, to govore neki ekonomisti, a dokazali su i praktičari. Dokazale su zemlje koje su izašle iz krize upravo kombinacijom, kao što ste rekli, na tom štednjom države, znači državnoga aparata. Mi, saborski zastupnici koliko god nas prozivaju možemo biti primjer. Nemamo mobitele, nemamo kartice, što je dobro, što je dobro. Međutim zbog čega činovnici čak i nižeg ranga u državnim upravama to imaju? Tko kontrolira te troškove? Zbog čega je država rasipna? Država je skuplja nego što je bila prije, a čitavo vrijeme govorimo o nekakvim štednjama. Sve što se radilo do sada nije dobro i ovaj zakon dokazuje, zapravo praksa dokazuje da ovaj zakon neće biti pošten.
I posljednja replika Dujomir Marasović.
Poštovani gospodine predsjedniče i kolega. Vi ste tu rekli dosta stvari, ali smatram da niste rekli, bit stvari. Tražite DORH, tražite političku odgovornost, ništa nam neće pomoći, ni DORH ni politička odgovornost da bi izašli iz krize. Ali ona rečenica na koju se osvrćem, recite što bi bilo da je ovaj Zakon o radu donesen prije tri godine? Bilo bi dobro. Želim reći da ne shvaćamo ni mi ovdje svi da trebamo reformirati državu. Ja sam prije pet dana rekao da bi Hrvatskoj trebao … [[Govornik se ne razumije.]] u pojmovnom smislu, ne u smislu onoga da bi radio u nekom vremenu isto kao i kad je radio na nekom prostoru, ali u potpunom smislu. Mi toga još nemamo. Dakle, bivša politička garnitura zaustavila je, ova koja je sadašnja vladajuća, mislim bivša politička oporba zaustavila je bilo kakve reformske pokušaj bivše Vlade. Eklatantan primjer je da je gospodin premijer Milanović glasao da se provede referendum protiv reformi u radnom zakonodavstvu. A dok mi ne provedemo reforme u radnom zakonodavstvu, nema povećanja efikasnosti javnog sektora države. I zato mi trebamo liberalizirati Zakon o radu, mi trebamo stvarno dat menađerima mogućnost da daju neradniku otkaz bez problema, itd., itd. Dok mi to ne shvatimo, ništa nećemo napraviti. A sve ovo što je Vlada, dakle, zaustavila je reforme one Vlade, ova današnja Vlada, bivša oporba, a u ove dvije godine nije napravila reformske prave poteze. A sve se svelo na Linića, nekoliko bitnih njegovih poteza su krivi. Krivo je potez u vezi zdravstva, krivo je potez u vezi poreza na nekretnine i ostalo, krive su predstečajne nagodbe, ništa nije donijelo rezultata i nije mogao rezultat biti bolji nego što jest. Hvala.
Na repliku odgovara Branko Vukšić.
Kolega Marasoviću, da, tu se ne slažemo u potpunosti. Mi smo na suprotstavljenim stranama. Rekli ste "dok mi to ne shvatimo, ništa nećemo napraviti", a trebali bismo shvatiti da treba donijeti takav Zakon o radu u kojem će poslodavac moći, ne u jednom danu dati otkaz, u jednom danu zaposliti i dati mu otkaz jer tada će biti bajno u RH. Pazite, maloprije je zamjenik ministra govorio o poticajima u gospodarstvu. Koliko god je poticaja gospodarstvu dano, još uvijek proizvodnja pada, industrijska proizvodnja pada. Sva krivica se prebacuje i na političku stranu i na radnike, osim jednog, nikad nisu u krivu poslodavci. Nikad nisu oni krivi, nikad nisu menađeri krivi, nikad nisu čak ni oni poslodavci koji kradu, koji potkradaju, koji podmićuju, ni oni nisu krivi, nikad nije Udruga poslodavaca se digla glas protiv toga. I vi biste sada i onako rigidan Zakon o radu koji nije donijela HDZ-ova Vlada nego Račanova 2003. godine, pa sada se još … [[Govornik se ne razumije.]] taj, neće se. Vidjet ćemo za godinu dana u Saboru, ako će izdržati ova Vlada i ako ćemo biti u Saboru kada će se analizirati efekti, jer Zakon će biti donesen, ovog zakona. Biti će još manje zaposlenih, deficit će biti još veći i kriza će biti još veća. Ništa se ne može, niti jedna zemlja u EU se nije izvukla iz krize na način da smanjuje prava radnika i da smanjuje plaće radnika. Jeftinom radnom snagom se neće izvući zemlja iz krize. Bit je stvaranje profita, bit je pogodovati samo jednoj kasti što gospodin Milanović radi uspješno dvije godine.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime Kluba HDZ-a govorit će poštovana zastupnica Martina Dalić. Kolegice Dalić. Posljednji poziv.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, zamjeniče ministra. Pa drugo čitanje ovoga Zakona o fiskalnoj odgovornosti, ja bih ustvari razumjela da raspravljamo o tri razine i mislim da se rasprava o ovom zakonu može sagledati sa tri razine. Jedna je izmjena zakona i način na koji je to obrazloženo. Druga bitna razina ove rasprave koju potiče ovaj zakon jest ustvari pitanje poštivanja zakona i pravila koja on propisuje pa kakva god to pravila bila. I naravno treći aspekt gdje se mi danas nalazimo u odnosu na ta fiskalna pravila, bilo ona koja se primjenjuju iz još uvijek važećeg zakona ili ona koja će donijeti ovaj novi zakon. I ova se tri pitanja na neki način prelamaju kroz sve rasprave pa će se tako prelomiti i kroz moju i to je ono o čemu bih željela govoriti. Mi danas mijenjamo ovaj zakon i ponovo ga drugi puta čitamo sa obrazloženjem da se u njega prenosi direktiva koja je sastavni dio europskog semestra i sve je to točno i tako. Međutim, u samom obrazloženju ovoga zakona kaže se nešto drugo, da je temeljni razlog zbog kojega se fiskalno pravilo mijenja činjenica da postojeće fiskalno pravilo djeluje prorecesijski odnosno onemogućava djelovanje fiskalne politike na umanjivanju gospodarske krize i poticanju gospodarskog oporavka. Međutim, ako je obrazloženje izmjene postojećeg pravila takvo onda bih ja željela pitati vas gospodine ministre po čemu je ovo novo pravilo manje prorecesijsko? Po čemu je pravilo koje kaže da će fiskalno pravilo u Hrvatskoj biti onakvo kakvim ga odredi Europska komisija, a da će se deficit smanjivati najmanje, a to između ostalog znači da će se deficit smanjivati najmanje 0,5% manje prorecesijsko? Jer i ovo pravilo na isti način drugim riječima i vezujući se uz druge fiskalne agregate kaže i ono što je kazivalo prethodno fiskalno pravilo, a to je da financijski aspekti proračuna i financijska stabilnost proračuna dominiraju nad pitanjima gospodarskog rasta. Jer kada bi se mi bavili pitanjima koliko je fiskalna politika prorecesijska ili potiče rast i razvoj onda bismo imali pravilo drugog tipa. Onda bismo rekli da u vrijeme pada gospodarske aktivnosti se deficit mora širiti, a u vrijeme uzleta gospodarske aktivnosti mora smanjivati ili doći u suficit. To je takva pozicija anticiklička pozicija fiskalne politike je u bazi svih europskih dokumenata, a mi se nalazimo u gospodarskom trenutku nažalost u kojem preuzimanje tih pravila kako god okrenete jest prorecesijsko. I sama je komisija na kraju konca u svom obrazloženju prilagodbe koju Hrvatska treba učiniti izrazila bojazan da ta prilagodba znači pad gospodarske aktivnosti u Hrvatskoj za najmanje 1%. Sve to zajedno znači da centralni problem i glavni problem s kojim se danas suočava fiskalna politika jest njezin financijski aspekt, financijski položaj i potreba da se stabilizira položaj fiskalne politike na financijskom tržištu. Zato mislim da je to na kraju konca trebalo u obrazloženju jasno reći, a ne se u obrazloženju skrivati iza paravana koji kaže pokušavamo naći pravilo koje će biti manje prorecesijsko. To u ovome trenutku ostaje kako naći pravilo koje će biti manje prorecesijsko i kako naći fiskalnu politiku koja će biti manje prorecesijska ostaje na Vladi i ostaje na načinu kako će provesti pravilo koje jedno i drugo i postojeće i ovo novo traži samo jedno, a to je smanjivanje deficita. Kako će se to obaviti i koliko će biti prorecesijsko ne ovisi o pravilu, ovisi o tome kako će to Vlada provesti. I zato se toliko govori o reformama i zato se traže reforme jer reformama se može ojačati kapacitet hrvatskog gospodarstva za oporavak odnosno ideja, bit i smisao traženja reformi jest da se tim reformama uklone neka od bitnih uskih grla koja sprečavaju gospodarski oporavak. A i te reforme moraju biti kombinirane s drugim mjerama ekonomske politike jer jedino će se reformama osigurati to smanjivanje strukturnog deficita, dakle jedino će se reformama osigurati prostor da se postepeno i s vremenom deficit proračuna stvarno smanjuje jer će se reformom osigurati jeftiniji, kvalitetniji i učinkovitiji način funkcioniranja državnog sektora. I zbog toga danas svjedočimo naporima i razmišljanjima više razmišljanjima, više balonima koji se puštaju u javni prostor o tome kako i na koji način će Vlada udovoljiti ne fiskalnom pravilu nego programu prilagodbe koji je zatražila komisija. I ono što je zajednička osobina svih tih probnih balona koji se puštaju jest nažalost činjenica da oni strukturno jako malo pridonose smanjivanju deficita i jako malo mijenjaju postojeće načine i obrasce rada i jako malo mijenjaju postojeće izvore troškova. Zbog toga će biti vrlo zanimljivo vidjeti što će i kako će Vlada na kraju odlučiti, ali pričekajmo možda ćemo o tome danas nešto više doznati. Stoga rekla bih da je bit fiskalnog pravila kako god to fiskalno pravilo uređeno bilo jest da se poštuje. Da samo, sasvim je nepotrebno i nažalost prošlost se ne može promijeniti. Ali brojevi su neumoljivi. Da se je u 2013. godini poštivalo važeće fiskalno pravilo onda niti bi deficit iznosio na kraju godine 5,5% niti bi prilagodba koju traži komisija bila ovako oštra. Jer umjesto smanjivanja udjela rashoda u BDP-u u 2013. njihov je udio povećan za 1,7% BDP-a a deficit je povećan za 2% BDP-a u odnosu na 2012. Nije stoga sasvim teško izračunati i zamisliti kako bi izgledali fiskalni računi da su makar rashodi, da je makar udio rashoda ostao stabilan u BDP-u ili da je eto porastao 0,5% BDP-a za transfere koje smo proslijedili u Europsku uniju. A ne može se reći da u 2013. godini nisu korišteni prihodni instrumenti. Jer kazali ste gospodine ministre postojeće pravilo je usmjereno samo na rashode i ne valorizira efekat proračunskih prihoda. U 2013. godini sadržan je u ovakvom rezultatu i efekt povećanja proračunskih prihoda kroz ukidanje nulte stope i povećanje nulte stope PDV-a na neke osnovne artikle sa 0 na 5%. Također u 2013. godini u potpunosti su se osjetile i neke druge mjere koje je provodila Vlada kao npr. fiskalizacija. I uza sve to skupa deficit je povećan 2%. Dakle, zaključila bih nije problem u vrsti pravila, problem je u načinu kako se i da li se pravilo poštuje. I zato sam rekla u replici, mislim da bi mnoge stvari bile puno bolje kada bi se zakoni poštovali. Pa bez obzira da li je taj zakon donesen za vrijeme obnašanja vlasti neke druge političke opcije. Jer ni ta druga politička opcija kada je donosila ovakav zakon nije imala na umu ništa drugo nego stvaranje instrumenta za stabilizaciju javnih financija. Šteta je što je taj instrument shvaćen kao instrument kojim se nešto nekoj Vladi željelo podmetnuti ili ostaviti u nasljeđe nešto što joj neodgovara. Upravo suprotno. Željelo se Vladi koja god dođe ostaviti instrument da se ne dogodi ovo što se je dogodilo prošle godine. A to je da se bez operacija kao što ste i sami naveli a koje se odnose na brodogradnju i čija je težina 10 milijardi kuna da bez takvog obujma operacija Hrvatska je u 2013. došla na historijski maksimum deficita uza jasno povećanu razinu oporezivanja. I ono što je posljednje pitanje da li uopće ima šanse i nade da se poštuje i ovo novo pravilo. Želim vas podsjetiti da mi danas imamo proračun koji je u Sabor upućen u isto vrijeme kada i ovaj zakon u prvo čitanje koji ne respektira niti staro pravilo a niti ovo koje sami predlažete. Dosta je i to loša poruka jer jasno poručuje da zakon koji Vlada sama predlaže, koji ovdje vrlo odlučno zagovara, poziva se na Europsku uniju nije proveden u odgovarajuće dokumente, nije preveden u proračun i nije i očigledno nije se previše vodilo računa o tome kako i na koji način će se taj zakon poštivati. Pa stoga danas i ne razgovaramo ustvari dominantno o tome kako i na koji način će hrvatske javne financije poštivati pravilo koje si mi ovdje određujemo u zakonu nego kako i na koji način će poštivati odluke europskoga vijeća. A upravo činjenica da je proračun izrađen na način koji ne poštiva pravilo i zakon koji ste predložili paralelno sa proračunom postavlja veliki upitnik na budućnost i na način kako, kojom brzinom i kojom dinamikom će se poštivati ne samo ovo pravilo nego i zahtjevi koje definira vijeće. Naime, jednostavna je tehnička činjenica da ovi zahtjevi koje je definiralo vijeće o smanjivanju deficita sa na 4,6% u ovoj godini, 3,5 u idućoj i 2,6 su poznati već više od mjesec dana. Postali su poznati sredinom 12. mjeseca, danas je kraj siječnja. Konkretnih mjera i poteza još uvijek nema a prošao je jedan proračunski mjesec, isplaćene su plaće, isplaćene su mirovine. To znači da svako odgađanje prilagodbe dalje u vremenu, ovaj iznos prilagodbe od 7 milijardi kuna koje spominje ministar financija čini sve većim i većim. Jer idući tjedan početi će isplata plaća za veljaču, početi će isplata svih drugih proračunskih troškova. Dakle, osnovice za smanjivanje troškova su sve manje a prilagodba, potrebna prilagodba znači sve veća. Ja bih stoga u zaključku kazala da je dobro i potrebno imati fiskalno pravilo i da kao što je i sam zamjenik ministra istakao to jest trend koji se širi i koji postoji u sve većem broju država ne samo onih koji su članica Europske unije i koje su obvezane i drugim odredbama pravne stečevine. Međutim, osim imanja pravila puno je važnije poštivati to pravilo pa kakvo ono god bilo, jer poštivanje pravila u vremenu sigurno će dati rezultate. Ono što je najlošije, ono što je najgore, svako malo mijenjati pravila. Hvala lijepo.
Prelazimo na replike. Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Dalić, rekli ste da se zakoni trebaju poštivati i provoditi bez obzira tko ih je donio. Ja bih vas podsjetio da tadašnja oporba, današnja vladajuća koalicija nije glasala za Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Nažalost, nisu prepoznali koja poruka se slala kroz ovaj Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Da su to prepoznali danas Hrvatska vjerojatno ne bi bila u ovakvoj situaciji u kakvoj je. No ako se i nisu slagali s njim trebali su predložit vlastiti zakon. Nažalost, bili su uvjereni u nešto drugo, danas je definitivna potvrda da su bili totalno u krivu i ono što je najveći problem, zato jesam zamjenika ministra, a ne ministra kako ste ga cijelo vrijeme oslovljavali, pitao jutros da li će prilikom ovog rebalansa proračuna koristiti odredbe ovoga zakona. Jer po onome bar što se može naslutit što će se dogoditi u rebalansu proračuna nažalost članak 3. se neće poštivati i ovaj rebalans proračuna koji će oni sad predložiti već se sad može reći da nije posljedica nikakvih reformi nego opet posljedica napumpavanja nekakve prihodovne strane izmišljenih prihoda koji su jednokratni. I nažalost ovaj zakon je donesen dakle kad je predlagan, kao dodatni osigurač uz proračunske limite. Zašto, pa zato što se naprosto vidjelo da određeni proračunski korisnici žele bit uspješni i nije ih briga za nekakvu opću sliku i zato je taj zakon predložen sa jasnom namjerom da onaj tko se ne drži toga mora podnest ostavku na kraju godine ili tijekom godine ako mu nema dovoljno novaca za programe koje je predložio, od predsjednika Vlade zatražiti rebalans proračuna jer ne može izvršit svoj program. Dakle to najprostijim jezikom piše u ovom zakonu, a mi možemo sad kemijati fiskalno pravo ovako ili onako, u trenutku kad nam je proračun došao na 18 milijardi i to je naš problem i nama nažalost više ovo fiskalno pravilo, možemo ga kreirat kako god hoćemo, ne pomaže ništa. To je naša činjenica i to je naša realnost.
Hvala. Odgovor na repliku, Martina Dalić.
Hvala lijepo. Pa kolega Šuker, predsjednik Vlade Milanović jučer je jasno kazao, odnosno prekjučer jasno kazao u ovom Visokom domu da ovo sasvim sigurno nije jedini zakon za čiju vrijednost, smjer i ciljeve sadašnja Vlada nije prepoznala u vrijeme kada je bila u oporbi. Stoga mislim da o tome, na to više jednostavno ne treba trošiti riječi, to je nažalost tako, a cijenu toga plaća cijela država. Međutim, danas sam razgovarala ujutro sa jednim čovjekom koji jako dugo i prati naravno zbivanja i u hrvatskom političkom i ekonomskom prostoru i on je ustvari kazao jednu jako dobru ideju. Možda bi bilo dobro donijeti zakon o fiskalnoj neodgovornosti jer kako svaki zakon u ovoj zemlji se pokušava na ovaj ili na onaj način zaobići tada bi zaobilaženje zakona o fiskalnoj neodgovornosti možda i stvarno rezultiralo u fiskalnoj odgovornosti.
Davor Božinović, replika.
Hvala lijepo. Gospođo Dalić, vi ste u vašem govoru pravilno ukazali koliko sam ja razumio, a čini mi se da to postaje jedno opće razumijevanje, da štednja zapravo ne može biti cilj. Cilj ove i svake Vlade je zapravo da potakne gospodarski rast. Rasta u Hrvatskoj nema, nema ni investicija. Jedna stvar koju ste spomenuli, za koju sam se evo posebno uhvatio jesu reforme. Kad spomenete pa i nedavno tu na aktualnom satu predstavnicima Vlade reforme odmah postaju na neki način nervozni, iako neki među njima, primjerice upravo ovdje nazočni zamjenik ministra financija je neki dan dobro kazao po mom sudu u jednom emisiji televizijskoj, da Hrvatskoj zapravo treba jedna obuhvatna reforma državne i javne uprave, međutim problem je kad pitate odgovorne u Vladi za reformu državne i javne uprave onda oni govore uglavnom o transformaciji Državnog inspektorata. Mjesec dana mi se ovdje bavimo transformacijom Državnog inspektorata koji je na neki način postao sinonim reforme državne i javne uprave u Republici Hrvatskoj što je po mom dubokom uvjerenju stvaranje privida da se nešto radi, u nedostatku bilo kakve vizije kakvu upravu trebamo i kako ona treba izgledati i kako ona zapravo ključno treba pridonijeti rastu i povećanju investicija u Republici Hrvatskoj. Moje je pitanje, slažete li se zapravo da se tu samo radi o stvaranju jedne percepcije da mi imamo neki reformski kurs, a zapravo ga nemamo.
Odgovor na repliku, Martina Dalić.
Hvala lijepo. Pa da kolega Božinović, naime vi ste sami rekli na početku da naša aktualna situacija navodi na zaključak da ne može štednja biti odgovor na sve probleme. Međutim, osobina je i činjenica da u našoj situaciji, u našoj fiskalnoj situaciji mi s jedne strane nemamo izbora nego štedjeti, nego smanjivati proračunske neravnoteže zato jer je položaj Hrvatske na financijskom tržištu poljuljan i ugrožen. Ugrožen je činjenicom koja se najbolje vidi u činjenici da je hrvatski rejting 2 stupnja ispod investicijskog rejtinga koji je ovoj Vladi ostavljen u nasljeđe. Sa druge strane onda, kada je već situacija tako teška i tako nepovoljna, onda je kapitalno pitanje kako tu štednju provesti a da ona istovremeno da i neke pozitivne efekte na gospodarski oporavak. I u tome trenutku kao jedan od mogućih odgovora i alternativa pojavljuju se reforme i upravo kao što pravilno ukazujete reforma javne i državne uprave zbog toga jer se upravo javna i državna uprava od strane poduzetnika prepoznaje kao jedna od bitnih prepreka poslovanju. Ali ne prepreka poslovanja u odnosu na to kako i na koji način će biti raspoređeni inspektori, nego je ona prepreka poslovanja zato jer je spora, zato jer je nemotivirana da odgovori na zahtjeve i očekivanja poduzetnika, nemotivirana, a pitanje i koliko kompetentna da razumije zahtjeve poduzetnika i na kraju konca naravno i građana i da im osigura uslugu državne administracije jeftinu i kvalitetnu. Takve mjere koje bi potaknule državnu i javnu upravu na kompetenciju, na odlučnost u donošenju odluka ovdje ne vidimo.
Isteklo je vrijeme. Srđan Gjurković, replika.
Hvala potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana kolegice. Moram priznati da se s većinom vašeg govora slažem. Slažem se i ono što ste rekli bilo primjena fiskalnog pravila ovog sada koji još važi ili ovoga novoga ono se odnosi u biti na proračunski deficit. I kao što ste rekli i to se ja mislim svi ovdje slažemo da su osim primjene mjera fiskalnih pravila, one koje smo i obavezni s obzirom da smo članica EU, da su reforme iznimno bitne. Ono s čime se ne slažem, a to je malo provučeno kroz ovu raspravu o našoj primjeni fiskalnog pravila za 2013. godinu i da li ćemo mi moći ili nećemo moći provoditi pravilo, odnosno novo pravilo 2014. godini. Ja vas moram podsjetiti da smo mi 20. listopada 2013. godine tek dobili podatke koje našu statistiku usklađuje sa EUROSTAT-ovom statistikom i metologijom izračuna proračuna, da je deficit za prošlu godinu bio predviđen za 3,5% i on bi bio tako da je ostao po onoj staroj metodologiju. Međutim, prihvaćajući novu metodologiju EUROSTAT-a naš je deficit otišao na 5,5 a isto tako onaj deficit koji smo imali u 2011. sa 5,6 ili 7% bi po toj metodologiji bio 7,8 što znači da rekordna 2013. u deficitu ne bi bila rekordna ako bi gledali tu novu metodologiju sa 2011. godinom. Znači hoću samo kazati da u ovoj transformaciji cijeloga društva i ulaska u EU i sve reforme koje se rade treba jednu bitnu, a to statističku stavku vodit računa da smo uletili u jedan prostor koji bi bio novi izračun.
Hvala lijepa. Kolegica Martina Dalić, odgovor na repliku.
U kolega Gjurković, nije dobro. Krivi smjer. Naime, što se tiče statističkog izvještavanja ESA načelima Hrvatska to čini od kad su počeli pregovori. Dakle, kvartalno proteklih 7 godina. To znači da obračun po ESA metodologiji nije nama nikakva novost i ništa posebno puno novo nama obračun po ESA metodologiji nije donio osim činjenice da ovo što vi spominjete je ESA metodologija koju je prihvatila Komisija i objavila kao službeni podatak. Jer do sada se tijekom razdoblja pregovora to objavljivalo kao službeni podatak nije. Ali je razmjena tih podataka trajala i nikome ta metodologija nije bila nepoznata. Međutim kolega Gjurković, neovisno o ESA metodologiji ništa nije sililo hrvatsku Vladu, ništa, ama ništa da u 10. mjesecu prošle godine u prvom izvještaju o deficitu po ESA metodologiji koju je poslala kao država članica proslijedi Europskoj komisiji podatke da će u 2013. 15.10. da će u 2013. deficit opće države biti 12,2 milijarde kuna. U desetom mjesecu prošle godine kada je stvarno već izvršeni deficit bio veći od 15 milijuna kuna, kada ste poslali rebalans u Sabor koji deficit diže na 17 Komisiji ste poslali podatke da će to biti 12,2. Tu je kolega Gjurković težak problem, jer taj problem otvara i pitanje kako i na koji način bi Komisija utvrdila dinamiku prilagodbe u proceduri prekomjernog deficita da ju je hrvatska Vlada ispravno informirala o stanju javnih financija u 2013.
Hvala. Ivan Domagoj Milošević, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice. Pa uvažena kolegice Dalić, fiskalno neodgovorna Vlada je našla rješenje. Tražit će povećanu odgovornost od uprava javnih poduzeća. Dakle, Vlada koja je uspjela u dvije godine povećati do povijesnih maksimuma naš deficit, uništiti ekonomsku aktivnost. Reformi kao što znano nema. Jučer traži povećanu odgovornost i zapravo traži od javnih poduzeća da provedu ono što sama nije u stanju u proteklih dvije godine niti započeti. Dakle, navodno sad čujemo u zadnje vrijeme da opet Vlada od javnih poduzeća očekuje investicije. Međutim, uzet će im svu dobit pa ne znam od kud očekuje baš da se dese te ozbiljne investicije, svu dobit kako bi pokrpala zapravo ono što su nesposobno sami upropastili i povećali naš deficit. Dakle, pritom će navodno otpustiti ljude u tim javnim poduzećima valjda kako bi se zapravo lakše zatvarao brzo rastući deficit našeg državnog proračuna. E sad možda najeklatantniji primjer koliko se u ove dvije godine nesposobno upravlja javnim poduzećima je upravo HŽ Cargo. HŽ Cargo podsjetit ću nas sve je 2011. je bio profitabilna firma, ne mnogo, ali je bio profitabilan. Imao je rastuću količinu prometa, odnosno tereta koji je prevozio, a s obzirom da je naš geografski položaj potencijal tog položaja činjenicu da smo napokon ušli u EU, da postoji željeznička i europska agenda pa treba dodatno investirati u naš željeznički promet. Pa onda imamo navodno i mediteranske luke, imamo i Luku Vukovar. Dakle, sve to skupa želim reći, želim naglasiti zapravo da nije se smjelo desiti da HŽ Cargo propadne i završi ovako kako završava. Pritom našao sam podatak na internetu provjeren, a to je da je prošle godine slovenskim željeznicama rastao promet 10-ak posto. Dakle, dok slovenskim željeznicama raste promet HŽ Cargo treba završiti u stečaju, 3500 ljudi na cesti. Dakle da ponovim, ako tu tvrtku ne možeš učiniti normalnom profitabilnom iskoristivši naš geostrateški položaj i povezat se s drugim okolnim državama pa i šire ja ne znam koju možeš. Dakle samo da zaključim, maksimalna neodgovornost na najvišoj razini ove Vlade naravno se proteže i na sve niže razine.
Hvala. Odgovor na repliku, Martina Dalić.
Hvala lijepo. Ja mislim kolega Milošević da je zadaća Vlade i da Vlada mora tražiti profitabilnost i maksimalne rezultate od tvrtki u državnom vlasništvu, odnosno mislim da Vlada tvrtkama u državnom vlasništvu i prema njima kao vlasnik se treba odnositi na isti onaj način na koji bi se odnosio i vlasnik iz privatnog sektora. Dakle, da treba tražiti da posluju profitabilno, da treba tražiti da optimiziraju troškove, da osvajaju nova tržišta i sve tome slično. Međutim, Vlada kao vlasnik državnih poduzeća onda u tome slučaju mora se i prema menadžmentu i upravljanju javnim poduzećima odnositi na isti način kao što bi se odnosio i privatnik. Onda menadžment tih javnih poduzeća treba birati tako da pronađe i izabere one ljude koji imaju reference i koji su stručni i kompetentni i to su dokazali svojim radom u poduzećima koja se bave sličnim poslom ili da makar mogu dokazati svoju opću menadžersku uspješnost u nekoj drugoj industriji. O tome na primjer vrlo jasno govore smjernice OECD-a o upravljanju državnim tvrtkama. Takva se naravno načela onda provode kroz način izbora rukovodećeg kadra koji se u tom slučaju provodi različitim metodama istraživanja tržišta, javnim natječajima, head hunterima, ali na temelju jasno definiranih referenci i osobina koje takvi ljudi moraju udovoljavati. Meni se čini da u slučaju hrvatskih javnih poduzeća ustvari kriterij izbora menadžmenta je bio neki sasvim drugi i stoga su rezultati nažalost ovakvi kakve ste opisali.
Hvala. Marin Jurjević, replika.
Hvala. Kolegice Dalić rekli ste da je deficit se povećao za 2% u odnosu na 2012. godinu i to je istina. Ali zaista oko obrazloženja zbog čega je došlo do toga tu se baš i ne slažemo. Da li je to samo krivnja neke nesposobne Vlade itd., kao što govorite uglavnom svi sa strane HDZ-a, ili se radi o nečemu drugom? Što nam je to HDZ ostavio kad je odlazio sa vlasti? Ostavljena nam je kamata na javni dug, zadnje tri godine HDZ-ove vlasti deficit je 63 milijarde, 50% našeg ukupnog deficita je bila ta kamata na javni dug, a drugih 50% je bila prekomjerna potrošnja. Bivša Vlada ostavila je 2,8 milijardi rashoda koje nije platila. Poljoprivreda 900 milijuna, Ministarstvo gospodarstva 500 milijuna, Ministarstvo pomorstva 200 milijuna, Ministarstvo financija 800 milijuna. Kada gledamo 2012. godinu ova je Vlada platila stare dugove, platila je kamate i to je bio razlog deficita. 2013. godina imali smo negdje 11,7 milijardi deficita od toga kamata prelazi 10 milijardi. Kada gledamo udio države 10 milijardi je bio planiran deficit. Znači, cijeli deficit nam je kamata koju plaćamo zbog nekih drugih a ne zbog politike ove Vlade. 3,5 milijarde deficita zdravstva ova je Vlada platila. Nove deficite kompletno definira javni dug koji nam je ostavljen. Prihodima se ni kamata ne može vratiti, a još manje javni dug. Spominje se brodogradnja, pa 9 milijardi kuna je ova Vlada platila toj brodogradnji. Ne zato što je ona vodila krivu politiku prema njoj nego zato što netko nije vodio nikakvu politiku prema brodogradnji. Ja sam iz Splita, a taj škver je uništen ako je uništen, daj Bože da ne bude uništen, zbog politike koju ste vi vodili.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Martina Dalić.
Kolega Jurjević, vi ste stariji čovjek, iskusan političar i ja mislim da ustvari i nema svrhe i bilo kakve potrebe i na koji način odgovarati na ovu repliku iz oba prethodna dva spomenuta razloga. Jer i ta replika koju ste iznijeli i sve to što ste nabrojili svakome je jasno čemu služi. Služi tome da jednostavno stvarnih i realnih argumenata nemate pa onda nabrajate ovakav niz brojeva. Ja stoga iz poštovanja prema vašim godinama neću odgovarati na ovu repliku.
Kolegice Dalić nije u redu da diskvalificirate osobu po dobi kao ni po ničemu drugom. S jedne strane su rasprave takve i s druge strane su takve rasprave i ne treba se ljutiti kad netko vrati istom mjerom [[Upadica Dalić: Kolegice Zgrebec, ja bih isto vratila istom mjerom ali iz poštovanja prema kolegi Jurjeviću ja to ne želim.]] Molim vas, niste dobili riječ nijedan ni drugi. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Nadica Jelaš.
Poštovana potpredsjednice, zamjeniče ministra sa pomoćnikom, poštovane kolegice i kolege. Dakle, Zakon o fiskalnoj odgovornosti kao što znamo donesen je potkraj 2010.godine a činjenica je da je fiskalno pravilo iz tog zakona a to je ono da se proračunski rashodi moraju smanjiti na godišnjoj razini jedan postotni poen u bruto domaćem proizvodu. Dakle, to je pravilo po prvi puta ispoštovano u 2012.godini, dakle po završnom računu za 2012.godinu Vlada je to fiskalno pravilo ispoštovala a ta činjenica dobiva u toliko više na značaju što znamo da smo i u to vrijeme imali gospodarski pad, dakle u uvjetima gospodarskog pada. Ono što nam je u svojoj raspravi, dakle aktualnoj Vladi najviše zamjerila kolegica Dalić je to što to isto fiskalno pravilo nije primijenjeno odnosno ispoštovano u 2013.godini. Dakle, unatoč tome što je kolega Marin izrekao niz argumenata, ja ću reći to jesu argumenti, to nije demagogija, dakle kolegica Dalić odmahuje, dakle unatoč tome što je on nabrojio niz tih argumenata. Ja ću neke od njih ponoviti. Dakle, to pravilo nije moglo biti u 2013.godini ispoštovano iz jednostavnog razloga što je aktualna Vlada upravo prošle godine započela niz reformi a reforme koštaju. Dakle, znate da smo počeli sa reformom odnosno sanacijom zdravstva. Tu treba nastaviti da su preuzeti u javni dug dugovi škverova, da smo u 2013.po prvi puta imali neke nove obveze kao što je obveze uplate članarine u EU, da se Vlada odrekla niza proračunskih prihoda upravo da bi pomogla gospodarstvu i da te mjere nisu poduzimane, postavlja se pitanje koliko bi zapravo gospodarska situacija dodatno bila teža i složenija. Definitivno najveći generator proračunskog deficita jesu kamate plaćene na ogroman, na akumulirani javni dug. Dakle, da se vratimo Zakonu o fiskalnoj odgovornosti. Recesija je nažalost nastavljena i u 2013.pa eto možemo reći i slobodno i u 2014.godini pa bi daljnje inzistiranje na primjeni takvog fiskalnog pravila dakle i na uguriranog Zakonom o fiskalnoj odgovornosti 2010.dovelo zapravo do toga da bi se dalje dolijevalo ulje na vatru, dakle dalje bi se ugrožavali izgledi za gospodarski rast. Zato se ovo fiskalno pravilo zamjenjuje eto novim fiskalnim pravilom koje uvažava upravo postojanje tih ekonomskih ciklusa, dakle ciklusa gospodarskog rasta i gospodarskog pada i omogućava određeno protucikličko djelovanje fiskalne politike koje bi trebalo biti u funkciji lakšeg prevladavanja višegodišnjih recesijskih prilika. Ima još jedan dodatni razlog zašto se išlo na promjenu ovog fiskalnog pravila. Dakle, to je usklađivanje s novim okvirom za upravljanje ekonomskom politikom u Europskoj uniji kroz mehanizme tzv. europskog semestra koji mora osigurati srednjoročni proračunski cilj, a srednjoročni proračunski cilj kao preventivna mjera, definiranje kao strukturni saldo koji osigurava da manjak općeg proračuna ne prelazi 3% domaćeg bruto proizvoda odnosno da javni dug ne prelazi 60% domaćeg bruto proizvoda. Protiv država članica koje premaše granice proračunskog manjka pokreće se kao što znamo procedura prekomjernog deficita kao korektivna mjera za dostizanje fiskalnih kriterija iz Maastrichta. Kao što nam je poznato Hrvatska je prekjučer kao 17 država službeno ušla u proceduru prekomjernog deficita, Europsko vijeće usvojilo je preporuke za put prilagodbe a na temelju tih preporuka Hrvatska Vlada će donijeti plan prilagodbe. Do tog trenutka dakle do donošenja plana prilagodbe na snazi će biti privremeno fiskalno pravilo a ono kaže da međugodišnja stopa rasta rashoda općeg proračuna ne smije biti veća od međugodišnje stope rasta procijenjenog bruto domaćeg proizvoda. Od Hrvatske Europska komisija očekuje da strukturni deficit se smanji u sljedeće tri godine i to za 0,5% u 2014., za 0,9% u 2015.i za 0,7% u 2016.godini. Tako bi zapravo deficit u 2014.trebao iznositi 4%, u 2015. 3,5% a u 2016.dakle onoj trećoj godini trebao bi biti smanjen na 2,7% bruto domaćeg proizvoda. Primjenu fiskalnog pravila pratiti će Povjerenstvo za fiskalnu politiku koje je osnovano podsjećam na izvanrednoj sjednici Hrvatskog sabora u prosincu prošle godine. Dakle, to povjerenstvo kao stručno radno tijelo imenuje Sabor za razliku od bivšeg Odbora za fiskalnu politiku kojeg je 2011.godine sjećamo se imenovala Vlada, time što ga imenuje Sabor tom se tijelu pojačava neovisnost i osigurava mu se uloga super vizira ne samo nad primjenom Zakona o fiskalnoj odgovornosti već i nad provođenjem fiskalne politike države u cjelini sve s ciljem unapređenja sustava javnih financija. Prema prijedlogu ovog Zakona o kojem danas govorimo ubuduće će fiskalnu odgovornost imati jedan daleko širi krug dužnosnika nego što je to do sada bio slučaj. Naime, osim ministara i čelnika izvan proračunskih odnosno proračunskih korisnika te čelnika u jedinicama lokalne samouprave obvezu podnošenja izjave o fiskalnoj odgovornosti po novom će zakonu imati i čelnici trgovačkih društava koja su u državnom vlasništvu te koja su u vlasništvu jedinica lokalne odnosno područne samouprave. Naime, zakon bi se osim za državni proračun i proračune lokalnih jedinica proračunske i izvanproračunske korisnike državnog i lokalnih proračuna trebao primjenjivati i na trgovačka društva i druge pravne osobe dakle kao što sam rekla koje su u 100%-tnom vlasništvu države ili jedne ili više jedinica lokalne samouprave. Zašto u taj krug ulaze, eto i trgovačka društva? Zato što se pristupanjem Hrvatske EU ostvaruju mogućnosti za korištenje sredstava iz europskih fondova, a upravo su ta poduzeća o kojima je riječ najveći potencijalni korisnici tih sredstava. Osim toga, ta poduzeća dobivaju značajna sredstava iz lokalnih i županijskih proračuna ili se zadužuju uz jamstva lokalne samouprave i zato je bitno da se podnošenjem izjave o fiskalnoj odgovornosti jačaju te linije odgovornosti čelnika tih trgovačkih društava, prema nadležnom ministru, prema županu, prema gradonačelniku i prema načelniku. I ovo je po meni jedna zaista važna dopuna zakona jer je teško državi ili jedinici lokalne samouprave biti fiskalno odgovoran ako to nisu svi njezini segmenti, uključujući uz proračunske korisnike, eto uprave i tvrtke u njihovoj vlasništvu. Ilustrirat ću tu situaciju jednim primjerom. Dakle, komunalne tvrtke u vlasništvu grada kojoj grad daje značajna proračunska sredstva za određene projekte, čelnik grada ima fiskalnu odgovornost, čelnik komunalne tvrtke do sada nije imao fiskalnu odgovornost i postavlja se pitanje koliko zapravo može biti vjerodostojna izjava o fiskalnoj odgovornosti gradskog čelnika ako čelnik trgovačkog društva koje financira grad i osigurava mu sredstva za rad nije bio fiskalno odgovoran? Prvu izjavu o fiskalnoj odgovornosti po ovom zakonu trgovačka društva i druge pravne osobe u vlasništvu države i jedinica lokalne, odnosno područne samouprave podnijeti će upravo za tekuću, dakle 2014. godinu. Predloženim izmjenama iz važećeg zakona brišu se kvalifikacije o političkoj odgovornosti čelnika jedinice lokalne, odnosno područne samouprave jer to, kao što je danas već bilo u nekoliko navrata naglašeno, nije provedivo u praksi zbog činjenice da se načelnici, gradonačelnici i župani biraju neposredno. Zbog, dakle te nemogućnosti pokrenut je i postupak ocijene ustavnosti ovih zakonskih odredbi od strane Udruge gradova. Dakle, umjesto davanja mandata na raspolaganje, za lokalne čelnike uvodi se prekršajna, odnosno kaznena odgovornost zavisno od težine prekršaja. Za čelnike ostalih razina izvršne vlasti, ostaje na snazi politička odgovornost, dakle za ministre, između ostalog, s tim da se i za njih uvode prekršajne odredbe ako ne sastave i ne dostave izjavu o fiskalnoj odgovornosti kao i kada se prilikom provjere sadržaja izjave utvrdi da je ista dana na temelju nepotpune ili nevjerodostojne dokumentacije. I na kraju ću reći da zakon omogućava i privremenu suspenziju fiskalnog pravila. Dakle, pravilo se ne bi primjenjivalo u slučajevima prirodnih katastrofa i većih gospodarskih poremećaja koji imaju značajan financijski utjecaj na stanje proračuna. Pritom se pod katastrofom, tako zakon kaže, podrazumijeva događaj definiran propisima iz područja zaštite i spašavanja, dok se pod gospodarskim poremećajem podrazumijevaju dvije moguće situacije. Prva je međugodišnji realni pad bruto domaćeg proizvoda, a druga situacija je kumulativni pad u jednom dužem vremenskom razdoblju kojeg karakteriziraju međugodišnje realne stope gospodarskog rasta, ali koje su znatno niže od potencijalnih. Postojanje takvih okolnosti, dakle bilo katastrofe, bilo ovakve loše gospodarske situacije, potvrđivalo bi Povjerenstvo za fiskalnu politiku, ali na prijedlog hrvatske Vlade. I na kraju ću zaključiti, dakle, prvi korak u prilagodbi fiskalnom pravilu o kojem danas govorimo bit će zapravo rebalans proračuna za 2014. godinu, ali o tom potom. Hvala lijepa.
Dujomir Marasović, replika.
Štovana gospođo dopredsjednice. Kolegice Jelaš, vi ste rekli da ste radili neke, mislim ova Vlada, neke reforme. Ali u uvodu želim reći da svi želimo pomoći Vladi, mi nemamo druge Vlade. Ono što radi Vlada odnosi se na sve nas, želimo da bude bolja. Ali nije, nije dobra. Da ste radili reforme u zdravstvu, ma to što je Linić otišao u New York, donio jednu tašnu para i to podijelio. A znate zašto je to bio prisiljen napraviti? Jer ste obustavili plaćanje bolnicama, smanjili ste, sasjekli ste sredstva bolnicama i onda je dug povećan na godinu, dvije dana, mora se to platiti. Doduše, platili ste za 60 dana, do 60 dana, sad je ponovno dug narastao na 8 mjeseci do godinu dana. Znači, niste napravili reformu, to hoću reći, nikakvu. Drugo, rekli ste da ste napravili reformu oko škverova. Nastavili ste posla prethodne Vlade, morali smo zbog pristupa EU, morali smo privatizirati škverove. To nije nikakva reforma. Treće, morali smo platiti članarinu u EU. To što ste vi nazvali reforma, to nisu nikakve reforme, to su fiksne obveze. Gdje je plan 21? Da li u ovom Saboru i u ovoj državi itko zna koji je konzistentan, konkretan plan Vlade za izlazak iz ekonomske krize i koji je redoslijed postupaka, i koji je redoslijed? Pa ja to ne znam, ja ako netko ovdje u ovom Saboru zna neka ga kaže, ja ga ne znam, a mislim da ga nitko u Hrvatskoj ne zna. To je nama ono što je, to je uzrok krize u državi jer Vlada nema plan izlaza iz krize. Treba povući odlučne, radikalne reforme koje će osigurati prevladavanje ove teške situacije. Hvala.
Odgovor na repliku, Nadica Jelaš.
Evo, kolega Marasoviću, nisam vam mislila odgovarati, ali eto naprosto se čovjek osjeti isprovociran pa ću vam odgovoriti na način kojim se inače služi kolega Šuker. Dakle, mi se možemo prepucavati koliko god hoćemo, ali problem neće biti riješen. Dakle, svi mi ovdje jako dobro znamo da je temeljni problem ovoga trenutka, odnosno već jedno duže vrijeme u Hrvatskoj, gospodarski rast, odnosno činjenica što tog gospodarskog rasta nema. A zašto nema tog gospodarskog rasta? Zato što ste nam ostavili potpuno devastirano gospodarstvo. Dakle, s jedne strane, kriminalnom privatizacijom i pretvorbom, s druge strane ratom, s treće strane umjesto da ste posljednjih 8 godina vladavine od toga što je ostalo od hrvatskog gospodarstva dakle da ste ulagali u njega, da ste koristili vrijeme puno dostupnijeg i jeftinijeg kapitala i ojačali hrvatsko gospodarstvo, ne, vi ste upravo isisavali iz onog najjačeg dijela hrvatskog gospodarstva dakle iz javnih poduzeća sredstva da bi se financirali sami sebe da biste opstali na vlasti. I to je razlog što ovoga trenutka hrvatsko gospodarstvo jest nekonkurentno i što se tako teško nosi sa problemima koje donosi ulazak u EU. Dakle, da ste iskoristili tih posljednjih 8 godina da ste ostavili gospodarstvo u boljem stanju, mi bismo danas kada bismo imali samo 1%-tni poen gospodarskog rasta taj bi poen osigurao 3 milijarde svježeg novca, svježeg a ne pozajmljenog novca. Znate što su 3 milijarde? Da su 2%-tna poena rasta u pitanju to je 6 milijardi, mi zapravo uopće danas o ovome ne bismo trebali razgovarati o prekomjernom deficitu. Međutim nema.
Marin Jurjević replika.
Hvala. Dakle kolegice Jelaš sa vama se slažem da je kamata na javni dug što sam i prije govorio koji smo naslijedili ustvari ta kamata objašnjava puno toga o veličini deficita kojeg danas imamo i to sam pokušao kazati brojkama ne znam zašto neko to shvaća da reagira na čudan način recimo. Naravno kao pravi džentlmen iz Splita ja kolegici Dalić opraštam sve što je izgovorila na račun mojih godina zbog njezine mladosti i njezinog neiskustva. Ali zaista mislim da je bit u tome da porazgovaramo o brojkama, argumentima, a ne lošim emocijama.
I zadnja replika potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvažena kolegice Jelaš, vi ste naravno pokušali na neki način opravdati razloge za donošenje ovog zakona. I upotrijebili ste jedan izraz koji me jedini potaknuo na to jer ste rekli da on služi da se ne bi dolijevalo ulje na vatru. Međutim činjenica je ta ova Vlada stalno tvrdi da uvodi red i da želi uvesti odgovornost itd. a sada se mijenja jedan postojeći zakon kojim se želi uvesti neodgovornost odnosno fiskalna neodgovornost barem u nekim segmentima. I teško mogu prihvatiti bilo kakva opravdanja toga vezana uz uistinu vrlo, vrlo tešku gospodarsku situaciju u kojoj se Hrvatska ovaj čas nalazi. Spomenuli ste i rebalans proračuna, čini mi se da je to nešto što je bolje ne spominjati jer je strašno, upravo sramotno da smo mi u 12.mjesecu donosili proračun kojeg ćemo onda sada u veljači niti dva mjeseca kasnije morati rebalansirati. To znači da se uopće nema ne vizije, nego pojma o tome kako rješavati financije ove države. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Nadica Jelaš.
Poštovani zastupniče Reiner kada ste spominjali dolijevanja ulja na vatru, ja tu ne mogu polemizirati s vama obzirom na to da je vaša struka nešto potpuno drugačije od ovoga o čemu je danas riječ. Dakle kada sam spomenula taj izraz dolijevanja ulja na vatru onda sam mislila da se ovo novo fiskalno pravilo moralo mijenjati iz razloga što staro fiskalno pravilo nije uzimalo u obzir upravo te gospodarske cikluse gospodarskog pada odnosno gospodarskog rasta. Obzirom da mi imamo eto već 6.godinu recesiju, gospodarski pad moralo se ovo fiskalno pravilo promijeniti na način kako zakon sugerira. A što se tiče političke neodgovornosti dakle ova izmjena i dopuna zakona pojačava političku odgovornost za sve razine političke izvršne vlasti.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Krešimir Bubalo. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana zamjenice predsjednika. Poštovani zamjeniče ministra gospodine Lalovac sa svojim suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o fiskalnoj odgovornosti ili fiskalnoj neodgovornosti. Zakon je donesen 23.11.2010.godine no prvo i osnovno pitanje je u ove tri godine da li je iko kažnjen i u jedinicama lokalne i regionalne uprave no isto tako znamo da i u ministarstvima nije kažnjen. Prema tome upitno je kada donesemo neke zakone da li se oni provode. No sada imamo i konačni prijedlog zakona pred nama ali je puno važnije od zakona odgovornost, a odgovornost je vrlina za postizanje sreće i uspjeha. Prebacivanje odgovornosti ili krivice na druge najveća je zapreka za ostvarivanje uspjeha. No gledajući dosadašnje rasprave imamo samo prebacivanje odgovornosti SDP-a na HDZ, s HDZ-a na SDP no u matematici uvijek postoje brojke. I kada pogledamo deficit za četverogodišnje zadnje razdoblje upravljanja HDZ-a ili ovo razdoblje kojim upravlja SDP pojim se da će biti ravnoteža u deficitu oko 70-ak milijardi kuna jel svi mi znamo da 2008.udio zaduženja u BDP-u je bio na razini 28%, danas smo prešli 60-ak posto i sigurno da je to ne zabrinulo nas sve u Hrvatskoj nego isto tako i Europsku komisiju. No evidentno je da mi danas govorimo o fiskalnoj odgovornosti ili neodgovornosti da se troši više nego što se stvara i da trošimo supstancu budućih generacija, djece koja dolaze. Gledajući i proračun za prošlu godinu malo prije se govorilo o radikalnim rezovima. Rezova nije bilo. Ali nisu uvijek potrebni radikalni rezovi nego rashode svesti u realnost. I onda kada vidimo proračun 2013. ili proračun 2014. gdje Vlada sama sebi diže stavku za 22% a onda vidimo da se šalje jasna politika i jasna poruka. Vlada neće štedjeti sama na sebi, štedjeti će na građanima Republike Hrvatske. Uvijek kada se štedi kreće se od sebe, kreće se od Vlade, Hrvatskog sabora, resornih ministarstava. I one troškove koji nisu potrebni a pričalo se i o džipovima i o mobitelima i o raznim glupostima i troškovima koji sigurno da Hrvatskoj nisu bili potrebni u ovom trenutku. Ali bilo je potrebno pomagati gospodarstvu, pomagati jedinicama lokalne i regionalne uprave da bi multiplicirali europska sredstva i da bi imali učešće. I puno projekata koji su zreli u gospodarskim zonama na našem selu, našoj poljoprivredi, u našem obrtništvu, puno je toga što se moglo poticati umjesto raznih troškova za čega je Vlada i resorna ministarstva izdvajala. Gledajući Zakon o fiskalnoj odgovornosti ne da je bitan zakon samo za Vladu, resorna ministarstva nego i za hrvatska javna poduzeća koji su značajni potrošači a očekivali smo da će biti značajni … [[Govornik se ne razumije.]] europskih sredstava. HŽ, da li je izradio projekte za europske strukturne fondove? Kažu rade a već su danas projekti trebali biti gotovi. Na puno jedinica lokalne i regionalne uprave koja su pripremila sredstva i koja su pripremila projekte, no predfinanciranje i učešće posebno velikim projektima jedinice lokalne i regionalne uprave neće moći realizirati. I onda se pojavljuje sugestija i Vlade dižite kreditna sredstva od EBRD-a, to vam neće ući u vaše fiskalno zaduženje ili kompletno zaduženje jedinica lokalne uprave izbjeći ćete natječaj a EBRD će biti skuplji od poslovnih banaka za zaduženje za europske fondove, izbjegnite taj natječaj pa izbjegnite i zakon o fiskalnoj odgovornosti jer nitko do sada u Hrvatskoj nije odgovarao zbog fiskalne neodgovornosti. A ja i ovdje pitam danas da li je fiskalna neodgovornost ako donesemo proračun za 2013. sa deficitom 10-ak milijardi kuna pa povećamo 70% deficit i on iznosi 17 milijardi kuna. To je neodgovornost. Ni jedan Hrvat ili Hrvatica u svom kućanstvu ako procjenjuje da će dići kredit na razini godine ne može 70% više potrošiti nego što ima. No evidentno je iz dana u dan da potrošačka košarica naših građana pada, da je sve manja, da cijene rastu. No isto tako vidimo rashodovnu stranu proračuna u prošle tri godine. Rashodovna strana proračuna raste i to posebno na nerazvojnim elementima. To je ono što HDSSB osuđuje, to je ono što ukazujemo a posebno ukazujemo na fiskalnu decentralizaciju koja je potrebna radi jedinica lokalne, regionalne uprave jer bolje upravljaju s time što imaju nego što to čini država. A zato je potrebna i regionalizacija Republike Hrvatske. No, ono što je bitno, bitan je gospodarski rast, zato su nam uvijek potrebni sposobni ljudi, prirodna bogatstva, kapital i tehnologije. Tehnologije uvozimo, kapital, on je u stranim bankama, osim u HBOR za odabrane, osim u HBOR-u. Ja mislim da HBOR dobro radi svoj posao jer dobar dio rizika prebacuje i na poslovne banke. No da Hrvatska nije trebala prodavati svoj bankarski sektor, to je sigurno, sigurno itekako važan element za realizaciju važnih gospodarskih projekat i programa. Prirodna bogatstva imamo ali imamo ograničenja i zaštitu na korištenju tih prirodnih bogatstava posebice kada govorimo o vodnom potencijalu gdje značajno možemo multiplicirati sredstva. I danas se govori o drugom mirovinskom stupu i o mirovinskom osiguranju. Pa zašto mirovinski fondovi ne bi upravo ulagali ne u državne obveznice nego u druge projekte koji se tiču Hrvatske i energetske stabilnosti Hrvatske ali isto i drugih projekata kada se tiče i Hrvatskih cesta i drugih stvari gdje znamo da dolazi keš. A državne obveznice sigurno da će bilježiti povećanje i cijene kamata jer svi mi znamo da kreditni reiting donosi povećanje cijene kapitala za Republiku Hrvatsku. Nedavno smo plaćali 10 milijardi kuna, danas 12, na godinu vjerojatno 15 milijardi kuna ćemo plaćati kamatu Republici Hrvatskoj za ono što koristimo tuđa sredstva. Znači nije bitno radikalno kresanje, jer bitna je potrošnja. Bitna je potrošnja. Neki kažu potrošnja oplemenjuje. Bitna je razborita potrošnja i ne trošiti više nego što imamo. I zato je bitna fiskalna odgovornost od Vlade Republike Hrvatske i javnih poduzeća do jedinica lokalne i regionalne uprave. I ne da je bitan zakon nego bitna je odgovornost da doista provodimo u jedinicama lokalne i regionalne uprave ono što je zacrtano. No isto tako imamo često mogućnost vidjeti i ministra Linića koji se trudi da bi uveo nove mjere pa onda vidimo i u kukuriku koaliciji jedni su za, jedni su protiv. Ako nema konsenzusa u kukuriku koaliciji pa kako će biti strateških odrednica u ovom našem Parlamentu za budućno Hrvatske kada govorimo o gospodarstvu, gospodarskom razvoju i budućnosti naše djece. To su teme koje su itekako važne za budućnost Republike Hrvatske. Mi danas imamo zakon i članak 11. u kojem se miće ona politička odgovornost. Politička odgovornost je itekako važna. No imali smo mi na lokalnim i regionalnim izborima i ljudi koji su osuđeni pa su ih ljudi birali. To je pravo i mogućnost. No itekako ta fiskalna odgovornost treba ukazati tko je taj u ovoj državi tko ne poštuje, tko se zadužuje i zadužuje buduće generacije. To je itekako važno. Kazna od 5 do 25 tisuća kuna neće pomoći jedinicama lokalne, regionalne uprave ako je njihov čelnik koristio više nego što je imao. No isto tako imamo istih situacija u nekim mjestima, primjerice Vukovar, nema gospodina Sabe ovdje, a imate jednu većinu u gradskom vijeću, a imate gradonačelnika druge političke opcije i imate situaciju gdje jedni drugima sigurno neće pomoći nego situaciju političku gdje jedni drugima odmažu, a odmažu ustvari Vukovaru. To je stvar koja nije dobra i za fiskalnu odgovornost. Ali isto tako u takvim jedinicama lokalne ili regionalne uprave članak 11.je teško primjenjiv. Može ga se primijeniti i kaznit čelnika 5-25 tisuća kuna i opet će nam se dogodit da i ta kazna, ako netko jednog dana bude kažnjen, da ta kazna ode u državni proračun pa zato i često govorimo o fiskalnoj decentralizaciji. Prepustimo jedan dio prihoda jedinicama lokalne i regionalne uprave kako bi se razvijale, kako bi stasale i kako bi kvalitetnije odlučivale nego što to čini Vlada Republike Hrvatske o bitnijim prioritetima za ta mala mjesta ili općine ili čak i gradove. Maloprije se spominjao i Ustav i izbor gradonačelnika, načelnika i fiskalno pravilo. Pa onda postavljamo pitanje i kad je u pitanju nedonošenje proračuna u jedinici lokalne i regionalne uprave, a idu onda izbori kao što je kad je u pitanju fiskalno pravilo, da li onda i u tom zakonu trebamo obratit pažnju da i taj zakon onda nije dobar i da se odnosi i na Ustav Republike Hrvatske. Građani i jedinica lokalne i regionalne uprave, ali i Republike Hrvatske očekuju da se namjenski troše sredstva, ali očekuju sreću i uspjeh u svojim jedinicama lokalne uprave u Republici Hrvatskoj. Zato je bitno i razborito projiciranje i razborito trošenje, ali isto tako i poštivanje zakona o fiskalnoj odgovornosti. Mi ovdje vidimo i gospodin Lalovac je rekao da je to prilagodba standardima Europske unije. Ja se bojim da će ovdje biti packe Europske unije umjesto odgovornosti i Hrvatske Vlade i jedinica lokalne i regionalne uprave. To je ono što zagovara HDSSB. Hvala lijepo.
E kolega, sad imate osam ili devet replika, nisam uspjela prebrojati. Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Bubalo, slažem se s vama sa dosta toga što ste rekli, poglavito u onom dijelu gdje ste rekli da bi se puno toga moglo poticati što bi donijelo koristi. Naravno, posljedično više radnih mjesta, eventualno aktiviranje građevinske operative jer ste rekli da su u jedinicama lokalne samouprave mnogi projekti pripremljeni, mnogi projekti su učinjeni i trebali su samo jedno malo poguravanje, rade naši kolege na terenu odgovorno, itekako odgovorno brinu o mnogim stvarima i naravno rade razne projekte i sigurno da bi ih određeno poticanje i potpora u određenom momentu, ono kako ste govorili dobro došla. To je jedan dio. A drugi dio gdje ste rekli glede poljoprivreda. Sama poljoprivreda svjesni smo do kakve sječe poticaja potpora je došlo u poljoprivredi i posljedično tome do čega je došlo. Jučer su bili ovdje kod nas u posjeti kolege iz Turskog parlamenta i oni su vrlo jasno rekli da treba itekako poticati poljoprivredu jer sa time svi dobivaju. Ostaje se u tim ruralnim područjima, naravno mi bi dobili kvalitetniju hranu itd., da sad ne ulazimo. A posebna je priča ona decentralizacija o kojoj ste govorili, dakle mnoge funkcije, mnoge obveze su dakle date u skrb i na brigu lokalnoj samoupravi, ali od … sa sredstvima ništa dapače po onoj osnovi poreza na dohodak su još mnogi i izgubili. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepa. Evo kolega Milinković je imao nekoliko replika. Prije svega kad su u pitanju poticaji sigurno da ima dosta prostora kad govorimo o gospodarstvu, poljoprivredi, gdje se može poticati i gdje ima dobrih projekata. No ono što sam i govorio maloprije to je da jedinica lokalne i regionalne uprave neće imati dovoljno snage i fiskalnog kapaciteta da projekte Europske unije koji su veliki, znači strukturnih fondova isfinanciraju sami i tu Ministarstvo regionalnog razvoja mora pomoći iznaći snage. Ali upozorio sam i na EBRD, upozorio sam na ono što se događa i što procjenjujem da će se događati u jedinicama lokalne i regionalne uprave. Za poljoprivredu bitni su poticaji, ali bitno je i tržište. Naš seljak zna proizvesti, naš seljak je konkurentan, ali itekako su važni i poticaji i troškovi repromaterijala, ali i ono što je konačno važno-tržište, a tu su bitne pakirnice, sortirnice, hladnjače i sve ono o čemu pričamo u poljoprivredi, ali to je zasebna tema. No ono što je ključno, to je fiskalna decentralizacija Republike Hrvatske jer jedinice lokalne i regionalne uprave puno bolje prepoznaju i detektiraju problem, problem naših sugrađana koji žive na tim prostorima i lakše rješavaju problem. No isto tako HDSSB često progovara o regionalizaciji, o fuzioniranju jedinica lokalne i regionalne uprave zajedničkim nastupima i smanjivanju državnog aparata.
Tomislav Klarić, replika.
Kolega Bubalo, spomenuli ste državni proračun prihvaćen u startu sa 17 milijardi kuna većih rashoda u odnosu na planirane prihode i time nam je sve bilo jasno. Ovo o čemu danas govorimo i o čemu ste vi govorili, o ovome o čemu danas tijekom jutra ministar Linić govori na tiskovnoj konferenciji o planiranom deficitu od 4,6%, sljedeće godine 3,6%, onda se ponovno najavljuju porezi na nekretnine, priprema se porez igara na sreću, uzima se dobit javnih poduzeća, ističe da se slijede sugestije stručnjaka iz Europske unije o proširenju porezne politike, a vi govorite, ja govorim i mi svi govorimo da investicije i život kreće upravo iz najnižih jedinica lokalne samouprave, regionalnih samouprava, onoga što se događa na terenu. Bez fiskalne decentralizacije nema daljnjeg razvoja, nema investicija. Mi možemo govoriti i o sredstvima koje ćemo privući iz EU. Čime ćemo pokrenuti te projekte ukoliko nam se Ministarstvo zdravstva ovih dana reklo da su dežurne službe naš standard? Pa onda jedinice lokalne samouprave da bi dežurne službe tijekom vikenda opstale i zadržale se sa radom, da bi naši građani imali to opet preuzimamo i tu odgovornost na jedinice lokalne samouprave. Da ne govorim o trgovačkim društvima kojima se sad planira oduzeti dobit da bi se zakrpale rupe u proračunu čime ćemo s tim našim trgovačkim društvima i u vlasništvu jedinica lokalnih samouprava i države pokrenuti nekakve razvojne cikluse i investicije. Porezima, nametima, punjenjem ove rupe od 17 milijardi kuna nećemo uspjeti pokrenuti ono što vi i ja želimo svaki na svom području, a što bi valjda trebala i država razmišljati o tome, bez investicija, bez gradilišta, bez zaposlenih građana sa što manjim nametima jednostavno nema razvoja, a da ne govorim o onih porezu koje [[Upadica Zgrebec: Hvala.]] jedinice lokalne samouprave u dva postotnom iznosu na 25% plaćaju u državni proračun.
Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo kolega Klarić. Naime, kad sam govorio o državnom proračunu rekao sam da je državni proračun i deficit bio projiciran za prošlu godinu 10 milijardi. No, krajem godine napravljen je rebalans i taj iznos je povećan za 70%, ne za 7%, za 70% i deficit je 17 milijardi za prošlu godinu. Deficit opet ove godine projicira se na razini 17 milijardi. To je nedopustivo. Mi trošimo nešto što nemamo. Mi se zadužujemo. Hrvatska u ovih 20 i nešto godina nije nikad vraćala ne glavnicu, ma ni kamate. Dolazi vrijeme kada će se morati podvući crta, ali ključ je ne smije se trošiti više nego što se ima. A isto tako govorimo o rashodovnoj strani, no isto tako vi ste spomenuli prihodovnu stranu, novi porez. A kako će izdržati hrvatsko gospodarstvo i hrvatski građani s novim porezima? Nadam se da do toga neće doći. No, isto tako kad je u pitanju dobit poduzeća država ih može oduzeti ili ne mora. No, govori se o novim investicijama posebno državnim poduzećima. Uzet će im se dobit i onda će se i njih tjerati u novo zaduženje. To je ono što nije dobro. Bolje da se iz te dobiti išlo u nove kapitalne investicije, investicije koje su važne. Često se ove dvije godine govori o investicijama samo o državnima. No važnost investicije jedinicama lokalne i regionalne uprave, važno je povlačenje sredstava EU, važne su privatne investicije naših poslodavaca, a i važne su strane investicije. E to je ono čega nedostaje u RH gdje naši gospodarski diplomati ne odrađuju svoj dio posla, ne prezentiraju mogućnost RH i ne pokušavaju dovesti strane investitore na prostor RH. O Ministarstvu zdravstva i dubiozama, posebno o Zakonu o plaćanju ne treba ni spominjati. Ono oko čega bi se složili to je razvoj.
Boro Grubišić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Bubalo, svjedoci smo ovoga što ste vi govorili o stranim investicijama da dolaze mnogobrojne delegacije u RH kao što i naše delegacije odlaze u druge zemlje. Samo da spomenem Katar, Azerbajdžan, Indoneziju i sve nekakve druge zemlje i egzotične i ne egzotične koje su ovdje dolazile delegacije i na kraju ništa od toga. No, ono što sam ja posebno htio istaknuti to je ono što ste sami spomenuli to je rekao bih rastrošnost i neodgovornost. Sjećamo se dolaska, nećemo sad ove nove aktualne događaje govoriti negoli one na početku mandata francuskog premijera, predsjednika Hollandea. Sjetite se koje je sve restrikcije u državnoj upravi napravio gospodin Holland. Socijalist otprilike po istom uvjerenju kao i evo vladajuća koalicija. Kamo sreće da smo se, da se ova koalicija Kukuriku ugledala na velikog socijalističkog vođu Francuske gospodina Hollandea u onom razdoblju kada je tek počeo mandat ne u ovom novom razdoblju. Dakle, fiskalna decentralizacija je ono što je bio problem i dan danas je problem Grčke. Grčka je visoko centralizirana zemlja i upravo poteškoće Grčke potječu iz tog problema. Odmah nakon Grčke po visokoj centraliziranosti je Republika Hrvatska. Dakle, ima mjesta za promjene, ima mjesta za reforme ali bez te fiskalne decentralizacije a funkcije smo decentralizirali to znate i sami kao bivši gradonačelnik Osijeka, dakle decentralizirane funkcije ali fiskalno drži se sve u riznici, drži se sve pod rukama jednog čovjeka ili Vlade koja ima tu riznicu pod svojom kontrolom.
Hvala. Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Gospodine Grubišiću, dragi prijatelju. Lijepo ste detektirali i dolazak stranih delegacija, ali i odlazak hrvatskih političara u strane zemlje. No, bitni su rezultati. Uvijek na kraju putovanja se podvlače rezultati pa sjećam se nedavno kad je ministar Vrdoljak išao u London pa mi je kolega Marić replicirao. Kaže, vidit ćemo kad se vrati dal' su njegove dnevnice uzalud potrošene. A sigurno da je došlo vrijeme da podvučemo crtu i postavimo isto pitanje. A gledajući Republiku Hrvatsku, gledajući dolazak stranih investitora onda mislim da je puno tih dnevnica i putovanja uzalud potrošeno. Ni investitori nisu došli u RH. Treba raditi promociju Republike Hrvatske i znaju se kanali kako se to radi, no radi se na jedan rastrošan način kao što ste i rekli gospodine Grubišiću bitna je odgovornost i to je ono što HDSSB traži. Ne prebacivanje krivnje sa lijevih na desne ili jedno ili drugo, sa SDP-a na HDZ. Ali kad gledamo matematiku, matematika je jasna, deficit je jasan, isto činili su jedni kao i drugi. No, ono što je važna poruka Hrvatska nije otok, Hrvatska ima svoje okruženje. Znamo šta je radila Mađarska, šta su radile susjedne zemlje. Mi moramo vući poteze, moramo stabilizirati i državnu blagajnu ali isto tako i javne sustave i jedinice lokalne i regionalne uprave. Spominjali ste Grčku. Uvijek se govorilo dužan ko' Grčka. Nadam se da nećemo zamijenit se sa Grčkom pa da kažu dužni ko' Hrvatska, jer upravo Europska komisija to neće dozvoliti. Ali mi moramo sami učiniti taj korak, a ne da nam drugi daju packe. Prema tome, potrebna je decentralizacija Republike Hrvatske.
Marijan Škvarić, replika.
Hvala gospođo potpredsjednice Sabora. Uvaženi kolega dobro je da ste u svom izlaganju se prije svega dotaknuli i fiskalne odgovornosti lokalne i regionalne samouprave odnosno čelnika jer dosta smo govorili o državnoj razini, a to je itekako bitno. Bitno je po tome da ste isto i ukazali da i po članku 11. se ukinula politička odgovornost na način da gradonačelnici nakon evo definiranja nekakve fiskalne odgovornosti odnosno neodgovornosti bi trebali maltene dati ostavku i odstupiti od ovog svog položaja. Jer naravno znamo naročito sad kad su gradonačelnici, načelnici direktno birani da u tom dijelu građani su ti koji tu političku odgovornost itekako napominju. Ja se ne bih niti složio da sad u tom dijelu su i smanjene na neki način, odnosno promijenjene i dio prekršajne odgovornosti. Baš bih htio čuti vaše mišljenje kako u kom dijelu će se onda nekoga kazniti za prekršaje od 5 do 25 tisuća kuna. Ma koji su to argumenti? Znamo da imali smo kolege gradonačelnike koji ima 25 tisuća kuna, a nije ništa … [[Govornik se ne razumije.]] platiti ako istovremeno napravite nekakvu dubiozu svoga grada od nekoliko desetaka čak i stotina milijuna kuna. Tih 25 tisuća kuna nije ništa, a istovremeno itekako nekome 5 tisuća kuna za krivo ispunjeni obrazac za putni nalog je puno. A to će se sigurno događati jer se i sad događa. S druge strane i nadležna tijela, prije svega revizija je ta koja mora imati procedure na cijeloj državi jedinstvene. Ima slučaj da revizija u jednoj županiji da uvjetno mišljenje za istu stvar, a revizija u drugoj županiji daje bezuvjetno mišljenje za apsolutno istu stvar. Znači, ovaj sa uvjetnim mišljenjem i po prijavi i poreznom nalogu će platiti kaznu. S druge strane moramo reći i onu odgovornost što ste rekli Vlade, državna poduzeća i čelnika, a tu je odgovornost i građana. Ako oni to žele što imaju, biraju gradonačelnike i načelnike koji rade takve dubioze, onda bi i oni trebali snositi odgovornost.
Hvala. Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Poštovani kolega Škvariću sigurno da je bitna odgovornost, fiskalna odgovornost i jasno da dosad je bilo zakonom definirano upravo ta ostavka. Ne znam nijednog načelnika, gradonačelnika ili župana da je morao podnijeti ostavku zbog fiskalne odgovornosti. I dosad ne znam da je netko kažnjen u RH. Evo volio bih gospodin Lalovac možda da se očituje da vidimo tko je kažnjen. No, smatram da ovih od 5 do 25 tisuća kuna neće pomoći jedinicama lokalne uprave. Evo ovih dana imate primjer Kutjeva o kojem se dosta priča i gospodin čini mi se Ivica Nikolić potrošio je dva proračuna u jednoj godini. I kakve će sreće imati Kutjevo ako on bude morao platiti 5 tisuća kuna? Ma nikakve! Jer je dugoročno osakatio Kutjevo i onesposobio ga u njegovom razvoju. Ali sigurno, maloprije ste spomenuli i revizije, uvjetno mišljenje detektira probleme da se o njima progovori. No isto tako ovih dana stiže izvješće i o političkim strankama koje imaju uvjetno mišljenje u RH. Prema tome, treba jasno progovarati i jasno ukazivati na nepravilnosti u nečijem fiskalnom poslovanju jedinica lokalne i regionalne uprave, države pa i stranaka.
Goran Marić, replika.
Hvala lijepa. Kolega Bubalo govorili ste i kazali točno rashode treba svesti u realnost. Rashodi se moraju smanjivati, ali treba pritom paziti da se smanjivanjem rashoda ne smanjuju oni koji će prouzročiti smanjenje potrošnje. A prihode se mora povećati ali ne porezima jer je iscrpljena mogućnost poreza. Fiskalni napor je znatno veći od fiskalnog kapaciteta. Prema tome tu ne dolazi u obzir. Govorili ste i o fiskalnoj neodgovornosti i o financijskoj neodgovornosti. Pa sve više se govori i o jednoj neodgovornosti i o drugoj, donosimo sve više zakona, a sve je više neodgovornosti u svakom pogledu. I u fiskalnoj i u financijskoj. Zakon o financijskoj odgovornosti i predstečajnoj nagodbi je najneodgovorniji i najštetniji zakon donesen u povijesti RH. A Državni proračun za 2014. je školski primjer fiskalne neodgovornosti i ugrožavanja sudbine Hrvatske. Dobro je da slijedi rebalans, dobro je. Govorili ste da se neodgovornost ne kažnjava i spomenuli ste sad jedan grad, a postoji još jedan grad kraj kojeg prolazite kad idete u svoj Osijek gdje je gradonačelnik krivotvorio zapisnik Gradskog vijeća, obmanuo ministra koji mu je dao odobrenje za zaduženje a kad se saznalo da je obmanuo i da je krivotvorio ministar je povukao odobrenje ali nitko nije kažnjen. Ni Državno odvjetništvo nije uopće reagiralo. Govorili ste i o mirovinskim fondovima da ulažu. Pa ulagali su oni u INGRA-u, u METRONET, u OPTIMA-u, u Dalekovod, u NEXE GRUPU, upropastili 4,8 milijardi kuna naših novaca. Ako Hrvatska država svoju sudbinu prepusti fondomanima ode Hrvatska neću reći gdje.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Kolega Mariću rashode moramo svesti u realnost. Govorili smo o potrošnji i to je ono čega sam se dotakao u mom izlaganju. Postoje na rashodovnoj strani itekako stavke u proračunu koje se mogu rezati, a koje neće utjecati na potrošnju. No, gledajući razdoblje od 2008. do 2014. rashodovna strana državnog proračuna je rasla, a vi kad pogledate konsolidirane proračune jedinica lokalne i regionalne uprave oni su padali u RH. Vodio sam Osijek zadnje 4 godine i znam da mi je proračun sa 600 išao prema 400 milijuna kuna. I morali smo odgovorno se ponašati i rezati troškove. Ali isto tako i voditi brigu da imamo kapitalnih investicija. Sve više zakona, a sve više problema. E to je ono što trebamo razmisliti u Hrvatskom saboru i ukazivati. Lijepo ukazujete na predstečajne nagodbe gdje nezdravi uništavaju one zdrave. I to je ono što svakodnevno naši građani i naši poduzetnici u razgovorima nam kazuju. On je nezdrav kaže, povlači mene zdravog koji sam uredno plaćao poreze, koji sam uredno plaćao dobavljače. Jel sam ja bio glup što sam uredno plaćao porez? To je pitanje koje svakodnevno čujemo po terenu. To je pitanje koje mi postavljamo u ovom Hrvatskom saboru. To je pitanje koje moramo razriješiti. Dala je packu i Europska komisija vezano za predstečajnu nagodbu ali izgleda da ta packa nije bila dovoljna. Maloprije ste spomenuli kolega Mariću rebalans nakon mjesec i nešto dana proračuna što smo dobili. Tu se govori o jednoj neodgovornoj politici. Proračun je dokument koji se odnosi na proračunsko razdoblje od jedne godine. Onda nisu nastupile izvanredne okolnosti, nije bilo potresa, rata i nečeg drugog da bi rebalans nakon dva mjeseca radio. O Novoj Gradiški sve znamo, o fondovima će se u RH tek pričati i znat a to su djeca koja se igraju našom budućnošću.
Hvala. Jadranka Kosor replika.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Bubalo, rekli ste među ostalim govoreći o zadnje tri godine da su se rashodi državnog proračuna u zadnje tri godine konstantno povećavali. Ako ste tu uračunali 2011.a tako sam razumjela, to su te dvije, odnosno tri zadnje godine onda moram reći da nije točno. Naime, 2011.je rashod državnog proračuna su bili zamrznuti dakle u odnosu na prethodnu godinu a u tako zamrznute rashode uklopili smo nove četiri milijarde rashoda dakle koje su dolazile i zbog povećanja za mirovine ali isto tako zbog obveza prema EU i kamata itd. Dakle, to je jedna tvrdnja na koju sam se željela referirati a druga vezana za odgovornost onih koji zapravo krše zakone. Vi ste spomenuli s pravom da su pa usudila bih se reći ja mnogi od onih koji su bili čak i procesuirani zbog različitih kaznenih djela, pobjeđivali i to ste vi spomenuli pobjede na lokalnim izborima. To je mislim nedopustivo i možda bismo trebali sada i sad je taj trenutak razmisliti, to se vrlo lako da ugraditi u zakone da one osobe protiv kojeg se vode istrage ili su optuženi ili su osuđeni ne mogu biti kandidati niti na jednoj listi. Hvala.
Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Naime, gospođo Kosor govorio sam maloprije o razdoblju 2008.-2014.i vidljivo je u tom razdoblju ako pogledate proračun 2008.da su značajno povećani troškovi, rashodi, znači nisam baš svaku godinu posebno nego razdoblje uzmimo od 2008.kad je počela kriza do 2014. Rashodovna strana proračuna nažalost nije zamrznuta. To je bilo čak prije vašeg razdoblja dok ste bili premijerka. Gospodin Sanader je govorio da krize nema. Svi se sjećamo tih izjava, ali krize je itekako bilo i onda je bilo već vrijeme da se zamrzne rashodovna strana. No gledajući rashodovnu stranu karikiram od 100 milijardi, došlo je gotovo na 150 milijardi. Znači to su brojke no ono što se zamrzlo, nije se zamrzla rashodovna strana. Zamrzlo se gospodarstvo, imamo gospodarski pad, imamo pad bruto društvenog proizvoda, imamo pad broja zaposlenih, rast broja nezaposlenih, smanjivanje izvoza, ne kažem rekao je gospodin Lalovac CEFTA itekako nas je pogodila, bitna je odgovornost i svako ako bude odgovoran u jedinici lokalne, regionalne uprave, državi, javnom poduzeću onda nam se neće ovo događati što nam se događa. Maloprije ste spomenuli gospođo Kosor i one koji su pobjeđivali a presuđeni su. Mislim kad je u pitanju istraga da ne treba prejudicirati nečiju odgovornost jer sigurno da imate po terenu i kaznenih prijava itd. ljudi u konačnici dokažu da su nevini. Prema tome ne smije se prejudicirati odgovornost ali sigurno treba poraditi na ovome da oni koji su osuđeni da ne mogu činiti ono što su činili jedinicama lokalne uprave.
Nadica Jelaš, replika.
Kolega Bubalo i u svojoj raspravi i u ovim odgovorima na mnogobrojne replike najčešća riječ koju ste upotrebljavali je riječ odgovornost odnosno neodgovornost i slažem se apsolutno s vama da odgovornosti zaista treba govoriti. Spočitavate ovoj aktualnoj Vladi da je neodgovorna zato što je u Proračunu za 2014.godinu predvidjela deficit od 10 milijardi a da se eto već nakon mjesec i pol dana ide na rebalans obzirom da taj deficit iznosi kao što ste vi rekli 17 milijardi kuna. Dakle, moram vam nešto reći, odnosno podsjetiti. 2011.godine tadašnja HDZ-ova Vlada iskazala je deficit u daleko manjem iznosu nego što je on stvarno bio, dakle iskazala je 14 milijardi a prošle godine je Eurostat utvrdio da je on zapravo iznosio 24 milijarde kuna, dakle 10 milijardi kuna više od onoga što je iskazano. Taj deficit koji je tada bio dakle neiskazan, koji je bio pogurnut da tako kažem pod tepih naprosto se prelijao u 2013.godinu dakle sad je povećanje deficita s 10 na 17 milijardi ali ovdje je bio skriveni deficit 10 milijardi više od ovih 7. Dakle, matematika je kao što vi kažete takva, jasna. Ali vratimo se odgovornosti odnosno neodgovornosti. Je li dakle to prikrivanje proračunskog deficita o kojem sam govorila za vrijeme HDZ-ove Vlade i prebacivanje tog deficita, tog vrućeg krumpira novoj Vladi, je li to bila politička odgovornost, odnosno fiskalna odgovornost?
Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Kolegice Jelaš, doista sam govorio o odgovornosti i s tim sam započeo svoje izlaganje jer odgovornost je vrlina za postizanje sreće i uspjeha. Prebacivanje odgovornosti ili krivice na druge najveća je zapreka za ostvarivanje uspjeha. No vi ste u svojoj replici nastojali prebacivati svoje neuspjehe na svoje prethodnike. Ja sam govorio i o SDP-u i o HDZ-u, ne treba se vraćati u rikverc, treba gledati u budućnost. Spomenuli ste i spomenut ću vam brojku od prošle godine. predviđeni deficit je bio 10 al smo rebalansom išli na 17 milijardi kuna. Ove godine je već predviđen 17. Nadam se da će se rebalansom taj deficit smanjivat jer ne možemo više trošit nego što imamo. Maloprije ste spomenuli vrući krumpir. Sve je više vrućih krumpira u RH a sve više gladnih ljudi, to je moj odgovor na repliku.
Srđan Gjurković, replika.
Hvala potpredsjednike Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega, evo ja ću se nadovezati na kolegicu Jelaš. U replici vi ste isticali iznimno puno riječ odgovornost pa onda malo decentralizacije, naravno, dosta ste razgovarali o lokalnoj upravi i samoupravi pa bih ja vas rado isto pitao, političku odgovornost ste na izborima imali kad vam građani nisu dali podršku da ostanete gradonačelnik, ali što je s onom odgovornošću što se ima nakon što državna revizija utvrdi da imate nekakvo uvjetno mišljenje, da su vam sporna i sumnjiva potraživanja, skoro 10% proračuna, kakva je onda odgovornost lokalnih čelnika koji onda eventualno traže da im se još od strane države pokrivaju ta sredstva? Ja isto tako smatram u tom segmentu da ta odgovornost mora biti puno stroža, ne samo politička čekajući 4 godine, nego da ta odgovornost mora biti i ili materijalna ili u situaciji da onda država kad se traži decentralizacija jasno kaže, prvo uredite svoje poslovanje unutar kuće, a onda možete dobiti sredstva.
Odgovor na repliku, Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Kolega Gjurkoviću, ljudi vam daju povjerenje ili vam ne daju povjerenje. Meni su davali u prošlim godinama, i u županiji i u gradu i u našoj političkoj opciji. No isto tako u gradu Osijeku išli ste svi protiv jednog, vaša je koalicija SDP-a, HNS-a, HDZ-a i da vam ne govorim cijeli politički spektar, je išao je i jedva je pobijedio. No itekako sam siguran da HDSSB ima podršku i u gradu Osijeku i u Slavoniji i Baranji i to ćemo dokazati ponovo na idućim izborima. No kada govorimo o lokalnim čelnicima, onda sigurno da svatko treba imati fiskalnu odgovornost i odgovornost koju sam naglašavao u svom izlaganju. Neki imaju više pomoći, neki manje u jedinicama lokalne i regionalne uprave, ali zato je i potreban regionalni razvoj RH i decentralizacija upravo po onom koeficijentu razvijenosti RH jer imamo neke razvijene koji se sve više razvijaju, imamo neke nerazvijene, a to je upravo Slavonija i Baranja koja sve više zaostaje.
U ime Kluba zastupnika HNS-a, kolega Srđan Gjurković.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege. Klub HNS-a podržat će Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o fiskalnoj odgovornosti. Ja ću u ime kluba iznijeti određene argumente pa koji su i vezani za dio rasprave koji su bili prije mene u ime klubova. Dakle, ono što je suštinski jasno da fiskalnu odgovornost koju smo i imali do sada sa postojećim zakonom i sa ovim izmjenama zakona ojačavamo na način da, već je rečeno, ali moram ponoviti, unutar Hrvatskog sabora osniva se povjerenstvo koje u biti većinom od stručnjaka nezavisnih koji ima i jača ulogu samoga Hrvatskog sabora u kontroli rada kako Vlade, tako i lokalne samouprave i razmatrat će i procjenjivati primjenu fiskalnih pravila i planiranja i dokumenata koji se donose vezano za ovaj zakon. I to je jedna novina koja u potpunosti isključuje ona razmišljanja i naravno po meni politiziranja u smislu ništa od ovoga, nikakve koristi, nikakve odgovornosti, pa neće oni to poštivati pa nikom se ništa po tom pitanju neće dogoditi. Dapače, uvođenjem i ovoga zakona, ali i povjerenstva dobiva se puno veća i odgovornost i transparentnost, a i nezavisnost i što je najvažnije unutar Hrvatskog sabora, od nezavisnih stručnjaka, a ne uvijek kako često se voli reći, od strane Europe. Jer cilj Europe u svakom slučaju je smanjiti deficit, u svim zemljama EU i javni dug i povećat konkurentnost. Što, kako, na koji način i kako to sve skupa pratiti odgovornost je Hrvatskog sabora, odgovornost je hrvatske Vlade. Ovo je jedan od zakona koji osigurava te pretpostavke i slažem se u raspravama da samo ovaj zakon naravno neće sam po sebi osim odgovornosti i stvaranja dugoročnog planiranja i strukturnog i makroekonomskog, mislim strukturno na fiskalnu politiku, sam po sebi donijeti novo, osim što ćemo se dati u one okvire koje smo potpisali i obavezali smo se. Ovaj u biti zakon je vezan za niz reformi o kojima se ovdje razgovaralo i ubiti ih se negiralo da postoje. Ja neću govoriti samo o reformama koje su vezane za gospodarstvo, vezano za Zakon o strateškim investicijama, poboljšanju investicijskog okruženja, smanjenju odnosno ukidanju plaćanja poreza na dobit ako se ne investira, o fiskalizaciji, o smanjenju davanja za vode i šume. Ja ću govoriti o konkretnim mjerama i reformama koje su nužne i koje se provode na različite načine u svim zemljama EU bile one u prekomjernom deficitu, a evo čuli smo, još ćemo jedanput ponoviti, 16 zemalja je u proceduri prekomjernog deficita, mi smo 17., 14 zemalja ima veći javni dug od 60%, prosjek javnog duga u europskim zemljama je 89%. Dakle, to su reforme koje provodi ova Vlada i koje će provoditi i koje u biti ukazuju da ova Vlada vrlo dobro zna što treba raditi da se i prilagođava i potrebama i prilika i života i društva i gospodarstva kao što se i mi prilagođavamo izmjenama zakona, kao što isto tako mi sudjelujemo u onim direktivama i uredbama koje se kreiraju unutar EU, a te sve izmjene nove su vezane za unapređenje i boljitak, a ne naravno da bi unazadili postojeće određene propise odnosno zakone. Dakle, zajedno sa ovim zakonom do sada mjere koje se strukturne provode od strane Vlade to su centralni obračun plaća, reforma mirovinskog sustava, reforme državne službe, nadzori nad zapošljavanjem u državnim institucijama i javnim službama, reorganizacija državnih institucija, ustanova i ureda državne uprave, transformacije Državnog inspektorata o kojem smo imali prilike zadnjih dana raspravljati, racionalizacije i spajanja agencija, ukidanje i smanjivanje parafiskalnih nameta, 57 parafiskalnih nameta ili će biti ukinuto ili dijelom smanjeno u ovoj godini, legalizacija bespravno izgrađenih objekata, objedinjavanje obrazovnih potpora za udžbenike, objedinjavanje socijalnih naknada, jedinstveno tijelo za vještačenje, kontrola bolovanja, smanjenje izdataka za lijekove za recept, uvođenje besplatne dopunske liste pomagala, korekcija, to znamo, usklađenje međustope PDV-a i ukidanje poreznih olakšica poreza na dohodak za područja od posebne državne skrbi i brdsko-planinska područja koja nisu u skladu sa onim 75% prosjeka razvoja, javna nabava objedinjavanje. To je sve u proceduri. Ono što se započinje dalje integracija pratećih službi, outsourcing usluga, transformacija i plasiranje dijela čitavih poslovnih aktivnosti, objedinjavanje javne nabave, jedinstveni novčani centar, smanjenje izbora financiranje supstitucija sa sredstvima iz europskih fondova, masterplan bolnica, restrukturiranje mreže škola i programa i reorganizacija pravosudnog sustava. E sada jeli mi netko može reći da nije ovo strukturna reforma, jednim dijelom u provedbi, jednim dijelom započetih reformi? I to je sastavni dio u biti ovog zakona i ovo je sastavni dio projekta i rada Vlade i fiskalne i makroekonomske kako bi što dobili što konkurentnije gospodarstvo, što efikasniju javnu upravu. Ono što ovaj zakon isto tako donosi, donosi poboljšanje učinkovitosti kod korištenja sredstava iz proračuna i lokalne samouprave i države i županije odnosno područnih samouprava ali i svih tijela od trgovačkih društava, sudova, svih institucija koje je država ili osnivač ili vlasnik. A ta učinkovitost i kontrola načina rada donosi i ekonomičnost i djelotvornost i ono čemu svi vjerujem u politici težimo svrsishodnost, a to je da politika bude mjerljiva, da ono što planiramo možemo uspoređivati sa ostvarenim, da se odgovara za ono što izrečemo, šta napišemo, šta donesemo, šta radimo. Naravno u politici pa tako i u provođenju i fiskalnih mjera i svih reformi i ostvarenju planiranih ciljeva uvijek postoje određene neplanirane pojave na koje ne možemo utjecati. Da li su one vezane za naše okruženje, za naša tržišta na koja smo oslonjeni kod izvoza ili kod turizma zavisno ili vremena ili svjetskog prvenstva, to je nešto što Vlada sigurno mora pratiti, reagirati, dopunjavati i ispravljati. Ali isto tako treba naglasiti da sve što je planirano da u datom trenutku postoje i neplanirane pojave, a ono što je bitno da se prevenira i da se po tom pitanju odrađuje kvalitetno. Govorili smo i o lokalnoj samoupravi i o odgovornosti lokalne samouprave. Mi u klubu HNS-a smatramo da trebamo transformirati određene zakone ili u lokalnoj samoupravi koje bi stavile u bolji položaj gradonačelnike i načelnike odnosno župane u odnosu na prekršaje i mogućnost odnosa sa gradskim vijećima u kojima nemaju većinu politički ili se ne mogu dogovoriti oko određenih programa. Sve ove reforme i ovaj zakon i drugi zakoni diktiraju određene i programske i proračunske stavke u jedinicama lokalne samouprave na način da često gradonačelnici nisu u mogućnosti mijenjati proračun, a odgovaraju prekršajno za njih. Zbog toga u daljnjim raspravama i kod drugih zakona posebno o Zakonu o lokalnoj samoupravi treba voditi računa da se tu odgovornost prebaci i na one koji su predstavnici grada odnosno gradsko vijeće ili na proračun. A isto tako voditi računa, malo prije sam replicirao kada govorimo i o raspravama i dobivanju revizija od strane Ureda državne revizije o uvjetnim ili sličnim lošim mišljenjima za rad određenih gradskih, županijskih ili općinskih uprava da potpore od strane države moraju biti isto manje ili smanjene isto tako kao što Hrvatska ako ne provodi fiskalna pravila ima određene sankcije odnosno ograničenja i mislim da je to puno kvalitetnije nego ove prekršajne prijave. Hvala lijepa.
Sada ćemo preći na replike. Marijan Škvarić, izvolite.
Uvažena potpredsjednice Sabora. Uvaženi kolega, prije svega u vašem izlaganju ste dobro napomenuli tri stvari prije svega ovo je ipak sve što radimo i fiskalna odgovornost vezana je uz direktive Europske unije. Drugo je da ste zaista napomenuli da korištenje sredstava mora biti što efikasnije, ono najbanalnije od ovog sveg što piše a to je ono nemojmo trošiti više nego što imamo i ono što radimo neka to radimo po zakonu. I spomenuli ste dobro lokalnu samoupravu, da je tu velika odgovornost, veliko iščekivanje u tom dijelu. Naravno, da li je to realno ili ne o tome možemo u nekim drugim stvarima diskutirati. Ono što bih posebno ipak spomenuo da ipak budimo realni najveća stvar koja nam se može dogoditi da nam u svemu tome ima što reći učešće i utjecaj Europske unije. Mogu to govoriti iz svog primjera o fiskalnoj odgovornosti, osobno kada radite projekte iz Europske unije a to su nažalost, ne nažalost, na sreću što sam čak i morao jer … [[Govornik se ne razumije.]] kada sam postao gradonačelnik i kada sam pokrenuo jedan … [[Govornik se ne razumije.]] investicijski ciklus potpore nisam mogao dobiti nažalost od resornih ministarstava, okrenuo sam se fondovima. I kada vi potpišete jedan ugovor koji vam je pola kilograma teški o svim tim stvarima za koje ste odgovorni kada ih provodite, sredstva koja dobijete iz tih fondova onda itekako ćete biti svjesni što i kako trebate napraviti da odradite taj program i projekt. A svjesni ste baš zbog toga što bez obzira što smo mi skloni u Hrvatskoj da imamo jako dobre zakone samo se nitko na njih ne primjenjuje i nitko se na njih ne odgovara jer da barem odgovara ja kao gradonačelnik Lepoglave imao bih problem da imam previše, odnosno manjak prostora u zatvoru. A to još uvijek se nekako bavimo s time da ipak Europska unija će biti korektivni faktor. Iz tog dijela ono što imamo da to isposlujemo da itekako će nam se to punom mjerom vratiti.
Odgovor na repliku Srđan Gjurković.
Poštovani kolega drago mi je da ste prepoznali ovu moju želju i namjeru da istaknem jer u dosadašnjim raspravama u toliko o lokalnoj samoupravi nije raspravljano iako apsolutno ovaj zakon se odnosi i na lokalnu i regionalnu samoupravu ali i sva trgovačka društva i ustanove koje su vezane odnosno 100%-tni su vlasnici lokalne i regionalne samouprave što je iznimno veliki broj. I dobro je i radi javnosti vidjeti i znati da se u Hrvatskom saboru neovisno o naravno definiciji samog deficita proračuna fiskalnoj politici i makroekonomskoj politici Vlade puno je zanimljivije i interesantnije međutim lokalna samouprava je građanima puno bliža. A isticanje odgovornosti lokalne samouprave posebno njene učinkovitosti u provođenju zakona i nove kontrole njenog rada je nešto šta u svakom slučaju će hrvatski građani pozdraviti. A i ova politička odgovornost koja je kao pod navodnike da to tako kažemo "ukinuta" ovim zakonom, sasvim je jasno da nije ukinuta u onom formalnom smislu jer građani Republike Hrvatske, mediji, javnost apsolutno prate rad i prozivaju za političku odgovornost na svaki mogući način. I to je dobro jer odgovornost koju i lokalni čelnici kao i mi na državnom nivou preuzimamo je preuzimanje i korištenje ulaganje sredstava hrvatskih građana za njihovu dobrobit i oni imaju pravo jasno znati koliko smo dobri, koliko smo učinkoviti i koliko to ispravno radimo.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Vi ste kolega jedan od najvećih verbalnih optimista u Republici Hrvatskoj što se tiče gospodarskog stanja. Jedna od teza koju ste iznijeli je potrebno da politika bude mjerljiva. Niste nanijeli, iznijeli ni jedan pokazatelj koji bi mjerljivo pokazivao i dokazivao vašu tezu da stvari idu u dobrom pravcu. Reiting agencije su nastavile znate u koju kategoriju reiting Hrvatske i hrvatskih javnih poduzeća i hrvatskih gradova. Europska komisija nas gura u proceduru prekovremenog deficita, 6 godina recesije, niti jedan pokazatelj ne pokazuje da iz te recesije ikuda izlazimo. I završiti ćemo i ovu godinu ponovo sa nažalost sa minusom u recesiji i ispod nule ćemo biti što se tiče BDP-a. Šesta godina biti će, početi ćemo sedmu godinu u recesiji. I vi sada govorite o mjerama o optimizmu, o oporavku, čega? Pa zar vi niste vidjeli da je industrijska proizvodnja ponovo zabilježila pad na godišnjoj razini od 2,5 ili 2,8%, u prethodnoj godini 5, nešto, 5,5? Pa ako se vi uopće kao vladajuća koalicija, kao ljudi koji trebate preuzeti odgovornost niste spremni uopće suočiti sa realnošću toga stanja već nastavljate ovako besprizorno prodavati demagogiju bez ikakvog pokrića onda stvarno ove naše rasprave više gube smisla.
Odgovor na repliku Srđan Gjurković.
Poštovani kolega da li naše rasprave imaju ili nemaju smisla to će procijeniti hrvatski građani. A da li ćemo mi 2014. godine izaći iz recesije ja osobno vjerujem zato, ne samo zato šta je to koalicijska Vlada koja je to tako rekla ili napisala nego zato što su to procjene ekonomskih stručnjaka koji se samo ne mogu dogovoriti da li 0,2 ili 1,2% ćemo biti u rastu bruto proizvoda. Ono što je jasno da smo u 2013. godini imali rast investicija, privatnog sektora, da u 2014. ćemo imati još veći rad i privatnog sektora i javnog sektora i da je to pokazatelj pripremljenih i projekata i moguće realizacije koja je dobrim dijelom uvjetovana svim mjerama i instrumentima uključujući i zakone koje smo donijeli u Hrvatskom saboru. Prema tome, moj optimizam se temelji na činjenicama i na procjenama stručnjaka.
Boro Grubišić replika.
Hvala lijepo. Kolega Gjurković, kako vi ocjenjujete uopće te uspjehe ove vaše Vlade kada je kreditni rejting smeće postao što, nakon smeća što? Ono što je valjda rekao gospodin Gajnik za zaposlenika Imunološkog zavoda. Nadalje, sve radite na tome da se rastoči ova država, država Hrvatska i ide vam dobro to. U rastakanju Hrvatske ide vam jako dobro. Prvo ste ocijenili da je 2% doprinosa za zdravstveno osiguranje koje je nosilo oko 2 milijarde kuna odličan doprinos za gospodarstvo Republike Hrvatske, a time ste doveli bolnice u stanje da imaju 30% sada manje prihode i produžili liste čekanja. Govorite na engleskom o outsourcingu. Što to znači? To je out za zaposlenike u drugim službama osim nemedicinskim, a sourcing ne znam šta vi tražite sourcing, to mi nije jasno. Samo znam da je out za spremačice, majstore i sve ostale koji rade u bolnicama. Dopunsko osiguranje ste svima nametnuli 70 kuna, i baki koja ima mirovinu 1000 kuna i onome tko ima recimo u Vladi ili zastupnicima koji imaju 15, 20 tisuća kuna. Svi jednako 70 kuna imaju dopunsko. Pa gdje to ima smisla? Gdje vam je socijalna osjetljivost? U pravosuđu kažete reforma pravosuđa, tako što ćete sudove koji imaju tri puta više posla kao Slavonski Brod od Požege prebaciti sjedište sudova u Požegu zato što je valjda tamo jak SDP-ovac jedan koji sjedi ovdje u Saboru, a inače bivši gradonačelnik Požege pa je on odvukao svojom podobnošću i zaslugama u SDP-u sud u Požegu. Dajte malo drugačije razmišljajte. Dajte malo pobrinite se da Hrvatska ide naprijed. Ne moramo bit do kraja baš tako žurni i tako revnosni u rastakanju Hrvatske. Osim toga, o vašoj zdravstvenoj reformi najbolje su rekli djelatnici u kliničkim bolnicama, vidite zdravstvo 21. stoljeća gospodina Ostojića. Piše fino.
Hvala kolega. Izvolite kolega Gjurković.
Poštovani kolega, evo npr. fiskalni učinci reorganizacije državnih institucija odnosno Porezne uprave, … socijalna skrb, uredi državne uprave, policijske uprave i postaje su vam uštede od 35,4 milijuna kuna. Da li postoji negdje područni ured ili je tamo ispostava to je tehničko pitanje, pitanje uštede, bolje racionalizacije i kvalitetnije reorganizacije. Govorite smanjili smo 2% postotnog poena zdravstvo s 15 na 13% pa smo urušili zdravstvo. Zdravstvo je bilo iznimno loše vi to vrlo dobro znate i prije, zato se ide u reforme. Ali ono što je ključno osim reformi javnog sektora o kojem sam govorio u ime kluba, ovo smanjenje opterećenja gospodarstva koje će se i dalje nastaviti je ključno za izlazak iz krize. Fiskalna odgovornost i reforme su jedno, reforme javne uprave, a konkurentnost gospodarstva osiguranje gospodarstvu da što lakše i što jednostavnije izađe na tržište i poveća izvoz, konkurentnost, je ključno što ova Vlada radi u makroekonomskom smislu. Šta vi govorite, outsourcing i ne outsourcing sasvim je jasno da određene radnje, odnosno usluge koje se nalaze unutar javnog sektora treba dati privatnom sektoru da radi jer on radi puno efikasnije, u mnogočemu i brže i kvalitetnije će napraviti uštede nego što javni sektor radi. To je poznato, zato se to i radi.
Krešimir Bubalo, replika.
Hvala lijepo. Kolega Gjurkoviću, lijepo ste rekli da je politika mjerljiva, no ono što nije lijepo to su upravo brojke koje ukazuju da Hrvatska ide u pogrešnom pravcu. 380 000 nezaposlenih, pad BDP-a, deficit spominjemo ove godine 17 milijardi, no u mandatu će biti 70 milijardi. To je pet proračuna svih 556 jedinica lokalne uprave, u vašem mandatu. Ono što je HNS posebno zagovarao to su velike investicije. Njih također nema. Kreditni rejting pada. Vidi se da su svi makroekonomski pokazatelji negativni i šta se onda događa? Ono u čemu jedino građani još vide sreću to su igre na sreću, evo i to danas će se još žešće oporezivati. Nismo protiv toga, ali vidljivo je, vaše prognoze iz 2012. pa i 2013., sigurno i 2014. neće se ostvariti. Optimizma nema. Vi govorite o optimizmu. Da prošetate malo Slavonijom i Baranjom, po selima i gradovima, onda bi itekako osjetili što se događa i kako ljudi žive. Iz saborske klupe to se ne vidi, prema tome politike se moraju mijenjati jer ova mjerljivost koja je iskazana je negativna.
Odgovor na repliku, Srđan Gjurković.
Poštovani kolega, vi ste do nedavno bili i čelnik u Osijeku, a i HDSSB ima određenog utjecaja na nezadovoljstvo sigurno građana Slavonije i Baranje načinom na koji je vladao. Ova koalicija je došla prije 2 godine i preuzela je 205 000 radnika koji su radili u privatnom sektoru, koji nisu primali plaću niti su im uplaćivani doprinosi. Mi smo zatekli 70 000 radnika u gospodarstvu u tvrtkama koje su bile u blokadi godinu i više dana. Ako vi mislite da čarobnim štapićem se to rješava, a mislim da znate i da ste realni u tom segmentu da to nije moguće, da je trebalo provesti predstečajne nagodbe, uvest nove zakone i propise kojima bi se to uvelo u realno. Rezultat toga dijelom je i veći broj nezaposlenih. Moj optimizam ili optimizam ove Vlade ili optimizam koalicije temelji se na radu i na činjenicama, a to što vi u to ne vjerujete žao mi je. Mi ćemo vas po tom pitanju razočarat, ali ćemo vjerujem potvrdit optimizam hrvatskih građana da se iz krize izlazi.
Ivan Šuker, replika.
Hvala lijepa. Kolega Gjurkoviću, vrlo interesantno je slušati ove rasprave, međutim hrpa rasprava ide u pogrešnom smjeru. Ovaj zakon se točno zna zašto je donesen i ja vam to mogu reći iz prve ruke. Donesen je zbog toga što i onda kao i danas određeni moćnici, a njih je puno koji troše proračun troše više od onoga što imaju. I dakle, usprkos svih promjena Zakona o proračunu i procjene fiskalnog učinka događaju se neke stvari koje su se događale. I taj zakon je donesen da se Hrvatska ne nađe u situaciji u kakvoj se danas našla. To je činjenica. I ako ste vi smatrali da zbog ovoga ili onoga u 2012., 2013. ne možete poštivati odredbe Zakona o fiskalnoj odgovornosti onda ste ga trebali promijeniti. I svaka druga priča mi smo učinili ovo, mi smo učinili ono pada u vodu. Zašto? Zato što smo mi danas u mjerama prekomjernog deficita. Imamo deficit od 18 milijardi. Vlada je danas donijela odluke koje je donijela odluke. Ali zašto? Zato što mnogi sudionici da tako kažem u tom prometu nisu se držali pravila, nisu se držali pravila koja su napravljena iz jednostavnog razloga da Ministarstvo financija više ne luduje u 12 mjesecu i pokriva sve one koji su više potrošili i da se taj proračun nekako zakrpa, nego naprosto da onaj tko podnese određeni program dobije za toliko i to novaca. Ako to nije u stanju izvršiti ili neka podnese ostavku ili neka osmisli neki drugi program koji može izvršiti za toliko i toliko novaca. Čemu sva ova prepucavanja i balalajke oko nečega što je bjelodano jasno. Samo je pitanje da li mi to što je bjelodano jasno želimo priznati, a očigledno da ne želimo priznati i zato se danas nalazimo ovdje gdje se nalazimo. I nalazit ćemo se ovdje gdje se nalazimo čak i u goroj situaciji dok god ne budemo bili spremni priznati ovo što je. Dakle, ovaj zakon je čisto kažnjavanje onih koji troše više nego što imaju.
Odgovor na repliku, Srđan Gjurković.
Poštovani kolega, dakle kad govorimo o ovome zakonu znamo da fiskalne politike koje se vode u EU vezane su za posebno temeljnu reformu tzv. paketa od 6 mjera i još 2 mjere koje su stupile na snagu 2013. godine, a vezane su za osnaženje fiskalne i ekonomskog nadzora uspostavljanja zajedničkih pravila za nacionalne proračunske korisnike gdje se prebacuje veća odgovornost na strukturni deficit. I ovo je samo jedno od usklađenja. Kako je vaša kolegica Dalić u svom govoru u ime kluba rekla bio ovaj ili postojeći zakon ili novi Zakon o fiskalnoj odgovornosti ključno je da ga mi provedemo i da ga poštujemo. I to je ono što je u biti ključ ovoga zakona i ključ i rada ove Vlade. Hvala.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Gjurković i vi ste kao i prethodnici mnogi govorili o odgovornosti fiskalnoj, odgovornosti posebno na razini jedinica lokalne samouprave i malo na neki način se stječe dojam da postoji i određeno suglasje i sa lijeve i sa desne strane u tom smislu jer nas tište isti problemi, jer rješavamo iste svakodnevne probleme i to odgovorno, odgovorno radimo skrbeći o svim potrebama onih koji su nas izabrali. Naravno da mi u tome očekujemo i potporu, ali isto tako očekujemo i odgovornost na višim razinama. Pa evo ja ću vam reći prije kratkog vremena na moje zastupničko pitanje ministar poljoprivrede je počeo u odgovoru meni nabrajati određene okolnosti u mojoj općini gdje sam ja ovako ili onako, a tu moju neodgovornost su građani kaznili sa 82% na izborima, sa 82%. Pa bih ja rekao e moj ministre da je takva odgovornost i takav posao vaše ministarstvo Švicarska bi mi bili. Druga stvar, vi ste govorili o određenim reformama koje ste počeli, koje su počete i onda ste tu naglašavali legalizaciju bespravno izgrađenih objekata. Ma naravno sve je to dobro ali je skupo, skupo je kolega Gjurkoviću to naše, za naše građane a i ne ide baš onako. Pa kad govorimo danas usporedbu sa mnogim ljudima iz našeg okruženja, mnogim zemljama pa Mađari su to. 100 EUR-a … [[Govornik se ne razumije.]] oni kažu saz euro i priča gotova. Kod nas to dođe nekoliko tisuća eura. Mi pokazujemo odgovornost u jedinicama lokalne samouprave što pomažemo, sufinanciramo, što naravno sukladno svojim mogućnostima. A o ortopedskim pomagalima neću ni govoriti gdje ste govorili, pa prije kratkog vremena se vidjelo tu što su roditelji djece sa teškoćama u razvoju rekli glede pomagala. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, Srđan Gjurković.
Poštovani kolega, dakle ovaj deficit koji danas imamo i koji iduće godine imamo on nije rezultat ove samo Vlade. On je rezultat naslijeđenih ne reformi u gospodarstvu i nečega što se kaže nije se ulagalo u razvoj, nego se kupovalo birače. Vi često volite govoriti o mljekarskoj industriji, a svjesni smo da od 2003. proizvodnji mlijeka, to je isto industrija po meni, od 2003. do danas više od 40000 farmi je zatvoreno a iznimno puno sredstava iz proračuna je išlo baš u poljoprivredu i baš u te farme. A da se vodilo to na način da se prati učinkovitost korištenja sredstava a ne samo dijeljenje radi dobivanja određenih poena političkih onda mi u takvoj situaciji ne bi bili niti sa mljekarima, a niti sa hrvatskim deficitom.
Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega vi ste u svojoj raspravi govorili o optimizmu, govorili ste o jedan veći dio i o lokalnoj samoupravi. Ja ne znam kako vi mjerite optimizam u vašoj stranci, ali ako je ovo optimizam što kažu poslodavci, znači kad vam udijele čistu jedinicu za ono što ste napravili, ako je optimizam anketa koja mjeri u kojem smjeru ide Vlada i da li to građani podržavaju, a oni kažu 70% da ide u krivom smjeru i da ne podržavaju mjere koje donosi ova Vlada postavlja se pitanje kako onda izgleda pesimizam? To je onda osnovno pitanje. Što se tiče lokalne samouprave i reforma o kojima ste govorili 75% indeks razvijenosti to još nije na snazi. Nije donesen Zakon o regionalnom razvoju i bolje da nikad ne bude donesen u ovakvom obliku. Mislim da je već pao u javnoj raspravi. Ali možda bi bilo dobro da vas pozovem u Gorski kotar da vidite učinke koje ste napravili izmjenama tri zakona, brdsko-planinska područja, PPDS i grad Vukovar kada ste kao centrala uzeli tim ruralnim područjima 100 milijuna kuna bez imalo grižnje savjesti. Pogledajte im proračune za 2014. godinu. Pitajte ih što misle o tom potezu? Je li to normalno da Vlada ne želi razvijati ruralna područja, da tjera ljude da odlaze i da svi živimo u velikim gradovima? Ako je to reforma koju podržavate mi se s time ne slažemo. Hrvatska i Europska unija, nismo mi ušli u tu Uniju na lagan način. Mi smo molili da uđemo. Oni su nas prihvatili uz određena pravila. Mi smo počeli mijenjati pravila s kojima smo ušli u EU. Sjetite se Zakona o pravosudnoj suradnji, sada mijenjamo Zakon o fiskalnoj odgovornosti jer nam ne paše jer ne uvažava politike koje smo provodili. I ako su to reforme, a samo imamo negativne posljedice mi ćemo vrlo kratko biti u još većem problemu. Jednostavne stvari rješavamo sada na najkompliciraniji način. To nisu reforme.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Srđan Gjurković.
Mislim ja ne znam da li su reforme najkompliciraniji način, one su u biti najjednostavniji način da radimo ono što se zovu strukturne prilagodbe i da javnu upravu učinimo učinkovitijom. Kako to možemo raditi nego reformama? A to da li je netko zadovoljan ili nije reformama sasvim je jasno veće je nezadovoljstvo što su snažnije i jače reforme. A svi govorimo da treba raditi reforme, a kad idu prijedlozi zakona za određene reforme onda se svi bune. Zašto? Zato što im se ugrožavaju određena u navodnike "prava". Ali oni koji se ne bune, najmanje se bune u biti gospodarstvenici jer njima reforme odgovaraju, njima su reforme potrebne, Hrvatskoj državi su reforme potrebne da bi baš to gospodarstvo moglo iznijeti Hrvatsku naprijed.
Hvala. Ostao nam je još jedan klub, a kolegica Kosor je zamolila da malo produljimo raspravu. U ime kluba nezavisne zastupnice gospođe Kosor i HGS-a kolegica Jadranka Kosor.
Hvala vam lijepa gospođo potpredsjednice na razumijevanju. Evo ja sam cijelo prijepodne pozorno slušala zaista sve koji su govorili u ime klubova pa zahvaljujem, nastojat ću malo skratiti. Gospodine zamjeniče ministra, ma upravo zato što sam evo slušala zaista sve i vrlo pozorno zato što je Zakon o fiskalnoj odgovornosti donesen u mandatu Vlade koju sam vodila, znači 2010., mislim da mogu zaključiti da nakon ove rasprave jako teško ćemo kolegice i kolege i dame i gospodo na zelenu granu. Ova godina 2014. koja je pred nama je teška godina, možda će biti teža od prošle godine. Međutim, mi se i dalje iscrpljujemo zapravo u raspravama uglavnom oko toga tko je bio lošiji a umjesto da se uhvatimo oko konkretnoga zakona, primjerice, i da vidimo što možemo bolje, možemo li bolje? Koja god Vlada bila sjećam se kad se zakon donosio bilo je otpora. Tadašnja opozicija, današnja vlast je glasala protiv zakona, a danas sam čula u ovoj raspravi da i neki od onih koji su glasali za Zakon o fiskalnoj odgovornosti 2010. da smatraju da se taj zakon tada nije trebao donositi. Dakle, mislim da ćemo reprizu ove rasprave imati u Zakonu o radu. Zakon o radu treba mijenjati, naravno treba vidjeti što je najvažnije. Mi smo se davno sa sindikatima i sa sindikalnim središnjicama dogovorili da ćemo zapravo izaći sa novim prijedlogom Zakona o radu. Taj prijedlog je koliko znam prihvatila i ova Vlada, ali evo dosada se ništa nije dogodilo. Izmjene su pred nama i mislim da će zapravo pravi krešendo biti u sabornici upravo oko toga zakona. I kao što je rekao maloprije kolega Gjurković, da, svi bi reforme, nitko se ne bi reformirao. Ali to sam i davno ja kao predsjednica Vlade upravo za ovom govornicom izgovarala i bivala često puta naravno ismijana. Tako da pogledajmo što nam je zajedničko, što možemo zajedno. Dobro je da postoji zakon i ja tvrdim, naime ne samo ja nego su to tvrdile i rejting agencije, dakle do prvog snižavanja našeg rejtinga u protekle 2 godine tvrdili su ono što je bilo jasno, dakle nama je rejting duže vrijeme držala činjenica što smo završili pregovore i što smo donijeli 2010. Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Zakon o fiskalnoj odgovornosti tada nije bio nikakva naša obaveza prema EU. Dakle, nas u to vrijeme pregovora nitko nije prisiljavao da taj zakon donesemo i mislim da nas i danas ništa ne prisiljava nego moramo to činiti zbog sebe. Naravno, sad smo u proceduri prekomjernog deficita ali i 16 država kao što je rečeno bilo je u tom procesu. I nije to najstrašnija stvar. Zato je dobro da smo članica EU jer zamislite da nismo članica EU i da smo u ovakvoj teškoj situaciji. Dakle, morat ćemo se mijenjati, morat ćemo više i drugačije raditi. Zakon o fiskalnoj odgovornosti je jedino taj koji nam nalaže da drugačije radimo. Puno je bilo riječi o odgovornosti, o političkoj i svakoj drugoj odgovornosti. Ja samo podsjećam da evo zadnje dvije godine smo imali pa i u zadnjem rebalansu činjenicu Proračuna za 2013. da su samo plaće odnosno sredstva za plaće povećavana gotovo za milijardu kuna. Povećanje plaća se jasno naravno nazire i u proračunu za ovu godinu. Prema tome, naravno da nitko od čelnika ministarstava prije svega u kojima se to dogodilo nije ni na koji način odgovarao. Dakle ono što je bio problem po mom mišljenju da su se proračunu donosili tako, da su se prihodovne strane precjenjivale a rashodovne strane podcjenjivale jer se pokazalo da su rashodi rasli a da su se prihodi zapravo smjenjivali. Dakle moje mišljenje i mišljenje kluba da zakon ne bi trebalo mijenjati, da zakon je trebalo provoditi. Moje mišljenje je da smo Zakon o fiskalnoj odgovornosti provodili da vjerojatno ne bismo bili danas u tako teškoj situaciji sa evo deficitom od 17,5 milijardi kuna. međutim, Vlada i naravno ima pravo i vladajuća većina mijenjati zakon koji će se promijeniti. Treba ponovo samo provesti. Dakle, i ovako izmijenjen zakon bit će dobar zakon ako se bude provodio, ako se bude dodatno rekla bih zašarafilo sve gdje se da zašarafiti, ako se bude zaista odgovorno ponašalo, ako se bude smanjivalo, rashodi svugdje tamo gdje to možemo. Ja sam spominjala u jednoj replici odluku Vlade iz siječnja 2012.gdje je jako, jako proširen recimo krug osoba koje mogu koristiti kreditne kartice, za reprezentaciju, olabavljeni su ti uvjeti pod kojima se može provesti objedinjena javna nabava i tako redom. To jesu mali kamenčići ali ti kamenčići slažu mozaik koji se u konačnici zove fiskalna odgovornost. Znači ta fiskalna odgovornost se mora mjeriti i u javnoj nabavi i na lokalnoj razini i kod nabavke vode i kod uredskog namještaja i činjenica jest da smo suočeni opet pak s činjenicom da ćemo koliko ja znam i koliko pratim biti suočeni sa najranijim rebalansom proračuna evo otkako sam u politici a sasvim sigurno donijeli smo ga krajem prošle godine proračun a sad ćemo ga već mijenjati. Dakle, Zakon o fiskalnoj odgovornosti jest jedan od važnih instrumenata odgovornosti općenito i podsjećam ponovo govorila sam o plaćama i za ovu godinu u proračunu RH mi smo opet nakon rebalansa gdje smo povećali sredstva za plaće za otprilike za nešto manje od milijarde sada povećavamo koliko se sjećam za nekih više od 700 milijuna kuna u proračunu ove godine pa ćemo vidjeti što će se dogoditi sa rebalansom. Ono što je dobro u ovom prijedlogu? Po mom mišljenju jesu odredbe o tome da se one čelnike koji se ne budu držali Zakona o fiskalnoj odgovornosti kažnjava ali samo prekršajne odredbe, dakle nema kaznene odgovornosti, ovdje je samo prekršajna odgovornost od 5-25 tisuća kuna. Zaključno, kolegice i kolege budući da ste bili ljubazni ostati iako smo produžili u vrijeme stanke, važno je imati fas fiskalno pravilo, važno ga je dosljedno provoditi i mislim da svima mora biti konačno jasno da ništa od toga što danas radimo i u ovom zakonu i kroz ovaj zakon što ćemo činiti u odlukama koje su pred nama ne činimo zbog EU ili ne činimo zato što smo članica EU pa nas netko eto tjera nego moramo činiti zbog sebe. Jer ovako se zadužujući se neprekidno, povećavajući proračun, povećavajući rashode mi ne možemo više živjeti i to nije konstatacija samo od danas. To je bila konstatacija i jučer i prekjučer. Dakle moramo to učiniti zbog sebe od državne razine do svake općine, grada i županije što uključuje i projekt smanjivanja primjerice općina koje ne možemo izdržati. One općine i tu moramo imati snage i hrabrosti, odlučnost, napraviti u vrijeme moje Vlade su napravljeni kriteriji, imamo kriterije, provucimo sve općine kroz te kriterije, one općine koje su godinama tražile od države, od Vlade, koje neprekidno ne mogu zatvoriti proračun, koje ne mogu napraviti ni 500 metara neke ceste, primjerice do groblja, primala sam takve zahtjeve, one ne mogu opstati. To treba jedanput konačno priznati, povući crtu i krenuti dalje. Hvala vam.
Hvala lijepa. Imamo još dvije replike, Dujomir Marasović izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegice Kosor, slušajte, dosta sam danas čuo u ovoj raspravi, kolega Gjurković da će u 2014.poteć med i mlijeko. Nema ga ovdje, ja bih rekao čekaj magare dok trava ne raste [[Upadica Zgrebec: Kolegici Kosor replicirajte ne Gjurkoviću.]] Dobro, dobro, nisam ja zaboravio. Evo izlazi pa da ne bih zakasnio, htio sam prije nego izađe da nešto čuje. Kolegice Kosor, pitanje donošenja tog Zakona o fiskalnoj odgovornosti. Ja sam mislio, mislim i mislit ću. Nama na provediv, u najvećem svom djelu, u biti onoga što se s njim željelo postić, on je neprovediv jer bi onda na kraju mandata i ministar financija konkretno onda Šuker, danas Linić vikao predsjednica Vlade potrošili ste više, išli ste u državi deficit, trebali ste dati ostavku a ne ravnatelj bolnice koji je morao dati uslugu ali niste mu dali pare. On je kontradikcija … [[Govornik se ne razumije.]] dakle na to sam mislio a ne da ništa u tom zakonu ne bi bilo baš pozitivno, da ne bi bilo pozitivnih intencija. S tim zakonom se htjelo držati ministra i neke državne dužnosnike kao nešto i na glavi visi, opa, ne smijete trošiti i tako. U biti treba mijenjati i ministre ako ne provodi i ne provodi po našem nekom kao predsjednice Vlade ili predsjednika Vlade treba ga promijeniti, treba Vlade mijenjati, trebaju Vlade dati ostavku. U Italiji se u 35 godina promijenilo 60 Vladi, znači svako 6 mjeseci je bila nova Vlada. Italija je postala 4. ekonomska sila svijeta. To je nama ova će Vlada evidentno da je nesposobna. Ne može izvući, ne može se suočit s ovim izazovom. Da je ova Vlada možda upala prije 10 godina ili 8, ona bi dobro vladala, živjela bi na tom plivajućem, što ja znam, suficitu i bila bi ok. Međutim nije se u stanju uhvatiti sa ovim u koštac i…
Hvala lijepa. Boro Grubišić, replika [[Upadica Marasović: i trebalo bi je promijeniti, ali neće i zato neće država ići naprijed.]] Kolega isteklo vam je vrijeme. Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Kosor, vi ste govorili o tome da EU ovim odlukom da, kao i svim zemljama da deficit proračuna bude do 3%, a naš je sada 6%. Ništa EU ne misli loše Hrvatskoj, naprotiv. Već sada prema nekim izračunima nekih renomiranih ekonomskih stručnjaka i izjavama ispada je svako dijete u RH već unaprijed, dakle već unaprijed, čim se rodi, zaduđeno za 30 tisuća eura, oko 250 tisuća kuna. Što će nam te generacije reći, naša djeca i unuci za rad ovih i ovakvih Vlada? To je jedno. I drugo u vaše vrijeme smo ovdje lomili koplja u svezi zahtjeva EU iz poglavlja, čini mi se 23. u svezi mreže sudova, pravosuđa, gdje smo onda reducirali i napravili novu mrežu sudova. Evo danas reforma pravosuđa se opet sastoji od nove mreže sudova. Hoćemo li mi svakih godinu i pol, dvije dana mijenjati mrežu sudova? Ustanovili smo jednu mrežu sudova, sad imamo drugu. Kakva je to reforma, što je to? Tako da mi nije jasno ova najava nove mreže sudova u kojima će se biti opet spajanja, prispajanja, odvajanja, itd. Kao što i bolnice se spajaju i razdvajaju, a zahvaljujući francuskim konzultantima koje plaćamo 200 tisuća eura, kao Francuzi bolje znaju o našem zdravstvu nego li mi sami. Pa to je strašno.
I sami znate da to nije bila replika jer kolegica uopće nije govorila o reformi sudstva. Odgovor na repliku, kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa potpredsjednice. Pa da, mislim da kolega Grubišić želi podsjetiti na uvjete za koje smo mi kao država naravno znali kad smo počeli pregovarati, dakle i tijekom pregovora. 3%, 60%, to su, to je taj okvir za koji smo znali, dakle uvjeti iz Masstrichta, prema tome ništa se u međuvremenu nije dogodilo. I ponavljam, zato je jako važno i po mom mišljenju jako dobro unatoč nekim skepticima, da smo mi članica EU jer da nismo članica sad nas i to što smo prihvatili prisiljava da radimo najbolje. Za koga? Za svoju zemlju i za našu djecu i za našu budućnost. Što se tiče pravosuđa, da, to ja nisam spominjala, to jest jedna reforma, međutim čula sam o toj reformi recimo neka mišljenja i od Udruge sudaca i drugih. To uvijek ostaje za raspravu, ali je činjenica, vraćam se na prošlost, mnogi traže rezove, reforme, malo je nas koji prihvaćamo da one uđu u naše dvorište. Dakle, ne branim ovo što se sada predlaže, o tome ćemo tek raspravljati, ali to je činjenica. Najlakše je reći ne može se. Treba reći, ajde da vidimo kako se može nešto promijeniti na bolje.
Hvala lijepa. Sad ćemo dati stanku do 15,00 sati. Preći ćemo na pojedinačnu raspravu, prvi je kolega Dražen Đurović. Hvala.
Evo mi ćemo nastaviti sa raspravom i u pojedinačnoj raspravi sljedeći će riječ dobiti uvaženi zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Hvala. Evo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra, zastupnice i zastupnici. Ja se ovako u više navrata oko nekih tema za koje ja osjećam neko breme odgovornosti i osobne odgovornosti samom činjenicom što se nalazim u Saboru i u ulozi zastupnika u Hrvatskom saboru. Jednostavno oko nekih tema mislim da su to teme oko kojih mi nemamo praktički pravo kao zastupnici u Hrvatskom saboru. To je moje osobno mišljenje ni na koji način govoriti u rukavicama. Posebno su to teme koje se odnose na stanje u hrvatskom gospodarstvu, stanje u hrvatskim financijama ili kao što je ovdje slučaj oko ove fiskalne odgovornosti gdje smo svi zapravo pod impresijama onoga rezanja proračuna i teškog stanja u kojima se nalazi hrvatsko gospodarstvo. Činjenica duboke recesije je tu. Duboka šestogodišnja sada već šestogodišnja recesija znači od posljednjeg kvartala 2008.godine. Tijekom te recesije u razdoblju te recesije dosad su se izmijenila tri predsjednika Vlada, mislim tri ministra odnosno ministrice financija, tri do četiri ministra gospodarstva te deseci pa i stotine državnih dužnosnika kroz te tri Vlade koje tijekom ove recesije su dosada bile u RH. Provedeno je bezbroj, više ili manje uspješnih ili neuspješnih gospodarskih pa i društvenih prilagodbi, eksperimenata, pokušaja da se nađe odgovor kako izaći iz te recesije no egzaktni pokazatelji pokazuju da taj odgovor još uvijek nije pronađen. Ubrzano hiper zaduživanje je prisutno, taj trend tog ubrzanog zaduživanja se praktički kao lavina zakotrlja u posljednje dvije godine otkad je na vlasti ova koalicija kontinuirani pad BDP-a, zabrinjavajućih stalni pad industrijske proizvodnje, pad realnih plaća, dramatično smanjenje omjera zaposlenih i umirovljenika, dramatičan rast broja nezaposlenih, stalni pritisak na standard građana, rast cijena energenata, pritisak na cijenu rada i stalni pritisak zapravo na cijenu hrvatskih proizvoda što zapravo ne da jača nego stalno smanjuje konkurentnost i hrvatske proizvodnje i hrvatskog izvoza. Često spominjane mjere o smanjenju 50-tak i nešto parafiskalnih nameta koje su imale neki kumulativni učinak oko 200 milijuna kuna zaista malen odmah padnu u vodu u trenutku kad samo hrvatska država uvede jednu parafiskalnu naknadu hrvatskim građanima od kunu i pol za vodoprivredu i to na razini godišnje godine optereti hrvatske građane za 400 milijuna kuna, ta jedna kuna i pol po kubiku vode, otprilike 400 milijuna kuna i takvih nekoliko naknada tijekom godine i tako iz godine u godinu i zapravo hrvatski, i naravno da ćemo imati onda 300 tisuća hrvatskih građana sa blokiranim računima. Kad je riječ o fiskalnoj odgovornosti u ministarstvima imali smo proračun u prošloj godini, imali smo proračunske korisnike i ministarstva koja su izvršile značajne probitke tog proračuna. Nismo vidjeli baš nikakve konsekvence onih ministara i onih ministarstava koji su te proračune probili. Nismo imali i zaista nismo dobili jasan odgovor zašto je Ministarstvo unutarnjih poslova probilo za 300 milijuna kuna svoj proračun, odnosno zašto je bio toliki rebalans? Nismo dobili odgovor zašto je Ministarstvo unutarnjih poslova u ovo sadašnje vrijeme moralo kupiti te ultra luksuzne terence? Jednostavno odgovora nije bilo. Svaki za nekih 500-tinjak tisuća kuna. Nismo dobili odgovore zašto su se u Vladi morali kupiti ti aifoni, nismo dobili odgovore sa početka mandata zašto je upucano onih 50 milijuna kuna u Centar banku, ali dobijemo odgovor kad dođe, kad nastupi problem Centar banke da država nema novca, da se ne može nać sredstava, da se intervenira u spašavanje 200 radnih mjesta. Visoko produktivne djelatnosti državi potrebne djelatnosti koja je vrlo, vrlo održiva. Strukturne reforme, krupne odluke koje će pogađati sve građane izostaju, pogađa nas kriza i njezine posljedice. Hrvatske građane ne pogađaju strukturne reforme jer ih ni nema, hrvatske građane samo pogađa kriza, recesija i njene posljedice. Prije nekoliko dana je premijer u više navrata pozivao na dijalog u određenim, oko određenih pitanja. Pa i mi pozivamo na dijalog, ali nas kao oporbu gospodarstvo, znanost, političke snage koje ne pripadaju vladajućoj koaliciji, nitko ni na koji način zaista ne poziva na dijalog oko jedne točke ključne ili ključne strateške odluke koja ako ih treba već donositi uopće u ovoj državi, a svi se slažemo oko toga da ih treba. Pa radi čega onda ne nađete vremena, prostora, ako želite o nečemu razgovarati? Pa zašto nekad konačno ne pozovete na taj razgovor ako već želite ili tražite potporu oko nekih recimo teških odluka? I ako se svi slažemo oko toga da možda zaista neke teške odluke i treba donijeti, pa zašto nekad ne pozovete na dijalog? Osim deklarativnog pozivanja unutar sabornice o tome da se da potpora određenim rješenjima. Dijalog oko čega? Dakle, mi kao stranka HDSSB, ja osobno, a i mi kao zastupnici spremni smo na dijalog i na razgovor, ali tog poziva nikad nije ni bilo. Dakle, samo s onim gotovim rješenjima kojima vi dođete, vi tražite dijalog, tražite potporu. Ne znam kako ćemo na taj način, a s druge strane i sami možete vidjeti u ove dvije godine da to ne ide, da ne uspijevate u rezovima koje možda i treba učiniti konfrontirat ćete hrvatsko društvo sa sobom, sve njegove strukture i nećete to moći tako realizirati. Ili ćete još kupiti vrijeme u ove godinu, godinu i pol mandata i nekako će to proći, već i sljedeće godine izborne, znači za 12 mjeseci, sljedeća je godina izborna pa od siječnja do 11. mjeseca i eto nam izbora. Ili ako hoćete, a Europska komisija vas zapravo gura u određene nužne strukturne rezove pa onda otvorite prostor za taj dijalog pa makar i u ovoj predzadnjoj godini mandata, ako zaista je stanje takvo, a svi osjećamo da je takvo da ne možemo čekati još dvije godine do sljedećih izbora pa onda ponovo sastavljanje nove Vlade pa onda ponovo preslagivanje, a ljudi žive iz dana u dan, iz mjeseca u mjesec. I svi pokazatelji govore i u ovoj godini da ćemo završiti sa padom, padom BDP-a, padom standarda, padom industrijske proizvodnje, investicije će dalje ostati na istom ili će stagnirati i odgovora biti neće. Fiskalna odgovornost, mi smo kao stranka dobivali svih ovih godina od kad postojimo kao stranka, bezuvjetno mišljenje. Podupiremo fiskalnu odgovornost, podupiremo izjave o fiskalnoj odgovornosti i ne vidimo problem oko provođenja ni ovih izmjena zakona. Ali to nije ključ, to je samo jedan od alata od vrlo skromnog dosega i to je sve. Prije nekoliko mjeseci praktički kukavički ustuknete kad je trebalo oporezovati ove dodatne prihode. I niste, jednostavno ste popustili sami sebi, popustili ste pred pritiskom banaka da dodatno olakšate građanima otplatu kredita, a sad se sjetite kad je netko u Hrvatskoj dobio 100 milijuna kuna, pa naravno da nije logički da on na tih 100 milijuna kuna plati samo 20 milijuna kuna poreza, a hrvatski građanin 10 tisuća kuna plaća stopu od 45% poreza.
Hvala vam lijepo. Imamo dvije replike. Jedna je uvaženog zastupnika Josipa Đakića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo, kolega Đuroviću dobro ste konstatirali sve što je. Fiskalna odgovornost da, svi smo za to. Međutim gdje su te inspekcije? Gdje su nadzori? Tko je kažnjen? Ima li nekoga procesuiranoga zbog toga što je probio proračun? Zašto 16 ministarstva ima uvjetno mišljenje? Što su prekoračili u javnoj nabavi, u potrošnji? Gdje su javna poduzeća? Gdje su sanacijski upravitelji bolnica koji su zadužili bolnice dvostruko nego što je bio dug do sada? Gdje su državne institucije i kako se to vodi briga o javnom novcu danas, a prozivali su sve dosadašnje Vlade kako su bile rastrošne, kako su bile lopovske, kako su bile ovakve i onakve? Što to danas kad imamo zakon, tko je po njemu sankcioniran? Nitko. Nema primjene zakona i sad se još mijenja kako bi se još bolje pogodovalo ili ne bi se sankcioniralo one koji su već prekršili odrednice o fiskalnoj odgovornosti. Duplo zaduženje u bolnicama, i onima državnima i onima općinskima pod sanacijskim upraviteljima i sanacijskim vijećima. Po zakonu su krivično odgovorni, ali ni po fiskalnoj odgovornosti ne mogu biti izuzeti. Odgovorni su po svakom činu koji su učinili i trebaju biti sankcionirani. Umjesto da postrožimo i da provodimo mjere koje smo donijeli kako bi imali pravnu državu u svim segmentima, kako bi funkcioniralo sve danas su dugovi preko 360 dana, a propisano je koliko rok plaćanja. Prekoračili su i godinu dana prekoračenje plaćanja dugova, a kamoli onih 30 ili 60 dana koliko je dozvoljeno. Stoga, mislim da ovo nema smisla, da je ovo samo farsa kojom trošimo vrijeme i državne novce.
Hvala lijepo. Odgovorit će uvaženi zastupnik Dražen Đurović, izvolite.
Ma kako god bilo, nema farse, ljudi žive iz mjeseca u mjesec i jednostavno ti ljudi gledaju u nas i očekuju da mi neko rješenje kako god znamo iznađemo. I mi moramo biti dovoljno odgovorni da pokušamo ta rješenja tražiti, zato sam rekao što se naše stranke tiče nikad nije upitno da ćemo pružiti potporu svemu onome što donosi bilo kakav rezultat. Kad je riječ o ovoj katastrofi koja se događa u zdravstvu to bi puno duže trajalo od replike, a oni imaju ideju i želju da smanje troškove zdravstva, zdravstvenog sustava. Ne znaju kako, nemaju ideje i krenuli su od jednog kraja, to su oni troškovi krajnjih korisnika u onim završnim stavka koji neće donijeti nikakve rezultate, izazvat će velike frustracije ljudi koji rade, izazvat će povećati znatno liste čekanja i pogoršati zdravstvenu zaštitu, a neće donijeti nikakve financijske učinke. No evo to ćemo vidjeti i sami vrlo brzo. A kada je riječ o radu državnih tijela dakle mi ne možemo biti zadovoljni. Narod nas ocjenjuje u Hrvatskom saboru sa ocjenom 2, minus 2, hrvatska Vlada ima isto ocjenu 2 ili minus 2, prema tome mi svi padamo i mi smo i sami krivi, a i kolateralne žrtve njihove nesposobnosti da ovu državu izvuku iz gliba, i suodgovorni u tome, suodgovorni smo, ako ćemo šutiti i ako ćemo prihvatiti stanje takvo kakvo je. Mi nemamo pravo kao oporba više prelaziti preko ovakvog stanja. Hrvatski građani to više ne mogu izdržati, hrvatski građani od nas traže promjenu i od Vlade.
Hvala lijepo. Sljedeći se za repliku javio uvaženi zastupnik Jasen Mesić. Izvolite.
Uvaženi kolega, slušao sam pažljivo vaše izlaganje i razumijem da se svako od nas uvijek u svojim raspravama referira na ono područje koje je njemu blisko, tako ste se vi referirali na područje zdravstva u svojoj raspravi, sasvim ispravno. Ali neupućeni gledatelj može steći dojam da vi time podržavate sve ovo što se dešava u sektoru poljoprivrede recimo, s obzirom da ste nabrojali sve greške koje se dešavaju u području zdravstva, pa recimo ono što se dešava u sektoru znanosti, obrazovanja. Recimo ministar na kraj godine kaže da nema za dodatke na plaće profesorima i učiteljima. Pa ono što se događa recimo u sektoru zaduženom za socijalnu skrb i za rad, pa ono što se recimo dešava u sektoru za gospodarstvo. Zapravo bi se po vama kolega mogao steći dojam da u svemu drugome sve štima, osim evo u zdravstvu da se to mora popraviti, o kulturi da ne i govorim. To bi se mogao steći dojam da cvatu ruža na ružu, doduše bodljikave. Ali recimo gledajte, stekao bi se dojam da je i u Ministarstvu financija sve štima i ovo što ste rekli da svi plaćaju poreze i da se to strogo kontrolira, da se tu uvodi red, ali vidite desi se da neko zaboravi, ne plati porez nego proslijediti ubranu turističku pristojbu koju je prihodio na ime gostiju koji su bili … znači samo primiti i proslijediti dalje turističku pristojbu. Pa evo možda je sve o tome trebalo reći uvaženi kolega koju riječ.
Hvala lijepo. Na repliku će odgovoriti poštovani zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Šestogodišnja recesija ostavila je trajne posljedice na sve slojeve hrvatskog društva, na sve strukture hrvatskog društva i na sve segmente hrvatskog društva. Ako ćemo se fokusirati na ono što ja mislim da je najvažnije u ovom trenutku za hrvatsko društvo onda je najvažnije u ovom trenutku kako možemo i kojim mjerama možemo hrvatski proizvod učiniti dovoljno jeftinim i dovoljno konkurentnim da ga možemo proizvesti po povoljnoj cijeni i da ga možemo negdje prodati i da možemo otvarati nova radna mjesta. Ako ćemo to postaviti kao fokus ali to ni ova Vlada nije postavila kao fokus jel ako se fokusiramo i detektiramo zaista naše društvene probleme, ovo u svim sektorima društva su samo refleksije ove depresije u kojoj se nalazi država i društvo. Ali temeljna je stvar u ovom trenutku da mi više nemamo posebno ne na tržištu EU u kojem smo se sada našili ne uspijevamo više ništa proizvesti što može svojom cijenom konkurirati i biti negdje prodano i da uz to hrvatski radnici mogu raditi, a tvrtka ostvarivati dobit. Toga je sve manje i manje. I dodatno, kroz mjere ove Vlade taj proizvod ni u ove dvije godine nije postao konkurentniji, a hrvatski radnik isto konkurentniji, već se događa suprotan proces, praktički autoingestija. I ako hoćemo utvrditi, a mi smatramo da je to glavni problem onda ajmo tražiti koje će to biti mjere gospodarske oko kojih ćemo se moći složiti da taj proces konačno zaokrenemo u drugom pravdu jer bez otvaranja radnih mjesta i nekog zaokreta neće biti mjesta ni za zdravstvo ni za kulturu ni za umirovljenike ni za koga.
Hvala lijepo. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Ante Sanadera. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega evo vi ste vrlo razumno, racionalno pozivali na dijalog odnosno pokušavate pozvati na dijalog, evo ja moram reći da već dvije godine hrvatski župani pozivaju, traže razgovor sa hrvatskim premijerom i ne uspijevaju napraviti taj i uz pisane zahtjeve i uz usmene zahtjeve preko protokola nema se vremena za primiti hrvatske župane. A ja mislim da su oni pored ministara relevantni za iznijet stanje na terenu, za pričat o stanju na terenu za pomoći u strukturnim reformama jer rade neposredno svakodnevno sa ljudima. A kada govorimo o zdravstvu vezano za županije isto tako, evo domovi zdravlja kod nas u našoj Splitsko-dalmatinskoj županiji sada se nudi novi ugovor HZZO-a gdje na otoku Drveniku gdje ima 50 stanovnika nastoji se plaćati glavarinom liječnika, vi znate što to znači. znate koliko je moguće da bilo koji liječnik dođe pod takvim uvjetima i da pruži skrb odnosno zdravstvenu njegu stanovništvu. Evo to vam je odgovor na ovo što vi pokušavate i što apelirate. Apeliraju i drugi ali nažalost bez odgovora.
Hvala lijepo. Oprostite, odgovor uvaženog zastupnika Dražena Đurovića.
Hvala. Pa kao što sam rekao ovo više nije kriza ovo je depresija ali predugo traje i predubok je pad. Ne mogu se u ovom teškom trenutku depresije u kojoj se Republika Hrvatska nalazi sve ključne političke odluke za budućno Hrvatske donositi u krugu od troje ljudi, dvoje, troje ili četvero od kojih je eventualno jedan ekonomist. To više tako ne može ići. Je li vidljivo da taj krug od dvoje, troje ljudi nema odgovora. Pa oni se u letu dogovore da će zadužiti Hrvatsku za nekoliko milijardi kuna i odrade to uz kamatu od 5, 6%. Pa to bi i vi i ja isto se lako zadužili pod takvim kamatama. Ne treba biti veliki ekspert, to će ti svatko dati kredit po takvim kamatama. Ali to nije odgovor. Nije odgovor da si iz dana u dan, praktički iz sata u sat šalju različite poruke da se stalno … [[Govornik se ne razumije.]] na teren a da se nikakva realna rješenja ne uspijevaju dugoročno formulirati. I naravno da treba uključiti župane i gradonačelnike i zainteresiranu stručnu javnost i političke stranke u raznim oblicima dijaloga i traženja nekih elemenata ukupno strategije koju treba započeti u procesu izlaska iz krize jer ni taj proces ne može, može početi ali ne može završiti za mandata ove Vlade. Prema tome, treba započeti sa nekim mjerama koje će biti održive nakon sljedećih parlamentarnih izvora a ne nakon sljedećih parlamentarnih izbora da ponovo idemo u krug i da ponovo nova Vlada počinje nešto sasvim deseto. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će ona uvaženog zastupnika Ivana Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa danas smo svašta čuli o ovom zakonu, ja bih ga pokušao svesti na ono u principu što on je. I s obzirom da je Vlada danas iznijela nekakve mjere za smanjenje deficita, tj. za rješavanje mjera prekomjernog deficita. Pa kako bi se te mjere prekomjernog deficita koje je Vlada predložila kako će se one moći uklopiti u ovaj zakon koji mi danas donosimo. Jer biti će smiješno ako te mjere se budu sukobljavale sa određenim odredbama ovoga zakona. Ali zato bih još nekoliko, ponovio, iako sam nekoliko puta danas već rekao, dakle nije ovaj zakon donesen zbog Europske unije. Jer mi smo i Zakonom o proračunu i nekim drugim zakonima imali jasno definirane sve odredbe koje su definirane Zakonom o fiskalnoj odgovornosti. Zakon o fiskalnoj odgovornosti je donesen da se Hrvatskoj ne dogodi ovo što se dogodilo danas i što se dogodilo i 2011. i sve ove godine poslije. Dakle, da parafraziram, što se sa tim zakonom htjelo riješiti? Pa naprosto kada usvoji Sabor proračun i kada određeni proračunski korisnik, da li je to ministar, agencija ili bilo tko, dobije toliko sredstava da naprosto tu poziciju ne smije prekoračiti. Ako on vidi da temeljem svog programa koji mu je Vlada odobrila i Sabor neće moći to napraviti sa tim sredstvima koja su odobrena, on je bio dužan zatražiti rebalans proračuna od predsjednika Vlade ili u jedinicama lokalne samouprave tko je već nadležan za to. Dakle, zašto? Zato što uz sve mjere koje su bile nažalost i danas se događa da, to smo imali na kraju krajeva rebalans proračuna u 12. mjesecu išlo s time da se zakrpaju nekakve rupe zato što su neki ministri prekoračili svoje pozicije zato je taj zakon donesen. Iz jednostavno razloga što, i predložen, s obzirom na sva iskustva koja su bila iz prethodnih godina naprosto proračunski korisnici se nisu mogli svesti u okvire koje im je dao ovaj Visoki dom. Jer ovaj Visoki dom u konačnici on je taj koji usvaja proračun i nitko ne bi smio prekoračiti određene pozicije. Pa čak odredbe u zakonu su išle dotle da onaj čelnik proračunskog korisnika koji je potrošio više sredstava mora dati svoj mandat na raspolaganje predsjedniku Vlade. A predsjednik Vlade neka odluči što će sa njime napraviti. Dakle, zakon je zbog toga donesen. E sada gledajte kolegice i kolege odredbe Članka 3. i pokušajmo to prispodobiti najvećem zahvatu koji će smanjiti deficit državnog proračuna po prijedlozima ove Vlade. Dakle, ciklički ekonomski učinci dio su promjena prihoda, odnosno rashoda općeg proračuna koji proizlazi izravno iz prevladavajućih cikličkih gospodarskih uvjeta. I porezi i rashodi predstavljaju gubitak poreznog prihoda zbog priznavanja odbitaka itd.. I sada gledajte kolegice i kolege, dakle Vlada je odlučila da će svim zaposlenima u Hrvatskoj koji imaju tzv. beneficirani radni staž njihova sredstva koja su uplaćivali proteklih 11 godina na svoje privatne račune, dakle poslodavac im je uplaćivao da će sva ta sredstva povući u državni proračun, isto tako da njihove uplate onih 5, zapravo njima je to više jer je drugačiji obračun doprinosa za zdravstvo kod beneficiranog staža neće ići u drugi stup nego će ići u proračun. Zašto to govorim? Zato što oni koji imaju beneficirani radni staž dobivaju mirovine po Zakonu o mirovinskom osiguranju. I ono sutra kada odu u mirovinu ne dobivaju mirovinu iz drugog stupa ali njihova ušteda u II. stupu se prebacuje u državni proračun, dakle u onom trenutku kada odu u mirovinu. E sada pogledajte kolegice i kolege što se događa u ovom trenutku ovom mjerom Vlade. Mi sve ono što su ti ljudi ušparali tijekom 11 godina i ono što bi trebali ušparati ove godine i sljedeće godine ubacujemo u proračun. Sve je to O.K, Vlada se odlučila za takvu politiku i, pa čak i tu ništa nije niti sporno toliko jer oni tako i tako dobivaju mirovinu po posebnim propisima. Međutim, ako pogledate odredbe ovog članka 4. stavka 7. i ako malo pogledate ESA-u 2010. a to je pravila EUROSTAT-a kako se računa i mjeri deficit mi smo sa ovom mjerom stvorili rashod u budućnosti. I ako se držimo ovog Zakona o fiskalnoj odgovornosti onda prilikom izmjena a ministar financija je to rekao da će se to regulirati izmjenama Zakona o mirovinskom osiguranju i prilikom obrazloženja tog Zakona, jer taj Zakon će doći u Sabor nakon rasprave o Zakonu o fiskalnoj odgovornosti i onaj tko predlaže taj zakon će morati predvidjet ako se hoće držat ovoga zakona, upravo ovo o čemu vam govorim. Dakle, sve ovo što će se u ovom trenutku kao jednokratni prihod uplatit u proračun će u nekim budućim godinama biti rashod koji se neće amnestirati iz onih sredstava iz drugog stupa. Prema tome, zašto sam ovo uzeo kao primjer? Ovo je tipičan, da mogu reći eklatantan primjer jednog zakona koji ima trenutno pozitivno djelovanje na prihod, a sutra ima negativno djelovanje tj. djeluje na rashode. To vam je odredba članka 3. stavka 7. i zato jesam jutros zamjenika ministra pitao da li će se ovaj zakon primjenjivati na ovaj rebalans proračuna koji se donosi zbog mjera ekonomske politike. Jer šta je, ovaj zakon isto tako kaže da porezne olakšice, vi ako nekom date poreznu olakšicu vi to na određen način morate gledat kao gubitak proračuna jer da mu niste dali tu poreznu olakšicu to bi bio prihod proračuna. Dakle jedan sasvim drugačiji način i pogled na te raznorazne porezne olakšice, porezna davanja, porezne uplate jer dosad se to mjerilo jedino kroz potpore i AZTN je dao mišljenje da li je ta porezna olakšica odobrena potpora ili je nelegalna potpora koju onaj koji je dobije mora vratiti u proračun. Zašto vam to kolegice i kolege govorim? Pa zato što ova Vlada, zapravo ova vladajuća koalicija u trenutku donošenja Zakona o fiskalnoj odgovornosti ona je bila protiv tog zakona. To je njihovo legitimno političko pravo. Isto tako, ako su mislili da taj zakon koji je u tom trenutku važio da ga ne mogu ispunit u 2013.godini nitko im nije branio da promijene Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Nitko. Mogli su predložiti, imaju dovoljno ruku u zraku, mogli su ga promijeniti, ali šta je? Oni bi morali priznat na početku godine ono što nisu htjeli priznat ni u 10. mjesecu kad je bilo bjelodano da neće bit gospodarskog rasta i da će deficit državnog proračuna biti 16-17 milijardi kuna. Dakle, izmjenom Zakona o fiskalnoj odgovornosti to bi se priznalo 9-10 mjeseci ranije. E sad ja vama bez namjere da politiziram, kolegice i kolege … da li bi bilo bolje da je netko spustio svoj ego i priznao do 10 mjeseci ranije, a danas imao daleko manje problema sa rezanjem rashoda državnog proračuna i sa razmišljanjima kako i na koji način popunit proračun što se tiče prihodovne strane. Jer gledajte, fiskalno pravilo je matematička formula za koju netko donosi sukladno određenim procjenama što može napravit u određenim trenucima. Iako za nas, mislim da je gospodin Lalovac to jutros rekao, na nas se može primjenjivat ustvari članak 3. stavak 10. jer se radi o gospodarskom poremećaju u ovim odnosima kad se radi o Zakonu o fiskalnoj odgovornosti. Dakle zašto to sve govorim i s tim ću završiti, zato što nažalost sve ove mjere koje su sad gurnute kao problem rješavanja prekomjernog deficita nisu posljedica strukturnih reformi, jer kad vama netko kaže da će smanjit plaće za toliko i toliko, a ne kaže što će napraviti ili kad kaže da će smanjit materijalne troškove za milijardu kuna, a dobro se zna da je prošle godine sve bilo našpanato do maksimuma i da proračunski korisnici nisu mogli poplaćati ono što ima, to znači to nije strukturna reforma. Smanjenje materijalnih troškova nije strukturna reforma. I mi kolegice i kolege više nemamo problema sa proračunom 2014., mi imamo problema sa proračunom 2015. Zašto? Ako se bude diralo u plaće, za 10 dana će se isplaćivat plaće za veljaču i vi ste već umjesto, vi ste za mogućnost za smanjenje određenih rashoda smanjili za 1/6. Ako ćete dirat određena prava i to ste smanjili. Ili recimo ako mislite nešto smanjivat 10% to vam je smanjenje po prilici za 1,66 postotnih poena. Dakle, svaka mjera se odlaže vam stvara probleme da smanjite rashode i tu je problem i ovoga zakona jer ovaj zakon je donošen sa proračunom za kojega smo mi jasno u trenutku donošenja rekli da je proračun koji je neodrživ i koji Europska unija neće prihvatiti. Nama je tada … taj zakon i ja se iskreno nadam da će Vlada ako smatra da ne može ispunit sve odredbe ovoga zakona s amandmanima reagirati, bolje je da sad uskladimo ovaj zakon s onim što Vlada želi postići nego da … Zakon o fiskalnoj odgovornosti i onda za 3-4 mjeseca konstatiramo da ga ne možemo ispoštivati jer a propos prije mjesec dana su nas uvjeravali da će gospodarski rast biti 1,3, danas su projekcije 0,2. Prije nekoliko dana nam je rečeno da će javna poduzeća biti generator gospodarskog razvoja i nosioc investicija, danas u javnim poduzećima uzima dobit i da dalje ne čitam. Kažem, ovaj zakon je lice i naličje politike ove Vlade.
Hvala lijepo. Vaše izlaganje je izazvalo tri replike. Prvi poštovani zastupnik Krešimir Bubalo. Izvolite.
Hvala lijepo. Moram kolegi Šukeru replicirat jer ne mogu vjerovat da bi ministar financija učinio nešto što nije u skladu s Ustavom, a to je da oduzme štednju građana u drugom stupu. Nepovredivost privatnog vlasništva, članak 3. Ustava koji je vrlo jasan, jasno ukazuje da ministar financija koliko god želio ono što je kapitalizirano i dosad stavljeno u taj drugi stup ne može oduzet građanima, ali možda može učiniti potez za budući period. Ali ako učini tu odluku onda je to protuustavno, nepovredivost privatnog vlasništva. No kada govorimo o prilagodbama zakonu deficitu onda doista ovo je prilagodba zakona deficitu jer deficit je iznad svih očekivanja, kako nas u Hrvatskoj, tako i onih koji gledaju iz Europske komisije šta se to u Hrvatskoj radi.
Hvala lijepo. Odgovorit će poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Bubalo, ja sam zato pokušao plastično pojasniti ove mjere koje je Vlada danas predložila i zakon koji bi mi trebali, zapravo oni koji će bit za njega izglasat u petak, da se naprosto na praktičnom primjeru vidi kako će se taj zakon primjenjivat na nešto što je tu blizu. Nesporno je da svi ljudi koji imaju beneficirani staž, koji su u drugom stupu imaju privatni račun. Da li će netko izmjenom zakona reći ne, vi više s obzirom da imate mirovinu po posebnim uvjetima koji su definirani Zakonom o mirovinskom osiguranju vi više nećete uplaćivati u drugi stup mirovinskog nego će se sva sredstva za isplatu vaših mirovina osigurati u prvom stupu i na takav način negirat ovo što ste vi rekli, ustavno pravo na privatno vlasništvo. Sve to je stvar onoga tko to predlaže. Međutim, isto tako to je definitivno očajnički potez. Međutim postavlja se, ja stalno govorim postavlja se pitanje što sa proračunom sljedeće godine, jer rashodi na žalost se neće smanjiti. Jer gledajte prošle godine se na sva zvona pričalo o tome kako se sanira zdravstvo. Govorilo se o nekakvom dugu HDZ-a, o.k. nek' bude. Netko je dužan pa nek' se plati i nek' to bude i HDZ. Međutim od 6. mjeseca prošle godine lijekovi se ne plaćaju. Zdravstvo u ovom trenutku ima milijardu i 300 milijardi, 400 minusa i svaki mjesec ostvaruje 150 milijuna minimum minusa. I da nije bilo ovoga štrajka i smanjene aktivnosti po bolnicama taj minus bi bio veći. Dakle, ovaj proračun sa svojim rashodima koji se planiraju smanjiti. Vi pogledajte, oni misle smanjiti proračun zdravstva za nekakvih 600 milijuna, a sa onim što su imali prošle godine su ostali milijardu i 300 dužni. Pa zato kažem, zato je bitna odredba ovoga članka, jer naprosto u ovom trenutku se ne smije žmiriti. U ovom trenutku se konačno Vlada mora reći to je tako, ali proračun 2014. je posljedica njihovog rada. To više nema ostavština od ovoga ili od onoga.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Josipa Đakića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Šuker, sve ste dobro definirali i rekli. Ja bih samo naglasio još jedno, a to je da je zbog nepoštivanja dosadašnjeg Zakona o fiskalnoj odgovornosti dogodilo se ono što se nije smjelo dogoditi, a to je 5,5% probijanja proračuna ili deficita u proračunu koji jasno govori da su neki ministri rastrošno trošili ono što nisu imali u projekcijama proračuna i da su zato trebali po dosadašnjem Zakonu o fiskalnoj odgovornosti snositi sankcije, tj. trebali su podnesti ostavku. Po tome bi pola Vlade trebalo bit i dat ostavku s obzirom da su prešli svaku mjeru. Fiskalna odgovornost sigurno se odnosi i na cikličko trošenje koje se dogodilo u proteklom vremenu. A cikličko trošenje dogodilo se je u više od pola ministarstava zato što nisu poštivali uopće zakon misleći da to što je donijela bivša Vlada i što je na snazi da apsolutno nema nikakve veze sa sadašnjošću i da nema odgovornosti ni sankcija za one koji će postupati protivno Zakonu o fiskalnoj odgovornosti. Da ste upotrijebili taj zakon, da su se svi držali pravila ne bi se dogodio desetke milijuna teško probijanje proračuna niti ovakove mjere koje ćemo sada morati trpiti u ovoj godini. To je sve jasno definirano i mislim da treba i jasno reći da to što se sada mijenjaju odrednice ovoga zakona neće pomoći odgovornosti onih koji su zagrizli u fiskalnu odgovornost i koji su trebali snositi odgovornost prema ovom sadašnjem zakonu. Nadam se da će shvatiti da su oni uzročnici ovog više od 10 milijardi probijanja proračuna.
Hvala lijepo. Odgovorit će poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Đakić, gledajte ja mislim da nitko ne bi bio sretniji od ministra financija da mu je predsjednik Vlade dao potporu da se ostali kolege u Vladi moraju držati Zakona o fiskalnoj odgovornosti pa bez obzira šta ga je donio HDZ jer bi danas vjerojatno imao daleko manje glavobolje. Ali na žalost nije se dogodilo to i mi smo ušli u mjere prekomjernog deficita. Kao što sam rekao taj zakon je donesen zbog toga da u onom trenutku kad Hrvatska uđe u EU da nam se ne dogodi ovo što će nam se dogoditi. I ovo jasno pokazuje nešto sasvim drugo. Mi smo zaboravili da prilikom rasprave o proračunu 2014. svima u Vladi su bila puna usta da će se problem prekomjernog deficita, problem javnog duga, problem udjela javnog duga u bruto domaćem proizvodu riješiti monetizacijom, koncesijom, prodajom, unovčenjem ili kako već neće govoriti autoceste. Međutim, gledajte sad više nitko o tome ne priča. Sad je jedna sasvim druga priča i to samo govori o jednoj velikoj nedosljednosti. A kad tome dodate još 2 milijarde jamstava koja su dana HŽ-u koja će sutra doći na naplatu i bit će deficit od nekakve 2015., 2016. onda su to dodatni problemi. Samo kažem, postavlja se pitanje, a tu je najneugodnije, najteže kolegama iz Ministarstva financija. Što će bit sa onima koji se ne drže Zakona o fiskalnoj odgovornosti?
Hvala lijepo. I zadnja replika je poštovanog zastupnika Dražena Đurovića. Izvolite.
Hvala. Pa kolega Šuker ja se slažem sa dobrim dijelom ovog što ste vi rekli, ali evo spomenut ću još par leit motiva ovako za dijalog. Primjerice neki spominju da za udruge građana u RH se godišnje od razine općinskih proračuna do državnog izdvaja oko 10 milijardi kuna. Ja ne znam da li je to točan podatak. To su neke procjene. Oko 10 milijardi kuna da se ukupno izdvaja za udruge od razine općina, pa do razine države. Dakle, to su procjene. Nitko ni na koji način ne razmišlja ni na jednoj razini praktički lokalne vlasti ima li prostora da mi tu zapravo ostvarimo neke uštede. Koliko se izdvaja ukupno za članarine u svim mogućim oblicima komora? Ne znam da li netko ima podatak koliko hrvatski građani plaćaju za članstvo u svim mogućim oblicima komora. E sada pitanje vrlo jednostavno. Da li je lakše ili teže smanjit plaće i mirovine ili na dvije godine primjerice jednom mjerom smanjiti izdvajanja za udruge i ukinuti obvezu članstva u bilo kojoj komori? Dakle, govorim o nekim kriznim mjerama uopće što mi kao društvo možemo učiniti u ovom trenutku i zato sam zapravo spomenuo da bi bilo dobro za njih, a u interesu hrvatskih građana da su spremni na neku vrstu barem dijaloga, a što za sad uopće ne pokazuju već misle da su dovoljno mudri i promućurni da njih dvoje, troje koliko ih se ukupno odlučuje u ovom trenutku i donosi odluke mogu donositi odluke i upravljati ovim društvom od 4,5 milijuna stanovnika, a evidentno je da to ne ide i da to ide na štetu hrvatskih građana.
Hvala lijepo. Odgovorit će na repliku poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Đurović, mislim da je ova Vlada poslala jasnu poruku. Uzimanjem dobiti u javnim poduzećima poslala je poruku građani ta javna poduzeća vama neće pojeftiniti svoje usluge, nego ćemo tu dobit uzeti mi. Predmet tome je jasna poruka. vatko tko donosi odluku predlaže što će napraviti, vi ste rekli nekakve svoje ideje, vjerojatno netko će drugi reći svoje. Vlada je ta koja donosi političke odluke i rekla svoje. Ali ovo što su oni rekli naprosto pokazuje nedostatak ideja, dokazuje jednu nespremnost za reforme i rezultat toga je deficit od 20 milijardi. Nikada u povijesti nije bio toliki, rezultat toga je pad kreditnog rejtinga, rezultat toga da svi oni koji u Hrvatskoj budu se trebali zadužiti od građana preko poduzeća, javnih poduzeća, jedinica lokalne samouprave, države će plaćati skuplje kamate. A ako govorimo o gospodarskom oporavku, ako netko ima skup kapital, kako može konkurirati nekome tko ima daleko jeftiniji kapital? Prema tome, odgovori se sami nameću, ne treba ih forsirati.
Hvala lijepo. Zadnja pojedinačna rasprava o ovoj točci bit će ona poštovanog zastupnika Josipa Borića. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa evo da i ja nešto kažem, danas je bilo puno riječi o odgovornosti. Mislim da smo i mi kao saborski zastupnici itekako odgovorni da se donose dobri i kvalitetni zakoni za korist i budućnost ove države. Jer kad god netko dođe ovdje braniti bilo koji zakonski prijedlog, uvod izgleda na način da nam te političke elite, a danas je to ponovio i zamjenik ministra, kažu da nam je teško, da nam je stanje loše i da mi nemamo puno izbora ili ga uopće nemamo. A onda sa strane pošalju i poruku da u ovakvoj neuspješnoj politici nema alternative. To je defetizam, teška depresija. Zamislite da Vlada koja ima ovakve uspjehe, još bolje rečeno neuspjehe, nema alternative. Tako i ovaj zakon, mi nemamo alternative. A ova država je država mlade demokracije. Nastala je silnom stoljetnom željom Hrvata za slobodom i sretnim životom u ovoj slobodnoj modernoj i uređenoj državi. Nastala je zahvaljujući odlučnosti hrvatskih građana, političkoj mudrosti i sposobnosti prvog hrvatskog predsjednika, dr. Franje Tuđmana, zahvaljujući hrvatskim braniteljima, zahvaljujući onima koji su dali najviše, a to su oni koji su dali i utkali živote za stoljetni san mnogih generacija koje nažalost tu državu nisu uspjele doživjeti. U životu kroz stoljeća bilo je teških i težih situacija od današnje. Mijenjale su se države i uređenja, ali smo opstali kao narod. Danas govorimo o Zakonu o fiskalnoj odgovornosti, zakonu čije je donošenje ministar, tj zamjenik ministra opisao kao težak posao uslijed loših gospodarskih prilika. Pa jesmo li mi ikada na ovom području, na ovim prostorima živjeli u savršenim gospodarskim prilikama sa blagostanjem običnog čovjeka, umirovljenika, sa blagostanjem radnika? Što ja znam, nismo. Pamtimo malo bolje ili malo gore standarde ovisno o vremenima na koja se pozivamo. Jesmo li uvijek mogli sve na najlakši način? Ja mislim da nismo. Uvijek je bio potreban trud, znanje, mudrost i odgovornost za učinjeno, ali i za neučinjeno. Pa u čemu je problem? Ja problem vidim u trenutnoj vladajućoj političkoj eliti koja je počela gubiti bitku sa politikom koju sama provodi. Njih uvijek iznenadi učinak mjera koje predlože ili koje poduzmu, a onda se to opravdava na jedan do sad neviđeni način. To je uvijek neko loše nasljeđe, to su neki loši potezi, kriva je Vlada iz 90-ih, kriva je zadnja Vlada iz 2011., uvijek je krivac netko drugi. Nesposobnost vlasti da se suoči sa vlastitim greškama i odgovornosti počela je frustrirati hrvatske građane. Oni ne žele da ih netko kome su dali glas, a dali su glas Kukuriku koaliciji uvjerava da taj glas ustvari dali oporbi koja treba biti odgovorna, da su taj glas dali vlasti koja je za sebe namijenila samo to da uzme plijen, da uzme fotelje i privilegije, a odgovoran je uvijek netko drugi. Sugeriraju hrvatskoj javnosti da se ova država treba voditi iz oporbe, to moderna društva ne prepoznaju. To ne može prepoznati nijedna obična jedinica lokalne samouprave, da ju se vodi iz oporbe. Nažalost to se sugerira svih ovih godina. Tako i ovaj zakon, on je postao teret za ovu vlast. On njih onemogućava u provođenju politika, zbog toga ga prilagođavaju svojim neuspjesima. A i onda im ne odgovara. Stalno ga treba mijenjati i bilo bi najbolje da ga nema, a ne možemo ga ni ukinuti. Ja mislim da se slažemo zamjeniče jer kad god nastane problem, mijenjamo Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Sadašnja aktualna vlast taj isti zakon nije htjela ni u oporbi. Nisu glasali tada za njega i danas im isto tako smeta. Pa se postavlja pitanje da li je netko hrvatskoj ljevici, onoj staroj i ovoj novoj od 90-ih na ovamo ikada utvrdio odgovornost za bilo koje područje djelovanja, za bilo koji potez, za bilo koju politiku do 90-ih i poslije. Mislim da taj još ne postoji u ovoj državi. Nikada nitko hrvatskoj ljevici nije uspio utvrditi odgovornost za sve što se dešavalo u proteklih desetljećima. Kako ćemo utvrditi onda uopće fiskalnu odgovornost? To je očito pitanje. Ima li moderna hrvatska ljevica svijest da plemstvo koje obvezuje o čemu i govori njihov predsjednik sadrži velike količine odgovornosti upravo u dvorištu Kukuriku koalicije. Jer plemstvo obvezuje. Nadam se ne obvezuje na način da nemamo odgovornost. Jer da je tome tako i da je to plemstvo kakvo treba biti onda danas sukladno Zakonu o fiskalnoj odgovornosti najmanje tri ministra ne bi bili ministri, sjedili bi ovdje u saborskim klupama. To su oni koji su u Proračunu za 2013. fiskalno bili neodgovorni. Premašili su pozicije na plaćama u obrazovanju, u Policiji i sam ministar financija koji je premašio sva svoja očekivanja u smislu fiskalnih prihoda i fiskalnih rashoda. To je jedina istina, sve ostalo je samo varanje i samog sebe i čitavog naroda. A što nam slijedi, pokazuje i članak 5.a Kaže 1. stavak "Fiskalno planiranje temelji se na realističnim makroekonomskim i proračunskim projekcijama uz korištenje posljednjih dostupnih informacija." U ovoj državi razvio se sport koji procjenjuje koliko će razvijati se ili koliko će rasti BDP u svakoj godini koja dolazi. Taj BDP se utvrđuje na političkim elitama svaki mjesec pa svjedočimo tome da je on trebao biti i 2 i 1,7 i 1,5 kako dolazi kraj godine on pada na 0, a onda kad se raspravlja o izvršenju onda je on debelo u minusu. I tako već drugu godinu za redom. To je neozbiljno. Upravo ovakav članak omogućuje da mi već sada u dvije godine za koji mjesec, za kojih 10-ak dana ćemo raspravljati šesti puta o državnom proračunu. To se još nije desilo u povijesti Hrvatske države da se u dvije godine razgovara šest puta o državnom proračunu. Još ga nismo donijeli, već ga mijenjamo. A što kaže članak 8.? Fiskalno pravilo iz članka 4. ovog zakona ne primjenjuje se u slučajevima katastrofe i većih gospodarskih poremećaja. Jesmo li definirali što je to katastrofa? Evo kaže kolega da je to sadašnje stanje. Ja dodajem možda je katastrofa aktualna Vlada. Nećemo odmah primjenjivati to pravilo ako je Vlada katastrofa. To se može i tako iščitati. To uvijek njima ostavlja mogućnost da čine što hoće, kako hoće i zaista su u pravu i oni koji su rekli da je ovo Zakon o fiskalnoj neodgovornosti. Neodgovornosti prema narodu, prema onima koji su im dali mandat i zato sam predložio premijeru da osnuje ono ministarstvo tuđe odgovornosti da pored onog ureda za dobrodošlicu koje pozdravlja sve koji dolaze u ovu državu imamo i ministarstvo koje će utvrđivati tko je sve kriv zašto nam je danas ovako. Jer kad čujemo zamjenika ministra koji kaže da su nam dvorane postale teret, da nam je infrastruktura teret, da nam je željeznica teret, da su nam luke teret, da nam je sve što smo izgradili teret zaista se postavlja pitanje čemu onda sva ova priča, čemu ulaganja u infrastrukturu kad nam je to stalno nekakav teret. A nisu nam teret konzultanti kojima dajemo 100 ili 200 milijuna kuna godišnje, to nije teret. Ali kad toliko izdvojimo za dvoranu e onda je to teret. Imamo jednostavna rješenja koja su dosada važila koja se pretvaraju u kompliciranje. Gledajući što rade javna poduzeća mi danas evo samo primjer Hrvatske pošte mi danas više ne znamo donijeti pismo korisniku, a da ne izazove reakciju korisnika tj. da se ne pišu prigovori. Nešto što je bilo jednostavno toliko se zakompliciralo kao i cijeli ovaj sustav da svi u svakom trenutku osjećamo neki problem i svi se nekome žalimo. Nažalost, kažem i ovaj zakon ne pridonosi onome za što bi trebao biti namijenjen, a to je odgovornost jer ne prepoznaje kaznu, ne prepoznaje ništa što bi trebalo važiti za aktualnu političku elitu.
Hvala lijepo. Vaše izlaganje je izazvalo priličan broj replika. Prva je ona poštovanog zastupnika Tomislava Klarića. Izvolite.
Poštovani kolega Borić vi ste rekli citirat ću vas to je defetizam i da Vlada šalje poruku da ona nema alternative. Mislim da tu niste u pravu budući je eto danas ministar Linić na tiskovnoj konferenciji potvrdio da ova Vlada zaista nema alternative budući da se ona uzda u povećanje prihodovne strane proračuna s osnova poreza na dobitke od igara na sreću. S druge strane čuli smo i predsjednika Vlade koja nema alternative nedavno ovdje u Saboru da se neće dirati u drugi stup. Danas njegov ministar govori da će se posebno regulirati isplate mirovina ljudi s beneficiranim radnim stažom, a umirovljenici iz drugog mirovinskog stupa se sele u prvi mirovinski stup. Isto tako smo ovdje u Saboru slušali najave uvođenja poreza na nekretnine pa hoće biti, pa neće biti ali onda do 2016. imamo sad najsvježiju informaciju da će se dobit tvrtki, o tome ste vi i ostali kolege govorili, dobit tvrtki u vlasništvu jedinica lokalnih samouprava i države ući u proračun države. Sa igrama na sreću i mirovinskim stupom povećat će se prihodovna strana za 4,7 milijardi kuna i to je upravo ono što vas demantira da ova Vlada nema alternative. Mislim da u ovoj situaciji sa ovakvim promišljanjem zaista nema. Ali ono što će udariti sve naše građane i to ih jako udariti to što će stati investicije jer tvrtke neće imati sredstava za nove investicije što će naši građani itekako osjetiti ovo pretakanje iz drugog mirovinskog stupa. Ali u svakom slučaju ministar financija je ono što je gospodin Šuker rekao ministarstvo je ovdje u najtežoj poziciji i njih treba razumjeti jer moraju popuniti sve te rupe kao bilo koji pročelnik za financije u lokalnoj samoupravi, netko troši, netko se razbacuje, netko nema vizije i ideja a oni su ti koji moraju to popunjavat. Evo hvala.
Hvala lijepo. Odgovorit će poštovani zastupnik Josip Borić i molim da se drži vremena.
Hvala lijepo. Ima u ovoj državi alternative, bilo je uvijek, bit će i ubuduće, to mogu govoriti oni koji se ne slažu kažem nikad ni sa svojim razmišljanjima ali mene muči nešto drugo, što mi evo svjedočimo tome da već na pola mandata je prošlo, prolazi i dalje, ova Vlada uopće nije strukturno sebe postavila kao vlast. Ona i dalje osniva nove institucije, nove agencije, prebacuje, skraćuje. Jednostavno ne može se strukturno postaviti da bi mogla normalno obnašati vlast i ponovno dolaze zakoni koji bi bilu u smislu toga da stalno im treba još neko novo tijelo da provedu neku svoju politiku, to se treba učiniti u normalnoj vlasti u nekih šest mjeseci. Mi to svjedočimo nakon dvije godine da to nije gotovo i još ćemo osnovati agencija i još ćemo osnovati nekih tijela i još ćemo valjda predbacivati određeni broj ljudi negdje da bi svi nešto radili a stalno su neuspjesi rezultat. I kad se ne možeš sresti s time da si neuspješan onda mijenjaš ovakav zakon koji te tjerao da budeš uspješan, da budeš odgovoran jer ne može to pomiriti nitko pa ni ministar financija i dolazimo tu gdje jesmo, da smo u minusima, da ne znamo što ćemo a onda nam dolazi ovdje uvodno govoriti kako nam je teško, kako mi ništa više ne možemo, kako smo postali država koja ne može riješiti najjednostavniji problem, da bi operirali čovjeku oko treba proći godinu i pol dana. Ako mi to ne možemo napraviti odgovorna vlast koja osjeća odgovornost kao svoju neku karakteristiku bi otišla i rekla dajem priliku nekome drugom. Nažalost to nikako čuti ne možemo.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Dražena Đurovića.
Evo kolega, put me politike nanio zadnje dvije godine par puta u Tursku i Turska bilježi gospodarski rast zadnjih osam godina između i 5-8% stope i zamislite državu koju osam godina gospodarske naraste oko 50% i zamislite sad u odnosu na našu državu koja ovih šest godina atrofira za nekih 11, 12%. Jedno društvo koje vrije gdje mlada snaga propulzivno otvara nova radna mjesta i onda jedno ovakva država i društvo koje odumire, gdje sve manje ljudi radi i gdje zapravo praktički autodestrukcija prisutna. Vi ste onako u svom povijesnom osvrtu govorili o povijesnoj odgovornosti ljevice. Ja ne mogu to zaobići kad govorimo o toj povijesnici, kad pogledam ove 23 godine Hrvatske države i govorimo o povijesnoj odgovornosti desnice koje tom većem razdoblju vodila ovu državu i koja je dopustila da u ovoj državi u 23 godine omjer zaposlenih i broj umirovljenika sa 3,0 u trenutku nastanka države dođe na 1,10, sa 2 milijuna zaposlenih 90-te da danas padnemo na milijun i 350 tisuća a gdje je ta tako zvana desnica predominantno vodila tu državu koja je dopustila da ovaj narod počne odumirati, da ova država bude jedna od svega nekoliko europskih država koje danas imaju negativnu stopu svog nataliteta. Odgovornost je kad govorimo buduće desnice, e sad govorimo i vas i nas, naša odgovornost kao buduće desnice i da nikad više ne dopustimo u vremenima koja dolaze da ovakve značajne teme koje zapravo induciraju sve ove probleme s kojima se mi kao društvo susrećemo, da se u budućnosti ovakvi procesi nastave. Hvala.
Hvala lijepo. Odgovorit će poštovani zastupnik Josip Borić.
Kolega Đurović, ja shvaćam što ste htjeli reć, međutim govorio sam to zbog toga što mi posljednje dvije godine permanentno slušamo o tome da ova Vlada nije odgovorna ničemu. To nije samo današnja rasprava. To su i pitanja na aktualnom satu. To su uvijek pitanja od kojih se bježi jer uvije se pronalazi prostor da se kaže da je to uvijek netko drugi a da je njihovo pravo da uzmu plijen, da uzmu fotelje i privilegije i da se onda ova država vodi iz oporbe a to moderna demokracija i moderna društva ne prepoznaju. Zbog toga sam govorio o tome na taj način. Mene ova situacija brine i nije svejedno u kakvom ćemo društvu živjeti ali gledajući smjer ove politike koja i ovaj zakon prilagođava svom neuspjehu da bi to bio nekakav prolaz ispod neke najniže letvice odgovornosti pokazuje da jednostavno tu mora doći do brzih promjena ili će se mijenjati ili neka odlaze sa ovih pozicija. To je jedina poruka koja treba ići prema hrvatskim građanima.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Đurđice Sumrak.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Borić moram reći da ste jako dobro determinirali problem, nažalost vjerojatno će i sada na vaš račun doći kritike pa vjerojatno već i od premijera. Jer zaista odgovornosti tu nema u ovoj Vladi, njima je teško biti odgovoran jer odgovornost traže negdje daleko u nekoj masi, oni odgovornost traže među radnicima koji bi radili i za to bi plaću htjeli, među profesorima, među liječnicima koji trebaju operirati a to i oni bi htjeli neku plaću. Odgovornost traže među mladima koji nemaju posla, odgovornost traže među svima i oni su im naravno, to je ono što ste govorili teret. A vidite, ova Vlada je tako izdašna kad se radi recimo o alokaciji sedam milijuna kuna poreznih obveznika, jednoj privatnoj konzultantskoj firmi kojoj je zadatak pazite kolega Borić samo savjetovanje u odabiru koncesionara za veliki Brijun. S druge strane je restriktivna prema svemu ovome što ste vi govorili. A pogledajte koliko je novih agencija, koliko je novih ljudi zaposleno u dva ministarstva? Pa zar je moguće da u našoj Hrvatskoj ne postoje stručni ljudi koji mogu biti savjetnici u smislu odabira, koncesionara za Veliki Briun? Zar se tih 7 milijuna kuna ne može uložiti npr. u središnju Slavoniju ili u neko područje kojem treba pomoći? Ali evo vezano je uz ovaj Zakon o fiskalnoj odgovornosti pa vrlo zoran primjer vidjeli smo u medijima 220 tisuća kuna za Grčićevu čajnu kuhinju. Ovo je sramota u današnje vrijeme. Mogu se sramiti pred svima onima koji nemaju što jesti, pred 380 tisuća nezaposlenih pred 51% mladih koji ne mogu raditi, pred umirovljenicima. Pa pogledajte ovo kolega svakog ponedjeljka do 8 sati obvezno mi dostavite tortice, vafle, grožđe, jabuke Idared, a uz običnu vodu dajte onu sa okusom limete, borovnice i nemojte mi zaboraviti donesti natren itd. molim vas i vafle i sve to da me čeka. Pa katastrofa je ova Vlada, teret je ta Vlada hrvatskom narodu.
Hvala lijepo. Ponovo molim da se držimo vremena. i odgovorit će uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo kolegice. Pa vjerojatan ministar stalno misli na torticu kada voli torticu, to je on izjavio. Ali on je rekao da je ta kuhinja i profitabilna i to je dobro. Ako je tako neka je tako, bolje da je tako. Međutim mene nešto drugo sekira, to je kada i sami predstavnici vlasti daju izjave tipa premijer "i da ništa ne radim nešto će se desiti". Jeli to Zakon o fiskalnoj odgovornosti? I da ništa ne radim nešto će se desiti. Ili kada kolega iz klupa kaže "ne vjerujem da znam cilj niti razumijem smjer u kojem ide ova Vlada", to su izjave vlasti. Pa kako da mi onda razumijemo taj smjer, da vidimo taj cilj kada ni oni koji su vladajući ga ne razumiju? To je osnovni problem, ali nema ni odgovornosti. I svaka vlada kada dobije priliku, a to je čast trebala bi se truditi da ostane upamćena po nečemu, da je netko pamti i u sljedećih 20 godina. Sam premijer kaže ja ne želim da me niko pamti ni po čemu. U nekakvoj igri asocijacije po čemu ćemo se mi sjećati ove vlasti? evo pa to da razmislimo svako za sebe. Ja mogu se sjećati ne znam po neodgovornosti, nezaposlenosti, sukobima interesa, predstečajnim nagodbama evo možda jedno obilježje ove Vlade, predstečajne nagodbe. Zdravstveni odgoj, ukinuto pokroviteljstvo Sabora nad obljetnicom obilježavanja Bleiburga, kreditni rejting smeće. To je nešto čega ćemo se sjećati možda za 20 godina. PDV 25%. To je ono što bi svakome trebao tko se bavi javnim poslom biti određeni cilj, a ne ja ne želim da me itko pamti po ničemu. A onda Bože moj što smo se trudili da se toliko sjednemo u te fotelje o kojima ovise životi hrvatskih građana.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Gorana Marića. Izvolite.
Hvala lijepa. Kazali ste kako se misli da ova Vlada nema alternativu. Ova alternativa nema rješenje, a ova Vlada ima itekakvu alternativu jer za postojeće stanje uvijek postoji rješenje i postoje bolje varijante. Ali ono što je konstanta i na to ste naglasili to je neodgovornost. A tko je odgovoran za stanje u državi? Pa Vlada, Vlada i isključivo Vlada. Za sve što se događa odgovorna je uvijek Vlada, ne samo danas, nego uvijek i bilo koja Vlada koja je na vlasti. odgovorne su i institucije, ali odgovornosti nema ni kod Vlade jer predlaže ovakve proračune, nema ni kod Hrvatske narodne banke jer je ne interesira što se događa na financijskom tržištu, nema ni kod poslodavaca. Sjetite se samo što se događalo u Jadrankamenu u Kamenskom, u KIO-u, u Dalmacijavinu niti jedna državna institucija nije reagirala kako se traži od nje, niti jedna. 16 milijarda kuna nije plaćeno doprinosa mirovinskih i zdravstvenih, nitko nije na to reagirao osim u jednom slučaju Jelena Brajša, gle čuda iz Caritasa samo ona osuđena za 3 milijuna kuna, a 16 milijarda kuna nenaplaćenih. Država se rastače i raspada, proračun puca, a kada proračun puca država puca, a samo demagogiju možemo čuti, bilo bi i gore da nismo poduzeli određene mjere. Tko se nada hraniti od plodova ove Vlade ostat će stalno gladan, ako bude pio njihovu vodu ostat će vječno žedan. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Odgovorit će poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala. Pa upravo u tom smislu sam i govorio o odgovornosti jer čuli samo od zamjenika da je nama sve što radimo teret ili što se radilo prije, da je to sada silan teret koji stvara probleme i deficit. Pa je on naveo dvorane, ja navodim autoceste, pa onda postavljam pitanje, a zašto bi mi rekonstruirali željezničku prugu Rijeka-Zagreb-Botovo ako nam HŽ Cargo ode u stečaj i propadne? Za koga mi to onda radimo? Tko će onda biti operater na HŽ-u? Hoće li to biti Deutsche bank, austrijske željeznice, mađarske, rumunjske a da mi uložimo svoja sredstva i sredstva europskih fondova na krivi način. Pa onda ih poklonimo nekom ako nam smetaju. Kada smo upozoravali da restrukturiranje koje su oni sami naveli sa 5 na 3 poduzeća će dovesti u problem HŽ Cargo desilo se nakon godinu dana od toga kada se preuzelo višak radnika iz drugih dijelova i postali su teret firmi koja je bila profitabilna i koja je mogla zaraditi za svoju plaću i za svoj biznis. To je današnja činjenica. A što nam se dešava na drugoj strani? Imamo pozicije u državnom proračunu za privatizaciju HPB-a 28 ili 29 milijuna kuna. Ta privatizacija je propala. Pitam zamjenika ministra hoćete li isplatiti konzultantima ta sredstva. Hoćemo li isplatiti ta sredstva usprkos tome što je privatizacija Hrvatske poštanske banke propala? Nije se desila. Ili će se ponovno pokušati pa će im se to dati za neki novi pokušaj.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Maria Habeka. Izvolite.
Kolega Boriću, evo u vašem izlaganju načudili ste se kako to da se u zadnjih dvije godine proračun mijenjao nekoliko puta. Pa ja bih vas evo, nadovezao bih se na to vaše čuđenje i rekao bih da se isto tako ja čudim što se nikada u povijesti nigdje nije dogodilo da jedna stranka na optuženičkoj klupi kao što je to HDZ. Isto tako nikada se nije dogodilo da je premijer na optuženičkoj klupi optužen za razne pronevjere. Tako da to bi ja nazvao onom katastrofom o kojoj ste govorili prije a ne da je to katastrofa Vlada koja evo rješava, ispravlja sve ono što ste vi godinama devastirali. I tako da isto tako kada govorite o raznom sjećanju da će se ljudi sjećati ovoga ili onoga ja bih napomenuo da će se isto tako ovi građani ove zemlje sigurno dugo sjećati svih onih vaših famoznih poteza koje ste imali.
Hvala lijepo. Odgovoriti će poštovani zastupnik Josip Borić a ja molim da se držimo teme. Tema je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o fiskalnoj odgovornosti. Puno smo otišli u razne smjerove. Molimo, ajdemo se držati teme.
Poštovani potpredsjedniče, držimo se teme, mislim da je tema, gospodin Habek je govorio o odgovornosti. Svi oni koje ste naveli da su na optuženičkoj klupi oni nisu izbjegli odgovornost, njima odgovornost utvrđuje sud. A mi govorimo o Zakonu o fiskalnoj odgovornosti ovdje gdje ne postoje više kazne. Šta je ovo novčana kazna nekakva? Je li ministar Jovanović odgovarao zato što je probio proračun za 500 milijuna kuna, on je po zakonu trebao donijeti mandat premijeru i otići. On se nije pridržavao zakona. I zato sam rekao da je povijesno ljevici nemoguće utvrditi odgovornost za bilo što. To je bilo do sada, možda još neko vrijeme, da li će to biti i praksa ubuduće, to će pokazati vrijeme. Ja neću suditi unaprijed ali odgovornost one koje ste vi naveli nitko ih nije izbjegao. To je razlika. A vi ste pokušali na primjer jednog čovjeka izbjeći i u tu odgovornost. Nažalost, desilo se sasvim suprotno za vas. On je sada tamo gdje je, a odgovornost će utvrđivati neka druga država. Što će iz toga izaći pokazati će vrijeme. Nećemo predviđati ali vjerojatno će biti interesantnih događaja.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Josipa Đakića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa naime, u ovoj današnjoj raspravi današnjoj vidljivo je da ste analizirali temeljito što su to obrazloženja promjene ovog Zakona o fiskalnoj odgovornosti i zašto one dolaze, zašto dolaze baš sada. Pa zato što je baš sada došla nova godina i trebali bi mandati biti predani predsjedniku Vlade na raspolaganje po sadašnjem Zakonu fiskalne odgovornosti. Nikakve ovo nisu činjenice koje bi govorile o tome da postoji u ovom dosadašnjem Zakonu o fiskalnoj odgovornosti nekakvo proturecesijsko odnosno onemogućavanje djelovanja fiskalne politike koja je tako razvojna i zamašna. Toga nema. Naravno da nema, ovim zakonom i izmjenama se želi izbjeći odgovornost za proteklo vrijeme od dvije godine kada se je dogodio deficit. I samo to je istinski razlog kojim se želi izmanipulirati i prikazati da se spašava ovim Zakonom kriza i da će ovi novci stavi ili izmjene i dopune djelovati prorecesijski. Nestati će recesije poslije donošenja ovoga Zakona. Pa naravno da neće. Pa naravno da mjere Vladine politike, ministarstva, upućivanje inspekcije Ministarstva financija koje je tako bombastično ministar Linić najavljivao gdje su bile? Pa nigdje. Pa morali bi sve svoje sankcionirati, raspustiti i poslati ih doma jer je polovica i više od polovice njih koji su prekoračili mjere koje su imali zadane u proračunu i potrošili više nego što su imali. I to je razlog deficita koji je prešao 5,5%. I s time se sada želi zamagliti javnost i građani kako ne bi ih mi prozivali. Pa naravno da ćemo prozivati, tražiti ćemo odgovornost za ono što su počinili protuzakonito i ne može ih donošenje novih zakona retroaktivno spasiti.
Hvala lijepo. Odgovoriti će poštovani zastupnik Josip Borić.
Tako je kolega Đakić jer mi svjedočimo jednoj nevjerojatnoj činjenici, apsurdu, po prihodima prošla godina je bila izdašnija nego 2011. u kojoj su isplaćene sve plaće sa svim dodacima, svi kolektivni ugovori, granski ugovori, socijalne naknade itd. sa prihodima od 107 milijardi. A mi sa 109 samo prihodima države kažem, ne ukupno proračuna, ne možemo više ništa. Pa zato sam i postavio pitanje kakvu smo državu sada stvorili i organizirali u protekle dvije godine. Je li ona postala skuplja nego ona prije sa svim pravima koja su manja. Plaće su manje, privilegirane mirovine su manje i ništa ne možemo isplatiti. … [[Upadica se ne čuje.]] Da i mirovine po posebnom propisu, da. Znači sve smo mogli sa 107 a sa 109 više ništa ne možemo u istoj državi sa manjim brojem ljudi. A na burzi nam sve više ljudi, blokiranih sve više i ništa ne možemo. Pa to je onda pitanje kakav smo sustav stvorili u dvije godine. Je li nam trebala revolucija nekakve porezne politike koja se provela ili je trebalo nadograđivati sustav onakav kakav je bio sa nekakvim drugačijim manjim promjenama. Je li nam trebao odmah PDV od 25%, je li nam treba nestabilnost tog poreznog sustava da u godinu dana ugostiteljsku uslugu plaćamo po stopi 25%, pa 10, pa sada 13%. Pa kakva je to politika? To je "drži vodu dok majstori odu", a što onda, je li to to? Ja mislim da ovaj narod to ne zaslužuje i zato sam rekao i premijeru, bilo bi korektno i fino da se podnese ostavka ili da se nešto u toj politici mijenja, a ne da dolazimo ovdje i nama je stalno teško i mi smo u specifičnoj situaciji i mi ništa ne možemo, a onda očekujemo da nam narod bude optimističan i svi su drugi krivi.
Hvala lijepo. Evo sa ovim replikama i odgovorom na repliku smo završili raspravu o tekstu ovog zakona, a glasovat ćemo o njemu kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o fiskalnoj odgovornosti, drugo čitanje, P.Z.E. br. 499. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 83 glasova za i 21 glas protiv donesen Zakona o izmjenama i dopunama zakona o fiskalnoj odgovornosti u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.
Sljedeći na redu je - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Konvencije o uzajamnoj administrativnoj pomoći u poreznim stvarima kako je izmijenjena i dopunjena Protokolom kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija o uzajamnoj administrativnoj pomoći u poreznim stvarima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, PZ br. 597 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste također primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Hvala lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne javlja se nitko. Hvala lijepo. Otvaram raspravu. Za sada se nitko nije javio za raspravu. Budući da se očito i dalje nitko ne javlja za raspravu, zaključujem da je rasprava o tekstu ovog zakona završena i o njemu ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Konvencije o uzajamnoj administrativnoj pomoći u poreznim stvarima kako je izmijenjena i dopunjena Protokolom kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija o uzajamnoj administrativnoj pomoći u poreznim stvarima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 597. Rasprava o konačnom prijedlog zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da smo prijedlog zakona broj 597 donijeli jednoglasno sa 105 glasova za.
Sada bismo prešli na sljedeći zakon, a to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika, drugo čitanje, PZ br. 393 Predlagateljica zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod donošenja ovog zakona se primjenjuju odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli sljedeći odbori: Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za zaštitu okoliša, prirode, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Izvješća tih odbora primili ste na sjednici. Želi li predstavnik predlagateljice dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Izvolite. Profesor Berislav Šipuš, zamjenik ministrice kulture, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Poštovane dame i gospodo dobar dan. Vrlo kratko o Nacrtu konačnog prijedloga zakona o izmjenama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika. Tim izmjenama uredit će se sljedeća pitanja, prije svega obavljanje djelatnosti Zavoda za obnovu Dubrovnika usklađeno sa promjenom zakonskih propisa koja je u međuvremenu nastupila. To su propisi iz područja gradnje i prostornog uređenja i sukladno dosadašnjim iskustvima obavljanja djelatnosti. Mijenjaju se i odredbe o osnivačkim udjelima Zavoda za obnovu Dubrovnika na način da će osnivači zavoda biti Republika Hrvatska s udjelom 35%, grad Dubrovnik s udjelom 55%, Dubrovačko-neretvanska županija s udjelom od 10%. Mijenja se broj članova Upravnog vijeća i to na način da će se dosadašnjih 5 članova povećati na 7 članova, od kojih će predsjednika i 2 člana imenovati i razrješavati gradonačelnik grada Dubrovnika, 2 člana imenuje i razrješava Vlada Republike Hrvatske, po jednog člana župan Dubrovačko-neretvanske županije i zaposlenici Zavoda za obnovu Dubrovnika. Mijenja se odredba kojom se uređuje sastav stručno-savjetodavnog povjerenstva na način da u isto upravno vijeće imenuje stručnjake iz područja zaštite graditeljske baštine, a po jednog predstavnika imenuje i središnje tijelo državne uprave nadležno za kulturu, za zaštitu okoliša i prirode, za graditeljstvo i prostorno uređenje, zatim Grad Dubrovnik, Hrvatska komora arhitekata, Hrvatska komora inžinjera graditeljstva, Društvo konzervatora Hrvatske i Društvo prijatelja dubrovačke starine. Mijenja se i odredba kojom se propisuju uvjeti što ih mora ispunjavati ravnatelj zavoda i to tako kako bi se uskladila sa Zakonom o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Zavod za obnovu Dubrovnika financirat će se sredstvima osiguranim u proračunu osnivača i to na način da sredstva za plaće i materijalne troškove osiguravaju sukladno svojim osnivačkim udjelima, a za programe zaštite kulturnih dobara sredstva osigurava grad Dubrovnik od prodaje ulaznica za obilazak gradskih zidina. Prijelaznim odredbama propisuje se da danom stupanja na snagu ovoga zakona upravljanje i gospodarenje Dubrovačkim gradskim zidinama kao javnim dobrom u općoj upotrebi preuzima grad Dubrovnik te prestaju sva prava trećih osoba koje su po bilo kojoj osnovi koristile, upravljale ili gospodarile gradskim zidinama. Od dana stupanja na snagu ovog zakona bez pravnog učinka su svi pravni poslovi sklopljeni u svrhu upravljanja, korištenja ili gospodarenja starim zidinama. Iznimno, ugovori o zakupu poslovnih prostora i površina na starim zidinama koje je sklopilo Društvo prijatelja dubrovačke starine s trećim osobama ostaju na snazi, s tim da u pravni položaj zakupodavca stupa grad Dubrovnik. Društvo prijatelja dubrovačke starine dužno je predati u posjed gradu Dubrovniku stare zidine, odnosno sve nekretnine dubrovačkog fortifikacijskog sustava koje koristi i kojima upravlja, a koje nekretnine su u vlasništvu grada Dubrovnika u roku od 30 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona s cjelokupnom dokumentacijom. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Imamo dvije replike. Prva je ona poštovanog zastupnika Jasena Mesića. Izvolite.
Zahvaljujem lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani zamjeniče ministrice sa suradnicama. Samo ću se referirati na jedan dio gdje ćemo imat prilike kasnije vezano za financiranje programa za obnovu ugrožene spomeničke cjeline grada Dubrovnika. Dakle, svake godine do sada pored sredstava koji su iznosili 50% neto od prihoda od dubrovačkih zidina koji su se automatski investirali u obnovu kulturnih dobara grada Dubrovnika i onog što podrazumijevamo pod nekadašnjom Dubrovačkom Republikom. Pored toga još Ministarstvo kulture gotovo svake godine iz svojih programskih sredstava izdvajalo između 4 i pol, pa u najboljim godinama i do 6 milijuna kuna. Samo u ovoj, u ovoj rečenici što je gospodin zamjenik ministrice rekao je grad Dubrovnik izgubio odmah, automatski praktički taj iznos za obnovu kulturnih dobara u startu. Mislim da je za svakoga onoga kojem je i malo stalo do baštine, koje i malo zna što ta zaštićena urbana cjelina predstavlja pa ako hoćete kao jedan i promotora Hrvatske što znači samo reduciranje tih sredstava u startu bez obzira na one druge odredbe koje će isto tako imati financijske reperkusije na obnovu zaštićene cjeline.
Hvala lijepo. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine zamjeniče izmjena ovog zakona svodi se samo na jedno, a to je da ovaj zakon dokida ugovor između grada Dubrovnika i Društva pijatelja dubrovačkih starina koje društvo gradskim zidinama upravlja već 62 godine, a na snazi je ugovor iz 2009. godine kojega je potpisao aktualni gradonačelnik grada Dubrovnika sa Društvom prijatelja dubrovačkih starina i koji ugovor vrijedi, na snazi je do 2019. godine. Dakle, ovim zakonom sada taj ugovor dokidamo. I bilo bi korektno gospodine zamjeniče ministra da ste tu najvažniju odredbu ovog Zakona u svom uvodnom dijelu prokomentirali i da ste upoznali zastupnike u Hrvatskom saboru i hrvatsku javnost zbog čega, koji su to razlozi da se Vlada Republike Hrvatske i Ministarstvo kulture usmjerilo ovim zakonom na ukidanje tog pravno valjanog ugovora između grada Dubrovnika i Društva prijatelja dubrovačkih starina. Bilo bi dobro da je na taj način otvorena rasprava o ovom zakonu, jer sve drugo što je u ovom zakonu napisano isključivo je u funkciji da grad Dubrovnik na temelju ovog zakona onda može preuzesti upravljanje gradskim zidinama i raspolaganje gradskim zidinama koje je upravljanje odlukom gradskog vijeća prepušteno tom istom Društvu prijatelja dubrovačkih starina do 2019. godine, a s današnjim danom Društvo temeljem ranijih ugovora upravlja i raspolaže tim zidinama 62 godine. Dakle, bilo je korektno od vas da ste u uvodnom dijelu rekli koji su to razlozi naveli Vladu da takav ugovor ovakvim zakonom stavi van snage.
Dobro. Hvala lijepo. Sad bismo prešli na diskusiju u ime klubova i prvi će u ime Kluba zastupnika, a oprostite pardon. Odbori, tako je. Evo onda imamo li možda predstavnike odbora koji žele uzeti riječ? Izvolite uvaženi zastupnik Ronko.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministrice, kolegice i kolege. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo na svojoj 27. sjednici održanoj još 12. prosinca prošle godine razmotre ovaj prijedlog zakona i to kao matično radno tijelo. U uvodnom izlaganju predstavnika predlagatelja bila je pomoćnica ministra kulture. Istaknula je da se ovim predloženim zakonskim tekstom na novi način uređuje upravljanje Zavodom za upravljanje Dubrovnika, da se mijenja sastav Stručno-savjetodavnog povjerenstva Zavoda, da se mijenja ovlaštenik upravljanja i gospodarenja dubrovačkim hortifikacijskim sustavom, te način financiranja Zavoda za obnovu Dubrovnika. Osnivači Zavoda su Republika Hrvatska s udjelom od 35%, grad Dubrovnik 55% i Dubrovačko-neretvanska županija sa 10% a sredstva se osiguravaju i sukladno osnivačkim udjelima. U raspravi je riječ uzeo i predsjednik Društva prijatelja dubrovačkih starina. Istakao je da Društvo djeluje već 62 godine, da upravlja i gospodari gradskim zidinama temeljem ugovora koji je sklopljen između grada Dubrovnika i Društva, da je ponosan na rezultate koje je ostvario i da izražava žaljenje što se predloženim zakonom raskida navedeni ugovor bez prava na sudsku zaštitu ili očitovanje Gradskog vijeća grada Dubrovnika. U raspravi je također zatraženo da se preispita i postotak izdvajanja za programe zaštite spomenika kulture i sredstava koje osigurava grad Dubrovnik od onog ukupnog neto prihoda u visini od najmanje 50% prihoda koje grad Dubrovnik ostvari od prodaje ulaznica za obilazak tih zidina. Također je iskazano mišljenje da ne treba u predloženom tekstu naziva zakona koji je predložen kao Zakon o obnovi spomeničke cjeline Dubrovnika i drugih nepokretnih kulturnih dobara u okolici Dubrovnika, dakle da ne treba izostavljat termin ugrožena ne samo zbog potresa koji je oštetio nego i zbog latentne potencijalne opasnosti s obzirom da se cijelo područje nalazi u devetoj i desetoj seizmičkoj zoni već i zato što je ta baština oštećena i ratnim razaranjima u vrijeme agresije na RH, a isto tako i zbog toga što se objekti koriste i od strane brojnih posjetitelja. Pritom je valjalo imati na umu da je i sama predložena formulacija ugroza je moguće i kvalitetnija aplikacija kod apliciranja sredstava fondova EU. Odbor je sa 6 glasova za, 1 protiv i 1 suzdržanim predložio Hrvatskom saboru donošenje zakona o izmjeni Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika uz sljedeće amandmane. Dakle prvo na članak 1. U članku 1. u nazivu zakona iza riječi obnovi dodaje se riječ ugrožene tako da glasi: "Zakon o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika i drugih nepokretnih kulturnih dobara u okolici Dubrovnika." I drugo na članak 2., članak 2. briše se. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime Odbora za zaštitu okoliša i prirode riječ će uzeti uvaženi zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče, poštovane kolegice i kolege. Odbor za zaštitu okoliša i prirode na temelju članka 179. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio je predloženi konačni prijedlog zakona kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnica predlagatelja prezentirala je razlike između rješenja koja se predlažu konačnim prijedlogom zakona u odnosu na rješenja iz prijedloga zakona. Sjednici odbora nazočio je predsjednik Društva prijatelja Dubrovačke starine te je izrazio žaljenje što predlagatelj nije usvojio brojne primjedbe iznesene na Odboru za zaštitu okoliša i prirode, Odboru za zakonodavstvo te Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu prilikom rasprave o prijedlogu zakona u prvom čitanju. Predsjednik društva ponovno je naglasio da je upravljanje i gospodarenje gradskim zidinama regulirano ugovorom sklopljenim između grada Dubrovnika kao vlasnika zidina s jedne strane i Društva prijatelja Dubrovačke starine s druge strane. Ovakav ugovorni odnos temelji se na odluci Gradskog vijeća donesenoj na prijedlog gradonačelnika grada Dubrovnika. Istaknuo je da navedeno društvo uspješno djeluje već 62 godine. Upozorio je da predloženi zakon kojim se raskida navedeni ugovor u korist jedne od ugovornih strana i bez prava na sudsku zaštitu predstavlja opasan presedan u pravnoj praksi. Ovo tim više što se o predloženom zakonu Gradsko vijeće grada Dubrovnika nije očitovalo. Istaknuo je da je predloženi zakon neprihvatljiv s ustavnog i zakonskog aspekta te je ocijenio da će to pokazati i provjera ustavnosti ovog zakona. Dotaknuo je i upitnim naznačio odredbe članak 36. od kojih je posebice izdvojio odredbe kojima je definirana obveza društva nad predaju cjelokupne dokumentacije u posjed gradu Dubrovniku kao i cjelokupnih a temeljem valjanog ugovora zakonito stečenih novčanih sredstava. Nakon uvodnog obrazloženja u raspravi je od dijela članova odbora izraženo stajalište da obrazloženje predloženog zakona ne nudi argumente koji bi ukazali na potrebu i opravdanost donošenja ovakvog zakona. Istaknuto je da se navedeno društvo u 62 godine djelovanja dokazalo kao pravna osoba koja sustavno i kvalitetno upravlja i gospodari gradskim zidinama te drugim objektima kulturnog povijesnog naslijeđa Dubrovačke Republike. U tom smislu od predstavnice Ministarstva kulture zatraženo je pojašnjenje je li razlog donošenja ovog zakona eventualno nezadovoljstvo Ministarstva kulture stanjem gradskih zidina? Nazočna predstavnica Ministarstva kulture istaknula je da je Ministarstvo kulture zadovoljno stanjem gradskih zidina te Stonskih zidina također ali da je ovdje riječ o kulturnoj baštini Dubrovačko-neretvanske županije i promjeni uloge odnosno proširenju ovlasti zavoda. U kontekstu te nove uloge zavoda u nastavku rasprave upitnim je ocijenjeno financiranje imovine drugih jedinica lokalne samouprave primjerice Stonskih zidina iz Proračuna grada Dubrovnika. Raspravljeno je i o transparentnosti troška 50% neto prihoda koje grad Dubrovnik ostvari od prodaje ulaznica za ulazak gradskih zidina. Upozoreno je da je tijekom rasprave u prvom čitanju naglašena potreba da grad Dubrovnik dostavi cjelovitu informaciju o utrošku navedenih sredstava. U tom kontekstu predsjednik društva istaknuo je da društvo redovno dostavlja Gradskom vijeću izvješće o trošku 50% sredstava od prodaje ulaznica kojima raspolaže društvo te je naglasio kako Gradsko vijeće dosada nije imalo primjedbi na navedena izvješća. Pozornost je skrenuta i na odredbe članka 9. kojim se mijenja članak 11. važećeg zakona u dijelu u kojem su regulirani osnivači zavoda i njihovi udjeli. Upozoreno je na promjenu u drugom čitanju u odnosu na prvo čitanje. Naime, za razliku od prvog čitanja u kojem je bio predložen udio RH od 60%, grada Dubrovnika od 30% te Dubrovačko-neretvanske županije od 10% u drugom čitanju ovaj omjer je promijenjen u korist grada Dubrovnika čiji je udjel 55%. Uz ovu promjenu kojom većinski udio preuzima grad Dubrovnik i dalje ostaje upitnim i u prvom i u drugom čitanju predloženo te ničim argumentirano smanjenje udjela Dubrovačko-neretvanske županije s 20 na 10%. Dio članova odbora podržao je predloženi zakon te istaknuo da je posebno u uvjetima kada se zalažemo za decentralizaciju legitiman zahtjev jedinice lokalne samouprave da raspolaže svojim najvrednijim resursima. U tom smislu izražen je poziv da se podrži predloženi zakon i stav Ministarstva kulture te grada Dubrovnika nakon čega je uslijedila rasprava u kojoj je naglašeno da kod ocjenjivanja opravdanosti ovog zakona treba imati na umu da je riječ o ugovoru koji nije nametnut lokalnoj razini tj. gradu Dubrovniku već da je riječ o ugovoru koji je sklopljen i potom mijenjan 2009. godine temeljem odluke Gradskog vijeća. Ponovno je upozoreno da predlagatelj ovog zakona nije grad Dubrovnik već Vlada Republike Hrvatske te da se Gradsko vijeće o ovom prijedlogu zakona nije očitovalo. Nakon provedene rasprave odbor nije utvrdio stajalište u potpori za donošenje ovog zakona jer su glasovi 12-rice nazočnih članova bili podijeljeni i to 6 glasova za, 5 protiv i 1 glas suzdržan. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. A sada će u ime Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu riječ uzeti uvaženi zastupnik Jasen Mesić.
Hvala potpredsjedniče. Evo s obzirom što su kolege podnosili izvješća sa drugih odbora pa ću skratiti. Dakle, i Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora na 36.sjednici od 10.prosinca 2013.godine raspravljalo drugo čitanje prijedloga Zakona o izmjena Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika u svojstvu matičnog tijela. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja naveo je razlike između rješenja koja se prilažu konačnom prijedlogom zakona u odnosu na rješenja iz prvog prijedloga zakona odnosno prvog čitanja o čemu su i kolege iz drugih odbora govorili. No u raspravi na prijedlog zakona iznijete su značajne primjedbe. Pojedini članovi odbora su upozorili da će implementacija pojedinih odredbi pridonijeti narušavanju načela trodiobe vlasti, posebno odredbe prijedloga kojima se retroaktivno ukidaju učinci pravnih poslova sklopljenih među trećim osobama. Budući da pojedine odredbe prijedloga nisu u skladu s odredbama UNESCO-ove Konvencije za zaštitu kulturnih dobara, iskazane su i primjedbe na odredbe članaka 2 i 3 drugog čitanja zakona. U djelu rasprave u programima zaštite spomenika kulture istaknut je prijedlog da se utvrdi obaveza grada Dubrovnika, da sredstva od prodaje ulaznica za obilazak gradskih zidina mora utrošiti u spomeničku baštinu, ujedno je iskazano žaljenje što ovaj odbor sukladno dogovoru o rečenom prijedlogu nije održao tematsku sjednicu. Odbor je proveo i glasovanje i većinom glasova 6 za i 1 suzdržan i 4 protiv Odbor je odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje zakona o izmjenama Zakona o obnovi i ugroženosti spomeničke cjeline Dubrovnika uz uvjet prihvaćanja amandmana na članak 32 a i u članku 32, i izmijenjenom članku 43 stavak 2 se mijenja se i glasi: " Za programe zaštite spomenika kulture sredstva osigurava grad Dubrovnik od ukupnog neto prihoda u visini od najmanje 50% neto prihoda kojeg grad Dubrovnik ostvario od prodaje ulaznica za obilazak gradskih zidina uključujući i sljedeće troškove: geološka, geomehanička i konstrukcijska i druga istraživanja koja prethode sanaciji građevine i prostor unutar spomeničke cjeline s … [[Govornik se ne razumije.]] unutar spomeničke cjeline, izgradnji i saniranja komunalne infrastrukture spomeničke cjeline, izrade studija, programa, projekata, tehničke i druge stručne dokumentacije u fazi pripreme.". Dakle u obrazloženju se još navodi da predloženim amandmanom određuje se da grad Dubrovnik osigurava najmanje 50% neto prihoda koji se ostvaruju od ulaznica prilikom posjete zidina. Hvala.
Hvala lijepo. Evo otvaram raspravu. I prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti, podijeliti vrijeme uvaženi zastupnik Bačić i zastupnik Mesić. Izvolite poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege, klub HDZ-a neće podržati prijedlog Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika i navesti ću nekoliko razloga. Prvi razlog je zbog toga što je predloženi zakon protuustavan i štetan. Naime, on krši načelo trodiobe vlasti, zakonodavac preuzima ulogu pravosudnog tijela jer predloženim zakonom zadire se u neovisnost pravosuđa te on predstavlja opasan presedan u pravnoj praksi u RH. Ovaj zakon ulazi u građansko pravni odnos između dviju pravnih osoba koji su taj pravni odnos uredile međusobnim ugovorom i u slučaju prijepora ugovorile nadležnost pravosudnog tijela tj. nadležnog Općinskog suda u Dubrovniku. Stoga je pravno nedopustivo zakonom raskinuti pojedinačni ugovor odnosno konkretni pravni posao sklopljen među trećima jer bi to predstavljalo grubo kršenje osnovnih postulata pravnog poretka svake uređene države, načela trodiobe vlasti prisvajanjem sudskih ovlasti te ustavnih načela zakonitosti i pravne sigurnosti jer raskinuti pojedinačni pravni posao mogu isključivo ugovorne strane i u slučaja spora nadležni sud. U konkretnom slučaju RH odnosno Ministarstvo kulture nisu ugovorne strane ugovora koji se ovim zakonom namjerava raskidati već su to grad Dubrovnik i društvo prijatelja Dubrovačke starine a neustavnost odredbe prema kojoj se Ministarstvo kulture kao tijelo izvršne vlasti dodjeljuju poslovi iz sudske nadležnosti izlišno je komentirati. Napominjemo kako su Dubrovačke zidine u zemljišnim knjigama uknjižene kao vlasništvo grada Dubrovnika slijedom čega Vlada RH odnosno Ministarstvo kulture nije ovlašteno o njima pravno raspolagati već je sukladno odredbama Zakona o lokalnoj i područnoj odnosno regionalnoj samoupravi to ovlašteno činiti isključivo gradsko vijeće grada Dubrovnika, gradsko vijeće grada Dubrovnika nikada nije sudjelovalo u javnoj raspravi oko donošenja zakona ovakvog sadržaja niti donijelo odluku kojom bi izvršavanje vlasničkih ovlasti na gradskim zidinama prenijelo na Vladu RH. Stoga mi u klubu HDZ-a pozivamo Vladu da posluša te primjedbe struke te iz procedure donošenja povučete predloženi zakon kako ne bi došlo u poziciju da Ustavni sud ruši i ovaj zakon kao što je to bio slučaj kod odredbi Zakona o porezu na dodanu vrijednost, Zakona o porezu na dohodak, kurikuluma zdravstvenog odgoja u osnovnim i srednjim školama, akta Ministarstva znanosti i obrazovanja i sporta RH u svezi usklađenja novih udžbenika s pravopisom ili pak pokušaja da se poništi odluka Hrvatskog sabora o raspisivanju državnog referenduma definiciji braka. Predlažemo Vladi da povuče ovaj zakon kako ne bi ponovno bili u poziciji da Ustavni sud zbog njegovih pravno i stručno utemeljenih odluka prozivate da je politički obojen. Drugi razlog je činjenica da je ovaj zakon kontradiktoran odnosno neprovediv. U čemu se sastoji kontradiktornost odnosno neprovedivost ovog zakona? Naime, prema važećem zakonu u članku 1 stavku 3.lregulirano je da se odredbe ovog zakona koji se odnosi na obnovu spomeničke cjeline primjenjuju i na obnovu ljetnikovaca i drugih nepokretnih kulturnih dobara na području devete seizmičke zone što uključuje Rijeku Dubrovačku, Župu Dubrovačku, Konavle, Elafite te Dubrovačko primorje, to jest gotovo na području cijele bivše Dubrovačke Republike. Kako se Zakonom o područjima županija, gradova i općina danas na tom području proteže nekoliko jedinica lokalne samouprave općina Konavle, grad Dubrovnik, općina Župa Dubrovačka, općina Dubrovačko primorje i općina Ston a prema prijedlogu izmjena i dopuna ovog zakona cjelokupno financiranje obnove te spomeničke cjeline utvrđeno iz proračuna grada Dubrovnika time je zabranjeno gradonačelniku grada Dubrovnika zakonom zapriječeno da iz proračuna grada Dubrovnika ulaže u imovinu drugih jedinica lokalne samouprave kako je ovim zakonom predviđeno. To znači da zavod temeljem ovog zakona više ne može financirati cijelu spomeničku baštinu kako je to definirano člankom 1.važećeg zakona. Nadalje, predloženi zakon protivan je i Strategiji zaštite, očuvanja i održivog gospodarskog razvoja. Ako bi bilo tko od nas saborskih zastupnika ili od građana RH i sada posjetio web stranice Ministarstva kulture onda bi pročitao da je na vašim stranicama gospodine zamjeniče i danas se može iščitati iz strategije u kojoj piše "Kako se Društvo prijatelja dubrovačke starine ističe kao ogledni model što se posebno referira na usporedive europske prakse jer već 40 godina temeljem ugovora sa gradom Dubrovnikom upravlja gradskim zidinama, ubire prihod od ulaznica, a sva prikupljena sredstva ulaže natrag u obnovu spomenika što je zasigurno jedan od najuspješnijih i najinovatnijih primjera održivog korištenja kulturne baštine". Na Odboru za zaštitu okoliša i prirode i postavio pitanje predstavnici Ministarstva kulture da li je razlog donošenja ovog zakona nezadovoljstvo Ministarstva kulture stanjem Gradskih zidina grada Dubrovnika. Dapače, gospođa predstavnica Ministarstva kulture je rekla da je Ministarstvo kulture itekako zadovoljno stanjem gradskih i Stonskih zidina. Pa stoga umjesto da se društvo nagradi za takav rad u proteklih 60 godina ovim se zakonom kada su u pitanju dubrovačke starine zabranjuje daljnje djelovanje, a imovina sukladno članku 36.istog zakona mu se konfiscira. Treba imati na umu da ovaj zakon nije podržala ni struka te u tom smislu bi trebalo posebno izdvojiti ocjenu Društvu povjesničara i konzervatora Hrvatska koji mole Vladu da ne donosi ovaj zakon i da odustane od oduzimanja zidina Društvu prijatelja dubrovačkih starina. Nadalje, o dvostrukom aršinu koje provodi Ministarstvo kulture najbolje govori podatak da je ministrica kulture gospođa Andrea Zlatar Violić u Šibeniku osigurala sredstva Udruzi mladih za održavanje Tvrđave Barone i na taj način što je za pohvaliti proslijedila tom istom društvu sredstva koja bi trebalo održavati Šibenske gradske zidine i tvrđave, a u isto vrijeme ovim zakonom se jednom društvu koje je već 62 godine besprijekorno rekao bih održava dubrovačku kulturnu i graditeljsku baštinu ovim se zakonom to isto društvo razvlašćuje. Nije nam jasno također koji su to razlozi naveli Vladu da u ovom prijedlogu zakona smanji udjel Dubrovačko-neretvanske županije koja je do današnjeg dana odnosno do sutrašnjeg dana ako zakon bude usvojen u ovakvom obliku u ovakvom prijedlogu, smanjuje se njezin udjel u vlasništvu sa 20 na 10%. Možemo postaviti pitanje koji je temelj zbog čega Ministarstvo kulture odnosno Vlada predlaže ovaj zakon? u javnosti Dubrovačko-neretvanske županije i grada Dubrovnika pretpostavlja se da su dva bitna razloga. Prvi razlog je da se s obzirom na iznos sredstava koje društvo uprihodi od korištenja Dubrovačkih zidina i koji iznosi 50 milijuna kuna jednostavno žele priskrbiti gradu Dubrovniku i na taj način doprinositi krpanjem proračuna grada Dubrovnika koji je doista iznimno veliki u odnosu na ostale jedinice lokalne samouprave. I drugi je razlog zbog kojega Vlada izlazi u susret gradonačelniku Dubrovnika, a to je da se nastavi daljnja komercijalizacija dubrovačko povijesne kulturne baštine. Zbog toga klub HDZ-a ne može podržati ovakav prijedlog zakona već predlaže da ga Vlada povuče ili ako ga ne povuče da se ostavi rok od 60 dana u kojemu roku će gradsko vijeće održati tematsku sjednicu na temu Dubrovačkih gradskih zidina pa bi bilo dobro da Vlada najprije posluša stav Dubrovačkog gradskog vijeća pa tek onda se izjasni o daljnjoj sudbini ovakvog prijedloga zakona. Hvala. A u nastavku će gospodin Mesić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Bačić je dosta toga rekao. Nevjerojatno da smo uspjeli i zaštitu spomenika kulture ispolitizirati. Nešto što nikome nije uspjelo zadnjih 60 godina. Mijenjale su se i države i vlasti i sustavi i nikome do sada do novoizabranog gradonačelnika nije palo na pamet da kreira do sada neviđenu politiku i da uzima upravljanje Dubrovačkih zidina Društvu prijatelja starina koje uzgred budi rečeno svojim radom te zidine očuvalo. Recite mi kolegice i kolege jednog jedinog stručnjaka iz područja zaštite baštine koji podržava ovaj prijedlog, jednog jedinog u RH a možete i šire. Pokažite mi jednu jedinu stručnu referencu koja tvrdi da je novi način bolji. Pogledajte dopise Društva konzervatora, Društva povjesničara umjetnosti, pogledajte čitav prilog jednih dnevnih novina gdje imate desetak povjesničara umjetnosti intelektualaca koji opisuju zbog čega ovakav zakon kakav je treba ostati. Jel se sjećate da je bio jedan zakon iz područja kulture gdje ste imali ovakvu reakciju poseban prilog u jednim novinama dnevnog tiska? Jeste ikad imali ovakav unisoni stav struke oko nečega? Posebno se obraćam kolegicama i kolegama iz SDP-a. Svoj glas je digla i Hrvatska podružnica ICOMOS-a. Inače ICOMOS vam je apostrofiran u UNESCO-voj Konvenciji za zaštitu baštine kao ona nevladina organizacija međunarodna nevladina organizacija koja daje ocjenu da li je neko kulturno dobro može biti na listi svjetske baštine ili ne može. Oni daju stručnu prosudbu, a Skupština UNESCO-a onda to izglasava. I ta podružnica vam diže glas protiv ovog prijedloga zakona. A od vladajuće koalicije na to čujemo samo muk. Šta se dešava sa spomeničkom rentom u gradu Dubrovniku? To smo govorili prilikom prvog čitanja. Gospodine zamjeniče ministrice lijepo vas molim da nas izvijestite da li je spomenička renta u gradu Dubrovniku trošena sukladno zakonu. Nekoliko puta smo vas to pozivali. Šta može Ministarstvo kulture pritisnuto stranačkom stegom direktno povezanim sa HNS-ovim gradonačelnikom i parcijalnim stranačkim interesima u ovom trenutku napraviti. Ovo je pravi moment kada ministar kulture ima šansu oduprijeti se i sačuvati dignitet ministarstva. A ne ga istrgovati zbog mira u stranačkim forumima. I pitam vas ja koje to Ministarstvo kulture koje u svom zakonu pogledajte što predlaže. Pod obnovom prema ovome zakonu smatraju se sve aktivnosti u smislu očuvanja, održavanja i revitalizacije koje podrazumijevaju sanaciju, konzervaciju, restauraciju itd., a provodi se prema odredbama ovog Zakona, Zakona o zaštiti i očuvanju i pazite sad i propisa iz područja prostornog uređenja i gradnje u zaštićenoj cjelini Dubrovnika. Gradnje, čega pitam vas ja. Novih stanova, apartmana na položaju Pustijerne za koga i tko će izmešetariti taj prostor? Da li je moguće da se u članku 4. to namjerava, moguće unošenje novih sadržaja koji proizlaze iz suvremenih potreba stanovanja te obavljanje gospodarskih, kulturnih i drugih djelatnosti. Kojih drugih djelatnosti? Kojih to suvremenih drugih djelatnosti unutar zidina Dubrovnika i gdje pitam vas, na Stradunu, ispred Kneževog dvora, u klaustru Samostana Klarisa? Neka mi se nađe taj stručnjak zaštite spomenika u Republici Hrvatskoj neka mi to objasni. Članak 5. obnova spomeničke cjeline provoditi će se prema programima obnove spomeničke cjeline u skladu sa postojećim dokumentima prostornog uređenja i propisima kojima je uređena gradnja građevina unutar dubrovačkih zidina. Kolegice i kolege ovo nema nikakve veze sa bilo kakvim ideološkim, političkim i bilo kakvim drugim različitostima nas ovdje u Hrvatskom saboru. Ovo je 1/1 želja da netko bude iznad grada, da netko dobiva takvu moć kakva je u suprotnosti sa svim međunarodnim stručnim dokumentima, u suprotnošću sa UNESCO-m i suprotnošću šta oni propisuju. Rekao sam vam već u replici koliko se u startu sredstva ovdje gubi. Šta će biti sa prostorima sa kojima se već priča po gradu Dubrovniku da će biti dati u razno razne namjene? Hoće završiti ko Revelin u sustavu kulturocida? Hoće li kompletna naša služba vanjskih poslova zajedno sa Ministarstvom kulture na sljedećem zasjedanju UNESCO-a morati objašnjavati da Dubrovnik nije Dresden koji je izbrisan sa liste kulturnih dobara, svjetske liste zbog toga što se nisu pridržavali propisa konvencije? Da li znate da je doprinos dubrovačkog Društva prijatelja dubrovačke starine taj zašto i … [[Govornik se ne razumije.]] Sv. Vlaha upisana u listu nematerijalne baštine, jer ona izričito propisuje i kaže da je kulturna baština uvijek plod načina i života ljudske zajednice na tom području. I da samo zato što je to dvoje spojeno i jedno i drugo zaslužuje biti na listi. Ovaj Zakon je protiv toga i jednoga i drugoga i trećega i to vam ne govori HDZ nego cjelokupna stručna javnost. Molim vas imajte to na umu kada ćete glasovati.
Hvala lijepo, imamo nekoliko replika na oba izlaganja. Na izlaganje uvaženog zastupnika Branka Bačića prvi se javio zastupnik uvaženi Jozo Radoš. Izvolite.
Kolega Bačić vi ste rekli da se ovim Zakonom poslovi iz sudske nadležnosti prebacuju u zakonodavni postupak. Ali za svakako nije poželjna situacija ali niste ni jednu riječ rekli o tome da je davanje javnoga dobra na upravljanje bilo kome drugome osim poduzeću koje je u vlasništvu jedinice lokalne samouprave suprotno Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Zaboravili ste jednako tako da se raspolaganje javnim dobrima nekome može dati ili ta dobra otuđiti samo temeljem javnog natječaja i po tržišno utvrđenoj cijeni. Te dimenzije pravnosti ovoga slučaja vas očito ne zanimaju. To su važne stvari. I ta protuzakonita situacija što se tiče zidina grada Dubrovnika traje već desetke godina i nikome ništa. I sada kada Vlada pokušava razriješiti tu jednu nepravednu, odnosno nepravnu situaciju sada vi nalazite druge argumente da se radi o zadiranju u sudske nadležnosti. Zacijelo to nije najbolja situacija da se zakonom mijenjaju nekakvi pravni poslovi i pravni akti ali ti pravni akti su protivni zakonu.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Radoš, prije svega odluku kojom su definirane ugovorne obveze između Društva prijatelja dubrovačkih starina i grada Dubrovnika donijelo je predstavničko tijelo grada Dubrovnika na prijedlog gradonačelnika Andra Vlahušića 2009. godine. No tada ne nastaje taj ugovorni odnos između grada Dubrovnika i Društva prijatelja dubrovačkih starina, on nastaje puno prije, on nastaje prije 62 godine. A u međuvremenu je u nekoliko navrata taj ugovorni odnos između grada i društva mijenjan i usklađivan sa tadašnjom zakonodavnom regulativom. Ali sve i da ste u pravu i da taj ugovor nije sklopljen na pravno valjani način, onda u tom ugovoru jasno piše tko je nadležan za rješavanje takvog spora koji bi nastao između grada Dubrovnika i Društva prijatelja dubrovačkih starina. No zar vama nije znakovito da niti gradonačelnik Dubrovnika, a niti Gradsko vijeće Grada Dubrovnika kao predstavničko tijelo nije pokrenulo proceduru izmjena ugovora ako smatra da je u pravu i da taj ugovor nije pravno valjan, pri nadležnim Općinskim sudom u Dubrovniku. Onda tko daje zapravo nama ovdje u Hrvatskome saboru da taj ugovor raskidamo i preuzimamo na sebe ovlasti koje su tim ugovorom date u nadležnost pravosudnom tijelu i u tome je neustavnost ovakvog jednog zakona kojim se uređuje umjesto pravosudnog tijela čija je nadležnost tim međusobnim ugovorom definirana.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo. Kolega Bačić, mene ovo zaista iznenađuje, čudi me, jer koliko znam ovo društvo je osnovano u vremenu komunizma, komunističkom vremenu, u razdoblju kada je svako organiziranje građana bilo pod kontrolom partije i oni su tada imali više razumijevanja za to društvo, za te vrijednosti nego danas kad imamo slobodu u kojoj trebamo uživati. Mi danas imamo slobodu, a vidimo očito nerazumijevanje jedne vlasti, jednog ministarstva, jedne stranke i ne čudim se ja HNS-u, čudim se SDP-u koji ovo podržava. Koji je tu interes SDP-a? Jer netko je snimio negdje postoje novci, imao je do sada prst, sad hoće cijelu ruku. Što mu je to trebalo? Ali nije to jedini slučaj, sjetimo se ove žičare za Srđ. I tamo je netko morao obnoviti to, pokrenuti posao, evo Zakon o koncesijama, hoće Andro da upravlja i time i sve za njega, na tuđoj muci, na tuđem radu, na tuđim uspjesima. I zaista ovo je jedinstveni primjer neviđene prakse do sada da sada HNS valjda i uz potporu SDP-a ukida do sada stečeno povijesno nekakve vrijednosti i da ova koalicija ustraje i dalje u tome da je to jedino što je dobro i što će preporoditi sada život u Dubrovniku.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Borić, nažalost komunistički način razmišljanja je često i danas u glavama mnogih pojedinaca pa to ne treba samo onda ekskluzivno vezivati za jedno razdoblje naše povijesti. Ovo je primjer kako i na koji način se pokušava izvaninstitucionalno ako tako mogu reći ili izvan dogovora koji je nastao jednu stranu u jednom ugovoru staviti van strane, obespraviti, njenu imovinu konfiscirati. Gotovo je neshvatljivo da u članku 36. zakona je takav tekst napisan kao da je neka presuda iz tamo ranih '50.-tih godina kada je građanima oduzeta i konfiscirana imovina. Taj članak zakona jednostavno je identičan rekao bih nekakvim presudama u ime naroda koje su se događale i kojima su ljudima oduzimana imovina. Na identičan način se jednom društvu koje je ogledni primjer i model upravljanja kulturnom baštinom ne samo u Hrvatskoj nego i na širim prostorima mu se iz razloga što se takav način raspolaganja sredstvima i to ne malim sredstvima koje to društvo ubire, sada očito svidjelo dubrovačkom gradonačelniku koji bi ta sredstva uzeo za krpanje proračuna s jedne strane, a s druge stran ono što se u dubrovačkoj javnosti govori, omogućuje komercijalizaciju dubrovačke spomeničke baštine.
Nova replika, poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa gospodin Bačić je u svom izlaganju rekao nešto što nije istina. Naime, osvrnuo se na to odnosno htio je oblatiti dodatno ministricu kulture koja je jednom prigodom znači obećala odnosno rekla da će Ministarstvo kulture podržati u programima udrugu iz Šibenika koja volontira na programima očuvanja baštine Dubrovnika, koja ima slične zadaće istina je kao što ima i ova udruga u Dubrovniku, međutim ona funkcionira na volonterskoj osnovi i volonterski se bavi tim programima i ministarstvo te programe podupire. A u ovom prijedlogu zakona se radi o sasvim nečem drugome, radi se o udruzi, o društvu koje se bavi de facto komercijalnom djelatnošću, odnosno naplaćuje ulaznice i u onom dijelu kad je gospodin Mesić govorio o tome da će nedostajati 4-5 milijuna kuna koje je inače ministarstvo prema Dubrovniku davalo i iskazivalo u svom proračunu za očuvanje baštine Dubrovnika. Mora znati također da mi moramo ići u pravcu toga da ako neku baštinu možemo i komercijalno koristiti, u ovom slučaju se radi o zidinama, prepoznatljivom turističkom i kulturnom brendu Dubrovnika, da ako ti prihodi po toj osnovi rastu, a rastu to je sasvim očigledno jer su u zadnjem izvješću negdje već približno 60-tak milijuna kuna, a bili su godinu prije 10-tak milijuna kuna manje, da onda ta neka sredstva koja imamo u državnom proračunu možda uputimo prema nekim drugim programima na drugim mjestima, ako Dubrovnik sam odnosno te zidine mogu na komercijalnoj osnovi doći do sredstava i uložit ta sredstva u obnovu te baštine i razvijat neka druga mjesta na kojima se ta ista baština može staviti u takvu funkciju.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ne znam poštovana kolegice u čemu ste me demantirali, evo ja nisam shvatio iz vaše replike u čemu ste me demantirali jer ste vi potvrdili da je ministrica kulture Udruzi mladih "Juraj Dalmatinac" čini mi se u Šibeniku osigurala sredstva koja bi sredstva uložili na uređenje, sanaciju tvrđave Barone u Šibeniku. Za vašu informaciju i Društvo prijatelja dubrovačkih starina je udruga građana, neprofitna organizacija i članovi udruge nemaju nikakvu naknadu i oni su volonteri i to dugi, dugi niz godina su volonteri koji rade na dobrobit dubrovačkih zidina i dubrovačkih starina i dubrovačke kulturne baštine. To što društvo tijekom upravljanja zidina ima određene troškove za naplatu ulaznica, što plaća zaposlenike koji omogućavaju posjet tih istih dubrovačkih starina to nije naknada koja ide ka članovima društva, nego isključivo zaposlenicima koji za račun društva taj posao obavljaju. A cjelokupni iznos koji je Društvo prijatelja dubrovačkih starina ubire temeljem posjeta dubrovačkih zidina se vraća u obnovu tih istih zidina. I mislim da možemo biti ponosni kako i na koji način to društvo raspolaže tim nekretninama, kako ih uređuje i kako ih održava i kako se uopće održava kulturna i graditeljska baština grada Dubrovnika. I društvo o načinu trošenja svojih sredstava uredno godišnje izvješćuje Gradsko vijeće grada Dubrovnika koje do danas, pazite do danas nikada nije imalo primjedbe na takav način i utrošak sredstava koje društvo ubire temeljem naplate ulaznica, a 50% godišnjih prihoda društva od naplate ulaznica se direktno prosljeđuje gradu Dubrovniku koji za divno čudo o utrošku tih sredstava nikad nije izvijestilo Gradsko vijeće.
Hvala lijepa. Idemo na replike poštovanom zastupnik Jasenu Mesiću. Prva je poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolega Mesić kad ste govorili o izgradnji u spomeničkoj cjelini ispalo je da će to biti nekontrolirana izgradnja kao da će se raditi ne znam velike kuće, neboderi itd. Međutim, mišljenja sam da postoje, zapravo znamo da postoje parcele unutar spomeničke cjeline i da se treba omogućiti ali strogo kontrolirana gradnja. Kontrolirana od konzervatora. Sigurno da treba konsenzus struke u takvim slučajevima, međutim da nije toga onda ne bi ni osnovna škola unutar zidina imala sportsku dvoranu, onda se ne bi nadogradilo niti jedan dio za glazbenu školu. A što se tiče Pustijerne po mojim saznanjima ona je prošla međunarodni natječaj. Prema tome, ponovno kažem kontrolirana izgradnja zašto ne. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Jesam ja to dobro čuo uvažena kolegice? Znači vi niste protiv gradnje unutar dubrovačkih zidina? … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Strogo kontrolirane gradnje unutar dubrovačkih zidina. Da li znate koja je procedura za to potrebna? Da li znate da vam to propisuju članci 137., 138. 139., 140. UNESCO-ve konvencije. Da li znate da ne smijete ništa unutar zidina graditi prije nego što dobite specificiranu podlogu od UNESCO inače će vam pasti zaštita. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Sve po zakonu? Pa kako onda, zašto onda ne navedete UNESCO-vu konvenciju nego stavljate zakone o gradnji unutra. Zato da bi netko mogao na brzinu to napraviti. Koji međunarodni natječaj … [[Govornik se ne razumije.]] kada to i za što? Poštovana kolegice vi ste sjedili u Ministarstvu kulture dok sam ja tamo radio i bili ste vrijedan član i doprinosili radu Vijeća istog ovog vezano za Dubrovnik. Baš me zanima jel' sad tako? Baš me zanima. Dakle, stvar je u tome. Znate kolika procedura je bila za onaj čuveni plan za izgradnju kolodvora na Pilama koji je buffer zona, a ne zaštićena zona UNESCO-a. Pa o tome vam ja pričam. Vi meni govorite o reguliranoj gradnji unutar zidina. Pa jeste li vi svjesni što otvarate? I na kraju krajeva ako je kontrolirana gradnja, ako provedete po ovim zakonima onda fakat može i neboder čim viši tim bolji. Po ovom kaj predlažete ništa ga ne priječi, apsolutno ništa, može stadion. Molim vas lijepo! Molim vas lijepo! U tom i je poanta izmjene ovoga zakona. Zato želite to i uzeti Društvu prijatelja dubrovačke starine da možete unutar zidina zapravo trgovati sa tim područjem, pokrenuti izgradnju, dati kao ne znam koju namjenu, a isto napraviti sa poslovnim prostorima na zidinama. To je cilj toga i to je stara ideja i vi to dobro znate.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Goran Marić nova replika.
Hvala lijepa. Kolega Mesić, pažljivo sam vas slušao, a kako nisam baš najbolje informiran o ovoj informaciji nametnulo mi se nekoliko pitanja. Interesira me kada istječe ugovor koji je potpisan između grada i Društva? Sutra ili idući tjedan pa se ovako hitno donosi zakon. Ne znam, mislim kad točno on istječe. Koji bi mogao biti stvarni razlog da se zakonom stavlja ugovor izvan snage? Iz koje stranke je gradonačelnik, a iz koje je ministrica kulture? A ono što znam je da se ugovor i ugovorni odnos ne bi trebao zakonom mijenjati i raskidati. Ako pravni akt kao što sam ovdje čuo nije u skladu sa zakonom onda je on lako raskidiv, a onaj tko nije u skladu sa zakonom postupao neka snosi sankcije. Ali nije dobro da Ministarstvo kulture koje bi se prije moglo nazvati Ministarstvom sukoba interesa daje primjer nekulture. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Poštovani kolega 2019. godine je trebao isteknuti ugovor. Prva varijanta zakona je htjela biti pokrenuta već za prijašnje Vlade ali je naravno odbijena morska ideja. Onda je prvo čitanje zakona bilo pokrenuto negdje prije lokalnih izbora pa je ipak procijenjeno da možda ne bi bilo uputno ići s drugim čitanjem zakona prije lokalnih izbora pa se pričekalo iza lokalnih izbora gdje su inače kolege iz SDP-a koji zdušno sad podupiru ovu ideju HNS-ovog gradonačelnika dobili ne znam 7 ili 8% za gradonačelnika za Gradsko vijeće 13%. Samo neka ga nastave podupirati, to će se vidjeti na rezultatima na sljedećim izborima. Ali neće biti bolji, bit će sve gori i gori. Zašto se to radi? Pa pogledajte da imate stalno takve slučajeve. Podsjetit ću vas u izmjene i dopune Zakona o kazalištu. Pitanje u Varaždinu, isto HNS-ova linija. Ovo nije kolega dirao nitko 60 godina. Imate strateške dokumente od međunarodnih do ovih objavljenih na web stranici Ministarstva kulture gdje se ovo prepisuje kao primjer dobre prakse. Piše, ovo što je kolega Bačić pa nije to kolega Bačić izmislio, on je to skinuo sa interneta sa stranice Ministarstva kulture. Strategija koja je bila prihvaćena jednoglasno. I onda vam se desi ovakva situacija. Pa to je, stvarno sam mislio da ćemo o svemu u ovom Saboru raspravljati, o zakonima iz svih područja kulture i svih područja društvenih djelatnosti iz ekonomije. Da me netko pitao na početku ovog saziva koji zakon sam siguran da nitko neće pokušati rušiti rekao bih Zakon o ugroženoj zaštićenoj cjelini Dubrovnika koje po ovom zakonu više neće biti.
I hvala vam lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na redu je klub nezavisnih zastupnika i poštovani zastupnik Damir Kajin. Nema ga u dvorani, gubi pravo rasprave o ovoj temi. Poštovani zastupnik Jozo Radoš u ime kluba HNS-a. Izvolite poštovani zastupniče.
Gospodine predsjedniče, gospodine zamjeniče ministra sa suradnikom, kolegice i kolege zastupnici. Ja iskreno govoreći ne znam što je politizacija [[Upadica Mesić: Onda ću vam ja replicirati pa ću vam pojasniti.]] Dakle, baveći se politikom političari jedan drugom prigovaraju da politiziraju pa ako bi politizacija bila prekomjerna upotreba neargumentiranih rasprava i navlačenja na zaključke bez argumenata onda bi valjda to bila nekakva definicija. Mislim da u svom životu nikada nisam upotrijebio izraz politizirati jer se ne usuđujem političaru što sam i sam reći da politizira, a ja kao ne politiziram jel'. Ako je politizacija to da se braneći neki stav zanemaruje zakon, da se brani protuzakonito stanje u nekom području to bi valjda trebala biti politizacija jer bi trebala biti zadaća političara da brane zakonitost postupanja i zakonitost nekih odnosa. Ako je politizacija spominjanje interesa drugih stranaka, govorenje o tome kako će one proći na izborima onda vi kolega Jasen Mesiću politizirate, a mislim da bi se pod politizacijom moglo podvesti i zagovaranje nekakvog apsurdnog rješenja a ovo što se događa u Dubrovniku zadnjih puno godina sada je očito došao kraj tome, nadam se, to je apsurdna situacija. Imate činjenicu da svake 4 godine građani grada Dubrovnika biraju svoje legalne i legitimne predstavnike koji će upravljati tim gradom. Koji podnose tim građanima neku vrstu računa, u čiji rad ti građani imaju kakav takav uvid, građani ih dakle mogu smijeniti, ali tako važan resurs kao što je kulturna dobra grada Dubrovnika ne dajete na upravljanje tim izabranim predstavnicima građana nego udruzi koja je osnovana prije 50 godina i na čije poslovanje, djelovanje pa i upravljanje tim važnim resursom zapravo nemate nikakvog utjecaja. To je apsurdna situacija. I vi gospodine Mesiću i ostali koji zagovaraju postojeće rješenje zagovaraju apsurdno rješenje. Ja u tome vidim elemente politizacije. Na prvom čitanju ovoga zakona ste jednako tako vehementno i bez ostatka zagovarali ista rješenja koja zagovarate i sada pa bilo bi logično da ste predložili zakonsko rješenje po kojem se šibenska tvrđava, zadarski bedemi, osječka tvrđa, Dioklecijanova palača, varaždinski dvorci i tvrđave i kulturne građevine Virovitice, Karlovca, Vinkovaca predaju na upravljanje takvim udrugama ako je to tako superioran oblik upravljanja kulturnim dobrima. Zašto to niste učinili? Bilo bi vrlo logično. Predlaganje jednog takvog zakona kada se vrlo jasno za to zauzimate odnosno ne predlaganje toga zakona zar to nije politizacija? Pa ako to niste učinili predlažući zakon ja predlažem da sve vaše stranačke ljude u ovim gradovima o kojima sam govorio i svim ostalim gradovima uputite na to da osnuju udruge koje će upravljati tim javnim dobrima. I na Rabu, i na Krku, a zadnji put sam to sugerirao kolegi Bačiću da on svojim utjecajem to omogući za upravljanje povijesnim zgradama grada Korčule. Pa malo prije sam ga pitao pa je rekao da to još nije učinio a nije mi niti rekao da li se sprema to učiniti. Dakle, situacija je apsurdna da takvim resursom upravlja udruga na čije djelovanje zapravo imate vrlo malo utjecaja. Prema tome ne možete ni nadzirati ne samo zakonitost njihova poslovanja nego i kvalitetu upravljanja tim neprocjenjivo vrijednim dobrom grada Dubrovnika odnosno javnim dobrom. Imate Zavod za obnovu grada Dubrovnika sa proračunom oko 13 milijuna kuna i udrugu Prijatelja Dubrovačke starine sa 40-tak zaposlenih i sa proračunom od 50 milijuna. Dakle, ovo je jedna državna institucija, nadležna za taj posao, ovo je udruga koja se proglasila nadležnom i dobila takve ovlasti u nekim čudim pretpostavljam vremenima jer je apsolutno nelogična situacija. I vi sad favorizirate tu udrugu i zagovarate da to stanje ostane i dalje tako a ne da legalnim i stručnim tijelima i politički izabranim predstavnicima date ovlasti da upravljaju javnim dobrima. To apsolutno nije logična situacija. Udruga Prijatelja Dubrovačke starine sve poslove na obnovi dubrovačkih zidina provodi bez javnoga natječaja jer ona po hrvatskim zakonima nije obveznik poštivanja propisa javne nabave. Istovremeno se ovdje predlaže da glavne nadležnosti nad budućim upravljanjem dubrovačkim zidinama ima Zavod za obnovu koji je naravno kao tijelo javne vlasti odgovoran za poštivanje odnosno primjenu Zakona o javnoj nabavi. Koliko je stvar apsurdna pokazuje činjenica da je u Vladinom prijedlogu, u prijedlogu Vlade RH zakon po kojem se udruge čiji su prihodi veći od 230 tisuća kuna a to je granica ulaska u PDV za poljoprivrednike i za male poduzetnike, da će svi morati osnivati poduzeća koja će upravljati njihovim poslovima i ta će poduzeća morati biti obveznici javne nabave. Šta ima logičnije od toga? Ovdje je u Hrvatskom saboru bilo govora u zadnjem zasjedanju kako udruge u RH troše negdje oko 4 milijarde kuna, ne znam dal je to točan podatak, dakle sva njihova sredstva od jedinica lokalne samouprave, od države itd. i taj novac koji nije mali novac za državu kao što je Hrvatska se troši bez javnog natječaja i da stvar naravno bude gora bez jasne kontrole njihovoga poslovanja. I to je situacija koja je apsolutno neodrživa. Ovim se prijedlogom Zavodu za obnovu grada Dubrovnika mijenjaju osnivači odnosno njihovi udjeli. U kojim udjelima će grad Dubrovnik imati dominantan natpolovični udio od 55% pa će onda time imati pravo i imenovanja predsjednika upravnog vijeća a predstavničko tijelo grada Dubrovnika dakle gradsko vijeće će imati pravo imenovanja ravnatelja Zavoda za obnovu Dubrovnika što je na tragu decentralizacije u ovom jednom izoliranom slučaju ali davanje ovlasti jedinice lokalne samouprave da sama upravlja sa jednim tako važnim djelom svojih zadaća i svoje imovine kao što su kulturna dobra grada Dubrovnika. I to je za vas isto suspektno. Niste o tome govorili kao o pozitivnoj činjenici a vrlo često kada govorimo o centralizaciji i decentralizaciji napadate Vladu RH da zapravo nije provela decentralizaciju s čim se ja u velikoj mjeri slažem ali onda ste trebali pohvaliti ovaj primjer decentralizacije na ovom usamljenom doduše slučaju upravljanja zidinama grada Dubrovnika. Zidine grada Dubrovnika nisu izolirani subjekt, one ne mogu živjeti bez grada, bez komunalne infrastrukture, bez ukupne politike koja se vodi u gradu. Prema tome grad stvara uvjete za poslovanje, za korištenje tih zidina i za zaradu novaca, za javne potrebe a to jedna udruga koristi kako ona hoće prema nekakvim vlastitim nahođenjima. Prema tome ja ne želim reći da ta udruga radi loše ali situacija u kojoj ona djeluje i uvjeti njenog poslovanja nisu prirodni, nisu logični i nisu dopustivi. S druge strane u Hrvatskoj ima i više takvih slučajeva. To nije jedan slučaj. Imamo slučaj recimo u Kraljevici gdje nekim ugovorom od prije ne znam koliko godina temeljem ne znam kojih interesa jedna gradska dvorana dana na upravljanje udruzi građana, temeljem ugovora koji je ne znam beskonačnog trajanja i grad Kraljevica ne može upravljati tim što je vrlo važno, to nije kulturno dobro, al je dobro od osobitog interesa za građane toga grada i temeljem nekih ranijih ugovornih odnosa grad ne može upravljati tim dobrom i ne može utjecati na kreiranje recimo športske politike u tom gradu što apsolutno nije logična i dopustiva situacija. I bilo bi logično da se predloži ako se već ne poštuje Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima ovdje se taj zakon ne poštuje, krši se u najmanje dvije odredbe. Bilo bi logično da se pokušaju naći pravni mehanizmi sa razine ako treba i Hrvatskoga sabora da se ta situacija koja Vlada ne samo dakle u Dubrovniku, pretpostavljam ne samo u Kraljevici da se ta situacija riješi i da se dođe do jedne pravne i logične situacije. Evo zbog svih ovih razloga uvjereni da će ova rješenja biti bolja za javni interes nego što su postojeća rješenja, da će doći do urednijeg i boljeg upravljanja povijesnom starinom grada Dubrovnika, Klub zastupnika HNS-a će podržati ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada idemo na set replika. Prva replika poštovanog zastupnika Jasena Mesića.
S obzirom da imam vrlo brzo pojedinačnu raspravu neću stići reć sve gospodinu Radošu ali on će sigurno biti ljubazan pa će pričekati tu raspravu. Ovo nema veze sa javnim interesom, nećete na Pustijerni graditi javni sadržaj nego ćete graditi apartmane za bogate koji će tamo doći tri tjedna preko ljeta, to nema veze sa javnim interesom. Ovo nema veze sa decentralizacijom ili ovako ili onako se sve ovlasti sve odluke i svi novci ostaju u gradu Dubrovniku. I nije točno da društvo ima proračun od 50 milijuna jel ono automatski već sada pola odmah daje gradu Dubrovniku a drugu polovicu mora uložiti u obnovu kulturnih dobara. Po ovom sada to neće biti tako. Zato i postavljam pitanja gdje su sredstva spomeničke rente i ne govorim to slučajno. Što se tiče udruga, gdje god sam mogao u svom mandatu ministra, hoćete od Pulskih utvrda barem tri su dodijeljene …nekoliko arheoloških špiljskih lokaliteta Špiljskim društvima u Karlovačkoj županiji, desetak podvodnih arheoloških lokaliteta je dodijeljeno udrugama prije svega klubovima, sve u mandatu od godinu dana. I pozdravljam ovu odluku ministrice za Šibensku udrugu. Što se tiče komercijalnog korištenja pa sve to piše u toj strategiji koja je objavljena na web stranicama Ministarstva kulture, točno tako. Komercijalno korištenje može biti destruktivno i nedestruktivno. Ovo što se dozvoljava u ovim izmjenama zakona je destruktivno. Ako je pak do javne nabave, što se ja s vama slažem propišimo to, izmijenimo tako ugovore, pokrenimo postupak za izmjenu ugovora gdje će se to propisati kao obaveza i riješili smo stvar. E ali onda nema primjenjivanja Zakona o gradnji u slobodnim prostorima, onda nema toga poštovani kolega Radoš nego onda se stvarno toga moramo držati. I ja bi bio za to.
I hvala vam lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jozo Radoš.
kolega Mesiću ja ću sada izgubiti nevinost pa ću vam reći da politizirate jer nisam nikada mislim nikome rekao da politizira jer se nisam smatrao pozvanim da to kažem. Govoreći naime o gradnji apartmana, vi govorite o gradnji apartmana u kulturnim cjelinama grada Dubrovnika apartmana pri tome za bogate osobe. Pretpostavljam da su to neki neoliberali, tko bi drugi mogao biti. Temeljem čega to govorite? Ja se nadam da sa ovim rješenjem da sa ovakvom upravnom strukturnom povijesne cjeline grada Dubrovnika i njegovih zidina da će svi pozitivni i dobri dokumenti ove države biti više poštivani nego što su poštivani do sada. prema tome sve moguće deformacije i zloporabe će u ovoj čišćoj pravnoj situaciji po mom razumijevanju stvari biti bolje nego što su bile do sada. prema tome to što vi govorite o gradnji skupih apartmana za bogate posjetitelje to je bez argumenata, dakle ponavljam čista politizacija.
Poštovani zastupnik Josip Borić replika.
Hvala lijepo. Kolega Radoš vi ste u svojoj raspravi rekli da smo 50 godina živjeli u apsurdu, a onda je došao Jozo Radoš i HNS i apsurda je nestalo. To bi bio nekakav zaključak. Zamislite tu izreku, 50 godina živjeli smo u apsurdu koji je dobro funkcionirao, koji je obnovio Dubrovačke zidine koji je omogućio prihod i sada dolazi HNS i mi iz apsurda izlazimo. I onda se to objašnjava primjerom da je ovo primjer decentralizacije gdje je država sredstva kojima je upravljalo Društvo prijatelja dubrovačke starine ista prepustila gradu Dubrovniku. To je decentralizacija, nevjerojatno. Ja samo hoću reći i poručiti da će jedna druga vlast ovo sigurno izmijeniti ako vi ovo donesete, vratiti na ono što je bilo ako to prije toga ne učini Ustavni sud i još jednom odlukom, s obzirom da ovo nije ustavno u nekim rješenjima ne sruši taj isti prijedlog zakona na još jednu sramotu ovoj Vladi. I samo jedno pitanje na kraju, recite građanima Stona tko će im sada pomoći obnoviti njihove zidine?
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Kolega Boriću previše je apsurda u ovoj državi da bi Jozo Radoš ili HNS mogli riješiti apsurde. Ali ako za vas nije apsurdno stanje u kojem legalno izabrana tijela koja podnose račun građanima i građani ih temeljem toga biraju upravljaju javnim dobrima, a ne udruga na koju ti građani čije poslovanje i djelovanje koje može biti savršeno nemaju apsolutno nikakvog uvida i kontrole ako to za vas nije apsurdno stanje onda ni na pitanje apsurda u ovom slučaju, a ne generalno gledamo potpuno drugačije, nećemo se nikada moći razumjeti. Što se decentralizacije tiče dosadašnji odnos je bio 60% vlasništva odnosno osnivačkih prava Zavodom za obnovu grada Dubrovnika i bio 60% država 20% grad Dubrovnik i 20% županija i država je imenovala od pet članova upravnog vijeća predsjednika i dva dakle država je imala većinu upravljanja Zavodom za obnovu grada Dubrovnika, a sada grad dobija pravo imenovanja triju članova sa predsjednikom što još ne čini većinu, dakle jedan je zaposlenik, jedan je županija i jedan je država. Prema tome županija i grad i zaposlenici imaju apsolutnu većinu članova upravnog vijeća, pri tome predsjednika, ravnatelja imenuje Gradsko vijeće grada Dubrovnika. Zar to nije decentralizacija? Ne znam na koji način vi možete osporiti tezu da se ovom doduše izoliranom slučaju radi o prijenosu ovlasti na niže jedinice lokalne samouprave.
Nova replika poštovanog zastupnika Branka Bačića.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Radoš mogao bih vam do jutra replicirati ali biti će prilike još tijekom rasprave. Ali kada vi apsurdom nazivate najuspješniji model očuvanja kulturne i graditeljske baštine u Republici Hrvatskoj kakav je model na dijelu u gradu Dubrovniku onda vas se može nakon ovakvog govora nazvati neprijateljem dubrovačkih starina. Vi govorite da zašto Hrvatska demokratska zajednica nije predložila osnivanje ovakvih društava diljem Hrvatske. Ovo društvo nastavlja tradiciju društva za promicanje interesa koje je osnovano prije 116, 117 godina, dakle ima jednu stogodišnju tradiciju i rezultati te tradicije, rezultati toga rada najbolje se vide na očuvanju dubrovačkih starina, na uređenju Sokol grada u Konavlima, na uređenju Stonskih zidina. Vi ste često u Dubrovniku, pa sami vidite kakav je to model upravljanja dubrovačkom graditeljskom baštinom s kojom se i dubrovčani i Republika Hrvatska može samo dičiti za razliku od drugih gradova i drugih objekata i drugih starina koje se na takav način u Hrvatskoj ne održavaju. Što se tiče ovakvog modela, znate gdje jedno društvo privatno, udruga građana održava fortifikacijske objekte nije izoliran slučaj, Europa vrvi od takvih društava. Ja bih vam samo pročitao nekoliko udruga privatnih ili udruga građana u Europi kao što je Italija nostra, kao što je Europa nostra, kao što je English Heritage kao što je institut za dvorce itd., itd. diljem Europe postoje ovakva društva koja održavaju fortifikacijske objekte starine itd., tvrđave, dvorce, castle ili kako se već nazivaju diljem europskih država.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Kolega Bačiću, vi tvrdite da je to najbolji model održavanja kulturnih dobara, to može biti vaš stav, to nigdje nije verificirano i ja mogu tvrditi da to nije najbolji model ali što se logike upravljanja javnim dobrima tiče on je apsurdan pa čak i kada bi bio najbolji. Ali ako vi smatrate da je to najbolji model onda ja vas pozivam ponovo da predložite taj isti model upravljanja na širem području vašega djelovanja a ponajprije u gradu Korčuli ako je to tako dobro, ako će to dovesti do urednijeg upravljanja povijesnim starinama staroga grada Korčule, pa tamo to predložite. To bi onda bilo u redu. A to da vi mene, doduše, hipotetski i posredno proglašavate neprijateljem dubrovačke starine to apsolutno nije u redu. Ja bih vama mogao reći da vi stare komunističke modele upravljanja danas provodite u demokratskom društvu, ako ćemo se tako na neki način vrijeđati.
Poštovani zastupnik Željko Reiner, potpredsjednik Doma, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi zastupniče Radoš vi ste počeli sa pričom o zakonitosti itd. i decentralizaciji. Kada smo kod zakonitosti onda se ovim izmjenama pokušava zakonom izravno intervenirati u pojedinačni pravni posao sklopljen između trećih osoba i to je sasvim sigurno i ustavno i zakonski nedopustivo kada govorimo o zakonima. Kada govorimo o decentralizaciji, pa kakva je to decentralizacija kada zapravo znamo da je Hrvatska ratificirala Europsku povelju o lokalnoj samoupravi i sukladno tom dokumentu lokalnim jedinicama treba osigurati slobodno obavljanje njihovih nadležnosti i poštivanje načela lokalne samouprave, u tom smislu predlaganje i donošenje ovog Zakona dakle koje se tiče pitanja nekretnine u vlasništvu jedinice lokalne samouprave a bez savjetovanja sa lokalnom razinom jer nije vijeće, Gradsko vijeće grada Dubrovnika bilo u to uključeno je izravno kršenje te Europske povelje. Ne samo da nije bilo uključeno Gradsko vijeće grada Dubrovnika, cijela stvar se odvila tako naravno u interegnumu kada vijeća nije ni bilo jer je to bilo vrlo povoljno, naravno da bi se to moglo tako lako izvesti nego nije ni županija koja je jedna od osnivača iz Zavoda za obnovu Dubrovnika je potpuno zaobiđena u raspravi, promijenjen je postotak a da i uopće nitko nije ništa pitao. Prema tome, niti je to decentralizacija jer dapače ona tijela koja su trebala biti uključena nisu bila uključena a niti je zakonito iz ovih razloga koje sam spomenuo. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Hvala lijepa kolega Reiner, pa vi kao i mnogi sasvim slobodno i arbitrarno tumačite Ustav pa kažete da nešto nije ustavno. Da li je ustavno ili nije, po tome bi zapravo zadnju riječ po mom mišljenju trebao imati Hrvatski sabor ali postoji i jedno drugo tijelo koje će o tome vjerojatno dati svoj stav. Ja mislim da svakako nije najbolja situacija da se zakonima zadire u neke stvorene pravne odnose kao što je ovdje slučaj. Ali mislim da je bolje i to da bi se zaštitilo zakonsko poslovanje, odnosno ukinulo jedno nezakonito stanje. Naime ta udruga djeluje suprotno Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Po tom Zakonu javnim dobrima može upravljati samo poduzeće koje je u vlasništvu jedinice lokalne samouprave. Ta udruga je slobodna građanska udruga i nije u vlasništvu jedinice lokalne samouprave. A raspolaganje ili utvrđivanje javnih dobara moguće je samo temeljem javnog natječaja i uz određenu naknadu po tržišnoj cijeni. Ni ta druga odredba Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima nije poštivana. I mislim da je važnije dovesti stanje upravljanja starinom grada Dubrovnika u skladu sa zakonom, nego se bojati ovoga da se zakonskim rješenjem uđe u pravno nedopustive pravne odnose koji postoje tamo u Dubrovniku. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Marijan Škvarić, replika.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Uvaženi kolega, ovdje sada govorimo o jednoj apsurdnoj situaciji, onda ja kao gradonačelnik mogu zaista govoriti o jednoj apsurdnoj situaciji da danas smo raspravljali o Zakonu o fiskalnoj odgovornosti i mi kao gradonačelnici smo kad potpisujemo tu izjavu o fiskalnoj odgovornosti onda imamo cijeli slijed odgovornosti kojeg moramo provesti. Na kraju krajeva ako nešto krivo napravimo i to što smo i rekli na način da krivo ispunimo možda jedan putni nalog, moramo maltene, ajde sad više nije slučaj davati ostavke, ali smo i novčano kažnjeni. Apsurd je u tome da sam ja gradonačelnik sa izvornim poreznim prihodom od 10 milijuna kuna, kada još tu negdje ugradimo ostale prihode to je jedva 15, 17 milijuna kuna. Odgovoran sam za ta sredstva, a netko za 50 milijuna kuna nije potpisao sigurno odluku o fiskalnoj odgovornosti. Netko za 50 milijuna kuna upravlja nečim što u biti je vlasništvo građana koji recimo putem izbora biraju gradonačelnika i gradsko vijeće koje definiraju određene stvari. Mislim da se itekako u kulturi i baštini moramo baviti transparentno, a naročito u duhu zakona i tu ste mi dali još jednu ideju gdje ću ja pokrenuti jednu inicijativu hajmo zaštitimo i zidove Kaznionice u Lepoglavi, one imaju zaista jako dugu tradiciju, a i trebat će nam da ih zaštitimo. Hvala.
Hvala lijepa. Hvala lijepa. Nova replika poštovanog zastupnika Gorana Marića.
Hvala lijepa. Kolega Radoš, mislim da znate da nisam usavršio školu politiziranja i mislim da nisam nikomu kazao da politizira, neću ni vama. Načelno govoreći nije, mislim da nije suspektno smatrati da udruge ne bi trebale upravljati kulturnom baštinom i kulturnim dobrima. To ja mislim da načelno nije suspektno uopće smatrati. Dapače, mislim načelno da nije dobro da udruge upravljaju čak i teniskim centrima i odmaralištima i domovima ili bilo kojim drugim javnim dobrom. Ali kazali ste da je ovo protuzakonito stanje, a da odnosi nisu logični i dopustivi. Je li nešto protuustavno o tomu bi trebao reći svoj sud Ustavni sud. Je li nešto protuzakonito o tomu govori sud. Je li nešto logično to može svaki pojedinac sam reći. Meni se isto čini da nije logično, evo priznajem isto mi se čini. Ali je dopustivo. Je li grad tražio raskid ugovora? Nije. Je li tužio društvo? Prema mojim spoznajama nije. Ako je nešto protuzakonito onda jedna stranka trebala bi pokrenuti tužbu za raskid ugovora, pa onda to protuzakonito stanje sudskim putem razvrgnuti a ne donositi zakon da se nasilnim putem raskida ugovorni odnos koji traje do 2019. Pa moglo se i sačekati još 4 godine pa da on istekne i da se novi model usvoji. Načelno kažem nisam za ovakav odnos, ali ako se pokazao u ovom slučaju dobrim, pa nek' sačeka još malo dok to istekne pa onda se stvaraju novi odnosi i novo reguliranje upravljanje javnim dobrom.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Kolega Mariću ne bi to išlo samo tako. Kada bi došla ta 2019. godina taj način upravljanja jer je komotan, jer ima potporu jednog dijela građana, tamo je polarizirana situacija u tom pogledu tada bi se tražilo da se ta situacija nastavi i bio bi vjerojatno snažan pritisak na nositelje političke vlasti tko god to bio u tom času u Dubrovniku da se nastavi ta ista situacija. I to pitanje ne bi bilo riješeno 2019. godine ulaskom recimo u ovakvo pravno stanje. To na žalost ne bi bilo tako. Takovi su politički odnosi i takvi međusobni politički sukobi, različita gledanja, sukobi interesa, mentaliteta itd. stvoreni u Dubrovniku da to zapravo ne bi bilo moguće. I vjerojatno niti nekakav drugi pravni mehanizam ne bi bio moguć zato što je takva situacija komplicirana i ne bi došlo do ovog rješenja. A čekati idućih 6 godina to zapravo i nije malo razdoblje. Radi se o 300 milijuna kuna i više zapravo, jer sredstva koja se prikupljaju korištenjem u komercijalne svrhe obilaska tih zidina su svake godine sve veća i veća. Ako bi udruge upravljale negdje o čemu je kolega Bačić govorio onda pretpostavljam da te udruge imaju puno jasnija pravila upravljanja nego što je to kod nas slučaj. Dakle, imate 50 milijuna kuna i imate upravljanje sa tim sredstvima, dobro jedan dio sredstava ide u proračun grada Dubrovnika bez javnog natječaja. Dakle, poslovi se sklapaju bez javnog natječaja u skladu sa zakonom i poslovi se sklapaju bez plaćanja PDV-a. Vi samim time, država na tih 25 milijuna kuna prometa gubi 25%. To je 5 milijuna kuna. Da li je to poželjna situacija? Ja smatram da tako ozbiljan posao sa tako velikim sredstvima, sa tako velikim brojem zaposlenika mora biti strogo propisan.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu, pojedinačnu raspravu u trajanju, a ne. Imamo još Klub zastupnika SDP-a i poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo predsjedniče, gospodine zamjeniče, ministrice sa suradnikom, kolegice i kolege. Evo krenuli smo žustro kao da smo se podijelili na dva tabora. Međutim, zaboravili smo na, negdje na, najmanje se spominje Zavod za obnovu Dubrovnika zbog kojeg se zapravo i ovaj zakon i donosi. Zbog funkcioniranja samog zakona. Dakle, govorimo o jednoj javnoj ustanovi koja obavlja stručne i druge poslove organiziranja i provođenja obnove spomeničke cjeline Dubrovnika. Od ovog zakona se očekuje da se osigurava rad ovakve ustanove Zavoda za obnovu Dubrovnika, a isto tako da se osigurava nastavak programa kontinuiteta sanacije oštećenih struktura grada Dubrovnika. Zavod je, moramo podsjetiti i ovaj put, da je on bio nekada jedna mega institucija koja je zapravo pokrenula sustavnu obnovu Dubrovnika nakon potresa 1979. godine gdje je godišnji proračun oko 13 milijuna kuna. Obnova Dubrovnika dosada ostvarena je sa oko 50% zacrtanog jedinstvenog programa. To možemo reći da je jedan pionirski pothvat u zemlji ali i svijetu. Zavod za obnovu Dubrovnika od samog početka aktivno sudjeluje u izradi ovoga prijedloga zakona. I mi smo ispred kluba SDP-a i u kontaktu sa zavodom nastojali udovoljiti usklađivanje nužnih izmjena, a potrebnih i korisnih kako za spomeničku cjelinu tako i za neophodan rad zavoda. Naravno uvažavajući struku nastojali smo da većina njihovih prijedloga bude usvojena, odnosno postaje sastavni dio ovog zakona. Ispred kluba SDP-a mi podržavamo i amandman da se zapravo riječ ugrožena ne briše. Mislimo da je spomenička cjelina naravno svakim danom sve ugroženija, a i dubrovački potres iz 1667. godine koji je bio najjači potres u povijesti koji se dogodio na tlu Europe osim toga uvijek postoji znači opasnost. I prema tome, spomenička cjelina je sigurno ugrožena. U odnosu na prijedlog zakona konačnim prijedlogom napravljene su neke izmjene pa tako izmjene člankom 11. prijedloga zakona kojim se određuje djelatnost zavoda konačnim prijedlogom zakona su zapravo izbrisane izrade plana upravljanja spomeničkom cjelinom kao djelatnost zavoda iz razloga što je izrada plana jednokratni projekt koji zahtjeva veliki angažman, izradu od strane interdisciplinarnog tima stručnjaka a zavod nije kompetentan i ekipiran za obavljanje ove zadaće. Također, ovim zakonom imamo izmjene osnivačkih udjela. Sukladno tome konačnim prijedlogom zakona promijenjen je i članak 14., obzirom da su sukladno omjeru financiranja treba zapravo odrediti i prava na odabir predstavnika upravnog vijeća. Ujedno u odnosu na prijedlog zakona promijenjen je i članak 14.c stavak 1. o načinu biranja ravnatelja. U konačnom prijedlogu zakona u članku 18. dodan je novi članak, izmijenjen je stavak 5. Navedene izmjene su rezultat tehničke specifičnosti. Ovo je isto bio zahtjev Zavoda za obnovu da bi mogli zapravo raditi. Znači, zbog tehničkih specifičnosti i različitosti postupanja u slučaju da se radi o bloku povezanih građevina čiju sanaciju kao sanaciju cjeline ne može pojedinačno izvesti vlasnik jedne zgrade ili stana. Predloženom znači izmjenom omogućeno je da sanacija bude provedena. U tekstu konačnog prijedloga izmijenjene su i odredbe članka 32., to je način financiranja zavoda gdje se zapravo osiguravaju svojim godišnjim proračunima grad Dubrovnik, Dubrovačko-neretvanska županija i RH osigurava sredstva za rad zavoda u smislu materijalnih sredstava i za plaće, a za rad za programe se predlaže da financira grad Dubrovnik. Međutim, zbog našeg stava da se što veća sredstva financiraju u baštinu ako oni dolaze iz baštine mi podržavamo ispred kluba SDP-a amandman na članak 32. kada se predloženim amandmanom određuje da se grad Dubrovnik osigurava zapravo sredstva za programe zaštite spomenika kulture od najmanje 50% neto prihoda koje grad ostvari od prodaje ulaznica za obilazak gradskih zidina. Kad govorimo o financiranju, financiranje programa se ovim prijedlogom zakona znači prenosi na lokalnu zajednicu. Ta obveza ide isključivo gradu Dubrovniku, međutim smatramo da je obnova jedne urbane cjeline koja je pod UNESCO-vom zaštitom koja je teško oštećena u potresu i dodatno razarana i u ratnoj agresiji ne bi trebala biti samo na teret lokalnoj zajednici nego da ipak RH svojim i materijalnim i simboličkim dijelovima zapravo sudjeluje u takvom financiranju. Ja znam da će možda odgovor na ovo biti da postoje i programi i javna i zapravo programi financiranja bilo da se radi preko ministarstva ili bilo da se radi iz europskih fondova preko ministarstva međutim naravno to će možda aktivirati bolje lokalnu zajednicu da se aktivira u tom programu. Najviše rasprava i danas i inače u javnosti se odnosilo naravno na članak 36. problematika dubrovačkih zidina svakako nije novo pitanje niti je pitanje o kojem se već prije nije raspravljalo. Tema je postojala aktualnija recipročno rastu prihoda koje su zidine ostvarivale a koje danas dosežu višemilijunske iznose. Zakon o obnovi spomeničke cjeline Dubrovnika javno je često prikazivan, a i danas kao rezultat međusobne borbe grada Dubrovnika i Društva prijatelja dubrovačkih starina nad kontrolom nad desetinama milijuna kuna prihoda koje zidine godišnje privređuju. Baština je predragocjena da se o njoj razmišlja isključivo kroz novac, a što smo i danas u diskusijama vidjeli. Činjenica je da je Društvo prijatelja dubrovačkih starina kvalitetno upravljalo zidinama u proteklom razdoblju i to je neosporno. I treba stvarno zahvaliti svim bronjim članovima Društva prijatelja i stručnjacima i uglednim počasnim članovima i svim ljudima dobre volje koji su zapravo svoj rad davali i veliki trud ulagali u baštinu grada Dubrovnika. Nakon gotovo stoljeća i nebrige tadašnje vlasti u dubrovačkom fortifikacijskom sustavu, upravo je to društvo dovelo današnje zidine u onakvo stanje u koje je. U odnosima gradske vlasti i društva bilo je ugovora i dogovora i sigurno da smo i danas vidjeli da je to bilo i štetnih ugovora i štetnih dogovora. Bila je tu i rata zastavama i svega lošega što je dalo i lošu sliku prema van i lošu percepciju što se zapravo, što nije zaslužila kulturna baština nikakva i niti grada Dubrovnika. Isto tako je neosporno da udruga, odnosno Organizacija civilnog društva ostvaruje goleme prihode gospodareći javnim dobrom, a za koje javna vlast nema detaljne mehanizme kontrole i nadzora. Možda je i ova činjenica negdje ključni problem kojim se nastoji u ovom zakonu riješiti za koji zakon u ovom obliku nema potpuno adekvatno rješenje, ali niti pruža odgovor na najvažnije pitanje. Gdje se prihodi zidina točno usmjeravaju? Koliko je funkcionalan način trošenja sredstava koja je ostvarena na javnom dobru, javnoj djelatnosti, javnom resursu, te koliko se detaljno može pratiti i nadzirati raspodjela tih sredstava, bile one u proračunu ili udruge ili javne ustanove ili grada? Klub SDP-a se i u prvom čitanju zalagao za dogovor, za razgovor i za dogovor. Zalagao se za dogovor što smo i prvom prilikom zapravo naglasili, uvažavajući dobar model gdje se spomenici od vlastitog prihoda obnavljaju sebe. Međutim, bila sam pozvana kao saborska zastupnica na jednu od tih dogovora, rasprava. To je bila priprema jedan gdje je grad Dubrovnik nudio određena sredstva, mislim da se radilo o 20 milijuna kuna, Društvo prijatelja za njihov daljnji rad. O daljnjim odnosu, odnosno o daljnjim pregovorima nisam upoznata. Međutim ja moram naglasiti da smo se zalagali, zalagali smo se, nakon prvog čitanja smo se nadali da će između prvog i drugog čitanja doći do dogovora. Možda će mi zamjenik ministra dati odgovor na ovo moje pitanje. Znamo da je obnova baštine našeg osnovnog resursa kompleksna, zahtjevna, iznimno skupa. Međusobni odnosi osnivača i odnosi osnivača sa zavodom, u zakonu piše da će se urediti posebnim ugovorima, možda je tu mjesto da se postave jasne odrednice namjenske potrošnje sredstava koja se ostvaruju gospodarskom eksploatacijom kulturne baštine te se moraju jasno odrediti uloge i nacionalne i regionalne i lokalne vlasti. Sigurna sam da ćemo se isto tako svi složiti da je skrb o kulturnoj baštini, bile one u Dubrovniku ili u drugom dijelu Hrvatske, dužnost svih razina vlasti. Također sam sigurna da ćete se složiti kao prihodi proizašli iz kulturne baštine da se zapravo moraju u kulturnu baštinu ponovno vraćati i to u ciljane projekte. Prema tome, mi smo ovim zakonom, trebalo se unaprijediti stanje, poboljšati obnova, poboljšati obnova. Nije cilj gasiti nikakvu građansku inicijativu što smo ovdje u par navrata čuli. Naravno da treba pratiti stanje kakvo je, Vlada sigurno ima instrumente, isto tako i mjere jer baština i upravljanje baštinom je predragocjeno da bi se o njima razmišljalo isključivo kroz novac i predragocjeno da se ne bi provodilo provođenje pa i ovakvih zakona te ako bude potrebno i mijenjati ga. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Idemo na replike na vaše izlaganje. Poštovani zastupnik Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovana kolegice, vi ste osim što ste saborska zastupnica i čini mi se i vijećnica u Gradskom vijeću grada Dubrovnika i bilo bi dobro da podržite prijedlog kluba HDZ-a. Da, Gradsko vijeće grada Dubrovnika čija ste vi članica o ovome, a što je najavljeno na sjednici Gradskog vijeća, čini mi se u ponedjeljak, da će o statusu dubrovačke starine, dubrovačke spomeničke i kulturne baštine održati Gradsko vijeće grada Dubrovnika tematsku sjednicu. Pa i vi se zalažete u klubu SDP-a da se odluka o tome, o ovom zakonu i njegovo izglasavanje odgodi dok ne čujemo i glas Gradskog vijeća, predstavničkog tijela grada koji je vlasnik tih istih dubrovačkih starina i ja ne vidim u čemu je tolika žurnost da to moramo donijeti prije nego što se o tome očituje Gradsko vijeće. Druga stvar, mi ovim zakonom posao, vrlo, jedan vrlo uspješan način, iznimno uspješan način koji je čudo u RH, kako i na koji način se održava spomenička baština, sada dajemo Zavodu za obnovu Dubrovnika koji i to vi dobro znate. Nije u mogućnosti u ovom trenutku ovako kvalitetno nastaviti održavati i čuvati graditeljsku baštinu grada Dubrovnika. Treća stvar, nije u pravu, niste u pravu kada govorite da se ovim sredstvima, da ovim sredstvima društvo ne raspolaže transparentno jer društvo redovno podnosi izvješće Gradskom vijeću o utrošku sredstava. I druga stvar, kolega Radoš društvo uredno podmiruje PDV jer je u sustavu PDV-a i onda kada naplaćuje ulaznice i onda kada se za njegov račun izvode radovi na očuvanju i uređenju kulturne baštine.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo. Pa kolega Bačiću, pa konkretno ja sam se isto zalagala da to bude rasprava na gradskom vijeću i apsolutno bilo bi svima nama lakše donijeti nekakve odluke. Međutim do rasprave nije došlo. Ali ja nisam u dubrovačkom dogovoru, vaša stranka je. prema tome što niste pitali vašu stranku u Dubrovniku zašto nije došlo do toga, imaju li oni svoj stav. Da li ste pitali da li vaša stranka ima stav o ovom zakonu. Druga stvar, rekli ste da li će moći Zavod za obnovu Dubrovnika odrađivati sve ove poslove. Zavod za obnovu Dubrovnika treba se ako treba i proširivati i rekonstruirati. Prema tome ako tajnik udruge izjavi da unutar sebe su se restrukturirali, više su došli do izražaja, govorim o udruzi, inženjeri građevine, projektanti stvorio se odnos jedne male građevinske tvrtke koja usko surađuje sa konzervatorima. Društvo nije bilo prilagođeno potrošiti toliko novca, nagli skok prihoda je bio. Jeste li se pitali kako će se društvo odnositi prema tolikom skoku novca? Ako se pitate da li će jedna javna ustanova to moći odraditi. Hvala lijepa.
Poštovani potpredsjednik Doma Željko Reiner replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa uvažena zastupnice Šimac-Bonačić vi ste govorili o zavodu, ja želim samo podsjetiti zavod je osnovan 1979.godine nakon potresa i isključiva svrha je bila sanacija štete od potresa. I on je ostao u relativno skromnim okvirima budući da je paralelno s njime djelovalo društvo koje se bavilo obnovom. I to društvo je napravilo obnovu i zidina, tom društvu treba zahvaliti što je Dubrovnik već na prvoj konferenciji Komiteta za svjetsku baštinu UNESCO-a uvršten na listu svjetske kulturne i prirodne baštine. Tom društvu treba zahvaliti što su Dubrovačke zidine dobrim dijelom obnovljene, što su Stonski fortifikacijski sustav koji je bio u katastrofalnom stanju uređen i 2009.priveden svrsi, što je Tvrđava Sokol uređena i u proljeće prošle godine priređena. Dakle oni su to napravili, a ne zavod. A potpuno je krivo tvrditi da se radi o netransparentnom djelovanju jer vi vrlo dobro zante da su svake godine podnosili financijska izvješća, da je gradsko vijeće ta izvješća dobivala, da su organizirali skupove, publikacije u medijima prezentirali svoje rezultate, da su na internetu dostupni svi podaci do detaljnih iskaza prihoda i troškova. Prema tome svatko tko želi to vidjeti može vidjeti ali i vi i ja znamo da je svrha ovog zakona nešto sasvim drugo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo. Pa kolega Reiner što se tiče rezultata djelovanja Društva prijatelja dubrovačkih starina mislim da ne trebamo govoriti, mislim da smo svi ovdje i svi građani koji slušaju i gledaju svjesni toga da je njihov rad što se tiče rezultata rada besprijekoran. Međutim spomenuli ste Zavod za obnovu Dubrovnika i da je to javna ustanova koja se bavi seizmologijom odnosno koja se bavi posljedicama potresa, to je točno. Ali to je zavod koji je odradio svega 50% plana koji je do sada planiran. Tom zavodu treba osiguravati i sredstva, a isto tako i struku da nastavi taj program svoga rada. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Jasen Mesić replika.
Zavod je najbolja institucija u jugoistočnoj Europi što se tiče obnove i seizmičke konsolidacije objekata. S time se bavio i točka. Dakle zavod u ovom trenutku ne može raditi menadžment plana. Inače menadžment plan je zakonska obaveza grada. To mu je propisao UNESCO ima 5, 6 godina nije stigao … [[Govornik se ne razumije.]] da to priredi. Što se tiče onoga što bi trebalo raditi i vi dobro znate kada ostane višak sredstava Društvu dubrovačke starine da ga oni vraćaju gradu kojega nenamjenski troši. Uvjeravam vas kolegice i pozivam vas da to provjerimo transparentnost korištenja sredstava Društva prijatelja starine i transparentnost trošenja spomeničke rente, pa da vidimo da li je transparentnije trošilo društvo ili je transparentnije trošio grad. Što se tiče menadžment plana i onoga što treba prirediti u gradu Dubrovniku vidjet ćete kada otvorite shemu tog menadžment plana kako on treba izgledati, vidjet ćete da će jedno od prvih poglavlja biti suradnja sa lokalnom zajednicom i nevladinim udrugama. Taj dio onda ostavite prazno jel ćete nevladine udruge s ovim isključiti iz upravljanja. To će vam biti jedno od prvih dijelova koje ćete … Ne čeka to samo Dubrovnik, to čeka i Trogir, to čeka i Split, to čeka sve jer je tako sustavno po zakonu obveza konvencije. Ali što se tiče transparentnosti sredstava idemo provjeriti to.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo. Pa kolega … [[Govornica se ne razumije.]] smo svjesni toga da se mora napraviti da je to zapravo grad Dubrovnik treba napraviti i to smo i promijenili u zakonu i to sam spomenula u svojoj raspravi. Što se tiče spomeničke rente vi ste spominjali u par navrata, ja vam sad napamet govorim ali ja mislim da je ona u gradu nekih pet milijuna kuna i da ide oko dva milijuna državi mislim a tri milijuna ide, ostaje gradu, otprilike tako. Što se tiče trošenja mislim da je namjenski potrošena u obnovu. A sad ću vam reći da je to kad pogledate koliko je novca u Društvu prijatelja dubrovačkih starina nekih 65 milijuna kuna da je to 13 puta više od spomeničke rente koja se treba namjenski potrošiti u obnovu. A ja ću vas sad pozvati da dođete u Lazeretima, u Lazerete ovo ljeto gdje grad Dubrovnik daje svoja sredstva odnosno građani grada Dubrovnika 30 milijuna kuna. Evo bit će mi drago. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Zvonko Milas replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospođo Bonačić pa ja moram reći da zaista nisam upućen u sve ovo kao kolega Mesić dapače isto tako kao ni vi, ali htio bih načelno reći par riječi. Meni sve ovo liči mogu bih svesti pod ono uvođenje reda bez obzira na posljedice koje će iz toga proizaći. Pažljivo sam vas pratio i mislim da ste rekli kako je društvo zaista postiglo zavidnu razinu zaštite dubrovačkih zidina i svega onoga što uz to ide i da ne bi bilo dobro da se to tek tako rastoči da ako sam dobro shvatio da ste za nekakav dogovor, da se to nekakvim dogovornim putem riješi. Pa ne vidim razloga zašto se to tako ne rješava i ako sam zapamtio rekli ste da je zakon donesen upravo radi Zavoda za obnovu grada Dubrovnika. Ako je to krucijalni cilj, zavod, ja sam mislio da je cilj sačuvane zidina u stanju kakve jesu ili još u boljem zbog čega nismo isto tako jedan zavod pokušali sačuvati nego dapače pokušalo ga se baciti u stečaj bez obzira što je možda i važniji jedan drugi zavod, govorim o Imunološkom zavodu, puno je važniji od ovog zavoda ali se događa pod istim patronatom tako da mi jednostavno nije jasno da li se ovdje radi samo o novcima ili o nečemu drugom.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Tatjana Šimac- Bonačić.
Ma ja ću ponoviti ono što sam u dva navrata ponovila da je baština predragocjena da bi je gledali samo kroz novac a i ovako ste i vi sada rekli. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Jozo Radoš replika.
Kolegice Šimac Bonačić vi ste govorili o tome kako su česti sukobi grada Dubrovnika odnosno legalno izabranih vlasti i društva bili u prošlosti i da su se ponekad postizali dogovorili koji nisu bili najbolji a ako nisu najbolji onda su očito bili na štetu javnoga dobra i dobroga upravljanja javnim dobrom. Pa logično da se tako nešto događa kada prirodne ovlasti i nadležnosti izabranih tijela je preuzela jedna udruga odnosno sticanjem okolnosti su došle u ruke jedne udruge i ti bi se sukobi ako se ne bi došlo do dogovornog rješenja a očito se teško dogovaramo stalno perpetuirali. Oni koji zagovaraju postojeće rješenje zagovaraju stalno ponavljanje sukoba između legalno izabranih tijela vlasti jednoga grada Dubrovnika u ovom slučaju i udruge koja očito obavlja posao koji bi trebao biti u nadležnosti tih izabranih tijela i uvijek će ti sukobi biti na štetu javnoga dobra. I zato to stanje treba prekinuti. Što se tiče Društva prijatelja dubrovačke starine i njihovih pozitivnih doprinosa, dakle sve to što ste rekli zacijelo stoji. Oni mogu naći svoje mjesto i u ovom novom modelu. Prema ovom rješenju zakona jedan predstavnik Društva prijatelja dubrovačke starine i član stručnog povjerenstva za obnovu Dubrovnika a mogu biti članovi i naći svoje mjesto i u drugim aspektima brige za dubrovačke razine ne nužno ubiranje novčanih sredstava i raspolaganje tim sredstvima. Onaj tko je entuzijast i voli Dubrovnik i njegove starine naći će načina kako će sudjelovati u upravljanju odnosno u održavanju tih starina. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepa. Pa kolega Radoš, mislim da dijelimo isto mišljenje da su sukobi jako loši i da je stvorena jedna grupa percepcija jer samo gledati i u medijima čitati o tim sukobima i mijenjaju zastava, sigurno da nije nikome bilo ugodno i sigurno da nije to dobro. Isto tako bi bilo loše bi bilo kompetentne ljude koji su stvarno uložili svoje godine truda u jedan volonterski rad bilo bi isto tako loše izgubiti. Međutim, ja bi, vi ste malo prije spomenuli, kad govorimo već o ugovorima mislim da ste vi spomenuli Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Sad ako pogledamo to pravnik nisam i tu se moramo graditi, međutim obzirom da su gradske zidine javno dobro u općoj upotrebi dosadašnji način upravljanja po tom članku Zakona o vlasništvu i drugim pravima nije u skladu s tim zakonom. Prema tom zakonu raspolagat se može samo na osnovu javnog natječaja uz naknadu utvrđenu po tržišnoj cijeni. I sad se pitamo da li su opće ugovori koji su i napravljeni, ograđivah se nisam pravnica ali da li su oni ubiti pravno opravdani, odnosno da li su oni ništavi. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prelazimo na raspravu u trajanju od deset minuta. Sada je na redu poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Moram priznati da nikada nisam doživio da imam ovoliko telefonskih poziva od ljudi koji se bave kulturom i kulturnom baštinom koliko sad. Tako da se nadam da će kolegice i kolege iz kukuriku koalicije izdržati na ovakvim argumentacijama koje govore. Jako je opasno za kulturnu baštinu kada ljudi pomisle da svijet počinje sa njima. Jako je opasno kada kažemo da odjedanput smo imali sukobe a sve živo je funkcioniralo 60 godina i sada se pojavi jedan gradonačelnik, napiše zakon, odnese ga u Ministarstvo kulture, Ministarstvo kulture da prvu stranicu, odnese ga na Vladu, koalicijski se dogovore da se to pusti i završi ovdje i kažemo sada ništa ne štima. Što se tiče politizacije, kada bi mi u ovoj raspravi, svatko od nas se pozvao na bilo koji stručni dokument, na bilo koju strategiju, na bilo koju međunarodnu konvenciju, na bilo koju odredbu Zakona o zaštiti ili na bilo što onda ova rasprava ne bi bila politizacija ovako imamo politizaciju jer o tome raspravljamo u Hrvatskom saboru. Kada bi svatko od nas se na to pozvao prilikom svoje rasprave onda ne bi imali politizaciju ovako imamo. Sve lijepo piše u strategiji očuvanja i gospodarskog održivog korištenja kulturne baštine. Sve lijepo piše i sve stoji na web stranici Ministarstva. I onda se pokaže zakon, prijedlog zakona koji je tome potpuno suprotan. Nabrojio sam uvaženom kolegi Radošu sve udruge koje sam u kratkom mandatu podržao da preuzmu odgovornost za vođenje kulturnih spomenika. Mogu ih nabrajati desetke po svim zemljama Europske unije, mogu desetke dokumenata koji su usvajani neki u vidu deklaracija, rezolucija, konvencija koji to izrijekom … [[Govornik se ne razumije.]] Šta bi zapravo trebalo zaštićenoj cjelini Dubrovnika? Umjesto da Ministarstvo kulture ove godine 500% smanji sredstva, ne 5, ne 10 nego 500% smanji sredstva za financiranje zaštićene cjeline. Iz tog odmah moraju financirati menadžment plan, odmah pokrenuti mogućnost otkupa prostora koji se pojave na slobodnom tržištu, odmah ih dodijeliti tradicionalnim obrtima jer imaju pravo prvo kupa. Prema tome, to mogu riješiti jer sve ide na pravo prvo kupa sukladno Zakonu o zaštiti i očuvanju i to nije nikakav problem. I to sve pametni ljudi u zaštićenim cjelinama na svijetu već rade. Odmah daju te prostore bez naknade tradicionalnim obrtima. Odmah putem tradicionalnih dućana plasiraju tradicionalne proizvode i onda na Stradunu nemate razno razne uvozne đinđue nego imate ono što vuče čitavu tradicionalnu privredu i tradicionalnu ekonomiju na selu. Ne otvarate druge gospodarske sadržaje nego radite upravo to. I na taj način pokrećete čitavu zajednicu još jedanput. I na taj način dolazite do onog cilja kojeg strategija propisuje da baština stvarno u održivom smislu bude resurs gospodarskog razvoja. Recimo ne srušite u proračunu Ministarstvo kulture pripremu za europske fondove na jedan milijun kuna a istovremeno upumpate 6 milijuna kuna u neprofitne medije. 6:1 vam je omjer sredstava koji se koristi za pripremu projekata za obnovu baštine iz fondova Europske unije u odnosnu na ono što se daje neprofitnim medijima bez ikakvih obaveza objavljivanja o javnom interesu 6 puta. Istovremeno dolazite s ovim zakonom i pokazao sam vam zbog čega. Zbog prostora gdje se želi graditi. Pa Cvjetni trg je mala beba prema ovom što se može desiti u zaštićenim … [[Govornik se ne razumije.]] Dubrovnika s bilo kakvom gradnjom. 500% su stroži uvjeti i 500% je to onemogućenije jer ih tretiraju međunarodne konvencije. Kako je glasan HNS bio kada se radilo o Cvjetnom trgu, kako su protestirali a pogledajte sada. Govorilo se o zaštićenoj cjelini, o ovom svemu, uništavanje javnog interesa. A sada je odjedanput javni interes da o tome nema sveze nevladina udruga sa time nego da s time upravlja gradonačelnik sukladno važećim prostornim dokumentima i Zakonima o građenju. Kako smo uspjeli to ispolitizirati i kako nam se to nije uspjelo desiti 60 godina. Ne može me nitko uvjeriti da novci nisu uvjereni za krpanje proračuna. Ne može me nitko uvjeriti ako smo htjeli već postići dodatnu transparentnost u javnoj nabavi da to nismo mogli riješiti aneksiranjem ugovora. I ne može me nitko uvjeriti da je ovaj način upravljanja prirodan kako to kaže gospodin Radoš, stvarno ne znam gdje je to pročitao. Ali stvarno ja da sada sa pozicije oporbe vas previše ne podučavam pa moguće je da o tome ne znam niti dosta, pogledajte dopise svih strukovnih udruga, pogledajte dopise svih dotijedne strukovne udruge. Nađite mi kolegice i kolege jednog jedinog stručnjaka koji je podržao taj zakon. Hajmo stvarno ne politizirati. Hajde nađite mi i jednu instituciju u Hrvatskoj i šire koja smatra da je ovo poboljšanje, neka mi gospodin Radoš nađe nekoga da se on i ja politički ne nadmudrujemo oko toga. Hajmo spustit to na stručnu razinu. Ništa drugo ne predlažem. I onda se tu propisuje nepokretna kulturna dobra. Šta će bit sa ostalim nepokretnim dobrima Dubrovačke Republike nakon ovog zakona. Šta će bit sa potezom od Prevlake do Neretve i do vrha Pelješca? Tko će to financirati? Ne znam. Ja znam da je gradonačelnika Dubrovnika briga, da ga baš briga. Meni je to potpuno svejedno i potpuno jasno. A je li moguće da je to vama svejedno? Je li moguće da ćete stvarno jednog dana doći sa nacrtom kontroliranje gradnje unutar zidina i da ćete se usuditi reći da, ovo je kontrolirana gradnja, stručno provjerena i provedena i raspisan međunarodni natječaj. Dajte mi nađite i jednu cjelinu takve vrste u svijetu di je to napravljeno? Jednu jedinu. Znate, kad netko pomisli da sve kreće s njim i da prije toga nije bilo ništa kao što misli gradonačelnik to prije ili kasnije tome dođe kraj. Ta osoba to prije ili kasnije shvati bilo na izborima, bilo na sudu. Znate koji je jedini problem kod društvene baštine? Što je šteta nepopravljiva, što je šteta koja nastane više nikad ju ne možete dovesti u prvobitno stanje. Početnica očuvanja baštine. Ako nisi apsolutno siguran bilo u postupak rekonstrukcije, bilo u postupak rehabilitacije, bilo u postupak konzervacije, bilo u pokušaj intervencije ne radi, ne radi. Zato između ostalog nisu konzervirani i prezentirani nalazi na splitskoj rivi jer se do kraja, nije se moglo razjasniti o čemu se radi i zato što se smatralo da će ih zemlja i budućnost sačuvati za nove generacije jer smo znali onda da svijet ne počinje sa nama nego a će jednog dana, kolegice i kolege biti pametniji. Ako prođe ovaj zakon otvara se mogućnost da oni koji dolaze iza nas ne budu imali tu mogućnost i to je najveća opasnost ovog zakona.
Svemu dođe kraj. Hvala lijepa. Idemo na replike, poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Mesić, ovim zakonom Republika Hrvatska izlazi iz financiranja obnove kulturne i spomeničke baštine grada Dubrovnika. Financiranje te iste obnove cjelokupne spomeničke baštine Republika Hrvatska prepušta gradu Dubrovniku, a grad Dubrovnik je jedinica lokalne samouprave koja ne pokriva cjelokupno područje bivše Dubrovačke Republike, odnosno područje koje je ovim istim zakonom dato u nadležnost Zavodu za obnovu Dubrovnika i dužnost je Zavoda tu istu spomeničku baštinu obnoviti. Prema tome, nije mi jasno kako će grad Dubrovnik sredstvima gradskog proračuna financirati obnovu spomeničke baštine od Konavala, Župe, dubrovačkog primorja i Pelješca, odnosno Stona i cjelokupnog prostora za koje je obveza Zavoda za obnovu Dubrovnika financirati spomenute, obnovu te ugrožene spomeničke baštine. Prema tome, s jedne strane Republika Hrvatska ubire od te iste imovine značajna sredstva od PDV-a, negdje na razini oko petnaestak milijuna kuna godišnje. A s druge strane ovim zakonom izlazi iz obveze financiranja, odnosno sufinanciranja takve obnove. Tako da vi ovim zakonom ne samo da šaljemo poruku stanovnicima Dubrovnika da ta kulturna i spomenička baština neće biti održavana na isti način već jasno šaljemo poruku da ostali spomenici kulture na području bivše Dubrovačke Republike neće biti održavani zato temeljem ovog zakona više neće postojati izvor prihoda.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Na žalost kolega imate pravo. I često nam se prebacuje da nismo konstruktivni i da ne dajemo prijedloge kako neke stvari treba u smislu kulturnog menadžmenta i održivog razvoja postaviti, a evo upravo sam dao prijedlog i način kako to jedino u budućnosti može financirati, kako na isti način sačuvati kulturni identitet, kulturni spomenik kao fizičku pojavu u prostoru i kako na njega prezentirati i privući druge djelatnosti da se ostvari dodatna zarada a da niste gradili nikakav prostor i da niste intervenirali građevinski u to područje. Ovo da se država izvlači iz financiranja jako je žalosno pogotovo zato što to ostavlja u situaciji koja ostavlja. Pa i sama gospođa Bonačić kaže i točno da još 50% plana prvotnog plana Zavoda vezano za seizmičku sanaciju nije realizirano. I kad se ovdje kaže najviše 50%. To znači da može biti 30%, da može bit 20, da može bit 5%, da može bit 3% koje će grad eventualno ovisi o mogućnosti grada. Tako je, ovisi kakve će biti volje gradonačelnik, kako će mu past grašak taj dan, kakva će bit konstelacija zvijezda ili koliko će mu to biti u interesu. U tome između ostalog i je problem. Ja nemam nikakvog posebnog interesa zašto ovo toliko zdušno branim osim dubokog stručnog uvjerenja. Apsolutno sam u to siguran što govorim. Na kraju krajeva tako sam se i ponašao dok sam radio u službi zaštite. I mogu vam govoriti desetke i desetke primjera kako bi to trebalo učiniti. Što će biti recimo sa nalazima Dubrovačke Republike na potonulim galijunima, po ovom više … [[Govornik se ne razumije.]] Odnijet ćemo ih u kontejner.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Mesiću rekli ste da ste imali jako puno telefonskih poziva danas. Evo ja sam imala maloprije i to iz Zavoda za obnovu Dubrovnika. Pa su mi rekli kad se radi o onom Zakonu o građenju što ste rekli da je to usklađivanje sa Zakonom o građenju. Govorimo o obnovi, ne govorimo o novoj gradnji, govorimo o obnovi i svaki projekt obnove treba građevinsku dozvolu. Da li ste vi kao ministar što napravili na tom planu da bude drugačije no usklađivanje sa Zakonom o građenju? Druga stvar, ja vas razumijem da bili ste ministar kulture i da kažete sam da branite struku, ali u tom žaru obrane struke mislim da mašta vam radi. Stvarate jednog gradonačelnika kao nekakvu ikonu, omnipotentnu ikonu. Međutim, ja vam moram reći, ja ne branim njega, ja nisam u dubrovačkom dogovoru ali vaša stranka je. Da li ste pitali vašu stranku za to? Hvala lijepa. I još jedna stvar, za vrijeme kada je grad vodila vaša stranka bilo je intervencija u prostoru unutar zidina. Da li znate za to? Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Bilo je manjih intervencija, većinom su završile na sudu. Bilo je pokušaja dozidavanja bloketama itd., završilo je na sudu. Što se tiče, ako mislite na slučaj Radeljak i ovo, jeste na to mislili? I drugi završili su na sudu nekoliko od njih s mojim potpisom. Pa ja sam niz raznoraznih gradonačelnika poslao na sud zbog takvih stvari i privatnih lica i to potpisao i prijavio gdje je trebalo prijaviti. Što se tiče građevinske dozvole, dakle što se tiče obnove kulturnih dobara ukoliko intervencije ne prelaze određeni opseg nije potrebna građevinska dozvola. Dozvolite, reći ću vam. Građevinska dozvola je potrebna samo u strukturalnim izmjenama objekta. Međutim, kada se pozovete na prostorne važeće prostorne propise i zakone o gradnji i ne navedete samo u smislu obnove i intervencije na kulturnom dobru nego tu predvidite i u prostoru onda je jasno da se taj zakon odnosi na ovo što je ispravno kolegica iz zavoda rekla. Ako pak u članku ti zakoni ne dolaze iz Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara i ono što je iznad tog zakona, a to je Međunarodna konvencija gospodin predsjednik je pravnik on to dobro zna da je Međunarodna ratificirana konvencija izvan domaće legislative, ako to ne piše onda ostaje na ovom i stvara dubioze. Napišite to tako i onda ću prihvatiti vaš argument. Kad bi to tako stajalo prihvatio bih. Na kraju krajeva vjerojatno će sutra upravo biti jedan takav amandman pa možemo zajedno za njega takvoga glasovati. Hvala.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Jozo Radoš, replika.
Kolega Mesiću vi kažete da onaj tko ne politizira, opet ja o tome, da će se pozivati na strategije, na planove pa i na zakone. Pa ja se cijelo vrijeme kolega Mesiću pozivam na Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, na njegov članak 35. vrlo jasno i opetovano koji kaže da se određeno javno dobro u općoj uporabi može dati na upravljanje ustanovi koja je osnivač ili vlasnik jedinica lokalne samouprave što u ovom slučaju nije tako, članak 35. toga zakona. A članak 39. toga zakona kaže da se raspolaganje nekretninama u vlasništvu jedinice lokalne samouprave može samo dati temeljem javnog natječaja i uz naknadu utvrđenu po tržišnoj cijeni. Ja vam to uporno govorim. I ako ti stručnjaci na čiju se potporu pozivate ne znaju te zakone onda bi vi kao politički djelatnik to trebali znati i reći im da je stanje koje se tamo događa protuzakonito i da se ono treba promijeniti. Ali naravno, vi očito to njima ne govorite nego govorite ono što njima odgovara, ne upozoravate ih da se radi o protuzakonitom stanju pa valjda zbog toga i dobivate taj broj tih vaših sms poruka što li već dobivate potpore. A bilo bi dobro da ljudima kažete da je stanje protuzakonito i da se treba promijeniti. Govorite o devastaciji, ovdje se radi o upravljanju. O kakvoj vi devastaciji govorite? Kakve su paralele koje povlačite sa Cvjetnim trgom i opet u sasvim krivom kontekstu spominjete HNS. Uostalom, gradonačelnik grada Dubrovnika je ovo imao kao dio svoga programa, predizbornoga programa za lokalne izbore i dobio je te izbore. Zar to ništa ne govori o građanima koji su podržali gradonačelnika uključujući i ovaj dio njegovoga programa?
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Mnogi su gradonačelnici kontra protesta HNS-a dobili izbore i imali određene projekte gdje je HNS danima prosvjedovao sa grupama građana protiv tih projekata pa su svejedno gradonačelnici dobili izbore pa će povijest procijeniti da li su bili u pravu. Evo dozvoljavam da je HNS neki put i bio u pravu. Tako da ne bi ispalo da imam nešto posebno protiv HNS-a samo me jako čudi da u gradu i u cjelini koja je tri puta manje zaštićena HNS misli da je to kulturocid a onda u gradu kojeg tretiraju međunarodne konvencije HNS misli da to nije kulturocid. Kamo smo avanzirali. Samo se gradonačelnik promijenio, samo onaj predznak se promijenio i odjedanput nema nikakvih problema. Zašto se pozivam? Zato što vam kažem da ne možete naći ni jednog stručnjaka što govori da je ovaj zakon dobar. Ako mislite da ga treba nadograditi i u ovom smislu kao što vi kažete, napravite tako, napravite tako. Ne trgujte s nečim što niste ni stvorili, što je naslijeđeno i što bi trebali prenijeti dalje. Nemojte to raditi. Nemojte dozvoljavati u Zakonu da se može intervenirat u prazne prostore u cjelini. Evo da vam pojednostavim. Zašto vam to treba u Zakonu ako ste za očuvanje baštine, šta hoćete s njim? Od kuda vam u skladu sa zakonom dajte molim vas a istovremeno ćete vi imenovati upravu tog zavoda koji će onda odlučivat dal to valja ili ne valja. Svašta.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjednik Doma Željko Reiner, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa uvaženi zastupniče Mesić, svima je jasno o čemu se radi, i vama je jasno i meni je jasno i zastupnicima koji drugačije misle je jasno, samo naravno pravimo se da nije jasno, pravimo se da ne znamo da nikome nije smetalo 62 godine, od 1952 godine kad je društvo funkcioniralo međutim kad je društvo obavljalo svoju funkciju zaštite spomeničke cjeline i kada je time oslobađalo grad da ne treba trošiti novce sve je to bilo u redu. Međutim, kad su primanja društva postala znatna sve većeg broja turista onda naravno je najedanput i porasla pohlepa lokalne vlasti za još jednim izvorom prihoda i to je jedan razlog i svi znamo da je to jedan razlog. Drugi važni razlog je mogućnost da se opet intervenira u praznim prostorima u cjelini i da se nešto gradi, dobro ili loše ne ulazimo u to, i treći razlog opet svi znamo da će sadržaj koji se tamo gradi naravno neće biti i koji će se otvarati neće biti tradicionalni obrti i sve ono što ste vi lijepo idealistički rekli nego će biti birtije i ugostiteljski sadržaj a znamo da će se to dogoditi. Svi znamo i svjesni smo toga. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Je, nažalost je tako kolega Reiner, nažalost. Evo nisu kolegice i kolege imali vremena pročitati strategiju koja piše na web stranici Ministarstva kulture di to lijepo sve piše, i Ministarstvo kulture i ja zahvaljujem na tome jer je to objavilo na web stranici što je prilog da evo i netko tko s time se nisu baš bavili u životu, pogledaju koji su zapravo uzvisi kud bi trebalo ići. Činjenica je da se ovdje zapravo sve radi radi novaca, radi toga da se pokrije proračun, radi toga da se dođe u mogućnost da se upravlja prostorom na najrazličitije načine. Činjenica je to da možda mnogi ili neki u gradu Dubrovniku su zainteresirani za te prostore, vidit ćemo tko će ih sve dobiti na koji način, to će biti interesantno promatrati i tko će sve biti zainteresiran da na taj način prihoduje. To naravno s nikakvim javnim interesom nema veze, nego sa grupom pojedinaca koje će tamo moći i ostvariti i svoj dodatni privatni interes. I to je ogroman problem koji nas čeka. Prije ili kasnije će nam se stvarno pojaviti takvi projekti gdje će netko navodno sukladno sa zakonom formirati neku komisiju koja će reći da ovo je projekt baš treba tu unutar zidina i to ćemo na neki način napraviti. Ali znate šta kolega? Jako mi je drago da li baš ni jedna primjedba niti jedne stručne udruge nije prihvaćena. Baš nijedna.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Domagoj Hajduković replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Mesić, vaša rasprava me potaknula na nekoliko pitanja na koja bih volio da mi odgovorite. Mislim jako su lijepe vaše zamisli koje ste iznijeli zaista mogu reći da su neke na mjestu. Ali onda me zanima zašto ih niste i proveli dok ste i bili ministar. Druga stvar vam je dakle kad pričamo o nekretninama na Stradunu, ja ne znam da li znate koliko vrijedi nekretnina na Stradunu pa neke čak i po pravilu prvokupa. Ja mislim da si ni jedan tradicijski obrtnik to ne može priuštiti kolega a kamoli onda da bi kako ste vi rekli proizvodili … [[Govornik se ne razumije.]] i od toga možda otplaćivao neki kredit koji možemo mjeriti ne u milijunima kuna nego možda nego možda i milijunima eura. Spomenuli ste anekse ugovora. Ja se grozim kad to dolazi iz usta HDZ-ovaca jer znam kako ste vi sa aneksima ugovora prali novac, kako se novaca tu još dodavalo itd. Prema tome, to kada čujem iz usta HDZ-a to je nešto strašno. Druga stvar koju bih vas volio pitati, a čije su zidine Dubrovnika vlasništvo? Da li je to vlasništvo neke udruge, da li se tu nešto nekome otima ili je to vlasništvo grada Dubrovnika, građana grada Dubrovnika i građana RH? Da li je novac koji se proizvede nekim djelatnostima, znači eksploatacijom tih zidina da li je on javni novac ili je nečiji privatni novac. Pa ako ćemo tako govoriti a zašto onda ne bi recimo jednom KUD-u u Osijeku dali da eksploatira Tvrđu recimo u Osijeku, Tvrđa također ima ostatak zidina pa nek ih eksploatiraju. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Kolega, još jedanput me etiketirate generalizirajući i na mene gledate dok kažete da je netko prao novac, pričekat ću da vam prođe mandat u Saboru i tužit ću vas. Nemojte to raditi. Ja nisam niti jednu kolegicu niti kolegu ni iz HNS-a ni SDP-a na taj način prozvao. Nemojte etiketirati generalno, ta vremena u Europi su prošla '45. Ja vas cijenim i kao zastupnika i kao kolegu i dobri smo kolege, ja vas stvarno lijepo molim da ću poduzeti te korake. Molim vas. Što se tiče mog rada ko ministra, što se tiče mog rada u službi zaštite sa nepunih 30 godina sam bio izabran u Svjetski komitet UNESCO-a sa najvećim brojem glasova za zaštitu podvodne kulturne baštine. Nikakve stranke vam tamo ne pomažu. Ne znam koji to dio ste me točno htjeli pitati što sam poduzeo ili nisam poduzeo, na kraju krajeva zaštita baštine je stalni proces i to nije toliko jednostavno. I ja shvaćam da ni jednom gradonačelniku nije lako upravljati gradom koji je sam po sebi spomenik. Ja znam da tradicionalni obrt ne bi izdržao najam, zato kažem, zato sam predložio da kupi grad i da da besplatno tradicionalnom obrtu pod uvjetom da ima samo tradicionalne … [[Govornik se ne razumije.]] To je zapravo način gdje ćete vrlo brzo moći ispod radara EU, ako se tako mogu izraziti, zapravo poticati tradicionalne obrte. Prije toga ih morate registrirati, upisati u Registar zaštićene kulturne baštine jer će to biti jedini način da ih stimulirate sredstvima da opstanu, a radi zaštite kulturnog identiteta, tog identiteta koji je proizveo taj Stradun i te zidine. Razumijete? Ćete morati to štititi inače ćete dobiti grad Kulisu što je zapravo glavni problem zaštite baštine takvih cjelina, ne samo Dubrovnika.
Hvala lijepa. Hvala lijepa. Idemo dalje u raspravu pojedinačnu zastupnika. Na redu je poštovana zastupnica Mirela Holy. Nema je, gubi pravo rasprave o ovoj temi. Poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite. A u mene je Branko Bačić, e sad [[Upadica Mesić: A na ekranu je Reiner. Kako vi kažete mi ćemo vas slušati.]] Nema druge, nemate drugog ni izbora. Gospodin Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče, poštovane kolegice i kolege. Evo, nakon prvog čitanja zakona koji je bio, čini mi se početkom rujna, u 9. mjesecu i evo, ove poslijepodnevne rasprave, ja još nisam čuo iz Ministarstva kulture koji su razlozi naveli predlagateljicu Vladu i Ministarstvo kulture da u Hrvatski sabor predlože ovaj zakon? Ja bih želio čuti koji su razlozi, koja je to ocjena stanja takova koja nalaže da Hrvatski sabor usvoji ovakav zakon? Pa onda postavljam pitanje Ministarstvu kulture je li razlog donošenja ovog zakona zbog toga što se neadekvatno, nekvalitetno, nezadovoljavajuće održava spomenička baština grada Dubrovnika i prostora oko grada Dubrovnika, područja bivše Dubrovačke Republike. Je li to razlog? Ako je to razlog, zbog toga što RH, Vlada RH nisu zadovoljne stanjem dubrovačkih zidina, dubrovačke spomeničke baštine, onda bih takav zakon, onda bi takav zakon svi mi trebali podržati. Ali to nije točno jer bi nas demantiralo stanje dubrovačkih zidina, način na koji je uređen Sokol grad u Konavlima, način na kojim se, pristup uređenju stonskih zidina i svi oni drugi projekti koje Društvo prijatelja dubrovačke starine realizira u proteklom periodu. Prema tome to nije razlog. Koji bi onda drugi razlog bio? Je li drugi razlog to što društvo netransparentno, protivno zakonu raspolaže sredstvima koja ubire na tim istim iskorištavanjem, uporabom te iste spomeničke i kulturne baštine grada Dubrovnika? Je li to možda razlog? Ako je to razlog, onda to jasno recite da to društvo ne posluje prema zakonu, da ne poštuje Zakon o udrugama u RH, da ga treba prijaviti, da treba istražiti poslovanje tog društva jer je netransparentno, jer ne radi po zakonu. Pa onda nitko u ovom Saboru neće biti protiv takvog zakonskog rješenja koje bi išlo za tim da se novcem koji se ubire od javne imovine, odnosno imovine grada Dubrovnika, nitko ne bi bio protiv da se onda takav zakon ne mijenja. Ali Gradsko vijeće grada Dubrovnika koje uredno svake godine biva izviješteno od strane Društva prijatelja dubrovačke starine o načinu trošenja i o utrošku sredstava i nikad nije imalo primjedbi i nikad nije iskazalo sumnju oko načina korištenja tih sredstava, je jedino koje bi takvu jednu sumnju moglo iskazati kada bi nakon podnošenja izvješća utvrdilo da se s tim sredstvima ne raspolaže na zakonit način. Dakle, nema niti jednog razloga i Ministarstvo kulture i Vlada nisu podastrli ovome Saboru zbog čega se ovo radi. Pa onda ako i postoje špekulacije pa onda ako i postoje sumnje koji su to pravi razlozi, onda su oni opravdani zbog toga što pravih razloga mi ovdje nismo čuli. Pa onda kada govorimo o tome da ti novci koje Društvo prijatelja dubrovačkih starina ubire raspolaganjem te imovine su očito zapeli za oko dubrovačkom gradonačelniku i htio bi ta sredstva koristiti kao sredstva i prihode gradskog proračuna grada Dubrovnika. Druga stvar koja je također ovdje važna, ovdje se radi o imovini grada Dubrovnika, imovini kojom prema zakonu kao što je gospodin Radoš nekoliko puta spomenuo prema Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima raspolaže Gradsko vijeće grada Dubrovnika. I ono je raspolagalo tom imovinom. Dakle, Gradsko vijeća grada Dubrovnika tom imovinom raspolaže i upravo je na prijedlog aktualnog dubrovačkog gradonačelnika mijenjalo ugovor kojega je društvo prihvatilo i taj ugovor mijenjan 2009.godine. i tim je ugovorom utvrđeno da će Društvo prijatelja dubrovačke starine do kraja 2019.godine raspolagati i upravljati dubrovačkim starinama. Ako gradonačelnik ili gradsko vijeće nije zadovoljno ili ima drugačija razmišljanja ili postoje prijepori oko upravljanja tom imovinom onda je vlasno pokrenuti postupak pred Dubrovačkim općinskim sudom, pokušati taj ugovor razvrgnuti. Ali kako do toga nije došlo nije mi jasno ponavljam zbog čega se onda Ministarstvo kulture i Vlada RH stavlja u poziciju da ono siluje zakon koji će u svakom slučaju proći ocjenu ustavnosti i pokazat će da on apsolutno nije u skladu sa Ustavom i to nam je mišljenje svima jasno. Još jedna vrlo važna stvar je činjenica da RH ovim zakonom više neće doprinositi u održavanje Dubrovačke spomeničke baštine, a od te iste baštine od naplate ulaznica koje plaćaju posjetitelji Dubrovačkih gradskih zidina samo s osnova PDV-a na te ulaznice ubire 10 milijuna kuna, a pored toga društvo još za radove koje izvodi plaća državi PDV negdje oko 3 do 4 ili 5 tisuća kuna ovisi o tome koliko u pojedinoj godini društvo je u stanju realizirati radova na održavanju i uređenju dubrovačke kulturne baštine. I još jedan vrlo važan podatak, s obzirom kao što sam rekao ovaj zakon će sigurno prolaziti ocjenu ustavnosti, predsjednik društva je već temeljem Zakon o pravu na pristup informacija zatražio od Vlade RH da mu se dostave očitovanja Ministarstva pravosuđa, Ministarstva uprave i Ureda za zakonodavstvo Vlade RH na prijedlog zakona kojega je u vladinu proceduru uputilo Ministarstvo kulture. Za divno čudo ministarstva i Vlada RH nisu dostavili Društvu prijatelja dubrovačkih starina očitovanje pojedinih ministarstava jer kako su naveli to bi narušavalo postupak i proceduru u kojemu Vlada donosi pojedini akt. Dakle toliko o transparentnosti rada ove Vlada kada jednom društvu kojega ovim zakonom uklanjaju sa pozicije održavanja dubrovačkih kulturnih starina nisu u stanju dostaviti očitovanje pojedinog ministarstva u proceduri u kojem je donesen ovaj zakon. Onda se i tu može špekulirati da je možda Ministarstvo uprave da je možda Ministarstvo pravosuđa imalo drugačiji stav o ovim zakonima. U ostalom i naš saborski Odbor za zakonodavstvo je u prvom čitanju rekao da su sporne odredbe članka 36.ovoga zakona kojemu Hrvatski sabor preuzima ovlasti pravosudnih tijela u RH i da ih do drugog čitanja Vlada treba preispitati. No kako se ništa nije promijenilo nije mi jasno zbog čega je sada i Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora promijenio onaj stav koji je imao na gotovo identičan tekst članka 36.ovog zakona. Prema tome bilo bi dobro da smo i u tom dijelu ostali na tragu očitovanja iz prvog čitanja. Mi smo u klubu HDZ-a predložili da Vlada zastane sa donošenjem ovog zakona, da se prepusti predstavničkom tijelu jedinice lokalne samouprave koja je upisani zemljišno-knjižni vlasnik imovine o kojoj ovim zakonom odlučujemo da čujemo što o tome imaju reći legalno izabrani predstavnici građana grada Dubrovnika, što oni misle o sudbini imovine koja je u njihovom vlasništvu i koja se mimo njihovog stava, dakle mimo odluka Gradskog vijeća grada Dubrovnika Sabor s njom upravlja ulazi u jedan ugovor koji je apsolutno na snazi i čije razvrgnuće nalaže Sabor kao zakonodavac koji to prema trodiobi vlasti u RH nije vlastan učiniti. Zato bi bilo dobro da počekamo … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]] gospođo potpredsjednice da počekamo stav gradskog vijeća i Vijećnika grada Dubrovnika.
Potpredsjednik Željko Reiner replika.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Bačić, vi ste dobra pitanja postavili posebice kada ste započeli svoje izlaganje, a to su pitanja koja se nameću kada se čita ovaj zakon. Temeljem kojih argumenata se on uopće donosi? Jeli to zato što je društvo loše radilo? Svi kažu da nije, uključujući one koji se zalažu za taj zakon. Jeli financijski neispravno poslovalo, netransparentno? Ni to nije. Svake je godine donosilo svoja izvješća koje je prikazivalo gradskim vlastima, to je svaki put bilo prihvaćeno. Nikad koliko ja znam nije bilo primjedbi niti na financijsko poslovanje niti na funkcioniranje društva. Ako pričamo naravno vrlo zgodne priče o tome da bi trebali biti javni natječaji i slično onda treba opet vidjeti i kakav je bio taj rad društva, on je u istinu bio zasnovan na sustavnim istraživanjima i konzervatorskim i arhivskim. I zapravo je društvo okupilo svekoliku hrvatsku znanstvenu elitu sa područja povijesti umjetnosti, historiografije itd., pozivalo je na suradnju eksperkte iz Europe i svijeta, svi su se zahvati temeljili na znanstvenim, na objektivnim spoznajama, provjerljivim programima, realizirali su se uključivanjem vrhunskih specijaliziranih izvođača i nitko nije imao nikada primjedbe da je nešto krivo u tome napravljeno. I sada kada sve to skupa kažemo a koji je onda razlog da se zapravo to društvo oduzme im sve ingerencije i da se sve što je stvarano 62 godine sruši. Interes je prilično jasan samo se možemo praviti da nam nije jasan. Hvala.
Odgovor na repliku Branko Bačić.
U pravu ste gospodine potpredsjedniče. Društvo je doista okupilo hrvatsku elitu i povjesničara i konzervatora koji pomažu u radu društva. Jedan od njih je svakako i gospodin Joško Belamarić pa ću vam pročitati njegov citat, njegov stav upravo o ovom zakonu i ovom problemu pa kaže: "Vjerojatno nema grada u Hrvatskoj u kojem ne postoji društvo osnovano da se skrbi o zavičajnoj spomeničkoj baštini. Ali niti jedno ni u Zagrebu, ni u Istri, Dalmaciji ni Slavoniji ni izbliza nije doseglo zamah djelatnosti koje već godinama pokazuje Društvo prijatelja dubrovačke starine. Jedinu usporedbu nalazim daleko u sličnim engleskim društvima u kojima se na idealan način spajaju građanska odgovornost, istinsko razumijevanje povijesnih vrijednosti i kulturnog nasljeđa, stručna kompetentnost i trezveno gospodarenje sredstvima koja su im na raspolaganju. Rezultati društva su impresivni i to ne samo u Dubrovniku nego na čitavom njegovom povijesnom prostoru od Sokola i Molunata u Konavlima do Stona koji bi bez konstantne brige i konkretnih konzervatorskih zahvata koje je društvo provodilo ostale samo slikovite ruševine ma kako bile monumentalne. Najiskrenije vjerujem da bi organizaciji model na kojem se razvilo dubrovačko društvo trebalo dobro proučiti na mnogim od tzv. viših instanci te ga pokušati primijeniti u drugim sredinama.". Mislim da je to dovoljno o ovom zakonu rečeno iz najviših instanci hrvatskih povjesničara i konzervatora.
Tatjana Šimac-Bonačić, replika.
Hvala lijepa potpredsjednice. Pa kolega Bačiću stalno se pitate koji je razlog uopće donošenja ovoga Zakona. Evo vi ste građevinar, pa ja ću vam spomenuti zapravo da je zakon koji je bio na snazi za Zavod za obnovu Dubrovnika bio je čak iz prošlog stoljeća. I da su vrlo često djelatnici Zavoda rekli da oni jednostavno ne mogu nalaze zapravo na blokove u postupanju jer ne mogu raditi po onom starom zakonu koji je bio. I zbog toga je zapravo ovaj Zakon je prijeko potreban bio Zavodu. Kada pogledate samo Članak 18., Članak 18. koji je izmijenjen i u biti omogućava sada njima da rade onaj njihov program seizmičke sanacije. Evo, tu znači navedene izmjene su kao rezultat tehničkih specifičnosti i različitosti postupanja u slučaju kada se radi o bloku povezanih građevina. A vi znate da se radi seizmička sanacija upravo po blokovima. I zato kažem ovaj Zakon je potreban Zavodu za obnovu da bi mogao raditi svoj posao, svoj najbitniji program a to je upravo ta seizmička sanacija. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegice Tatjana vi i ja jako dobro znamo da onaj dio ovoga Zakona koji ide za tim da se poboljša i olakša rad Zavoda nije upitan. Ali to nije glavna poruka ovoga Zakona. To je samo jedan … [[Govornik se ne razumije.]] koji će vjerojatno u postupanju Zavodu, u njegovim redovitim djelatnostima koje je imao i do ovog Konačnog prijedloga zakona možda poboljšati, omogućiti će mu da lakše radi, da lakše održava onu ugroženu spomeničku baštinu Dubrovnika. Ali to nije, to nije glavna svrha donošenja ovoga Zakona. Ovaj se Zakon isključivo svodi na članak 36. I to je jedina svrha donošenja ovoga zakona a to je da se sredstva od naknade koju društvo ubire od korištenja i upravljanja dubrovačkim zidinama uzmu društvu i dadu u cijelosti umjesto 50% koliko je do sada bio slučaj gradu Dubrovniku. Sve drugo što vi govorite i koliko god se trudite obraniti ovaj zakon ne stoji. Ja se slažem da je Ministarstvo kulture trebalo pomoći ako postoje kakvi problemi u protokolu i postupcima sanacije pojedinih oštećenih građevina u potresu iz 1979. za koji je Zavod ovlašten obnavljati. A i to je samo jedan … [[Govornik se ne razumije.]] uz kažem, ovu jedinu pravu poruku koju ovaj zakon šalje a to je razvlašćenje, gašenje tako reći i … [[Govornik se ne razumije.]] imovine Društva prijatelja dubrovačke starine.
Ingrid Antičević-Marinović.
Kažete kolega i spomenuli ste da je Odbor u prvom čitanju imao određene primjedbe što je točno, međutim srž je ostala ista i čak da te dvije odredbe nemamo također učinak zakona koliko se donese bio bi isti. Međutim i na te dvije odredbe samo državno odvjetništvo i to njegov građanski odjel dalo je svoje mišljenje da nema nikakvih primjedbi na ovakav prijedlog Zakona. Međutim ono što je bitno što vi kažete, danas je u društvu elita i to su i vaše kolege govorile ergo što znači u gradu su pučani i oni nisu očito vama sposobni upravljati onim što su po zakonu dužni. Motivacije su razne i ja ne znam da li ste se ikada založili za ijedno društvo osim onih nekih nogometnih i tako koji raspolažu velikom svotom novca. Dakle, ovaj zakon čime se brani? Samo zakonima. Naime, nesporno je da je grad Dubrovnik vlasnik zidina. Nesporno je i to da te zidine nisu obična stvar, stvar su do neke mjere exstra commercium što znači da samo određena raspolaganja jesu moguća. Ali to čak i ne kako sam hoće gradonačelnik, čak ne kako hoće Gradsko vijeće, nego onako kako je to riješeno Zakonom o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Morate znati da se čak, da se vlasništvo ne stječe samo ugovorom, nasljeđivanjem ili nekim drugim pravnim poslovima nego čak i zakonom. Prema tome, čak i da nije vlasnik imao bi pravo zakonom steći neko drugo stvarno pravo ukoliko je to volja zakonodavca. I onda u čemu je spor? Zakon o koncesijama, zakon i čitav niz drugih ali koncentrirajmo se samo na Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima koji govori točno kako se raspolaganje ovakvom vrstom stvari može raspolagati. I to je već rečeno. I onda u čemu je uopće spor?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem. Kolegice Antičević-Marinović kad sam prvo konstatirao da ste na isti članak zakona imali primjedbu u prvom čitanju, a vaš odgovor u drugom čitanju se na to oglušio, na isti tekst članka 36. ovoga zakona. To je jedna stvar. Druga stvar, vi to jako dobro znate samo želite braniti zakon pa to prešućujete. Dakle, ovdje nitko nije društvo nametnuo gradu, a grad je vlasnik. Nitko. Dakle, nije društvo nametnuto gradonačelniku i Gradskom vijeću vi to njima morate dati, nego je Gradsko vijeće koje je izabrano od pučana kako vi govorite i od građana Dubrovnika donijelo odluku na prijedlog aktualnog gradonačelnika koji se danas ne slaže sa svojim mišljenjem od prije četiri godine, danas to je Gradsko vijeće donijelo, utvrdilo prijedlog ugovora između Gradskog vijeća grada Dubrovnika i Društva prijatelja dubrovačkih starina i ovlastilo gradonačelnika da potpiše ugovor. I on je pri punoj svijesti taj ugovor potpisao, a sad mu odjednom mu se ne sviđa to što je potpisao prije četiri godine. I sada kad ne može u normalnoj proceduri koja je predviđena pri dubrovačkim Općinskim sudom tu svoju želju i tu svoju naknadnu pamet promijeniti sad on ovdje forsira preko Vlade RH, siluje ovaj Sabor da donesemo nešto što i vi kao pravnica jako dobro znate da neće proći pred Ustavnim sudom.
Ante Sanader, replika.
Poštovana potpredsjednice. Kolega Bačić, vi ste rekli ovdje jasno da novac je očito razlog. Iz cijele diskusije iz svega ovdje što se raspravljalo očito je da je tu bitna podjela i uzimanje tog kolača, tog novca koji se tamo kupi. Ali na žalost to može biti uvod u jednu vrlo lošu praksu, u jednu praksu gdje nije riječ kako je ovdje raspravljano o politikanstvu i politizaciji, nego čisto udar na jedno civilno društvo. Mi se zaklinjemo na jednu stranu kako želimo najveći doseg civilizacije su civilna društva i rad jednog dobrog društva, jedne dobre udruge koja po ocjenama svih meritornih stručnjaka, svih ljudi iz struke i njihovoj pozitivnoj i visoko pozitivnoj ocjeni i unatoč tom svemu nastoji se uništiti to društvo odnosno preuzeti upravljanje. A to opet asocira ili može asocirati samo na to da je cilj kontrola, apsolutna kontrola, imenovanje podobnih kadrova i upravljanje preko njih a onda i udar na struku i na sve ono što može, što je donijelo rad te udruge koliko pedesetak godina kako je ovdje rečeno. To je opasno jer se može to prenijeti na neka druga društva. Svako civilno društvo koje eventualno nešto tako dobro radi pa se nekom svidi onda se može težiti i nastoji se da se donese zakon pa onda će on ukinut to i dat to opet nekima podobnima jer ovima nisu po guštu. Obično u civilnim društvima upravljaju ljudi koji nisu podobno postavljeni, nego između sebe izabrani najbolji. Zato apeliram i podržavam ovdje da Gradsko vijeće donese odluku i da Gradsko vijeće se uvažava, a ne prisilno zakonima uredovati na terenu a to je i prilog decentralizaciji sustava.
Odgovor na repliku, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Sanader, sve ste rekli. Dakle, društvo je neprofitna nevladina udruga koju čini, čini mi se preko 1000 građana grada Dubrovnika. Ja uopće ne znam tko je član niti Malog niti Velikog vijeća. Igrom slučaja poznajem predsjednika društva iz razloga što je došao na sjednicu Odbora za zaštitu okoliša i prirode, inače vjerojatno da nije bilo ovog zakona ne bih niti znao tko je predsjednik. Dakle, ovdje isključivo nastupam temeljem načela, a to je da je, a to govori da se gradska starina, gradske starine u Dubrovniku, zidine i sve ono čime danas društvo upravlja održava na najbolji mogući način. I da u ovoj sveopćoj devastaciji kulturne baštine u Hrvatskoj Dubrovnik je svijetli primjer kako se ta baština održava. I ne vidim koji je to sada razlog, ponavljam koji je to razlog vodi Vladu da ide sa izmjenama ovakvog zakona. To mi jednostavno neshvatljivo i ne mogu prihvatiti da se na ovakav način pristupa ovom projektu koji je do sada se pokazao kao najbolji model uopće u Hrvatskoj kada je u pitanju očuvanje kulturne baštine.
Nastavljamo raspravu. Potpredsjednik kolega Željko Reiner, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa najprije bih htio reći da nije poznato niti u teoriji, niti u praksi civiliziranih pravnih sustava da se zakonom može ukinuti pojedinačni točno određeni pravni konkretni odnos, odnosno ugovor sklopljen između trećih osoba koji je u svakom pogledu sukladan pravnoj regulativi. Dakle, nije protupravan, vrijedi već godinama. I zapravo je pravno nedopustivo raskinuti takav pojedinačni ugovor, jer to predstavlja jedno grubo kršenje osnovnih postulata pravnog poretka svake uređene države. I mi nadam se imamo načelo trodiobe vlasti i onda kad jedna vlast prisvaja sudsku ovlast i ustavno načelo zakonitosti i pravne sigurnosti raskidajući pojedinačni pravni posao to sigurno nije dobro. Jer postoji način da se to napravi. On je bio i spomenut u diskusiji. Postoji nadležni sud kod kojega se može osporiti eventualno ugovor koji je sklopljen i raskinuti. U ovom konkretnom slučaju Vlada RH, odnosno Ministarstvo kulture nije ugovorna strana tog ugovora, a svejedno se ovim zakonom želi raskinuti ugovor. Ugovorne strane su grad Dubrovnik i Društvo prijatelja Dubrovačke starine. Prema tome, s kojim pravom tijelo izvršne vlasti prisvaja poslove sudske nadležnosti, a i s kojim pravo mi onda sudjelujemo u toj raboti? Dubrovačke zidine su u zemljišnim knjigama uknjižene kao vlasništvo grada Dubrovnika. Prema tome, sigurno niti Vlada niti Ministarstvo kulture nije ovlašteno da njima raspolaže nego naravno sukladno opet Zakonu o lokalnoj (područnoj) samoupravi to može činiti isključivo Gradsko vijeće grada Dubrovnika. Gradsko vijeće grada Dubrovnika koje je vlasnik dakle nikada nije sudjelovalo u nekoj javnoj raspravi oko donošenja ovog zakona, nikad nije donijelo odluku kojom bi izvršavanje vlasničkih ovlasti nad gradskim zidinama prenijelo na Vladu RH, na ministarstvo ili bilo koga drugoga. I sada se želi žurno prije najavljene sjednice vlasnika, dakle Gradskog vijeća grada Dubrovnika, donijeti ovaj zakon i otvoriti još jedan spor koji će završiti onda na Ustavnom sudu i još jedno problematično pitanje koje zapravo ja mislim nikome u ovoj zemlji ne treba i nikome neće koristiti. Što odredbe ovog zakona određuju? One izvlašćuju, nazovimo stvari svojim imenom, odnosno konfiscira se cjelokupna dokumentacija koja je vlasništvo društva koja je stvarana 62 godine tijekom njegovog rada i djelovanja. I sad se postavlja pitanje što to znači cjelokupna dokumentacija? Da li su to projekti, da li su to možda platne liste zaposlenih? I onda sam u današnjoj diskusiji čuo od nekoga tko je zagovarao taj zakon da nije cilj gušiti građansku inicijativu. Pa kako nije cilj gušiti građansku inicijativu kad se konfiscira cjelokupna dokumentacija jednog društva? Pa to znači uništiti to društvo. Ono ne može postojati bez svoje dokumentacije. I nazovimo stvari svojim imenom, ako se želi uništiti dakle društvo koje je dobro funkcioniralo, a svi smo se složili sa time, 62 godine pa nazovimo stvari tim imenom. Nemojmo se skrivati. Tim se zakonom izvlašćuje, odnosno konfisciraju sva temeljem jednog valjanog ugovora zakonito stečena novčana sredstva. Znači otet ćemo društvu i novčana sredstva koja nisu stečena protuzakonito, koja nitko nije osporio način na koja su stečena, a svejedno će im se oteti ta sredstva. Retroaktivno, naglašavam retroaktivno se ukidaju pravni učinci dakle jednog valjano sklopljenog ugovora sa gradom Dubrovnikom. Ugovora koji treba još godinama važiti i koji dosada nije bio sporan tri godine, a sad najedanput kad je društvo počelo imati značajno veće prihode najedanput se otkriva da je on valjda sporan da bi se naravno dočepalo toga novca. Brišu se zakonito ugovorom i zakonom uknjižena zemljišno-knjižna prava. Sve to se radi bez ikakvog prava na sudsku zaštitu. Prema tome, otkuda onda društvu i pravo na žalbu, pravo na pravično suđenje? Što je sa načelom zabrane retroaktivnosti prema kojem zakon i drugi propisi državnih tijela ne smiju imati povratno djelovanje? Sve to najedanput nije važno, sve ćemo to baciti kroz prozor. Kako na primjer ako se to ostvari će bilo koji subjekt u našoj zemlji se sutra moći osjećati sigurnim i pravno zaštićenim kad zna da ako je danas sklopio po važećim zakonima valjani pravni posao sutra mu taj isti pravni posao može naprosto jednostranim aktom biti bez prava na zakoniti postupak u kojem bi se odlučilo o pravima i obvezama, bez prava na žalbu, bez suda konfiscirati zakonito stečena imovina. Skrećem svima nama pozornost da budemo svjesni svoje odgovornosti, da budemo svjesni odgovornosti da uništavamo nešto što nismo mi stvorili, što su stvorile generacije prije, što je osnovano 1952. godine, nešto protiv koga nitko niti danas nije imao jednu ružnu riječ, jednu riječ prigovora a mi svejedno ćemo to olako uništiti. I zato zapravo želim naprosto apelirati na sve nas. Sutra će očito to biti na glasovanju. Razmislimo oko toga da li uistinu iz bilo kojeg razloga uopće ne ulazeći u to možemo mirne duše i mirne savjesti dići ruku da se uništi nešto što se stvaralo tolika desetljeća što je bilo uspješno, što je činilo samo dobro a sada će to ako tako odluči većina olako biti sve prebrisano kao spužvom i jednostavno učinjeno ništavnim. Mislim da je nad svima onima koji bi digli ruku za ovakav zakon ogromna odgovornost ne pred sobom i ne pred nama, ne pred današnjim Dubrovčanima i današnjom hrvatskom javnošću nego i pred budućim generacijama a ta ogromna odgovornost itekako naravno je nešto čega moramo biti svjesni. Hvala lijepo.
Replika Jasen Mesić, izvolite kolega.
Uvaženi akademiče lijepo ste kao i obično govorili analizirajući ovaj prijedlog zakona ali ne znam možda vam nije upalo u oko da jedna od glavnih promjena ovih zakona na samom početku da se briše riječ ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika. Dakle u svim mogućim situacija se riječi ugrožene briše. Lijepo je rekla gospođa Bonačić da je još ostalo gotovo 50% napraviti samo zavodu od prvobitnog plana što mu je bila dužnost i prije ovih novih obaveza koja se predviđaju zakonom i to je točno. Imali ste analizu da u koju grupu seizmičku grupu spada, imali ste u analizi UNESCO … [[Govornik se ne razumije.]] to je posebna jedna lista gdje se procjenjuje opasnost za kulturno dobro zbog turističkih aktivnosti. Kod Dubrovnika to nije stalni slučaj. Problem su takozvani pik dani, dakle dani jer se posjeta suzi u dva mjeseca kada su i spomenik preopterećeni. Postoje, Dubrovnik je bio i na listi ugrožene svjetske baštine i to više od deset godina zbog razno raznih stvari, između ostalog i zbog ratnih djelovanja. I sad odjedanput Ministarstvo kulture zaduženo za zaštitu baštine svom silom predlaže brisanje riječi ugrožena. Zašto se to čini? Zašto se ni u prvom čitanju kad smo to upozoravali to nije promijenilo gotovo je neobjašnjivo pa možda vi možete reći nešto više o tome.
Odgovor na repliku, Potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Pa uvaženi zastupniče Mesić, naravno ja nisam govorio o svim aspektima ovog zakona jer mi se činilo da ima zapravo toliko toga nepotrebnoga da je trebalo posvetiti veću pozornost onome što je puno važnije. Međutim sasvim sigurno da uklanjanje pojma ugrožene spomeničke baštine je nešto što je itekako važno ne samo iz ovog razloga što ste vi spomenuli da je Dubrovnik, što dobro znamo na trusnom području, koliko je potresa tamo od onog razornog poznatog potresa pa do niza manjih kasnijih potresa bilo itd. Ali nije to samo Dubrovnik. Mi smo i u nekoliko navrata u diskusiji spomenuli Stonske zidine pa mi se vrlo dobro sjećamo nedavno strahovitog potresa u Stonu koji je uništio gotovo važnu spomeničku baštinu a koji slijedom ovog zakona više nitko živ neće obnavljati jer više neće biti društva koje je obnavljalo i stonske zidine ali ne treba zaboravljati ni činjenicu da je zapravo koliko vi vjerujem dobro znate da je sve od iza kneževog dvora zapravo izgrađeno na drvenim stupovima koji su uranjeni u pjeskovito zapravo tlo, močvarno tlo koji vjerojatno su dobrim djelom natruli, zapravo nitko ne zna točno njihovo točno stanje pa već i bez potresa, naravno uz potres puno gore, ali već i bez potresa zapravo su moguća ozbiljna oštećenja tog dijela i naravno da onda itekako treba stvar gledati iz aspekta ugrožene spomeničke baštine ali to je samo jedan detalj koji je izostavljen iz ovog zakona.
Ingrid Antičević-Marinović replika.
Pa ponovit ću vam kolega, kažete da je ovo bezakonje, jedino se zakonom, jedino na ovakav način mogu dakle popraviti nedostaci ugovora koji nije bio u skladu sa zakonom jer tako nešto po našem pozitivnom zakonodavstvu moguće je jedino učiniti javnim natječajem i nitko ne spori da to društvo nije činilo dobar posao ali ne znam kolega odakle takvo jedno nepovjerenje prema građanima grada Dubrovnika, legitimno izabranoj vlasti, njegovom gradonačelniku da nisu sposobni se brinuti o onome kao da su to sve maloljetnici ili maloumnici pa eto nitko drugi ne može nego to društvo. Još ću vam reći da u Europska društva koja se slična, koja se bave baštinom unutar određenih lokalnih jedinica pa i gradova isključivo to rade vlastitim sredstvima, dakle donacijom, prikupljaju sredstva a ne iz imovine grada.
Odgovor na repliku potpredsjednik Željko Reiner.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvažena zastupnice, ajmo od kraja. Prvo ono što ste rekli naprosto nije točno, nije točno da ta društva to rade na taj način isključivo i to jednostavno nije točno. Drugo, ovo društvo nije uopće dobivalo novce od države nikad nego je isto tako prikupljalo novce. Prema tome dakle, to je druga stvar. Treća stvar je na koji način se ako iz bilo kojeg razloga se željelo raskinuti ugovor moglo to učiniti, ma moglo se pred sudom učiniti, zašto se nije pokušalo raskinuti ako to nije želio više grad raskinuti pred sudom. To se nije učinilo. Nije se ni pokušalo učiniti. A priče o tome, doskočice da naravno građani nisu maloumnici i slično, pa ja upravo o tome i govorim. Ali građani, a građani su Gradsko vijeće grada Dubrovnika, oni su njihovi predstavnici, Gradsko vijeće grada Dubrovnika o tome nije nikada niti raspravljalo. I mi ne pričamo o građanima grada Dubrovnika i to i vi i ja znamo, nego pričamo o gradonačelniku, isključivo. Hvala lijepo.
I sad ćemo nastaviti sa raspravom. Kolega Vladimir Šeks, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospođe i gospodo zastupnici. Što je ratio legis ovoga prijedloga zakona, glavne ratio legis, dakle ono što predlagatelj želi postići i zakonodavac da postigne, koja je svrha i cilj da postigne sa ovim prijedlogom zakona? Očito kroz raspravu i predlagatelja i onih koji podupiru ovaj prijedlog zakona, ratio legis je da se uskladi faktično stanje sa, po stajalištu predlagatelja sa pravnim režimom koji je određen po Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, sa člankom 35. i 391. Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Dopustimo da je tome tako i da je ugovor na temelju kojega Društvo prijatelja dubrovačke starine upravlja i gospodari gradskim zidinama, da nije u skladu sa Zakonom o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, 35., 39., 391., uzmimo da je tako. Pa i kad je tako, to se ne rješava na ovaj način. To se ne rješava na ovaj način zakonom, to se rješava primjenom i Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, ima još jedan zakon koji se odnosi na zaštitu spomenika kulture. Grad je vlasnik, grad Dubrovnik pa predstavničko tijelo i Gradsko vijeće trebaju uskladiti faktični režim sa pravnim režimom prema Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Ovako, u ovim stipulacijama doista su suspektne sve moguće povrede i članka 3. Ustava koji govori o ustavnoj vrednoti vladavine prava, članka 4. Hrvatskog Ustava, da je državna vlast ustrojena na čelu diobe vlasti na zakonodavnu, izvršnu i sudbenu vlast jedino ograničenu pravom na lokalnu i regionalnu samoupravu. Kako je moguće ići sa zakonom kojim će se narušiti temeljno načelo Ustava članka 118. da je sudbena vlast samostalna i neovisna, sa ovim prijedlozima u zakonu članka 36. koji jednostavno nalaže sudbenoj vlasti kako će u konkretnom slučaju donijeti odluku. Pa idemo redom. Ako Društvo prijatelja dubrovačke starine ne preda u posjed gradu Dubrovniku te nekretnine, grad će zatražiti od javnog bilježnika da pozove društvo na predaju posjeda. Ako ovaj po pozivu bilježnika ne preda posjed, javni bilježnik će sastaviti zapisnik u formi javno bilježničkog akta, itd. Pa postoji Zakon o javnom bilježništvu, postoje, određena su prava i dužnosti javnog bilježnika, ne može se njemu nekim konkretnim zakonom nalagati u konkretno određenom slučaju kako će javni bilježnik postupati. Pa onda još k tome da taj zapisnik sastavljen po javnom bilježniku je ovršna isprava u smislu propisa kojima se uređuje ovrha. Pa postoji i ovršni, Zakon o ovršnom postupku. Pa dalje, na temelju zapisnika grad Dubrovnik zatražit će pred nadležnim sudom protiv Društva prijatelja dubrovačke starine ovrhu radi predaje u posjed gradskih zidina, a ovršni postupak je hitan. Dakle, sada i sud je jednostavno, i ovršni postupak su određeni kako će postupiti u konkretnom slučaju. I konačno, šećer na kraju, Zemljišno-knjižni sud će po službenoj dužnosti izvršiti brisanje uknjižbe prava produživanja u korist Društva prijatelja dubrovačke starine, Dubrovnik, Gundulićeva poljana br. 2. Ne piše kat ili prizemlje, upisan na teret te i te čestice, zemljopisnog tijela 6, z.k. uložak 43 kao Dubrovnik. Pa to je za Guinnessovu knjigu rekorda, da se na ovaj način dezavuira načelo diobe sudbene vlasti i samostalnost i neovisnost sudbene vlasti. Dakle, ne može se na taj način raditi, ne može se na taj način raditi. Mnogi su upozoravali, i na odborima su ukazivali na suspektnost nekih odredbi ovog zakona sa stajališta Ustava, i sa stajališta lokalne Europske povelje o lokalnoj samoupravi koju je Hrvatski sabor ratificirao koji je dio hrvatskog pravnog poretka. Mnogi su ukazivali i danas u raspravi su mnogi ukazivali da je vrlo dvojbeno sa stajališta Ustava. Zašto ne pričekati da Gradsko vijeće grada Dubrovnika na sjednici koja je zakazana zauzme svoje stajalište o tome? Moglo se pričekati i da Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav koji je mjerodavan isto da utvrđuje i raspravlja temeljna pitanja vlasničkih odnosa, zauzme svoje stajalište, to i razumijem da sada postoji neki razlog radi kojeg predsjednik odbora nije baš u situaciji da se zove odbor, ali to ne znači da neće biti ili prekosutra da se taj odbor sazove i da da svoje mišljenje jer su mnogi upozoravali na spornost ustavnih odredbi. Dakle način na koji se to izvodi nije dobar i nije u skladu sa Ustavom, nije u skladu sa procedurom kojom se donosi jedan zakon. Vidite, radi se na isti način kao i 2001.godine kada je tada vladajuća većina promjenom Ustava ukinula Županijski dom, drugi dom Sabora, kada je ukinula ad personem predsjednika Vrhovnog suda RH i kada je ukinula personalni sastav Državnog sudbenog vijeća. Ne može se zakonima raditi na taj način. I doista treba glas razuma saslušati da se odgodi glasovanje o ovom zakonu da se čuje glas lokalne samouprave, predstavničkog tijela lokalna samouprave, neka se i Odbor za Ustav isto raspravi o ovom prijedlogu zakona sa stajališta ustavnosti jer ako vladajuća većina svojom većinom i donese ovaj zakon, budite uvjereni da će sa druge strane Markovog trga jednom velikom brzinom da će taj zakon biti ponovo vraćen nama da ponovo njemu odlučujemo. Ja jasno neću prejudicirati odluku Ustavnog suda ali brojni primjeri, reakcije Ustavnog suda na one razloge na koje smo mi upozoravali na pojedine neustavnosti su se dogodili. Tako da kolegice Ingrid ni govora da bi se moglo raditi o nekom napadu na Ustavni sud. To nije sklono HDZ-u, to je više sklono predsjedniku Vlade Zoranu Milanoviću.
Replika Branko Bačić.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Šeks vidite ugovor iz 2009.godine odnosno aneks ugovora iz 2009.godine je u cijelosti sačinilo Gradsko vijeće grada Dubrovnika ovlastilo gradonačelnika i društvo je apsolutno prihvatilo bez bilo kakvih dodataka i intervencija u aneksu ugovora kojega su sačinile gradske službe grada Dubrovnika. A taj aneks ugovora iz 2009.godine oslanja se na ugovor između grada i društva iz 1998., a on pak na temeljni ugovor iz 1969.godine. Dakle taj jedna suradnja između grada Dubrovnika i društva je duga i ona se usklađivala sa društvenim političkim prilikama i prije 1990.i nakon 1990.godine. Prema tome kada se govori o tome nezakonitom postupku ono sigurno nije učinjeno od društva da bi ga se na ovaj način kažnjavalo. I sada se postavlja pitanje, kakva je to pravna sigurno uopće postoji pravnim osobama u Hrvatskoj kada se sa ovakvim zakonom šalje poruka da ukoliko jedna od strana, a u ovom slučaju primjerice grad Dubrovnik nije zadovoljna s nečim što je potpisala da će onda doći do uplitanja izvršne i zakonodavne vlasti koji će takav ugovor koji je sačinjen prema važećoj zakonskoj regulativi i potpisan biti poništen na teret i na štetu odnosno na štetu druge stane u postupku u ovom slučaju Društva prijatelja dubrovačkih starina. Da se ne dogodi situacija kao što je rekao predsjednik Vlade da je ova Vlada donijela stotinjak propisa pa ako ih je i Ustavni sud poništio 4, 5 ili 6, 7 to nema veze to još uvijek govori da je ova Vlada uspješna jer je onih 95 očito bilo u skladu sa Ustavom, a pitanje da li su bila ona nego za njih nije pokrenuta procedura provjere ustavnosti.
Hvala lijepa. I sada ćemo čuti završnih pet minuta u ime kluba HDZ-a. Hoćete podijeliti vrijeme kolega? Jasen Mesić. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Ja vjerujem da gospođa Ingrid s pravnog aspekta govori opravdano i u najboljoj namjeri, ali onda istovremeno ako želimo promijeniti u ovoj poziciji na ovaj princip moramo odmah mijenjati Zakon o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara jel eksplicite u 2.članku navodi kao jedna vrsta lex specialisa tko je vlasnik kulturnog dobra i popisuje svu proceduru, daje definiciju kulturnog dobra i određuje šta se na njega može i ne smije primjenjivati. Dakle taj zakon bi po meni bio na primjeni jači nego ovaj Zakon o vlasništvu koji ste vi spomenuli. Ali ajde ako je to samo pitanje udruge, posebno govorim vama kolegice i kolege iz SDP-a. Ajmo napraviti ovako, ako promijeniti prvih 5 članaka gdje se briše ugrožena cjelina Dubrovnika, gdje se primjenjuju Zakoni o građenju u cjelini ja ću glasati sa vama za ovo što ste govorili ali to vam neće proći. Probajte to učiniti. Probajte na taj način postaviti stvari i tražiti to od kolege iz HNS-a. Neće vam proći. Imate prvih 5 članaka u kojima se govori da se briše riječ ugrožena i da se primjenjuju Zakoni o građenju unutar spomeničke cjeline. Jer i ono, uz ono što je rekao kolega Bačić je to glavni cilj donošenja ovoga Zakona a i to je raspolaganje slobodnim prostorom unutar zidina i raspolaganjem novca od zidina. Prema tome nemojte se pozivati na Zakon o vlasništvima i pravnim stvarima jer to jednostavno nije istina. Problem i kod ovog Zakona što reperkusije mogu biti toliko teške da su nepopravljive. Zato se i kaže za kulturnu baštinu da je neprocjenjiva jer jednostavno više nikada ne možete napraviti istu. Mostarski most koji je obnovljen fenomenalno nakon ratnih razaranja, Mostarski most nije mogao biti više tretiran nikada kao kulturno dobro. I u pisan je na UNESCO-vu listu kao memorabilia, neko kulturno dobro, po kriteriju 6 za razliku od Dubrovnika koji je pisan po kriterijima 2, 3 i 4. Dakle, šteta je toliko nepovratna. Odgovornost svakoga tko donosi ovakav zakon i tko stoji iza njega može biti ogromna da i sada danas je uopće ne možete sagledati. U tome je problem i zato se oko toga toliko borimo. Reperkusije koje mogu … [[Govornik se ne razumije.]] iz ovoga. I potpuna je neistina, potpuna je neistina da nevladine organizacije vani koje se bave zaštitom i koje rade ovako raspolažu samo sa svojim sredstvima a ne vlastitim prihodima i prihodima od lokalne jedinice, uprave i samouprave i države. To je potpuna neistina, barem 10 vam ih mogu danas nabrojati. Najbliži su nam u Italiji, Španjolskoj itd., mogu ostvarivati vlastiti prihod, vrlo često ga ostvaruju, mogu imati kompletne dvorce na upravljanju. Mogu ti dvorci biti i zatvoreni sa posebnim pravom javnosti u pojedinim danima i to se tako radi. Pokušali smo isto tako reći na koji način upotrijebiti ako baš hoćemo sredstva, na koji način sastaviti operativni program i menadžment plan kako stvarno na dugi rok cjelinu Dubrovnika sačuvati i kako ju održati povezanom sa zajednicom i sa nematerijalnom kulturnom baštinom koja je unutar zidina. Bojimo se da ćemo jednog dana možda svi skupa okretati glavu kada jednim dijelom Staroga grada prođemo da to što smo napravili nam se ne vidi. Moram vam reći da sam i ja u karijeri imao krivih procjena. Ima jedan lokalitet gdje mi se tada nije činilo to lošom odlukom, danas pored njega ne mogu proći, ne mogu ga pogledati. Kriva je stručna procjena a potpisivao sam ih po 600 projekata godišnje. A stvarno apeliram na vas, analizirajte prvih 5 članaka, pustite cijelu ovu raspravu vezano za udrugu ako baš na tome toliko inzistirate i pogledajte šta se sa tih prvih 5 članaka izmijenjenih i dopunjenih može desiti u starome gradu.
Replika Srđan Gjurković.
Hvala potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega u svim raspravama uključujući i ovu zadnju niste, vjerojatno ne znate da je državna revizija za 2010. godinu grada Dubrovnika napisala i uputila da način na koji je uređeno upravljanje i korištenje gradskim zidinama nije predviđeno odredbama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. I državna revizija je preporučila preispitati i promijeniti način upravljanja na način koji je primijenjen Zakonu o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. To je za 2011. isto tako uočila. Prema tome postoje neke institucije države koje isto tako su ukazale da taj ugovor posebno iz 2009. nije u skladu sa određenim zakonima.
Odgovor? [[Upadica: Nemam.]] Ne. Ingrid Antičević-Marinović replika.
Ajmo sada ogoliti kolega stvar. Koliko se ubere godišnje od ulaznica? Isključivo se od toga financira društvo, kupuju i nekretnine, 65 milijuna kuna. Koliko se uloži u same zidine? 5 milijuna. Neka je i više, neka je i više. Daje se i gradu i opet nije to smisao. Dakle, ja ne kažem da oni nisu dobro radili ali vjerujte na ovakav način raditi će se bolje i građanima će biti bolje. Jer 65 milijuna se ubire od ulaznica. Koja su još druga sredstva kojima Društvo raspolaže? Istina je, može biti da tu nešto daje i grad ali nigdje ovakav model nemate. Isključivo iz imovine grada Dubrovnika ide Društvu. I odatle vaš veliki, veliki interes jer više neće biti tako.
Odgovor na repliku Jasen Mesić.
A očito se nismo dobro razumjeli. Naime, ja sam rekao da postoje organizacije, odnosno nevladine institucije koje se na potpuno identičan način financiraju. Kompletan scotland heritage vam se, koji pod upravom ima barem 20 fortifikacijski i utvrđenih sustava se financira isključivo na bazi ulaznica, ali isključivo na bazi ulaznica, isključivo na bazi ulaznica i od toga obnavljaju spomenike i ovo. Dakle, isključivo na bazi toga, identičan primjer. Što se tiče koliki je točno iznos koliki se svake godine uloži u zidine ne znam točno koliki je svake godine iznos, ali vam moram reći da su, odmah se pola sredstava odvaja gradu Dubrovniku, a oko više od 20 milijuna kuna godišnje ide za obnovu kulturnih dobara od Prevlake do vrha Pelješca.
I završnih pet minuta u ime kluba HNS-a kolega Jozo Radoš. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice, gospodine zamjeniče ministra, kolegice i kolege neću govoriti ništa što je već ovdje bilo rečeno. Samo ću rezimirati i odgovoriti na neke stavove koji po mom mišljenju apsolutno ne pogađaju bit problema kojima se ovaj zakon bavi. Sada smo, dakle uz očitu suprotnost ovoga zakona prema Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima to se potpuno zanemaruje i nakon višestrukog ponavljanja da se taj zakon protivi sa dva članka toga zakona govori se kako je to pravni posao koji je valjan i da se radi o konfiskaciji čak govori kolega Reiner da se radi o konfiskaciji. Jednostavno se zanemaruje bitna činjenica protuzakonitosti jednog posla. Pa zar je protuzakonitost nevažna u ovoj državi? Pa zato se i nalazimo tu gdje se nalazimo i zato gradonačelnik i nije mogao pokrenuti druge pravne mehanizme, jer se u ovoj državi ne poštuju zakoni, jer sudski postupci predugo traju i nakon svih pokrenutih pravnih lijekova stanje bi ostalo kao što je. To je problem i zato se posegnulo za ovim rješenje za koje se ja slažem da nije najsretnije. Trebalo se riješiti ako je bilo moguće, ali očito nije bilo moguće riješiti u nekom drugom pravnom postupku jer se zakoni ove države teško primjenjuju. Ali to je i logično ako zastupnici ovoga Sabora sa takvom lakoćom prelaze preko toga da je neko stanje pravno protuzakonito i oni to stanje brane. To se danas ovdje dogodilo. Sad smo čuli malo prije od kolege Gjurkovića da je Državna revizija našla još jednu protuzakonitost u ovom pravnom poslu, a to je da je upravljanje dubrovačkim zidinama protivno Zakonu o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Dakle, radi se o jednom protuzakonitom pravnom poslu. I dok mi sa takvom lakoćom preko toga budemo prelazili ne možemo očekivati da će ova država biti pravna. Jer ako se mi tako odnosimo prema tome, onda će se tako prema tome, prema pravnosti, prema zakonitosti odnositi i drugi. Vi bi trebali biti primjer uvažavanja činjenice da je nešto protuzakonito i boriti se protiv toga. Ali kako to nije važno onda se naravno postavljaju i druge vrlo problematične teze pa se ovo što se događa sa ovim zakonskim tekstom što je samo novo način upravnog rješenja uspoređuje sa devastacijom koja je nastupila rušenjem ovdje u Zagrebu. Dakle, to se uspoređuje što jedno sa drugim nema apsolutno nikakove veze. Tu je bilo, dakle rušenje nekakvih spomeničkih cjelina ili nekakvih urbanih prostora. Ovdje se radi tek o jednom novom načinu upravljanja. Zašto bi taj način upravljanja doveo do devastacije. To je samo pretpostavka koja apsolutno na ničemu ne počiva. I ako se nema povjerenja u legalno izabrana tijela, u institucije ove države, a gradonačelnik jednoga grada je institucija ove države kojoj treba pomoći da se izgradi ne kao osoba, nego kao institucija šta onda možemo očekivati. Ima se povjerenja u udrugu građana koja posluje po vrlo labavim propisima, a nema se povjerenja u instituciju gradonačelnika koji je dobio mandat od građana toga grada. To je jedna dakle vrlo, vrlo čudna situacija. Govori se o tome da će svi ostali dijelovi dubrovačke starine izvan područja današnjeg grada Dubrovnika ostati u totalnoj nebrizi. Pa zar ova država ne postoji, nema neke institucije koje se time trebaju baviti. Čemu taj strah? Ova država treba imati snage i njene institucije, Ministarstvo kulture i ostale institucije uključujući i ojačani Zavod za obnovu Dubrovnika koji je silom, odnosno sticajem okolnosti postojanjem te udruge zapravo bio marginaliziran da će biti u stanju da to čine. Dakle i onda se govori o tome kako je ovdje u pitanju novac. Naravno novac, ali novac samo kao sredstvo očuvanja baštine i dobroga upravljanja. Prema tome, mislim da argumenti koji su izneseni protiv ovoga zakona apsolutno ne stoje od toga da se ne uvažava protuzakonitost sadašnjeg stanja do ovih argumenata koji su apsolutno deplasirani. Hvala lijepo.
Replika, Ingrid Antičević-Marinović.
Kolega dakle ponavljate i s tim se ne mogu drugo nego ponovo složiti da se nastoji ovim zakonom upravo uskladiti i dovesti ovo bezakonje i nezakonite stvari i uzdignuti na zakonitu razinu. Međutim, ja ću ponoviti i ovo. Je li, koje je to društvo koje se bavi zaštitom spomeničke baštine, kupuje dakle od tih novaca, od prodaje. Ima toliko novaca. I ja ne kažem da tamo ne stoji elita i ne radi elita, ali s tim sredstvima možemo mi dovesti i svjetsku elitu. Jedan koji je neobrazovan može tim novcima dovesti najveće umjetnike i majstore svog zanata. Ali se kupuju zgrade. Ja ne znam je li to normalno, kupuju zgrade, pa nekoliko zgrada, pa poslovni prostori, pa se to iznajmljuje, pa se onda postavlja pitanje koja je i prava svrha toga i da li onda vlasnik nema pravo reagirati na to.
Vladimir Šeks, replika.
Hvala lijepa. Ponovno pod pretpostavkom da je nezakonito stanje, da je faktični režim upravljanja, korištenja i raspolaganja dubrovačkih zidina od strane društva da nije u skladu ili protiv Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Ali zato postoje drugi mehanizmi, zato postoji mehanizam sud, da ona strana koja drži da je nezakonito stanje po ugovoru da reagira prema sudu, a postoji i Ministarstvo uprave i Ministarstvo pravosuđa koje je moglo po pravu nadzora ukazati da je određeni ugovor koji je sklopila jedinica lokalne samouprave da nije u skladu sa zakonom. Dakle, ja plediram zato da se ne ide na način na koji se ide da se ako se možemo naći danas da se u raznim jedinicama lokalne i regionalne samouprave da su neki pravni akti, neki ugovori da su u neskladu ili protiv određenih zakona. Zar bi onda trebalo ići uvijek zakonom da se dovede u sklad sa zakonom jedno faktično stanje? Ne ide se, ovo je jedinstveni slučaj. Ja ne znam slučaj da se išlo sa, da je jedno faktično stanje po stajalištu Vlade u neskladu sa zakonom i da se ide onda sa promjenom zakona.
Odgovor na repliku, Jozo Radoš.
Kolega Šeks ja se u svemu što ste rekli slažem sa vama, osim što postoji jedan mali problem, a taj problem je neefikasnost hrvatskog pravosuđa. Kad pokrenete jedan takav postupak onda on traje 15 godina jel'. 15 godina se događa daljnja nelogičnost, daljnja deformacija u upravljanju važnim javnim dobrom, to je problem. Da imamo uređeni pravni sustav i da poštujemo zakone i da imamo efikasne sudove onda bi sigurno sudski postupak bio najbolje rješenje.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Radoš, evo sad je gospodin Gjurković došao sa nalazom Državnog ureda za reviziju vezano za financijsko poslovanje grada Dubrovnika. Vjerojatno niste zaboravili da društvo prosljeđuje gradu Dubrovniku 50% sredstava. Pa bi mene interesiralo je li se taj nalaz Državnog ureda za reviziju odnosi na onih 50% sredstava, a što nije malo, to je negdje oko 19 milijuna kuna bilo primjerice prošle godine, kojega je grad uprihodio na način da mu je sredstva transferiralo društvo. Mene interesira da li se možda ta opaska Državnog ureda za reviziju odnosi na ta sredstva, a ne na ona sredstva kojima društvo raspolaže temeljem ubiranja kuna, temeljem ugovora kojega je potpisalo sa gradom Dubrovnikom? Inače ne znam odakle kolegici Ingrid Antičević-Marinović podatak o 65 milijuna kuna kad taj se prihod nikad nije ostvario. Najveći prihod koji je društvo ostvarilo je 2012. godine 48 milijuna kuna. Ja imam točne te prihode. Od toga je PDV plaćen na iznos od 10 milijuna kuna, društvu je ostalo 38 milijuna kuna, od toga je polovicu podijelilo sa gradom, dakle 19 milijuna kuna gradu, 19 milijuna kuna društvu i društvo je od 19 milijuna kuna 14 milijuna kuna uložilo u obnovu dubrovačkih starina a 5 milijuna kuna odnosi se na plaće 40-ak zaposlenika koji tijekom godine za vrijeme turističke sezone naplaćuju karte za obilazak zidina i sve one druge aktivnosti koje društvo jasno ima u svom poslovanju. I o tome uredno obavještava i te izvještaje doprinosi Gradskom vijeću.
Odgovor na repliku, Jozo Radoš.
Kolega Bačić moguće je da je ono što bi bilo nepravilno u tome i taj dakle transfer dijela polovice sredstava u Proračun grada Dubrovnika makar to zapravo nije vrlo logično zato što u nalazu Državne revizije doslovno stoji način upravljanja spomeničkom baštinom, nije u skladu sa Zakonom o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Pretpostavljam da se radi o kompletnom postupku. Da li je to samo taj dio ili nije to vam ja teško mogu odgovoriti ali ako je opet se radi o protuzakonitom stanju pa i to treba sankcionirati i riješiti taj problem.
I Jasen Mesić, replika.
Hvala lijepa. Imamo puno rezerve s obzirom da je aktualni gradonačelnik ima već jedan postupak u tijeku gdje je donesena jedna nepravomoćna presuda vezano za raznorazna postupanja pa sasvim sigurno imamo još dodatne rezerve kad se … [[Govornik se ne razumije.]] ovdje. Što se tiče nalaza revizije niste do kraja citirali jer veže se na članak 36. Zakona o zaštiti očuvanja kulturnih dobara i fale 3 zadnje riječi koje možete provjeriti, odnosno 4, koje glase: i druge pravne osobe. Slobodno provjerite pa ćete vidjeti da je to osporeno. Na kraju krajeva o tome se raspravljalo u Gradskom vijeću Dubrovnika 2010. godine gdje se o tome govorilo i gdje je to specificirano. Što se tiče kupovine nekretnina, potrošio sam pola moje rasprave da objasnim na koji način se cjelina dalje može čuvati i razvijati. Sve nekretnine su kupljene unutar cjeline. Najveća nekretnina koja je kupljena za gotovo milijun eura je kupljena za potrebe grada Dubrovnika jer je bio pritisak da će je kupiti određeni stranci za svoje privatne upotrebe. Na Širokoj ulici se radi o nekretnini. Možda gospođa Bonačić zna. I grad Dubrovnik je uknjižen kao vlasnik, grad Dubrovnik, ne društvo. Prema tome, nije društvo sebi kupilo nekretninu nego ga je kupilo za grad jer je imalo ta sredstva da to može napraviti. Dobro je da je kupilo nekretnine i da ih nije išlo iz grad upravo zbog onog što sam govorio. To je dobro. To je puno bolje nego da je kupio privatni vlasnik, da se može s time dalje to razvijati sukladno strategiji i svime onime što bi trebalo tako da je to pravi put zapravo. To bi trebao raditi grad da ima sredstva ali ako ne, ako je društvo to kupili objekt na širokoj ulici i dalo ga gradu za njegovo korištenje di je tu problem?
Odgovor na repliku, Jozo Radoš.
Pa zar to vama kolega Mesić, to je uostalom replika kolegici Ingrid, a ne meni, ja o tome nisam govorio. Ali zar je to vama logično da jedna udruga upravlja sa sredstvima koja su u vlasništvu grada Dubrovnika i da ona kupuje neke objekte opravdano i da ih poklanja gradu. Pa zar grad nije taj koji bi to trebao činiti? Pa odakle vam ideja da bi neke moguće deformacije zlouporabe trebale biti veće u gradskoj upravi, dakle u gradskom vijeću i u gradonačelniku, u poglavarstvu nego udruzi, zašto? Mislim odakle taj pristup? Ja pretpostavljam da je ta udruga radila svoj posao korektno kako treba, treba im odati priznanje ali to stanje u kojem se tako važna stvar delegira udruzi sa slobodnim načinom rada a ne legalno izabranim predstavnicima građana, to je stanje koje apsolutno nije prirodno. Ponavljam, to nije logično stanje, to je apsurdno i zato bi grad trebao sam kupovati objekte tamo gdje on smatra da treba i naravno u interesu grada u skladu sa zakonima itd. Zašto bi deformacije bile veće u radu političkih tijela a mi smo isto političko tijelo nego u radu nekih udruga. Ta teza apropos ne stoji. Ja se s tim ne mogu složiti.
Završna obraćanje predstavnika predlagatelja, zamjenik ministrice profesor Berislav Šipuš, izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice, poštovane dame i gospodo. Zahvaljujem na iscrpnoj raspravi i držim da je bilo s jedne i s druge strane dobrih rasprava, dobrih misli. Ja bih samo podsjetio na kraju uistinu na onaj temeljne odrednice ovoga zakona. Mnogi su rekli već i zbog čega se donosi, pročitat ću prvo ukratko koje su bili motivi i povodi uistinu za to ali ću dati neke informacije koje se ovdje nisu čule večeras odnosno poslijepodne jer mislim da će i dati jednu punoću u svemu ovome što je danas rečeno. Dakle, ugovor o održavanju i korištenju kompleksa gradskih zidina u Dubrovniku je potpisan između općine Dubrovnik i Društvo prijatelja dubrovačke starine u Dubrovniku 16.04.1969. godine. Dodatak ugovora je potpisan 31.10.1984. godine i ovaj ugovor je stavljen izvan snage ugovorom o održavanju i korištenju gradskih zidina koji je zaključen 30.06.1998. godine opet između grada Dubrovnika i Društvo prijatelja dubrovačke starine. Dodatak 1 ugovoru je potpisan 23.prosinca 2009.godine a dodatak drugi 27.travnja 2010.godine. Ugovor iz 1998.godine kao i njegovi dodaci sklopljeni su protivno tada važećeg zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, osobito članaka 35 i 391 što taj ugovor čini ništetnim temeljem izričite zakonske odredbe. Prije sklapanja ovog ugovora i nije proveden javni natječaj, nije utvrđena naknada u korist vlasnika po tržišnoj cijeni. Dalje, gradske zidine su uistinu javno dobro i to danas čini mi se nitko nije negirao a člankom 35.Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima između ostalog je jasno navedeno kome se može dati na upravljanje javno dobro u općoj uporabi. Ovo dobro se može dati na upravljanje ustanovi koja je osnivač vlasnik, tj. jedinca lokalne samouprave. Člankom 391.navedenog zakona je propisan način raspolaganja nekretninama u vlasništvu jedinica lokalne samouprave. Prema toj odredbi koja je stupila na snagu 1.siječnja 2007.godine nekretninu u vlasništvu jedinica lokalne samouprave i jedinice lokalne uprave i samouprave, poglavarstva tih jedinica mogu otuđiti ili njom na drugi način raspolagati samo na osnovu javnog natječaja i uz naknadu utvrđenu po tržnoj cijeni ako zakonom nije drukčije određeno. Odnosno pravni poslovi sklopljeni protivno odredbom ovog članka ništa nisu. Govorilo se danas i o trošku javnih sredstava bez javne nabave i postupka propisanog Zakonom o javnoj nabavi, spominjao se i Ustav RH u kojem članak 52.propisuje da more i morska obala i otoci, vode, zračni prostor, rudno blago i druga prirodna bogatstva ali i zemljište, šume, biljni i životinjski svijet, drugi dijelovi prirode, nekretnine i stvari od osobitoga kulturnoga, povijesnoga, gospodarskoga i ekološkog značenja za koje je zakonom određeno da su od interesa za RH imaju njezinu osobitu zaštitu i zakonom se određuje način na koji dobra od interesa za RH mogu upotrebljavati i iskorištavati ovlaštenici prava nad njima i vlasnici te naknada za ograničenja kojima su podvrgnuti. Sljedeće što bih rekao na kraju da nigdje u ovom prijedlogu zakona ne stoji da se društvo zabranjuje, nigdje ne stoji da društvo ne može i ne mora raditi, nego dapače, društvo bi trebalo dalje raditi ako je društvo volonter. Netko je ovdje spominjao Englesku, Francusku i Bog zna kakve talijanske primjere, ali su zaboravili reći da se radi o zakladama u većini slučajeva a to su drugi odnosi, to je novac u pitanju ovdje. Dalje, društvu je još prošle godine bio ponuđen dogovor u gradu o budućem zajedničkom radu i o suradnji na temelju jednog novog ugovora. Pa ću podsjetiti da je to sve počelo još u travnju 2013. godine gdje je čak utvrđeno na temelju godišnjih izvješća da u zadnjih 5 godina Društvo prijatelja dubrovačkih starina u prosjeku ne troši više od 5 milijuna kuna godišnje na obnovu spomeničke baštine. Pa ipak grad je izrazio spremnost ponuditi tri bitne stvari na kojima je prethodno društvo inzistiralo, da grad Dubrovnik neće komercijalizirati prostore na zidinama bez suglasnosti društva, da grad Dubrovnik iz naplaćenih prihoda svake godine temeljem programa obnove kojeg prihvaća Gradsko vijeće uplaćuje društvu do 20 milijuna kuna za obnove zidina i druge kulturne spomeničke baštine na području nekadašnje Dubrovačke Republike uz napomenu da društvo treba podnositi redovita godišnja izvješća Gradskom vijeću te radove izvoditi nakon provedenog postupka javne nabave obzirom da postaje proračunski korisnik. I da društvo, to je treće, svake godine započinje godinu sa rezerviranih 20 milijuna kuna u proračunu grada Dubrovnika, ali se tamo umanjuje za iskorištena sredstva iz prethodne godine. Unatoč tome što je 5 dopisa slano Društvu prijatelja dubrovačkih starina nikada do tog dogovora nije došlo. Prema tome, isto tako dramatiziranje oko toga da će se nešto graditi na nekim određenim dijelovima u gradu Dubrovniku, ne vidim, a čitao sam jedno 10 puta danas članak 3., članak 4., članak 5. koji se mijenjao, članak 2., članak 3. i 6., pod obnovom prema ovom zakonu smatraju se sve aktivnosti u smislu očuvanja, održavanje i revitalizacije koje podrazumijevaju sanaciju, konzervaciju, restauraciju i rekonstrukciju građevina i prostora unutar spomeničke cjeline, a provodi se prema odredbama ovog zakona, Zakona o zaštiti očuvanja i kulturnih dobara i propisa iz područja prostornog uređenja i gradnje. Nigdje nisam pročitao o ovim izmjenama ovoga zakona da se govori o gradnji ili o novoj gradnji, a kada bi došlo do toga, pa prvo se nadam da bi se svi ovdje ustali, kulturnjaci prije svega, uključujući Ministarstvo kulture protiv takvog nečega. Prema tome, prejudicirati da se više neće nitko brinuti za Stradun i takve stvari, zaista nije u redu. Što se tiče teških riječi kolege Bačića, o tome da je u toku teška devastacija kulturnih dobara u Hrvatskoj, to jednostavno nije istina. Ima strašnih primjera u ovoj zemlji gdje se prema kulturnim dobrima, rekao bih i materijalnim i nematerijalnim, ljudi odnose strašno, uistinu, ali to ne znači da Ministarstvo kulture i svi zajedno ovdje nećemo brinuti o tome da se to ne događa, uključujući i grad Dubrovnik o čijoj politici kulturnoj imam mnogo kritičkih, naravno, opaski, mogao bih govoriti. Prema tome, držim da uistinu promjene zakona mogu na nove temelje staviti upravljanje gradskim zidinama koji jest javno dobro, prihod koji je dolazio u taj, da tako kažem kasu društva, nije njihov novac, to je ipak novac građana ove Republike, ali i tog grada. Prema tome vjerujem da odnosi koji će se sada postaviti nanovo, iznova da će biti u korist grada Dubrovnika, dapače njegove kulturne baštine i razvoja općenito kulture u tom gradu, a vjerujem i želio bih naravno da Društvo prijatelja dubrovačkih starina nastaviti raditi vrijedno i da pronađu modus vivendi zajedno sa kolegama iz grada Dubrovnika. Hvala lijepa.
Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolega Šipuš, da bi nešto bilo javnim dobrom, kao takvo treba biti upisano u zemljišnoj knjizi nadležnog Općinskog suda u Dubrovniku, dakle u zemljišno-knjižnom odjelu. Koliko ja imam saznanje, a mislim da sam u pravu, u zemljišnim knjigama Općinskog suda u Dubrovniku kao titular u vlasništva upisan je grad Dubrovnik, a ne opće dobro, ne javno dobro. Kao što je pomorsko dobro, kao što su ceste, vode, itd, nego su zidine upisane u vlasništvu grada Dubrovnika. Prema tome to na određeni način baca sjenu na vašu uvodnu premisu da je ovdje javno, da se radi o javnom dobru i da to nitko nije demantirao. To demantira upis u zemljišnoj knjizi Općinskog suda u Dubrovniku i to je vrlo važno spomenuti. Druga stvar, kada govorimo o nalazu Državnog ureda za reviziju, ja pretpostavljam da bi Ministarstvo kulture trebalo onda se itekako u svom uvodnom ili završnom izlaganju, pa i vi osobno na taj nalaz osvrnuti. A ja bih zamolio gospodina Gjurkovića kad je pročitao dio tog nalaza da svima saborskim zastupnicima… … [[Upadica se ne razumije.]] Pa evo kažem da se svim zastupnicima, gospodine zamjeniče, podijeli nalaz Državnog ureda za reviziju kad je u pitanju financijsko poslovanje grada Dubrovnika. Mislim da bi imali o čemu pričati gospodine Gjurkoviću.
Jasen Mesić, replika.
Kolega Šipuš, Ministarstvo kulture nije pisalo taj zakon. Vaša pravna služba nije pisala taj zakon, niste ga vi pisali, nije ga ni ministrica pisala. Vi ste otišli po njega, stavili ste prvu stranicu naprijed i proslijedili ste ga dalje. I potpuno mi je jasno da vam možda nije jasno što piše u prvih 5 članaka. Vrijeme će demantirati ili mene ili vas. Prejudiciram zato što mislim da je o ovim stvarima bolje prejudicirati, zato što će to kasnije biti puno teže promijeniti. Prejudiciram zato što se kao ministarstvo, ako se niste uspjeli oduprijeti ovakvom prijedlogu zakona, nego ste ga pustili zbog stranačkog dogovora ministrice i gradonačelnika, onda mislim da se nećete uspjeti oduprijeti ni onom što će vam doći. Evo, zato prejudiciram. I mislim da je to bolje i nitko ne može reći da nisam upozorio.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo kasnije.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika, drugo čitanje, PZ br. 393. Rasprava o konačnom prijedlog zakona je završena. Vlada RH podnijela je amandman u roku pa je postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. međutim amandmane su podnijeli Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo i Klub zastupnika HDZ-a. Molim predstavnika predlagateljice zamjenika ministra kulture poštovanog Borislava Šipuša da se izjasni. Amandman Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu.
Amandman se prihvaća u izmijenjenom obliku tako da članak 32.kojim se mijenja članak 43.stavak 2.glasi "za programe zaštite kulturnih dobara sredstva osigurava grad Dubrovnik od…" .
Ne morate čitati. A u izmijenjenom obliku. Oprostite. Hvala. Nisam čuo, ispričavam se.
Ponavljam. "Za programe zaštite kulturnih dobara sredstva osigurava grad Dubrovnik od ukupnog nego prihoda u visini od najmanje 50% neto prihoda koji grad Dubrovnik ostvari od prodaje ulaznica za obilazak gradskih zidina uključujući i sljedeće troškove geološke, geomehaničke, konstrukcije i drugih istraživanja koja prethode sanaciji građevina i prostora unutar spomeničke cjeline, seizmičkog ojačanja građevina unutar spomeničke cjeline, izgradnje i saniranja komunalne infrastrukture spomeničke cjeline, izrade studija, programa, projekata, tehničke i druge stručne dokumentacije u fazi pripreme".
Podnositelj amandmana u ime odbora poštovani zastupnik Valter Boljunčić. Jesam dobro shvatio gestikulaciju? Izvolite.
Da, ustvari tim amandmanom odbor je želio da se u zakonu izmijeni da najviše da bude najmanje …
Da li se slažete sa izmijenjenim?
Mislim da je zadržana bit da se najmanje pola sredstva. Slažem se.
Slažete se. Hvala lijepa. Time je postao sastavnim dijelom konačnog prijedloga zakona. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo amandman 1 na članak 1.
Ne prihvaća se.
Obrazloženje poštovani zamjeniče ministrice.
Sama činjenica da je Dubrovnik na UNESCO-voj listi svjetske baštine držimo da govori o njegovoj važnosti i potrebi posebne zaštite navedenog područja i nije potrebno isticati riječ ugrožena u spomeničku cjelinu jer sva kulturna dobra i spomeničke cjeline uživaju zaštitu i od posebnog su interesa za RH neovisno o stupnju njihove ugroženost.
U ime podnositelja amandmana predsjednik odbora poštovani zastupnik Zdravko Ronko.
Ako predlagatelju naznači razlozi nisu dovoljni za prihvaćanje amandmana koje je predložio i koje je podržao klub SDP-a isti se onda i povlači.
Hvala lijepa. Amandman broj 2 na članak 2 istog odbora poštovani zamjeniče ministrice.
Također se ne prihvaća i obrazloženje mogu ponoviti.
Ne morate ako ga ponavljate. Hvala lijepa. U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Zdravko Ronko. Povlači amandman. Hvala lijepa. Klub zastupnika HDZ-a amandman 1 poštovani zamjeniče ministrice.
Ne prihvaća. Držimo da ne treba mijenjati naziv zakona kako je predloženo u konačnom prijedlogu zakona te spominjati područje nekadašnje Dubrovačke Republike s obzirom da je preciziran obuhvat zakona.
Hvala lijepa. U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine zamjeniče, područje primjene zakona odrediti, definirati pojmom okolica. U ovom slučaju dubrovačka okolica posve je neprimjereno, da ne kažem neozbiljno. Pa bih ja, vi ste trebali tijekom zakona objasniti što značit riječ dubrovačka okolica. Da li to podrazumijeva područja općine Konavle, Župa Dubrovačka, Dubrovačko primorje i općine Ston. Ako to znači d se dubrovačka okolica i na te općine podrazumijeva onda je ovaj Zakon neprovediv jer grad Dubrovnik iz svog proračuna ne može financirati ulaganje u imovinu susjednih jedinica lokalne samouprave. A ako dubrovačka okolica prema ovom zakonu ne podrazumijeva područje tih općina onda je to katastrofa. Jer se onda Zavod za obnovu Dubrovnika koji je i osnovan da bi obnavljao ugroženu spomeničku baštinu na području tih jedinica lokalne samouprave ovim zakonom napuštamo i kažemo tim jedinicama lokalne samouprave više Republika Hrvatska ovim zakonom i za tu svrhu osnovan Zakon više tu spomeničku kulturnu baštinu neće održavati. Ovih sam dana gospodine zamjeniče čuo da ni Ministarstvo kulture ne zna što radi ali da to radi sustavno. Kada je ovaj zakon u pitanju to je apsolutno točno.
Tražite li glasovanje? … [[Upadica se ne čuje.]] Je. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 1. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Nije dobio potrebnu većinu. Ima amandman br. 2. istog kluba zastupnika. Poštovani zamjeniče ministrice.
Zahvaljujem. Ne prihvaća se. Sama činjenica, ponavljam da je Dubrovnik na UNESCO-voj listi svjetske baštine govori o njegovoj važnosti i potrebi zaštite navedenog područja. Te držimo da nije potrebno isticati riječ ugrožena u spomeničku cjelinu jer sva kulturna jer sva kulturna dobra iz spomeničke cjeline uživaju zaštitu i od posebnog su interesa za Republiku Hrvatsku neovisno o stupnju njihove ugroženosti.
Hvala lijepa. U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Poštovani predsjedniče, poštovani zamjeniče ministrice. To što je nešto upisano na listu UNESCO-ve svjetske baštine ne znači da automatski se sa time podrazumijeva da je ugrožena. Po toj logici možete potpuno ukinuti ovaj Zakon jer je ovaj Zakon i donesen zbog razloga što se Dubrovnik nalazi i na području 9.-te i 10.-te sezmičke zone zato što je na posebno trusnom području, ugroženog od potresa što se kroz njegovu povijest nekoliko puta ponavljalo. Isti tako zavod koji se navodi u ovom Zakonu je osnovan nakon '79.-te godine, nakon zadnjeg poticaja i čitava ta situacija je bila platforma za donošenje ovog specifičnog zakona. Pitanje ugroženosti i pitanje upisa na listu reprezentativne kulturne baštine su dvije različite stvari. Pitamo se kako može Ministarstvo kulture koje je zaduženo za zaštitu, obnavljanje kulturnih dobara kojemu to treba biti jedan od glavnih prioriteta se zalaže za to da se iz zakona koji je donesen zbog specifične ugroženosti jednog područja briše riječ ugrožena i šta se sa time dobiva. A dobiva se u postupku da se onda poslije na tom području mogu primjenjivati drugi propisi a ne se bazično hvatati pa i za Konvencije UNESCO a koje ste spomenuli. Tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 2. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 3. istog Kluba zastupnika, poštovani zamjeniče ministrice.
Zahvaljujem. Predmetni članak je usklađen. Ne prihvaća se amandman br. 3., predmetni članak je usklađen sa mišljenjem Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja. Naime na sve građevine bez obzira jesu li one kulturno dobro ili ne primjenjuju se propisi iz područja prostornog uređenja i gradnje. A u samom članku je istaknuto da se na području spomeničke cjeline Dubrovnika primjenjuje ovaj Zakon, zatim Zakon o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara te propisi iz područja prostornog uređenja i gradnje.
U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Gospodine predsjedniče Sabora. Poštovani zamjeniče ministrice, ovo što ste rekli je djelomično točno. Naime, u istom tom članku 3. je ključna stvar što kaže restauracija je rekonstrukcija građevina i prostora unutar spomeničke cjeline na koju će se onda primijeniti Zakoni iz područja prostornog uređenja i gradnje. Pitamo se kolegice i kolege koji su to prostori, slobodni prostori, dakle ne građevine u obnovi pa za koje je onda potrebno prilikom obnove primijeniti i ove zakone što govori gospodin zamjenik iz područja prostornog uređenja i gradnje nego slobodni prostori di tih građevina nema da se onda pozivamo u ovom članku na primjenu propisa o gradnji. Po mojem mišljenju radi se o prostoru unutar dubrovačkih zidina Pustijerne gdje postoji određena neizgrađenost i samim time se u posebnom zakonu koji je bio donesen upravo da se taj kontinuitet povijesne cjeline grada Dubrovnika sačuva se otvara na mala vrata mogućnost građevinske intervencije umjesto da se ako smo to i htjeli u ovom zakonu prije toga pozovemo na UNESCO-vu konvenciju o svjetskoj baštini koja ima posebne procedure kako se eventualno neki, intervencija u bilo koje zaštićeno područje može izvesti. Vi ćete kolegice i kolege jednom ako se ovo stvarno ostvari u budućnosti biti odgovorni ako ne podržite ovaj amandman koji smo sada predložili. Tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 3. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman br. 4. istog Kluba zastupnika, poštovani zamjeniče ministrice.
Zahvaljujem. Ne prihvaća se. Intencija ovoga članka je omogućiti stanovanje na području spomeničke cjeline Dubrovnika u skladu sa potrebama stanovništva i stanovnika. Međutim i prilikom unošenja eventualno novih sadržava prije svega će se voditi računa o očuvanju izvornih, urbanističko-arhitektonskih, spomeničkih, umjetničkih i estetskih vrijednosti spomeničke cjeline Dubrovnika.
U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Poštovane kolegice i kolege, ako prihvatimo ovaj članak i odbijemo ovaj amandman onda dolazimo do sljedećeg teksta. Kaže: "Konstruktivno i namjensko osposobljavanje građevina za trajno korištenje kao i moguće unošenje novih sadržaja koji proizlaze iz suvremenih potreba stanovanja, te obavljanje gospodarskih, kulturnih i drugih djelatnosti." Kojih drugih djelatnosti unutar zaštićenog kompleksa dubrovačkih zidina, a u našem amandmanu stoji mogućih gospodarskih i kulturnih djelatnosti točka. Moguće gospodarske prije svega se tu misli na turističke aktivnosti i ostale aktivnosti vezane uz to. Koje su to suvremene potrebe stanovanja koje već danas po ovom zakonu nisu dozvoljene, a o njima bi kolegice i kolege trebao, daje se to u nalog da o tome odlučuje Zavod za zaštitu, obnovu grada Dubrovnika kojeg je prije Upravno vijeće imenovalo Ministarstvo kulture, a sad se mijenjaju vlasnička prava tako da grad imenuje dva člana, Vlada dva člana plus predsjednika tog istog Vijeća tako da automatski imaju u Upravnom vijeću koje odlučuje o programu obnove svake godine automatski ima većinu i može podržati sve što na to Upravno vijeće dođe. Kolegice i kolege, koje su to druge djelatnosti unutar dubrovačkih zidina koji se ovime omogućavaju i ako su tako dobre i transparentne zašto ih onda ne napišemo u zakon. Molim glasovanje.
Molim da se izjasnimo o amandmanu broj 4. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Ocjenjujem nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj pet istog kluba zastupnika, poštovani zamjeniče ministrice.
Zahvaljujem. Ne prihvaća se. Držimo da nije potrebno navoditi UNESCO-vu Konvenciju o svjetskoj baštini jer je navedena konvencija po pravnoj snazi iznad zakona Republike Hrvatske, pa se ova konvencija primjenjuje i u slučaju da je određeni zakon u nesuglasju sa istom. Osim navedene konvencije postoje i brojne druge međunarodne konvencije koje štite kulturnu baštinu i u tom smislu nije potrebno navoditi sve konvencije u navedenom članku.
U ime kluba podnositelja amandmana poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Nije potrebno navoditi UNESCO-vu konvenciju o svjetskoj baštini, a potrebno je navoditi postojeće dokumente prostornog uređenja i propisi na kojima je uređena gradnja građevina. To je o specifičnom Zakonu o zaštiti zaštićene cjeline Dubrovnik potrebno navoditi, a UNESCO-vu konvenciju na kojoj sve počiva nije potrebno navoditi. Kolegice i kolege, dotijedna stručna udruga u Republici Hrvatskoj je kritizirala ovakav nacrt zakona – Društvo konzervatora, Društvo povjesničara umjetnosti, veći broj ljudi koji se bavi dugogodišnjom praksom u zaštiti spomenika od Senke Knežević do koga god hoćete. Istovremeno hrvatska podružnica IKOMOS-a je kritizirala ovakav nacrt zakona. ICOMOS je međunarodna nevladina organizacija koja ima podružnice u 160 zemalja svijeta i oni donose stručnu procjenu da li nešto sa UNESCO-vih lista izbaciti. ICOMOS je specificiran kao posebna međunarodna nevladina organizacija i u tekstu UNESCO-ve konvencije gdje se točno ovlašćuje za pojedine stvari. Nakon slučaja Dresden, nakon što je sa liste svjetske baštine izbrisan Dresden, zbog toga što se na prilazu zaštićenoj cjelini napravila građevinska intervencija, čak ne u sklopu zaštićene cjeline nego na prilazu u vidu jednog mosta njemački ICOMOS je intervenirao i na kraju je došlo do brisanja grada Dresdena sa UNESCO-ve liste svjetske baštine. Poštovane kolegice i kolege, predlažem glasovanje.
Molim da se izjasnimo o amandmanu broj pet Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa. Ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. Amandman broj šest istog kluba zastupnika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman broj šest ne prihvaća se [[Upadica predsjednik: Obrazloženje.]] Obzirom da je članak 36. nužan i opravdan kako bi se nekretnine dubrovačkog fortifikacijskog sustava mogle nesmetano vratiti vlasniku, gradu Dubrovniku koji je ovlašten njima i upravljati.
U ime podnositelja amandmana poštovani zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovani gospodine zamjeniče. Ovim zakonom, a nadasve ovim člankom Sabor grubo narušava trodiobu vlasti u Republici Hrvatskoj. Zašto? Zato što se tim člankom kojega klub Hrvatske demokratske zajednice predlaže da se briše raskida se dobrovoljno sklopljen ugovor između grada Dubrovnika i Društva prijatelja dubrovačkih starina i to ugovor koji je na snazi već 45 godina i koji je zadnji puta 2009. na prijedlog dubrovačkog gradonačelnika mijenjan i ponovno potpisan. Ja sam siguran i uvjeren sam da će Ustavni sud ovaj zakon ocijeniti neustavnim. Ali vama postavljam pitanje što ako Gradsko vijeće grada Dubrovnika koje predstavlja vlasnika, grad Dubrovnik ne bude htio provoditi ovaj zakon na način da ne želi mijenjati ugovor koji je sklopljen između njega jer je rađen na temelju zakona. I taj postojeći ugovor da li ćete tada ako grad Dubrovnik, odnosno Gradsko vijeće ne bude provelo članak 36. jer je ... [[Govornik se ne razumije.]] odlučivati o vlastitoj imovini. Hoćete li tada raspustiti Gradsko vijeće grada Dubrovnika što uređuje ugovorom na svojoj imovini ili ćete što bi bilo primjerenije dati ostavku ako se u tom slučaju Gradsko vijeće ne bude ponašalo ovo kako po meni ovaj neustavan prijedlog zakona tom Gradskom vijeću nalaže postupanje. Hvala. Tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Molim da se izjasnimo o amandmanu br. 6. Kluba zastupnika HDZ-a kojeg Vlada ne prihvaća. Tko je za? Hvala lijepa, ocjenjujem da nije dobio potrebnu većinu. I zadnji amandman br. 7. Kluba zastupnika HDZ-a.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman br. 7. ne prihvaća se. Amandmanom Vlade RH koji je već postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona izmijenjen je navedeni članak te se stoga predloženi amandman ne može prihvatiti.
Hvala lijepa. Prihvaćen je amandman Vlade RH, dobro. Sada ćemo zaključiti glasovanje. Molim da se izjasnimo o konačnom prijedlogu zakona. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 82 glasa za, 20 glasova protiv i 4 suzdržana glasa donesen zakon o izmjenama Zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika u tekstu kako ga je predložila predlagateljica zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na: - a) Prijedlog odluke o razrješenju člana Vijeća za elektroničke medije; - b) Prijedlog odluke o imenovanju članice i predsjednice Vijeća za elektroničke medije Predlagateljica odluke je Vlada RH. odredbom članka 68. Zakona o elektroničkim medijima određeno je da Hrvatski sabor imenuje i razrješava predsjednika i članove vijeća na prijedlog Vlade RH. Prijedlog akta ste primili. Raspravu je proveo Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Želite li uvodno obrazložiti? Uvodno će obrazložiti prijedloge odluka zamjenik ministrice kulture profesor Berislav Šipuš. Izvolite.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Poštovane dame i gospodo. Sukladno članku 60.stavka 12. Zakona o elektroničkim medijima ravnatelj Agencije za elektroničke medije koji je ujedno i predsjednik i član Vijeća za elektroničke medije gospodine Zdenko Ljevak diplomirani inženjer podnio je zahtjev za razrješenje dužnosti s danom 31.prosinca 2013.na koju je imenovan odlukom Hrvatskog sabora od 5.lipnja 2009.godine. i time je gospodin Ljevak podnio zahtjev za razrješenje dužnosti člana Vijeća za elektroničke medije. Međutim, zbog proteka kao što znate vremena predlaže se razriješiti s dužnosti gospodina Ljevaka bez navedenog ovog preciznog datuma na … [[Govornik se ne razumije.]] i time će on biti razriješen objavom donošenja odluke o razrješenju od strane Hrvatskog sabora. I drugo, temeljem zaključka Vlade RH Ministarstvo kulture je temeljem Zakona o elektroničkim medijima objavilo javni poziv za imenovanje člana Vijeća za elektroničke medije i prikupilo prijave kandidata. Članove Vijeća za elektroničke medije imenuje Hrvatski sabor na prijedlog Vlade RH i Ministarstvo kulture zaprimilo je 19 prijava kandidata dostavljenih u roku određenim javnim pozivom. I razmotrivši prethodno navedene prijave Ministarstvo kulture je predložilo da Vlada RH predloži Hrvatskom saboru imenovanje gospođe Mirjane Rakić za članicu i predsjednicu Vijeća za elektroničke medije. Hvala lijepo.
Hvala. Ivan Šuker replika.
Pa ovo lagano prelazi u ne znam koju riječ upotrijebiti, lakrdiju, da predstavnik Vlade kaže da ne zna s kojim datumom će se razriješiti i da će gospodin Ljevak biti razriješen sa datumom koji bude objavljen kada bude Sabor, to je smiješno. Ja znam da vi hoćete gospođu Rakić imenovati zato što vam politički paše, ali imaju određena pravila po kojima se rade akti koji se šalju u ovaj Visoki dom. I ako nekoga razrješujete vi morate naznačiti datum s kojim je on razriješen. O tome odluku ne može donositi Hrvatski sabor. Vi ste predlagatelj i vi predlažete datum. I sada se vraćamo na onu prethodnu točku nije ni čudno što je kolega Mesić potrošio toliko vremena. dakle ako razrješujete nekoga recite kada, ako imenujete nekoga recite od kada. A vi to nažalost niste rekli sada. Čovjeka razrješujete na njegov osobni zahtjev. Imenujete nekoga na vaš politički prijedlog. Bez obzira što se mi protivimo ali morate imati datum. I meni nije jasno gospođo potpredsjednice kako se takva točka može naći na dnevnom redu. Ja znam što piše gospođo tajnice, to sve stoji, ali ja samo govorim, pogledajte u fonogram sjednice, što je u ime predlagatelja rekao zamjenik ministrice. Pustimo što piše u zakonu, on je govorio kontra od onoga što piše u zakonu.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a kolega Jasen Mesić. Izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Možda na prvi pogled kolegice i kolege se ovdje radi o jednom uobičajenom opozivu i uobičajenom imenovanju. Gospodin Ljevak je podnio ostavku prije 4 mjeseca, više od 4 mjeseca. Ta ostavka mu nije bila prihvaćena. On je podnio ostavku u rujnu mjesecu jer se već onda znalo da će gospođa Rakić biti imenovana na ovo mjesto. I ako pogledate u dokumentima koji su vam priloženi uz ovo imenovanje onda ćete vidjeti da se 4 mjeseca čekalo da se provede natječaj na koji se javilo 19 kandidatkinja i kandidata da bi se imenovalo gospođu Rakić koja je od 1.1. ili od 3.1.ako se ne varam u mirovini. Dakle na cijeli ovaj niz mladih stručnjaka i svega ostaloga mi povlačimo ljude iz mirovine koji su do sada bili novinari na HRT-u, dakle nikakvog iskustva nemaju u radu u nezavisnom kontrolnom tijelu, nikakvog iskustva nemaju u medijskoj regulativi, nikakvog iskustva na onim poslovima koje vijeće kao nezavisni regulator obavlja, a i ono što obavlja vijeće upravo se najviše bavi HRT-om. Zašto u natječaju se ne inzistira da član Vijeća za elektroničke medije ima visoku stručnu spremu? Nije ni u prošlosti to uvijek bio slučaj, ali mislim da bi bilo dobro. Ima li gospođa Rakić VSS ili ju odmah predlažemo za predsjednicu Vijeća za elektroničke medije? Ako imate njen životopis vidjet ćete. Da li je moguće da između tih 19 kandidatkinja i kandidata od kojih su neki magistri znanosti nisu bolji kandidati za ovo mjesto od gospođe Rakić? Da li je ono što nas čeka u budućnosti sa to je jačanje agencije koja ima zakonom širok definiran djelokrug njezina rada nadležnosti i obaveza a kojih je provođenje vrlo značajno i za razvoj hrvatske medijske proizvodnje da li se može ono očuvati i razviti. Veliko je pitanje da li novi čelni čovjek može odgovoriti tim stvarima. Podsjećam da smo imali ljetosne promjene Zakona o elektroničkim medijima koje su omogućili da se iz Fonda za pluralizam medija koji je bio namijenjen za razvoj malih lokalnih radio i tv postaja se po prvi puta otvorila mogućnost da se iz tih sredstva financira nešto što se zove neprofitni mediji koji danas primaju što iz proračuna Ministarstva kulture, što iz tog fonda više od 6 milijuna kuna. Više od kompletne arhivske … [[Govornik se ne razumije.]] Republike Hrvatske. Dakle, dovoljno je da otvorite medij, neki portal, da ste udruga, da ne ostvarujete profit, nikakve druge obaveze nemate i dobijete dotacije recimo od Ministarstva kulture do iznosa od 400 tisuća kuna. I nitko vas dalje ništa ne pita. Pa to je stvarno dođe čovjeku da sam u svojoj udruzi, recimo ronilačkom klubu osnuje portal pa recimo koji bi se bavio tumačenjem zaštite kulturne baštine u zaštićenim cjelinama, sigurno bi dobio dotaciju 400 tisuća kuna. Mada ne vjerujem jer bi vjerojatno kritizirao zakone iz područja zaštite zaštićenih cjelina na tom portalu. Tako da vjerojatno i ne bi. Želim samo nešto reći, između ostalog u Vijeću za elektroničke medije prošli put smo imali imenovanje osobe za koju je povjerenstvo zaključilo da je u sukobu interesa. Gospođa Goga Simonović koju ste izglasali kolegice i kolege iz kukuriku koalicije u sukobu je interesa po nalazu povjerenstva jer je istovremeno u upravnom Vijeću HINA-e i u nezavisnom regulatoru što ne smije biti. Do sada se nije povukla. I sada predlažete osobu, odgovoriti će nam gospodin zamjenik ministrice da li ima visoku stručnu spremu ili nema, osobu koju pamtimo prema našim informacijama da je izgovorila da je predsjednik Tuđman ratni zločinac, oličenje objektivnosti. I takvu osobu bi trebali podržati za predsjednika, odnosno predsjednicu Vijeća za elektroničke medije, nezavisnog regulatornog tijela koje će nadzirati sve televizijske, sve radijske postaje i sve neprofitne medije u Republici Hrvatskoj. Klub HDZ-a neće prihvatiti ovakav prijedlog.
Hvala lijepa. … [[Govornik se ne razumije.]] završno. A imamo repliku prije toga. Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Kolega Mesić sada vam je valjda jasno zašto tamo zamjenik ministrice u svom uvodnom obrazloženju nije rekao datum kada se razrješuje gospodin Ljevak jer u trenutku kada je sve ovo rješavano nije se znalo kada će gospođa Rakić otići u mirovinu. Rekli ste da nema visoku stručnu spremu, bitno je da ima partijsku spremu. I vrlo bitno da ste trebali naglasiti da hrabrost i za davanje ove izjave je skupila nakon 3. siječanjskih izbora i ovu izjavu je dala 4. siječnja. No, vjerojatno će biti puno objektivnija u prosuđivanju neprofitnih medija nego što je bila objektivna u prosuđivanju povijesne uloge predsjednika Tuđmana. No, s obzirom i na neke izjave, neki dan premijera, predsjednika hrvatske Vlade a i drugih partijskih poslušnika očigledno da netko želi revidirati povijest Hrvatske ali na načine na koje nisu revidirali ni naši najveći neprijatelji.
Odgovor na repliku Jasen Mesić.
Kolega Šuker sva sreća postoje neki međunarodni sudovi eto koji su rekli da ne postoji udruženi zločinački pothvat i da su neke stvari su ipak svojim pravomoćnim presudama stavili u povijesti tamo gdje trebaju biti stavljeni. Ali sada pogledajte kako to povjerenje nakon što smo dokinuli politički konsenzus u Zakonu o HRT-u, sada kada smo otvorili ovo imenovanje za nezavisnog regulatora koji bi trebao nadgledati sve medije, gdje idemo sa ovakvim prijedlogom. Ali podsjećam vas kolega Šuker da je analitika pokazala da u zadnje vrijeme dok je gospođa Rakić bila jedna od vodećih ljudi na televiziji da je zastupljenost pozicije i opozicije u javnom mediju, prije svega ovdje mislim na Hrvatsku radioteleviziju bilo negdje 90% za poziciju, 10% za opoziciju. I to po logici stvari je u redu. I evo očito tu osobu treba nagraditi da bude na čelu nezavisnog regulatornog tijela pa će valjda onda procjenjivati rad ostalih medija koji kada se tako budu odnosili prema objektivnom prikazivanju stvari vjerojatno će biti zadovoljna.
Gospodine Šipuš želite završno? Izvolite. Profesor Berislav Šipuš.
Hvala gospođo potpredsjednice, evo vrlo kratko. Što se tiče razrješenja gospodina Ljevka on je sam inzistirao da piše datum 31.12., mi smo bili spremni sa kompletnim materijalom, međutim, nije došlo do glasovanja u prosincu 2013. godine. I u prijedlogu kojeg imamo ovdje zajedno sa svim ostalim materijalima tu odluku o razrješenju člana Vijeća za elektroničke medije piše razrješuje se Zdenko Ljevak dužnosti člana Vijeća za elektroničke medije, klasa, urudžbeni broj, Zagreb, predsjednik Hrvatskoga sabora Josip Leko. Znači držimo da će kao i njegovo razrješenje tako i imenovanje gospođe Rakić biti danom odluke Hrvatskoga sabora. Što se pak tiče gospođe Rakić Mirjane ona je u Zagrebu 30. prosinca 1971. godine dobila diplomu o završenom studiju diplomiranog politologa. Hvala.
Replika Jasen Mesić.
U materijalima s kojima smo raspravljali na odboru postoje lijepo tri dopisa gospodina Ljevaka. Jedan od početka rujna, jedan od sredine rujna i jedan iz prosinca mjeseca. Niti u dopisu od početka rujna, niti od sredina rujna ne postoji njegov zahtjev da želi da bude razriješen sa 1.1. nego se to tek navodi nakon trećeg dopisa gospodina Lijevka i to postoji u našim materijalima koji su kolegice i kolege vidjeli. Istovremeno u javnom pozivu, drago nam je da mi je ovo kolega Šipuš rekao vezano za studij politologije. Istovremeno javni poziv nije bio precizirao i to je savjet za ubuduće da mora biti visoka stručna sprema za to mjesta, pa mogućnosti i koja kako bi mogli odlučivati o tome da li je stvarno osoba kompetentna da bude u regulatornom tijelu ili da ne bude.
Ivan Šuker, replika.
Dakle, gospođo potpredsjednice zamjenik ministrice je ponovio opet ono što sam ja rekao. Dakle, vi kao predlagatelj morate definirati datum kad se netko razrješuje, kad se netko imenuje. Vi to morate reći ovdje, jer ako to ne kažete mi ne možemo donijeti odluku jer ta odluka je nepotpuna. Reći da se to … [[Govornik se ne razumije.]] itd. vi za imenovanje točno iz milijun i jednog razloga morate definirati datum. Ako ste znali da ovaj zakon ne možete raspraviti do tada i tada mogli ste navesti da šta ja znam imenuje se sa 15. veljače i razrješuje. Ali ne možete ostaviti ovako prazan datum. To kod stupanja zakona na snagu može biti da stupa prvog ili osmog dana objave u "Narodnim novinama" ili danom objave u "Narodnim novinama". Ali sva imenovanja i razrješenja moraju ići sa točnim datumom iz milijun i jednog razloga. I pogledajte u odlukama koje je donio ovaj Visoki dom nikad se ni jedna odluka nije donijela da nije bilo točno definirano s kojim datumom se netko razrješuje, s kojim datumom se netko imenuje.
Zaključujem raspravu. O prijedlozima odluka glasat ćemo naknadno.
Idemo na prijedlog Odluke o razrješenju člana Vijeća za elektroničke medije i prijedlog Odluke o imenovanju članice i predsjednice Vijeća za elektroničke medije. … [[Upadica se ne razumije.]] Slušam? Poštovani zastupnik Ivan Šuker. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Sve je u redu, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]]
Neću, neću. S obzirom da sinoć kad se raspravljalo o ovom zakonu u sabornici je bilo samo 4, 5 zastupnika i kolege će glasati za nešto za što ne znaju za što će glasati. Za što? Kolege nisam želio nikoga uvrijediti, dozvolite da kažem.
Ne, ne ali nema nastavka rasprave kolega Šuker.
Ne, ali ja vas samo molim gospodine predsjedniče sinoć nakon rasprave nije ostalo jasno s kojim datumom se razrješuje, odnosno s kojim datumom se imenuje. Jer ono što piše u materijalu je jedno, a predstavnik Vlade je govorio nešto sasvim drugo. Ja bih molio i zbog toga kolegice i kolege sam se javio za riječ jer vi ćete izglasati nešto što se ne zna.
Dobro, razumio sam. Ali niste pisali ni primjedbu ni amandman na prijedlog odluke niti je Vlada. Prema tome, žao mi je. … [[Upadica se ne razumije.]] Vezano za što, poštovani zastupniče? … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, gotovo je, prošlo je vrijeme. Molim, rasprava o prijedlozima odluka je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog Odluke o razrješenju. Molim da se izjasnite. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 87 za, 14 protiv i 1 suzdržanim glasom donesena Odluka o razrješenju člana Vijeća za elektroničke medije u tekstu kako ju je predložio predlagatelj. Drugo, dajem na glasovanje prijedlog Odluke o imenovanju. Molim da se izjasnimo. Tko je za predloženu odluku? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Hvala lijepa. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 87 za, 13 glasova protiv i 2 suzdržana glasa donesena Odluka o imenovanju članice i predsjednice Vijeća za elektroničke medije u tekstu kako ju je predložio predlagatelj.
I još ćemo samo raspraviti po dogovoru - Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Odluke o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa Predlagateljica odluke je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja odluke primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje Poslovnika. Raspravu je proveo Odbor za lokalnu, područnu, regionalnu samoupravu. Izvješće ste primili na sjednici. Uvodno će obrazložiti prijedlog odluke ministar uprave gospodin Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice, dame i gospodo zastupnici. Temelj za donošenje ove odluke je Zakon o sprječavanju sukoba interesa. Navedenim zakonom propisano je da dužnosnici ne mogu biti članovi upravnih tijela i nadzornih odbora trgovačkih društava, upravnih vijeća ustanova, odnosno nadzornih odbora izvanproračunskih fondova niti obavljati poslove upravljanja u poslovnim subjektima, te da iznimno dužnosnici mogu biti članovi najviše do dva upravna vijeća ustanova odnosno nadzorna odbora izvanproračunskih fondova koji su od posebnog državnog interesa ili su od posebnog interesa za jedinicu lokalne ili regionalne samouprave, odnosno ako posebnim zakonom nije određeno da je dužnosnik član upravnog vijeća ustanove, nadzornog odbora i izvanproračunskog fonda po položaju. Važno je napomenuti da je popis pravnih osoba od posebnog državnog interesa važan za provedbu zakona o postupku primopredaje vlasti kojim je propisano da državni dužnosnici koji su članovi skupštine trgovačkih društava, upravnih vijeća ustanova odnosno nadzornih odbora izvanproračunskih fondova za koje Hrvatski sabor utvrdi da su od posebnog državnog interesa stavljaju članstvo u tim tijelima na raspolaganje tijelu koji ih je imenovalo. Hrvatski sabor je u prosincu 2010. godine na temelju tada važećeg Zakona o sprječavanju sukoba interesa u obnašanju javnih dužnosti donio odluku o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa koje je objavljeno u "Narodnim novinama" broj 144/10. Novim Zakonom o sprječavanju sukoba interesa koji je donesen u ožujku 2011. godine propisano je da navedena odluka ostaje na snazi. Kako su donošenjem odluke iz 2010. godine uslijedile statusne izmjene pojedinih pravnih osoba prijedlogom ove odluke popis pravnih osoba od posebnog državnog interesa predlaže se uskladiti sa izmjenama propisa, a također sukladno prijedlozima resornih ministarstava predlaže i dopuna popisa pravnih osoba od posebnog državnog interesa. Radi usklađivanja sa izmjenama s popisa pravnih osoba od posebnog državnog interesa predlažu se brisati pravne osobe koje su prestale s radom i to Arheološki muzej Osijek koji je pripojen Muzeju Slavonije, trgovačka društva HŽ Holding d.o.o. i HŽ Vuča vlakova d.o.o., Hrvatski institut za tehnologiju HIT d.o.o. Zagreb i Hrvatski fond za privatizaciju. Radi usklađivanja sa odlukom o utvrđivanju popisa trgovačkih društava i drugih pravnih osoba od strateškog i posebnog interesa za Republiku Hrvatsku koju je Vlada Republike Hrvatske donijela u rujnu 2013. godine prijedlogom ove odluke s popisa pravnih osoba od posebnog državnog interesa predlažu se brisati sljedeća trgovačka društva: Brodograđevna industrija 3. Maj d.d. Rijeka, Brodogradilište Kraljevica, Brodogradilište Viktor Lenac, Brodosplit, Brodotrogir, Hrvatski olimpijski centar Bjelolasica, IPK Osijek, Kapitalni fond d.d. Zagreb, Luka Ploče d.d., Pleter usluge d.o.o, Uljanik d.d. Pula i Vjesnik d.d. Zagreb. Sukladno prijedlozima ministarstava prijedlogom ove odluke također se predlaže i dopuna popisa pravnih osoba od posebnog državnog interesa, te se u popis pravnih osoba predlažu utvrditi Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, te zdravstvene ustanove čiji je osnivač Republika Hrvatska i koje su obzirom na svoj djelokrug poslova od posebnog državnog interesa. Agencija za lijekove i medicinske proizvode i Agencija za kvalitetu i akreditaciju u zdravstvu i socijalnoj skrbi čiji je osnivač također Republika Hrvatska, te sve zdravstvene ustanove utvrđene Zakonom o zdravstvenoj zaštiti budući da obavljaju zdravstvenu djelatnost koja je Zakonom o zdravstvenoj zaštiti utvrđena kao djelatnost od interesa za Republiku Hrvatsku koja se obavlja kao javna služba. Javni znanstveni instituti i javna visoka učilišta, budući da znanstvena djelatnost i visoko obrazovanje predstavljaju djelatnost od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku i sastavni su dio međunarodnog posebno europskog, znanstvenog, umjetničkog i obrazovnog prostora. Zatim, javna ustanova Memorijalni centar Domovinskog rata Vukovar koja je s obzirom na djelatnost koju će obavljati od posebnog državnog interesa, Pomorski centar za elektroniku d.o.o. Split u vlasništvu RH, a djelatnost društva je proizvodnja elektroničke opreme, istraživanje i razvoj, proizvodnja naoružanja vojne opreme od interesa je za RH. Te Centar za restrukturiranje i prodaju koji je preuzeo poslove Agencije za upravljanje državnom imovinom koja je bila pravni sljednik Hrvatskog fonda za privatizaciju koji se ovim prijedlogom odluke predlaže brisati i koja je također prestala s radom. I radi usklađivanja s odlukom o utvrđivanju popisa trgovačkih društava i drugih pravnih osoba od strateškog i posebnog interesa za RH prijedlogom odluke u popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa također se predlaže utvrditi i autocesta Zagreb-Macelj, BINA ISTRA, Hrvatska Brodogradnja Jadranbrod, APIS IT Zagreb i Sunčani Hvar d.d. Zahvaljujem.
Želi li predstavnik odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba nezavisnih zastupnika prijavljeni su kolege Grubišić i Kajin. Nisu prisutni, gube pravo rasprave po ovoj točci. I u ime kluba HDZ-a kolega Jasen Mesić. Kolega Mesić, izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Evo u ovaj kasni sat jedna odluka na prvi pogled nevažna, ali znate kad vam je skoro pola Vlade u sukobu interesa onda štovani ministar Bauk ima dosta odgovornu obavezu da popiše čim više institucija koje su od posebnog državnog interesa a zbog toga što se čitava naravno ova odluka o izmjenama i dopunama Odluke o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa naslanja na Zakon o sprečavanju sukoba interesa koju je naravno usvojio Hrvatski sabor. Ne trebam ponavljati koji su sve ministri u sukobu interesa, bit će tu još i pomoćnika ministara pa ravnatelji, ravnatelj HRT-a je u sukobu interesa. Mada on kaže da nije u sukobu interesa ali kad je on s nekim dogovarao da će on doći na to mjesto mu nisu rekli da će on biti dužnosnik. Jedino on nije rekao s kim je dogovarao, ali bude i to. To je užasno interesantno i ja bih molio da nam uvaženi kolega, odnosno ministar ispričavam se, objasni po kojoj logici su ovdje stavljena sveučilišta sa svim svojim sastavnicama, dakle fakultetima i akademijama, a nisu recimo srednje škole. Što se tiče isto takva stvar je vezana za županijske bolnice i domove zdravlja. … [[Upadica se ne razumije.]]
Kolege, molim vas!
Pa tko upada u riječ gospođo potpredsjednice?
Vi izvolite, a vi ako imate primjedbe javite se ili za repliku ili za raspravu.
Vrlo je interesantno da ovdje nema unutra Imunološkog zavoda. To recimo nije od posebnog interesa za RH. Barem ga ja nisam uspio u ovaj kasni sat razaznati, ali mislim da se ne varam. Drago mi je da je stavljena javna ustanova Memorijalni centar Domovinskog rata Vukovar, to mi je drago i to iz kluba HDZ-a pohvaljujemo. Nije mi jasno po kojoj logici su stavljeni neki instituti za filozofiju, a zašto nisu stavljeni neki recimo muzeji kojih je osnivač RH, tzv. državni muzeji. Samo arheoloških ih ima 5, da ne idemo dalje. Zašto recimo Institut za arheologiju je, a Arheološka muzeja u Splitu su 2 državna nisu stavljena? … [[Govornik se ne razumije.]] Zašto nije Pula AMI – Arheološki muzej Istre? Po kojoj logici se tu primjenjuje taj princip? Čak bi mi bilo logičnije da prije ovdje bude muzej nego Institut za arheologiju. Mislim s obzirom na situaciju koju smo imali u aktualnoj Vladi da možda ne bi bilo loše napomenuti u jednom članku i sastaviti ga više opisno pa u njega staviti privatne časopise, poljoprivredne apoteke i raznorazne druge vrste poduzeća i institucija koje eto neupućene mogu dovesti do sukoba interesa. Mislim da bi to bilo dobro zbog toga što često nam se može desiti recimo da eto tako neznanjem časopis kojeg smo suvlasnici dobije iz državnog budžeta 600 tisuća kuna, a onda nas revno povjerenstvo opali sa kaznom 15 tisuća kuna u ratama. Pa skoro da čovjek svaki dan treba biti u sukobu interesa. Ja ne znam stvarno zašto je to na taj način postavljeno. … [[Upadica se ne razumije.]] Da, ali ja nisam bio vlasnik. Tako da nisam bio u sukobu interesa. Ja bih vas molio gospođo potpredsjednice.
Kolega Šuker, dozvolite da predstavnik vašeg kluba u miru raspravlja.
Ja moram reći da bez obzira što cijenimo ovo što je gospodin ministar naveo pod brojem 169. javnu ustanovu Memorijalni centar Domovinskog rata Vukovar, bez obzira što to cijenimo i pozdravljamo ipak nećemo moći podržati ovakav prijedlog zakona i klub HDZ-a će biti protiv.
Ministar Arsen Bauk završno izlaganje.
Uvaženi zastupniče Mesiću, vi ste nekad bili ministar kulture čini mi se, 2010.kada je Hrvatski sabor donio odluku o popisu ovoga koje sad mijenjamo i na tom tada su bili u odluci ja ću vam pročitati, Ansambl narodnih plesova i pjesama matice Hrvatske LADO Zagreb, Arheološki muzej Istre Pula, dakle on nije u ovoj odluci jer ovo je dopuna odluka a on je već u odluci sada a vi ste bili ministar kad se to donijelo pa me se čudi da se ne sjećate 2010., Arheološki muzej Narona Metković, Arheološki muzej Osijek, sad smo ga izbrisali jer je priključen muzeju, Arheološki muzej Split, Zadar, Zagreb, Trakošćan, to je bilo u upravi za zaštitu prirode i to je dakle razlog zašto sada ti muzeji nisu u ovoj odluci zato što su već u odluci pa ih ne možemo dvaput dodati al dobro. A što se tiče objekcija o Povjerenstvu sukob interesa, dakle meni je naravno drago da povjerenstvo radi, drago mi je i kad malo pogledate stranice povjerenstva vidjet ćete imena što državnih što lokalnih dužnosnika kojima se povjerenstvo bavi i oni su od toga jedan trans stranački popis, ima nešto i HDZ-ovih načelnika, ima nešto i SDP-ovim, ima i HNS-ovih i to je dobro. Gledajući praksu povjerenstva pročitam ponekad i odluke i obrazloženja više u edukativne svrhe da znam šta ne bi trebao raditi ako slučajno dođem u sličnu poziciju da to ne napravim to isto i pročitana mišljenja i zaključke. I meni je jedino žao što nije povjerenstvo izabrano odmah 2011.kada je zakon donesen jer bi onda vjerojatno jedan dio vaše administracije također bio u ovome djelu a mi smo bili protiv zbog odredbi koje je Ustavni sud ionako stavio van snage, je bili smo protiv, ali isto tako se ja sjećam jer sam bio zastupnik tada da su mi za vrijeme glasanja o članovima povjerenstva dolazili zastupnici iz kluba HDZ-a koji su bili jako sretni što nije prošlo povjerenstvo. Prema tome nije ni tada u vladajućoj stranci i koaliciji bilo baš nekakvog velikog entuzijazma da se to povjerenstvo izabere i evo da ne duljimo dalje u ovaj kasni sat vjerojatno ću imati prilike u replici odgovoriti. Zahvaljujem.
Jasen Mesić replika.
Je, poštovani kolega Bauk, ja nisam bio ministar 2010. Znam da je to bio ministar Božo Biškupić, ja sam bio ministar, izglasan sam između Božića i Nove godine 27.12.tako je, i bio sam ministar kroz 2011.godinu, još dugo ćete se toga sjećati s nostalgijom. Što se tiče fuzioniranja muzeja Slavonija i Arheološkog muzeja Slavonije, ta odredba inače je to vaše ministarstvo između ostalog trebalo reagirati. Ja mislim da imate taj predmet u ministarstvu. Provjerite. Naime, da bi se državni muzeji fuzionirali, potrebno je prethodno mišljenje muzejskog vijeća. Međutim, ondašnji pomoćnik, gospodin Uzelac koji se nije dugo srećom održao na tom položaju je tu odluku progurao mimo te odluke, prema tome ona je protuzakonita i ne znamo u kojoj je fazi rješavanja taj predmet. A što se tiče povjerenstva za sukob interesa i ono pravo na prijavu imovinske kartice dužnosnika posebno pratim segment izvještaj rada povjerenstva. Morate se složiti samnom da ipak jednog vijećnika u jednoj općini nije baš isto kad se o sukobi interesa ulovi ministra i da razina odgovornosti nije ista i da razina opreza ne može biti ista. I isto tako što se tiče imovinske kartice pa ono tko u kraćem vremenu najviše zašpara, znate onu razliku kad imate otkad ste stupili na dužnost pa kad ste skinuti sa dužnosti, ja mislim da smo tu možda interesantno je vidjeti pa i od pojedinih danas ministara nekada zastupnika da su uspjeli evo skromnim odricanjem na sve to. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku, ministar Arsen Bauk.
Da, izgleda da ste u pravu. Da, ja se sjećam sada kroz maglu, a bio je snijeg ustvari da ste izabrani krajem 2010.godine ali dobro u vrijeme kad se donosila ta odluka mislim da ste isto bili u Ministarstvu kulture, imali neku funkciju čini mi se. A vaš mandat ću svakako pamtiti jer iz nekih razloga zato što niste ili vam predsjednica Vlade tada nije dopustila otvoriti Splitsko ljeto onda sam ja imao priliku otvoriti Splitsko ljeto umjesto Predsjednika Republike, po tome ću najviše pamtit da budem iskren, al to je isto. To se sve piše. I tad je Brač gorio, pa se zato sjećamo, vi ste tražili da se pljeska, vidite da se sjećam dosta dobro. Tako da evo mislim da svoj grijeh što sam krivo naveo kad ste bili ministar barem malo ublažio, o.k. hvala. Što se tiče sukoba interesa čitajući odluke povjerenstva postoji određena distinkcija kada kažu da je prekršen taj i taj članak zakona i kada kažu da je netko u sukobu interesa. Ovo što se dogodilo kolegama u Vladi je ta formulacija, dakle da je prekršen taj i taj članak ali nisu bili, piše izrijekom da su bili u sukobu interesa i to je obrazloženo zašto i zato su dobili relativno male kazne jer je 40 tisuća kuna najveća kazna ali to isto naravno, time što su najprije financijski oštećeni odnosno oni tako da su to platili i to je cijena koju su platili i još će tu i tamo biti izloženi kritikama u parlamentu što bi vjerojatno i oni radili da je netko s druge strane to napravio, prema tome, to nije ništa nelegitimno. A i slažem se s time da nije isto kada to rade ministri nego kada to rade, vijećnici ne rade jer oni nisu dužnosnici po ovome zakonu nego kada to rade dakle nisu, nisu vijećnici, dakle kada to rade dakle načelnici manjih općina i doista imali smo recimo slučaj da su u jednoj općini ponovljeni izbori.
Hvala lijepa ministre. Branko Bačić replika. Odustao. Onda ćemo zaključiti raspravu. O prijedlogu odluke glasat ćemo sutra. A sutra u 9,30 nastavit ćemo sjednicu sa raspravom o prijedlogu plana usklađivanja zakonodavstva RH sa pravnom stečevinom EU za 2014.godinu. Hvala vam! Doviđenja!
Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Odluke o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Molim da se izjasnite. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 87 glasova za, 17 glasova protiv donesena odluka o izmjenama i dopunama Odluke o popisu pravnih osoba od posebnog državnog interesa u tekstu kako ga je predložila predlagateljica.