… [[Govornik naknadno uključen.]] Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, uvaženi potpredsjednik sabora gospodin Škoro. Imamo povredu Poslovnika prije.
Poštovani potpredsjedniče sabora, povreda Poslovnika ne znam na temelju čega kolegica Peović može reći da je dr. Franjo Tuđman autor 200 bogatih obitelji. Jel to ima negdje zapisano, pa nas, pa nam malo više recite o tome.
Nažalost vam moram dati opomenu jer niste naveli članak Poslovnika, a bila je replika. Žao mi je. Gospodin Škoro, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege danas je Dan Hrvatskog sabora najvažnije poluge povijesnog kontinuiteta hrvatske državnosti i po nekima povijesnog vršnjaka Hrvatske države. No, ja danas neću o povijesti jer je ona česti razlog svađa u sadašnjosti, a narod koji se u sadašnjosti svađa o svojoj prošlosti nema baš neku budućnost. Ja bi ovu središnju prigodu iskoristio da afirmativno progovorim o velikom činu naših prethodnika od prije 29 godina i našem nažalost marginalnom statusu danas. Te '91. godine u vrijeme teške krize ugroza svake vrste, pritiska iz zemlje i svijeta hrvatski saborski zastupnici jednoglasno donesoše povijesnu odluku koja je mogla značiti eskalaciju rata i agresije, ali tada uzmaka nije bilo, a hrabrosti nije manjkalo. Sad ili nikada rekli su kao jedan i isplatilo im se. No kako je danas? Danas kao i posljednjih 20 g., Sabor je u potpunosti marginaliziran a od Predsjednika države je bagateliziran jer nije došao čak ni na konstituirajuću sjednicu. Takva smiješna i sramna pozicija Hrvatskog sabor je uzrokovana političkim samoljubljem i egoizmom dviju vladajućih stranaka jer im je puno lakše manipulirati sa 15 ministara nego li sa 150 zastupnika. Zato u Sabor i šalju poslušne partijske kadrove bez političko kredibiliteta i autonomije, potpuno nedostojne nasljednike naših znamenitih saborskih predaka iz prošlih stoljeća što kod hrvatskog naroda izaziva gađenje i odbojnost prema politici i demokraciji. Kao potvrdu o ovoj svojoj tezi, citirat ću prof. dr. Velimira Sriću koji je u svom tekstu „Ima li Zagreb potencijala za novi iskorak?“ iz rujna ove godine rekao da u gradu kao i u državi desetljećima caruje nepisano pravilo „Imaš li višak ambicija a manjak sposobnosti, bavi se politikom. to je djelatnost u kojoj možeš brzo napredovati a da iza toga ne stoji kvalitetan i mukotrpan rad već je dovoljno da se u pravom trenutku nađeš na pravom mjestu i dobiješ podršku moćnog političkog mentora koji će ti osigurati napredak u karijeri neovisno o sposobnosti odnosno o nesposobnosti. Prve godine nakon stvaranja Hrvatske, bile su doba entuzijazma, velikih očekivanja i dramatičnih promjena. Mogućnost stvaranja samostalne i suverene države, privukla je u politiku mnoge koji se njome nikad ne bi bavili i donijela energiju kojom je ostvaren vjekovni san mnogih generacija. No nakon početnog entuzijazma, politika se počela pretvarati u politikanstvo, a koncentracija moći iskvarila je mnoge nositelje javnih funkcija. Uz časne iznimke, političkim je prostorom zavladala negativna selekcija. Oni koji su imali karijere, ugled, stručnost i mogućnost djelovanja izvan politike, postepeno su se povlačili a ostao je sloj stalnih profesionalnih političara uglavnom mediokriteta koji ništa drugo i nisu stanju u životu raditi osim sjediti u Saboru. Tako se dokazala stara mudrost da uspješni za suradnike biraju pametnije od sebe, dok se mediokriteti okružuju manje sposobnostima da bi među njima dobro izgledali stvarajući i osjećaj svoj nezamjenjivosti. Negativna selekcija uzrokovala je intelektualno osiromašenje jer je s vremenom postalo nepristojno čak gadljivo baviti se politikom.“ Pripremajući se za ovaj govor, razgovarao sam i sa ljudima koji imaju iskustva u saborovanju pa mi rekoše da u ovom našem Saboru ima pameti ali nema moći. Pade mi onda na pamet da ipak je bolje imati pamet bez moći nego moć bez pameti i neka nam je stoga svima sretan Dan Hrvatskog sabora sa željom da u ovom sazivu donesemo narodu koji nas je izabrao nužne promjene. Pameti imamo, po hrabrost nam valja krenuti, a onda će doći i moć no za početak nam samo treba one hrabrosti koju su imali naši prethodnici iz ranih 90-ih. Ja sam zato tu i u to vjerujem jer mi moramo i možemo ostvariti. Hvala.
Hvala i vama. Idemo dalje. Gospodin Marijan Pavliček će sada iznositi stajalište Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a. Kolegice i kolege. Evo ja sam upravo na ovom mjestu prošli tjedan govorio o zločinima koji su počinjeni u mjestu Negoslavci u neposrednoj blizini Vukovara gdje sam iznio svjedočanstvo predsjednice Udruge djece poginulih i nestalih hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata Sandre Rapčak čiji je otac nakon okupacije Sotina odveden u Negoslavce, likvidiran i gdje mu se gubi svaki trag. Brojni Hrvati i ne Srbi su nakon okupacije Vukovara, Sotina, Jakobovca i ostalih mjesta upravo završili u Negoslavcima i gdje im se također gubi svaki trag. Evo jučer smo svjedočili svi uhićenju osam sumještana Negoslavaca zbog sumnje na počinjeni ratni zločin '91. godine na Ovčari. No danas bi više govorio o radu naših institucija i efikasnosti samih institucija. Zločin na Ovčari dogodio se 20. studenog 1991. godine, jučer je bio 7. listopada 2020. godine, 29 godina će biti uskoro od trenutka kada je zločin nastao i počinjen do trenutka kada su uhićeni osumnjičeni za taj isti zločin. 22 godine su ti isti živjeli slobodno na području RH odnosno nakon završetka mirne reintegracije su dostupni hrvatskim vlastima. To je 7965 dana. Ovo sve govori o efikasnosti DORH-a, njima je potrebno 44.000 radnih sati kako bi riješili jedan predmet, 44.000 i onda se pitamo zašto naši građani ne vjeruju hrvatskim institucijama jer nakon takvog perioda kreću dugotrajni sudski procesi koji traju po 5, 6, nekad i desetak godina i do prve pravomoćne presude će proći desetak godina, što znači 40 godina od počinjenja nekog kaznenog djela do pravomoćne presude. Ovo je žalosno, ovo je žalosno da dobar dio naših institucija nažalost funkcionira na ovaj način. Stoga je nužno potrebno krenuti u korjenite reforme pravosuđa i DORH-a. Državnog odvjetnika ne može birati dogovorom dvotrećinska većina u HS-u jer je on ovisan o toj dvotrećinskoj većini, državnog odvjetnika trebaju birati upravo ljudi koji godinama rade u DORH-u koji će najbolje znati koji su najkvalitetniji među njima. DORH-u je puko potrebno osnivanje zasebnog odjela za ratne zločine, bar još ovih nekoliko godina dok god još ima ovih preživjelih koji su počinili te ratne zločine nažalost i preživjelih svjedoka jer toga je sve manje. Ne znam kome je interes nakon 30 godina ili 30 godina pustiti i ne rješavati određene slučajeve. Danas u izvještaju ravnateljstva policije govori se kako je prije dvije godine upravo na zahtjev ravnatelja policije osnovan jedan poseban odjel pri ravnateljstvu za rješavanje ratnih zločina, 2018. godine je osnovan. Mislim da to sve govori o nama, o našim institucijama i na koji način oni funkcioniraju. Ne govorim ovdje o pojedincima nego o instituciji kao instituciji. Nažalost zbog ovakvih stvari ljudi gube nadu u vlastite institucije u državne institucije i dobrim dijelom i napuštaju RH. Stoga moramo krenuti u korjenite reforme i moramo pokušati vjeru hrvatskih građana hrvatskim institucijama. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. I na kraju gđa. Dalija Orešković iznosit će stajalište Kluba zastupnika IP-a, Pametnoga i GLAS-a. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, kolege zastupnici i zastupnice. Već neko vrijeme se pitam bi li ovi govori trebali imati i svoj naziv. E pa moj današnji bi se zvao „Radikalno pogrešno“. A zašto baš tako? Pa zato što je radikalno pogrešno izgovorio jučer u svojem intervjuu A. Plenković danom za jednu TV kuću kada je komentirao neke od primjedbe koje je Vladi i vladajućoj većini uputila oporba vezano za aferu Janaf. Nikako se ne mogu složiti s bilo čim što bi vezano za ovu aferu ili bilokoju drugu korupcijsku aferu HDZ-a, A. Plenković imao za reći jer smatram da je radikalno pogrešno sve što on govori i radi. Radikalno je pogrešno što ne želi podržati istražno povjerenstvo mada ga razumijem. Razumijem zašto jer makar i mali popravak zakonodavnog i institucionalnog okvira, onemogućio bi HDZ u očuvanju vlasti. A kada bi se popravilo sve što ne valja u borbi protiv korupcije, u pravosuđu, u radu sigurnosnog sustava, HDZ sasvim sigurno više nikad ne bi niti došao u priliku da dođe na vlast. Radikalno je pogrešno jer para uši, vrijeđa razum, vrijeđa dostojanstvo svakog našeg državljana a kada se A. Plenković izjašnjava da Vlada u ovom sazivu a tako i u prošlom njegovom mandatu, da se bori protiv korupcije i da sada kreće u izradu nove strategije. Radikalno je pogrešno kad A. Plenković najavljuje da će upravo ta njegova Vlada biti inicijator svih potrebnih zakonodavnih izmjena i to samo zato što je dobila velebnih 16% glasova birača na proteklim parlamentarnim izborima. Radikalno je pogrešno kada se uopće poziva na riječ transparentnost jer ne zna što to zapravo znači. Nije uvođenje pune fiskalne transparentnosti činjenica da će u jednom trenutku svi gradovi i općine biti u obavezi da svoje financije prikazuju na internetskim stranicama svoje općine ili grada. Transparentnost bi značila da se ista ova obaveza uvede za sva ministarstva kao i za sva ona druga tijela koja raspolažu sa ogromnim financijskim iznosima poput HBOR-a i čitavog niza drugih. Transparentnost bi postojala kada bi Hrvatska uvela registar svih poslovnih odnosa sa svim tijelima javne vlasti na način da se u tom registru i sam ugovor može dohvatiti. Transparentnost bi značila da se uspostavi i registar sve javne imovine, dakle ne samo državne nego i one lokalne i kada bi smo mogli pratiti dodjeljuje li se ona u skladu sa propisanim pravilima ili se nekom pri tome pogoduje, kada bismo mogli pratiti plaćaju li se sve potrebne zakupnine i najamnine onima koji tu imovinu u naše ime koriste. Transparentnost bi postojala i kad bismo uveli registar lobističkih sastanaka sa svim koji donose odluke, ne samo sa ministrima nego i sa guvernerom HNB-a, vidjeli smo kakve posljedice netransparentni sastanci mogu imati. Ali također i na svim ostalim razinama, pa sve do koncesijskih vijeća na razini gradova i općina. Radikalno je pogrešno kada A. Plenković govori o prevenciji korupcije jer je upravo njegova Vlada napravila sve što je mogla da onesposobi jednu od dobrih institucija ove države koja se dokazala u svom radu. Već nekoliko godina postoje prijedlozi i teze za izmjenu zakona koji čekaju u ladici neke sretnije dane odnosno nekakvu pošteniju Vladu. Radikalno je pogrešno kada A. Plenković govori bilo što o pravosuđu jer iz godine u godinu i DORH i predsjednik Vrhovnog suda kroz svoja izvješća ukazuju na sve što je trebalo promijeniti da se ne bi događale korupcijske optužnice koje na sudu padaju u vodu. Radikalno je pogrešno nemati hrabrost upustiti se u pravu teritorijalnu reformu pa smanjiti broj županija, gradova i općina. Radikalno je pogrešno ne dirati u reformu izbornog zakonodavstva jer zapravo bi analiza težine i vrijednosti glasa u svakoj o izbornih jedinica pokazala da su svi naši izbori u proteklih možda 10-ak godina zapravo protuustavni. Možda je u jednoj stvari A. Plenković ipak u pravu, možda nam zapravo i ne treba istražno povjerenstvo, možda ništa vezano za HDZ ne treba istražiti jer sve o toksičnom sustavu kojeg je ova struktura stvorila, sve znamo. Njegova je jedina svrha to da se nastavi pljačkati i krasti vlastiti narod neometano. Da, uvaženi HDZ-ovci, vas možda doista ne treba istražiti, vas bi trebalo razvlastiti. Već duže vrijeme znam što bi to točno trebalo napraviti kako bi svi naši državljani i građani mogli živjeti bolje. Pričam o tom planu za Hrvatsku i o Strategiji suzbijanja korupcije koju sam sastavila. Jedino se pitam bi li bilo radikalno pogrešno uputiti ovakav dokument u saborsku proceduru? …/Upadica Radin: Vrijeme. Muči me ona narodna poslovica „ne stavljaj biser od jedne dobre strategije borbe protiv korupcije pred HDZ.“
Hvala. Ali imate riječ, morate iznosit stajalište Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Poštovane kolege, kolegice, ja bi ovdje govorio o kulturocidu koji čini HDZ Plenkovićev i SDSS Pupovčev na području moga Cetinskog kraja, na samom izvoru života kod Crkve Sv. spasa, crkve iz 9. stoljeća gdje nam ruše pločasti most bagerima, gdje načelnik općine SDSS-ovac, a zamjenik mu HDZ-ovac doduše mijenjaju se svako 4 godine u općini Civljani. Pločasti most je iz 15. stoljeća napravljen od stečaka od 35 ploča koje su tada naši stari premostili Cetinu na tome mjestu, on nije u upotrebi od Drugoga svjetskog rata, napravljen je do njega 20 metara drugi most, moderni most. Međutim, da Ministarstvo kulture dozvoli da načelnik općine i njegov zamjenik tj. SDSS i HDZ rade taj kulturocid je nevjerojatno. Da nešto što je prije 5 stoljeća sagradio čovjek nevjerojatno arheolozi govore, govori struka da to rušiti bagerima i raditi kao još rade novi most koji će biti stariji. Pitam Pupovca, Plenkovića, ministricu Koržinek, pitam ih da li će inkartati Crkvu Sv. spasa i staviti plastične prozore na nju, da li će to napraviti? Pločasti most srušit nećete, djelomično jeste, tražim u ime svih građana Cetinskog kraja jer jedini sam zastupnik iz toga dijela da hitno zaustave radove, prije neki dan sam bio i da vrate ga u prvobitno stanje. 35 ploča na 2 ploče se nalazi, kamene velke ploče, se nalazi križ. Mi im to nećemo dozvoliti. Pozivam vas sve, poglavito naše građane koji slušaju u subotu u podne dođite na naš, na našu Cetinu kod pločastoga mosta iz srednjega vijeka iz 15. stoljeća. Zaustavimo kulturocid koji rade Milorad Pupovac, Andrej Plenković, njihovi načelnici općina i zamjenici općina. Koji urušavaju našu povijest. Ja ću samo da kažem ovdje da funkcioniranje te općine je nevjerojatno i govori koji je besmisao. To je općina od 200-tinjak stanovnika, načelnik općine na samom izvoru Vukovčevu vrelu gdje se napaja Vrlički kraj, Kninski kraj vode ubiti vodom pitkom je napravio vilu i septičku jamu. Ako je netko nije bio na vrelu, na izvoru Cetine neka dođe, većina vas je bila. To područje, prije nekoliko tjedana smo ovdje raspravljali da se proglasi nacionalni, Park prirode Dinara. U isto vrijeme dok oni to mi raspravljamo i prošlo je u prvome čitanju oni bagerima ruše našu povijest. Međutim, tko na tvrdoj stini svoju povijest piše tom nitko ne može prošlost da izbriše, to moraju znati i to će zaustaviti. Prije nekoliko dana sa udrugama branitelja, civilnim udrugama sam bio na tome mjestu nije bilo radnika i nećemo im dozvoliti da to rade. Pozivam vas sve dođite u subotu u podne, odzvonilo je, da vidite što rade ali pokažimo svi da nas ima. Pokažimo da HDZ-ova, SDP-ova vlast kako lokalna, tako i državna neće nam srušiti našu povijest. Neće na naše stine ni kamenja rušiti što su naši stari gradili. Isto bi se protivio da oće ... [[Govornik se ne razumije.]] žbuku zabaciti i na pulskoj Areni ali ne bi me ni to čudilo. Ne bi me to čudilo od ovih vlasti jer oni žele napraviti nešto starije ali novo. Još jednom, upozoravam nadležne, Ministarstvo kulture koji to financira, konzervatorski odjel u Šibeniku, da zaustave ovaj kulturocid. Da zaustave, da nam neće brisati našu povijest. Jesu nas raselili ali još nas ima. Zato dođite svi u subotu, poštovani građani, neka vide da nas ima i da nam prošlost neće izbrisati. Ne samo da je to naša prošlost, to je naš ponos, to je naša atrakcija. Pločasti most na rijeci Cetini srušit nećete, hitno ga vratite u prvobitno stanje, to vam je zapovijed napih predaka a i nas koji ćemo ostati i koji živimo na tom području. Hvala lijepo.
Hvala. Katarina, gospođa Katarina Peović je prva u iznošenju stajališta u ime Kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika. Izvolite. … [[Žamor]]
Mogu?
Izvolite.
Dobar dan svima. Dakle u jeku afere Janaf, dan nakon što je Ivica Todorić oslobođen optužbi da je svoj nekadašnji koncern s troje suradnika oštetio za 1,25 milijuna EUR-a, nakon što smo dakle imali situaciju da je …
Gospođa Selak, gospođa Peović, gospođa Selak dođite ovdje trenutak molim, ispričavam se, nisam ja vodio sjednicu prije, ja nemam pojma o čemu se radi, o čemu priča gospodin ovaj, gospodin Bulj [[Upadica: Ma ne, ne]] , [[Upadica: Ma dobro, ajd idemo dalje.]] Ja nemam pojma o čemu priča gospodin Bulj, razumijete što hoću reć [[Upadica: Ma nema veze, idemo dalje.]]
Ma nećeš ti to skužit za po ure.
E, izvolite gospođa Peović.
Šta sad?
Izvolite.
Stvar je, da dođem dolje ili hoćete da vam odavde odgovorim?
Hoćemo dozvoliti gospođi Selak da govori u ime Odbora?
Dakle stvar je u tome da sam ja imala pravo…
Samo malo, ne, samo malo, to odlučujem ja, hoćemo? …/Ivan Bukarica: nerazumljivo./… …/Katarina Peović: Da, da može, što se mene tiče, dakle slobodno./… Hoćemo, možemo. Izvolite.
Dakle ja sam imala pravo govoriti pet minuta kao izvjestiteljica u ime Odbora.
Da, jeste se javili?
Dakle da, i podnosila sam Izvješće.
Dobro, onda izvolite govorite sad.
Budući da je u saborskoj raspravi …
Govorili ste? Da.
.. postavljeno pitanje kontradiktornosti unutar samog Izvješća …
Dobro.
… ja kao osoba koja je na čelu tog Odbora i koja je podnositeljica tog Izvješća išla sam pojasniti navedenu kontradiktornost. U tom trenutku sam bila grubo prekinuta da ja o tome nemam pravo govoriti, a to se tiče upravo mog Izvješća koje je dovedeno u pitanje i rada Odbora na čijem sam ja čelu. Dakle, smatram to grubim kršenjem mojih prava.
Da. Pogledajte, budući da nisam bio ja, ja vam ne mogu to odgovoriti, onda vam predlažem da to dajete na Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i nek se tamo govori o tome. Ima li još potrebe možda za povredu Poslovnika? Gđa. Orešković, ima potrebe? Izvolite. Ne, jel mikrofon.
Poštovani, ne znam ima li potrebe, ali samo da razjasnim s obzirom da niste bili prisutni, ne radi se o vašem…
Da, ali, ali članak, članak morate navesti.
Čl. 238., dakle zastupnica Marija Selak Raspudić govorila je o drugoj temi za koju uopće nije imala niti riječ, dakle nije govorila o onome što bi trebala govoriti u ime kluba nego se osobno referirala na pitanje koje sam ja uputila pravobraniteljici vezano za njezino izvješće i okolnosti koje su se događale na [[Upadica: Fala lijepa, vrijeme je isteklo…]] na oboru.
…nema više potrebe za nikakve povrede Poslovnika i za nikakve povrede Poslovnika i za nikakve povrede Poslovnika, gđa…
Da, a kad je ovo netočno. Gđa. Orešković je citirala moje izvješće.
…prešli smo na iznošenje, ja sam vam, ja sam vam, ja sam vam dao riječ na svoju odgovornost, ja sam vam dao riječ na svoju odgovornost, to nije točka dnevnoga reda sada, točka dnevnoga reda je iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika nezavisnih zastupnika gđa. Katarina Peović, zeleno-lijeva, zeleno-lijevi blok, izvolite. Izvolite. … [[Upadica Bulj se ne razumije]] Gđo. Peović izvolite. Nije točka dnevnoga, nije točka dnevnoga reda, ne, možete kucat koliko hoće. Izvolite. Javite se Odboru za Poslovnik i politički sustav.
Nije ti to ćaćino sve, dobio si 12 glasova e.
Izvolite. Izvolite gđo. Peović.
Jel smijem?
Da smijete. Smijete. Prva opomena, druga opomena, druga opomena.
Zašto?
Zato. Zato što ometate sjednicu, ometate sjednicu. Nije bila točka dnevnoga reda, nema ni nikakvog razloga, ja sam samo budući da nisam bio prisutan pito sam gđu. Selak odgojeno i lijepo da nam objasni o čemu se radi …
Al zastupnica Orešković je govorila.
…pa onda sam joj reko koji je pravorijek za tu stvar, znači da se javi Odboru za Poslovnik i politički sustav. Ja ne mogu napravit ništa drugo, a nema nikakvog drugih razloga da se prave ovdje šoui i eksbicionizmi, ste shvatili?
Nemoj vikati.
Ste shvatili? … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Nemojte vi vikati.
Ja imam poslovničku…
Nemojte vi vikati. Treća i nemate više pravo na riječ. Izvolite.
Zašto nemam pravo?
Izvolite.
Ali vi ste omogućili Daliji Orešković…
Izvolite.
…kao zastupnici zašto meni ne morete omogućit?
Izvolite, izvolite odgovoriti gđo. … [[Govornik se ne razumije]]
Pa nije ti to ćaćino, alo.
Izvolite govoriti gđo. … [[Govornik se ne razumije]]
Alo, dobio si 12 glasova, alo. Ja sam zastupnik, želim da se poštiva Poslovnika.
Izvolite govoriti.
Tražim da se poštiva Poslovnik.
Ne…
Zašto nije isti Poslovnik za sve zastupnike? Zašto ste dozvolili drugim zastupnicima, a nama ne dozvoljavate?
Ne, to nije, ne, ne, to je bilo samo jedno, to je bilo samo jedno razjašnjenje, to je bilo samo jedno razjašnjenje na koje sam bio…
Nije, nego povreda Poslovnika kolegice Dalije Orešković.
…oprostite, 5 minuta pauze, gđa. Selak dođite da se ja i vi razgovaramo.
Šta je sad?
Izvolite imate 5 minuta.
Evo iz drugog pokušaja. Dobar dan svima. Dakle u jeku afere Janaf dan nakon što je Ivica Todorić oslobođen optužbi da je sa svojim troje suradnika oštetiš koncern za 1,25 milijuna kuna, nakon što je Kutle otišao dakle bez kazne zbog toga što je afera Tisak došla u zastaru možda bismo se umjesto zgražanja, moraliziranja trebali početi pitati neka supstancijalnija pitanja, znači neka šira pitanja o sistemskoj korupciji. Vjeruje li itko više da bi se problem riješio tako da se riješimo Ivice Todorića koji podsjetit ću vas kao zajedno sa Petekom, zajedno sa Draganom Kovačevićem je bio nagrađivan poduzetnik, znači poduzetnik godine ili tako da Dragana Kovačevića spomenitog se riješimo koji je podsjetit ću vas bio zagovornik i provoditelj privatizacije mirovinskog sustava ili tako da se riješimo Lovre Kuščevića, Milana Bandića koji dela i tak dalje. Svi ovi vrli poduzetnici i političari samo žele zaraditi ili omogućiti drugima da zarade, a padaju na ispitu jedino ako su im ruke uhvaćene u pekmezu. Iako se mediji zgražaju nad agerom Janaf to da je do otkrića novca u vrećicama došlo koji su se predavali u klubu samo je vrh sante leda i uspješne priče o privatno poduzetniku kojem se jednostavno dalo da zaradi kako bi svima bilo bolje i da nije bilo dakle posla oko mita ne bi bio ni najmanje problematičan. Kako funkcionira sistemska korupcija u kapitalizmu na periferiji Europe ovo je to do lista za uspješnog kapitalista. Cilj je prvo postaviti stručnjake iz kapitalističkog miljea u javno poduzeće recimo Janaf i dati im što veće plaće. Dva, namjestiti javne natječaje za prijateljske kapitaliste uz pomoć stručnjaka, preplaćivati što više poslove, poslovati s gubitkom te ne isplaćivati plaće radnicima, sjetimo se Uljanika, sjetimo se INE. Onda najaviti privatizaciju, otpuštanje radnika ili gašenje poduzeća jer posluje se s gubitkom i onda prodati kapitalistima poduzeće da ostvaruju profit umjesto države ili ugasiti poduzeće i prodati zemljište te na kraju demonizirati što jače čitav javni sektor kao uhljebnički radi proizvodnje pristanka javnosti te daljnjeg nastavka provođenja iste ekonomske politike. Tko je kriv? Pa uhljebi su naravno krivi. Petek, Todorić, Kutle i druge nisu ništa drugo nego modeli uspješnih poduzetnika sve dok se ne dokaže suprotno, a suprotno se dokazuje svako malo. Dakle, problem nije niti u tome tko je išao u koji klub, niti tko je nepristojan već je problem u tome da je društvena većina na periferiji Europe u kapitalizmu obespravljena i da se toj obespravljenoj većini više ne daje nikakva moć, a moć je koncentrirana u rukama elita koje raspolažu javnim novcem, javnim dobrom moći, a korupcija i trgovina utjecajem samo je posljedica tog razvlaštenja elita, većine pardon. Ono što se može napraviti je vrlo jednostavno. U toj korupciji moglo bi se stati na kraj vračanjem u ruke društvene većine onoga što je ta društvena većina '90.-tih izgubila. '90.-tih se desio istočni grijeh početak ove države se nastao je na kriminalnoj privatizaciji i pretvorbi, a ta privatizacija i pretvorba nije bila kriminalna samo zato što je državna revizija utvrdila da je u 90% slučajeva bilo kriminala, nego zato što je oduzimanje društvenoj većini iz ruku ono što je društvena većina stvorila kriminal. I to se neće riješiti dok se ne riješi supstencijalno pitanje koje je nastalo '90.-tih. Tako da predlažem da ovim uspješnim poduzetnicima i dalje nastavljamo davati nagrade, a te nagrade trebale bi se recimo zvati velered dr. Franje Tuđmana autora vizije 200 bogatih obitelji, stvarnosti koju mi ovdje danas živimo, a to je stvarnost u kojoj 2% ljudi ima 50% bogatstva na bankama.
g. Ivan Radić iznosit će stajalište Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege zastupnici. U ponedjeljak 5. listopada pod predsjedanjem predsjednika vlade Andreja Plenkovića u Našicama održana je 11. sjednica Savjeta za Slavoniju, Baranju i Srijem. Svjestan sam pažnje, a vjerujem i da svi ovdje smo svjesni značaja i prilike koji Projekt Slavonija znači ne samo za Slavoniju i Slavonce, nego i za cijelu Hrvatsku. U godini koja je bila moguće i najizazovnija od kraja Domovinskog rata, Slavonija kreće punom snagom naprijed. Ako povučemo paralelu s prethodnom sjednicom savjeta održanom u prosincu 2019.g. u Vukovaru možemo vidjeti kako je vidljiv značajan napredak u ugovaranju projekata. Vremenski gledano, od 30. studenog 2019.g. do 31. kolovoza 2020.g. ostvaren je porast ugovaranja na području 5 slavonskih županija u iznosu od čak 5,2 milijarde kuna. Gledajući od, od početka provedbe projekta ugovoreno je 16,53 milijarde kuna, što predstavlja 88,16% ciljanog ukupnog iznosa od 18,7 milijardi kuna. Krenuli smo snažno, ali pravi posao je tek pred nama, posao koji će dugoročno utjecati na Slavoniju u gospodarskom, ali i u demografskom smislu. U tijeku su aktivnosti koje će odrediti korištenje sredstava u budućnosti, prije svega mislim na pripremne aktivnosti vezano uz slijedeće financijsko razdoblje od 2021. do 2027.g., ali i definiranje reformi i projekata za izradbu, za izradu i provedbu nacionalnog plana oporavka i otpornosti kao i budućih programa kohezijske politike. Što to konkretno znači za Slavoniju, Baranju i Srijem? Što to konkretno znači primjerice za moj Osijek? Reći ću samo kroz projekata jer uistinu lista je poduža, rekonstrukcija pruge Okučani – Vinkovci u vrijednosti od 3,5 milijarde kuna, izgradnja i opremanje novog Kliničkog bolničkog centra u Osijeku vrijedna 2 milijarde kuna, obnova HNK vrijedna 80 milijuna kuna, rekonstrukcija i proširenje zračne luke u Osijeku vrijedna 395 miliona kuna, izgradnja novog kolodvora u Osijeku vrijedna 36 milijuna kuna, rekonstrukcija pruge Osijek – Virovitica vrijedna preko milijardu i 100 tisuća kuna. I sada kada zamislimo sve te projekte vrlo je jasno da Osijek, Slavonija, Baranja i Srijem, isto Hrvatska i u konačnici cijela Hrvatska nakon ovoga neće biti isto mjesto. U tome će pomoći i nova nacionalna klasifikacija statističkih regija RH kojom se uvode Panonska Hrvatska, Jadranska Hrvatska, Sjeverna Hrvatska i Grad Zagreb kao statističke regije druge razine odnosno NUTS 2 regije. Dakle, značajno pravednije i realnije novom podjelom pozitivnom se utječe na intenzitet regionalnih potpora za poduzetnike što će pridonijeti povećanim iznosima potpora za male, srednje i velike poduzetnike na području Panonske Hrvatske. Precizno i konkretno to bi značilo da poduzetnici i u Osijeku, Virovitici, Vinkovcima, mali poduzetnik da će mu se iznos potpora povećati 45 na 70%, za srednje poduzetnike sa 35 na 60% i odnosno za velike poduzetnike sa 25 na 50%. Time se ispravlja nepravda koju je SDP-ova vlada nanijela istoku Hrvatske kada smo bili svrstani zajedno sa Gradom Zagrebom što nas je statistički činilo razvijenijim no što u stvarnosti i jesmo. No, ovo nije trka na 100 metara, niti je ovo trka u kojoj Slavonija uzima od ikog drugog u Hrvatskoj. Zahvaljujući našoj Vladi sredstva su osigurana, uskoro će biti predstavljena strategija i svi koji imaju gotove projekte dobit će i sredstva. Ovo nije derbi Osijeka s Dinamom ili Hajdukom, u ovoj priči svi koji odrade svoj dio bit će ujedno i pobjednici. Konačno valja istaknuti da je nakon sjednice dodijeljeno 439,5 milijuna kuna vrijednih ugovora. Radi se ukupno o 66 ugovora kojima je osigurano 315,4 milijuna kuna bespovratnih sredstava. Iskreno se veselim slijedećoj sjednici savjeta koji će se održati u Pleternici te sam uvjeren kako ćemo nastaviti sa dobrim vijestima iz Slavonije. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Bulj je tražio povredu Poslovnika, izvolite.
Odustajem od povrede Poslovnika kolega je dosljedan svojih prijašnjih kolega u obećanjima. Hvala lijepo, odustajem.
Gospodin Franko Vidović iznosit će stajalište Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Evo kako je krenuo kolega Jankovics tako ću i ja, počet ću sa lokalnom temom, ali temom koja je nažalost i kroz koju su prošli mnogi hrvatski građani tijekom ovih godina. Dakle, daleke 2002.g. otvoren je stečajni postupak u šibenskoj tekstilnoj tvrtki Revija d.o.o. Dugih 18.g., dakle do današnjih dana, do današnjih dana trajao je stečajni postupak šibenske tekstilne tvrtke da bi tek na 24. dražbi 24. rujna 2020. na Trgovačkom sudu u Šibeniku država nenadano odlučila u ime svojih potraživanja od 65 milijuna kuna preuzeti nekretnine bivšeg hrvatskog brenda u modnoj konfekciji. Time je država dobila imovinu Revije na dispoziciju i slobodu odlučivanja o njezinoj budućnosti. Njezina je volja hoće li raspisat novi natječaj za prodaju tvrtke, ponovo pokrenut proizvodnju, u šta moram reć da sumnjam ili će čekat povoljnog kupca. Ali to je jedan dio priče. Drugi puno gori dio priče je da šibenske krojačice, njih 326 se nadaju da bi sad napokon mogle dočekat da im budu isplaćena sva sudski priznata potraživanja u ukupnom iznosu od 13 milijuna kuna odnosno preostali dug od 9,7 milijuna kuna. Naime, zadnja isplata radnica dogodila se prije 6.g. kad je šibenskim krojačicama isplaćeno svega 3,3 milijuna kuna i to nakon prijetnje štrajkom i još nakon niza stvari. Cijeli dug je naime nastao na ime potraživanja za plaće. Dakle, tim ženama su, nisu isplaćene plaće. Radnice Revije su ovog momenta zadovoljne neočekivanim preokretom, baš kao i njihov pravni zastupnik i sindikalni zastupnik Vedran Uranija iz teritorijalnog ureda SSH Zadar, vjeruju da je ovo sad prava prilika da država pokaže dobru volju i obešteti radnice i prije nego li odluče Reviju eventualno prodat jer 9,7 milijuna kuna, svi znamo to, je kap u moru za državni proračun. Mi smatramo da bi nastavak proizvodnje u Reviji bilo najbolje rješenje jer to znači novo zapošljavanje, a osim toga nikad nije razjašnjeno zašto je šibenska konfekcija propala? Zašto je ugašena i osuđena na stečaj? Zbog toga su i radnice i sindikat svojedobno tražili da uđu DORH i USKOK u tu tvrtku, al to se nikad nije dogodilo. Jednaka je enigma i zašto je stečajni upravitelj odbio ponude redom čakovačkog Betex-a koji je želio obnoviti proizvodnju i preuzeti dio radnica, a odbijene su i ponude šibenskog Intera, Rost športa, Djela iz Unešića itd. Dakle, na 24 dražbe je bilo i zainteresiranih, al su uporno odbijane sve ponude. Inače radnice su se zajedno sa svojim pravnim zastupnikom svojedobno obratile Ministarstvu državne imovine i Ministarstvu financija s prijedlogom da se vlada odrekne dijela potraživanja u korist njihovu po mogućnosti u cijelosti ili minimalno u iznosu od 8 neisplaćenih plaća po radnici. Nakon toga uputile su i apel premijeru Andreju Plenkoviću tražeći da ih se isplati jer bi to bilo u konačnici pravično, pošteno i korektno. Kako je iz vlade, kako su iz vlade dobili signale da se njihov prijedlog ozbiljno razmatra, odustali su od prosvjeda planiranih u svibnju i lipnju na Markovom trgu. Tek da podsjetimo, početna cijena Revije u stečaju iznosila je 25 milijuna kuna, no do 24. dražbe pala je na svega 5,5 milijuna i kad se činilo da je to konačna cijena za koju će Revija biti isporučena novom vlasniku, država je odlučila njezine nekretnine uzeti pod svoje. Što će država sa svojom novostečenom imovinom, vidjet ćemo. Šibenske krojačice danas što zbog godina, što zbog predugog iscrpljujućeg stečaja i ne misle o povratku na posao, a mnoge to više i fizički ne mogu, važno im je samo da se prema njima namiri dug. Očekujemo da vlada pokaže dobru volju i isplati radnice kako bi tako mogle poslije, poslije 18.g. čekanja i egzistencijalne neizvjesnosti doživjeti punu materijalnu, moralnu i ljudsku satisfakciju. Zbog tog sam u dogovoru i zajedno s radnicama Revije i njihovim sindikalnim zastupnikom zatražio prijem kod predsjednika RH Zorana Milanovića i predsjednika Vlade RH Andreja Plenkovića. Hvala.
Hvala i vama. G. Robert Jankovics iznosit će stajalište, govorit će u ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege, tema o kojoj ja želim progovoriti danas je lokalnog karaktera, nije vezana samo uz moju zajednicu, tema mog izlaganja je status ponosa Baranje, Belja. Dobra klima, povoljan položaj uz rijeku Dunav, kvalitetna zemlja za uzgoj svih vrsta kulture i žitarica a pametna ulaganja pridonijela su razvoju i iskorištavanju prirodnih bogatstava. Opis je to Belja kojeg je sročio viši činovnik posjeda prije točno 200 g., 1820. godine. Naime, od 1697. g. je Eugena Savojskog koji je posjede Belja dobio od austrijskog cara Leopolda I. kao nagradu na pobjedu nad Turcima pa preko kraljice Elizabete, nakon nje kraljice Marije Terezije pa njene kćeri Marije Kristine i sve do nadvojvode Karla Ljudevita i nadvojvode Karla Albrechta, Belje je bilo i ostalo dragulj u kruni svih vladara koji su vladali prostorom Baranje. Već sredinom 19. st. na Belju su pogonu 4 parna stroja a glede stočarske proizvodnje podaci iz 1852. g. dakle prije nepunih 150 g., govore kako su na beljskom posjedu postojale 753 staje s više od 58 000 životinja. Početkom 20. st. osnivaju se tvornica šećera u Branjinom Vrhu i tvornica mliječnih proizvoda u Belom Manastiru a podiže se i mlin čiji je kapacitet proizvodnje iznosio 24 tone dnevno. 1921. Belje prelazi u državno vlasništvo ali razvoj ne prestaje, između dva svjetska rata, izgrađuje se uskotračna pruga čija je obnovljena lokomotiva i tri pripadajuća vagona danas izložena u središtu Belog Manastira kao simbol povijesti ovog dobrog diva. Prije punih 40 g. Belje uvodi navodnjavanje a prije 36 g. započela je proizvodnja vjerojatno najpoznatijeg beljskog proizvoda i branda, svježeg krem sira „ABC“. 2005. Belje ulazi u koncern Agrokora a prije godinu i pol prvi put u povijesti mijenja ime u „Belje plus d.o.o.“ kao dio Forte Nova grupe. Nakon ovog kratkog sata povijest Baranje i Belja, dolazimo u rujan 2020. godine. Maloprije sam citirao višeg činovnika posjeda od prije 200 g. a sada ću citirati moderan zapis modernog višeg činovnika posjeda odnosno web stranicu Forte Nova grupe od prošlog tjedna. „Kako bi nastavilo s jačanjem integracijskih procesa u poslovnom području poljoprivrede i organizacije koja će osiguravati bolje iskorištavanje svih resursa u poljoprivrednim kompanijama Forte Nova grupe, od 1. listopada 2020. g. u tom poslovnom području počela je funkcionirati nova upravljačka struktura. U Belju kao najvećoj kompaniji u poljoprivrednom segmentu, došlo je do promjene kojom je predsjednik uprave postao Andrej Dean, dosadašnji izvršni predsjednik Forta Nove, osoba u širem krugu ljudi, mnogo poznatijeg bliskog suradnika Fabrisa Peruška. Novi članovi uprave Belja postali su i predsjednik uprave PIK Vinkovci te predsjednik uprave VUPIK-a Vukovar. Integracija direktora vukovarskog VUPIK-a i PIK-a Vinkovci za članove uprave Belja nedvosmisleno određuju prvi, a možda i glavni cilj nove uprave, a to je spojiti Belje, VUPIK i PIK Vinkovce u jednu kompaniju. Kao jedan od dvojice Baranjaca u ovom sazivu HS-a upozoravam na vrijeme kako će se možebitnim stvaranjem megabelja stvoriti tvrtka koja koristi 30-ak tisuća hektara najplodnije zemlje u Hrvatskoj i imat će preko 2.500 zaposlenih. Nadam se da svi razumiju mogućnosti, ali i opasnosti konstrukcije ovakve gospodarske Godzile istočno od Hrvatske. Upozoravam i na posljedice možebitnog ne dobrog upravljanja takvim megabeljem na Baranju za koju su još u doba Eugena Savojskog govorili da je Baranja=Belje. Pozivam i molim one koji to vjerojatno jedino mogu, a to je Ministarstvo poljoprivrede da pomno prati ovaj postupak, ako ništa drugo s obzirom na brojne ugovore za korištenje zemljišta koje svaka od tih kompanija ima zasebno sklopljene u različitim okolnostima i pod različitim uvjetima. I na kraju upozoravam članove Fortanove grupe da su imenovali novu upravu Belja u kojoj nema niti jednog rukovoditelja iz Belja iako je 2019. godine za Belje bila rekordna i zabilježilo je rekordnu dobit sukladno čemu je u državni proračun uplatila rekordni porez, je li baš moralo biti ovako?
Hvala lijepa. Potpredsjednik gospodin Škoro je tražio povredu Poslovnika. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa naravno famozni čl. 238. nemam drugog načina, iako je slobodni govor htio bih samo reći gospodinu Janovicsu da ovo upozorenje ne treba slati Fortanova grupi nego ljudima iz HDZ-a gospodinu Andreju Plenkoviću i Borg grupi. Toliko, hvala.
Znate bolje od mene da je bila replika.
Evo, poštovani kolegice i kolege, dobro vam jutro, sve vas srdačno pozdravljam. Danas je 8. listopada kada obilježavamo Dan Hrvatskoga sabora, spomendan u RH pa vas molim da ustanemo odati počast domovini himnom Lijepa naša. - Izvođenje himne "Lijepa naša domovino" – Pozivam vas da ostanemo na nogama i minutom šutnje odamo počast svim poginulim hrvatskim braniteljima, prvom hrvatskom predsjedniku kao i nedavno preminulom prvom predsjedniku Sabora Žarku Domljanu. - Minuta šutnje – Neka im je vječna hvala i slava. Počivali u miru Božjem. Evo, poštovani kolegice i kolege, dopustite mi obratiti se prije nastavka današnjeg zasjedanja sa nekoliko riječi. U ime predsjednika HS-a i osobno čestitam svim nama i svima Dan Hrvatskoga sabora. Dana 8. listopada 1991. HS donio je povijesnu i jednoglasnu odluku o raskidu državnopravnih sveza RH sa ostalim republikama i pokrajinama SFRJ. Takva odluka u praksi je značila prestanak svih državnopravnih sveza sa ostalim republikama bivše federacije i s tadašnjom državom. Prije 29 godina HS utvrdio je da RH ne smatra više legitimnim i legalnim nijedno tijelo dotadašnje države te ne priznaje valjanim nijedan pravni akt bilo kojeg tijela koje nastupa u ime dotadašnje federacije, koja kao takva više ne postoji. Ta odluka Sabora donesena je nakon što je prethodnog dana na temelju Brijunske deklaracije istekao tromjesečni moratorij na ustavnu odluku o samostalnosti i suverenosti koju je Sabor donio 25. lipnja. Dan prije, zrakoplovi JNA-a bombardirali su povijesnu jezgru Zagreba i Banske dvore u pokušaju ubistva hrvatskog vodstva na čelu sa prvim hrvatskim predsjednikom dr. Franjom Tuđmanom. Zbog tih okolnosti povijesna sjednica Sabora nije održana u zgradu HS-a već u INA-noj zgradi u Šubićevoj ulici u Zagrebu. Odluka o raskidu državnopravnih sveza RH s ostalim republikama SFRJ nije bila završena točka okončanja postupka razdruživanja Hrvatske od bivše države. Ova odluka zajedno sa ustavnom odlukom o samostalnosti i suverenosti Deklaracijom o proglašenju samostalnosti i suverenosti RH potvrdila je pravo hrvatskog naroda na nacionalnu samobitnost, samoodređenje te pravo na suverenu samostalnu i neovisnu državu. Odlukom od 8. listopada 1991. HS je još jednom se pokazao kao i puno puta tijekom dugih stoljeća hrvatske povijesti kao stvarni nositelj i čuvar suvereniteta hrvatskog naroda i pravnog poretka. U obrani suvremene hrvatske državnosti, slobode i demokracije, mnogi hrvatski branitelji su dali svoje živote pa se stoga Domovinski rat i njegove vrijednosti su temelji postojanja današnje Hrvatske. Poštovane zastupnice i zastupnici, HS odigrao je ključnu ulogu u donošenju važnih odluka za stvaranje i obrane neovisne samostalne i demokratske Hrvatske. Danas kad se suočavamo sa izazovom globalne pandemije, HS u takvim okolnostima nastavlja s radom i donosi zakone važne za dobrobit svih naših građana i funkcioniranja države. Iako naš današnji dan zbog pandemije nismo mogli obilježiti onako svečano u nazočnosti svih naših zastupnika zasjedamo i donosimo odluke što je naš najvažniji zadatak. Stoga svima vama želim puno zdravlja i nastavak obavljanja časne dužnosti zastupnice i zastupnika, a naš Hrvatski sabor simbol hrvatske državnosti neka živi vječno. Hvala. Evo nastavljamo dalje s dnevnim redom, prva točka danas je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o akvakulturi, prvo čitanje, P.Z.E. broj 25 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Uvaženi državni tajnik Zdravko Tušek, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici, glavni cilj Prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o akvakulturi je usklađivanje Zakona o akvakulturi s nastalim izmjenama propisa EU u dijelu koji se odnosi na uzgoj tuna. Ovim prijedlogom zakona postići će se učinkovitija provedba inspekcijskog nadzora nad uzgojem tuna u dijelu koji se odnosi na sljedivost i kontrolu svih radnji koje se obavljaju na uzgajalištima tuna. Prijedlogom zakona propisuju se nove odredbe vezane uz najveći kapacitet uzgoja tuna kojim raspolaže RH i najveću ulaznu količinu ulovljenih tuna koja se smije unijeti na uzgajališta na području RH na godišnjoj razini. Ovi kapaciteti se utvrđuju na temelju Uredbe EU 2016/1627 Europskog parlamenta i vijeća od 14. rujna 2016. godine o višegodišnjem planu oporavka plavoperajne tune u Istočnom Atlantiku i Sredozemnom moru te o stavljanju izvan snage Uredbe vijeća broj 302/2009 i neće se mijenjati dok se ne izmijeni navedena uredba. Prijedlogom zakona propisana je osnova za donošenje pravilnika kojim će se propisati način njihova raspolaganja. Kapaciteti kojima raspolaže RH utvrđeni su 2009. godine na razini međunarodne organizacije koja upravlja tunama tzv. ICCAT odnosno u vrijeme kada je RH bila ravnopravna članica ICCAT-a. Pristupanjem EU RH zadržala je sva prethodno stečena prava koja se odnose na uzgoj tuna poput navedenih kapaciteta. Trenutačno najveći kapacitet uzgoja tuna u RH iznosi 7.880 tona godišnjoj razini, a najveća ulazna količina ulovljenih divljih tuna koja se smije unijeti na uzgajališta RH iznosi 2.947 tona godišnje. Prijedlogom zakona propisuju se mjere označavanja uzgojnih instalacija predviđenih za uzgoj tuna i mjere praćenja svih radnji koje se obavljaju na uzgajalištima tuna. U svrhu omogućavanja provedbe odgovarajućeg inspekcijskog nadzora nad provedbom Zakona o akvakulturi dodatno se uvodi Uredba vijeća broj 869/2004 o izmjeni Uredbe broj 1936 iz 2001. o utvrđivanju mjera nadzora ribolova određenih stokova vrlo migratornih riba i provedbena Uredba komisije broj 404 iz 2011. godine o detaljnim pravilima za provedbu Uredba vijeća 1224 iz 2009. o uspostavi sustava kontrole zajednice za osiguranje sukladnosti s pravilima zajedničke ribarstvene politike. Također se propisuje popis službenika koji obavljaju inspekcijski nadzor nad provedbom zakona na način da se predlaže da će inspekciji nadzor provoditi i službenici Državnog inspektorata u području svoje nadležnosti. Ovim prijedlogom zakona uvodi se i registar plovila za akvakulturu s obzirom na provedbenu uredbu komisije iz 2017. broj 218 o registru ribarske flote unije koja je stupila na snagu 1. veljače 2018. godine, a koja iz primjene isključuje plovila za akvakulturu te se provedbom ove mjere propisuje isto tako donošenje pravilnika. Hvala lijepa.
Hvala. Pričekajte, imamo 2 replike. Izvolite, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući. Kolegice i kolege evo govorimo o kvoti tune o Zakonu o akvakulturi, mi raspravljamo o uredbama, zajednici …
Šta ste tražili? Niste rekli.
Stanka u ime kluba 10 minuta.
A stanka, dobro.
… znajući da Hrvatska, Hrvati pojedu po kilogram, koriste 10 kg po glavi stanovnika dok u EU je to 25 kg u prosjeku, čak u Portugalu 50. Međutim, samo govoriti i prepisivati kad govorimo o akvakulturi, uzgoju ribe u ovome slučaju tune, moramo govoriti koliko smo mi toga upropastili i očekujem od Ministarstva poljoprivrede da odgovori ovdje poglavito što se tiče ribogojilišta, ne možemo se samo uhvatiti jedne teme. Imamo ribogojilište u Rudi koje je proizvodilo 800 tona kilograma kapacitet, 240 bazena, 40 ljudi je radilo na tome području, zanima me ako govorimo o akvakulturi zašto smo uništili u, prije nekoliko godina to ribogojilište dok uvozimo smrznutu ribu u RH? Ovdje je Ruda čista, bistra rijeka koja utječe u rijeku Cetinu. Imamo najveće ribogojilište pastrve u Europi, ono je uništeno, devastirano, doslovno je smeće, ljudi vas s toga područja Cetinske krajine upozoravaju. Tu je radilo 40 ljudi i to ribogojilište u Rudi je danas komunalni problem, a imamo 240 bazena od toga je 100 bilo mrestilište. Zamislite koji su to naši kapaciteti, a mi uvozimo ribu smrznutu iz drugih država. To je jedan od ključnih problema i takve stvari koje imamo kao što je ribogojilište u Rudi, na što vas narod s toga područja upozorava i premijera i vas, ja vas pitam javno, sve nas, što ćemo poduzeti da jedemo hrvatsku ribu, a ne smrznutu [[Upadica: Vrijeme.]] ribu? Hvala lijepo.
Ima li još neko zahtjeva za stanku? Nema. Odobravam stanku do 9 sati i 50 minuta. STANKA U 9,43 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,50 SATI]] Evo nastavljamo dalje, uvaženi državni tajniče imamo 3 replike. Prva je uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Uvaženi državni tajniče vidimo da se prilagođavamo tj. prepisujemo direktive EU da bi se uskladili, u ovome slučaju je govor o uzgoju tuna. Međutim, kao što sam rekao u stanci da hrvatska država uvozi ribu, a imamo uvjete za izvoz riba. Ja vas pitam kad govorimo o akvakulturi, što je sa ribogojilištem koje je jedno od najvećih ribogojilišta u Europi na rijeci Ruda uz rijeku Cetinu, što je s tim? Da li ste nešto poduzeli po tome pitanju da se kompleks od 240 bazena sa 800 tona godišnjeg uzgoja ribe, pastrve, da li ste nešto poduzeli po tome pitanju? Godinama već, godinama vas upozoravaju mještani, što je sa ribogojilištem Ruda u općini Otok Dalmatinski? Hvala lijepo.
Izvolite državni tajniče.
Poštovani saborski zastupniče, vezano za vaše pitanje uz ribogojilište Ruda, možemo vas izvijestiti da imamo saznanja o trenutačnoj situaciji na tom ribogojilištu. Ono što svi isto tako, vjerojatno i vi znate da je to ribogojilište bilo u privatnom vlasništvu uslijed lošeg poslovanja i loše poslovne politike. To ribogojilište danas više ne posluje. Trenutno je u fazi nekog restrukturiranja. Prema našim informacijama razmišlja se o tome kako dovest nekog novog investitora. Što se tiče samog Ministarstva poljoprivrede, Ministarstvo poljoprivrede apsolutno stoji svima koji žele tu investirati na raspolaganju. Isto tako i kroz čitav niz mjera koje se, koje stoje na raspolaganju i investitorima i svima onima koji posluju u akvakulturi, a to rezultati unatrag nekoliko godina uistinu pokazuju imaju ozbiljan porast i rast, al ovo je nešto što isto tako ovisi o samom privatnom poduzetniku i trenutnom vlasniku tog ribogojilišta.
Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući. Povrijeđen je Poslovnik 238. zbog toga što sam pitao šta je sa najvećim resursom u Europi po uzgoju pastrve u RH, rekao sam za općinu Otok Ruda. Vi govorite da je to sada trenutno bilo privatizirano. Da, bilo je privatizirano, pa dugovi, pa pljačka. Mene zanima šta vi poduzimate s tim resursom da Hrvati idu zdravu ribu sa rijeke Cetine, a ne da uvozimo smrznutu [[Upadica: Vrijeme]] ribu, šta vi radite po tom pitanju?
Znači ovo je bila replika, a ne povreda Poslovnika. Izričem vam opomenu. Slijedeća replika je uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, uvaženi državni tajniče. Ja ću se vratiti na temu tuna. Dakle, direktive EU kad je riječ o tunama govore o Atlantiku i Sredozemlju. Kad je riječ o Sredozemlju Jadransko more zaista pripada, al je najhladnije, najhladniji dio tog Sredozemlja i kad je riječ o uzgoju tuna kod nas je taj period od 18 do 32 mjeseca za prehraniti tunu i dovesti je do željene kakvoće odnosno težine. Mene zanima u odnosu na direktivu i u odnosu na pripreme koje su bile, da li je o tome bilo vođeno računa, da li je o tome, da li, da li je nadležno ministarstvo zaista i sudjelovalo i ukazivalo na taj problem odnosno da li se dio direktive koji je vezan uz Atlantik primjenjuje i na nas ili samo dio koji je vezano uz vode Sredozemlja? Hvala lijepo.
Odgovor uvaženi državni tajnik.
Poštovana saborska zastupnice, kao što je i uvodno rečeno, znači govorimo o regulativi koja se odnosi na istočni Atlantik i Sredozemno more, samim time to se odnosi i na RH. Kao što sam i uvodno reko znači kapaciteti kojima je, koji su stavljeni Hrvatskoj na raspolaganje određeni su još 2009.g. i u tom trenutku su bili daleko ispod onih kapaciteta koje, koje je zapravo i Hrvatska, RH mogla ostvariti. Unatrag nekoliko godina uistinu se povećava i proizvodnja i potreba za tim kvotama, na neki način i izmjene Zakona o akvakulturi doprinose upravo ovome što, o čemu smo govorili i što je zapravo predmet ovog, ove izmjene zakona.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ, Marija Jelkovac, Marija, Marijana Petir? Ne. Hvala. Onda otvaramo raspravu, prvi za raspravu se javio uvaženi zastupnik Vili Matula iz Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče, predsjednici ministarstva, kolegice i kolege. Mi u zeleno-lijevom bloku, platformi Možemo svakako podržavamo razvoj akvakulture odnosno uzgoja riba. Naravno da pri tom je jako važno čime se ta riba hrani tako da to bude stvarno ekološki održivo i da dobivamo uistinu zdravu ribu. Što se tiče ovih kvota koje se povećavaju u malom Jadranskom moru stvarno nema previše divlje autohtone jadranske tune i mislim da u tom smislu te kvote svakako ne bi trebalo dalje povećavati. Tu smo već potpuno na kraju. Znači naša vrlo cijenjena, u cijelom svijetu vrlo cijenjena jadranska tuna koja zalazi dakako djelomično dolje i u južniji dio i moguće na tim svojim putovanjima i po Sredozemnom moru međutim vrlo je cijenjena. E sada što se s njom događa za one koji ne znaju? Znači ta divlja jadranska tuna se lovi i nakon toga se ona ubacuje u kaveze i onda se tu dohranjuje i traži se taj neki balans koji će onda na tržištu odgovarati. Međutim, činjenica je da postoji veliki problem uopće održavanja te vrste proizvodnje i to u zemljama koje su po tome itekako poznate, a to je Grčka, to je Katalonija u Španjolskoj, isto tako i Norveška koja ima sve moguće resurse i veliki novac da razvija tu vrstu proizvodnje, to se svuda postavlja kao problem. I jedan od najvažnijih problema je upravo taj da Japan kao zemlja koja najviše možda zapravo tradicionalno koristi tunu i ostale ribe, međutim baš tunu i cijenjena je na japanskom tržištu jadranska tuna, da su oni sami došli do zaključka da se to više ne može i ne smije na taj način izlovljavat. Dakako mi kao zeleno-lijeva koalicija pogotovo za platformu Možemo to je nešto što je izuzetno važno zato što danas postoji mogućnost za proizvodnju i razvoj tune u tzv. punom krugu, punom ciklusu. To znači da se tuna izlegne i onda se po fazama razvija sve do kraja, to ujedno omogućava da tuna ne bude onoliko prepuna žive i drugih teških metala koja ona po svojoj prirodi s obzirom da je na vrhu hranidbenog lanca, znači da ona pokupi sve ono što su manje ribe koje ona u toku svog života da bi narasla na onu nevjerojatnu veličinu od 300 kg možete zamisliti koju količinu žive ima tuna u sebi. Mlađe generacije čak i u Japanu danas to provjerite, mlađe generacije traže načine kako s obzirom da nas tjera ovaj novi način proizvodnje u kapitalizmu gdje se stvarno informatička tehnologija ganja do kraja, da bi umovi, mladi umovi da bi to mogli raditi između ostalog oni uzimanju posebne medikamente ne bi li izbacivali suvišnu živu prije svega iz mozga. I u Japanu gdje se to i dalje suši i cijela ta tradicija koja se sada proširila po cijelom svijetu postoji veliki problem te žive. Ta živa je veliki problem isto kod nas sa sabljarkama i sa svim ovim ribama koje su na vrhu hranidbenog lanca. Međutim, upravo u ovom trenutku kada je sva proizvodnja upitna Hrvatska ima u tome svoju priliku, a to znači da pokrene ovaj puni ciklus, ovaj puni krug proizvodnje tune i da time čime hrani tu tunu smanji bitno njezinu količinu žive u tuni. I ono što je jako važno pri tom to je da te kaveze, te farme kako iz zovu ili rančeve kako vani to zovu za tune, da ih stavljamo na ona mjesta i da ih hranimo upravo takvom hranom koja neće biti pogubna za ekološki okoliš okolo tih kaveza. I jednako tako je važno naravno da ne budu preblizu plažama radi turizma. U svakom slučaju mi smo za to i želimo vjerovati da će se u ovom vrlo kratkom zakonu nema uopće spomena o tome da bi se moglo uzgajati puni ciklus od malih ribica nego se samo govori o ulovu divlje jadranske tune. Eto, ja vjerujem da se do drugog čitanja može i taj dio unutra staviti s obzirom da to traži znanstvenu podlogu itekako i potpuno sam uvjeren da u ovom trenutku ako krenemo zajedno sa ostalim partnerima po svijetu i sa ljudima koji su toliko zainteresirani, Japan koji je itekako zainteresiran za našu tunu uvjeren sam da to može podići i našu znanost i da ta vrsta uzgoja u zadrugama uzgajivača po cijeloj obali neće štetiti eko sustavu, neće biti opasna za plaže i za turizam, ali ono što je ključno, neće profit i cijela stvar biti u rukama samo nekolicine, izbjegnimo to. U ovo vrijeme kada se ne može naći način za zapošljavanje, ovo zapošljava i znanstvenu zajednicu i ovo zapošljava naše ljude po cijeloj obali. Hvala vam.
Hvala. Sljedeća rasprava uvažena zastupnica Anka Mrak TAritaš u ime Kluba zastupnika IP-a, Pametnog i GLAS-a.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Pred nama je zakon odnosno izmjene i dopuna Zakona o akvakulturi. Ove izmjene i dopuna su isključivo vezane uz uzgoj tune i usklađivanje sa određenim direktivama. Bilo koji zakon koji je pred nama mi možemo gledati na formalno i sadržanoj razini. Formalno je usklađivanje, imamo odredbe koje to definiraju, a na sadržajnoj razini je dobro da malo govorimo o problemu, ja neću reći kada je problem, problemu tuna u RH. Jadransko more je u odnosu na sva mora koja gledate, zapravo, jedan malo veći zaljev, bez obzira što se nama to čini nekako drugačije. Jednako tako, kad gledamo obzirom na mora Mediterana, ono je najhladnije more i hladnije je od drugog dijela Mediterana i kad se tuna uzgaja u Jadranskom moru, tada je vrijeme koje je potrebno za ciklus je od 18 do 32 mjeseca. S druge strane, hrvatska tuna je na zaista vrlo visoko rangirana po svojoj kvaliteti. S druge strane je jedna od 5 najvažnijih izvoznih proizvoda RH i kad gledamo podatke iz 2019. g. je izvezeno 3800 tona tune i to je bio prihod od 50 milijuna eura. Mi često s ove govornice volimo govoriti i pozivamo se na nešto što se zove održivi razvoj. E pa kad je riječ o tunama, točno možemo tu vidjeti što znači održivi razvoj. S jedne strane, s gospodarskog aspekta je tuna izuzetno važna kao gospodarski akter, u ovom trenutku prema podacima koje sam ja uspjela dobiti možda je to podatak i u ovom trenutku malo i drugačiji, na uzgoju tune je zaposleno oko 400 djelatnika i on je važan gospodarski čimbenik. Onda dolazimo do ovog drugog problema koji je ekološki problem. Dakle, uzgoj tune, pri tom govorim uzgoj tune kao akvakultura izaziva nekoliko stvari. Prvo, tuna se hrani plavom ribom. Problem posidonija, a to su vam one trave koje jesu tamo gdje su kavezi, gdje su uzgajališta, obzirom da to sve dolje pada apsolutno narušava, odnosno više nema posidonije, zatim, ostavljaju zaista masne mrlje na površini mora i sad vam je tu da napravite pravilan bilanc, bilanc odnosno dobro isplanirate, da tamo gdje su uzgajališta tuna da ne naruši nešto drugo. Inače, prije otprilike pred 10-tak godina se je krenulo s ovakvim načinom .../nerazumljivo/... uzgoja tuna, tada su pojedine odredbe koje govore s oblasti prostornog planiranje govori o činjenici da one moraju biti 300 metara od mora, ali jednako tako, uzgajališta tuna imaju određene uvjete. Dakle, ne mogu biti svud, treba voditi računa o valovima, treba voditi računa o strujama koje jesu i tu je sad umješnost i to je zapravo održivi razvoj. S jedne strane, morate štititi prostor, s druge strane, morate voditi računa o zaštiti okoliša, s treće strane je to jedan ozbiljan gospodarski čimbenik koji ne treba zanemariti. Stoga mislim da je izuzetno dobro da ste u ovom zakonu u odredbi čl. 9 govorite malo o planiranju, govorite o tome da se moraju definirati pravilnici kojim će bit definirani pogodnost dijelova i pomorskog dobra, ali i drugih za planiranje, da jednostavno vi tu morate sukobiti sve moguće interese. S jedne strane je zaista s aspekta zaštite okoliša izuzetno važno da tamo gdje su tune, da ne naruši nešto drugo. S druge strane je zaista važno da to ne naruši turizam, sami znamo što nam znači turizam i kako se odnosimo prema njemu. Ne bi nikako bilo dobro da vezano uz struje, uz strujanje, se posljedice koje jesu na uzgajalištima se vide na obali i to je jedan dobar i tu treba biti zaista dobar, dobri uvjeti i dobar način. Tune kao i bilo što, kao i bilo što drugo, znate, najjednostavnije je u životu prekrižiti ruke i ništa ne raditi i reći štitimo prostor, štitimo prirodu. Kad je riječ o tunama, tuna je zaista vrlo visoko su, kao što sam već rekla, uopće uzgoj tune, izvoz tune, vrlo visoko u smislu gospodarske aktivnosti, ali ono što trebamo voditi računa, moramo voditi računa da tu ne dođe do nekakvih drugih da zapravo nam uzgoj tune ne naruši nešto drugo i tu je onda suradnja svih. I tu je ona jedna interdisciplinarnost, dakle, tu mora biti suradnja i Ministarstva poljoprivrede koji tu gleda interes svoj, dakle interes da imamo akvakulturu, da razvijamo. Morate gledati interes i s aspekta zaštite okoliša jer je to jednako tako, znati jedanput, kad narušite prirodne vrijednosti, narušili ste ih zauvijek. Dakle, činjenica je da ispod znanstvena činjenica, dokazana, to znamo, da i tamo gdje su uzgajališta, ali moram pritom reći da nisu ni tune ekskluziva nego su i neke druge ribe, posidonije nema, nema više svih onih trava i svega ostalog. Dakle biljni svijet se može u nekom vremenu obnoviti i treća strana vam je zapravo dobro planiranje. Dobro planiranje znači da na prostoru koji je relativno mali, bez obzira kako se nama čini, vi morate isplanirati i za razvoj turizma i luke nautičkog turizma i nekakva pristaništa koja su zgodna, ja osobno cijenim ta pristaništa koja su pod kontrolom jer onda je s aspekta zaštite okoliša puno bolje da imate bove, a ne da svatko tko baca siddro, digne sa sidrom nešto drugo. Jednako tako, razvoj turizma, ali razvoj i nekakvih gospodarskih aktivnosti. Stoga riječ je o izmjeni i dopuni zakona koji apsolutno budući da je riječ i o prvom čitanju je za podržati. Postoji, postoji jedno dve, tri odredbe na koje upozoravam predlagatelja i bilo bi dobro da razmisli do drugog čitanja i da vidi da eventualno se tu nešto promijeni. To vam je odredba čl. 6. u kojem vi imate, mijenjate čl. 11 i kojim govorite o tome kad se dozvola ukida. Budući da je riječ o akvakulturi, te dozvole, dakle akvakulturi između ostalog, vezano i uz koncesije. Bilo bi izuzetno dobro da kad se odluči nekom ukinuti, odnosno dozvola mu se ukida i sad ste tu naveli sve što je da posljedica toga bude i da taj čovjek ostane bez koncesije jer ako ste stavili odredbe u kojem vi surađujete s nekim drugim ministarstvima u pogledu nekakvih drugih pravilnika onda ovdje surađujete vezano uz koncesiju. Dakle, ako netko ne radi, ako netko je izgubio dozvolu onda posljedica toga mora biti koncesija iz jednostavnog razloga što je naš veći interes da dobije dozvolu neko drugi i radi nego da to ostane jer posljedica toga vam je opet, vratit ću se samo u dvije rečenice, dakle netko ode ostavi kaveze, te kaveze netko treba zbrinuti sve zajedno, dakle on ostavlja nered u prostoru. Mi smo jedna od rijetkih država EU to sada čine i drugi, koja inače planira i more, dakle za razliku od drugih zemalja EU koji su se uvijek bavili planiranjem kopna, mi smo ti koji u svojoj tradiciji prostornog planiranja imamo i planiranje mora. Mi u svojim prostornim planovima, bez obzira da li su na razini županije ili su na razini općine i gradova imamo isplanirano i što može biti. Dakle, uzgoj tuna je gospodarska djelatnost, ona je planirana u prostornim planovima, tu ste nešto govorili i o rezervnim područjima, dakle sve ono gdje se treba uzgajati treba biti u prostornim planovima, dobro je da se dobro promisli, sada tu 10 godina imamo nekakvo iskustvo. Zašto je dobro? Dobro je s jedne strane štitite prostor, štitite okoliš, a s druge strane nekom omogućujete kvalitetnu gospodarsku djelatnost. Naš interes je da kada se netko bavi gospodarstvom da se bavi kvalitetno, ali to je interes i onog koji se bavi. Naš klub će u prvom čitanju podržati ovu izmjenu i dopunu zakona, ali vas molim ove primjedbe koje jesam razmislite do drugog čitanja dobit ćete kvalitetniji prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Sljedeća zastupnica je uvažena zastupnica Vesna Nađ u ime Kluba zastupnika SDP-a.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani predstavnici ministarstva, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o akvakulturi kojeg su glavni ciljevi usklađivanje zakona s nastalim izmjenama propisa EU vezano za najveći kapacitet uzgoja tuna, najveće ulazne količine ulovljenih divljih tuna koja se smije unijeti na uzgajalište, omogućavanje sljedivosti na uzgajalištima tuna te uvođenje registra plovila. Akvakultura je djelatnost koja se bavi uzgojem vodenih organizama uključujući ribe mekušce, rakove te morske alge. Proces uzgoja podrazumijeva određeni oblik intervencije, dakle umjetni mrijest, dohrana, zaštita od predatora. Zbog sve veće potrebe za hranom iz morskih i slatkovodnih organizama te ograničenih izvora iz prirode, akvakultura je jedna od najbrže rastućih aktivnosti u proizvodnji hrane u posljednjih nekoliko godina s prosječnom godišnjom stopom rasta od 6 do 8% godišnje. Hrvatska ima dugu tradiciju uzgoja akvakulturnih organizama, organizirani uzgoj recimo kamenica u Malostonskom zaljevu zabilježen je još u 16. stoljeću s tim da smo pionir u uzgoju brancina i orade na Mediteranu, a na Jadranu je pokrenut prvi kavezni uzgoj tuna na Mediteranu i još uvijek smo jedni od vodećih zemalja za uzgoj ove vrste ribe. Uzgoj tune od izuzetne je važnosti za hrvatsko ribarstvo zbog velike vrijednosti proizvodnje, ali i činjenice da se na tu djelatnost nadovezuju ribolov male plave ribe koja služi za hranu za tune te drugi sektori. Lov tune strogo je ograničen, praktički ulovljeni primjerak mora se evidentirati, takav režim nema niti jedna druga riba, niti bilo koja druga kopnena životinja. Taj ribolov bi ove godine mogao obavljati 18 brodova, većinom sa zadarskog područja što nije čudno, budući da su kaljski ribari prvi iz Australije u Hrvatsku krajem prošlog stoljeća donijeli potrebnu tehnologiju i znanje. Pitanje je poštuju li i drugi u Europi pravila koja su usvojena jel nam napisi u medijima o ilegalnom izlovu tune govore da ilegalno tržište cvjeta. Zbog ilegalne trgovine plavo … tune upravo se i traži stroža kontrola izlova tune. Danas je prilika da se progovori i generalno o akvakulturi koja je definirana uredbom EU 1380/2013. Akvakultura je strateška grana u RH te kao takva sastavni dio i drugih strategija. Domaća hrana je najveće bogatstvo neke države, a ovo je upravo sektor koji proizvodi hranu, uz to zapošljava velik broj ljudi i pretežno je vezan uz naša ruralna i otočna područja. Zbog toga je ribarstvo i akvakultura od izuzetne važnosti ne samo kao gospodarska grana već i zbog svoje tradicije i kulturološkog značaja. U Registar ribarske flote RH upisano je 4039 plovila dok plovila za kočarski ribolov čine 14% ribolovne flote RH. izravno zapošljava oko 1400 ljudi u industriji prerade ribe radi oko 3300, ukupna proizvodnja u akvakulturi godišnje iznosi oko 17.000 tona u vrijednosti od 100 milijuna eura pri čemu uzgoj bijele morske ribe lubina i komarče obuhvaća gotovo 70% ukupne vrijednosti proizvodnje. Ribarstvo je uvijek imalo socijalni efekt otočnog i priobalnog stanovništva, a sada se svelo na tri, četiri velike tvrtke sa korporativnim upravljanjem koji dirigiraju politiku ribarstva i akvakulture prema sebi potpuno zanemarujući interese priobalnog i otočnog stanovništva. Pitanje je i plasmana ribe, svjedoci smo da sustav veletržnica ne funkcionira na zadovoljavajući način. Brojni su problemi više od dva desetljeća koja pratimo u sustavu veletržnice. Pitanje funkcioniranja veletržnica ribom sigurno te zanima i ribare i sve proizvođače u području akvakulture. Europska komisija nalaže da se u omotnicama za ribarstvo 40% poticajnih sredstava direktno ulaže u akvakulturi jer su svjesni činjenice da ulov ne može nadomjestiti rastuće potrebe europske populacije. A gdje je tu hrvatski građanin u konzumaciji ribe? Visoka cijena ribe i nedostatak jeftine ribe na tržnicama, primjerice srdela kao i niska svijest o važnosti konzumiranja ribe rezultira činjenicom da hrvatski građani godišnje pojedu od 8 do 10 kg ribe dok je europski prosjek 25 kg po stanovniku. Prije smo konzumirali više ribe iz slatkovodne, pa i onih iz ribnjaka. Kad govorimo o akvakulturi pitanje je što je s uzgojem slatkovodne ribe u ribnjacima diljem kontinentalne Hrvatske što je već u ovoj sabornici navedeno. Hrvatska je prije Domovinskog rata bila perjanica slatkovodnog ribarstva. Primjer prije ratnih, 18.000 tona slatkovodne ribe proizvodnja je pala 6 puta. Sramota je da naime strateška odrednica za 2020. godinu 5.000 tona za uzgoj toplovodne slatkovodne vrste. Treba napomenuti da se velike količine proizvoda u ratarstvu koristi u ishranu slatkovodne ribe pa su obiteljska poljoprivredna gospodarstva imala siguran plasman svojih proizvoda i znali su što treba proizvoditi. S obzirom na Europski zeleni plan i poticanje kraćih lanaca opskrbe nužno je pokrenuti aktivnosti vezane uz jačanje slatkovodnog ribarstva koje će potaknuti i razvoj ostalih pratećih djelatnosti. Dakle, predstavnici ministarstva kažite ministrici da se ne treba zatvarati u svoj kabinet u Vukovarskoj, nego izađe na teren, razgovara s ribarima, razgovara s proizvođačima ribe i u kontinentalnoj Hrvatskoj. Pitajte ih koji su njihovi problemi, izradite strategiju i akcijske planove koji potiču, kao i poticajno zakonodavstvo za proizvodnju ne samo plavoperajne tune koje će uglavnom pojesti Japanci jer si mi ne možemo priuštiti kilogram tune od 160 kuna do negdje čak i 250 kuna po kili. Zato treba poticati uzgoj ribe kako morski tako i slatkovodni koji će si hrvatski građani moći priuštiti bar 2 puta tjedno. Prije svako veće selo u Hrvatskoj imalo je svoju poljoprivrednu ribarsku zadrugu. Zašto više tome nije tako? Potičite zadrugarstvo i organizaciju ribara i proizvođača. Slijedeći puta kad dođete pred Hrvatski sabor nemojte samo da vam izmjene propisa EU budu razlog za izmjene zakona, valjda u Hrvatskoj imamo i vlastitu pamet kako pomoći ribarima i proizvođačima u akvakulturi na Jadranu ali i u kontinentalnoj Hrvatskoj. Nemojte mijenjati zakon da bi dobili još koju vrstu inspekcija pa tako ćemo sada imati i inspekcije ribarskih inspektora ovlaštenih državnih službenika u Ministarstvu financija, ali i veterinarskih i sanitarnih i poljoprivrednih inspektora i zaštite okoliša, neće se tu znati tko pije, tko plaća u inspekcijskom nadzoru. Klub zastupnika SDP-a podržat će ove izmjene zakona jer se odnose samo dakle na proizvodnju i kvote tuna, ali predlažemo za slijedeći puta predstavnike ministarstva da izrade jedan sveobuhvatni poticajni zakonodavni okvir za akvakulturu i inače za ribarstvo. Hvala lijepa.
Slijedeća je rasprava u ime Kluba Hrvatskih suverenista, uvaženi zastupnik Hrvoje Zekanović, njega nema, gubi pravo na raspravu. Pa slijedi Klub zastupnika HDZ-a, uvažena zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, pomoćniče ministrice, zastupnice i zastupnice uz obaveze koje za RH proizlaze iz članstva u EU i odnose se na usklađivanje našeg pravnog okvira sa nastalim izmjenama propisa unije, a što se većim dijelom u ovom aktu odnosi na uzgoj tuna, ovim prijedlogom zakona jasnije će se definirati najveća ulazna količina ulovljenih divljih tuna koja s smije unijeti na uzgajališta na području RH, a podzakonski akt utvrdit će način raspolaganja istom. Jasnijim definiranjem izdavanja dozvole za obavljanje djelatnosti akvakulture i uvođenje mogućnosti djelomičnog ukidanja dozvole olakšat će se korisnicima koji koriste nekoliko koncesijskih područja, administrativno rješavanje pitanja raspolaganja dozvolom. Uz navedeno, uzimajući u obzir kako uzgajališta različitih vrsta imaju različite objekte pa tako i građevine u vlasništvu RH ili u vlasništvu fizičkih ili pravnih osoba dopune članka koje se odnose na uvjete i obavljanje djelatnosti akvakulture treba protumačiti kao uklanjanje nepotrebnih administrativnih zapreka u obavljanju te djelatnosti. Značajne izmjena vezana je i uz omogućavanje sljedivosti tuna u uzgoju, označavanje uzgojnih instalacija i praćenje radnji na uzgajalištima tuna, ali i prilagodbe ovoga zakona europskim propisima kojima se uređuje ekološka proizvodnja i označavanje ekoloških proizvoda. Tuna je jedna od najcjenjenijih morskih riba, a za RH predstavlja jedan od najvažnijih izvoznih proizvoda. Jadransko more bogato je mladim, nedoraslim tunama. Uz navedeno imamo i povoljne klimatske uvjete i strujanje mora pa osim za ulov imamo i velike potencijale za ekonomski isplativ kavezni uzgoj tuna. Zbog toga je Međunarodna komisija za očuvanje i zaštitu atlanskih tuna dozvolila da se u Jadranskom moru za potrebe daljnjeg tova u kavezima iznimno love i tune lakše od dopuštenih 30 kg. Najveća količina tune koja se u RH može uzgajati iznosi 7.880 tona godišnje, a najveća maksimalna ulazna količina ulovljenih divljih tuna koja se smije unijeti na uzgajalište u RH iznosi 2.947 tona godišnje. Godišnje proizvodimo 3.200 tona tuna te tu postoji bitan prostor za povećanje, a dodatni potencijal može se prepoznati i u razvoju ostalih segmenata ribarstva s kojima je uzgoj tune povezan što sve zajedno može utjecati na modernizaciju ribarske flote, gradnju luka i pristaništa te ekonomski rast i zapošljavanje lokalnog stanovništva. U europskim smo okvirima pred novim financijskim razdobljem i pred drugačijim načinom realizacije politika pa tako i zajedničke ribarske politike. Istraživanja su naša budućnost te njihova primjena u sektoru ribarstva usmjerena prema alternativnim mogućnostima ishrane i sustava uzgoja mogu utjecat na smanjenje troškova uzgoja ali i na smanjenje ribolovnih napora. Ovdje je nezaobilazno i spomenuti važnost pristupa koji će uvažavati elemente održivog razvoja jer često događa da u usmjeravanju politika dajemo prednost djelatnostima koje pokazuju trenutnu dobit a čiji dugoročni rezultat je nepredvidiv. Ono što ne smijemo zaboraviti jest da tuna ne može živjeti i zagađenom okoliš pa njen uzgoj itekako ovisi o čistoći mora. Ovo je pitanje vrlo složeno i zahtijeva angažman dionika raznih sektora a najvažnije je održati prirodne procese u moru i tu se opet vraćamo na koncept održivog razvoja. Zato se nadam da će Zakon o akvakulturi poticajno utjecati na sektor prerade ribe, posebno tune jer je poznato da Hrvatska najviše izvozi svježu, rashlađenu i smrznutu plavorepu tunu a uvozi konzerviranu tunu. Još uvijek se sva uzgojna tuna izvozi na tržište Japana premda se u zadnje vrijeme javljaju pokušaju diversifikacije tržišta prema Kini i prema zemljama EU-a. Prihodi od izvoza tune su visoki, isto možemo vezati uz kvalitetu i cijenu koju tuna ostvaruje na izvoznim tržištima. Gledajući prva 3 mj. ove godine prema podacima HGK-a, suficit vanjsko-trgovinske bilance za sektor ribarstva približio se iznosu od 35 milijuna eura. S druge strane, činjenica je da izvozimo najkvalitetniju ribu a vrlo često uvozimo ribu koja nije toliko visoke kvalitete. Naime, samo 10 do 15% tune ulovljene u Hrvatskoj, završi na hrvatskom tržištu a uvoz tune u RH je oko 6 000 tona godišnje. Pravo je pitanje možemo li s jedne strane stvoriti pretpostavke za izvoz proizvoda sa dodanom vrijednošću a što bi uvelike utjecalo i na očuvanje otočnih ruralnih zajednica kroz dodatno zapošljavanje a s druge pak strane, osigurati veću potrošnju domaće tune na domaćem tržištu. Naime, prosjek konzumacije ribe u Europi prema podacima Europskog tržišnog opservatorija za proizvode ribarstva i akvakulture iznosi 25,5 kg po stanovniku godišnje. Razlike naravno postoji između različitih država članica pa je rekorder u konzumaciji Portugal sa 55,3 kg po stanovniku no u većini država članica potrošnja je ispodprosječna. Konzumacije ribe u Hrvatskoj vrlo je niska i prema istom izvoru iznosi svega 18,4 kg po stanovniku godišnje. Generalno gledajući pogotovo nakon pandemije virusa COVID 19, potražna za domaćim, lokalno proizvedenim poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima raste. Ovaj trend prisutan je i na tržištu ribe i ostalih morskih plodova pa se kupci radije odlučuju za konzumacije ribe hrvatskog podrijetla, što je pozitivno. Ovo vrijeme koje je samo po sebi izazovno i teško, moramo prepoznati kao priliku za hrvatske poljoprivrednike i ribare kako bi ostvarili lakši plasman svojih proizvoda ali i kako priliku za potrošače kojima je dostupnost domaćih proizvoda potrebno osigurati putem kratkih lanaca opskrbe a čime se direktno onda utječe i na povoljniju cijenu proizvoda i raspoloživost te indirektno i na smanjenje troškova transporta i smanjenje nepovoljnog utjecaja na okoliš. Naglasit ću i posebno važnost označavanja proizvoda kao i njihove sljedivosti te podsjetiti kako je zajednička organizacija tržišta za proizvode ribarstva i akvakulture bila prva komponenta zajedničke ribarstvene politike kojom su kao ključni elementi postavljeni upravo zajednički tržišni standardi, informacije za potrošače i organizacije proizvođača. Na kraju, podržavajući ove izmjene zakona, želim pozvati sve naše građane da kupuju hrvatsko jer hrvatskoj e najbolje. Hvala lijepo.
Hvala. Uvaženi zastupnik Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, s obzirom na ove nove korona mjere a ja ne mogu biti istovremeno u sabornici sa svojim kolegama iz kluba Hrvatskih suverenista, [[Upadica Sanader: Šta kažete, niste rekli, nisam vas razumio što hoćete.]] Znači, jel me čujete? [[Upadica Sanader: Prekid ili šta?]] Dakle, s obzirom na ove nove korona mjere, ja ne mogu biti istovremeno u Saboru sa svojim kolegama iz kluba, zakasnio sam 2 sekunde, jesam, zakasnio sam ali evo molim vas [[Upadica Sanader: Niste 2 sekunde.]] za jednu malu toleranciju, ako mi možete omogućiti da govorim jer jednostavno nije moguće napraviti taj transfer ljudi u tom roku koliko je propisano ovim novim korona mjerama. Ako možete izaći u susret, ja bi bio zahvalan.
Ja to ne mogu i nisam dvije sekunde, ja sam čekao i gledao sam po sabornici, vas nije bilo [[Upadica Zekanović: Dobro, 4 sekunde, ok. Jel možete ili ne možete?]] Ne mogu po Poslovniku jer nije to stvar moje dobre volje [[Upadica Zekanović: Ne možete, jel? Onda tražim stanku.]] Nije stvar moje dobre volje [[Upadica Zekanović: Onda tražim stanku.]] Izvolite.
Kolega molim vas, dopustite mi da govorim. Znači tražim stanku ispred kluba Hrvatskih suverenista, na početku naravno vezano za ovaj zakon i o tome ću reći ali prvo moram ukazati na prvo jednu netoleranciju čovjeka koji vodi ovu sjednicu a to je potpredsjednik Sabora koji za 4 sekunde dok se mi izmijenimo ovdje, ne može pričekati mene odnosno omogući mi da govorim i mislim da to je netolerantno i da se ovdje pokazuje kako HDZ upravlja Hrvatskim saborom i kako sputava demokraciju. A sad vezano uz ovu temu, ovdje bi pohvalio zapravo izlaganje kolegice Petir koja je ovdje koliko ja vidim, ušla jako dobro u temu, za razliku od državnog tajnika koji nije rekao ove sve činjenice koje je rekla upravo kolegica Petir, a bilo bi dobro da smo to čuli iz vaših usta. Ono što je ključno, ja bi ovdje naglasio, da Hrvati ne jedu hrvatsku tunu, da Hrvati ne jedu najkvalitetniju ribu koja se ulovi u hrvatskom moru nego da se ta riba mahom izvozi. I ne kažem ja da je netko protiv izvoza ali mi moramo naći nekakav institut da mi ne kupujemo smeće iz Španjolske ili ne znam ni ja, iz Latinske Amerike, i to serviramo Hrvatima na stol jer 80 ili 90% ribe pogotovo tune koja dolazi na hrvatske stolove je treće kategorije a onu najbolju ribu iz hrvatskog mora, najfriškiju, najsvježiju ribu, mi izvozimo i to je onaj najveći problem. Nadalje, ovdje moram postaviti pitanje što je sa zaštićenim ekonomskim ribolovnim pojasom kad smo određivali kvote? Je li taj pojas s obzirom da tamo ribare, gotovo isključivo Talijani a naš je prostor, to je prostor znači na kojem je Hrvatska ostaviti punu suverenost, je li on ušao u računicu talijansku ili hrvatsku? To me zanima. Da li taj prostor se podrazumijeva kao prostor i na njemu se računaju kvote hrvatske ili talijanske? To mi nikako nije jasno, ja bi volio da nam to državni tajnik odgovori ovdje sa, znači dok smo u saboru.
Odobravam stanku do 10 i 35 i moram reći radi istine vi niste bili 4 sekunde zakasnili. Drugo, nije bilo nikakve izmjene jer niko nije sjedio na vašem mjestu. Na početku ove točke vi ste bili tu, izašli ste van. Znači vi niste nikog mijenjali niti je vas ko, vas nije niko mijenjao, nit ste vi nekoga mijenjali, tako da nekorektno i netočno, a to mogu provjeriti se na kamerama da govorite neistinu i da tvrdite da mi provodimo nekakvu raspravu na takav način. Do 10 i 35 stanka. [[STANKA U 10,32 SATI]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,35 SATI]] Stanka završila, u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta Ružica Vukovac.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Kako nas je izvijestio predlagatelj glavni cilj donošenja ovog zakona jest usklađivanje Zakona o akvakulturi s nastalim izmjenama propisa EU u dijelu koji se odnosi na uzgoj tuna. Odmah na početku istaknut ću kako je uredba na koju se predlagatelj poziva donesena 17. svibnja 2017.g. Zakon o akvakulturi donesen je u ovom visokom tijelu isto tako 2017.g. Prva izmjena Zakona o akvakulturi išla je 2018.g., dakle usklađujemo se s propisima EU čak 3,5.g. kasnije. Ovim zakonom propisuju se izmjene i dopune pojedinih članaka na način da se utvrđuju odredbe vezano uz najveći kapacitet uzgoja tune kojim raspolaže RH i najveće ulazne količine ulovljenih divljih tuna koja se smije unijeti na uzgajališta na području RH, određuje se praćenje i obavljanje radnji koje će omogućiti potpunu sljedivost na uzgajalištima tuna, te uvođenje registra plovila u akvakulturi. U pojedinim člancima mijenjaju se postojeći ili dodaju novi stavci u svrhu učinkovitije provedbe inspekcijskog nadzora nad uzgojem tuna. Inspekcijski nadzor je zasebna tema i o njoj ću govoriti u završnom izlaganju ispred Kluba Domovinskog pokreta. Dakle, tuna kao najvažniji predstavnik grupe krupnih plavih riba je pod upravljanjem ICCAT-a i u toj komisiji Hrvatska učestvuje putem svojih delegata, ali također i putem delegata EU. Obzirom na takvu strukturu najvažnije je da Hrvatska proaktivnom politikom zastupa interese naše ribarske industrije koja se bavi ribolovom i uzgojem tuna, te na najtransparentniji način dijeli nacionalnu kvotu na sudionike u ribolovu. Također poučeni iskustvom SAD-a gdje je više od 25% nacionalne kvote dodijeljeno sportsko rekreacijskoj kategoriji jer je ustanovljeno da je iz financijskog aspekta vrijednost tune ulovljene u sportsko rekreacijskom ribolovu višestruko veća od one ulovljene u gospodarskom. Treba se radi razvoja tog visoko kvalitetnog dijela turizma povećati dio namijenjen toj kategoriji ribolova obzirom da je trenutačna kvota skoro pa zanemariva i bez pravog učinka. Nakon razgovora s predstavnicima udruga koje se bave izlovom i uzgojem dobili smo konkretne prijedloge kojima bi se ovaj prijedlog izmjena i dopuna mogao doraditi i biti učinkovitiji. Svi prijedlozi dostavljeni su predlagatelju na Odboru za poljoprivredu u nadi da će biti prihvaćeni, a ovdje ćemo izdvojiti samo neke. Kako je za uzgajališta morske ribe na kopnu potreban koncesijski zahvat mora kao i ispust mora, te je nekad prisutna kombinacija korištenja slatkovodne kopnene i morske vode, nužno je ovim zakonom predvidjeti da je korisnik ishodio odgovarajuće akte kojima se ostvaruje pravo korištenje kopnenih voda za potrebe obavljanja djelatnosti akvakulture sukladno posebnom propisu o vodama odnosno posebnom propisu o poljoprivrednom zemljištu u slučaju obavljanja uzgoja na kopnu uz korištenja kopnenih odnosno morskih voda. Također je potrebno uz nekoliko, ukoliko netko ne obavlja uzgoj na pomorskom dobru više od 2.g., što se vidi iz samih očevidnika i inspekcijskim pregledom na terenu, a ima dozvolu za uzgoj, kroz izmjene i dopune definirati ukidanje dozvole. Naime, pored oduzimanja dozvole za uzgoj trebao bi ići i prijedlog za oduzimanje koncesije jer se isto pomorsko dobro ne koristi i s time gospodarstvo, pa i proračun RH gubi sredstva. Dakle, korisniku ostaje u obvezi samo plaćanje fiksne nadoknade. Nužno je posebno regulirati mogućnost eksperimentalnog uzgoja, pogotovo za uzgoj školjkaša i ostalih morskih organizama osim riba u cilju definicije pogodnosti akvatorija za uzgoj. Dakle, i ovdje se zadire i u Zakon o koncesijama. Potrebno je omogućiti pilot uzgajališta manjih gabarita kao i razna tehničko tehnološka rješenja u samoj pripremi. Važno je omogućiti zaštitu nasada školjkaša i drugih morskih organizama od predatora na način da se dozvoljava postavljanje zapreka u uzgoju kao i izlov ribe na području koncesije od strane ovlaštenika za ribolov. Pri tome se ukoliko sam uzgajivač nije i ovlaštenik povlastice za ribolov, sklapa ugovor između koncesionara i ovlaštenika uz suglasnost nadležnog ministarstva. Potrebno je definirati i omogućiti periodično korištenje koncesijske površine za odmor lokaliteta u slučaju opredjeljenja uzgoja s odmaranjem površina. Ribari su nam se požalili između ostalog i na problem raspodjele kvote tuna između ribara i uzgajivača, ali i na poteškoće prilikom dobivanja koncesija. Kako šturi i uglavnom nedovoljno precizni podaci pokazuju, udjel cijelog sektora ribarstva u bruto domaćem proizvodu RH ne prelazi 1%. S druge strane utjecaj i važnost ribarstva u Hrvatskoj, posebice za priobalno i otočno stanovništvo, ne mjeri se na adekvatan način jer je prema istraživanjima barem 10 000 osoba direktno zaposleno u ribarstvu. U skladu s nekim drugim zemljama članicama gdje se broj osoba direktno zaposlenih u ribarstvu množi s 10 da bi se dobio broj osoba koje ovise o ribarskoj industriji, taj se broj penje i na 100 000 osoba koje ovise o stanju ribarske industrije. Stoga je jasno da taj segment industrije zaslužuje jasnu strategiju s vrlo precizno naznačenim ciljevima i rokovima njihova postizanja. Koristim priliku istaknuti kako Hrvatska osim formalnih strategija uslijed zahtjeva EU od svog nastanka nije imala pravu i stručno definiranu strategiju ribarstva, jasno je kako se hitno mora napraviti strategija koja se, koja će obuhvatiti sve aspekte ribarske industrije, te definirati važnost ribarstva ne samo za priobalno i otočno stanovništvo već i za komplementarnu industriju posebice turizam. Nadalje, potrebno je maksimalno pojednostaviti propise i iskoristiti sve mogućnosti koje pruža regulativa zajedničke ribarske politike EU, čime se ribarima olakšava i omogućuje jednostavnije obavljanje ribolova uz uvažavanje mjera odgovornog ribolova. Za kraj želim istaknuti značaj jasno definiranog razvoja i riboprerađivačke industrije i akvakulture. Obje grane ribarske industrije imaju slične probleme, konkretno nedostaje diverzifikacija proizvoda jer su riboprerađivači uglavnom fokusirani na proizvodnju, manje-više, manje vrsta konzervite soljene ribe, a u akvakulturi je situacija još lošija jer se uzgaja tek nekoliko vrsta riba pri čemu je rijetko zaokružen kompletan ciklus proizvodnje od ikre do gotovog proizvoda, a slično nam je i u školjkarstvu. Pri tome su uzgajivači dodatno opterećeni lokalnim politikama koje uglavnom priječe razvoj akvakulture ograničavanje predviđenih područja. Problem lokalne politike je također izražen i u drugim granama ribarske proizvodnje jer lokalni prioriteti uglavnom nemaju nikakvih dodirnih točaka s nacionalnim prioritetima što je posve apsurdno. Stoga se izrada sveobuhvatne strategije ribarske industrije koju bi tada poštivala i njome se rukovodila cjelokupna država, ali i lokalna administracija nameće kao logično i nužno rješenje. Hvala vam.
Uvaženi zastupnik Miro Bulj će raspravljati u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista.
Hvala lijepo. Evo, pred nama je još jedno usklađivanje uredbe, svakodnevno usklađujemo uredbe, usklađujemo direktive sa hrvatskim zakonodavstvom, u biti u primjeni pa kao i u akvakulturi ovim zakonom u biti poglavito što se tiče ribarstvu Hrvatska ima se resurse ima perspektivu razvoja, međutim sve što donesemo ovdje donosi li se protiv interesa samog ribara. Kad govorimo i o tuni i ovim usklađivanja od inspekcije do koncesije, do očuvanja okoliša o tome se može raspravljati na dugo i široko ali je činjenica da naš Jadran, naše more nismo dovoljno zaštitili inače i bez gospodarstva, gospodarenja ribom tako da proglašenje isključivog gospodarskog pojasa u ovome saboru je se u nekoliko navrata u proteklom mandatu je moj klub, Klub MOST-a predlagao, nažalost većina u Hrvatskom saboru je bila protiv, tako da naš gospodarski tj. riblji fond, ribarske flote talijanske uništavaju doslovno oru nam podmorje, brananu nam podmorje jer nemamo snage i hrabrosti usprotiviti se lobijima unutar RH koji pogoduju o ovome slučaju Talijanima i ostalima. Zbog čega, to se sada postavlja pitanje, državni tajnik o tome neće imati što kazati ali je činjenica da Vlada Andreja Plenkovića to nije htjela podržati. Što se tiče ribljega, što se tiče same tune, što se tiče evo izmjene zakona i sve što ste naveli vidio sam da je u javnom savjetovanju HGK imamo nekoliko primjedbi tj. veći broj primjedbi koji nisu prihvaćeni, volio bih da tajnik reče razloge zbog čega to nije prihvaćeno ili volio bih da je malo širi i opširniji i da reče vjerojatno ljudi koji se bave unutar toga s ovim poslom nešto više znadu i njihove potrebe koje trebaju. Nitko od nas nije protiv gospodarenja, dodjeljivanja kvota, koncesija, međutim zaista RH, naši građani po stanovniku 10 kg ribe koriste godišnje. EU, u Europi tj. prosjek je oko 25 čak ima kg po stanovniku, u Portugalu je primjera 50 kg. I mi imamo resurse i potencijale koje ćemo iskoristiti ako govorimo o morskom ribarstvu, pitao sam vas i o slatkovodnom jel govorimo ovdje široko jel, slatkovodnome, ja sam spomenu najveće ribogojilište u Europi koje je zbog 3 stvari uništeno, privatizacija, dugovi, stečaj. I vi ste to rekli na moje pitanje. Međutim, resurs koji je napravljen '81. godine, ribogojilište Ruda to je rijeka uz samu, pritok rijeke Cetine ima 240 bazena od toga je 100 mrestilište i mi uvozimo ribu, a prije nekoliko godina je doslovno zatvoreno to ribogojilište od rijeke Cetine na Rudi da bi se ti ljudi koji tu žive na tome području u općini Otok Dalmatinski kod Sinja, da bi se protivili, slali dopise da se taj resurs koji je napravljen '81. godine, ponavljam 800 tona je bio kapacitet ovaj pastrve koja se odgajala u čistoj, bistroj rijeci Rudi, volio bi da oni koji dođu u Cetinski kraj posjete taj kraj koji je doslovno prazan, tu je radilo 40 ljudi i dopisi ministarstvu, vama u ministarstvu, premijeru, tih ljudi, naroda iz te općine, načelnika općine, vijećnika, nitko ništa ne poduzima i naravno da će ljudi iseljavati iz toga područja. Doslovno dio sela Ruda nema vodoopskrbu, a otale se napaja cijeli splitski bazen, imaju ribogojilište 240 bazena, najveće ribogojilište pastrve u Europi je sada u, komunalno devastirano, još uvijek ne, može se spasiti, tu protječe rijeka i ništa nema, ništa ne proizvodimo. Znači imamo mi u slatkovodnom i morskom ovaj gospodarski razvoj omogućiti našim ljudima. Znam da je ovaj zakon se odnosi na tunu, znam da je ovo uredba koju mi prepisivamo, ali mi samo 1% našega gospodarstva iz ribljega, od riba. Pa pogledajte koliko …/nerazumljivo/… Talijani, mi nismo imali snage i hrabrosti u biti zaštiti naš resurs. Razgovarao sam sa ribarima koji imaju svoje naravno, manje flote, oni ne mogu uloviti, nije im dozvoljeno gdje Talijani love. Bio sam u Tribunju s ljudima koji imaju svoje, bore se, brojne, čak jedna obitelj, toliko se požrtvovno bori, ali teško je opstati. Teško je opstati našem ribaru na našemu moru. Zato što vi iz ministarstva pogodujete talijanskim flotama, a ovaj Sabor nije ima snage proglasiti .../nerazumljivo/... punu primjenu isključivog gospodarskog pojasa nego nekakvog čudnovatog kljunaša tada u režiji Šeksa ste proglasili za vrijeme Sanadera ekološki ZERP, zaštićeni ... [[Govornik se ne razumije.]] ribarski pojas. Hrvatskoj ima pravo po međunarodnom pravu iz '82. po Konvenciji UN-a proglasiti IGP. Mi to imamo pravo po međunarodnom pravu. Vijeće Europe nalaže Hrvatskoj da zaštitimo naše, naš Jadran, naš riblji fond. Međunarodne teritorijalne vode, a ne da nam Talijani sa svojim flotama doslovno branaju, uništavaju floru i faunu i riblji fond. I u ovome Saboru u prošlom mandatu u dva navrata nisu imali snage to podržati. Ja ne znam koji je razlog kolege iz većine, ne znam razlog, ali znam da devastiramo naše resurse. Znam da ih devastiramo i puštamo strancima da ih devastiraju, da ugrožavaju naš riblji fond koji možemo gospodariti i sad mi prepisivamo nekakve uredbe EU. Ovdje se radi o tuni, radi se o koncesiji, radi se o inspekciji, radi se o ekologiji, radi se ne znam o čemu, a u biti vi u ministarstvu ste tolike štete napravili za naše ribare, za hrvatsko gospodarstvo da su one nemjerljive, one su povijesno nemjerljive jer su utjecale na demografski pad, na odlazak ljudi vanka, van u druge zemlje, u treće zemlje. Jer naš resursi i potencijali, kako u morskim vodama, tako i u slatkim vodama je ribarstvo moglo biti jedna od jačih grana u RH. Mi smo ekološki očuvana još uvijek imamo prirodu, naše resurse, to što se mi ne odnosimo prema našoj kulturi, tradiciji, povijesti, našoj, to je drugo. Ništa nije problem, SDSS-ovom načelniku Civljane i HDZ-ovom zamjeniku Civljana doć i srušiti pločasti most iz 15. st. na rijeci Cetini. Tamo vam nije problem ni uzorat Cetinu, brige vas za pastrvom i za povijesti hrvatskom. Vi hoćete izbrisati, vi je želite izbrisati. A nećete, vratit ćete taj pločasti most i SDSS i HDZ, vratit ćete ga, ja vam kažem. Ima u subotu prosvjed. To su poruke koji ljudi vide iz tih područja. Poruke su da brišete povijest i tradiciju, da naš resurse koje je hrvatski narod u Domovinskom ratu obranio, a stoljećima je pokušao očuvati pod raznim tiranijama, veće štete vi radite nego svi okupatori, od Turaka na ovamo. Pa kakvi fašisti, kakvi kraljevi srpski, kakvi komunisti, ništa. Ribogojilište u Rudi, 240 bazena najveći u Europi u proizvodnji pastrve, devastirano, opljačkano, i nemate rješenja godinama. Kako nemate rješenja. Pa to rješenje je ključno, ne samo što ćemo proizvoditi zdravu ribu i što će Hrvati neće jesti smrznutu ribu uvozenu iz EU tko zna s čime i kako hranjeno i gdje je uzgajano. Nego ćete ostaviti te ljude da rade tu, da rade u mom cetinskom kraju, ne znam u drugim krajevima, u priobalju, u Slavoniju iz rijeke, nebitno. Nemamo snage i hrabrosti i odvažnosti zaštititi naše resurse. Meni nitko nikada neće moći objasniti zašto hrvatska, HS nema snage proglasiti IGP, punu primjenu, osim što slušamo europske činovnike i pogodujemo njihovim lobijima. Mi to moramo napraviti. Možemo mi pričati o uredbi .../nerazumljivo/... uredbi europski ovaj, koji implementiramo ovdje o tuni. O koncesijama, rekao sam, svemu, hrani, ovom, onom. Međutim, činjenica je da naša politika, politika hrvatskih vlasti, nadležnog ministarstva je najveća štetočina za gospodarenje našom ribom. Hvala lijepo.
Idemo na pojedinačne rasprave, prvi je uvaženi zastupnik Ljubomir Kolarek.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane državni tajniče, kolegice i kolege. Želio bih pozdraviti izmjene i dopune Zakona o akvakulturi. Svakako da je potrebno uskladiti postojeće propise sa nastavnim izmjenama propisa EU. Ovdje se posebno uređuju propisi koji se odnose na uzgoj tuna jer čuli smo i znamo da je tuna vjerojatno najuspješnija hrvatska izvozna priča u području hrane. A akvakultura sektor u kojem bilježimo kontinuirani rast proizvodnje. Isto tako, slažem se da je ovo korak dalje prema kvaliteti naših proizvoda jer ojačavamo inspekcijske kapacitete i odvodimo parametre koji će omogućiti sljedivost proizvoda na koji toliko inzistiramo. Hrvatska je nažalost veliki uvoznik hrane, a vanjsko-trgovinski deficit nam je oko milijardu eura. S druge strane, u sektoru ribarstva bilježimo suficit u robnoj razmjeni pri čemu izvoz akvakulture sudjeluje sa udjelom velikim, 45%. Prema smjernicama i strateškim smjernicama ustvari za održivi razvoj akvakulture u EU došlo do sam do zanimljivih podataka, da je od ukupne potrošnje proizvoda ribarstva EU 65% se uvozi iz trećih zemalja a 35% iz EU zemalja odnosno Eu porijekla, od toga 25% dolazi iz ribarstva a svega 10% iz akvakulture. Budući da se radi o prijedlogu morskih resursa a izlovne kvote su sve manje, jedini način da se kompenzira manjak proizvodnje ribarstva i akvakultura, tj. uzgajivači, u tome Hrvatska ima veliku šansu i potencijal za daljnji razvoj i povećanje izvoza proizvoda akvakulture. No, ja se nadam da je ovaj zakon jednostavno prethodnica dviju stvari koje su i bitne i važne, a to su razvojne strategije poljoprivrede i akvakulture jer ovakva organizacija, kontrola, čistoća u proizvodnji, uzgoju potrebna nam je u cijeloj poljoprivrednoj proizvodnji. Prava strategija bi povećala produktivnost i klimatsku otpornost poljoprivredne proizvodnje, ojačala bi konkurentnost poslovnog okruženja poljoprivrednog, ribarskog poslovnog sustava i napravila bi velike pretpostavke za obnovu ruralne ekonomije i poboljšala bi život i standard u ruralnom prostoru o kojima svi mi težimo da se taj ruralni prostor digne na veću razinu. Na taj način bi sve mjere Vlade RH donesene i u prošlom mandatu i sada, mjere koje su već donijele povećanje broja poljoprivrednika, povećanje korisnika izravnih plaćanja, mjere koje pomlađuju hrvatske poljoprivrednike bile vidljive. Poljoprivreda je dio nacionalnog identiteta i zato ne smijemo ostaviti po strani, trebamo ju dignuti sa novim strategijama i akvakulture i poljoprivrede na višu razinu, a ovaj zakon i izmjene zakona itekako podržavam.
Slijedeće rasprava uvažena zastupnica Ružica Vukovac.
Poštovani, vezano uz današnju temu nužno se nameće postaviti pitanje tko predstavlja hrvatske ribare? U EU organizacije proizvođača smatraju se presudnima u ostvarivanju svih zacrtanih ciljeva zajedničke ribarske politike i zajedničkog tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture. Stoga se i ribari kao proizvođači hrane organiziraju u profesionalne udruge proizvođača koje kao članove imaju profesionalne ribare i njihove tvrtke i obrte, ribarske zadruge te sve ostale ribarske subjekte koji sudjeluju u ribarskoj industriji. Europski fond za pomorstvo i ribarstvo je dobar dio svojih sredstava namijenio upravo takvim profesionalnim udrugama proizvođača jer ih smatraju vitalnim dijelom koji može utjecati na razvoj i na jačanje ribarske industrije. Takve profesionalne udruge u koje se ribari i ribarski subjekti učlanjuju na dobrovoljnoj bazi su pravi predstavnici ribarske proizvodnje te u zavisnosti od njih i njihovih ciljeva dakle mogu biti udruge kočara, udruge plivarićara, udruge onih koji love škampe ili primjerice pojedinih otoka itd., komuniciraju s nacionalnim, nacionalnom i europskom administracijom izražavajući interese svojih članova neovisno o politici. Nasuprot takvoj uobičajenoj organizaciji kod nas se pravi predstavnici ribara niti ne postoje. Svi trenutačni tzv. predstavnici ribarskog sektora dolaze kao predstavnici Hrvatske gospodarske komore ili kao predstavnici Hrvatske obrtničke komore što s pravim predstavljanjem ribara prema europskim ali i svjetskim standardima nema nikakve veze jer su obje komore poludržavne organizacije pa ispada da država razgovara sama sa sobom. Poseban problem kod nas je što je članstvo u tim komorama obavezno za ribare te sukladno tome glas ribara i nema nikakvu posebnu težinu prilikom artikuliranja stavova koje bi obje te komore trebale prenijeti državnoj administraciji obzirom da ne postoji sustav odgovornosti gdje se odgovara za loše izvršeni posao. Dodatno obje komore su pod velikim uplivom politike koja je uglavnom u suprotnosti sa pravnim interesima naših ribara. Takav sustav organizacije ribara postoji još od osnutka Hrvatske države i od onda se ništa nije promijenilo, čak niti ulaska RH u EU. U publikaciji financiranoj od strane EU odnosno Europskog parlamenta koji su napravili škotski ribari pod nazivom „Stanje ribarske industrije i odnos sa zakonodavcima“ usporedba Škotske i Hrvatske jasno se apostrofira problem pravih predstavnika ribara u Hrvatskoj te se ističe da je takav sustav veoma loš jer ne dopušta zastupanje pravih interesa ribara. Stoga se cijeli današnji sustav organiziranja naših ribara s pravom naziva sustavom koji je naslijeđe komunističke prošlosti. Prema tome, ribare treba osloboditi obveznog članstava u Hrvatskoj gospodarskoj komori i Hrvatskoj obrtničkoj komori te pomoći njihovom organiziranju u udruge proizvođača posebno koristeći dostupna sredstva Europskog fonda za pomorstvo i ribarstvo. Hvala lijepo.
Slijedeća rasprava, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Ovaj zakon kao što sam rekao je usklađivanje uredbe Zakona o akvakulturi u biti prepisivanje uredbi i direktiva i svaki dan, ja ne znam koliko mi sad u jednom mandatu prepišemo uredbi i direktiva EU, a u biti primjene su nula i nema neke učinke za razvoj u ovome slučaju ribarstva, akvakulture djelatnosti, a također nema ni u poljoprivredi. Hrvatska država je država, ovdje se radi o zakonu o tuni, usklađivanje i ne znam što sve ne, koncesije u biti nit ko šta pita ribare niti će Hrvatska nastavi li ovako uskoro imati svoje ribare. RH u ovome trenutku nikad više u poljoprivredi ukupno tako i u ribarstvu nije uvozila prehrambenih proizvoda preko 3 milijarde eura, a nikad manje izvozila, nikad više poticaja nisu dobivali poljoprivrednici, ribari. A kome to odlazi? Tko za, ne odlazi očito ni ribarima, ni poljoprivrednicima nego onima koji mešetare tim novcem koji bi trebali služiti za razvoj i sela i otoka i RH. To je ključno pitanje kad mi razgovaramo. Mi ćemo glasati o ovoj uredi, o ovoj izmjeni, mi ćemo o njoj govoriti sve najbolje i po pitanju okoliša, utjecaja na okoliš tune, s čime se hrani tuna, što jedemo mi, ali u RH resursi koje mi imamo, ponavljam resursi koje mi imamo, mi ih ne koristimo. Mi nismo imali snage i hrabrosti proglasiti isključivi gospodarski pojas, prije svega da bi se dodovrili europskim činovnicima, a to je bilo u slučaju za vrijeme Ive Sanadera pa u prijašnjoj vladi zato što nas je Haag tada pritiskao pa da bi se dodovorili Haagu onda nismo imali snage proglasiti isključivi gospodarski pojas, dok se uhićivalo, lociralo, transferiralo i procesuiralo ona Šeksova stara izjava hrvatske generale tj. hrvatske vojnike koji su oslobodili Hrvatsku domovinu u to vrijeme smo dali ponavljam, svima da tezgare sa našim gospodare našim ribljim fondom na našem području. A također kada govorimo o ribarstvu opet ću ponoviti i proizvodnje ribe, slatkovodno ribarstvo mi imamo uvjete od Slavonije do Prevlake, imamo brojne rijeke, imamo mogućnosti, imamo čak izgrađene resurse, imamo taj potencijal koji u gospodarstvu trebamo iskoristiti. Ponavljam, u Cetinskom kraju imamo najveći u Europi ribogojilište pastrve koje je rastureno, proizvedeno '81. godine rastureno, najprije privatizirano pa je zaduženo i sad aje naravno u stečaju. Tu je radilo 40 ljudi. Znate li koliko to znači za to područje 40 ljudi koji je kapacitet ribogojilišta je bilo 800 tona ribe pastrve, domaće pastrve. Mi uvozimo, ej, mi uvozimo smrznutu stranu ribu, ko zna čime hranjenu, kako hranjenu i što jedemo. I ovdje postavljam ključno pitanje, zašto taj kapacitet, od 240 bazena od kojih je 100 za mrjestilište ribe, a ostalo za uzgoj ribe, zašto mi to ne pokrenemo, zašto to ne pokrenemo? Znate šta znači u cetinskom kraju, Dalmatinskoj zagori u mojoj županiji, Dalmaciji 40 radnih mjesta. A šta znači za sve građane RH koji smo na dnu po korištenju ribe 10kg po glavi stanovnika, europski prosjek je 25kg. Rekao sam Portugal 50kg po glavi stanovnika godišnje pojede ribe, po glavi stanovnika. Pa pogledajte vi gdje smo mi. Imamo sve uvjete za proizvodnju hrane, a mi nikad više nismo uvozili. Zašto? Jel štetočine unutar ministarstava rade za uvozne lobije, štetočine. I ove zakone što mi prepisivamo samo ih prepisivamo da se hvalimo kako smo mi europski uskladili ovdje sa kravatom i odjelom uskladili smo sve, a u biti pogoduje se uvoznim lobijima. Ne samo u ribarstvu tako i u poljoprivredi, tako u stočarstvu, tako u svim segmentima. Pa kako je to moguće da su naše livade prazne, naša ribogojilišta prazna? Pa lako što je to prazno nego dvije trećine Hrvatske su zbog takve politike iseljene. Naš ribar sada lovi u stranim morima dok strani u našem lovi ribu i naš poljoprivrednik i seljak kopa tuđu zemlju, a naša je pod korovom i to je problem gospodo iz ministarstva. Dosta mi je vas i vaših ukravećanja ima ovih pet godina.
Ima jedna replika uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj mislim da ste dobro ovo primijetili posebno jel to pogodovanje nekim lobijima očito je. Imate slučaj Meggle u Osijeku gdje je 160 radnika bilo na bubnju recimo to tako kolokvijalno, imali smo neke neslužbene najave da će dio proizvodnje ostati, neće li, ali što to znači za 160 radnika, za kooperante za cijelu proizvodnju mlijeka u Slavoniji? Ona je na koljenima, isto kao što je i ribarstvo ovo o čemu ste pričali. E sad dobro je pitanje zašto je tome tako, zašto se stalo stvara atmosfera koja ne pogoduje poduzetništvu, ne pogoduje proizvodnji, ne pogoduje da ljudi ostanu i da žive od svoga rada, govorimo prije svega ovdje o poljoprivredi?
Odgovor.
Vaše pitanje je i odgovor. Hrvatska nikada više nije davala za poticaje, a mi nemamo u biti mljekarske proizvodnje doslovno smo je uništili, o tome će moja kolegica reći jel se bavi time i ja sam djelomično bio u tome, znači mi smo uništili mljekarsku proizvodnju, naše livade. Mi dajemo poticaje npr. u krškom području ljudima koji doslovno ne znaju kako krava izgleda, to je … pa sam rekao da ne znaju koliko krava ima sisa, doslovno ogroman novac. To je omogućeno, sve oni ispoštivaju iz ministarstva, sva ona sredstva dadu gdje treba dati, ali kome? Kome? Pa ne možemo nikad davat više poticaja nerazumno je, a da nemamo mljekarske proizvodnje, da uvozimo sve da uvozimo od mlika do mliječnih proizvoda, a tako i u ribljem fondu. Pa zbog čega je dvije trećine Hrvatske prazne? Zbog njih. Šta mi donosimo ove uredbe, svaki dan puste uredbe i direktive i on dođe ovdje ukravaćen ispod ovog lustera ispričaju nam ovdje bajku evo uskladili bi mi sa EU, mi ćemo odjedanput živjet. Dvije trećine su Hrvatske prazne, a to moremo lako usporediti. Pogledajte i poljoprivredu od kada smo ušli u EU do danas pa ćete vidjeti da je to sve obmana i ovo što prepisivamo. Zašto? Jel to ne primjenjujemo, a pogoduje se uvoznim lobijima. Hvala lijepo.
Uvažena zastupnica Marijana Puljak je sljedeća pojedinačna rasprava.
Zahvaljujem predsjedavajući. Samo časak, samo bi htjela ukazati na, kratko na dvije, dvije stvari oko ovog, oko ovih izmjena zakona. Dakle, ovo usklađivanje sa EU direktivama je logično je li to je jačanje kapaciteta nadzora nad ovim cijelim, nad akvakulturom, a dvije stvari na koje bi htjela ukazati koje nisu dio ovih izmjena, a trebalo ih je možda uključiti. Prva stvar je dakle uzgajanje tzv. alohtonih vrsta odnosno stranih ili vrsta koje nisu lokalno prisutne kod nas. U zakonu je dakle predviđeno da se takve je li vrste koje obzirom na temperaturu se mogu ovdje uzgajati, međutim uzgajaju se često i predatorske vrste i onda nastaje problem kod izlaska iz kaveza i ugrožavaju zapravo naš eko sustav, možda bi trebalo ići u smjeru toga da se zakonom precizira da u prirodne ove habitate dakle da se ne mogu uzgajati već samo autohtone vrste, a ove tzv. strane i lokalno neprisutne da ih se uzgaja u tzv. zatvorenim ovim sustavima na kopnu je li dakle postoji danas tehnologija koja omogućava takav način uzgoja i onda naša je li prirodna, prirodni okoliš ne bi bio pod rizikom širenja takvih vrsta. Druga stvar na koju je evo i kolegica Vukovac kazala, dakle tko predstavlja naše ribare odnosno formalno uzgojivači ribara su danas imaju status obrtnika je li, to je nastalo nakon osnivanja Hrvatske dakle '92., '93. godine je uzgojivači ribara dakle imaju i dan danas status obrtnika odnosno primoran i su evo i plaćati obavezno članstvo i u gospodarskoj komori i u obrtničkoj komori, na neki način su taoci je li tih udruženja čak rijetko kad i mogu odlučivati o stvarima koje se tiču, tiču ribara. Samo da vam kažem da su oni dakle u grupi sa frizerima, sa urarima, sa ne znam taksistima, krznarima, je li dakle ribarima nije nikako mjesto tamo i ono na što oni stalno pozivaju da žele da ih se tretiraju, da ih se tretira kao OPG-ove. Dakle, zašto ne u Ministarstvu poljoprivrede zapravo naše ribare, uzgajivače ribe tretirati i kao OPG-ove. Nakon evo više puta smo ovdje čuli i u sabornici i evo pitala sam i premijera pa je burno reagirao, dakle svakako ne samo ribare nego sve druge osloboditi obavezne članarine u gospodarskoj komori i obrtničkoj komori. I ono što bi te komore zapravo trebale postati, a to je zaista pružatelji usluga onima koji te usluge cijene i žele ih dobrovoljno plaćati, a ne faraoni. Evo, samo kratke dvije napomene. Hvala.
Završnu raspravu u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, uvažena zastupnica Ružica Vukovac.
Hvala lijepa. Dakle, kako sam najavila u ranijem izlaganju u ovom završnom dijelu ispred Kluba zastupnika Domovinskog pokreta želim govoriti o provedbi inspekcijskog nadzora nad uzgojem tuna. Dakle, Zakonom o akvakulturi Člankom 37. stavak 2. definirano je kako žalba na rješenje nije dopuštena nego se može pokrenuti upravni spor. Zakonom o Državnom inspektoratu glede postupanja inspektora žalba je dopuštena. Očito su ova dva zakona u koliziji i po tko zna koji puta nam nedostaje međuresorne koordinacije prilikom donošenja propisa što će opet reći kako se ne poštuje Zakon o procjeni učinaka propisa. No ono što mene daleko više brine je činjenica da 500 milijuna ljudi koji žive na razini EU imaju zagarantirano pravo na žalbu. Samo hrvatski ribari, hrvatski poljoprivrednici to pravo nemaju. Zašto Ministarstvo poljoprivrede uporno izbija mogućnost drugostupanjske zaštite koje je Ustavom zagarantirano pravo svim građanima EU, no ne i hrvatskom poljoprivredniku pa ni ribaru. Iz Kluba zastupnika Domovinskog pokreta molimo vas na dostavu mišljenja odnosno odgovora na ovo krucijalno pitanje. Krucijalno pitanje kojim možemo izjednačiti naše ribare sa svim ostalim ribarima unutar EU, ali mi to uporno odbijamo učiniti. Na ovakvim primjerima jasno vidimo koliko je Ministarstvo poljoprivrede, koliko mu je doista stalo do poljoprivrednika, do ribara, do proizvođača hrane, do onih koji financiraju svojim mukotrpnim radom ugodne živote nas političara. Hvala vam lijepo.
Slijedeća završna rasprava u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, uvaženi zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Evo ja bi u ime kluba samo kazao da očekujem od, na sve upite koje su zastupnici postavili da će na kraju dati odgovor državni tajnik. Nerazumno je ako već mi saborski zastupnici često govorimo o problemu poljoprivrede, ribarstva u biti resora ministrice Vučković zbog čega ona danas nije ovdje, ali zasigurno ona je bila i u prošlom mandatu i u ovome tako da je puno obučenija i imala bi puno toga za kazati, ali očito sabor joj ne predstavlja nešto značajno i da odgovara nama saborskim zastupnicima na ova pitanja, poglavito na o ovome izmjeni Zakona o akvakulturi gdje se govori uglavnom izmjene o proizvodnji tune što je značajno jel. Naravno da je značajno, međutim ja ću još jednom kazati da državni tajniče pa odnesite ministrici ovaj prenesite ministrici da ćete i vi sada odgovori na ova pitanja odgovorite. Kako je moguće da u RH ovaj naši potencijali, ona je s tim upoznata, kao što je, opet ponavljam, ribogojilište u Rudi, Otok Sinjski, Cetinska krajina, Otok Dalmatinski kraj Sinja najveći u Europi zbog čega, gdje je najčišća voda, to je izvor u samoj blizini koji je značajan i za demografiju na tom području, znate šta znači 40 ljudi, zbog čega taj ribnjak ne radi? To da je opljačkan, privatiziran, opljačkan i da je ovaj u stečaju, to zna svak, to mi znamo. Nego nas zanima zašto taj potencijal od 240 bazena gdje se može uzgajati riba pastrva zbog čega se ne pokrene? Zbog čega država ne, svim svojim alatima, ovaj i jednostavno znate zbog čega? I zbog Zakona o koncesiji jel ti koncesionari nemaju nikakve obaveze, jedino imaju dobit, a država preuzima obaveze i to je problem Zakona o koncesiji. To vidimo sada i u novim pravilnicima, pa i čak i na zaštićenim prirodnim dobrima će, to, ovih dana ćemo o tome govoriti. Znači zato što se pogodovalo koncesionarima nikakve rizike, sav rizik je bio na državi. I sad takav resurs dok mi uvozimo ribu umjesto da promoviramo mlađim našim generacijama mi jedimo našu domaću hrvatsku ribu, pijmo naše domaće mliko, jedimo naše domaće voće. Nerazumno je i nije mi jasno kako nikad više nismo davali sredstava za poticaje, nikad više uvozili. Možete li vi objasniti tu formu? Nikad više nismo davali poticaja u poljoprivredi, ovom, onom, a nikad više nismo prehrambenih proizvoda uvozili i to kakvih. Zbog čega je povećanje broja tumora i teških bolesti? Pa zbog prehrane sigurno jel naša polja nisu uzorana, a u našim morima tuđe riblje, tuđi brodovi ribari love, eto zašto, a mi uvozimo njihov škart i smeće smrznuto. I na ovome tribamo sagraditi, vi morate dati rješenja, rješenja. Al ne možemo imati rješenja ako mi kao HS nemamo snage proglasiti ono što po međunarodnom pravu imamo, po Konvenciji UN-a iz '72.g. da proglasimo punu primjenu IGP-a, a ne da naš ribar teško opstaje na našem području zato što talijanske riblje, flote, ponavljam, branaju naše podmorje, uništavaju riblji fond, uništavaju i to je to. I zato mene interesira, ušli smo u EU, ušli smo u NATO, pa nikad više iseljavanja, nikad veći demografski pad, nikad manje mliječni, nikad manje stoke, nikad manje, pa onda o čemu se radi? Jel mi griješimo negdje ovdje ili smo svaki dan, opet ponavljam, pod ovim svjetlima svaki dan kao narodni zastupnici prepisivamo direktive i uredbe EU? U čemu je problem? Zašto nikad više nismo uvozili nego danas i sutra ćemo još više prehrambenih proizvoda 3 milijarde EUR-a? Zašto? 800 000 hektara poljoprivrednog zemljišta je neobrađeno. Samo u mojoj Dalmaciji 200 000 tisuća hektara, 11 milijona stanovnika mogli bi ranit moja Dalmacija samo bez Slavonije. Zašto? Ja pitam Ministarstvo poljoprivrede, zašto? Il je dovoljno da mi rečemo ovo je svaka čast uredba EU, to su nam Juncker, Tusk, koli sve ne napisali, mi ćemo lipo prepisat, pa to je sramota. Tražimo rješenja od izvršne vlasti. Hvala.
U ime predlagatelja uvaženi državni tajnik Zdravko Tušek, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče sabora, poštovani i uvaženi saborski zastupnice i zastupnici. Dopustite da se završno obratim sa nekoliko riječi i odgovore na ovdje postavljena pitanja. Bilo je pitanje uzgoja tune u punom ciklusu, od mlađi do, do konačnog ulova, takve slučajeve još uvijek u komercionalnom uzgoju nema u svijetu, nema, određene pokušaje napravljeni su u samom, u samom Japanu, tako da onog trenutka kada znanstvena istraživanja i gospodarski dokaz bude takav moguć to će biti moguće i u Hrvatskoj. Ovaj zakon ne sprječava tako nešto ukoliko poduzetnik odnosno investitor shvati da nešto tako može raditi. Kada govorimo o samom zapošljavanju drago mi je da su ovdje određeni saborski zastupnici i zastupnice upravo to primijetili. Broj zaposlenih u akvakulturi i ribarstvu iz godine u godinu raste. Ako gledamo isto tako da imamo rast vrijednosti ove proizvodnje i ove gospodarske grane onda možemo reći da i zakonodavni okvir je nešto što omogućava da ovaj sektor ide naprijed. Ovdje je bilo isto tako govora o samoj komunikaciji i predstavnicima ribara. Ministarstvo poljoprivrede otvoreno je za komunikaciju svim onima, sa svim onima koji su zainteresirani kako unaprijediti i sustav ribarstva, sustav akvakulture, ali i čitave poljoprivrede i ruralnog prostora u Hrvatskoj i u tom kontekstu razgovara i otvoreno je sa svim predstavnicima javne državne vlasti, a isto tako i samih konkretnih poduzetnika i poljoprivrednika. Tako da i Hrvatska obrtnička komora, gospodarska komora, a isto tako i predstavnici ribara imaju otvorena vrata i mogu komunicirati sa samim ministarstvom. Isto tako moram vam spomenuti da je unatrag nekoliko godina i pokrenuto određeni broj flagova koji su konkretni predstavnici koji predlažu i na neki način pokreću razvojne strategije tzv. od zajednice prema, prema vrhu i isto tako imamo vrlo kvalitetne rezultate po tom pitanju. Ovdje je bilo isto tako spomenuto pitanje strateškog opredjeljenja. Kao što ste sigurno vjerujem bili informirali unatrag godinu i pol dana Ministarstvo poljoprivrede pokrenulo je izradu dva strateška dokumenta, jedan je strategija poljoprivrede, a drugi je strategija ribarstva i akvakulture. Ti dokumenti su u završnoj fazi, u narednim tjednima bit će u javnoj raspravi. Ono što je svakako važno za spomenuti, u oba dokumenta Ministarstvo poljoprivrede, ja vjerujem da će i svekolika javnost to podržati, odredilo se je prije svega na rješavanje pitanja samodostatnosti poljoprivredne proizvodnje. Isto tako značajnog gospodarskog rasta, ali isto tako ne trebamo zaboravit da je pitanje očuvanja ruralnih prostora od svekolike važnosti. Moram ovdje spomenuti da osim navedenih dokumenata u završnoj fazi je operativni program za pomorstvo i ribarstvo koji će isto tako do kraja ove godine biti u javnoj raspravi, na neki način je već i usklađen sa Europskom komisijom i vjerujem da ćemo i u javnoj raspravi još svi zajedno doći do jasnih i konkretnih rješenja kako ovaj sektor poboljšati. Ono što moram reći da je Europska komisija najavila 240 milijuna EUR-a omotnicu za Europski fond za pomorstvo i ribarstvo, što je na neki način na razini prethodnog i da će ono i dalje omogućavati razvoj i rast ovog sektora. Ako tome nadodamo i ostale fondove u poljoprivredi, znači za izravna plaćanja i ruralni razvoj u ukupnom iznosu u stalnim cijenama iz 2018.g. na razini 4,9 milijardi EUR-a, onda možemo reći da uistinu svi oni koji rade na poboljšanju ovog sektora čine sve kako bi našim poljoprivrednicima, ribarima, bilo bolje, efikasnije i da bi čitavo gospodarstvo bilo bolje. Kada govorimo o svemu ostalome onda moramo prije svega reći da je ovaj zakon prije svega iskorak daljnjem usklađivanju sa pravnom stečevinom EU. Moramo znati da i određeni segmenti koji su ovdje spomenuti su podložni i zajedničkom tržištu, tako da sve ono što ministarstvo čini je prije svega bolji položaj i pozicija hrvatskih ribara, ali isto tako svih poduzetnika koji se bave akvakulturom. Osvrnut ću se kratko na ribogojilište Ruda koje je ovdje spomenuto. To ribogojilište je dobilo dozvolu ove godine za proizvodnju, prema našim informacijama proizvodnja je pokrenuta, do kraja godine kada je obveza prijave prinosa odnosno proizvodnje imat ćemo informaciju o svemu tome. Isto tako moram spomenuti da je čitav niz mjera koje stoje na raspolaganju poduzetnicima, u ovom slučaju i onima koji upravljaju ovim ribogojilištem stoje na raspolaganju kao i sve službe ministarstva za buduće investicije i za pokretanje i modernizaciju proizvodnje. Brojke su neumoljive, one pokazuju da upravo korištenje Europskih fondova, ovdje sam spomenuo o kojim iznosima se radi, pokazuju da svi ovi sektori imaju svoju perspektivu i na neki način da bilježimo konstantan rast sektora i ribarstva, a posebice akvakulture. I za kraj ću se osvrnuti na ovaj zakon. S obzirom na strateško opredjeljenje RH za daljnjim rastom i razvojem akvakulture koja obuhvaća i uzgoj tuna, a koja ima značajan udio u vrijednosti proizvodnje izvoza na izmjene, te s obzirom na izmjene europskih propisa kojim se uređuje kontrola ove djelatnosti nametnula se potreba izmjena i dopuna Zakona o akvakulturi na način da se stvori potreban okvir za provedbu ovih propisa. Prijedlog zakona jasno propisuje na koji način se utvrđuje najveći kapacitet uzgoja tuna kojim raspolaže RH i najveća ulazna količina ulovljenih divljih tuna koja se smije unijeti na uzgajalište na području RH. S obzirom na to da su kapaciteti kojima raspolaže RH do sada bili znatno veći od potreba, u ovom trenutku donošenja Zakona o akvakulturi nije bilo potrebe za uvođenjem posebnih mjera upravljanja ovim kapacitetima. Kako se u međuvremenu povećao broj uzgajivača tuna u RH, te s obzirom na to da su ulovne kvote tuna u stalnom porastu, utvrđena je potreba donošenja pravilnika kojim će propisati način upravljanja navedenim kapacitetima, što je predviđeno ovim zakonom. S obzirom na uvođenje novih mjera kontrole uzgoja tuna i njihovog stavljanja na tržište u svrhu omogućavanja njihove provedbe također se uvode nove mjere na uzgajalištima tuna koje će omogućiti popunu kontrolu i sljedivost, samim time i bolju cijenu na tržištu ovih proizvoda. A na ovaj način uzgoj tuna i njihovo stavljanje na tržište u potpunosti će se uskladiti sa svim propisima EU čime će se omogućiti daljnje jačanje konkurentnosti na svjetskom tržištu. Prijedlog zakona također će omogućiti znatno učinkovitiju kontrolu nad provedbom Zakona o akvakulturi na način da će se ovlasti dati isto tako inspekcijskom nazoru u okviru državnog inspektorata. I za kraj, zahvaljujem svim zastupnicama i zastupnicima na ukazanim, možemo reći manjkavostima i prijedlozima. Pokušat ćemo maksimalno usvojiti sve konkretne i provedive prijedloge za drugo čitanje i još jedanput zahvaljujem na konstruktivnoj raspravi i prijedlozima. Hvala lijepa.
Imamo 3 replike, prva je uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Uvaženi državni tajniče, rekli ste da se rade strategije brojne, ja mislim da je u RH kolko je strategija napravljeno i kolko je novaca za nje potrošeno da smo mogli povećati stočni fond, vratit ga da budemo najjači u Europi. Gdje vi sa tim pustim strategijama od prija, gdje je ovaj, di odlažete, kolka je ta zgrada, te strategije do sada koje su rađene. Svake godine isto, strategija, strategija. Mene zanima, evo pitanje. Što je sa ribogojilištem pastrve u, na rijeci, u, na rijeci Rudi tj. u Rudi koje je najveće u Europi koje je uništeno, opljačkano i devastirano, koje je u stečaju, gdje je radilo 40 ljudi, proizvodilo pastrvu, zdravu hranu, sad je tamo komunalni nered, ja vas pitam što je sa ribogojilištem, dal će se pokrenuti to na Rudi, najveće ribogojilište u Europi? A vi meni opet o strategiji. Svake godine strategija, pa kolko ste ih dosad napravili, di su te strategije? Imate li zgradu di ste ih, di ih arhivirate, bit će zgrada veća od nebodera ijednoga na svitu [[Upadica: Vrijeme]] riješite problem, otvorite ribogojilišta [[Upadica: Vrijeme]] vi ste, predstavljate državu. Hvala lijepo.
Odgovor.
Uvaženi saborski zastupnice, zastupniče, kao što sam i uvodno, o ovom sam u završnoj riječi spomenuo, a vjerujem da vi isto znate da strategija hrvatske poljoprivrede nije napravljena u 2002.g. i da je upravo aktualno Ministarstvo poljoprivrede pokrenulo izradu ove strategije kako bi jasno definiralo u kom smjeru će se razvijati hrvatska poljoprivreda, isto tako i sama akvakultura. A što se tiče konkretnog ribogojilišta, u ovoj završnoj riječi sam jasno rekao da je ministarstvo učinilo sve kako bi izdalo sve potrebne dozvole i onaj ko je trenutno tamo vlasnik odnosno ko proizvodi je započeo sa proizvodnjom. Isto tako sve moguće mjere stoje na raspolaganju budućem investitoru koji može dalje investirati, što iz europskih sredstava, to iz sredstava hrvatskog proračuna i može se javljati na natječaj i na neki način omogućiti razvoj ovog projekta. Hvala.
.../Upadica: Ministarstvo je ... [[Govornik se ne razumije.]] /... sljedeća replika uvaženi zastupnik Hajduković.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega Tušek, konačno ćemo vidjeti tu strategiju razvoja poljoprivrede. Prvi put kad sam o tome pričao sa bivšim ministrom Tolušićem bilo je to u 2016., ako se ne varam i tada je rekao evo samo što nismo donijeli, radimo fine print, brusimo neke detalje, 4 godine kasnije vi mi kažete istu stvar. Bez jasne strategije, strateškog promišljanja kuda idemo sa poljoprivredom uključujući tu i ribarstvo, nećemo daleko stići. A zašto? Prvo, da mi znamo kuda idemo i što želimo sa poljoprivredom, u koje grane želimo jačati, koje želimo razvijati, a drugo i zbog EU, nacionalne razvojne strategije i operativnih programa koji se odnose i na poljoprivredu i kako ćemo i gdje usmjeravati novce iz omotnice koje imamo. Dakle, ja pozdravljam to konačno, nadam se da ćemo vidjeti strategiju sad sukladno i vašoj izjavi i veselim se vidjeti što u njoj piše.
Odgovor.
Hvala lijepo uvaženi saborski zastupniče. Kao što sam rekaoi i u završnoj riječi, znači strategija razvoja poljoprivrede, isto kao i strategija razvoja akvakulture su u završnoj fazi i one su isto tako usklađene sa nacionalnom razvojnom strategijom, a što se tiče same term .../nerazumljivo/... terminskog planiranja i donošenja te strategije, ona je vrlo jasno usklađena sa donošenjem operativnog programa za pomorstvo i ribarstvo, koje, kao što sam rekao se, je u završnoj fazi, a isto tako, sa izradom strateškog plana za poljoprivredu što je budući dokument koji će zamijeniti dosadašnji program ruralnog razvoja, tako da će, da su svi ti dokumenti usklađeni i kao što sam rekao, pozivam sve vas na javnu raspravu o samim dokumentima kako bih ih svi zajedno donijeli konsenzusom i na neki način svi zajedno sudjelovali i u provedbi te strategije u budućem 10-godišnjem razdoblju.
Posljednja replika uvaženi zastupnik Dario Zurovec.
Zahvaljujem. Evo, poštovani samo bih se htio reflektirati na nekoliko rečenica koje ste rekli. Znači prvo i osnovno, valjalo bi istaknuti da one države koje su inače samodostatne su inače i najsiromašnije na svijetu. Što se tiče same evo i krize koju smo evo, ušli, koliko sam ja primijetio, nije falila nijedna zaliha što se tiče polica po dućanima ili bilo što, što se tiče poljoprivrede. Isto tako, ova cijela politika, tu govorimo o strategijama razvoja, znači poljoprivrede ili bilo kojeg dijela koji je vezan za poljoprivredu, zar ne mislite da zadnjih 20-tak godina, koliko mi samo bacamo i spaljujemo novce kroz subvencije, da je to ipak jedan potpuno krivi smjer, a cijelo vrijeme se nešto odgađa. U dućanima vam je recimo, falilo wc papira i germi, a opet su bili redovi ispred dućana ili ispred pekara, znači očito mi u nečemu tu fulamo. Zar ne mislite da bi trebali ići ipak u nekakvom smjeru da bude puno puno manje regulacije i da Državni inspektorat ne bi trebao služiti kao određeni reket, pogotovo, evo za sirotinju. Imate primjere da mi tu govorimo o samodostatnosti, a kad si čovjek peče rakiju, onda mu ograničavamo količinu koliko si može napraviti [[Upadica: Vrijeme.]] ja to govorim samo kao jedan primjer, ali molim vas, evo da mi jednostavno [[Upadica: Vrijeme.]] ponudite nekakvi svoj, svoje viđenje svega toga.
Odgovor.
Hvala lijepo uvaženi saborski zastupniče. Kao što sam već rekao, strateški dokumenti koje je pri Ministarstvu poljoprivrede bit će u javnoj raspravi. Sve mjere koje ćemo poduzimati ćemo isto tako biti podložne javnoj raspravi, vjerujem da ćemo svi zajedno konsenzusom, a onda u konačnici i u ovom Saboru, donijeti ono što želimo od hrvatske poljoprivrede i akvakulture u budućnosti, da određene mjere koje su napravljene u proteklom periodu, kada govorimo o programu ruralnog razvoja i svim ostalim mjerama aktualne Vlade, možemo samo konstatirati da vrijednost poljoprivrede proizvodnje unatrag 4 godine raste. Da smo prije 4, 5 godina imali vrijednost poljoprivredne proizvodnje na 14, na razini 14 milijardi, danas, odnosno protekle godine je ona procijenjena na nekakvih 17 milijardi. Sve ove investicije koje su investirane u ovom programskom razdoblju, prije svega iz programa ruralnog razvoja sigurno će dati određene rezultate i oni ih daju i upravo to možemo crpiti iz ovih podataka.
Hvala. Ovime smo iscrpili cijelu raspravu, zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Hvala. Ovime smo iscrpili cijelu raspravu, zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sljedeća točka je: - Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2019. godinu, Podnositeljica je pravobraniteljica za ravnopravnost spolova na temelju čl. 22. Zakona o ravnopravnosti spolova. Raspravu je proveo Odbor za ravnopravnost spolova, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Vlada je dostavila mišljenje. Želi li podnositelj dati dodatno obrazloženje? Uvažena pravobraniteljica za ravnopravnost spolova Višnja Ljubičić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Dozvolite da predstavimo prvo izvješće pred novim sazivom HS-a i da predstavimo što institucija pravobraniteljice za ravnopravnost spolova radila tijekom 2019. g. u područjima za koje je zadužena po Zakonu o ravnopravnosti spolova, a to je prvenstveno područje rada, zapošljavanja, socijalne sigurnosti, obitelji, roditeljske skrbi, obiteljskog nasilja, područja političke participacije, sustava obrazovanja i područje medija. Dakako po diskriminacijskim osnovama koje također, ulazi u područje Zakona o ravnopravnosti spolova ali i Zakona o suzbijanju diskriminacije, radi se o diskriminaciji temeljem spola, bračnog, obiteljskog statusa, uključujući majčinstvo, spolne orijentacije i rodnog identiteta. Kao neovisna institucija zaduženi smo za nadziranje rada državnih i javnih institucija, pravnih osoba u području primjene ustavnog načela ravnopravnosti spolova i kompletnog zakonodavstva vezano za jednake mogućnosti, jednaka prava muškaraca i žena, a jednako tako, zaduženi smo i za praćenje svih zakona koji se kreiraju na razini izvršne vlasti i koje usvaja zakonodavno tijelo. Moram reći da u okviru svojih nadležnosti tijekom 2019. godine radili smo na ukupno 1.700 predmeta od čega ih je negdje 500-tinjak odnosilo se na konkretne slučajeve diskriminacije. Radili smo paralelno uz naše aktivnosti i na 2 europska projekta to su 2 od 4 europska projekta koje smo pripremili i dobili u okviru grantova EU i koje smo dakle provodili aktivnosti u području obiteljskog nasilja femicid, a drugi projekt se odnosio na jaz u plaćama i jaz u mirovinama. Dakle, po osnovi diskriminacije pritužbe se i dalje odnose u pretežitom broju na spolnu diskriminaciju i to uzima učešće u preko 86% slučajeva, najčešće se radi o kršenjima prava žena u preko 73% slučajeva, ali rekla bih u svim područjima da se radi o nadmoćno 2/3 većini gdje su pritužbe vezano za kršenje prava žena. Po područjima diskriminacije posljednjih 10-tak godina najturbulentnije područje nam je rada, zapošljavanja, socijalne sigurnosti i mirovinskog statusa i tu iz godine u godine imamo porast od 2 do 4 statistička poena. Trenutno je to udio od 46% svih pritužbi. Imali smo i sumnje na počinjenje kaznenog djela pa smo Državnom odvjetništvu prijavili 5 slučajeva, jednako tako na prekršajno djelo prijavili smo 1 slučaj. Kao i proteklih godina zadržao se trend uvažavanja upozorenja koje je jedino naše sredstvo, dakle nema represije kao što nema ni u jednom neovisnom ombudsmanskom institutu na globalnoj razini. Dakle uvažavanje naših odluka u potpunosti u 89% slučajeva. Pritužbe kojima se žene najčešće pritužuju vezano za područje rada, zapošljavanja i socijalne sigurnosti je suočavanje sa 2 najveće prepreke i posljednjih godina analize na tom području na našem uzorku koji mi obrađujemo kroz pojedinačne slučajeve, a i na statistiku koju zaprimamo od Državnog zavoda za statistiku i Zavoda za zapošljavanje je da se žene najčešće na tržištu rada susreću sa preprekama vezano za ostvarivanje majčinstva i vezano za dom. Uvjetno rečeno su premlade ili prestare za dobivanje radnog mjesta, zadržavanje određene pozicije i to je nešto što iz godine u godinu uočavamo, a vezano za majčinstvo dobivamo niz pritužbi gdje su bile stavljene u nepovoljan položaj bilo kao trudnice, bilo kao rodilje ili kao majke koje su se vratile s rodiljnog dopusta pogotovo ukoliko su ostvarili više trudnoća. Ono što je bio naše aktivnosti, a odnosio se upravo na slučaj ovih majki, zaposlenica u tvrtkama na kojima je bio zaključen stečajni postupak za vrijeme dok su one koristile prava iz sustava rodiljnih i roditeljskih potpora doveo je do toga da poslodavac kad je ušao u stečaj, žene koje su bile na rodiljnom i roditeljskom dopustu ostale su u zrakopraznom prostoru. Dakle nisu bile prijavljene na HZZO, na HZZ, nije bilo prijavljeno da više nisu zaposlenice tog poslodavca i ostale su bez određenih prava gdje su morale vraćati određena sredstva mjesečnih naknada koje su primale sa osnove zdravstvenog osiguranja i moram reći da smo tu reagirali i prema Vladi i prema resornom ministarstvu gdje su usvojene, dakle Vlada je donijela odluku da će se skrbiti i da će uzeti u obzir zatečeno stanje zaposlenica konkretnih stečajnih poslodavaca, ali i resorno Ministarstvo pravosuđa je uvažilo od nas prijedlog da će doći do izmjena Stečajnog zakona da se obuhvati i ovakva društvena skupina koja može doći zaista u diskriminirajuću poziciju. Statistički pokazatelji o muškim korisnicima rodiljnih i roditeljskih dopusta i naknada ukazuju na blagi i neznatni porast broja muških korisnika u odnosu na žene, ali jednako tako moramo pogledati kakva je korelacija te statistike RH u odnosu na ostale članice EU. Pa tako RH je na začelju država članica gdje muškarci koriste rodiljne i roditeljske dopuste i mi to shvaćamo kao jedan veliki izazov vezano za pozitivne mjere i set drugih mjera koji će se kreirati kroz resorna tijela koje će potaknuti da se ovo usklađivanje obiteljskog i poslovnog života i mogućnost vraćanja žena na tržište rada učini što bezbolnijim kako bismo otklonili onu prepreku koja je vezana za majčinstvo o kojoj sam prethodno govorila. Dakle, posljednjih godina u Hrvatskoj svjedočimo i kroz resorno tijelo i kroz osnivanje posebnog rekla bih dijela vezano za prepoznavanje potrebe za demografskom i natalitetnom politikom mi podržavamo navedene demografske mjere pogotovo ovaj dio koji se odnosio na povećanje visina novčanih potpora za vrijeme korištenja roditeljskih dopusta, međutim ono na čemu mi kao institucija držimo da bi trebalo posebno poraditi je delimitiranje naknada za koje se zalažemo, a i kao majka blizanaca znam da je različita, držimo da je različita naknada potrebna ako majka rodi dvoje ili troje djece jer ta jedna naknada, rekla bih da je na neki način nedostatna ako se radi o trudnoći koja je ako se radi o dvojčekima ili trojčekima, dakle potrebe svakog djeteta su sigurno i veće. Ono što smo uočili također, a pokriva područje rada i zapošljavanja je seksualno uznemiravanje na radnom mjestu i ako pogledamo taj udio statistike od 46% s područja rada, zapošljavanja i socijalne sigurnosti onda udio vezano za seksualno uznemiravanje na radnom mjestu posljednjih godina čini također značajni udio, a viši je od jedne trećine. Doduše, iako imamo anonimnih pritužbi i to isključivo žena koje kažu da su seksualno uznemiravane na radnom mjestu, smatramo da je potrebno puno više osnaživati žene da ukoliko prepoznaju da su diskriminirane temeljem spola ili imaju seksualno uznemiravanje uz nedostojne ucjene kojima svjedoče na svome radnom mjestu da budu osnažene, da prijave poslodavca, a jednako tako one koje su to učinile, a obratile su se nama doživjele su dodatnu viktimizaciju na radnom mjestu što je također zakonom zabranjeno. I držim da ovi javni slučajevi koji su progovarali o pokušaju silovanja na radnom mjestu ili seksualnog uznemiravanja na radnom mjestu će dovesti do toga da taj model etički kodeks i način ophođenja, profesionalnog ophođenja na radnom mjestu da će biti znatno rekla bih primjerenije shvaćen imajući u vidu da se radi o kaznenom djelu. To je nešto što većina žena koje proživljavaju na radnom mjestu takve oblike zlostavljanja niti ne znaju da se radi o kaznenom djelu, a koje hijerarhijski postavljeno. Područje obiteljskih odnosa i roditeljske skrbi je područje gdje u odnosu na sva ostala područja imamo puno više očeva koji se pritužuju na tijela državne vlasti, najčešće centri za socijalnu skrb koja kroz svoje timove donosi posebna mišljenja vezano za dobrobit djece odnosno i odluke o tome s kime će dijete živjeti nakon razvrgnuća zajednice, govore i pritužuju se na sudove, na pasivnost, ne poduzimanje adekvatnih žurnih mjera dok majke u takvim slučajevima kada se radi o prijeporima roditeljske skrbi ukazuju na određenu nesenzibiliziranost stručnih osoba vezano za prethodno nasilje koje su preživjele u obiteljskoj ili partnerskoj zajednici. Kada govorimo o obiteljskom nasilju to je drugo područje po broju pritužbi i po značaju kojima se ova institucija bavi. Porast kaznenih djela obiteljskog nasilja u 2019. u odnosu na 2018. je preko 40%, ali ako pogledamo posljednjih 10 godina tada je taj porast preko 70% kada govorimo o kaznenim djelima. U padu su nam prekršajna djela obiteljskog nasilja, donekle bismo rekli da žrtve trpe određene vidove obiteljskog nasilja dok ne dosegnu razinu brutalnosti i tada ulazi takvo nasilje u sferu kaznenog djela. Ono na što uvijek ukazujemo, a to je prvenstveno da nam nedostaje dovoljno snažna prevencija i preventivne mjere i da za sada uz ovaj način blage penalizacije kroz pravosudni sustav i nedovoljno izricanje i kazni zatvora i drugih mjera zaštitnih mjera od udaljenja iz stambene jedinice itd. dovode do toga da moramo poraditi na tom sustavu zaista preventivnih mehanizama i kontinuiranu, zaista kontinuiranu stručnu izobrazbu svih stručnih osoba. Dakle, mora se znati plan izobrazbe po pojedinim područjima i kroz sustav pravosuđa DORH-a, Pravosudnu akademiju, Policijsku akademiju i kroz sustav socijalne zaštite, dakle svih dionika koji sudjeluju kroz Protokol o postupanju u obiteljskom nasilju. Vezano za prava spolnih i rodnih manjina zaprimali smo pritužbe osoba istospolne orijentacije koji su imali problema i određenu vrstu uznemiravanja na radnom mjestu zbog svoje spolne pripadnosti. I tu smo utvrdili određene slučajeve i upozorili poslodavce da moraju imati određeni kodeks ponašanja, provedbeni postupak za zaštitu dostojanstva i da su upozoreni na način ophođenja prema svojim zaposlenicima. U odnosu na prethodne godine zaprimili smo bolje podatke vezano za zločine iz mržnje, zločine iz mržnje koji se temelje na hejtanju, na govoru prema osobama homoseksualne orijentacije. Vezano za rodni identitet 2019. godinu aktivnosti ove institucije su obilježile zajedničke edukacije sa stručnim osobama zatvorskog sustava i to je jedan veliki iskorak Ministarstva pravosuđa i zatvorskog sustava gdje su uključili ne smo instituciju pravobraniteljice koja prima pritužbe građana i građanka iz RH u tom području gdje se osjećaju diskriminirani, već su u svoj sustav edukacije uključili organizacije civilnog društva koji se time bave, a jednako tako i zdravstvene ustanove koji obrazlažu određene probleme i prepreke s kojima se susreću transrodne osobe. U našem javnom djelovanju i postupanju po pritužbama imate jedno posebno područje koje se bavi posebno osjetljivim društvenim skupinama koji ulaze u rizik višestruke diskriminacije gdje smo obrađivali žene i u ruralnim područjima, žene s invaliditetom, pripadnice nacionalnih manjina, žrtve seksualnog nasilja u Domovinskom ratu, žrtve trgovanja ljudima i oštećenice kaznenim dijelom prostitucije, kao i naš doprinos u kreiranju odnosno pri davanju primjedba kroz javnu raspravu ili kroz radne skupine u dokumentima koji se odnose na ostvarivanja njihovih prava. Područje obrazovanja nastavili smo i dalje pratiti i raditi na pritužbama građana vezano za odgojno obrazovne materijale u kojima se i dalje javljaju određeni spolni stereotipi. Vezano za medijsko izvještavanje 2019.g. obilježio je jedan dokument i sporazum koji smo etički kodeks, medijski, oprostite, medijski kodeks koji smo sastavili zajedno sa preko 1000 i nešto medijskih djelatnika, preko 30-tak medijskih kuća je potpisalo taj sporazum, a vezan je za način izvještavanja o žrtvama obiteljskog nasilja i svih oblika nasilja nad ženama, a uključujući i sam femicid. Ono što smo kroz zadnji kvartal uočili nakon potpisivanja tog sporazuma, a tijekom drugog kvartala 2019.g. je da je došlo do određenog poboljšanja odnosa medija, medija u načinu izvještavanja o žrtvama obiteljskog nasilja i drugih oblika nasilja gdje je značajan pad od 27 na 4% kada se otkriva identitet žrtve. Također senzacionalistički naslovi su također imali određeni pad u svom izvještavanju. Vezano za političku participaciju moram reći da prije svih izbornih procesa i parlamentarnih, lokalnih, predsjedničkih i europarlamentarnih mi pišemo i upozoravamo i predlažemo svim političkim strankama da u svojoj javnoj retorici se drže primjerenog govora, da u zaoštravanju političke diskusije ne budu neprimjereni, pogotovo da ne idu na osobnu razinu i deformaciju političkog protivnika odnosno protivnice koristeći se određenim seksizmima ili iznošenjem obiteljskih, bračnih ili nekih drugih činjenica. Dakle, i dalje pratimo način učešća i sudjelovanja u predstavljanju političkih stranaka odnosu nositelja kandidacijskih lista u odnosu na muškarce i žene. Jednako tako i na učešće u raznim odborima, političkim tijelima, povjerenstvima gdje smatramo da je potrebno zaista pridržavati se onog minimuma, zakonskog minimuma od 40% kada se radi o donošenju političkih odluka. Vezano uz reproduktivna prava ove godine, dakle 2019. u fokusu su bili problemi nedostatka ginekoloških timova, preopterećenosti sustava zdravstvene zaštite, postotak, visok postotak zdravstvenih djelatnika koji su bili u prizivu savjesti zbog čega su sve ovlaštene zdravstvene usluge na neki način u dovoljnoj mjeri nisu mogli pružat tu zdravstvenu uslugu i gdje smo imali iznimnu korespondenciju sa Ministarstvom zdravstva koje je donijelo određene upute zdravstvenim ustanovama na koji način će se primjenjivati prava vezano uz pristup prekidu trudnoće. Imali smo značajno istraživanje i rad zahvaljujući i inicijativi [[Upadica: Vrijeme]] saborskog zastupnika, evo još jednu rečenicu molim vas, vezano za seksualno nasilje i općenito nasilje u sportu gdje držim da imamo sjajno istraživanje sa Hrvatskim rukometnim savezom i s obzirom na moj isteklo vrijeme držim da ću imati u daljnjoj raspravi vremena [[Upadica: Trebalo je više od jedne rečenice, morat ćete privodit kraju]] i mogućnosti da vam odgovorim. Ja se ispričavam i zahvaljujem se na minutaži. Hvala.
Molim vas ostanite, imate dosta replika, prva je uvaženi zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, uvažena gđo. pravobraniteljice, gđo. Ljubičić. U javnom diskursu u zadnjih nekih tjedan dana, možda dva tjedna, imali smo prilike slušati o tome da postoji mišljenje da se uredi pravobranitelja trebaju objediniti, da vi ne radite dobro svoj posao ili se dovodi u pitanje kako ga radite. Ja želim sada ovdje i vama i javno hrvatskoj javnosti i mojim kolegicama i kolegama reći da uživate moju osobnu podršku, da vam čestitam na radu i da kao član Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina otkad sjedim u ovom visokom domu sam se zalagao i zalagat ću se da imamo specijalizirane pravobraniteljske urede jer mislim da time samo pojačavamo kvalitetu štićenja prava naših građanka i građanki. Prema tome, imate moju apsolutnu podršku u svojem daljnjem radu, a primjedbe, možda i prijedloge ću dati u pojedinačnoj raspravi.
Izvolite odgovor.
g. Zastupniče uvaženi, ja vam se zahvaljujem na toj podršci. Ono što mogu reći je da smo mi 20-tak godina imali jedinstvenu instituciju bez posebnih pravobraniteljskih institucija koje su pokrivala određena diskriminatorna područja, području ravnopravnosti spolova koji, vidjeli ste koliko je široko i pokriva društvene skupine i određene probleme je posvećivalo dvije stranice. Dakle, ovoliko o ovoj problematici koja je zaista nije žensko pitanje već je pitanje prožeto kroz kompletan gospodarsko ekonomski politički i socijalni sustav. Hvala vam na podršci.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Romana Nikolić.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, u vašem izlaganju izvješća uočila sam da ste aktivno surađivali sa tijelima državne uprave i jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave međutim ono što je meni zapelo za oko a to je da se samo odazvalo 9 županija i 12 gradova stoga moje pitanje glasi što je sa suradnjom ostalih gradova i županija, koliko su one spremne na suradnju s vama i na koji način ćete poboljšati ili i utjecati na ostale jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave i zanima me vaše mišljenje koji je razlog neodazivanja na suradnju drugih gradova i županija i da li u toj skupini spada i Osječko-baranjska županija? Hvala.
Ja vam se zahvaljujem na vašem pitanju, za razliku od ostala tri pravobraniteljska ureda koji imaju svoje urede u tri regionalna centra, Osijek, Split i Rijeka, institucija pravobraniteljice se oslanja na 21 županijsko povjerenstvo za ravnopravnost spolova koju su osnivani, potaknuti na rad također temeljem Zakona o ravnopravnosti spolova i ja uredno surađujem s njima po raznim aktivnostima koje se održavaju na lokalnoj razini. S Osječko-baranjskom županijom smo iznimno dobro surađivali i prošle godine gdje smo imali edukaciju a dakako sredstvima EU-a gdje smo odradili edukacije policije posebno, Državnog odvjetništva posebno i sudaca i sutkinja vezano uz obiteljsko nasilje i vezano za femicid. Mi nemamo problema sa suradnjom na županijskoj razini niti na suradnji lokalnoj razini, dakle sa gradovima, ali s obzirom na naš proračun jednostavno u godinu dana ne možemo obići 21 županiju. Ali zaista nemam primjedbi na suradnju, suradnja je uvijek otvorena.
Slijedeća replika, uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem. Uvažena pravobraniteljice Ljubičić, prvo bi vam željela zahvaliti na iscrpnom izvještaju i isto tako reći ovdje da s obzirom na vaše kapacitete i financijske i ljudske zapravo možemo biti fascinirani brojem slučajeva i organizacijom rada i rezultatima koje ste postigli, tako da u tom smislu kao parlament možemo biti zadovoljni. Ono što bi vas željela pitati je koliko ste primijetili i šta bi dali kao preporuke oko rada Vlade i tijela državne uprave na implementaciju Istanbulske konvencije, koliko je toga napravljeno, koji su izazovi i šta vi preporučate da budu nekakvi osnovni koraci koje trebamo napraviti da bi osigurali uspješnu implementaciju? Hvala.
Ja vam se zahvaljujem. Ja ne znam dal ću moći na to opsežno pitanje odgovoriti u jednom minuti ali bih rekla ovako. Dakle, Istanbulska konvencija je set zakonodavnih mjera koje ne uključuje samo područje kaznenopravnog aspekta već uključuje i građanskopravni aspekt kroz zakon o besplatnoj pravnoj pomoći, uključuje prevenciju kroz razne međuresorne timove i uključuje osnivanje na lokalnoj razini dovoljnih broja skloništa i savjetovališta. Očekivanje da se u jednoj godini takva jedna kompletna, ostvarenje jednog kruga zaštite žrtve i sankcioniranja počinitelja je gotovo nemoguće ostvariti. Potrebna je politička volja i sustavan rad na tome. Jedan dio nacionalnog zakonodavstva, kaznenog zakonodavstva je riješen iako mi imamo određene primjedbe vezano za potpunu implementaciju u kaznenopravnom smislu a ove druge mjere su se paralelno pripremale, evo sad ćemo vidjet kroz ovaj mandat u kojoj mjeri ćemo doseći parametre i standarde koji su postavljeni u prevenciju, kaznenom gonjenju i zaštiti.
Vrijeme. Slijedeća replika, uvažena zastupnica Dalija Orešković.
Hvala, dobar dan. Poštovana pravobraniteljice, evo osim vašeg izvješća, zaprimili smo i izvješće sa rasprave na Odboru za ravnopravnost spolova. U tom izvješću se navodi da je u raspravi većina članova odbora podržala rad pravobraniteljice te izvješće ocijenila objektivnim i temeljitim s čim se i ja osobno slažem međutim istovremeno se navodi i slijedeće. S druge strane, uvažavajući važnost institucije i izrazitu korisnost njezinih djelatnosti, izražena je primjedba kako bi se u izvješću trebalo pažljivije birati terminologiju te koristiti vrijednosno neutralne termine. Meni se ove dvije rečenice konstatacijom međusobno sukobljavaju, kontradiktorne su mi. Moje pitanje prema vama glasi, jeste li prilikom rasprave na Odboru za ravnopravnost spolova, osjetili bilokakav politički neprimjereni pritisak na vas i na vaš rad?
Moram reći da ne osjećam politički pritisak i da nikad ga nisam osjećala jer sam uvijek legalista, dosljedna i vrlo pragmatična i mislim da sam odolijevala raznim zahtjevima kako netko iz svoje osobne, političke ili svjetonazorske perspektive razumijeva kako bi jedna neovisna institucija trebala djelovati. Ombudsmanske institucije u svijetu djeluju neki i preko 100 i 200 g., mi smo kroz Ekvinet mrežu umrežene i znamo njihova iskustva i ne želimo izaći iz onog diskursa kako neovisne institucije trebaju funkcionirati. Dakle, u ovih 8 g. mandata, do sada nije se dogodilo da smo imali nekakvo mišljenje koje je bilo problematizirano u pravnom smislu kroz sudske postupke jer naši građani kada mi utvrdimo diskriminaciju, sa tim rješenjima vode sudske postupke i u najvećem djelu ih dobiju a i konačno neka naša pravna promišljanja koristeći međunarodne standarde i europsku sudsku praksu, uvažavaju i viši sudovi. Mislim, krovni sudovi u Hrvatskoj.
Vrijeme. Slijedeća replika, uvaženi zastupnik Ivan Ćelić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovana gđo. pravobraniteljice, također bi pohvalio ovo izvješće, tu se navodi dakle da je Ured pravobraniteljice proveo 3 neovisna istraživanja, objavio 4 publikacije i na 17 propisa izrekao prijedloge, komentare, primjedbe što je uistinu za svaku pohvalu. Ja ću se kratko dotaknuti dakle onog djela gdje govorite o reproduktivnim pravima i o institutu priziva savjesti, mislim da ste to na jedan vrlo objektivan način prezentirali, dakle ja ću osobno uvijek zalagati za zaštitu ljudskog života ali isto tako ću voditi računa da živimo u pluralnom i demokratskom društvu a zakonski prijedlog koji će obuhvatiti što je moguće više građanki i građana u našoj zemlji će bit kvalitetan, mislim da institut priziva savjesti treba ostati, to je jedna druga rasprava ali mislim da ste to na jedan vrlo adekvatan način spomenuli. Hvala.
Ja vam se zahvaljujem. Mi nemamo problema sa prizivom savjesti iako je on u visokom postupku ako uputa resornog tijela svim zdravstvenim ustanovama da jasnu uputu, možete koristiti priziv savjesti ali ne možete omesti dostupnost zdravstvene usluge svakoj onoj ženi koja to traži. Dakle, vezano za ostvarivanje određenih prava kroz novi Zakon o prekidu trudnoće, pozvat ću se na odluku Ustavnog suda iz 2017. godine koji se također fokusirao na to da bez obzira što donese novo zakonodavno rješenje postojeća prave se ne mogu ograničiti.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Vesna Bedeković.
Hvala vam lijepa. Poštovana gospođo pravobraniteljice. Prije svega želim pohvaliti vaše izvješće koje obiluje statističkim podacima, ali ne samo podacima nego i njihovom interpretacijom, povezivanjem uzročno posljedičnim vezama i primjerenim zaključcima. Između ostalog osvrnut ću se samo na onaj dio izvješća u kome vezano za rodno uvjetovano nasilje i nasilje u obitelji analizirate trendove koji svjedoče smanjenju broja prijavljenih počinitelja žrtava obiteljskog nasilja u području prekršajno-pravne zaštite i porast slučajeva u području kaznenopravne zaštite što upućuje na to da su ipak učinjeni određeni iskoraci u pogledu unapređenja u području zakonske legislative. Međutim, ono što je činjenica da još uvijek postoji i nužan je prostor za unapređenje u smislu prevencije nasilja u obitelji, u smislu izobrazbe o rodno utemeljenom nasilju i u smislu resocijalizacije nasilnika.
Ja se zahvaljujem uvažena zastupnice na uočenim detaljima jer mi kontinuirano prema Ministarstvu pravosuđa ukazujemo idemo da je potrebno razviti dovoljno snažnu mrežu stručnih osoba koje će raditi psihosocijalni tretman sa počiniteljima koji se pokazao jako dobar s obzirom na recidiviste i ponavljanja takvih nasilnih djela.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Marijana Petir.
Poštovana pravobraniteljice. Ja vas neću pitati znate li ima političara koji je posljednjih dana postao predvodnik u promicanju seksizma i diskriminacije na osnovu spola, prozivanju tuđih članova obitelji, mjerenju uspješnosti žena prema nepostojećim kriterijima, iznošenju neistina i vrijeđanju na osobnoj razini osoba s kojima se ne slaže, nazivanje žena pogrdnim imenima i namjernog ponižavanja, a inače poznat po tome da su ga boljele prepone kada je bio saborski zastupnik da je Hrvatsku proglasio slučajnom državom i da bi najradije svoj ured izmjestio u jedan restoran. Ja ću vas pitati na koji način odgovoriti na ovakvo zabrinjavajuće stanje kada od najviših državnih dužnosnika stižu ovakve poruke, a i kroz pojedine medije one dobivaju pravo javnosti. Hvala lijepo.
Kada od vrhovnog autoriteta dobijemo ovakve izjave na osobnoj razini, ono što smo mi kao institucija mogli reagirati je da zaista se radi ne samo o seksističkim rekla bih izričajima prema ženama, saborskim zastupnicima i drugim ženama, uključujući i neprimjerene konotacije vezano za instituciju Pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, ovdje je bilo iznošenja i određenih podataka koji nisu primjereni. Dakle, radi se o rekla bih o problematiziranju i dobi žene za određenu poziciju, a iznošenje određenih obiteljskog ili bračnog statusa za opstanak, održavanje ili prijavu na određenu funkciju. Tako da ovdje smo mi reagirali na tri segmenta i takva jedna poruka sa razine vrhovnog autoriteta RH smatramo da je zabrinjavajuća.
Vrijeme. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pozdravljam pravobraniteljicu. I ja ću isto pohvaliti vaše izvješće, ono je pregledno, razvidno i onaj tko je želio pročitati mogao je sve pročitati. Ali vi ste ovdje u jednom dijelu naveli političku zastupljenost žena i ja se isto slažem s vama da treba biti više žena, ali ja bih možda htio problematizirati neki drugi problem, a to je prezastupljenost žena. Pa imamo u sustavu odgoja i obrazovanja u sustavu uslužnih djelatnosti, u zdravstvu, administraciji u većini slučajeva su žene. Da li to povezujete sa plaćom, osobnim dohotkom, radnim mjestom ili sa nečim drugim? Hvala lijepa.
Pa imamo feminizaciju određenih struka kao što je sustav obrazovanja, socijale, međutim kada pogledamo hijerarhijsku strukturu tada onda dolazimo do poražavajućih podatak i statistike i to je upravo ono na što ukazujemo, dakle dodirivanje staklenog stropa i sa kojim pozitivnim mjerama učiniti da nam se to ne događa.
Sljedeća replika uvažena zastupnica Grozdana Perić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovana gospođo Ljubičić. Vi već više godina i sada naglašavate upravo problem jaza u plaćama žena-muškaraca i ostalih nesrazmjera, pa bih htjela u ovom dijelu napomenuti da je upravo temeljem zakona o izmjenama Zakona o mirovinskom osiguranju omogućeno da se priznaje dio staža rodiljnog, roditeljskog staža upravo u mirovine, dakle kad se steknu uvjeti, kao prvi uvjet starosnog, za svako rođeno dijete odnosno posvojeno je to dodatnih 6. mjeseci, a isto tako i sve naknade koje se primaju temeljem toga ulaze u obračun osnovice za mirovinu buduće umirovljenice odnosno žene. Evo to je nešto što je dodatno [[Upadica: Vrijeme]] od 1.1.2019. značajna promjena.
Ja vam se zahvaljujem jer upravo institucija pravobraniteljice kod pritužbe žena koje su rodile po 5-ero ili 6-ero djece su doživjele poražavajuće mirovine odnosno završetak svog radnog staža upravo zbog toga što im je taj prosjek bio mali jer su možda 5 ili više godina zbog čuvanja trudnoće nisu bile na tržištu rada. I mi smo kroz stručno međuresorno tijelo, Ministarstvo demografije, Ministarstvo rada i gospodarstva tražili da se učini nešto sa majkama rodiljama koje su ovoj državi zaista dale veliki ljudski obol.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Ljubica Lukačić.
Evo zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice, posebno pohvaljujem na to što ukazujete na položaj žena s invaliditetom, osobito žena s invaliditetom u ruralnim područjima i želim istaknuti da evo i žene s invaliditetom koje su u zadnjih nekoliko godina malo, rekla bih više osviještene i educirane su zadovoljne time što kada je u pitanju diskriminacije, nasilje, bilo kakva vrsta nasilja, što se mogu obratiti i vašem uredu iako kroz Zajednicu Saveza osoba s invaliditetom imaju SOS telefon, a imamo dakle i pravobraniteljicu za osobe s invaliditetom kojoj jednako tako mogu podnijeti svoju pritužbu, one ipak rado znaju i to da je vaš ured njima otvoren u bilo koje doba. Hvala vam najljepša.
Hvala vam. Inače, mi imamo sjajnu suradnju sa organizacijama civilnog društva koje rade sa osobama s invaliditetom. Ono što je napravljeno sinergijski i jedan veliki napredak vezano za žene s invaliditetom da u posljednje 3 ili 4.g. natalitet, dakle ostvarivanje majčinstva žena s invaliditetom je bio preko 200%.
Slijedeća replika uvažena zastupnica Vesna Vučemilović.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovana pravobraniteljice, evo uvažena kolegica Petir je otvorila jednu temu koja je previše prisutna u našem javnom prostoru, a tiče se tog neprimjerenog govora koji je upućen upravo ženama. Interesira me još jedan konkretan primjer koji se desio na javnoj televiziji koju plaćaju svi građani RH i financiraju, interesira me što ste učinili i ako niste, zašto niste ništa poduzeli kada je izabranu saborsku zastupnicu Karolinu Vidović Krišto g. Krešo Macan nazvao spodobom u jednoj od emisija? Zahvaljujem.
Pa ja mislim kad već postavljate takvo pitanje uvažena zastupnice da ste pratili da li je institucija pravobraniteljice reagirala jel to je dosta davan slučaj s obzirom na ove događaje, dakle institucija pravobraniteljice je reagirala ne samo na slučaj Krišto već i na slučaj župana prema vijećnici. Dakle radi se i u jednom i u drugom slučaju o seksizmu i meni je drago da i građani i građanke RH su osviješteni i prepoznaju instituciju pravobraniteljice kao mjesto gdje će ukazati na pojedinačne slučajeve, pa kada se radi o neprimjerenom oglašavanju, o neprimjerenim medijskim kampanjama ili o razračunavanju na ovakvoj osobnoj razini uz spolni predznak, dakle uz spolnu predrasudu ili stereotip koristeći razne oblike seksizma. Hvala vam.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi.
Zahvaljujem se poštovana pravobraniteljice, čestitam vam na još jednom izboru, čestitam vam na vaše izvješće. Moram napomenuti da nisam zadovoljan pročitajući u vašem izvješću da ste napomenuli da maloljetne trudnoće su dio romske populacije, mislim da je to … [[Upadica Ljubičić: Ne, ne, oprostite ne čujem, ne čujem]] nije, to je jedno jer mislim da prije 50-70.g.
Malo jače, ne čuje vas.
Ne čujem.
Malo glasnije ako možete govorit.
...da su maloljetne trudnoće dio romske populacije, da je to tradicija, mislim da to nije u redu i da to nije točno jer mislim da prije 50-70.g. nije bilo baš tako. To je jedno. I drugo, povećavanje broja prijave rezultata dal to znači da je došlo do pogoršanja ili da je došlo do slobodnije prijave diskriminacije?
Oprostite, ja vas zadnje dvije stvari nisam čula. Aha, trudnoća, nešto…
Da li je, u vašem izvješću piše da je maloljetne trudnoće dio tradicije romske kulture, što mislim da to nije u redu, nije točno jer prije 50-60.g. nije tako, to je jedno. I drugo, zanima me dal prijavljenih, znači dal je to došlo do pogoršanja situacije ili do slobodnijeg prijavljivanja diskriminacije? To su moja pitanja.
Moram reći kada se radi o ostvarivanju prava pripadnika i pripadnica romske nacionalne manjine da velik dio primjedbi i sadržaja koristimo iz resursa i očitovanja vladinog Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, tako da ako mi ukažete o kom dijelu izvješća se radi, da li se radi o nečemu što je preneseno iz njihovog očitovanja jer tražimo kolektivno ostvarivanje svih aktivnosti i mjera koje su napravljene u okviru Nacionalnog programa zaštite i promicanje ljudskih prava, pa se onda neki dio odnosi na to ja bi vas molila onda da uputite nama da vidimo o čemu se radi, da nije izvučeno iz konteksta. Evo moje isprike ukoliko smatrate da je nešto vezano za romsku nacionalnu manjina pogrešno interpretirano.
I zadnja replika, uvažena zastupnica Marija Selak Raspudić.
Hvala vam. Uvažena pravobraniteljice, ja ću vas zamoliti za jedno pojašnjenje. Budući da smatram da je priziv savjesti izrazito važna institucija, a da su sve snažnije totalitarne tendencije sa ekstremne ljevice koje idu prema njezinom ukidanju dok je on upravio bio podsjetit ću, povijesno odgovor na totalitarne režime i treba ga njegovati, ja ću vas zamoliti da se referiram na dio vašeg izvješća u kojem kažete zbog čega sve ovlaštene zdravstvene ustanove nisu u mogućnosti pružati zdravstvenu uslugu prekida trudnoće a govorite o prizivu savjesti kao razlogu, da zbog različitih informacija i dezinformacija koje kolaju u medijima, da precizno kažete o kojim je zdravstvenim ustanovama riječ, koliko ih je i koje zapravo onemogućavaju pravo na pobačaj, da vidimo postoji li taj broj, je li on velik ili je riječ o različitim dezinformacijama jer ono što sam ja istraživala, nije pokazalo da postoje ustanove u kojima se ne može obavljati pravo na pobačaj, imajući u vidu javno dostupnu statistiku.
… [[Govornik naknadno uključen.]] dokument koji je vezan za naše istraživanje o dostupnost prekida trudnoće u RH 2014.-2018. g., podaci su dobiveni od svih zdravstvenih ustanova koje pružaju zdravstvenu uslugu prekida trudnoće, 2014. dakle nisu pružale zdravstvenu uslugu prekida trudnoće je bio KB Sveti Duh, Našice, Virovitica, Vinkovci, Požega i Knin. 2018., dvije ovlaštene, nisu pružale uslugu, Sveti Duh i Našice uz dodatne tri znanstvene ustanove, svi zdravstveni djelatnici u prizivu savjesti ali one taj problem su riješile angažiranjem vanjskog suradnika. Takva situacija je bila 2018., 2019. smo imali razgovor i reagiranje prema resornom Ministarstvu zdravstva gdje je dana uputa na koji način se moraju preraspoređivati djelatnici zdravstvene struke da bi bila dostupna zdravstvena usluga ženama koje traže prekid trudnoće. Inače, ovo je obaveza izvršne vlasti [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] izvršne vlasti Ministarstva zdravstva, nije obaveza institucije pravobraniteljice. Ovo su bila naša dva istraživanja temeljem pritužbi građanki gdje smo [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] htjeli ustvari mi analizirati o čemu se radi. Ja se ispričavam.
Hvala lijepa, možete vi i na mjesto. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Marija Selak Raspudić, izvolite.
Dobar dan svima, budući da ste već čuli ovaj dio o radu pravobraniteljice, neću ga ponavljati nego ću se osvrnuti na ovaj dio već postavljen kao jedno saborsko pitanje a je nejasan ili sporan odnosno na ono što se događalo na samom odboru. Naime, u raspravi većina članica odbora podržava rad pravobraniteljice te je izvješće ocijenila objektivnim i temeljitim. Pohvaljeni su napori pravobraniteljice u radu na suzbijanje diskriminacije ali i osvještavanju društva u problematici ravnopravnosti spolova te educiranju medija o senzibiliziranom izvještavanju o nasilju. Sada dolazimo na samo pitanje rasprave. U raspravi je otvoreno nekoliko tema koje zaslužuju posebnu pozornost kao što su zlostavljanje i spolno uznemiravanje na radnom mjestu, postupanje CZSS-a vezano za roditeljsku skrb i konfliktne razvode, premalen postotak očeva koji koriste roditeljske i rodiljne dopuste, psihosocijalni tretman počinitelja obiteljskog nasilja, preblago sankcioniranje i povećavanje broja kaznenih djela obiteljskog nasilja, priziv savjesti ginekologa u kontekstu ostvarivanja reproduktivnih prava žena. Sada dolazimo do onog djela oko kojeg je bilo postavljeno pitanje. S druge strane, uvažavajući važnost institucije, izrazitu korisnost njezinih djelatnosti, izražena je primjedba kako bi se u izvješću trebalo pažljivije birati terminologiju te koristiti vrijednosno neutralne termine. Dozvolite mi još dvije rečenice koje su još primjedbe izražene pa ću se osvrnuti na ovo oko čega je pitala Dalija Orešković. Nadalje, istaknut je prijedlog da bi godišnja izvješća za naredno razdoblje trebalo u pojedinim segmentima nadopuniti, primjerice na transparentniji način prikazati raspolaganje financijskim sredstvima ureda. Također postavljeno je pitanje mogućnosti efikasnijeg postupanja sa pritužbama a s ciljem unaprjeđenja rada i racionalizacije materijalnih i radnih resursa, u tom smislu članice odbora većinom su glasova, 10 glasova za i 1 suzdržani glas, to je bio moj glas, odlučile predložile Hrvatskom saboru donošenje zaključka da izvješće prihvaća. Što se tiče ovoga pitanja, prvo, pitanje smatramo potpuno pogrešno postavljenim budući da sam sama dio oporbe a ne vlasti i imam … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] oprostite, postavljeno je pitanje oko izvješća, ja odgovaram na pitanje nečega što je sporno u izvješću. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Dobro, nema problema, ja ovo mogu i u govoru u ime kluba budući da je zastupnica postavila pitanje oko izvješća, smatrala sam da je moja dužnost kao predsjednice odbora da branim izvješće koje sam podnijela, dakle nema tu nikakvog pokušaja izlaženja izvan okvira. Ali ako ne želite da ovom trenutku govorim o samom izvješću, govorit ću u ime kluba, nema problema.
Povreda Poslovnika, izvolite. Sabina Glasovac.
... [[Govornik naknadno uključen.]] jer bila bi povreda Poslovnika, čl. 54, gdje piše da izvjestitelj odbora izvješćuje o stajalištu ili prijedlogu tijela ne o svom osobnom.
Je, upozorili smo. Hvala. Žele li predstavnici Vlade dat dodatno obrazloženje? Ne, hvala. Otvaram raspravu. Prva za raspravu se javila uvažena zastupnica Nada Murganić u ime Kluba zastupnika HDZ-a.
Zahvaljujem poštovani, poštovani potpredsjedniče HS, cijenjene kolegice i kolege zastupnici, poštovana pravobraniteljice zajedno sa timom, također pozdravljam i predstavnike pojedinih ministarstava. Klub HDZ-a podržat će izvješće pravobraniteljice za 2019.g. Kao što se navodi u izvješću pravobraniteljica je tijekom 2019.g. postupala po 1719 predmeta, od toga 503 predmeta su bili pritužbe građana radi zaštite od diskriminacije, a većina predmeta je bila vezana i aktivnosti za praćenje primjene Zakona o ravnopravnosti spolova, kao neovisno tijelo nadležno za suzbijanje diskriminacije u području ravnopravnosti spolova analizirala je i niz aktivnosti različitih subjekata i aktera u društvu. Ured pravobraniteljice sudjelovao je i na e-savjetovanjima u postupku donošenja zakona, vršili su neovisna istraživanja i analize, provodili su se europski projekti, ističu se 4 značajna europska projekta u iznosu od 2 milijuna EUR-a, kao i partnerstvo u različitim drugim projektima. Izrazita je suradnja i sa pojedinim ministarstvima, Ministarstvom obrane, Ministarstvo socijalne politike vezano za različite edukacije, naročito vezano za teme nasilja. Svakako da se u svome radu ono što je u Zakonu o pravobraniteljstvu rukovodila i provedbom Zakona o diskriminaciji, Zakonom o ravnopravnosti spolova, a pratila je u ovom izvješću se vidi i u svome radu upravo ovu problematiku kroz nekoliko područja. Ono što bi posebno istakla to je područje vezano za zapošljavanje i rad, ono što volimo svi reći da u tom području žene uglavnom su podređene i diskriminirane vrlo često na radnom mjestu da su žrtve i spolnog uznemiravanja, da su žene češće niske kvalifikacije i duže nezaposlene, a i za vrijeme svojih zaposlenja imaju uglavnom niže plaćena radna mjesta i zastupljene su upravo u onim ustanovama, institucijama i profesijama koja su niže plaćene. Žene duže nezaposlene su, naročito žene niže i srednje spreme, srednje dobi i ja bi kao što je prepoznala vlada, taj problem i inicirala i po cijeloj Hrvatskoj u 2018. i '19. inicirala program „Zaželi“ koji je znatno ublažio upravo ovu problematiku. Ističe se i problem žena majki, naročito povratkom na svoje nekadašnje radno mjesto koje najčešće ih nije dočekalo, a i u tijeku rada zbog češćih izostanaka zbog bolovanja djece imaju zbog toga probleme. Svakako da očekujemo da će novi Zakon o radu tome doskočiti. Roditeljske naknade su u prošloj vladi u dva navrata povećavale i znatno su poboljšale status mladih majki odnosno mladih roditelja. Ova vlada se je i zalagala za ravnopravno roditeljstvo, za usklađivanje obiteljskog i poslovnog života sa različitim mjerama. Svakako da se ističe i problematika nasilja, jedan negativni fenomen u kojem su kvalifikacija nasilničkog ponašanja teža i zbog toga što je i čin sami teži, a i zbog izmjena Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji, Prekršajnog zakona i Kaznenog zakona očekujemo da će se pravednom kaznom nasilnika to suzbiti. Ova i prošla vlada ulaže znatne napore u zaštiti od nasilja, naročito žena i naročito članova obitelji kroz različite oblike, izmjenom zakona, donošenjem protokola, radom na prevenciji koja svakako nije dostatna i trudom da se postigne pravedna kazna nasilnika kao mjera kazne, ali isto tako i kao mjera sprječavanja od recidiva i sve ono što je neophodno, a to su psihološki tretmani i žrtve, ali svakako i počinitelja u smislu poboljšavanja i saniranja ovih problema. Ono što bi htjela naglasiti, to je bilo i sada i pitanje u replici, što je učinjeno po donošenju Istambulske konvencije? Učinjeno je dosta. Međutim, borba protiv nasilja je dugotrajan proces u kojem svi jednako trebaju težiti svi segmenti društva, od strane vlade je politička volja odnosno od politike cijele, a isto tako i donošenje različitih propisa i mjera i o tome smo već podosta govorile i u pojedinačnim raspravama će se to i potencirati. Ono što bi htjela posebno istaći, a to je i spomenuto ovdje, problematika koja je vezana za roditeljsku skrb. Najčešće su se i očevi žalili pravobraniteljici vezano za pristranost kod dodijele skrbništva nad djecom, mislim da ako su postojale predrasude da je to jednostavno sada već prevladano i da imamo sve češćih dodjela očevima roditeljsku skrb, ali isto tako moramo vodit računa da o tome u visoko konfliktnim razvodima vrlo teško se donosi odluka koja bi zadovoljila oba roditelja i tu trebamo u svakom slučaju imati puno i potpuno povjerenje stručnjacima koji su za to educirani i koji su za to ovlašteni. I svakako da taj problem treba tako i sagledavati. Pravobraniteljica je istakla i rad u medijima i sa medijima. Ono što je vrlo značajno da mi svi cijenimo ulogu medija, a pogotovo kada treba razotkriti neke negativne pojave u društvu s jedne strane, ali isto tako i kada se želi slati pozitivne poruke kroz jedan oblik odgajanja odnosno osvješćivanja nacije. Međutim, imamo primjedbe i primjera gdje se je kroz senzacionalističkog natpisa u medijima vrlo često su se oštećivale žrtve, otkrivale su je u pisanjima o nasilničkom ponašanju i nasilnim događajima, tragedijama i mjesto događaja, mjesto stanovanja žrtve, a vrlo često se na jedan vrlo neprimjeran način iznosili obiteljski podaci i iznosili su se podaci koji su vezani za djecu. U tom pogledu je i ministarstvo iznijelo i donijelo priručnik o načinu kako medijski izvještavati, naročito o nasilničkom ponašanju i događajima vezano za nasilje, a usklađeni su i sa medijskim kodeksom i u EU, a i moramo istaći da je potpisan jedan sporazum između pojedinih ministarstva pravobraniteljice sa određenim medijskim kućama i medijskim portalima s ciljem da se ne čini veća šteta iznošenjem i stigmatizacijom, naročito same žrtve, ali i sa netočnim i pristranim podacima koje štete drugoj strani s jedne strane, a s druge strane naročito institucijama. Ja bih istakla da je 2019. godini negdje u 3. mjesecu počelo medijsko iznošenje različitih događaja vezanih za nasilje, nasilje u obitelji gdje se je upravo bilo niz primjera kako se je štetilo žrtvi, kako se stigmatiziralo cijeli jedan sustav, cijela jedna djelatnost i struka i nažalost to je prekinuto jednim tragičnim događajem gdje je javnost imala prilike na vrlo tužan, tragičan, ali zoran način vidjeti kako na koji način stigmatiziranjem i omalovažavanjem jedne djelatnosti i ljudi na svome radnom mjestu može završiti i tragično. Ministarstvo je već tada upozoravalo da postoje drugi načini komunikacije, pritužbi i otvorilo jedan komunikacijski kanal poseban za sve one koji smatraju da su oštećeni. Poruka je da se sa ovako osjetljivim situacijama, obiteljskim tragedijama tamo gdje su visoko konfliktni razvodi, gdje se ne mogu roditelji dogovoriti oko djece i gdje to onda teškim nasiljem završava, prepustimo stručnjacima da to riješe dokle god roditelji ne pronađu sami svoj put.
Puno vam hvala. Sada je na redu gospođa Sabina Glasovac koja će govoriti ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče HS-a. Poštovane kolegice i kolege, poštovana gospođo pravobraniteljice sa suradnikom, poštovani predstavnici ministarstava. Klub SDP-a podržat će Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2019. godinu kao i svih prethodnih godina do sada iz vrlo jasnog razloga, ako je ovo izvješće presjek godišnjeg rada institucije i slučajeva, a ako ono istovremeno ukazuje na pojedine trendove vezano za diskriminaciju i to na temelju spola, bračnog i obiteljskog statusa, trudnoće i materinstva, spolne orijentacije, rodnog identiteta te u područjima rada, zapošljavanja i socijalne sigurnosti, obitelji, obrazovanja, političke participacije, medija, sporta, pristupa robi i uslugama onda jedini zaključak koji se može izvesti i ove godine iz ovog izvješća je da ste vi savjesno i odgovorno radili svoj posao, da o tome i ovom prilikom HS, saborske zastupnike i zastupnice vrlo iscrpno i detaljno izvještavate, ali da u sadržajima pred nama saborskim zastupnicama i zastupnicima je da vam pomognemo u alarmiranju državnih institucija koje trebaju provesti određene mjere da bi se unaprijedila ravnopravnost spolova, prije svega položaj žena jer vidjet ćemo iz izvješća da su i dalje žene te koje su najčešće žrtve diskriminacije i da ako treba pritišćemo nadležne institucije da jaz između muškaraca i žena i punu primjenu Zakona o ravnopravnosti spolova, ali i Zakona o zabrani diskriminacije dovedemo do savršenstva. Znam da to zvuči utopijski, ali korak po korak, što budu kako bih rekla kraća i opsežnija vaša izvješća i što budu manje obilovala problemima to ćemo moći reći više da se približavamo jednoj zreloj demokratskoj uređenoj zemlji. No, hajdemo na bit. Znači kada govorimo o trendovima, tu možemo vidjeti da nažalost i dalje neki porazni trendovi za RH ne jenjavaju. Malo smo se kada govorimo o području diskriminacije u području rada i zapošljavanja popravili u odnosu na 2018. godinu, no nažalost ako vidimo činjenicu da i dalje u području rada i zapošljavanja većinu diskriminiranih čine žene i to u većem od 70% i da pritužbe na ovo područje su se smanjile sa 46 na 43%, tu zasigurno ne možemo biti zadovoljni. Zašto? Zato što je zaposlena žena i jednako tretirana žena na tržištu rada i njena diskriminacija na području rada je preduvjet brojnim drugim diskriminacijama i brojim drugim izloženostima i ranjivostima i u dijelu organizacije njenog obiteljskog i profesionalnog života i izloženosti nasilju zbog ekonomske nestabilnosti i to za sobom vuče brojne druge probleme za žene koje su u većini slučajeva detektirane kao diskriminirani spol u brojnim područjima, iako mi ovdje govorimo o zaštiti Zakona o ravnopravnosti spolova. No, nažalost manje je muškaraca koji su diskriminirani još uvijek od žena i to u značajnom postotku. Ono što nas također nikako ne može zadovoljiti, ja znam da će predstavnici Vlade i u obrazloženju odnosno očitovanju Vlade na vaše izvješće i možda danas u ovoj raspravi, reći da su napravljeni određeni postotci odnosno određeni koraci ka unapređenju sustava rodiljnih i roditeljskih potpora kada govorimo o iznosima tih potpora, to je točno međutim ostaje činjenica da je Hrvatska i dalje na začelju Europe kada govorimo o korištenju rodiljnih i roditeljskih potpora a da i dalje je zapravo jako mala, gotovo nikakva uloga muškaraca u cijeloj toj priči, sa 7,55% u 2018. g., taj udio korištenja roditeljskih potpora od strane očeva odnosno muškaraca se popeo na 8,21% ali i dalje ne možemo govoriti o ravnopravnom korištenju roditeljskih potpora od strane očeva i majke, muškaraca i žena ili kako god hoćete a samim time niti onda posljedično vezano i jednakoj roditeljskoj participaciji za skrb djeteta a to je nešto čemu trebamo težiti. Jaz plaća između muškaraca i žena nešto je manji u odnosu na 2018. g., jednako kao i jaz u mirovinama između muškaraca i žena međutim i dalje ako govorimo o razlikama u plaćama od 12,78% i razlikama u mirovinama od 21,45%, onda je to sigurno poraz države i ne možemo govoriti o nediskriminirajućem društvu kada govorimo o ženama i muškarcima. Ako tome nadodamo činjenicu da posebno to utječe na rizik od siromaštva, onda nije ni čudno zašto se borimo s tim problemom a neki dan smo ovdje u Hrvatskom saboru raspravljali o izvješću Državne revizije za prethodnu godinu gdje između ostalog je i testirana hrvatska Strategija za borbu protiv siromaštva gdje je porazna činjenica da smo strategiju znači koju je donijela hrvatska država, da smo iz nje temeljem izvješća neovisnih revizorskih institucija, pokazali da smo samo jednu mjeru od svih predviđenih mjera uspjeli realizirati kao da problem siromaštva i veliki broj hrvatskih građana koji žive u riziku od siromaštva nije naš problem i kao da nas se to ne tiče. Mi nismo u stanju držati se dokumenata koje smo sami donijeli i provoditi mjere koje smo si sami zacrtali u jednom od gorućih problema kao što je to rizik od siromaštva. Kada govorimo o nasilju u obitelji, unatoč činjenici da jesu se dogodile neke izmjene i u Kaznenom zakonu i Zakonu o zaštiti od nasilja u obitelji, i dalje praksa sudova da presuđuju najniže moguće kazne, kad govorimo o Kaznenom zakonu nasilja u obitelji, znači i dalje je ostala praksa da je najniže kazne koje se presuđuju su zapravo uvjetne zatvorske kazne u trajanju od 6 do 12 mjeseci. To je poruka koju i dalje hrvatsko društvo šalje. Ja razumijem neovisnost hrvatskog pravosuđa, pravo da procjenjuju, presuđuju, ali to su loše poruke koje se šalju. Nevjerojatna je zapravo činjenica da u Ministarstvu pravosuđa u razdjelu gdje je namijenjeno milijun kuna za provođenje zaštitne mjere psihosocijalnog tretmana temeljem čl. 13. Zakona o zaštiti od nasilja u obitelji mi smo utrošili u 2019. g. samo nešto malo više od pola tih sredstava, nije mi jasno zašto i čemu. I sada ću završiti sa temom koja je jako bitna za sve građane RH, posebno za žene, to je pristup zdravlju i zdravstvenim uslugama. Meni i dalje nije jasno iz očitovanja Vlade RH na koji način ona namjerava spriječiti da se ikad više u jednoj hrvatskoj županiji dogodio slučaj koji se dogodio u Zadarskoj županiji, da je preko noći zapravo 13 000 žena, uključujući i 600 trudnica ostalo bez primarne ginekološke skrbi. To se ne smije događati. Primarne ginekološke skrbi. Da ne govorimo o nedostupnosti odnosno otežanom pristupu ostvarivanja prava na zdravstvenu zaštitu u području reproduktivnog zdravlja koje je na najnižim mogućim razinama, gdje u prilog tome govori i ovaj problem, koji nije samo problem Zadarske županije, tamo je eskalirao, tamo je bomba pukla ali to je nešto čime se moramo znati nositi i dati promptna rješenja a iz ovog očitovanja ne vidi se da Vlada ima niti dugoročna rješenja a kamoli promptna rješenja. I treće, kako stati na kraj ignoranciji državnih institucija i Vlade RH ne samo na vaša izvješća nego i na odluke Ustavnog suda? 2017. g. Ustavni sud je dao rok od 2 g. Vladi RH da donese novi zakon kojim se regulira pravo žene na slobodno odlučivanje o rađanju djece i prekidu u trudnoći. Danas je 2020. g., Vlada je gluha, nijema i slijepa na dobar dio populacije RH kojima je uskraćeno pravo na zdravstvenu zaštitu i zdravstvenu uslugu koja im je zajamčena zakonom. To je nedopustivo. Pozivam i ovom prilikom Vladu RH da promptno u Hrvatski sabor uputi zakon koji će osigurati ženama u RH, da im pravo na zdravstvenu uslugu, medicinskog odnosno induciranog prekida trudnoće bude dostupan, besplatan i slobodan. To u ovom trenutku žene nemaju, čak i one stvari koje su zajamčene zakonom se u praksi derogiraju i zapravo se negiraju. I vi ste sami rekli u 6 javnozdravstvenih ustanova u RH, žene koje se odluče na ovu zdravstvenu uslugu su onemogućene zbog priziva savjesti. Evo, to je moj nekakav doprinos u ime kluba, podržavamo vaš rad, radite i dalje, budite jasni i glasni i objektivni i neovisni.
Hvala lijepa gđo. Glasovac. Hvala. Sada je na redu g. Hrvoje Zekanović koji će govoriti u ime kluba Hrvatskih suverenista. Nema ga, gubi pravo. Gđa. Rada Borić govorit će ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, oprostite, oprostite gđo. Borić, ali bio mi je baš ispred, nisam mogao čitati. Izvolite.
G. potpredsjedniče. Gđo. pravobraniteljice i njen vrijedni tim. Također, kolege iz ministarstava i Vlade, kolegice i kolege. Evo, na sreću, nisam iz Mosta već iz zeleno-lijeve koalicije koja će klub zeleno-lijevog bloka, podržat će Izvješće pravobraniteljice iz više razloga. Danas je pred nama doista iscrpno izvješće, ima 363 stranice i za one kojima je bilo preveliko izvješće mogli su i sažetak od 30-tak stranica i pročitati i doista dobiti kroz veliko izvješće temeljni uvid kako radi jedno neovisno tijelo u RH i voljeli bismo da i druga neovisna tijela ili da možda ovaj Sabor omogući i priliku jednom drugom neovisnom tijelu da odradi nešto iz domene koje to tijelo zanima. Već smo i čuli, dakako da u djelokrugu rada pravobraniteljice stoji da razmatra kršenje načela ravnopravnosti i slučajeva diskriminacije prema pojedincima ili pojedinkama ili grupama pojedinaca koje su počinila ponajprije tijela državne uprave ili tijela lokalne i područne (regionalne) uprave samouprave, a dakako naravno i pojedinačne, i kao što vidite u tom jednom opsegu čime bi se trebale baviti mali tim od desetak ili 11, 12 ljudi je doista jedno iznimno područje zato što se diskriminacija i žena i muškaraca događa u svim sferama života i rada, a naročito, vidjeli smo iz izvješća da kad govorimo o diskriminaciji, ona ne pogađa jednako muškarce i žene i ne pogađa ih jednako upravo iz onoga što karakteriziramo i njihovom spolnom ili rodnom karakteristikom. Pravobraniteljica je za dakle mnoge naše građane upravo ono mjesto na koje se mogu sa sigurnošću obratiti ako smatraju da su doživjeli diskriminaciju temeljem, da li dakle, spola, roda ili bračnog i obiteljskoga statusa te spolne orijentacije, rodnog identiteta. To veliko izvješće je podijeljeno i to smo čuli uvodno prema područjima diskriminacije, kao što sam rekla, nema toga područja na kojemu ne bismo prepoznali da dolazi do diskriminatornih praksi i ono što je za mene važno uz to izvješće koje vjerojatno će još netko nešto reći o tome, da je i dodana vrijednost upravo rada povjerenstva je sudjelovanje u nekoliko značajnih EU projekata koje su s jedne strane poslužili da se povežu, zašto ja jedina imam masku, da se povežu različiti dionici u borbi protiv diskriminacije. Dakle, od različitih institucija do udruga civilnoga društva, a također, kao što smo čuli, budući da Ured pravobraniteljice postoji samo u Zagrebu i u različitim sredinama RH i da u ti projekti i predstave u toj nekoj dobroj sinergiji i često zanemarene ili nevidljive, tzv. nevidljive teme, dakle vidljivu ali nevidljivu temu jednakosti plaće i mirovina za žene i muškarce, što je bio jedan projekt ili pak ono o čemu treba govoriti je promjena različitih implikacija mogućeg roditeljstva za žene i muškarce, a posebno vezane uz rodiljni, očinski i roditeljski dopust. Ovdje smo danas čuli i samo ova dva termina, rodiljni i roditeljski, mislim da bi Hrvatska se mogla pridružiti i drugim članicama EU i uvesti zakonski uvesti obvezni očinski dopust bar u onom minimumu od nekih 18 dana jer i kod nas, kao u zapadnoj Europi sve više je kada žena se rodi, kada žena rodi, sve manje imamo mogućih baka i mama servisa. Dakle ukoliko, a s druge strane, uvođenjem očinskoga dopusta mi bismo imali i priliku jer živimo u patrijahalnom društvu da se muškarci ne osjećaju, je li, kako se to lijepo kaže, kao papučari, ako su ostali uz svoju ženu koja je rodila, a vrlo dobro znamo koliko je važno povezivanje i očeva u takvoj ranoj dobi. Uz onu analizu po područjima koje smo čuli od zapošljavanja i rada, rodnog utemeljenog nasilja, rodiljske skrbi, spolnih i rodnih manjina, obrazovanja, političke participacije, dakle nema toga područja koje nije, koje nije imalo diskriminatorne prakse i na koje pravobraniteljica sa svojim timom nije pokušala odgovoriti. Ali ono što je jednako tako važno jeste i onaj poseban dio koji se odnosi na nacionalne mehanizme za provedbu Zakona o ravnopravnosti spolova i druge zakone i propise pa se doista nadam da će končano i Vlada jer je imala ta upozorenja nakon 5 godina donijeti temeljni dokument nacionalne politike ravnopravnosti spolova. Bez nove nacionalne politike ne možemo i nove mjere, ne možemo i nove mjere niti poduzimati. Ovdje je bilo najviše govora oko od kolegica do sada, oko teme i rodno utemeljenog nasilja i za sve one kojima se možda još uvijek ne sviđa ovaj termin i ako imaju problem sa rodno utemeljenim nasiljem, uvijek iznova treba ponoviti da 90% počinitelja nasilja su muškarci i dok se to ne promijeni, sigurno da možemo govoriti o rodno utemeljenome nasilju. Nasilje u koje nažalost sve više prisutno u javnosti, pa govorimo da je to dobro, pa ne znamo da li zato što javno senzibilizirana prema toj vrsti nasilja, mislim da treba zahvaliti i radu pravobraniteljice da su se dogodile i neke promjene vezane uz zakonodavstvo ali još uvijek je zabrinjavajuće da postoji, da je bilo u '19. 40 ili 45 više kaznenih dijela, dijelom je to vezano uz promjene zakonodavstva, ali još uvijek nažalost previše se, previše imamo samo prekršaja iako se navodi da su oni sada u padu i nadam se da će tendencija gdje će se izjednačavati žene i muškarci prekršajno vezano uz obitelj, na takozvano nasilje u obitelji, u stvari nasilje muškaraca nad ženama da će doista biti u padu. Ono što bih htjela i ovdje istaknuti, a istaknula je i kolegica Sabina, zabrinjavajuće stanje koje je opisano u ovom Izvješću a vezano je uz diskriminaciju žena na području rada i zapošljavanja, već iz toga što ćete 6% pritužbi pravobraniteljici odnosi se upravo na diskriminaciju koja dolazi iz toga područja, bilo da se govori o jazu u plaćama za isti rad ili potplaćenim sektorima u kojima sudjeluju u većini žene, ovdje je kolega pitao zašto je tomu tako i kratko je odgovorila pravobraniteljica upravo to da su cijeli sektori u kojima dominiraju žene potplaćeni, pa naravno da slijedom toga imaju i manje mirovine kao što smo i čuli ili imaju i manje mirovine zbog toga što su bile na porodiljnom dopustu, pa ako su možda koristile i priliku ostati tri godine, kako je moguće da nikada to nije u ušlo u staž, a recimo služenje u vojsci jeste. Ono što također zabrinjava, a Izvješće navodi da je 35-40% prijava se odnosi na seksualno uznemiravanje, mi danas znamo da su mobbingirani i muškarci i žene u poduzećima gdje rade, bilo javna poduzeća ili privatna, ali ponovo ovdje govorimo o fenomenu da su žene mobbingirane to jest seks u, zbog svoga spola, dakle da su one ucjenjivane na poslu na drugačiji način no što su to muškarci, a to su često od nepristojnih naravno ponuda ili nemoralnih ponuda kako se to kaže, do slučajeva vidjeli smo seksualnoga zlostavljanja. Na sreću i prošle godine jedan slučaj je otpočeo nadamo se, a to je bilo je li od također uvaženoga člana HDZ-a gospodina Škara, nadamo se da će za to seksualno zlostavljanje koje se dogodilo prošle godine u rujnu, evo prošla je godina dana, da će također zakonodavstvo, a to godinama inzistiramo, da će se slučajevi nasilja nad ženama imati prioritet, dakle ne možemo dopuštati da su s jedne strane sankcije malene i neću reći da mogu buduće nasilnike ohrabrivati, ali u svakom slučaju izuzetno je važno da dakle i pravobraniteljica ima mogućnost bez obzira na prijave ili ako ima saznanja, i sama poduzeti neke radnje prema tijelima, pa evo ove godine svjedočili smo također i prijavi 14 žena, dakle 14, obično se jednoj ne vjeruje, pa se dvjema ne vjeruje, ali 14 žena je ovaj puta prijavilo također za seksualno zlostavljanje. Nisam sigurna kako je brzo prošlo vrijeme, ali u svakom slučaju sa zadovoljstvom ćemo prihvatiti ovo Izvješće, pa ću se javiti još jednom pojedinačno.
Hvala. Hvala lijepa. Prelazimo na iznošenje stajališta. Izvolite, povreda Poslovnika?
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući. Vi ste prekršili članak 54. i 334. Poslovnika Hrvatskoga sabora, jer ste predsjednici Odbora matičnog tijela o ovom Izvješću zabranili govoriti i time ste prekršili dva članka. Vaši razlozi meni nisu poznati. Prekršili ste dva članka, ovdje nisam mogao biti u Saboru zbog epidemioloških mjera i korone, ali kad sam vidio što ste napravili po prvi put u povijesti Sabora, …
Vrijeme, hvala lijepa.
Vi ste prekršili dva članka, to je isto da ste izvjestiteljici, …
Ali vrijeme prošlo.
Ma ... [[Govornik se ne razumije.]] prošlo
Vrijeme prošlo.
Pa ispričajte se, pa barem se ispričajte kolegi ... [[Govornik se ne razumije.]]
Izvolite, izvolite, izvolite sjesti i mi prelazimo …
54.,pogledajte, po prvi put u povijesti ste zabranili.
… na iznošenje stajališta jer je 12 sati i 59 minuta, 58 minuta je bilo prije nego što ste počeli, sjedite molim vas, sjedite …
Al' vi kršite Poslovnik.
Molim vas, molim vas sjedite.
Ispričajte se.
Molim vas sjedite.
Sist ću kad bude mene volja.
I sada nastavimo sa raspravom o Izvješću o radu pravobraniteljica za ravnopravnost spolova, sada je na redu gospođa Selak Raspudić koje će govoriti u ime Kluba MOST-a nezavisnih lista. Izvolite.
Uvaženi podpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege saborski zastupnici. Prvo, nažalost budući da nisam imala priliku govoriti kao podnositeljica Izvješća u ime Odbora morat ću se osvrnuti na ovaj kaos koji je nastao u ime Kluba. Naime, rečeno je da postoji rečenica unutar Izvješća koja je kontradiktorna, koja kaže „s druge strane uvažavajući važnost institucije, izrazitu korisnost njezinih djelatnosti, izražena je primjedba kako bi se u Izvješću trebalo pažljivije birati terminologiju te koristiti vrijednosno neutralne termine“, na tom tragu postavljeno je pitanje je li na pravobraniteljicu vršen politički pritisak? Prvo što ću reći je, ova primjedba je moja, nju ću kasnije detaljnije i obrazložiti. Drugo što moram objasniti uvaženoj zastupnici Orešković, da je ona potpuno pobrkala odnos između vlasti i oporbe. Naime, u tom smislu bilo bi joj itekako dobro da si razjasni neke pojmove ako se misli baviti radom u ovom Saboru. Ja ne mogu vršiti politički pritisak, pa ja ni u svom Odboru nemam vlast, ima je HDZ koji je većina, politički pritisak vrši vlast, pravobraniteljica koju je izabrala vladajuća većina ima nominalnu neovisnost ali je dio vladajuće nomenklature, dok ja kao oporba imam zadatak i ovlaštena sam od naroda propitivati njezino djelovanje na čelu tog Odbora i djelovanje kao takvu. I ako baš hoćete, na mene je izvršen politički pritisak od vlasti jer mi je onemogućena mogućnost da objasnim ovo Izvješće. Umjesto da ste se protiv toga pobunili kao dio oporbe, vi ste s njima surađivali. Nadalje, reći ću nešto i o tome kako je izgledalo samo djelovanje Odbora koje je od početka pod različitim pritiscima i dezinformacijama koje kolaju u medijima, i pritiscima koji se nazivaju političkima u trenutku kada netko iznosi svoje mišljenje, dakle daje primjedbe na rad pravobraniteljice što je zadatak sviju nas da bi se njezin rad poboljšao, kritika naime osim u očima totalitarnih umova, može biti i konstruktivna, a to se, dakle primjedbe se ovdje nazivaju političkim pritiskom. Očito smo svi trebali šutjeti, očito postoje svete krave koje se ne smije dirati. Dakle, sada ću reći nešto o stvarima koje smatram da treba o njima više razmisliti u ovom Izvješću pravobraniteljice i koje se mogu u tom smislu unaprijediti, to ne znači, odmah ću uvodno reći da nju kao takvu treba dovesti u pitanje ili generalizirati i odbaciti njezin cjelokupni rad je ovdje kao što ste mogli i ranije čuti iz njezina Izvješća, ima mnogo pozitivnih stvari koje treba nastaviti raditi i o kojima trebamo razgovarati, ali moj je zadatak kao oporbe da propitujem njezino djelovanje i na tom tragu sada ću reći što treba poboljšati. Naime, prijedlog da bi Godišnja izvješća za naredno razdoblje trebalo u pojedinim segmentima nadopuniti, na transparentniji način prikazati raspolaganje financijskim sredstvima Ureda, ovdje je prikazano vrlo šturo i generalno pet aktivnosti, ali ne i koliko se potrošilo na konkretne aktivnosti a radi se o 5 milijuna kuna, potrebna nam je transparentnost na svim razinama, primjerice govori se o nekakvim dodatnih 6.000,00 EUR-a koji su iskorištene za isplatu partnerskim organizacijama, ne znamo kojim organizacijama. Drugo je pitanje mogućnost efikasnijeg postupanja s pritužbama s ciljem unapređenja rada, racionalizacije, materijalnih i radnih resursa, od 503 tužbe riješeno je 448, a diskriminacija je utvrđena samo u 124 slučaja, ili naše građane trebamo raditi na tome da ih detaljnije informiramo što je diskriminacija ili da na neki način racionaliziramo poslovanje da se vidi mogu li se tužbe odbaciti i prije nego što uđu u proceduru. Također onaj dio koji je bio sporan i gdje me se pokušalo ušutkati odnosno reći mi da se time ne bi trebalo baviti tiče se ove rečenice „da bi u Izvješću trebalo pažljivije birati terminologiju“ prema mom mišljenju, „te koristit vrijednosno neutralne termine u osjetljivim temama“. Naime, kao što svi znamo tema pobačaja je posebno osjetljiva u našem društvu. Kako bismo istodobno bili legalisti odnosno omogućili ostvarivanje postojećeg prava na pobačaje, ali i demokratični odnosno dozvolili ne diskriminacijsko odnošenje prema različitim skupinama koje izražavaju svoj stav o pravu na pobačaj, potrebno je pažljivo birati terminologiju. Vrijednosni sudovi za koje smatram da postoje u ovom Izvješćaju prema mom mišljenju neće doprinijeti dijalogu. A sada ću reći o kojim je konkretno vrijednosnim sudovima bilo riječ. Dakle, pravobraniteljica je zaprimala pritužbe na pod navodnicima antiabortus kampanje koje se odvijaju u javnim ustanovama, neprimjereno ih je nazivati antiabortus kampanjama jer nitko promoviranje prava na pobačaj ne zove proabortus kampanjom nego pravom na izbor, takav tip kvalificiranja koji je negativan i koji je način na koji suprotna strana etiketira nije neutralan kao što bi trebao biti, primjerice termin kako oni sebe nazivaju Kampanja za život, nego donosi određeni vrijednosni sud. Jednako tako reći da promocija takvih vrijednosnih stajališta u pravilu uključuje izravno ili neizravno etiketiranje žena koje zadrže tu zdravstvenu uslugu ubojicama vlastite djece što predstavlja oblik emocionalnog nasilja nad pacijenticama, smatram da je neprimjereno svesti borbu za život na proglašavanje žena ubojicama, treba osuditi one koji to čine u pojedinim slučajevima jer po našem zakonu to jest dozvoljeno, ali ne možemo generalizirati cijelu borbu za život svesti na proglašavanje žena ubojicama jer je to vrijednosno osuđivanje te borbe. Također se govori o ideološki inspiriranim politikama, da se zanemaruje dobrobit žena i njihovo reproduktivno zdravlje, oni koji se bore za život reći će da je situacija upravo suprotna, da oni rade za dobrobit žene i da im nude i utočište kako bi taj život zadržale, i retrogradnim mjerama da sada dalje ne nabrajam. Naime, u čemu je stvar? Moja kritika ima namjeru biti konstruktivna, no nakon što sam u demokratskoj praksi dozvolila svim članicama i članu Odbora da se očituju o Izvješću pravobraniteljice, i sama sam ponudila svoje očitovanje za koje sam se temeljito pripremila. U trenutku kada sam počela govoriti o uporabi terminologije za koju smatram da nije vrijednosno neutralna, a tiče se prava na pobačaj grubo i neočekivano sam prekinuta u pola rečenice od strane zastupnice Rade Borić sljedećom izjavom, citat: „Nisam sigurna da o ovako detaljnom ovoliko velikom izvješću treba govoriti. Ne mislim da treba analizirati svaku rečenicu, svaki citat, a ne znamo gdje se nalazi“. Dakle bilo mi je spočitnuto što predetaljno analiziram. Moja pretpostavka da nije problem bio sam o u analizi nego u njezinom sadržaju odnosno očito postoje zastupnice koje smatraju da oni koji iznose stajalište s kojim se ne slažu jednostavno trebaju začepiti. No taj film nećete gledati. Detaljna analiza moj je posao. Za mene prihvaćanje izvješća nije proceduralna stvar formalnog karaktera na što se to pokušalo svesti dok se sadržajna rasprava očito smatra neuobičajenom, a detaljna rasprava po nekim i nepotrebnom. Ja tako neću raditi. Mi smo itekako dobro plaćeni za svoj posao i građanima dugujemo temeljito iščitavanje svih izvještaja i zakonskih prijedloga do zadnjeg zareza. Kako bismo stvorili preduvjete da uopće dođemo do kvalitetne rasprave o pobačaju to se može učiniti jedino ako iskoračimo iz svojih zadanih pozicija i uvažimo suprotnu stranu bez a priorne vrijednosne kvalifikacije njezinog stava. Ono što smatram da je slučaj kod pravobraniteljice o ravnopravnosti spolova je da nije riječ o namjernom etiketiranju nego o tome da je stvorena takva društvena klima da se neki tip diskursa unutar nekih navodno neovisnih institucija podrazumijeva kao normalan i neutralan, a on to zapravo nije. To je ono što onda stvara revolt kod suprotne strane zbog čega se stvaraju različite dezinformacije u medijima, zbog čega u krajnjoj liniji pati i pravobraniteljica jer je njezin cijeli rad sveden na tih nekoliko stranica. Naime, ovdje je osnovno pitanje i prigodno pitanje na ovaj Dan neovisnosti, imamo li neovisne institucije, smijemo li kao dio oporbe kritizirati te institucije bez da budemo prozvani da tako vršimo politički pritisak, a nemamo vlast u svojim rukama ili da se kaže da nećemo o takvim detaljima govoriti kao što je ovdje bio slučaj i što možemo zajedno učiniti da bi te institucije što neovisnije bile? Naime, ovoga puta pravobraniteljica nije uvažila moje argumente za poboljšanje izvještaja, ostala je pri podnesenom izvještaju. Smatram da je tu također riječ o jednoj čestoj lošoj praksi u kojoj se podrazumijeva da je svatko najpametniji dorade nisu uobičajene i to je potrebno mijenjati. No unatoč tome pokušavajući biti poštena, imajući u vidu cjelovitu sliku i cjelokupan rad pravobraniteljice te činjenicu da smo tek započeli suradnju kroz koju ćemo nadam se zajednički se mijenjati i poboljšavati, neću glasovati protiv izvještaja nego ću biti suzdržana u dobroj vjeri da ćemo do idućeg izvještaja stvoriti klimu u kojoj ćemo moći zajednički bolje raditi na dobrobit društva u cjelini. U tom smislu potrebno je fokusirati se na konkretnu i argumentiranu kritiku u svrhu unapređenja uopće stvaranja preduvjeta za kulturu dijaloga koja će nam biti nužna u temi pobačaja koja će uskoro doći na dnevni red. Ravnopravnost pozicija demokratizacija društva borba je za demokraciju društva i preduvjet za ravnopravnost spolova. Na tom tragu svima vam čestitam Dan neovisnosti.
Hvala i na točnosti vremenskoj točnosti. Nema replika za klubove. Gospođa Dalija Orešković govorit će ispred Kluba zastupnika IP-a, Pametnoga i GLAS-a. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče. Kolege i kolegice zastupnici. Od svih akata o kojima raspravljamo u HS-u osobno najviše volim rasprave o izvješćima, čak i kada su loše sastavljena iz njih možemo vidjeti sve anomalije našeg sustava, a ona dobro sastavljena izvješća daju zakonodavcu sve potrebne informacije i da je zakonodavcu stalo na temelju tih izvješća mogao bi napraviti sve što je potrebno da zaštiti javni interes i dobrobit svojih građana. Kada bi HS pažljivo proučavao sva pristigla izvješća, čitajući i ono što u njima piše između redova, pa potom poduzeo sve one radnje i akcije koje po Ustavu i jesu u nadležnosti zakonodavnog tijela, gotovo da nam nikakva posebna istražna povjerenstva nikada niti ne bi bila potrebna. Sustav bi se mogao popraviti i bez toga ili možda nikada ne bismo niti pali u ovaj bezdan u kojem se nalazimo sada po kriteriju demokratskih standarda i vladavine prava. Nažalost, iskustvo i praksa pokazuju da HS nedovoljno cijeni informacije koje mu putem podnesenih izvješća dostavljaju nadležna državna tijela i u tome osobno vidim neodgovornost i kukavičluk vlasti. No malo koje izvješće je toliko kvalitetno i sadržajno sastavljeno kao što je to ovo izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, ne samo zato što su u njemu sadržane aktivnosti koje pravobraniteljica provela već prvenstveno zbog toga što to izvješće sadrži prikaz konkretnih slučajeva i konkretnih predmeta koje je pravobraniteljica obradila. Kroz njih se isprepliću sve institucionalne i zakonodavne slabosti u svim segmentima društvenopolitičkog života. Izviješće ćemo stoga u ime Kluba Stranke s Imenom i Prezimenom, Pametno i GLAS podržati no ujedno ćemo pozvati pravobraniteljicu da u svom daljnjem radu bude proaktivnija i puno glasnija u zaštiti i zagovaranju svih onih ranjivih skupina koje nemaju mogućnosti da se za svoja prava bez odgovarajuće institucionalne potpore sami izbore. Iako priznajem, očito je da su građani prepoznali ovu instituciju kao jednu od onih kojoj se ipak mogu obratiti i to je pohvalno. Na tom tragu ukazat ću na jedan opći dojam koji se može steći kada se sagleda koliko su nekonzistentne sve naše javne politike u odnosu na tretman žena u obiteljskom, društvenom, ekonomskom i političkom životu. Očito se hrvatsko društvo i politika još uvijek ne mogu odrediti prema tome što se od žena očekuje i što bi to žena zapravo u Hrvatskoj trebala biti. Navest ću samo nekoliko primjera. Na sva zvona promovira se kako država provodi aktivne mjere pronatalitetne politike. S druge strane, država ne rješava problem nedostatka ginekoloških timova u sustavu zdravstvene zaštite, a nije li poražavajuće da je stanje u zdravstvu gore i gore iz godine u godinu. To da ne postoji optimalna kvalitetna mreža zdravstvenih usluga u području reproduktivnih prava, mislim da je naš najveći nacionalni porez. To govori da je žena u ovom društvu na dnu hranidbenog lanca. Nadalje, kaže se da se majčinstvo štiti kao posebna kategorija. No s druge strane u ovom izvješću imamo čitav niz primjera koji pokazuju da su neke od žena za vrijeme korištenja onih poticajnih mjera za samozapošljavanje ostale u drugom stanju i tom prilikom su ujedno ostale bez ostvarenih poticaja i potpora, morale su proć čitav jedan administrativni pakao da neka od svojih prava zaštite i vrate. Također primjeri pokazuju da u slučajevima obiteljskog nasilja u svakom od njih koji su poprilično dramatično opisani utvrđuje se nedostatak senzibiliziranosti za žrtvu i neprepoznavanje obrasca dugogodišnjeg obiteljskog nasilja, preblago kažnjavanje počinitelja i neprepoznavanje kauzaliteta u uzroku i posljedicama. Sve to šalje poruke sustava svim ženama neovisno o tome u kakvoj se ulozi u društvu nalazile, da sustav očito od njih očekuje da one budu krotke. O tome svjedoči niska stopa radne aktivnosti žena, visok stupanj ekonomske ovisnosti žena o članovima obitelji, neravnoteža između poslovnog i privatnog života, što negativno djeluje na zaposlenost, neravnopravna podjela rodnih uloga s obzirom da se od žena očekuje da preuzmu brigu za obitelj, a na štetu svoje profesionalne karijere. Nadalje, nedovoljne mjere kojima se žene uključuju u tržište rada, loše i nedovoljne javne usluge i servisi roditeljima u podizanju obitelji. Čitavo ovo izvješće svjedoči o nekonzistentnosti i proturječnosti javnih politika, o lošim sustavnim rješenjima zbog kojih je žena, čak i kod onih neutralnih pravnih normi, u praksi vrlo često dovedena u jedan podređeni položaj. I stoga, ukoliko su točne informacije o događajima koji su se jučer dogodili na Odboru za ravnopravnost spolova, želim pravobraniteljici uputiti i jednu osobnu pohvalu. Ukoliko je doista bilo postavljeno pitanje hoće li izmijeniti svoje izvješće u skladu s onim uputama i zahtjevima koje je postavila predsjedavateljica tog odbora, a odgovor je glasio ne, e pa zbog tog jednog odlučnog ne, smatram da ovo izvješće treba pohvalno izdvojiti iznad svih ostalih. A zašto? Pa zato što sam rekla, sustav očito od žena očekuje da budu krotke, a ovim primjerom pravobraniteljica je pokazala jednu drugu karakteristiku žena, a ta je da one mogu biti profesionalne, da mogu svoj integritet staviti na prvo mjesto i to baš tada kada je to najpotrebnije. Ja ću otići i korak dalje, pa reći da nam na javnoj sceni trebaju i one malo drastičnije buntovne žene, one koje su neposlušne neutemeljeno nametnutim autoritetima i sustavu kao takvom. Jer jedno čvrsto ne najbolje je ohrabrenje svim onim ženama od kojih obitelj, poslovno okruženje, društvena zajednica, očekuju da budu samo siluete kojima će netko drugi nametnuti s čime te njihove siluete kao sadržaj trebaju biti ispunjene. Pravobraniteljice ja vam čestitam, vaše izvješće ćemo podržati. Hvala.
Fala. Sada je na redu kolega Veljko Kajtazi ispred Kluba zastupnika Nacionalnih manjina. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima i ostali predstavnici institucija. Još jednom čestitam vama na izboru odnosno na ovom 8-godišnjem mandatu i vjerujem odnosno nadam se da će bit uspješan kao i vaš prvi. Istaknuo bih par brojki odma na samom početku. Primjerice, 503 predmeta bili su pritužbe za zaštitu građana i građanki od diskriminacije. To je povećanje od 9,8% u odnosu na prethodnu godinu. Ne znam dal je to rezultat toga što se je stanje pogoršalo ili što se više osoba odlučuje za prijavu diskriminacije, što bi u stvari bio pokazatelj vašeg dobrog rada. Da ne ponavljam sad brojke koje su vidljive iz izvješća, napomenut ću samo da je ovaj trend postojan u negativnom smislu. Ono što je pozitivno jeste je da je pravobraniteljica uputila ukupno 293 pisane preporuke, 160 upozorenja i 131 prijedlog. Taj se trend uvažavanja njezinih upozorenja, preporuka i prijedloga na 89,3% slučajeva u potpunosti odnosno 7,1% djelomično, što je također dobro. Drago mi je da je pravobraniteljica ističe da posebnu pozornost pridaje problemu ranijih brakova i maloljetničkih trudnoća kod romske nacionalne manjine i da se općenito bavi romskom manjinom. Međutim, to je samo dio šireg problema i onaj koji se najčešće spominje, čime se romska zajednica dodatno stigmatizira. Kad smo kod Roma, spomenut ću još par brojki koji se spominju u izvješću, a koje dobro oslikavaju težak položaj romske nacionalne manjine. Primjerice, stipendije za studente koristilo je samo 31 pripadnik romske nacionalne manjine, od toga 19 žena. Taj podataka još jednom potvrđuje moju tezu da mladim Romkinjama samo treba dati priliku i da u tom slučaju pokazuje bolje rezultate nego muškarci u obrazovnom sustavu. Predstojeći popis stanovništva pokazat će da je Roma u našoj zemlji barem 30 000, a u toj cijeloj pretežito mladoj populaciji samo 30-tak studenata bez onih sa prebivalištem u Gradu Zagrebu. Stvarno porazno. U prošlom mandatu sam utjecao na to da se stipendije povećaju, a razgovarao sam sa niz veleučilišta, učilišta i sveučilišta, te tražio pozitivnu diskriminaciju i dodatno stipendiranje, ali nažalost u tome nema dovoljno podrške institucija. O potrebi za pozitivnom diskriminacijom i pojačanim stipendiranjem ne treba posebno govoriti, potrebno je samo zaključiti da 0,3% Roma ima neku vrstu visokog obrazovanja. Iskoristit ću ovu priliku da vas upoznam još jednom, još jednom s nekim određenim podacima. Prema službenim podacima sada nam 31. 12. 2019. godine stručna služba u uredima Vlade Republike Hrvatske ukupno je zaposleno 11 pripadnika romske nacionalne manjine, što iznosi 0,02%. Na lokalnoj razini u tijelima uprave lokalnih jedinica koji su u obavezi zapošljavati Rome nije zaposlen niti jedan Rom. Ono što mi je žao, a što ističe i pravobraniteljica jeste da nema puno projekata koji su bili izravno usmjereni na Romkinje kao ciljanu skupinu kada se gleda financiranje projekata usmjerenih na poboljšanje položaja žena pripadnicima nacionalnih manjina. Kao pozitivan primjer izdvojio bih Ured za ljudska prava i prava nacionalnih manjina Vlade Republike Hrvatske koji je u ožujku 2019. započeo provedbu projekta ispunjavanje preduvjeta za učinkovitu provedbu politike usmjerene na nacionalne manjine, faza 1. Već sam nekoliko puta rekao da se radi o zakašnjelim, ali dobrodošlim projektima. Iznimno mi je drago da se problemu Roma konačno pristupio ozbiljno, znanstveno i analitički te da sada u vidu relevantnih publikacija imamo presjek mnogih važnih problema na kojima godinama upozoravamo. Moram reći i da Operativni program za nacionalne manjine Vlada od 2016. je krenula tim putem te očekujem da ćemo do kraja ovog mandata imati i značajne iskorake u području obrazovanja i položaj svih pripadnika romske nacionalne manjine na temelju konkretnih intervencijskih planova na područjima naseljenim Romima. Nadam se da će dostupnost ovih podataka podići i odgovornost institucije za ove probleme, da će se preporuke sadržane u publikacijama u nakladi Ureda za ljudska prava preslikati i na političke odluke, ali i da će Romska zajednica prepoznati da u 2020. godini ne možemo dalje ukoliko probleme koji se ovdje navode ne promijenimo na bolje. Saznanja koja smo posljednjom publikacijom potvrdili su sljedeće - Romi su mlada populacija sa prosjekom sa 22 godine i to čini 50% ukupne Romske zajednice. Žena bez škole je dvostruko više nego muškaraca. I najveći broj njih je radno neaktivna ili u statusu domaćice. Oni koji su zaposleni uglavnom su na privremenim i povremenim sezonskim poslovima. Romska kućanstva su velika, u prosjeku od 5,2 člana. Mjesečna primanja smještaju više od 92% romskih kućanstava u riziku od siromaštva te iznose nešto više od 2 i pol tisuće kuna i to u razvijenim regijama naše zemlje, poglavito na sjeveru. Čak 85% kućanstava koriste socijalne usluge, a 1/3 Roma žive u ruševinama i neadekvatnim objektima. Najviše od toga žive u segregiranim naseljima bez društvenih sadržaja više od 70%. Žene Romkinje su u prevelikom broju nepismene, čak 17,3% dok je opći prosjek 1,3. Odustajanje od škole je ogroman problem općenito, a u ove dvije grupe još veći. Od školovanja se odustaje zbog financijske situacije, sklapanja brakova, loših obrazovnih rezultata i postojanja roditeljem. Trudnoću u tom smislu, a pogotovo ona maloljetnička koja je zastupljena u 50% slučajeva ogroman je problem na koji nemamo odgovora do danas. Kada sve to pobrojite iako se dolazi do zaključka da su šanse za integraciju u društvu žena iznimno male te da zbog toga samo 8% žena Romkinja obavlja neki vid plaćenog rada. Zbog toga su Romkinje u Hrvatskoj u europskom kontekstu u najgorem položaju u odnosu na sve druge zemlje Europske unije. Fizičko, verbalno i ekonomsko nasilje su važni problemi na koje nemamo koordiniranog odgovora. Samo 19% mladih ima srednju školu i to uglavnom trogodišnje škole. Konzumacije droge i drugih opijata je također prisutna, a diskriminacija prisutnija u miješanim sredinama, nego u isključivim romskim školama što je također zabrinjavajući podatak jer pokazuje i loše posljedice segregacije i ishoda u tom kontekstu, ali i otpor većinskog stanovništva prema Romima koji se ogleda u diskriminaciji, govoru i mržnji što mlade stavlja u položaj između dvije vatre između vlastite zajednice koja često ne odobrava njihov napredak i onih s druge strane koji ih ne mogu ili ih ne žele razumjeti. Zbog toga svi koji to mogu više ne žele biti Romi te žele ne samo integraciju, već i asimilaciju što je dugoročno loše za cijelu zajednicu. Važno je reći da su ove preporuke sada u rukama Vlade te da očekujem da će se nakon ovog problemi Roma teže ignorirati, a brže rješavati. Drago mi je da su i dosadašnje aktivnosti Saveza Roma u Republici Hrvatskoj Kali Sara išli u smjeru preporuka koji su ovdje sadržane, ali moram reći da to nije dovoljno, nego je potrebno postići veću koordinaciju među institucijama, ali i potaknuti suradnju institucija kako sa savezom, tako i sa ostalim romskim predstavnicima intenzivnije nego do sada. Takav način se pokazao kao dobar model rješavanja problema. Siguran sam da ću kroz moj rad koristiti ove podatke te još žustrije lobirati da ovi problemi budu registrirani u svim važnim strateškim dokumentima, ali i aktivnostima Vlade Republike Hrvatske kao institucije koja bi i primjerom morala pokazati svim nižim razinama da su ovi problemi jako bitni. Konačno u izvješću o kojem danas raspravljamo još jednom potvrđujemo da je romska populacija u svim aspektima u višestrukom nepovoljnom položaju u odnosu na većinsko stanovništvo, dok su Romkinje u dodatno nepovoljnom položaju u usporedbi sa Romima. Da se može pokazuje i podatak da je u posljednjih nekoliko desetljeća vidljiv i očigledan napredak Republike Hrvatske po pitanju broja uključenih Romkinja i Roma u opće obavezno obrazovanje, dok je obuhvat romske djece posebno djevojčice u prošlosti bio znatno manji nego u drugim zemljama, danas su u Hrvatskoj te brojke čak malo i veće. Međutim, Hrvatska i dalje zaostaje u sudjelovanju u srednjoškolskom obrazovanju kao uključivanju u predškolski odgoj i obrazovanje. Svjetska banka je objavila izvješće iz 2019. u kojem se među ostalim problematizira položaj Romkinja u Hrvatskoj. Tamo se ističe kako oni imaju najnižu stopu plaćenog rada u Jugoistočnoj Europi što je čak malo optimističan podatak od onog do kojeg je Ured za ljudska prava došao. Također valja ponoviti da postotak Romkinja koje imaju završenu srednju školu je vrlo nizak po podacima iz istog dokumenta. Takva situacija nije karakteristična samo za Hrvatsku, već se sa … … istim problemima suočavaju i druge zemlje EU [[Upadica: Hvala.]] što pokazuje koliko je još posla pred nama. Hvala vam.
Hvala. Sada je na redu gospođa Karolina Vidović Krišto koja će govoriti ispred Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Dame i gospodo pred nama je Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2019. godinu. U dokumentu od 333 stranice većina sadržaja se ne odnosi na rad pravobraniteljice nego na statističke podatke, stavove i preporuke pravobraniteljice u pojedinim područjima npr. rad i zapošljavanje, zdravstvo itd. Godišnje izvješće nije seminarski rad s pravobraniteljici zanimljivim podacima i preporukama koje želi uvezati u atraktivno priređen dokument. Zašto to govorim? Zato što je među 333 stranice statističkih podataka, stavova i preporuka pravobraniteljice je tek 6 stranica posvećeno aktivnostima iste za 2019. godinu. I to tek taksativno nabrojene na stranicama 5 i 9 do 13. Postavlja se pitanje kako bismo mogli 365 dana rada jedne institucije, a pravobranitelj jest institucija u ovom slučaju ured koji zapošljava 11 zaposlenika i ima proračun od 6.802.505 kuna, kako bismo mogli jednogodišnji rad jedne takve institucije ocijeniti na temelju 6 stranica. To je složit ćemo se premalo podataka za ozbiljnu analizu rada i djelovanja Ureda pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Zato bi pravobraniteljica trebala ponoviti izvješće i detaljnije prikazati kako, kada, što je i zašto radila te kako je potrošen novac hrvatskih poreznih obveznika. U suprotnome se može stječi dojam da prikaz ogromne količine koje kakvih statističkih podataka služi za popunjavanje stranica i eventualno prikrivanje nedovoljnog djelovanja. U izvješću pravobraniteljice govori se o 1.142 citiram predmeta otvorena na inicijativu pravobraniteljice radi praćenja primjene Zakona o ravnopravnosti spolova. Međutim, iz popisa predmeta je vidljivo da to nisu predmeti ili slučajevi kršenja ravnopravnosti spolova koje je pravobraniteljica rješavala već aktivnosti njenog ureda po područjima od prikupljanja statističkih podataka, suradnje s udrugama i tijelima i dr. Ovi krivo nazvani predmeti stavljeni su na istu razinu kao i predmeti o pritužbi građana pa u izvješću stoji citiram, tijekom 2019. godine radilo se na ukupno 1.719 predmeta, što je zapravo manipulativan podatak koji ne odgovara činjenicama. Osim toga nije jasno i strukturirano navedeno što su pravobraniteljica i njezin ured radili u tih 1.142 predmeta, neki podaci o aktivnostima se nalaze raštrkani u moru statističkih podataka u daljnjih 300 stranica pa ih je teško naći i procijeniti. Žalosno je što su u svijetu u kojem živimo u velikome broju potplaćene, obespravljene, mobingu izložene žene koje imaju djecu i obitelj, upravo zato što imaju djecu i obitelj. Žalosno je što od strane pravobraniteljice za ravnopravnost spolova tema zaštite na radnom mjestu trudnica, majki, žene u mnogočlanim obiteljima nije prepoznata kao jedno od ključnih bojnih polja u borbi za ravnopravnost spolova. Umjesto prava na adekvatno plaćen posao, zaštitu radnog mjesta i pravo na mirnu i sigurnu trudnoću i majčinstvo u ovom izvješću čitam npr. kako je pravobraniteljica za ravnopravnost spolova cijeli jedan odlomak na stranici 269 naslovila ovim riječima, preporuke za ostvarivanje prava na prekid trudnoće. Ne postoji ni ljudsko, ni ustavno pravo na prekid trudnoće, ali postoji ljudsko i ustavno pravo na život. Založite se za to, debelim slovima u svim pa i u hrvatskom Ustavu ispisano pravo i bit ćete na pravome putu jer mnoge žene koje žele roditi svoje dijete često strahuju da neće moći skrbiti o njemu, često bivaju obeshrabrene od svoje okoline, često i od oca djeteta. Postoje ljudi i organizacije koje pomažu tim ženama primjerice inicijativa 40 dana za život koju i vi u svom izvješću spominjete. Borite se za ravnopravnost i prava tih žena jer kako kažu tko spasi jedan život spasio je cijeli svijet.
Sada je na redu gospodin Silvano Hrelja, koji će govoriti u ime Kluba zastupnika HSS i HSU-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege mi bi se izgleda na svakom, u početku svakog mandata trebali dogovoriti što počinje sa tim mandatom jer ne počinje se sa tim mandatom, bar ja mogu to posvjedočiti, ovdje je bilo i rasprava i rasprava i izvješća pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, ja moram reći da sva dosadašnja izvješća su bila dobra, sva su ukazivala na greške sustava, sva su ukazivala na defekte koji su propisani u zakonima, međutim malo je bilo volje da se to ispravi. Ja javno pohvaljujem i ovo izvješće i Klub Hrvatske seljačke stranke i Hrvatske strane umirovljenika će podržati ovo, ovo izvješće, no bojim se da ćemo i slijedeće godine biti ista meta, isto odstojanje. Znate, puno puta sam govorio sa ove govornice i frustriran sam time da se stvarno ništa odnosno vrlo malo od 100 možda 1% mijenja u odnosima. Ravnopravnost čini mi se da nema značajnog pomaka unatoč medijima, unatoč našim govorima, unatoč preporukama, unatoč direktivama i mislim da ih neće ni biti … … i da neće biti bolje jer znam čuti mlade ljude u dvadesetim godinama koji su konzervativniji od dvostruko, trostruko i višestruko starijih ljudi i ne shvaćaju da se moramo razumjeti, da se moramo poštivati na prvom mjestu kao ljudska bića, da si moramo biti na pomoći i da ne možemo jedni bez drugih. Sve ostalo nije izgradnja društva nego je destrukcija. Teškoće žena u mojoj mladosti su bile jedne, danas su neke druge, ali uvijek su neke koje diskriminiraju, jedne nestaju, ali druge se pojavljuju koje na dugi rok generiraju posljedice, ali ne samo posljedice ovako rečeno nego i patnje, i trpljenja, i siromaštvo, da ne spominjem ono najgore, a to je nasilje svake vrste koje je u porastu. Svi znamo da sve kreće od kuće, od doma, od odgoja, nadograđuje se u vrtiću, u školi, u društvu, na poslu, ali zakoni dobri zakoni koji se donose u ovom Domu i koji su provedivi su najvažniji. Oni koji su jednoznačni, oni koji su jasni i ne omogućuju različita tumačenja svakog pojedinca. Takve zakone mi trebamo ovdje donositi, zakone koji omogućuju, zakone koji štite i neki zakoni koji ispravljaju ono što je već pogrešno i štetno u našem društvu. Zakoni koje donosimo ne na bilo koji način nego sveobuhvatnom analizom društvenih odnosa, socioloških pojava na temelju naših iskustava i postavljenih ciljeva, ovo ponavljam, i postavljenih ciljeva. Jesmo li mi društvo postavljenih ciljeva? Ne, volimo biti prepisivači. Svidilo nam se kako to drugi rade pa ajmo mi to na brzinu riješiti. Ne, ne, parlament koji prepisuje zakone, koji ne donosi zakone u skladu sa ciljevima koje je postavilo ovo društvo i kamo želi ići, nije dobar Parlament. Mogu biti samokritičan za sve svoje godine u ovom Parlamentu. Rodna nejednakost u mirovinama, danas je već spomenuta i stalno se spominje je posljedica. Šta je uzrok? Cijeli niz nepovoljnih uvjeta s kojima se žene suočavaju tijekom radnog vijeka, slabije plaćeni poslovi, izostajanje s tržišta rada zbog trudnoće i nedostupnosti usluga, skrbi za djecu i starije, rad na određeno vrijeme najviši u EU, najviša razina u EU veći kod žena nego kod muškaraca, opterećenje naravno neplaćenim uvijek neplaćenim kućanskim poslovima. Iako je svaki problem bolje rješavati u korijenu, baviti se štetnim uzrocima da ne bi dolazilo do nepovoljnih štetnih posljedica, mi u HSU smatramo da je korisno i mi smo programski određeni i pozvani uglavnom rješavati posljedice jer i ponajviše se bavimo umirovljeničkim zakonima i pravima. U izvješću žene i muškarci u 2019. godini Državnog zavoda za statistiku zabilježeno je da je prosječna muška mirovina 26% veća od mirovine koje dobivaju žene. Imamo stoga nekoliko prijedloga za sprečavanje rodnog jaza u mirovinama i smanjenja rizika siromaštva žena u starosti. Ja izdvajam tri, majčinski dodatak. Prijedlog HSU-a je da se kategorija dodanog staža od 6 mjeseci po svakom djetetu uvede na 2019. odnosi na sve majke. Što mislite o onoj ženi koja uzme obiteljsku mirovinu jer nije radila 30% manju od onog što je primao pokojni suprug, a rodila je dvoje djece, taj dodatak u onom trenutku kada postane korisnik mirovine 70 kuna bilo joj bilo odmet ili bi za 70 kuna za dvoje djece propala ova država? Da li bi kiksao proračun? Ma ne bi. I zašto samo one majke nakon 1. siječnja 2019.? šta ove druge nisu majke? Naš je prijedlog da sve majke trebaju dobiti živuće, trebaju dobiti majčinski dodatak i to je propust mirovinske reforme koja se počela primjenjivati 1. siječnja 2019. i to je diskriminacija i to je diskriminatorno u tom zakonu. Drugi i treći prijedlog su povezani, dakle obiteljske mirovine. Nakon smrti bračnog druga preživjela udovica, a njih ima 93%, zapamtite ovaj broj 93% korisnika obiteljskih mirovina su žene. Umanjite mirovinu po većinom zato što su njihove manje, od supruga veće, kada se te od supruga umanje za 30% one budu 50, 100, 200, 300 negdje i više kuna veće od osobnih mirovina. Dakle, svega 7% ostaje u svojoj mirovini i ne koristi obiteljsku mirovinu. Dakle, prvi je prijedlog povećati to sa 70 na 80%, drugi je prijedlog da uz svoju mirovinu udovica, dakle 93% slučajeva koristi i 50% mirovine preminulog bračnog druga tako da žene ne bi upadale u zonu siromaštva. Mi to predlažemo sa ciljem ublažavanja siromaštva, dakle da 70 postane 80% i da ukoliko je to povoljnije uzme svoju mirovinu i 50% preminulog bračnog druga, to je izbor između više povoljnije odnosno najpovoljnijeg prava. Evo, to je HSU-ov doprinos borbi protiv siromaštva i ravnopravnosti spolova. I na kraju, samo da vas pitam, pročitao sam sve preporuke, imamo li mi puno koristi od preporuka koje ne ispunjavamo? Nemamo, ali znajte da pravobraniteljica je ovlaštenik, čiji? Ovlaštenik HS i to šta pravobraniteljici nije dozvoljeno komentirati prijedloge zakona ili ne smije otvoreno reć da to je dobro, a to nije dobro za građane, je loše za ovaj dom. Dakle, gđo. pravobraniteljice, mi u HSU u ime velikog broja umirovljenika i siromašnih računamo na vašu pomoć u ocijeni naših prijedloga zakona. Ne zbog toga što smo lijepi i pametni, nego da proučite argumente koji stoje unutra [[Upadica: Fala]] sa određenim ciljem. Hvala vam lijepa.
Fala. I na kraju što se tiče kluba zastupnika je Klub zastupnika IDS-a i govorit će gđa. Katarina Nemet. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. U ovom svom obraćanju kratko ću prokomentirati izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova o kojem danas raspravljamo. Niz je tu pojedinačnih podataka, problemskih točaka i općenito elemenata izvješća koje bi se moglo detaljno analizirati i komentirati kada bi za to imali nešto više vremena. No ovako mogu prije svega reći kako je po mom mišljenju izvješće vrlo opsežno i dobro pripremljeno, te u dobroj mjeri oslikava stanje stvari u našem društvu po pitanju ravnopravnosti spolova. Pokazuje gdje smo učinili određene pomake, a gdje još ima prostora za napredak odnosno gdje smo potpuno zakazali. U izvješću se to posebno dobro vidi u dijelu u kojem se navode analize stanja po pojedinim područjima, od zapošljavanja i rada preko rodno utemeljenog nasilja, obrazovanja i medija, do primjerice participacije žena u politici. Ono što pri tom posebno upada u oči jest veliki nesrazmjer i jaz u plaćama kao jedan od velikih rodno diskriminatornih problema koji se javljaju na tržištu rada. Analize naime pokazuju kako žene imaju manju plaću od muških kolega u čak 16 od ukupno 19 područja djelatnosti. To je samo jedan od primjera koji za sobom onda povlači i druge probleme, a sličnih diskriminatornih primjera nažalost ima još. Kad govorimo o ovom izvješću postavlja se i jedno logično pitanje, ima li ono na kraju krajeva svoju svrhu kakvu bi trebalo imati, prvenstveno u budućem rješavanju problema koji postoje, a koji su i ovim izvješćem detektirani. Hoće li ovo izvješće biti neka vrsta temelja platforme za buduću dosljedniju primjenu Zakona o ravnopravnosti spolova i drugih antidiskriminacijskih propisa, te jesu li financijski, ljudski i materijalni kapaciteti ureda pravobraniteljice dovoljni za osiguravanje te i takve primjene odnosno operativizacije aktualnih zakonskih i podzakonskih akata ili će nakon ove naše saborske rasprave i vjerojatnog usvajanja izvješće zapravo ostati tek mrtvo slovo na papiru? Ovisi to naravno o interesu šire javnosti, o interesu i angažmanu svih nas koji možemo i moramo utjecati na formiranje javnih politika, prvenstveno o interesu državnih institucija na čelu s Vladom RH, a koliko su ta uključenost i interes izraženi na razini institucija državne vlasti možda dovoljno govori podatak kako je zadnja nacionalna politika za ravnopravnost spolova bila donijeta za razdoblje od 2011. do 2015.g., te trenutno u RH ne postoji aktualni strateški dokument koji se bavi ravnopravnošću spolova. I za kraj ovog obraćanja u znaku ravnopravnosti spolova i prava žena htjela bih podsjetiti na jedno vrlo važno pravo svakog živog bića, pa tako i žena, pravo na zdravlje. Uz jučerašnji Nacionalni dan borbe protiv raka dojke u znaku kojeg protječe i cijeli listopad želim s ovog mjesta naglasiti važnost prevencije, te pozvati sve žene da vodeći brigu o svom zdravlju i svom životu obave taj iznimno važan preventivni pregled. U specifičnim smo okolnostima kada zbog pandemije covida zdravstveni sustav radi smanjenim kapacitetima, no neka nam to ne bude prepreka i dodatna isprika ili kako bi simpatično poručio moto ovogodišnje akcije kojom klub žena liječenih od karcinoma dojke Gea iz Pule poziva žene da obave preventivni mamografski pregled koji kaže ne … [[Govornik se ne razumije]] Istrijanke su razumjele, a za ostale jednostavan prijevod, kada su zdravlje i život u pitanju nema odgađanja. Hvala.
Fala lijepa. Kratka i sažeta i vi i gđa. Krišto, neka muškarci uče od vas. Gđa. Marijana Petir je prva koja će govoriti u svoje ime zapravo kao zastupnica pojedinačno. Izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče, zastupnice i zastupnici, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, predstavnici vlade. U svom izlaganju osvrnut ću se na mali segment ovog izvješća koji je posvećen ženama u ruralnom prostoru, a istraživanja koja imamo o njihovom položaju su zastarjela i znamo da se njihov položaj nije promijenio, one su … … još uvijek van svih odgovarajućih javnih politika zato smatram da je nužno proaktivno pristupiti ovom problem i poduzeti daljnje kontinuirane mjere u cilju izrade nacionalne strategije koja bi se odnosila na položaj žena u ruralnim područjima. Položaj žena u ruralnim područjima je zabrinjavajuć i zato sam ga i podigla na europsku razinu te sam bila izvjestiteljica Europskog parlamenta upravo o njihovoj ulozi u ruralnim područjima i upozorila bih na to da su problemi žena koje žive u ruralnim područjima stvarni a da bismo ih shvatili, moramo shvatiti i njihovu raznoliku ulogu. One brinu o obitelji, čuvaju tradiciju i okoliš, rade u poljoprivredi koja je jedna od najvažnijih gospodarskih grana, svake zemlje sudjeluju u procesu proizvodnje hrane. Žene u ruralnim područjima neprocjenjive su, vrijedne za svoja poljoprivredna obiteljska gospodarstva, važne su i razvoj poduzetništva, obrtništva, održivi razvoj kao i cjelokupni gospodarski razvoj. Niti jedna država članica do sada pa tako ni niti nažalost Hrvatska, nije uvela tematski potprogram za žene u ruralnim prostorima kakav primjerice postoji za mlade poljoprivrednike i to izdašan, sada 50 000 eura a u budućem programskom razdoblju čak 100 000 eura potpore iako je sličan takav potprogram predviđen za žene Europskim poljoprivrednim fondom za ruralni razvoj. Što nam to govori? To nam ustvari govori i to je pokazatelj kako su žene u ruralnim područjima jednostavno nevidljive i ne cijeni ih se dovoljno jer ovakvi programi mogli bi usmjeriti ih prema prodaju promocije proizvoda na lokalnoj i regionalnoj razini s obzirom da upravo ti potprogrami mogu biti važni za otvaranje novih radnih mjesta za žene na selu a mogu se koristiti i kao ulaganje u fizičku imovinu, razvoj poljoprivrednih gospodarstava i poslovanja za osnovne usluge i obnovu sela u ruralnim područjima. Znamo da žene na selu nemaju dobar pristup obrazovanju, da su slabe informatičke pismenosti, dostupnosti interneta jer na vrlo niskoj razini. Zbog udaljenosti liječnika specijalista, nedostupne dijagnostike u većini slučajeva, žene tek u poodmakloj fazi odlaze na pregled liječniku što je nažalost za njih ponekad prekasno. Na selu najčešće ne postoji adekvatna društvena komunalna i socijalna infrastruktura koja je nužna za dostojanstven život. Prema podacima, žene čine manje od 50% ukupno radnog sposobnog stanovništva u ruralnim područjima EU-a, upravljaju sa svega 30% OPG-ova i situacija u Hrvatskoj je približna slična. One ostvaruju 35% ukupnog radnog vremena u poljoprivredi, što je znatan doprinos poljoprivrednoj proizvodnji a osim toga na svojim gospodarstvima brinu o obitelji i domaćinstvu što možemo okarakterizirati kao nevidljivi rad. One su često ekonomski ovisne o suprugu, za njih ne postoji radno vrijeme, bore sa nedostatkom osnovnih socijalnih i mirovinskih prava, gotovo polovica njih nikada ne ode na godišnji odmor a u vrlo maloj mjeri participiraju u donošenju odluka na lokalnoj i regionalnoj razini. Njima je potrebno olakšati također pristup zemljištu i osigurati sva socijalna prava koja trenutno nemaju jer njihov rad na OPG-ovima nije prepoznat i vrednovan stoga je potrebno regulirati profesionalni status seoskih žena i to je nešto za što se zalažem i za što očekujem i od vas podršku. Posebno želim upozoriti da žene na selu koje su se cijeli život bavile poljoprivredom i domaćinstvom, nemaju nikakva primanja u starijoj dobi, izložene su siromaštvu a ukoliko se dogodi zlostavljanje u obitelji, obzirom da nemaju niti primanja, da nemaju imovinu, često nemaju kamo otići, zbog toga bih se založila da svoju pravobraniteljice, posebno posvetite ovoj skupini žena koje su očigledno nevidljive za cijeli sustav. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Ostanite, imate jednu repliku, g. Raspudić.
Poštovana kolegice Petir, slažem sa svim ovim što ste rekli, volio bi samo čuti od vas kako gledate na ovo pitanje koje se poteglo oko terminologije vezane uz pobačaj, je li ona po vama vrijednosno neutralna ili je pak dijelom ideološki obojena i kakvo je vaše mišljenje o radu pravobraniteljice i izvještaja po pitanju udomljavanja djece od strane istospolnih parova? Hvala.
Izvolite, odgovor. Izvolite.
Hvala vam kolega Raspudiću na pohvali mog izlaganja i na tome što se slažete sa mnom, kao što znate, ja smatram da je pravo na život osnovno ljudsko pravo te stoga smatram da terminologija koja se koristi ne samo u ovom izvješću nego i u nekim drugim javim dokumentima, odudara od uobičajene i za mene osobno prihvatljive. Mislim da se svi mi, svi oni koji su na javnoj dužnosti a to se odnosi na pravobranitelje, trebaju čuvati upadanja u bilo kakve zamke pripadnosti ili shvaćanja pripadnosti promicanja bilokakve vrste ideologije pa kad je riječ i o rodnoj ideologiji, onda bi to također trebalo izbjegavati. Naravno da se zalažem za zaštitu svačijeg ljudskog dostojanstva i da o tome i mi ovdje i pravobranitelji trebaju računa no uloga pravobranitelja jest zadržati neutralnost u odnosu na sve [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] i štititi prava i ljudsko dostojanstvo svakog na jednaki način.
Hvala. Hvala, nemate više replika, hvala vam. Sada je na redu gđa. Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena pravobraniteljice sa suradnikom, kolege iz ministarstava, kolegice i kolege. Evo pred nama je Izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za proteklu 2019. g., riječ je o jednom obilnom materijalu na preko 300-tinjak stranica i ja ću se zadržati na dvije teme. Jedna tema je, i o toj, te dvije teme ću nastojati nešto malo u ovom vremenu koje imam detaljnije govoriti. Jedna tema je odnos plaće i mirovine između žene i muškaraca u Hrvatskoj, a druga tema je vezana uz jednu od ja bih se usudila reći najštetnijih odluka koja je ikad donešena u hrvatskoj politici, a vezana je uz mjeru roditelj odgojitelj u Gradu Zagrebu. Dakle, prva tema to je taj žalosni podatak o jazu plaćama između žena i muškaraca. Kad vidimo, vidimo da je to u Hrvatskoj skoro 13%, kad to pretvorimo u određene brojke onda vam to znači da je otprilike svaki mjesec 1.100 kuna bruto plaće više će dobiti muškarac za svoj rad nego žena, a to vam je na razini godine dana 13.000 kuna. Svi volimo baratati s postocima ali kad to stavimo u stvarne okvire i u stvarno onda vidimo o čemu je to riječ. Zabrinjavajući je i žalosno i pokazuje da jednako tako nismo dovoljno pametni kao zemlja u korištenju znanja i sposobnosti koje su nam na raspolaganju tako da čak i u djelatnostima u kojima brojčano ima više žena muškarci imaju značajno veće plaće. Iz tog možemo iščitati da su i tim slučajevima muškarci zauzeli svoje vodeće pozicije. Recimo zgodni su postoci, a to kažu da žene u upravama su ih je 14 zarez govorimo dioničkim društvima je 14,39%, a u nadzornim odborima ih je 21%. Često govorimo da smo po svemu lošiji u EU, ali onda moramo reći da kad je riječ o ovom jazu u plaćama da je europski prosjek 16% pa nismo među tome tako loši, ali to ne znači da se smijemo opustiti. To jednako tako ne znači da tu ne trebamo sve zajedno, svi zajedno raditi na promjeni zakonodavstva. Ova razlika u plaćama, navodno dovodi do još jedne gore i opasnije razlike, a to je razlika u mirovinama. Razlika u mirovinama između žene i muškaraca u ovom trenutku je 22%. I ta užasna brojka govori zapravo o slijedećem. Da u starijoj životnoj dobi su žene u puno većem riziku od siromaštva. Taj rizik raste što je naravno životna dob veća. I sad ću nešto o nečemu o čemu je i pravobraniteljica u svom govorila, a to je o mjeri koja se u Zagrebu zove roditelj odgojitelj. Dakle, 5.000 obitelji, 5.000 žena se nalazi u toj mjeri. Ta mjera na razini godine dana iz zagrebačkog proračuna se izdvaja 500 miliona kuna. 500 miliona kuna je proračun grada Koprivnice i možda još jedne općine, o tom govorimo. S tim što 3 i više djece u Zagrebu ima oko 13.000 obitelji, a 5.000 obitelji koristi tu mjeru. Za tu mjeru bi se dalo izgraditi u Zagrebu, dakle izgraditi 10-tak potpuno novih vrtića. Ali ta mjera govori još dvije stvari. Tu mjeru mogu koristi žene pri tom ne smiju raditi, žene ne smiju raditi pa to onda govorimo u kontekstu toga da nakon određenog broja godina koja će žena uopće moći doći na tržište rada, ali djeca ne smiju ići u jaslice, ne smiju ići ni u vrtić. Dakle, s jedne strane se zalažemo za socijalizaciju djece, zalažemo se za žene gdje idu na tržište rada, a s druge strane je takvom gradskom politikom se odlučilo potrošiti 500 miliona kuna na razini godine dana da žene ne bi radile, da ne bi bile sposobne za tržište rada i djeca ne idu u vrtiće i jaslice. Dobro je sve ono što je pravobraniteljica na 300-tinjak strana rekla, ali običaj je da pravobraniteljica govori dosta suzdržano i dosta diplomatski [[Upadica: Hvala.]] meni se čini da bi često morala malo jače i malo glasnije. Hvala.
Hvala lijepa, ali ostanite ovdje, ostanite ovdje. Gospođa Selak Raspudić prva replika.
Uvažena zastupnice Mrak Taritaš moram vas nešto pitati o stajalištu vašeg kluba. Naime, ja se ne mogu prestati smijati i ne mogu se dovoljno načuditi onome što je rečeno u ime vašeg kluba, a to je čestitka pravobraniteljici na citiram hrabrome ne, koje je rečeno na prijedlog, jedan prijedlog oporbe, podsjetit ću da je ravnateljicu, da je pravobraniteljicu imenovala vladajuća većina tako da ona premda je nominalno neovisna dio je vladajuće nomenklature. Dakle, na oporbene prijedloge i pitanje može li se išta od toga uvažiti da se njezino izvješće izmjeni, što bi trebala biti dobra demokratska praksa sviju nas ne ulazeći u to slažete li se sa sadržajem ili ne, zašto vi čestitate pravobraniteljici što ne želi uvažavati oporbene prijedloge i kako je moguće da to u trenuci u kojoj je oporba manjina koja je zadužena za propitivanje takvih institucija vi njoj čestitate na hrabrosti umjesto da čestitate oporbi što je postavila pitanje i propitivala rad bilo kojeg državnog tijela.
Hvala, vrijeme, odgovor.
Gospođo Selak Raspudić, dakle …
Oprostite, gospođo Mrak Taritaš moram i ja reći. Odgovor, izvolite.
Dobro, mogu sad? Je mogu, hvala lijepo. Gospođo Selak Raspudić vi od mene očekujete da ja komentiram što je tko kome rekao bez da u to sam nit imam prilike čuti, niti sam imala prilike u tome sudjelovati. Sve ok, dakle [[Upadica: Molim vas bez dijaloga, nisu dozvoljeni dijalozi.]] ali kao prvo ne trebamo se ovako razgovarati. Dakle ja ne želim uopće komentirati tko je kome šta rekao, ali izvješće je javni, izvješće pravobraniteljice je tu, vi sad to izvješće možete prihvatiti, možete odbiti, na to izvješće možete imati primjedbe, možete te primjedbe komentirati u ime kluba, možete komentirati u svojem pojedinačnom dakle pojedinačnoj raspravi, ali nema običaja da se izvješće pravobraniteljice nakon što dođe ovdje ispravlja, izvješće je takvo kako je, ono govori o radu i pravobraniteljice i cijelog dakle … … cijelog njenog tima koji radi, radi s njom i dobri običaju su ne ispravljamo Izvješće ili ga prihvaćamo ili ga odbijamo, ili smo suzdržani.
Evo ga, hvala lijepa. Hvala. Hvala. Jeste vidjeli, dao sam vam 5 sekundi više radi upadice?
Hvala.
Gospodo, gospodin Raspudić, izvolite.
Uvažena zastupnice Mrak Taritaš. Slažem se s vama u prvom dijelu izlaganja, sve što ste iznijeli, ne slažem se u stavu oko roditelja odgajatelja. Kol'ko ja razumijem bit tog instituta roditelj odgajatelj nije neka nagrada novčana ljudima koji imaju troje i više djece, nego je to jedna mogućnost koja se pruža roditeljima, u praksi to češće koriste žene, da odaberu ostati sa djecom i biti doma s djecom, i ne mislim da treba unižavati taj izbor, važno je da roditelj, najčešće žena u praksi, ima slobodu odabrati hoće li te godine posvetit se karijeri ili kao nešto, svoj izbor i važnije, vidi biti s djecom, ili muža ako on to načini. A budući da govorite o uštedama zanima me vaše mišljenje oko mogućnosti spajanja naših pravobranitelja u jedan Ured kako je praksa u deset europskih zemalja, recimo Francuska ih je spojila sve 2011.-te godine, izračun je da bi se time ostvarilo uštedu od 25 milijuna kuna. Smatrate li da je to dobra zamisao?
Hvala lijepa. Odgovor izvolite.
Hvala lijepo poštovani kolega Raspudić. Počet ću od kraja onda ću završiti s onim vašim pitanjem, dakle spajanje u jedan Ured su prakse u nekim zemljama, kad govorimo o uštedi od 25 milijuna kuna, ... [[Govornik se ne razumije.]] tu vrlo često baratamo različitim milijunima, ja, meni bi tu puno više i bilo značajnije što želimo s tim postići, koju informaciju hoćemo dobiti, dal ćemo dobiti nešto kvalitetnije, bolje, dal će to biti bolje za naše građane, da li će oni tu moći bolje ispuniti svoje zahtjeve nego što je to kad su ... [[Govornik se ne razumije.]] dakle nije to od prvi put, takva, takav zahtjev, to traži jednu širu raspravu i kroz tu širu raspravu ćemo nadajmo se doći do dobrog rješenja, ali kad je riječ o roditelju odgojitelju sva, svi ljudi koji imaju troje i više djece bi trebali imati mogućnost korištenje iste mjere, ona ne može biti za 1/3 ljudi, a 2/3 ne.
Hvala lijepa. Hvala. Gospođa Petir.
Hvala gospodine podpredsjedniče, kolegice Mrak Taritaš. Pa ja bi se isto referirala na vaše izlaganje upravo o mjeri roditelj odgojitelj a koju ste nekako negativno okarakterizirali. Ja sam čitala svjedočanstva žena i htjela bi ih sad podijeliti s vama, pa možda promijenite razmišljanje. Dakle, žena je dobila otkaz kad je bila na porodiljnom, pa se odlučila koristiti ovu mjeru, druga žena je radila cijeli život u smjenama 20 godina i nikad nije mogla bit sa svojom djecom pa joj je ova mjera bila apsolutni spas, žena je nažalost se našla u takvoj situaciji da ju je suprug napustio i ostavio sa djecom, bila je samohrana majka, alimentacije se nije plaćala i ova mjera joj je puno pomogla. Mi danas živimo u vremenu kad nam treba što više pozitivnih i poticajnih demografskih mjera jer Hrvatska izumire, stoga ne vidim problem u ovoj mjeri, bilo bi dobro da kroz ove rasprave iznjedrimo još novih mjera koje bi potaknule ustvari na jednu demografsku obnovu Hrvatske jer to garantira onda i budućnost naše zemlje.
Hvala. Hvala, vrijeme. Hvala lijepa. Hvala. Odgovor gospođe Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Dakle, riječ je o mjeri koju koristi pet tisuća, nešto malo više od pet tisuća obitelji i koja je iz proračuna Grada Zagreba na razini godine dana 500 milijuna kuna, riječ je o takvoj mjeri. Dakle, u ovom trenutku osam tisuća obitelji koji imaju troje i više djece, uplaćuju proračun Grada Zagreba da ne govorim o svim onima, da bi pet tisuća moglo to koristiti. Apsolutno su sve mjere dobrodošle, ali ova mjera je korist i potrošak apsolutno ne odgovaraju jedno drugima. Meni je teško govoriti o pojedinačnim slučajevima, nadam se da ste dobro upoznati s tom mjerom i da znate da je to mjera koja je do starosti djeteta otprilike od 15 godina, to znači neke žene koje u to uđu neće opće više moći doći na tržište rada, al' je pitanje koji će to proračun moći izdržati? Dal će proračun moći to opće izdržati?
Hvala. Vrijeme. I nemate više replika. Hvala lijepa.
Hvala.
Gospođa Branka Juričev Martinčev. Izvolite. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani podpredsjedniče, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, poštovana državna tajnice, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa ovo Izvješće o radu pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2019.-tu godinu kao i sva ostala Izvješća koja nam dolazu tu na saborske klupe, trebaju nam dati informaciju, upoznati nas sa najčešćim, sa najvećim problemima kako bi mi mogli svojim prijedlozima, primjedbama na određene zakonske prijedloge doprinijeti boljem, pravednijem, ravnopravnijem životu svih naših građana oba spola. I pravobraniteljica kao što navodi u ovom Izvješću uputila je različitim državnim tijelima, institucijama, medijima 293 preporuke, 160 upozorenja, 131 prijedlog. Jedna od tema je bila jaz u plaćama i mirovinama i predlaže razmotriti mjere kojima bi se uklonili elementi jaza koji nastaju kao posljedica nižih prihoda u vrijeme korištenje dopusta u svrhu roditeljske i druge skrbi. Upravo iz tog razloga uvedena je kategorija dodatnog staža tako znamo da sad je mogućnost odnosno svaka majka ima pravo dodatnih 6 mjeseci staža odnosno oko 2% više za svako rođeno ili usvojeno dijete, od 01. siječnja 2021. uvodi se nova, novi institut nacionalne naknade za starije osobe što će opet u većini koristiti upravo žene koje za vrijeme svog radnog vijeka iz različitih razloga nisu mogle ostvariti bar minimum radnog staža. U području rada pravobraniteljica istakla je da jedan od glavnih uzroka zbog kojih je manja zaposlenost žena ne odgovarajuća politika u području ravnoteže između poslovnog i privatnog života. Upravo iz tog razloga … … je prethodna Vlada izgradila ili obnovila 500 vrtića, uvela dvosmjenski rad u 96 vrtića. Europskim sredstvima financiran je produženi rad vrtića i zaposleno je 836 odgajatelja. I ona sama navodi da ohrabruje činjenica što demografska i pronatalitetna politika ima važno mjesto u programima aktualne Vlade. Nadalje, pravobraniteljica navodi da je uočen trend značajnog porasta broja osoba koje se pritužuju na spolno uznemiravanje i da je zabilježen trend rasta broja anonimnih pritužbi. Iz tog razloga su izmijenjeni i Kazneni zakon i Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji kako bi bila postrožena zakonska politika. Kao žena u politici moram tu izraziti žaljenje što i dalje imamo negativni trend u medijskom izvještavanju koji uključuje prikazivanje i vrednovanje žena u politici temeljem njihovog fizičkog izgleda i načina oblačenja. Iako je pravobraniteljica izradila sporazum i smjernice za senzibilno izvještavanje o nasilju prema ženama taj sporazum je potpisalo oko 13 medijskih kuća, ali još uvijek su prisutne stare navike i stara praksa. Kako stvarno vrijeme tako brzo curi morat ću neki dio malo i skratiti. Ono što bih željela tu izraziti svoje veliko ogorčenje zbog svakog ishitreno napisanog naslova, objavljenog članka gdje je naknadno utvrđeno da se radi o lažnoj optužbi. Imamo nedavno članke, kaže: „Otkaz u Hrvatskoj udruzi poslodavaca zbog prijave o seksualnom uznemiravanju. Zbog 10-tak anonimnih prijava podnijeta je i kaznena prijava, a onda nakon par mjeseci namješteno je spolno zlostavljanje kako bi se srušilo vodstvo Hrvatske udruge poslodavaca. Navodna žrtva opovrgla optužbe.“ O kakvoj se to zlouporabi svojih pozicija radi? Da li će se tu sankcionirati počinitelji? Da li je i to zločin iz mržnje? Da li su jednaka prava kada imamo na jednoj strani riječ lažne žrtve, a na drugoj strani uništavamo život, obitelj, brak, svi oni dobivaju društvenu i poslovnu stigmu? Ja bih molila sve nas tu jer vrlo rado hoćemo posebno ako se radi o nekim našim neistomišljenicima pripadnicima druge stranke prozivati da svi zajedno trebamo i prijaviti, i osuditi svaki oblik nasilja ali prilikom prozivanja pozivam na saborske zastupnike, pravobraniteljicu i medije da prije nego što optužujemo da provjerimo je li je nešto stvarno učinjeno, da li se radi o istini ili samo lažnim optužbama. Hvala.
Hvala. Četiri replike. Gospođa Nikolić.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana zastupnice, pa izvješće naše pravobraniteljice ukazuje nam na zatečeno stvarno stanje na terenu koje nam ukazuje kakva je svijest zapravo našeg društva i probleme u kojima se naši građani suočavaju. Kako ste i sami nazvali izvješće sadrži niz preporuka same pravobraniteljice i to se tako godinama ponavlja. Da li to znači, kakvo je vaše mišljenje, da li to govori da premalo radimo na implementaciji okvira kojeg već imamo do sada?
Mislim da sam upravo, …. … /Upadica Nikolić:
Da zapravo je porazno i to zapravo ukazujem u replici da se preporuke ponavljaju već godinama./…
Dijalozi nisu dozvoljeni. Kada ste završili sa pitanjem ne može više ići dalje dijalog. Izvolite gospođo Juričev Martinčev.
Hvala lijepo. Poštovana zastupnice mislim da sam upravo u svojoj raspravi i rekla kada se govorilo o jazu u plaćama i mirovinama što je poduzela prethodna Vlada. Znači imamo i novi kategoriju dodatnog staža, novi institut nacionalne naknade, daleko više se izdvaja za vrtiće, u 96 vrtića je uveden dvosmjenski rad. Ali na svima nama je zadatak da prilikom rasprave o novim zakonskim prijedlozima ne zaboravimo ovo izvješće i ove preporuke i damo svoj doprinos i u raspravi i putem amandmana kako bi kao što sam u uvodnom dijelu istakla bio život našim sugrađanima oba spola pravedniji i ravnopravniji.
Gospođa Benčić.
Zahvaljujem se. Evo željela bih vas pitati kako objašnjavate činjenicu da vaša stranka godinama ne poštuje žensku kvotu na izbornim listama i da isto tako godinama jeste obavezni plaćati kazne koje vam vjerojatno nisu problem jer ionako dobivate sredstva iz državnog proračuna pa onda ta sredstva trošite za plaćanje kazne za ženske kvote. Znači kada HDZ-e govori o ravnopravnosti spolova, to je isto kao kad se hvali da su stjegonoše borbe protiv korupcije. Hvala.
Odgovor.
Pa pitanje jednoj ženi takvo može biti samo odgovor da mi je žao što nema više žena. Ali isto tako morate priznati da Hrvatska demokratska zajednica imala je i ženu premijerku i ženu predsjednicu i imamo na istaknutim mjestima u Europi upravo naše žene od gospođe Dubravke Šujice, Ivane Maletić, Marije Pejčinović, Kostelić tako da i zamjene u Hrvatskom saboru su bile upravo i ženske kvote. Sigurna sam da u dogledno vrijeme naše žene će u narednim izborima pokazati i da nećemo kršiti žensku kvotu.
Hvala lijepa. Gospođa Murganić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice zastupnice, često ovdje od dijela naših zastupnika i zastupnica čujemo da su izvješća uglavnom uvijek ista, Izvješća pravobraniteljice i da se preporuke ne uvažavaju i da nema pomaka. Vi ste upravo iz Izvješća pravobraniteljice izvadili onaj dio koji se odnosi na potporu majčinstvu, na potporu za vrijeme korištenja rodiljnih i roditeljskih naknada, na mjere i napore Vlade na usklađivanju obiteljskog i poslovnog života, … …vrtići i druge mjere, dvosmjenski rad u vrtićima, izgradnja novih vrtića, napori na, u utjecaju korištenja i potpori korištenja očeva za rodiljni popust i mnoge mjere, mislim da smo tu u gotovo pa [[Upadica: Fala]] u boku sa [[Upadica: Fala, vrijeme]] vrlo razvijenim europskim zemljama.
Odgovor.
Hvala lijepo. Kolegice Murganić, istina upravo sam i svoje ovo kratko izlaganje osvrnula se na sve ono što je učinila vlada u prethodnom mandatu, ali moram reći da je i sama pravobraniteljica istakla da je ohrabrujuća činjenica što demografska i pronatalitetna politika ima važno mjesto u programima aktualne vlade.
Gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Uvažena kolegice, vi ste jedan dio svog izlaganja posvetili medijima. Posvetili ste tome da ne samo da mediji nego i mi smo apsolutno skloni optužiti kad je sve zajedno gotovo, nema te vode, ni Jadransko more neće oprati nekog i dokazati da je nešto drugačije. Ali moje razmišljanje je drugačije. Dakle, mi sve žene koje se nalazimo u javnom prostoru se susrećemo uvijek s istim problemom da nas se prvo okarakterizira ili po izgledu ili o tome kako smo obučeni, a puno manje o tome što govorimo, za što se zalažemo, koji su naši stavovi. Da li smo spremne bez obzira s koje strane ove sabornice sjedimo, s lijeva, desna, u sredini, da u jednom trenutku sve zajedno stanemo i kažemo da postoji inicijativa svih saborskih zastupnica bez obzira šta je u zagradi koja stranka i da nešto po tom pitanju i napravimo.
Fala, odgovor.
Hvala lijepo. Kolegice Mrak-Taritaš, pa evo kao potpredsjednica saborskog Odbora za ravnopravnost spolova moram reći da smo i na prvoj i na drugoj sjednici nekako idemo u istom smjeru, al onda evo i same kolegica, jutros smo svjedočili tome, predsjednica Selak Raspudić sa kolegicom Dalijom krene tu u velike žestoke rasprave, a mislim da bi svi zajedno trebali bar mi žene biti suglasne i biti jednako aktivne u zaštiti ženskih prava neovisno sa koje strane govornice i sabornice dolazimo.
Fala lijepa, nemate više replika. Idemo dalje, gđa. Katica Glamuzina, izvolite. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovana pravobraniteljice, kolegice i kolege. Izvješće koje smo čuli, hvala, je istovremeno i pohvalno i zabrinjavajuće. Pohvalno zbog svoje sveobuhvatnosti i očite enormne predanosti radu pravobraniteljice Višnje Ljubičić, a zabrinjavajuće jer pokazuje neke neugodne međunarodno mjerljive istine o tome koliko problemi iz ovog područja u Hrvatskoj se tretiraju kao nedovoljno relevantni. To je vidljivo već iz jednog od prvih podataka navedenih u izvješću, onom koji govori o 10%-tnom porastu pritužbi za zaštitu od diskriminacije koje se kao i ranijih godina uvjerljivom većinom odnose na zaštitu žena. Posebno želim istaknuti i pohvaliti posvećenost pravobraniteljice stalnom apliciranju na projekte. Međutim, kao što to radi pravobraniteljica i brojna tijela državne uprava bi mogla aplicirati na slične projekte, nažalost to ne rade. Svake godine projekti na koje se pravobraniteljica prijavljuje i koje odrađuje ulaze u meritum gorućih problema iz područja ravnopravnosti spolova. Tako je iz izvješća vidljivo da je pravobraniteljica bila nositeljica EU projekta koji se bavi ulogom policije, pravosuđa i medija u slučajevima nasilja prema ženama s posebnim naglaskom na slučajeve femicida. S obzirom da se zna da najveći problem u borbi protiv nasilja leži u nemogućnosti adekvatne implementacije Istambulske konvencije upravo u području pravosuđa onda je jasno da je ovakva vrsta edukacije bila prijeko potrebna. Drugi EU projekt pravobraniteljice se zove „jednaka prava, jednake plaće, jednake mirovine“. S obzirom da je prosječni jaz u plaćama skoro 13%, u mirovinama 21,5%, jasno je da je i ovaj projekt jako dobro ciljan jer su upravo žene starije životne dobi u samačkim domaćinstvima one koje su najviše pogođene siromaštvom u Hrvatskoj. I radi lakšeg razumijevanja reći ću vam da to znači da kad umirovljenik dobije mirovinu od, od npr. 2.500 kuna, umirovljenica dobije 500 kuna manje. Sve dok se ne obračunamo sa siromaštvom starijih osoba, posebno žena, taj će problem trajati, a ova vlada nažalost nije ponudila nikakve mehanizme u rješavanju tog problema. U svom izvješću pravobraniteljica ukazuje i na veliki problem u pogledu razlike u stopama zaposlenosti muškaraca i žena koja iznosi preko 10%-tnih poena. S tim u vezi zanima me koje mjere vlada poduzima za smanjenje ovih trendova i gdje su mjere i aktivnosti ciljane za žene kojima bi se poticala njihova stopa zaposlenosti i zapošljivosti, te suzbijao nesiguran status njihovih radnih mjesta? Nadam se da vladajuća stranka neće na tome raditi s istom predanošću s kojom nisu niti ispoštovali minimalnu zakonsku obavezu, ženske kvote na svojim izbornim listama na nedavnim izborima. To je bila prilika za postaviti dobar primjer, ali lakše je bilo platit preko pola milijuna kuna penala. Na Međunarodni dan žena u izvještajnoj godini ovog izvješća premijer je izjavio citiram, ravnopravnost muškaraca i žena je temeljna vrednota našeg ustavnog poretka. Naša vlada promiče prava žena, te se aktivno borimo protiv svih oblika diskriminacije. Broj i aktivnost žena u svim sferama društvenog života mora biti jednaka s muškarcima osobito na rukovodećim pozicijama i to su zadaće koje su pred svima nama. To je izjavio, a onda si je dozvolio da ga demantira prvo ovaj izvještaj, a onda i on sam sastavljajući svoje liste za zadnje parlamentarne izbore. Šteta. Ovu izvještajnu godinu karakterizira i 28%-tni rast kaznenih dijela nasilničkih ponašanja u obitelji, te 30%-tni rast evidentiranih kaznenih dijela silovanja. Podaci dakle nedvojbeno ukazuju na to da se Istambulska konvencija ne primjenjuje u punom smislu iako je od ratifikacije prošlo više od 2,5.g. Hrvatska vlada ne smije prihvatiti kao normalno ovakve stope nasilja. Sustavan rad na rješavanju ovih problema izostaje već godinama i to se mora promijeniti. Još jedna stvar iz ovog izvještaja koju smatram da je bitno naglasiti su podaci koji govore o seksualnoj eksploataciji žena. Tako iako pravobraniteljica, nema je više tu, se već godinama zalaže za primjenjivanje švedskog modela koji … … dekriminalizira osobe koje se odaju prostituciji, a kriminalizira kupce tih usluga takvi važeći hrvatski zakoni se nisu promijenili i po važećim hrvatskim zakonima i dalje se i dalje se kažnjavaju samo one osobe koje se prostituciji prodaju, ali ne i kupci tih usluga. Iskreno se nadam da će ovaj saziv Hrvatskog sabora donijeti promjene u zakonodavstvu kakve pravobraniteljica predlaže. I konačno ističem kako Izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2019. godinu predstavlja odličan pregled stanja u području rodne ravnopravnosti, izvrstan zbir jasnih preporuka nadležnima i svesrdno ga podržavam. Osim toga, iako nije tu nadam se da će joj biti prenijeto pohvaljujem reagiranje pravobraniteljice na neprimjerene izjave javnih osoba uključujući i predsjednika RH te želim pravobraniteljici uputiti kompliment na dostojanstveno držanje i primjerenom odgovoru na obezvrjeđivanje u javnom prostoru institucije pravobraniteljice [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] i nje same kao žene.
Imate, ostanite, imate 3 replike. Od kojih incestuozna kao što ih ja zovem unutar stranaka, mada se nikad ne zna unutar klubova da li su incestuozna ili nisu. Prvi je od gospodina Hajdukovića, prvi je od gospodina Hajdukovića [[Upadica: Jel ima neka replika?]] Ima, ima Hajduković, izvolite.
Pa hvala predsjedniče, potpredsjedniče neću komentirati ovo što ste rekli. Kolegice Glamuzina spomenuli ste provođene Istambulske konvencije, međutim moram vam skrenuti jednu drugu, pažnju na još jednu stvar, a to je recimo da smo Zakon o životnom partnerstvu osoba istoga spola donijeli prije 6 godina, točnije 15.7.2014. godine. Još uvijek nisu promijenjeni svi propisi, svi zakoni koje bi trebali i koji bi osigurali efikasno provođenje ovoga zakona. 6 godina kolegice, 6 godina, znači ne jučer da smo donijeli. Ovo sa Istambulskom je tek par godina pa razumite to, tek par godina, treba nam još jedno desetljeće da promijenimo valjda sve propise i zakone da bi mogli provoditi nešto što smo ratifikacijom preuzeli.
Hvala lijepa. Odgovor.
Pa hvala vam kolega Hajduković, ne znam kako bih vam pomogla nisam u poziciji vlastodršca da na tome radim.
Hvala lijepa. Gospođa Murganić.
Kolegice niste u poziciji vlastodršca međutim predstavnica ste stranke koja je bila u poziciji vlastodršca i od 2013. godine do 2018. imala je sigurno priliku inicirati odnosno usvojiti Istambulsku konvenciju pa eto sada bi bili sa mjerama možda malo i dalje. Što se tiče zaštita prava svih manjinskih skupina nemate se ni vi s čime pohvaliti i vaš predsjednik je rekao da nisu žene sposobne da budu nositelji izbornih lista odnosno koordinatori u izbornim jedinicama, a također kako se odnose prema nekim tzv. manjinskim skupinama pokazalo se eto baš u izbornoj jedinici u Slavoniji sada u ovim parlamentarnim izborima. Malo samokritike ne bi vam došlo loše jer nemate se sa pojmovima ravnopravnosti i provedbe u praksi ni vi s čime pohvaliti.
Odgovor izvolite.
Hvala vam bivša ministrice Murganić, spretni ste u izvrtanju činjenica, ali to je valjda tako u vašoj obitelji.
Gospođa Ahmetović.
Poštovana kolegice Glamuzina spomenuli ste nepoštivanje kvota prilikom sastavljanja lista i mislim da to jeste veliki problem, ali ne čudim se tom problemu jer neke stranke očito ne drže potrebnim raditi na ravnopravnosti žena u politici. Ono čemu se ja čudim je razina nepoštivanja institucije pravobraniteljice od strane druge institucije, konkretno DORH-a koji ne odgovara na upite pravobraniteljice, pa evo 3 godine pravobraniteljica nije zaprimila odgovor na upit o prekršajnim sankcijama protiv predlagatelja kandidata odnosno kandidacijskih lista na lokalnim izborima. Kako to komentirate, je li to tako u obitelji ili?
Odgovor izvolite.
Pa neki si financijski mogu dopustiti takve pogreške, pa si ih dopuštaju, ne znam i to je nekakav znak ili indikacija tome koliko su voljni platiti i pokazati koliko zapravo financijski vrijedi nepoštivanje zakonskih odredaba.
Hvala lijepa. Nemate više replika [[Upadica: Hvala.]] puno vam hvala. Gospođa Danica Baričević, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, cijenjena pravobraniteljice sa suradnicima, državna tajnice i ostali kolege, evo ja se ravnopravnošću spolova svakako kao žena i kao političarka bavim već dugi niz godina u Splitsko-dalmatinskoj županiji na mome terenu, dosta dobro sam i upoznala ovu problematiku i zaista sam sa velikim zanimanjem iščitala i pročitala Izvješće o radu pravobraniteljice za 2019. godinu. Dakle, brojevi, statistički podaci, usporedni prikazi, analize, svakako su neizostavan dio svakoga izvješća tako i ovoga i on je potreban, no specifičnost ovog izvješća jest da gotovo svaka brojka ovdje zapravo ima svoje ime i prezime i nažalost predstavlja osobe koje su bile izložene različitim oblicima neravnopravnosti, diskriminacije i nasilja. Uz izvještavanje o učinjenom pravobraniteljica upućuje i mnoge preporuke kako bi se unaprijedio i pravosudni zakonodavni okvir borbe protiv rodno utemeljenog nasilja, a posebice protiv femicida. Ukazuje primjerice i na potrebu izrade nacionalne strategije koja bi se odnosila na položaj žena u ruralnim područjima, ističe kako su životna dob i majčinstvo i nadalje glavni izazovi rodne diskriminacije žena na tržištu rada itd., ali svakako preporuke i ove sve analize su dobrodošle, ali meni malo fali konkretnijih i mjera za rješavanje pojedinih problema. Primjerice tako sama pravobraniteljica upozorava u izvješću da i nadalje nema novih skloništa za žrtve nasilja u obitelji niti se povećavaju sredstva financijska za infrastrukturu postojećih. Iz godine u godinu ovo se iznosi kao nerješiv problem te se nadam da će se u sljedećem razdoblju o ovoj problematici neće govoriti na ovaj isti način. Ovdje ću svakako istaknuti pozitivan primjer moje Splitsko-dalmatinske županije koja je upravo rebalansom, nedavnim rebalansom proračuna osigurala sredstva za uređenje proširenih prostornih kapaciteta za sklonište za žene za sigurnu kuću. Valja ovdje pohvaliti i mnoge aktivnosti navedene u ovome izvješću od provođenja europskih projekata, izrade medijskog kodeksa vodiča za profesionalno i senzibilizirano izvještavanje o nasilju prema ženama i femicidu, suradnju međuresornih institucija do edukativnih aktivnosti. Nažalost, crne brojne porasta slučajeva nasilja u obitelji povećali su se i ove godine. Djelomično je to prouzrokovano lockdownom i tijekom pandemije korona virusa, a svakako i ostale mnoge statistike negativne su u porastu. Stoga se mi svi skupa ovdje moramo zapitati kroz ovu raspravu o ovom izvješću, da li je napravljeno dovoljno, je li moguće raditi još bolje i kvalitetnije? Ovdje posebno mislim na područje edukacije i prevencije po svim temama iz područja ravnopravnosti spolova, a svakako bi povjerenstvo odnosno i ured trebao možda više komunicirati i biti na terenu u neposrednom kontaktu provoditi nove edukativne tematske kampanje. Možda bi bilo i nužno da pravobraniteljica bude u što kvalitetnijem i učinkovitijem doticaju sa predsjednicima povjerenstvima za ravnopravnost spolova, ali baš u svakoj našoj županiji. Evo u izvješću je navedeno da je cca 24% proračuna ostalo neiskorišteno pa nameće mi se pitanje zbog čega je to tako i je li bilo moguće da se ta sredstva cca u iznosu milijun i pol kuna utroše u provedbu edukativnih kampanja po ciljanim grupama. Evo svjesni činjenice da su i dalje slučajevi nasilja u obitelji, spolnog uznemiravanja i prijetnji stalno, stalno u porastu mislim da treba još više raditi na njihovom sprečavanju i prevenciji, a to je zadaća svakako, čuli smo i ovdje danas sviju nas. Dakle, posebno Ureda pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, njezina uloga uz nas treba biti isto još snažnija, treba biti još veća, vidljivija i u javnosti svakog dana, a ne onda kada se dogodi crni scenarij. Ja joj u tome želim puno uspjeha.
Hvala lijepa. 7 replika [[Upadica Baričević: 7, dobro.]] naš Poslovnik dozvoljava repliku unutar klubova pa tako ih ima 5 unutar kluba. Čestitam. Prva gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Ja ću s prvom replikom izvan kluba. Dakle, kolegice Baričević vi ste ovdje govorili o izvješću pravobraniteljice, moramo znati što je izvješće pravobraniteljice i što pravobraniteljica može. Točno ono što je u izvješću navedeno, ona gleda procese, govori o tome koje su promjene u odnosu, dakle nije ovo prvo izvješće, koje su promjene bile u odnosu na prošlu godinu, što je poboljšanje, što je pogoršanje i daje preporuke. A uloga vladajućih da pročita preporuke, da te preporuke implementira što u zakonodavstvo, što u stvarnom životu ono što može. I bit će recimo interesantno vidjeti može izvješće za 2020. kada ćemo ga imati, netko će o tome raspravljati mi ili nikad se ne zna što se može desiti, i da vidimo što se stvarno napravilo. Vi pripadate vladajućoj strani, dal ste zaista vas poslušalo i nešto napravilo.
Hvala lijepa. Odgovor, izvolite.
Pa svakako Vlada RH predvodi politiku protiv nasilja u obitelji i nasilja nad ženama koji su nažalost ozbiljan problem u hrvatskom društvu, a bitno je ono kako ćemo se mi kao društvo prema tom fenomenu, kako ćemo se mi prema njemu odnositi. Svakako provodi i nultu stopu tolerancije na nasilje, a vidjeli ste da se prošle godine da su se intenzivirali i tri zakonska prijedloga koja omogućuje preventivno djelovanje učinkovitim kažnjavanjem, jača se policija, pravosuđe cijeli sustav socijalna skrbi da se suzbije nasilje, ali evo mi smo svi ovdje skupa da proradimo još intenzivnije na tome. Hvala vam.
Hvala i vama. Gospođa Blažević.
Hvala lijepo. Evo poštovana kolegice, meni je jako drago da ste vi istaknuli važnost odlaska na teren i da je rekla bih možda i neposredni kontakt on je važan za prevenciju i važan za edukaciju. Ja se s tim apsolutno mogu složiti, ali još bih dodatno kod edukacije istaknula važnost obilaska terena kao temelj te prevencije u ruralnim sredinama jer i u izvješću pravobraniteljice je istaknuto kako žene u ruralnom području imaju rizike višestruke diskriminacije. O tome je odlično govorila kolegica Petir, dakle edukacije o kojima ste govorili trebaju biti na terenu u ruralnim sredinama.
Odgovor, izvolite.
Hvala kolegice Blažević. Svakako naravno da je najvažnija ta komunikacija, procedura isto tako oko ove buduće strategije i o kome je govorila i pravobraniteljica, a i kolegica Petir o pitanju žena u ruralnim područjima. Dakle, ona komunikacija je bitna kroz sve sektore i na županijskoj i lokalnoj odnosno od vladajućih odnosno od ureda, vrlo je važan tu ured da napravi tu komunikaciju među sektorima i da se još jače i snažnije bavimo problematikom na terenu.
Hvala. Gospođa Bedeković.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Uvažena kolegice ja ću se referirati na onaj dio vašeg izlaganja u kojemu ste govorili o nedostatku skloništa za žene žrtve nasilja. Ja ću podsjetiti da u Hrvatskoj trenutno imamo 19 takvih skloništa od kojih se 17 financira iz ministarstva nadležnog za poslove socijalne politike. Ali jednako tako ću reći da u 6 hrvatskih županija imamo privremena rješenja za sklonište za žene žrtve nasilja, a kako bi se u tih 6 županija osigurala trajna rješenja Vlada Republike Hrvatske je osigurala 70 milijuna kuna iz Europskog socijalnog fonda. Radi se o projektnom financiranju ograničenom pozivu. Dakle, 70 milijuna, javni poziv je u tijeku. Traje do nove godine i već do sada su dvije prijave projektne dostavile dvije županije Koprivničko-križevačka i Virovitičko-podravska. Radi se o izravnoj dodjeli. Očekuju se još prijave preostalih 4 županija [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] Krapinsko-zagorske, Ličko-senjske, Požeško-slavonske i Dubrovačko-neretvanske [[Upadica Radin: Odgovor.]] Ove godine će… [[ne razumije se]]
Gospođa Baričević.
Hvala kolegice Bedeković. Svakako ovo je izvješće koje pripada 2019. godini i svakako da se napravilo puno pomaka u ovoj godini, pa tako sam istaknula i pozitivan primjer i moje županije iz koje ja dolazim i treba pohvaliti sve ovo navedeno. Svakako da će Vlada dovršiti izgradnju skloništa i osigurati prostorne kapacitete, proširiti.
Gospođa Juričev Martinčev.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice Baričević vi ste u svom izlaganju spomenuli svoju Splitsko-dalmatinsku županiju. U izvješću se moglo pročitati da je upravo u 2019. godini počelo sa radom Povjerenstvo za ravnopravnost spolova i vaše i moje Šibensko-kninske županije. Nadalje se navodi kada se govori o provedbi Protokola o postupanju u slučaju nasilja u obitelji kao primjer pravilnog postupanja upravo županijski tim Šibensko-kninske županije koji je tijekom 2019. 4 puta sazivao konzultacijske supervizije. Pa evo da naša javnost zna što se i koliko radi na tu temu u Splitsko-dalmatinskoj i Šibensko-kninskoj županiji.
Odgovor izvolite.
Hvala kolegice Branka. Je, svakako su se oformili i dodatno i osnažili ti timovi koji sprječavaju nasilje i pomažu odnosno mi na županijskoj razini imamo izvrsnu suradnju sa tim timovima. Pa evo ja mogu istaknuti upravo i primjer sada kada se tijekom loockdowna je bilo više nasilja. Mi smo odmah intervenirali, osigurali dodatne telefonske linije kako bi u našoj županiji od ujutro od 8 sati do navečer do 8 sati se žrtve se mogle javiti gdje će potražiti podršku našem županijskom timu. I svakako tu treba pohvaliti Vladu i resorna ministarstva koja su na tome radila.
Gospođa Petir.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice Baričević vi ste rekli da je puno problema detektirano, ali isto tako da nam nedostaju i konkretna rješenja. Ja se s vama u potpunosti slažem da doista ima problema koji iziskuju hitan odgovor, a posebno tu mislim na veću posvećenost radnopravnim područjima kada govorimo o ženama, posebice trudnicama i mladim majkama koje se susreću sa raznim vrstama diskriminacije na svom radnom mjestu. Žene koje planiraju imati djecu se teže zapošljavaju. Imaju problem sa korištenjem bolovanja za malu djecu. Neki se na žalost moraju sa porodiljnog vratiti na manje plaćeno ili odgovorno mjesto. U tom segmentu vjerujem da i vi primjećujete da bi trebale biti snažnije i promptnije aktivnosti kako bi se upravo taj dio žena koje su doista zapostavljene i susreću se sa stvarnim problemima poduprlo.
Vrijeme gospođo Petir. Odgovor gospođa Baričević.
Hvala kolegice Petir. Svakako sam navela da treba biti jači i intenzivniji u tome i štititi uživanje ljudskog dostojanstva. Dakle, ugrožavanje ili onemogućavanje sloboda žena u radu i štititi njihova prava.
Gospođa Murganić.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice zastupnice, ja mislim da ste vi izuzetno dobro pogodili ovu svoju pojedinačnu raspravu budući ste zaista najteži oblik neravnopravnosti a to je nasilje jer je najteži oblik neravnopravnosti rezultira najtežim oblicima nasilja pogodili u smislu da ste skrenuli pažnju na obavezu rada na lokalnoj zajednici u našim sredinama gdje živimo i gdje se nasilje događa, a gdje se ono treba i sprječavati i kroz rad ovakvih tijela, radnog tijela župana, kroz skloništa koja su županijske obaveze. Ali svakako treba Vlada pomoći financirati i naći prostor i našla je, potaknuti ali nasilje se ne događa samo u nekim sredinama. Ono ne bira gdje će se naći a u borbi protiv nasilja trebamo svi sudjelovati i kroz promjenu propisa, ali i kroz rad na nižim lokalnim sredinama.
Hvala lijepa. Gospođa Baričević.
Hvala lijepa gospođo Murganić i vi ste kao ministrica dali svoj veliki obol u doprinosu tome. Svakako da treba intenzivirati to djelovanje i da treba senzibilizirati javnost o štetnosti i neprihvatljivosti nasilja i provoditi još jaču i medijsku kampanju i nastaviti jačati znači i kapacitete kao što smo malo prije rekli.
I na kraju gospođa Nađ.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Baričević referirali ste se i potrebi suradnje sa povjerenstvima za ravnopravnost spolova na razini županije, ja kao donedavna predsjednica Povjerenstva za ravnopravnost spolova Grada Zagreba mogu pohvaliti suradnju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova sa gradskim Povjerenstvom za ravnopravnost spolova, poticala je određene teme, sudjelovala je osobito seksizam u javnom prostoru, rodni proračun i sl. Što mislite koliko trebamo poticati zapravo županije za osnivanje tih radnih tijela kako bi zapravo u svakoj županiji imali povjerenstvo za ravnopravnost spolova koje je aktivno i koje surađuje sa povjerenstvom za ravnopravnost spolova na državnoj razini? Hvala lijepo.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepa gospođo Nađ, pa svakako evo i Ured pravobraniteljice za ravnopravnost spolova potiče županijske skupštine na osnivanje takvih povjerenstva. Oni su vrlo važan faktor ako ovaj žele raditi onako na jedan način savjetodavni dio svake županijske skupštine. Svakako je to do povjerenstva i svih članica na nivou županije koliko će oni poticati rad, a i evo kazala sam da bi možda onda s obzirom da se u izvješću piše da je samo pravobraniteljica bila u 9 županija stoga sam kazala da bi bilo dobro poticati tu komunikaciju da se onda krene od gore prema dole, ako neće ovi od dole prema gore, znači da ured pravobraniteljice što više znači potiče neku komunikaciju.
Hvala lijepa. Nemate više, nemate više replika, nemate više replika, slobodni ste gospođo, slobodni ste, gospođo Baričević slobodni ste. Molim? Tko? Preskočio sam vas, moja krivica, moja, moja krivica, preskočio, vi ste bili čak i prije, da, dobro, izvolite, je, je. Izvolite. Mikrofon, mikrofon. E, dobro.
Uvažena kolegice u vašoj raspravi ste rekli koliko dugo se bavite politikom odnosno koliko dugo se bavite borbom protiv nasilja nad ženama odnosno ravnopravnošću spolova ali i svim drugim društvenim aktivnostima. U vašoj raspravi ste još se zapitali da li možemo učiniti više? Naravno da možemo, svi mi zajedno ovdje. Moramo krenuti iz ovog visokog doma bez obzira s koje strane sabornice dolazili s desne ili lijeve. Kad neke teme koje su zajedničke, a tiču se žena, ravnopravnosti, posebice zdravlja i reprodukcije žena stavimo na jednu razinu koja je iznad politike, to muškarci još uvijek rade bolje od nas i ja se iskreno nadam da ćemo mi sve mi žene svojim primjerom napraviti jedan korak naprijed i naravno pomoći i našoj pravobraniteljici ali naravno i našim kolegicama koje imaju problema sa nezastupljenosti odnosno s neravnopravnosti u društvu.
Hvala i oprostite još jednom. Gospođa Baričević, odgovor.
Hvala lijepa kolegice zastupnice Maksimčuk, je trebamo raditi naravno i dalje da žene i muškarci imaju da su jednako pristupni u svim sferema područjima javnog i privatnog života, da imaju jednaki status, jednake mogućnosti za ostvarivanje svih prava kao i jednaku korist od ostvarenih rezultata. U tom obolu zaista mi moramo dati veliku, snažnu, snažan rad zajedno sa Uredom pravobraniteljice za ravnopravnost spolova. Hvala.
Hvala, sad ste stvarno na slobodi. Gospođa Ivana Posavec Krivec, izvolite. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana pravobraniteljice Ljubičić sa suradnicama i suradnikom, predstavnice Vlade, kolegice i kolege dozvolite mi da na samom početku pozdravim sve aktivnosti koje pravobraniteljica za ravnopravnost spolova u RH potiče i provodi kako bi zaštitila jednu od najviših vrednota ustavnog poretka RH, ravnopravnost. Ravnopravnost spolova u svim segmentima političkoj, javnoj, poslovnoj i društvenoj sferi života. Nažalost svake godine čitajući ova izvješća, izvješća svih pravobranitelja, a posebno pravobraniteljice za ravnopravnost spolova potvrđujemo činjenicu da još uvijek nismo društvo jednakih, da smo još uvijek društvo nejednakosti. U tom društvu nejednakosti žene su manje zastupljeni spol u svim već ranije navedenim sferama. Vjerujem da smo mi žene koje danas kao zastupnice participiramo u radu Hrvatskoga sabora primjerice uključile se u političko djelovanje kako bi mijenjale svijest cjelokupnoga društva i pokušale dovesti do pune ravnopravnosti žena i muškaraca u društvu. Stoga smatram da je naše dužnost i obaveza glasno govoriti o postojanju stereotipa, o postojanju patrijarhalnih ograničenja, seksualnog uznemiravanja, rodno uvjetovanog nasilja, ali i niza prepreka na kojima se moramo dodatno dokazivati i truditi da bi napredovale u svojem poslovnom okruženju. Iako su danas ovdje u ovoj sabornici tijekom rasprave o ovom izvješću malobrojni kolege, ja vjerujem da će svi oni glasno govoriti zajedno s nama o ovim temama i da ćemo na taj način osnažiti žene u Hrvatskoj da i one glasno govore o ovim temama kako bi svake godine u izvješćima bilo sve manje slučajeva o kojima čitamo dosada. Ponavljam, za mene ovo iznimno i kvalitetno, opsežno izvješće o radu pravobraniteljice upozorava da su žene suočene sa brojnim izazovima u svoj djelovanju, a ono na što ću se usredotočiti je činjenica da se većina pritužbi građanki i građana odnosi na diskriminaciju u području zaštite rada. Poštovana pravobraniteljice vidljivo je da ukazujete na problem visoke prisutnosti tzv. prekarnog, neizvjesnog ili nesigurnog rada koji se u većoj mjeri manifestira upravo na populaciju žena. Potpuno se slažem sa vašom preporukom da je potrebno zaustaviti trend zapošljavanja na određeno vrijeme čime bi se na neki način i ograničio prekarni rad jer njime žene na tržištu rada postaju izuzetno nesigurne s pozicije visine i isplate plaće, trajanja radnog dana, uvjeta opasnih za zdravlje na poslovima zasnovanim isključivo na određeno vrijeme. Nadalje, podržavam i vaša nastojanja i smatram da je potrebno dovesti i do usklađenja profesionalnog i obiteljskog života, a posljedično i raspodjele obaveza vezanih za skrb o djeci i starijim, te kućanstvu između partnera. Pitanja usklađivanja profesionalnog i obiteljskog života nije pitanje individualnih odabira, životnog stila ili spretnosti partnera u žongliranju obiteljskih radnih obveza. To je svakako strukturno pitanje koje od Hrvatske zahtjeva angažman u donošenju politika i zakona koji ženama, a one u najvećoj mjeri danas nose teret neplaćenog kućanskog i skrbničkog rada, omogućavaju ravnopravnost i ono najbitnije ekonomsku neovisnost. I vaše izvješće pokazuje da je upravo neovisno o radnom statusu i razini obrazovanja na ženama najveći teret brige za obitelj i kućanstvo, raspodjele poslova izrazito je rodno segregirana i asimetrična. Žene su više angažirane u brizi za djecu, starije i kućanstvo. Poznato je da ravnopravnost znači i jednaku plaću za jednak rad, rad jednake vrijednosti, da ravnopravnost smanjuje i potrebu rodnog jaza u plaćama, a posljedično i mirovinama. Nažalost, činjenica je da žene zarađuju manje od muškaraca, a za rad jednake vrijednosti slabije su plaćene. Iz toga proizlazi, proizlaze i podaci da su u rodnom jazu u mirovinama žene potplaćene za 21,5%. Rodni jaz u mirovinama rezultat je rodne nejednakosti s kojom se žene suočavaju tijekom cijelog radnog vijeka, tako da su u dobi od 75.g. dvostruko više ugrožene od siromaštva nego muškarci. Žene kasnije ulaze u svijet rada, češće rade u prekarnim oblicima rada na određeno vrijeme i slično. Zaključno jer mi vrijeme ne dozvoljava, podržavam sva nastojanja pravobraniteljice u svrhu [[Upadica: Fala lijepa]] podizanja svjesti i zaštite ravnopravnosti muškaraca i žena u društvu, a vaše izvješće [[Upadica: Fala]] je dalo niz preporuka i nadam se da će ona prerasti u zakonska rješenja.
Imate 3 replike, pa ćete moć još [[Upadica: A hvala]] se ovaj reć ono što mislite, g. Hrelja prva replika.
Poštovana kolegice, rad na određeno vrijeme ne mora a priori biti prekarni rad, al je sigurno studentski rad mladih žena prekarni rad jer ne dobivaju ni jedne godine staža, dakle nema plaćenog staža za mirovine, dakle kad odu u mirovinu imat će 10, 15 ili koliko već godina manje staža, to automatski znači manja mirovina. Prekarni rad je i raditi za minimalac s obzirom da poslodavac eventualno gomila profita, a prikazuje isplatu plaće na minimalcu i na kraju je završetak radnog vijeka sigurno odlazak u najnižu mirovinu, dakle postoji ta zaštita, al ona je definitivno vrlo, vrlo niska i ovisi o godinama staža. Prema tome, postoje naravno razni oblici prekarnog rada između ostalih je i dugotrajan studentski rad. Hvala lijepa.
Fala. Izvolite odgovor.
Zahvaljujem kolega Hrelja. Slažem se u potpunosti sa vama, mislim da je ovdje u HS potrebno što češće govoriti o prisutnosti prekarnog rada u hrvatskome društvu, pogotovo ususret najavljenim i očekivanim promjenama Zakona o radu jer upravo kada steknemo sigurnost za naše građane na radnom, na radnom području, znači u području rada onda možemo očekivati da će se ti ljudi koji su zaposleni koji mogu graditi svoj život, zdravije razvijati u ovom društvu. To će biti one mjere koje neće tjerati mlade da idu iz Hrvatske već da ostanu ovdje i da zapravo ovdje ulažu u razvoj gospodarstva. Tek kad dođemo do ekonomske neovisnosti i sigurnosti i razvoja gospodarstva onda ćemo moći reći da smo društvo prosperiteta.
Gđa. Borić, gđa. Borić, gđa. Borić replika.
Poštovana kolegice, vrlo je važno govoriti upravo o prekarnome radu i slažem se prekarni rad je doista i često rad na određeno vrijeme, što znači 3 mjeseca ako svi znamo da gotovo preko 90% novosklopljenih ugovora je određeno vrijeme i pitanje je te određenosti. Ono što me zanima, možete li reći, vidjeli smo upravo ovih dana da se predlaže dodatna fleksibilizacija rada. Koliko će takva fleksibilizacija biti na štetu žena tj. koliko će uopće dodatno povećati jaz u plaćama?
Izvolite odgovor.
Hvala kolegice Borić. Svjesni smo da žene najčešće rade u poslovima koji su najniže plaćeni u RH, da često rade upravo na onim poslovima koji su pod najmanjom kontrolom i da su one najizloženije najvećim rizicima, pa evo sada upravo možemo i gledati rizike kojima su žene izložene tijekom ove godine, primjerice od pandemije covida i naravno da fleksibilizacija u radu će u prvoj mjeri najviše pogoditi one koji su najizloženiji i one koji su na neki način najosjetljiviji. No međutim ukoliko kroz fleksibilizaciju rada dođe do određenih zaštitnih mehanizama u zakonskim rješenjima onda možemo očekivati da će i žene imati svoju poziciju. Ja se tome nažalost u ovom trenutku ne nadam jer takva rješenja nitko nije predložio.
I na kraju gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Kolegice Posavec Krivec, dakle vi ste isto svoje izlaganje temeljili na činjenici odnosno koristili činjenice iz izvješća o razlici u plaćama za isti rad između žena i muškaraca. Jednako tako ste u jednom trenutku rekli, pa evo u sabornici ima puno više žena nego muškaraca. Nisu to baš tako česti trenuci, ali čim su ovakve nekakve teme onda se tu nekako žene malo više angažiraju. Ali ženska prava su ljudska prava i mi ćemo prije ili kasnije doći ponovo do teme nekakvog demografske revitalizacije. Bez svega onog što je u svojim preporukama pravobraniteljica rekla i na što je ukazivala neće biti demografskog oporavka ove zemlje, dakle te preporuke treba dobro čitati i preporuke su nekako domaća zadaća i ja bih rekla za vladajuće, domaća zadaća za premijera i za ministre što im, što trebaju učiniti i u kojem smjeru trebaju ići [[Upadica: Vrijeme, oprostite, vrijeme]] zakonski okviri da nam svima zajedno bude bolje. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Poštovana kolegice Mrak Taritaš u potpunosti se mogu sa vama složiti. Naime, bojim se da nakon rasprave u HS izvješća koja mi iščitavamo, o kojima raspravljamo i u kojima najčešće institucije pravobranitelja osnažujemo, dajemo im podršku i želimo da nastave sa svojim kvalitetnim radom u interesu hrvatskih građana, ostanu negdje u zapećku budu zatvorena. Ta izvješća su prošla Vladu RH, ali bojim se da se ona ne vraćaju, da se ne vraćaju u resorna ministarstva, da se ne vraćaju ponovno na raspravu o tome što su preporuke u tim izvješćima jer te preporuke bi zapravo mogli biti akcijski planovi. Akcijski planovi za novu legislativu po kojoj bi uistinu ovo društvo bilo kvalitetnije, po kojoj bi ovo društvo bilo demokratičnije i u kojem ne bismo imali one situacije da najveća stranka u RH plaća kaznu zato što nema dovoljno žena na političkim listama.
Hvala lijepa. Nemate više replika. Sada je na redu gospodin Domagoj Hajduković. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo na početku svoje rasprave ja bih još jedanput želio pohvaliti rad pravobraniteljice za ravnopravnost spolova i isto tako reći da sam čvrsto uvjeren da ste razina stečene obrane ljudskih prava u ovom slučaju specijaliziranog pravobraniteljstva treba ne samo zadržati već i dalje razvijati i zbog toga moja puna podrška. Ja ću se u svojoj raspravi koncentrirati na nešto čega se govornici prije mene u pravilu nisu doticali, a to su spone i rodne manjine i provedbe nekih zakona koji se nažalost još ne provode kako bi trebali u stvarnosti, a to je Zakon o životnom partnerstvu osoba istog spola. Još svi propisi i zakonske odredbe nisu usklađeni kako bi se nesmetano provodio taj zakon. Ponovit ću, usvojili smo ga 15. srpnja 2014. godine, 6 godina poslije mi još nismo promijenili sve potrebne propise, podzakonske akte pa negdje i zakonske. I što to govori o nama kao državi koja pokušava štititi ljudska prava, koja daje prava određenim skupinama, a onda ih nije u stanju provoditi? Ista stvar je i sa Istambulskom konvencijom, bojim se. Također u izvješću se navodi da iako su predviđena Akcijskim planom za provedbu nacionalnog plana za borbu protiv diskriminacije za razdoblje 2017.-2019. mjera i edukacija tijela nadležnih za njihovu primjenu te osiguranje praćenja provedbe Zakona o životnom partnerstvu osoba istog spola nisu provedene. Ja uvijek volim naglašavati kako je edukacija ključ, edukacija je ta koja razbija predrasude, edukacija je ta koja na neki način i prevenira moguće nasilje i bezočnu mržnju. A jedna kuna uložena u prevenciju je 4 ili 5 kuna koje uštedimo u sanaciji i to je ono čega moramo biti itekako svjesni ako promatramo to samo kroz financijski aspekt, a ne ljudski i ljudsko pravaški. Također u fokusu javnosti prošle godine bio je Zakon o udomiteljstvu, zbog medijski eksponiranog slučaja odbijanja zahtjeva životnih partnera za odobrenje za udomljavanje te ignoriranje odluke Upravnog suda u Zagrebu od strane Centra za socijalnu skrb Zagreb. Nepojmljivo je da jedna institucija države ignorira odluku suda, nepojmljivo. Na sreću to je sada ispravljeno i siguran sam da će Ivo i Mladen svojim štićenicima pružiti dom pun ljubavi kao što bi učinio i svaki heteroseksualni par. U 2019. godini policija je zabilježila 6 kaznenih djela od čega se 4 odnosi na javno poticanje nasilje i mržnju odnosno kazneno djelo kolokvijalno nazvano govor mržnje. Moram vam ovdje skrenuti pažnju da se gotovo 80% nasilja nad spolnim i rodnim manjinama ne prijavljuje. Ovo je samo vrh sante leda, ako je uopće i vrh, ovo je možda pahuljica na vrhu sante leda. Bojim se da je prava situacija puno drugačija, a to jako lijepo pokazuje slučaj dvojice američkih vojnika koji su napadnuti u jednom noćnom baru na našoj obali gdje je pravobraniteljica itekako puno truda uložila da pokaže da se radi o zločinu iz mržnje, a ne prekršajnom djelu kao što je to policija uporno tvrdila. Jel je štitila koga? Ja to stvarno ne znam. Ono što je dobro da je 18. Povorka ponosa u Zagrebu iz lipnja 2019. i Split pride u Splitu prošao bez ikakvih incidenata, to je tako bilo i sa ovogodišnjim prideom i drago mi je da pride postaje festival slavljenja ljubavi, nešto što je pozitivno i dobro, nešto radi čega ljudi izlaze na prozore i mašu toj povorci, a ne nešto što treba gađati kamenjem jer dođite na pride kolegice i kolege nećete čuti tamo ništa loše. Istraživanja diskriminacije u EU iz 2019. bazirano na percepciji ispitanika odnosno ispitanica ukazuje na porast tolerancije u hrvatskom društvu i veću socijalnu uključivost spolnih i rodnih manjina na tržištu rada u odnosu na istovrsno istraživanje provedeno prije 4 godine odnosno 2015. I osobno mogu reći da se stvari u hrvatskom društvu mijenjaju, mijenjaju na bolje, da je predrasuda sve manje, a da je otvorenost uključivosti više. Mislim da to lijepo pokazuje film „None of your business“ o dvije hrabre žene i o njihovoj ljubavnoj priči. A kada smo već kod toga danas je Međunarodni dan lezbijki pa čestitam svim lezbijkama, posebno mojoj prijateljici Marini Orsak njihov dan, a posebno Marini zato što je pokazala kako se za ljudska prava može boriti … /Govornici govore u isto vrijeme./ … Hvala.
Vrijeme, hvala. Gospođa Glasovac, replika.
Kolega Hajdukoviću u vašoj raspravi spomenuli ste slučaj Šegota-Kožić u kojem se dvjema osobama građanima RH uskratilo pravo na pružanje socijalne usluge udomiteljstva samo zbog činjenice da su registrirani životni partneri, da su samci nitko ih ne bi smio pitati za njihovu seksualnu orijentaciju niti to dovoditi u pitanje, samo procjenjivati jesu li oni adekvatne osobe za pružanje te socijalne usluge. Međutim, vi ste rekli, tu naspomenuli još neke primjere neprovođenje Zakona o životnom partnerstvu ali i neusklađenosti drugih akata i zašto sam se javila za repliku, zašto što da ovdje je presudio Ustavni sud, time će se morati voditi niže sudske razine međutim očekujem od Vlade RH da i Zakon o udomiteljstvu i sve ostale zakone uskladi sa lex specialisom što je u ovom slučaju Zakon o životnom partnerstvu, da se više ne nalazimo u ovim namjernim ili slučajnim pravnim prazninama koje se onda tumače na različite načine [[Upadica: Hvala, hvala lijepa.]] diskriminatorno.
Oprostite, oprostite, prešli ste. Izvolite gospodine Hajduković.
Hvala lijepo kolegice Glasovac, da pa samom ovom presudom suda ja sam onako očekivao da će sad svi ti suverenisti, konzervativci, neo ni ja ne znam što kako se sve nazivaju pohrliti u naša sirotišta u domove za nezbrinutu djecu i da će posvojiti svu tu djecu da ih slučajno zločesti istospolni partneri zamislite ne bi posvojili odnosno udomili i dali im obitelj punu ljubavi. To se nažalost nije desilo, ali to možda govori nešto više o ovima drugima. A što se tiče provođenja zakona kao i u puno slučajeva, ako to vladajući nisu u stanju mi ćemo im ponuditi rješenja samo što bi bilo dobro da i kad ih nudimo da ih onda zaista i prihvaćaju.
Hvala vam lijepa. Nemate više replika, hvala vam. Sada je na redu gospođa Ljubica Maksimčuk, gdje je, tu ste, izvolite. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena pravobraniteljice sa suradnicima, državna tajnice, kolegice i kolege pred nama je Izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2019. godinu koje sadrži sve aktivnosti i projekte na svim područjima vezanim za suzbijanje, diskriminaciju i kršenje načela u području ravnopravnosti spolova. Tijekom 2019. godine kao što je i sama pravobraniteljica rekla radilo se na više od 1.719 predmeta, najveći broj odnosi se na područje socijalne sigurnosti, socijalne skrbi, mirovinskog i zdravstvenog osiguranja i primjene Zakona o ravnopravnosti spolova. Ono što je specifično za ovo izvješće je provedbe 2 vrlo važna europska projekta kao što je pravobraniteljica i navela u svome izvješću. Ukupno gledano kao i ranijih godina razvrstano po spolu oštećenih osoba pravobraniteljica je razmatrala slučajeve koji su većinom, koji su se većinom odnosili na žene to je 73,4%, pritužbe su i dalje u najvećem broju odnose na diskriminaciju temeljem spola 85,8%, zatim temeljem spolne orijentacije 6% te po drugim osnovama utvrđenim zakonom o ravnopravnosti spolova udjelima od 1 do 3%. Pravobraniteljica je kao i svake godine do sada postupajući po pritužbama i osobnoj inicijativi djelovala na svim razinama državne uprave ali i na području svih jedinica lokalne, regionalne odnosno područne samouprave. Iz izvješća možemo vidjeti, a vezano za obiteljsko nasilje da su žene i dalje u najvećem dijelu žrtve obiteljskoga nasilja. Kada govorimo o ravnopravnosti spolova jedno od područja koje se najčešće spominje je svakako rad i plaća. Postizanje ravnopravnosti žena i muškaraca jedan je od strateških ciljeva suvremenog društva. Isto tako navodi se i niža stopa zaposlenosti žena u odnosu na muškarce, zatim niža prosječna plaća kod žena u odnosu na muškarce, a onda naravno i niža mirovina. Ali ono što je zasigurno veliki problem posebice za mlade to je tzv. prekarni rad odnosno ugovor na određeno odnosno na kratko vrijeme. Ja sam sigurna da će novim prijedlogom Zakona o radu Vlada voditi računa o tome. Ponovno u ovom izvješću vidimo da tradicionalna zanimanja koja su i prije 10-tak godina bila aktualna u ženskim odnosno ženska zanimanja ona i dalje ostala aktualna ženska odnosno muška zanimanja, tu nemamo nekoga velikog pomaka no ono što mene i dalje brine u tom području je to što žene ne mogu napredovati jednako kao njihove muške kolege. Naravno, uvijek imamo moment majčinstva kada žene u jednom trenutku odluče ostaviti svoju karijeru po strani i baviti se majčinstvom, e stoga nastaje taj problem koji je evo Vlada RH naravno izmjenom i dopunom Zakona o mirovinskom osiguranju koji je stupio na snagu 1. siječnja 2019. godine gdje se mirovinskom stažu dodaje razdoblje od 6 mjeseci za svako rođeno dijete. Zasigurno će se tu osjetiti blagi pomaci. Naravno puno toga još imamo što možemo i sami popraviti. To je usklađivanje privatnog i poslovnog života. Vidimo da smo i dalje na začelju EU kad su u pitanju očevi odnosno odlazak očeva na rodiljni odnosno roditeljski dopust. Žene su podzastupljene na svim razinama političkog, političke participacije što su i moje kolegice do sada rekle, ja sam sigurna da će se ta brojka popraviti, ali tu moramo i dalje mi jedne druge ohrabrivati odnosno moramo ohrabriti žene da se pođu baviti politikom. Posebice se to odnosi na žene koje su u ruralnim područjima. U izvješću se također spominju žene poljoprivrednice i žene sa invaliditetom, dakle žene poljoprivrednice nam uvijek tako ostaju ovaj nevidljive u svim naših raspravama, moramo naglasiti kako su žene u usporedbi, žene poljoprivrednice sa svojim muževima, odrađuju izuzetno težak fizički posao, one rade u poljima, drže se kućanstva, između ostalog one su i majke. Dakle, vjerujem da će se u nekoj budućnosti malo više pažnje posvetiti upravo ovoj kategoriji i tu pravobraniteljica ukazuje na izradu nacionalne strategije koja bi se upravo odnosila na položaj žena u ruralnim područjima. Tu se navodi kako u obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima zapravo vlasnice poljoprivrednih gospodarstava su žene samo u 30,43% i kao što vidim vrijeme mi ističe, pohvaljujem sve napore pravobraniteljice u radu na suzbijanju diskriminacije i borbi protiv nasilja nad ženama, a na nama je da i dalje posebice nama koji se bavimo javnim poslom, pogotovo politikom da se bavimo ravnopravnošću …
Vrijeme oprostite, malo smo išli preko. Gospođa Juričev Martinčev.
Hvala lijepo. Kolegice Maksimčuk na samom početku ste spomenuli da Ured pravobraniteljice radi na dva europska projekta, pa s obzirom da smo upravo u tijeku rasprave ja vjerujem većina zastupnica, zastupnika dobili mail „U ime obitelji“ gdje se proziva da pravobraniteljica za 11 zaposlenih ima osiguran i troši proračun vrijedan 6,8 milijuna kuna. Tu bih još jedanput podcrtala, pravobraniteljica i njen ured već godinama imaju proračun oko 1,7 milijuna kuna, ostala sredstva odnose se na bespovratna sredstva za projekte koji su kandidirali na EU. Jedan je vrijedan 427.000 eura, drugi 468.000 eura i odnosi se na izgradnju učinkovite zaštite promjene sustava za borbu protiv nasilja prema ženama i jednaka prava i jednake plaće i jednake mirovine.
Hvala. Izvolite odgovor.
Da, uvažena kolegice evo nisam uspjela taj mail pročitati. Sigurna sam da pravobraniteljica odnosno 11 osoba koje su zaposleni u Uredu pravobraniteljice su potkapacitirani da bi uopće uspjeli sustići odnosno odgovoriti na sva ova pitanja, pritužbe, a u svojoj raspravi sam rekla da je bilo 1719 po kojem su postupali u ovoj godini. Naravno tu je i onaj dio terena, mi svakako kažemo ali kako sa 11 zaposlenih može i stići odraditi kompletan teren odnosno pokriti cijelu RH. Pravobraniteljica je i rekla da oni ni nemaju u regijama svoje područne urede, a novce smo mogli iščitati da su ti novci upravo iz projekta to nam je rekla pravobraniteljica u svom izvješću, a svi oni koji su ga pročitali mogli su vidjeti da je većina tih novaca upravo iz europskih projekata.
Hvala. Gospođa Blažević.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, vi ste se u svojoj raspravi osvrnuli na položaj žena u ruralnim sredinama, ja sam si za danas uzela u zadatak nekako probati osvijestiti upravo sve nas da je to jako važna tema. Mi dolazimo iz istih krajeva pa znamo koliko je težak odnosno teži život u ruralnim krajevima, pogotovo žena u odnosu na njihov položaj u obitelji, ali i u cijeloj društvenoj zajednici. Mogli bi ovdje govoriti o zapošljavanju tih žena, lošoj prometnoj infrastrukturi, nepostojanju vrtića, a opet s druge strane sve te žene skrbe o kućanstvu, djeci, starijima, aktivno sudjeluju u poljoprivrednim poslovima, a o tome je bilo malo danas govora. Ja sam mišljenja da svi zajedno možemo puno više podupirati uključivati žene iz ruralnih sredina u sve sfere društvenog, ali isto tako i političkog života.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala. Naravno kolegice, na nama je nama koji se bavimo pogotovo javnim poslovima politikom je i dalje raditi na ravnopravnosti odnosno na zakonodavnom okviru koji bi ženama podigao kvalitetu života, posebice ste naglasili naravno i ja u svojoj raspravi, ali i kolegica Petir ruralnih područja i žena u ruralnim područjima. Ja sam i rekla kako su evo žene 30,43% samo vlasnice OPG-ova i tu se svakako stavljaju u onaj pod zastupljeniji odnosno su manjina. I zasigurno mi svojim djelovanjem i političkim životom, ali evo i svi mi koji se uz ovaj politički bavimo i nekim društveno političkim događanjima trebamo što više ohrabriti i uključiti te žene odnosno pomoći im da ako su odlučile ostati u tim svojim ruralnim sredinama imaju jednaku skrb i jednake mogućnosti kao sve mi druge žene.
Hvala. Gospodin Ćelić.
Hvala predsjedavajući. Poštovana kolegice Maksimčuk. Danas je bilo više puta govora o tome kako su određene profesije feminizirane, ali kao što je i gospođa pravobraniteljica rekla kada pogledamo čelna mjesta onda situacija baš nije bajna. Ja dolazim iz Klinike za psihijatriju Vrapče kojoj je trebamo 140 godina da bi na čelu te stožerne psihijatrijske institucije u RH prvi put došla na čelo žena. Vi isto tako imate i osobno iskustvo koliko je teško biti žena u politici i koliko treba uložiti dodatno truda u jednom mačističkom društvu da dođete do izražaja. Pravobraniteljica sa svojim radom neprestano radi na kontinuiranoj edukaciji i uzalud nam zakonodavni okviri ako mi to nećemo sprovest u praksu. Zato treba raditi i na osnaživanju obitelji, ali i na osnaživanju ravnopravnosti spolova i zato je važan institut pravobraniteljice za ravnopravnost spolova.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Da, slažem se sa vama. Pozdravljam što je upravo na čelu jedne takve klinike vaše nakon 140 godina došla žena. Ja se nadam da ćemo što više žena vidjeti na upravljačkim mjestima odnosno što više žena uključiti u politiku jel ipak politika odnosno ovo je mjesto gdje se kroje puno toga i gdje se određuju pravci i naši životi. Jednako tako naravno da nije biti jednostavno i političarka i majka, ujedno žena, a baviti se ravnopravnošću i svim, ali evo zasigurno mi žene to možemo. Ali ono što je vrlo bitno, to sam danas rekla ovdje u replici jednoj kolegici, bitna je podrška svih nas posebice kada su pitanju nekakve teme koje se tiču ravnopravnosti žena, zdravlja žena, reprodukcije i svega tada te stvari trebamo izdići iznad stranačja i onda sve zajedno si pomoći podržavati, jel kao što sam rekla muški to još uvijek bolje rade od nas, a ja sam sigurna da ćemo mi to promijeniti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Nemate više replika. Gospodin Damir Habijan je sad na redu.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče, poštovana pravobraniteljice sa suradnicima, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama je doista, već je bilo u više navrata rečeno iscrpno izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova na preko 350 stranica. Ono što bi želio prije svega pohvaliti je preglednost i jednostavnost izvješća bez obzira, dakle na ovaj obim stranica, a posebno dio koji se odnosi na konkretne predmete iskazane uz pojedina područja iz vaše nadležnosti, a koja po mom osobnom mišljenju uvelike olakšavaju pristup i sudskoj praksi, kako zainteresiranim pojedincima, tako i odvjetnicima koji zastupaju osobe koje traže pravnu zaštitu u okviru suzbijanja diskriminacije u području ravnopravnosti spolova. Prvotno, prvobitno bi se također želio osvrnut na dio vašeg izvješća koji govori o postojanju jaza u plaćama i mirovinama između žena i muškaraca. Prema podacima Državnog zavoda za statistiku možemo vidjeti da muškarci prosječno zarađuju oko 8.800 kuna, a žene 7.700 kuna. Predmetni podaci ukazuju na prosječni jaz odnosno raskorak u plaćama od 12,7%. Najveći raskorak u plaćama … [[Govornik se ne razumije]] djelatnosti zdravstvene zaštite i socijalne skrbi, financijskoj djelatnosti i djelatnosti osiguranja, dakle od nekih 27 do 21%. Međutim, ako pogledamo podatke za EU tada vidimo da žene u prosjeku imaju 15,7% manju plaću od muškaraca, što je veći prosječni jaz nego u RH. Prema tome, obzirom da je ovdje s lijeve strane bilo rečeno da je ovaj podatak poraz za našu državu onda se postavlja pitanje ovaj postotak na razini EU dal je to poraz za EU? Ovdje valja također istaknuti i odredbu čl. 157. Ugovora o funkcioniranju EU koji propisuje kako svaka država članica osigurava primjenu načela jednakim plaćama muškarca i žena za jednak rad ili rad za jednaku vrijednost. Jučer smo imali evo prilikom rasprave o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kreditnim institucijama vidjeti konkretnu primjenu navedene odredbe čl. 157. Naime, predmetnim prijedlogom zakona promiče se upravo to načelo jednakih plaća radnika i radnica za jednak rad ili rad jednake vrijednosti. Također valja napomenuti kako je ravnopravnost žena i muškaraca jedno od zajedničkih i temeljnih načela EU propisan čl. 8. Ugovora o funkcioniranju EU. Upravo je navedeno načelo bilo jedan od temelja usvajanja rezolucije Europskog parlamenta od 30. siječnja ove godine o razlici u plaćama žena i muškaraca. O navedenoj rezoluciji poziva se Europska komisija da predstavi novu strategiju za jednakost spolova koja bi između ostalog trebala uključivati i obvezujuće mjere u pogledu razlike u plaćama žena i muškaraca kao jasne ciljeve i postupke praćenja za promicanje jednakosti spolova. Ono što je posebno apostrofirano u predmetnoj rezoluciji, a što se između, između ostalog provlači kroz ovo vaše izvješće jest činjenica da rodno uvjetovana razlika u plaćama i njezini uzroci imaju eksponencijalno štetne posljedice za žene tijekom njihovog cijelog života koje u konačnici kulminiraju razlikom u mirovinama koja je gotovo nego dvostruko veća nego razlike u plaćama. Također treba napomenut kako razlika u plaćama žena i muškaraca također može pogoršati i rodno uvjetovano nasilje i uznemiravanjem jer su žrtve često prisiljene raditi na manje plaćenim radnim mjestima zbog neprijateljskog okruženja. Na str. 59 do 60 vašeg izvješća naveli ste 10 preporuka koje bi prema vašem mišljenju trebalo utjecat na ostvarenje načela ravnopravnosti spolova na području rada i zapošljavanja, te se nadam da ćemo prilikom razmatranja i donošenja pojedinih zakonskih prijedloga u ovom domu doista iste uzeti u obzir. Također želio bi se kratko osvrnuti na dio vašeg izvješća u kojem navodite trendove u medijskim sadržajima s posebnim osvrtom na izvještavanje o ženama u politici, ali i npr. seksizma u izjavama javnih osoba. Nažalost svjedoci smo kako primjeri seksizma nisu relikt prošlosti nego trend koji je dalje prisutan i u medijima i u istupima javnih osoba. I posljednjih dana nažalost imamo primjere neprimjerenih seksističkih izjava pojedinih javnih osoba, a tu prije svega mislim na političare. Stvara se dojam da takvim izjavama dobivate siguran medijski prostor i pozornost reflektora, međutim mišljenja sam da navedene izjave sigurno nisu prihvatljive u 21. stoljeću već zaslužuju javnu osudu i kritiku. Umjesto argumentiranog obrazlaganja vlastitih stavova u javnom prostoru prisutno je omalovažavanje drugih osoba koje zasigurno nije prihvatljiv način komunikacije. Na nama svima ovdje je da barem pokušamo biti primjer prihvatljive komunikacije i osudimo u zadnje vrijeme učestalo omalovažavanje, vrijeđanje i seksističke izjave pojedinih javnih osoba, te da budemo primjer zdrave i konstruktivne komunikacije. I na kraju gledajući ovako po sabornici dalo bi se zaključiti po prisutnim zastupnicima da su zapravo muškarci podzastupljeni u hrvatskoj politici i saboru, a ne žene. Hvala, eto nije tako. Hvala lijepo.
Fala lijepa. Iz samo iz, iz pedagoških razloga da tako kažem i ima nas ovdje 21 zastupnica i zastupnika, od kojih 18 zastupnica i 3 zastupnika, tako nek ostaje to zabilježeno u stenogramu. Izvolite gđa. Borić. Da i 4 muškarca, zaboravio sam na sebe.
I kolege. Pa dobro rekli smo da nećemo tako da je ipak rod jedna fluidna kategorija, pa nitko se ne treba ljutiti. Ja sam evo nema kolege Hasanbegovića ionako u skupštini bila prozvana osobom Borić, pa se nisam ljutila. Evo htjela bih i kolegi se zahvaliti. Ono što nisam uspjela kada sam govorila u ime kluba, upravo istaknuti kako je izuzetno ovo transparentno izvješće i tko želi učiti kako se uopće rješavaju predmeti i što naravno u okviru ovlasti pravobraniteljice možemo vidjeti što se može, što se može napraviti i nakon pritužbe kada dođe zaključak i kako izgledaju preporuke i kako su one izuzetno pozitivne u smislu poboljšanja stanja vezano uz diskriminaciju. Vas sam htjela pitati i bila sam samo nažalost sat vremena odsutna, govorili ste o jazu u plaćama, što mislite o tome je li vrijeme i da Hrvatska uvede 40% kvotu za sudjelovanje žena u upravama poduzeća [[Upadica: Fala lijepa]] izlistanih [[Upadica: Fala]] izlistanih na listama kao što je još [[Upadica: Fala lijepa]] '12.-te predložen [[Upadica: Fala lijepa]] predloženo?
Jako je zanimljivo, ali ograničeni smo s vremenom, izvolite.
Hvala lijepo. Evo prvo za ovaj dio što se tiče mog zadnjeg dijela, ja se apsolutno slažem. Dakle, ja namjerno nisam isticao u izvješću su navedeni pojedini slučajevi, pojedine političke stranke, mislim da to u ovoj temi uopće nije bitno, prema tome osuda dolazi zapravo trebala je doći sa svih strana. Što se tiče ovog vašeg pitanja vezano za jaz i vezano za ovaj postotak, ja načelno, ja ću reći u svoje osobno ime, dakle ako govorite o postotku koji je zakonom naložen za zastupljenost žena, postavlja se pitanje drugog načela, a to je mogućnost da uopće onda neka politička opcija pokuša biti i sudjelovati u izborima. Imate manja mjesta gdje jednostavno nema toliki broj žena da bi uopće mogli izaći s listom pod prijetnjom da dobijete optužni prijedlog i da prekršajno odgovarate, tako da imate tu sukob dvaju načela. I pitanje je da li ima potrebe da mi zakonom namećemo određeni postotak žena koji bi trebale biti u upravnim tijelima ili u politici. … [[Upadica se ne razumije.]] Imate pravo ne složiti se naravno.
Hvala lijepa. Nemate drugih replika. Idemo dalje, gospodin Erik Fabijanić. Pardon, gospođa Vesna Nađ. Izvolite, ispričavam se.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, poštovana pravobraniteljice za ravnopravnost spolova sa suradnicima, državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama je jedno sveobuhvatno i pregledno Izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova za 2019. godinu koje ovom prilikom i ja pohvaljujem. Pravobraniteljica je u svojim preporukama navela da predlaže se i planiranje rodnog proračuna u područjima rada i zapošljavanja. Dakle, gdje je tu problem? Žene su u potpunosti premostile obrazovni jaz u usporedbi s muškarcima i predstavljaju radni ljudski potencijal, ali je njihov status na tržištu rada ne odražava potpuno obrazovna dostignuća. Na tržištu rada još uvijek je prisutna rodna nejednakost koja se očituje nižom aktivnošću ženske radne snage, nižom stopom zaposlenosti i nižim dohocima žena u odnosu na dohotke muškaraca. Razlog neravnopravnog sudjelovanja muškaraca i žena na tržištu rada može se povezati i s rodnim ulogama koje društvo pripisuje muškarcima i ženama, drugim riječima, društvo očekuje od muškaraca aktivno sudjelovanje na tržištu rada dok se od žene očekuje da na sebe preuzme i veći dio neplaćenog rada koji joj često onemogućava aktivno sudjelovanje na tržištu rada ili ju stavlja u nepovoljan položaj na istom. Ne uključivanjem na tržištu rada žena je financijski ovisna o muškarcu što joj ograničava kontrolu nad vlastitim životom i stvara hijerarhijski odnos podređenosti između jednako vrijednih društvenih skupina. Što je zapravo neplaćeni rad? Neplaćeni rad podrazumijeva sve proizvodne aktivnosti koje se odvijaju izvan tržišta rada, a koje pojedina obavlja u sklopu brige za svoje kućanstvo, kao primjer kućanski poslovi, briga za djecu, starije, nemoćne, volonterski rad, usluge prijevoza, veći manji popravci, rad u obiteljskom poslu itd. Navedene aktivnosti se smatraju proizvodnim aktivnostima jer ograničene resurse pokušavaju zadovoljiti ljudske potrebe, a spadaju u neplaćeni rad jer ih pojedinac obavlja samostalno unatoč činjenici da ih se u teoriji može obavljati kupnjom usluga proizvoda na tržištu. Što je zapravo rodno osjetljivi proračun? Rodno osjetljivi proračun ili rodni proračun uvažavajući različite društvene oblikovane uloge i potrebe muškaraca i žene podrazumijeva kontinuirano analizu rashoda i prihoda i načina prikupljanja prihoda proračuna iz perspektive rodne jednakosti na svim razinama proračunskog procesa te modifikaciju istih radi postizanja veće rodne jednakosti u društvu. Pri tom uvažavanja različitih rodnih uloga i potrebe muškarca i ženskog dijela stanovništva podrazumijeva da rodno osjetljivi proračun za razliku od uobičajenog proračuna osim plaćenog rada vrednuje i uzima u obzir i neplaćeni rad i neproporcionalnu raspodjelu istog između muškarca i žena. Kako je zapravo sve počelo? Prve inicijative rodno osjetljivog proračuna smatraju ga osnovnim instrumentom za postizanje jednakosti između muškarca i žene pojavili su se već 1984. godine u Australiji. Proces rodno osjetljivog proračuna u Australiji je započeta analizom kako pojedinih dijelova postojećeg državnog proračuna utječe na muškarce, a kako na žene i zadovoljava li proračun u istoj mjeri njihove potrebe. Analizom, uvažavanjem i vrednovanjem neplaćenog rada te različitim društvenim i biološkim uvjetovanim ulogama, potreba i preferencija muškog i ženskog stanovništva moguće je sagledati dodatne kriterije za alokaciju i distribuciju proračunskih prihoda odnosno za usmjeravanje i determiniranje javnih rashoda na način koji će osim stabilizacijskih ciljeva doprinositi i boljoj preraspodjeli dohotka te jednakom zadovoljavanju javnih potreba svih građana. Time svrha rodnog proračuna nadilazi postavljanje rodne jednakosti kao temeljnog cilja i postaje pokretač modernizacije javnog sektora, povećava zaposlenost, produktivnost i rast cjelokupne ekonomije, intenzivira uključivanje žena na tržištu rada, te na taj način izravno doprinosi ekonomskoj efikasnosti javnog sektora. Primjeri dobre prakse, imamo primjere dobre prakse i kod nas u Zagrebu jer smo pokrenuli izradu rodnog proračuna preko Povjerenstva za ravnopravnost spolova Grada Zagreba, ali rodni proračun je već davno imao grad Beč, Štokholm i drugi europski gradovi i rezultati su vrlo dobri. Stoga predlažem Ministarstvu financija da priđe izradi rodnog proračuna kako bi se i na razini državnog proračuna postigli ovi ciljevi o kojima sam govorila. Hvala lijepa.
… jer gospođa Borić ima repliku.
Hvala gospođi Nađ i nadam se da ćemo i ovdje kao što smo i u Gradskoj skupštini povesti borbu da bar započnemo raditi rodni proračun. A predlažem i Ministarstvu socijale ovdje smo govorili o nasilju protiv žena, ukoliko netko misli da je legitimno zlostavljati žene onda neka se ugleda Finska je napravila nešto što se zove „The price of violence“ (cijena nasilja) i lijepo je napravila priručnik i pokazala je koliko nasilje košta. Budući da živimo u svijetu je li u kome živimo onda bi trebalo vidjeti što znači zlostavljati žene i koliko je to cijena za zajednicu i cifre su prestrašne. Pa eto predlažem da možda napravimo i takav eksperiment, možda će netko razumjeti na taj način, a ne na način o kom smo govorili maloprije. Jedno od vrednota EU da nema demokracije bez žena, a kako gledamo kakva je situacija sa ženama onda ne živimo [[Upadica: Hvala.]] ni u demokratskoj Hrvatskoj.
Gospođa Nađ.
Hvala lijepa. Kolegice Borić, dakle prevencija, edukacija u borbi protiv nasilja nad ženama, obiteljskog nasilja je vrlo važna i tu nam je pokazala pravobraniteljica za ravnopravnost spolova kako se tu djeluje.
Hvala lijepa. Nemate više replika, hvala. Idemo dalje i sad je stvarno gospodin Erik Fabijanić. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, uvaženi dome dopustite da nadopunim brojanje muškaraca i žena u sali na način da dat ću vam jednu drugu statistiku, naime a to je pitanje baš redoslijeda ali i ukupnog broja kolegica i kolega koji su se javili za raspravu po ovoj temi i ovdje smo mi muški kolege, ja mislim možemo se nabrojati na prstima jedne ruke u odnosu na preko 26 govornika. To isto je jedna poruka ovog sabora prema ovoj temi i nažalost je takva kakva je. Zbilja zahvaljujem se svim svojim istospolnim kolegama ovaj što sudjeluju u ovoj, što sudjeluju u ovoj raspravi. Dolazim iz jednog kraja koji je osnovao povjerenstvo za ravnopravnost spolova mislim prvi u Hrvatskoj prije nego što je to bilo određeno zakonom. Dolazim iz jednog kraja u kojemu je program prevencije raka maternice primijenjen još prije nego što je to posao nacionalni program. Dolazim iz jednog kraja u kojemu isto tako prevencija raka dojke isto tako bila javni program, županijski program prije nego što je to postao nacionalni program. Za mnoge stvari koje su ovdje u izvješću navedene razmatrali smo konkretno u Primorsko-goranskoj županiji, naše povjerenstvo za ravnopravnost spolova je za prvih šest mjeseci ove godine i primijetili smo jednu stvar vezano za nasilje u obitelji da je ono u rastu. Sada svaka brojka se može različito tumačiti, da li je to pitanje pandemije, moguće, zato što su ljudi više kod kuće, ali možda ulijeva nadu jedna stvar, a to je da su ljudi počeli vjerovati u sustav, a da u biti nasilja je bilo možda uvijek u istoj količini, ali se sada više prijavljuje. Ako se sada više prijavljuje to znači da onda imamo jedan pomak na bolje ma koliko te brojke zbog povećanja izgledale ružne. Dakako da ja koji sam ovdje u političkoj funkciji ne mogu o tome raspravljati, niti sam meritoran, ali to treba prepustiti struci i onim organizacijama koje su povezane uz povjerenstvo za ravnopravnost spolova počevši od nevladinih organizacija i drugih volonterskih koje su, s kojima se surađuje da bi mogli doći do prave istine jer na kraju krajeva i ono što vidimo i ono što je prijavljujemo je u biti ko eisberg vidite samo onaj vrh koji se nalazi iznad, koji se nalazi iznad mora. Kad govorimo o ravnopravnosti spolova jako puno vam je vezano ne samo za norme, za pravne norme, nego i za političku i za političku volju. Pa ću tako reći da iz županije iz koje dolazim imamo više pročelnica nego što imamo pročelnika, ali to isto tako da bi, dakle ta politička volja mora biti čvrsta. Tako da i ove preporuke iz ovog izvješća koje je dakako za prihvatiti na temelju sugestija i primjedbi i preporuka koje su dane od strane ovog izvješća pravobraniteljice mora postojati politička volja koja će, koja će ih de facto realizirati. Dakle politička volja na temelju važećih propisa koji se u svakom slučaju trebaju implementirati. Ima druga stvar, ima druga stvar koju se nismo makli više od pol stoljeća, a to je pravo na pobačaj. To je pravo na pobačaj, ja ću ga komentirati na jedan možda šaljivi, ali nije šaljivi način, jer često puta prije 30 godina se isto govorilo o zabrani pobačaja. Nije se ništa promijenilo u zadnjih 3 desetljeća i danas se o tome govori, jer se raspravljalo o pravu da li biološki otac ima pravo suodlučivanja o prekidu trudnoće i od žena sam dobio jedan vrlo znakovit odgovor. A taj odgovor je bio da u pravilu u tom trenutku je muškarac već odavna pobjegao. Prema tome, pitanje o tome da li pobačaj, pod kojim uvjetima o tome smatram da mi muškarci zbilja nemamo pravo glasa. Hvala.
Da, gospođa Jelkovac ima repliku.
Hvala lijepa. Poštovani kolega u svojoj raspravi spominjete i nasilje koje je još uvijek sveprisutno u našem društvu i zaista kada svakodnevno otvorimo objave na portalima susrećemo se s nasiljem od nasilja učinjenog prema maloljetnicima pa do nasilja prema ženama i našim starijim sugrađanima. Mislim da smo mi i kao zakonodavno tijelo i u prošlom mandatu tu intervenirali i u Kazneni zakon, pojačali sankcije, naravno da se jako puno radi na prevenciji, ali čini mi se da prevencija obzirom na takvu količinu nasilja neće biti dostatna i da ćemo morati početi zaista izricati teže sankcije za počinjeno nasilje kako bi se ono zaista ravnomjerno kažnjavalo u odnosu štete koje imamo od nasilja jer bez toga očito nećemo doći do smanjenja postotka nasilja u društvu.
Fabijanić.
Složit ću se s vama. Naime, razgovarajući s nadležnim službenicama u Policijskom upravi Primorsko-goranskoj možda i ta činjenica, dakle više vjerovanja u institucije zahvaljujući toj promjene, te promjene zakonodavstva koja su se dogodila u prošlom mandatu, a koja je vezana za, dakle brisanje određenih prekršajnih odredbi koje su postale kaznene odredbe. Nisam, nisam pravnik, pa onda ne mogu se stručno izrazit, ali činjenica je da je to, da je to poboljšalo situaciju. Da li je to dovoljno o tome ćemo najvjerojatnije tijekom ovog mandata. Hvala.
Hvala i vama. Nemate više replika, slobodni ste g. Fabijanić, na slobodi ste.
Hvala.
Fala.
I da pohvalim Klarića što ovdje sjedi ako dopustite.
Gđa. Martina Vlašić Iljkić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovana pravobraniteljice, predstavnice vlade, poštovane zastupnice i zastupnici. Pohvalila bi izvješće pravobraniteljice za ravnopravnost spolova, pogotovo u dijelu prikaza slučajeva obraćanja građana koji sadržajno upotpunjuju brojčane pokazatelje, te se zorno može dobiti uvid u problematiku s kojom se bavite. Također drago mi je da u svom radu ste prepoznali načelno dobru praksu u radu centara za socijalnu skrb, pogotovo u dosljednoj primjeni protokola o postupanju u slučaju nasilja u obitelji. Posebno bi se osvrnula na područje demografske politike i aktivnosti. Neosporno je da Hrvatska već dugi niz godina se nalazi u demografskoj krizi. U izvješću navodite da prema pozivu za prijavu projekata koji pridonose poboljšanju materijalnih uvjeta u dječjim vrtićima tijekom 2018. i 2019.g. je potpisano 250 Ugovora o sufinanciranju projekata usmjerenih na poboljšanju materijalnih uvjeta u 311 objekata dječjih vrtića u 103 grada, 147 općina, te za to je osigurano 117 milijuna kuna. I doista, kontinuirano smo svjedoci otvaranja novih vrtića putem projektnih sredstava, dok primjerice grad Požega nije imao te sreće ili mudrosti u upravljanju, pa je tijekom 2015.g. tadašnji gradonačelnik podigao kredit od 35 milijuna kuna za sređivanje trga i izgradnju novog vrtića. Naravno da smo mi sretni što imamo vrtić i no ne podizanjem kredita nego putem bespovratnih sredstava, kako su to činile i dalje čine druge gradovi i općine. Da bi apsurd bio veći kapacitet gradskog vrtića nije dovoljan i godišnje 100-njak djece se ne prime u gradski vrtić jer nema dovoljno mjesta ili nisu zadovoljeni svi uvjeti natječaja. Sadašnji gradonačelnik grada Požege i saborski zastupnik Darko Puljašić koji je u vrijeme podizanja kredita bio dogradonačelnik Požege već 3.g. na naše upite šalje otvorena pisma javnosti u kojima moli za strpljenje roditelje jer namjerava proširiti montažni vrtić. U isto vrijeme iznalaze sredstva primjerice za kupnju nekretnine od Požeško-slavonske županije budući da se radi o nekretnini od posebno kulturnog značaja i valjda je vrlo važno da grad Požega postane vlasnik nekretnine. Pri tome građani i roditelji su osuđeni na čekanje dok se ne riješe prioritetnije potrebe onako kako to vidi gradonačelnik i Gradsko vijeće grada Požege. Godine prolaze, djeca odrastaju bez pohađanja vrtića. Ovdje u saboru smo nekoliko puta čuli od zastupnika i zastupnica da obnova trgova, društvenih domova, ne daje dodatnu vrijednost, zapošljavanje ili razvoj sredine, a trenutno upravo je to u fokusu rada vlade. Prema podacima UNICEF-a za 2018.g. 62% djece u dobi od 3 do 6.g. ide u vrtić odnosno 1/3 djece ne ide u vrtić. Jedan od manjkavosti svih natječaja prema gradskim vrtićima je da prednost primanju djece u vrtić imaju ona djeca čija su oba roditelja zaposlena. U izvješću je prepoznata važnost dostupnosti vrtića jer ono osigurava mogućnost žene za zaposlenjem, zaustavljanjem odlaska mladih iz RH i poboljšanje demografske slike. Razvoj servisa za obitelj u zajednici je nužan jer se pridonosi jednakoj mogućnosti zaposlenja žene i muškarca. Žena često nije u prilici niti aktivno tražiti zaposlenje jer nema tko čuvati djecu. Istraživanja su pokazala da veća uključenost djece u vrtićima utječe na bolji razvoj djece, bolje zdravlje, manju mogućnost problema u ponašanju i bolje rezultate u kasnijem obrazovanju. Također žene su često nositeljice brige za starije članove kućanstava, te je potrebno jačati izvan institucijske usluge za potporu ženama. Nažalost i dalje razvoj izvan institucijskih usluga pomoći obiteljima, žrtvama obiteljskog nasilja, nije prioritet financiranja što vidimo na lokalnim primjerima kada je uvijek nešto drugo prioritetnije.
Fala lijepa. Samo trenutak, pričekajte, evo ga. Gđa. Nikolić prva replika.
Hvala potpredsjedniče. Poštovana zastupnice, drago mi je da ste se dotakli i teme diskriminacije djeteta prilikom upisa u vrtić i to u obitelji gdje samo jedan roditelj je zaposlen. Slažem se s vama da smo dužni svakome djetetu omogućiti sigurno i sretno odrastanje i da smo dužni omogućit da se postigne da, da svako dijete, da mu se pruži jednaka mogućnost za rast i razvoj, razvoj, neovisno o tome da li se radi o urbanim ili ruralnim sredinama, u manje razvijenim ili više razvijenim područjima Hrvatske i neovisno o tome o ekonomskim prilika ili neprilikama. Hvala.
Odgovor izvolite.
Može. Tako je. Pravo svakog djeteta je na dostupne vrtiće zbog svih pozitivnih utjecaja na razvoj djeteta. A i pravo također svake žene je dostupnost na zaposlenje u odnosu na muškarca, to treba bit prioritet svake lokalne zajednice.
Gđa. Blažević.
Hvala lijepa. Evo moram priznat da sam već mislila hoću li dignit povredu Poslovnika ili repliku, odlučila sam se za repliku. U jednom trenutku mogu se djelomično složit s nekim vašim dijelovima, al u jednom trenutku ste otišli na grad Požegu, ja nisam ničiji odvjetnik. Međutim, možete znati da vrtići koji se grade, iz iste smo županije, grade se iz mjere ruralnog razvoja, točnije 7.4.1 a to mogu dobiti samo gradovi i općine koje imaju manje od 5.000 stanovnika. To je velika razlika, vi ste i Požege, znate koliko grad Požega ima, koliko broji stanovnika i zato evo smatram da nije korektno s obzirom da se Požega ne može uopće prijaviti i aplicirati na mjere ruralnog razvoja, tako govoriti o svojoj sredini.
Odgovor.
Zahvaljujem. Važno je da svako dijete zaista dobije pravo upis na vrtić. Nažalost odlukama gradonačelnika tada 2015. godine, a i svim daljnjim kako je bilo u 2015. godini i koji su bili tada otvoreni natječaji ne ulazim u taj dio nego ulazim u ono da su se mogli iznaći sredstva i na pametniji način osim podizanja kredita. Ako se već i odlučilo za podizanje kredita onda se očekuje da će sva djeca i svi roditelji imati pravo na upis u vrtić. Nažalost svake godine 100-tinu djece, ali zaista već 3 godine zaredom, to je jedna o rijetkih situacija u Slavoniji općenito, ne znam da li postoji uopće drugi grad u kojem je takvo stanje, ostaje bez znači vrtića svake godine bilo zbog znači da je nedovoljno mjesta ili [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] nisu zadovoljeni uvjeti natječaja, a što se tiče znači zaposlenosti oba roditelja.
Gospođa Juričev Martinčev.
Hvala lijepo kolegice Vlašić i ja bi isto dala repliku na istu temu. Naime, prozvali ste grad Požegu jer se nije kandidirao na europska sredstva već podigao kredit i grad Vodice je nažalost isto to morao učiniti jer ima preko 5.000 stanovnika i nije moguće da se kandidira na europska sredstva nego je podigao kredit. Vaša Požega mogla sam sad na brzinu pronaći ima preko 26.000 stanovnika tako da se nije mogla kandidirati na tu mjeru. Inače Vlada RH je pomogla da se preko 500 vrtića što izgradi, što obnovi, u 96 je uveden dvosmjenski rad i iz europskih sredstava je produžen rad vrtića i zaposleno 836 odgojitelja što dovoljno govori koliko je Vlada RH učinila za predškolski odgoj.
Odgovor.
Hvala, ali ja se slažem i ako to nije moglo se na taj način izgraditi novi vrtić tijekom 2015. godine, nije se moglo ne mogu sad to tvrditi s ovog mjesta, ali mislim da opet to nije odgovor na ono pitanje da mi zaista svake godine već 3 godine upućujemo znači gradonačelniku na gradskom vijeću pitanje kako namjerava riješiti problem 100-tinu roditelja i njihove djece da imaju pravo na upis djeteta u vrtić. Godine prolaze, djeca znači tijekom 3 godine odrastaju dolaze do predškole eventualno i ulaze u školski sustav bez prava da su imali bit dio znači predškolskog sustava. To je kardinalno i to je zaista štetno za roditelje, za djecu, za našu budućnost.
Gospođa Bedeković na kraju.
Hvala lijepo. Ja ću se uvažena kolegice isto referirati na onaj dio vašeg izlaganja u kome ste govorili o važnosti vrtića i zapravo mi je drago da ste prepoznali da hrvatska Vlada radi dobro svoj posao i to je jedna dobra vijest. Ponovit ću i podsjetiti u ovom proteklom mandatu hrvatska Vlada je izgradila preko 500 vrtića u svim krajevima Hrvatske, u njih 96 uvela produženi boravak, zaposlila preko projekata dodatne zaposlenike i stručne suradnike, odgajatelje, tehničko osoblje i plus uz nacionalna sredstva dakle iz državnog proračuna sufinancira rad dječjih vrtića u 72 općine kategorije 1 do 4 razine razvijenosti sa 500 kuna po djetetu. To je informacija za vas i drago mi je priznajete da je odrađen dobar posao.
Hvala gospođo Bedeković. Izvolite odgovor.
Tako je i grad Požega naravno sufinancira vrtiće u, financira smještaj djece u privatne vrtiće to je neosporno i tako je to u svim lokalnim zajednicama, ali ja hoću ukazati na to da zaista to ne rješava problem, ja sam ovdje i rekla u svom izlaganju da se niz gradova i općina sada otvaraju vrtići putem europskih sredstava i to nije uopće sporno i dapače i super, evo zaista to smo svi sretni s tim, ali to nama ne rješava zaista problem jer smo jedini grad valjda u Slavoniji koliko sam istraživala vlasništvo, čiji je osnivač grad Požega da imamo znači ove godine 60-tero djece koji nije bilo, nisu upisani u gradski vrtić zato što nije bilo mjesta i još toliko zato što nisu zadovoljili svi uvjeti natječaja, to su oni diskriminatorni ovaj uvjeti koji, o kojima sam navela vezano za zaposlenje oba roditelja.
Hvala lijepa. Gotovi smo sa replikama. Sada je na redu gospođa Vesna Vučemilović, nema je gubi pravo. Gospođa Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena pravobraniteljice sa suradnicima, poštovana državna tajnice, kolegice i kolege prije svega imam potrebu gospođi pravobraniteljici izraziti zadovoljstvo ovako oblikovanim izvješćem koje je kao što sam rekla i u prvoj replici vama u vašem uvodnom izlaganju pruža dakle obilje i podataka, ali ne samo obilje statističkih pokazatelja nego i njihovu kvalitetnu interpretaciju uz evo naglašavanje, obučavanje uzročno-posljedičnih veza i uz naravno primjerene zaključke. Tako da evo ja osobno ću podržati vaše izvješće i jednako tako želim istaknuti vašu profesionalnost i profesionalan odnos prema vašoj dužnosti i upravo takav profesionalan pristup je i rezultirao tima da vam je hrvatska Vlada povjerila i vaš drugi, drugi mandat. Referirat ću se koliko mi vrijeme bude dozvolilo na dva segmenta vašeg Izvješća, prvi dio vezan za medijsko izvještavanje i na donošenje, baš utjecaja na donošenje Medijskog kodeksa koji je predstavljen 8. ožujka prošle godine koji svakako je, držim, ima utjecaj na način izvještavanja o obiteljskom nasilju i žrtava rodno uvjetovanog nasilja i svakako i o femicidu i držim da je imao prije svega, utjecaj na promjenu načina izvještavanja medija i svakako pad senzacionalizma jer znademo svi da su mediji zapravo glavni akteri formiranja percepcije društva, a onda i oblikovanja odnosa društva prema problemu nasilja i doista želim vjerovati da će se taj trend pada senzacionalističkog izvještavanja u medijima nastaviti i nadam se da u sljedećem izvješću će, dakle, ići istim tijekom. Drugo o čemu želim kratko govoriti je onaj dio izvješća u koji se odnosi na rodno uvjetovano nasilje i nasilje u obitelji. Želim ponoviti i istaknuti kao što ste i vi naglasili u vašem izvješću, da je u pogledu unaprjeđenja zaštite od rodno uvjetovanog nasilja i nasilja u obitelji da su učinjeni značajni koraci, prije svega u području unaprjeđenja kaznenog zakonodavstva, znademo svi da je tijekom 2019. g. izmijenjen Kazneni zakon, Zakon o kaznenom postupku i Zakon o sprječavanju nasilja u obitelji. Jednako tako, donesen je neki podzakonski akti, primjerice, Protokol o postupanju u slučaju nasilja u obitelji. Međutim, ono o čemu, što je važno naglasiti je taj trend smanjenja broja prijavljenih počinitelja u području prekršajno-pravne zaštite, a na drugoj strani porast slučajeva u području kazneno-pravne zaštite. To svakako na prvi pogled ohrabruje uzevši u obzir činjenicu da se nasilje upravo zahvaljujući izmjeni zakonske legislative sve više tretira kao kazneno djelo, međutim, s druge strane svakako treba uzeti u obzir da su Ustav obiteljske nasilnike u velikom broju slučajeva, ja bih rekla, gotovo isključivo kažnjavan novčano ili uvjetno nakon čega ih ponovno pušta na slobodu. A dugoročno to po meni zapravo može dovesti do toga da se žrtve odvraćaju od prijavljivanja tako dugo dok situacija ne eskalira, a posljedice ne postanu tragične i time se zapravo i pojačava trend brutalizacije nasilja. I naravno da uz zakonsku regulativu trebamo voditi računa svakako prije svega, o suštini, a to je preventivno djelovanje i stoga, svakako staviti naglasak kao što ste i u svom izvješću naglasili, na razvijanje sustava prevencije i suzbijanja nasilja kroz, prije svega rani preventivni i stručni psihoterapijski rad sa obiteljima u visokokonfliktnim situacijama i to prije eskalacije nasilja. Svakako staviti naglasak na društvenu integraciju počinitelja nasilja u obitelji kroz jedan dugotrajan psihosocijalni tretman i naravno, ono što je izuzetno bitno, sveobuhvatna izobrazna o rodno utemeljenom nasilju i svakako nenasilnim metodama rješavanja sukoba i to na svim razinama i svakako od najranije dobi kako bismo zapravo gradili kulturu nenasilja jer, ponovit ću i naglasiti, da kada se nasilje dogodi, prva reakcija je instinktivna, a to je zgražanje, a na drugoj strani imamo odgovornost kao način življenja [[Upadica: Vrijeme.]] Dakle, odgovornost za sebe i za druge kao proces [[Upadica: Vrijeme.]] Hvala vam lijepa.
Nemate replika. Nemate replika. Gđa. Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege, poštovana pravobraniteljice sa suradnicama. Ja sam već u izlaganju u ime kluba pokrila jedan dobar dio vašega izvješća pa bih sada u pojedinačnoj raspravi se zadržala, odnosno vratila bih se, ali bi se malo zadržala ipak na ovom poglavlju 9. koji se odnosi na reproduktivno zdravlje. Ono što želim istaknuti je da smo nebrojeni broj puta i ovdje u sabornici, ali i izvan nje čuli da je jedan od gorućih problema u RH zapravo depopulacija, odnosno smanjenje broja stanovništva. Ova Vlada je u prethodnom mandatu jednu od okosnica svog programa imala upravo populacijsko odnosno pronatalitetnu politiku i mislim da, ako ćemo govoriti o tom strateškom interesu RH onda je bitno da se upravo u ovom izvješću osvrnemo posebno na reproduktivno zdravlje žene. Zašto? Zašto što vrlo često osim sigurnog radnom mjesta, stabilnih i stalnih primanja, zdravog obiteljskog, društvenog okruženja, radnog okruženja, jedan od elemenata koji utječe na odluku žene hoće li rađati ili neće, vrlo često imaju i iskustva prilikom poroda koje je već imala i tu u vašem izvješću zapravo možemo vidjeti neke zanimljive podatke. Bitno je ono što se dogodilo u HS-u, gdje se pokazalo zapravo kolika može biti snaga saborskog zastupnika kada je kolegica Ninčević-Lesandrić krajem 2018. g. podijelivši sa cijelom hrvatskom javnošću jedan traumatičan dio svog osobnog iskustva pokrenula jednu lavinu reakcija i ukazala na ogroman problem u RH, a to je pritužbe, brojne pritužbe žena na zdravstvene usluge u rodilištima prilikom poroda. I na tome joj hvala. To pokazuje da biti saborski zastupnik ipak može pokrenuti određenu lavinu. Tim problemom kasnije bavio se, bavio se i UN, potaknuli smo i Vijeće Europe na određene korake, dobili smo na neki način packu i od Ureda visokog povjerenika UN-a za ljudska prava, Opća skupština UN-a objavila je Izvješće o lošem postupanju i nasilju prema ženama pri pružanju zdravstvenih usluga u području reproduktivnoga zdravlja. Autorica Izvješća je Dubravka Šimonović, posebna izvjestiteljica UN-a za nasilje nad ženama, a u Izvješću je naveden niz preporuka korisnih za unaprjeđenje zdravstvene skrbi za žene u području reproduktivnog zdravlja. Među ostalim se zagovara, citiram iz vašeg Izvješća, pružanje potrebnih ovlasti i resursa nacionalnim institucijama za ljudska prava, uključujući pravobraniteljstva, za provođenje nadzora nad javnih i privatnim zdravstvenim ustanovama s ciljem osiguravanja poštivanja autonomije i privatnosti pacijentice. Zašto ovo spominjem? Uz dužno poštovanje drugim institucijama u RH, ja mislim da vi trebate, da trebamo ići na ovom tragu i preporuci, da se i vama da određena ovlast nadzora nad javnim i privatnim zdravstvenim institucijama jer iz ovog Izvješća proizlazi da neke od njih na vrlo ozbiljna vaša traženja se brane potpunim ignoriranjem, kao da se ništa nije dogodilo. Zašto kažem ovo? Što se događa u Općoj bolnici Varaždin? U čemu je tamo problem? Hajmo redom. Postupanje po pritužbama i praćenje sudskih postupaka, neću sve čitati, samo ću istaknuti neke. Pravobraniteljica je u predmetu tom i tom, pravobraniteljica je postupala po pritužbi rodilje na propuste u postupanju medicinskog osoblja prilikom njezinog poroda u Općoj bolnici Varaždin 2018. pri tužiteljici istovremeno ukazala i na isti problem kada je rađala prvi put 2014. g. u istoj općoj bolnici. Zaključak, premda je, znači Hrvatska liječnička komora zaključila je da nije bilo nikakvih stručnih propusta tijekom poroda i medicinskog zbrinjavanje pacijentice iz 2018., a premda je pravobraniteljica preporučila da se također, ispita sumnja na propuste prilikom poroda pri tužiteljici 2014., to nije učinjeno. U drugom predmetu pravobraniteljica je postupala po pritužbi na grubo postupanje i nasilno ophođenje liječnika prema rodiljama i njihovoj pratnji u Općoj bolnici Varaždin o čemu su izvještavali mediji, od Opće bolnice Varaždin je zatražilo dostavu očitovanja i presliku relevantne dokumentacije međutim, niti nakon požurnice nije zaprimila odgovor od bolnice, postupak je u tijeku. Ovdje govorimo o 2019. g. Isto tako, u trećem predmetu pravobraniteljica je postupala po pritužbi na restrikcije u Općoj bolnici Varaždin po pitanju izbora pratnje za rodilje pri porodu, itd., itd. Pravobraniteljice, možete vi meni u završnom [[Upadica: Vrijeme je isteklo…]] obraćanju reći [[Upadica: …unatoč brzom čitanju.]] što se događa u Općoj bolnici Varaždin [[Upadica: Vrijeme je isteklo.]] po pitanju zaštite reproduktivnih [[Upadica: Hvala.]] prava žena odnosno kršenju [[Upadica: Hvala gđo. Glasovac.]] istoga i ne odgovaranja čak ni na upite.
Hvala lijepa. I ne, vratite se, imate jednu repliku od gđe. Puljak. Izvolite.
Evo, kolegice, kad ste spomenuli reproduktivna prava, htjela sam na još jedan problem ukazati, a to je dakle svake godine imamo, ako se sjećate i one molitelje ispred bolnica, koji na neki način ograničavaju i pravo žene, odnosno pravo bilo koga da na jedan miran način ima pristup ustanovama, kažem da je to čak i u suprotnosti sa čl. 11. Zakona o javnom okupljanju koji propisuje da nisu dopušteni niti mirno okupljanje niti javni prosvjedi u blizini bolnica. Mi smo i bili i uputili prijedloge u nekoliko gradova u kojima se organiziraju takve stvari da u svoje odluke o komunalnom redu točno kažu da je to 150 m od bolnice se dakle ne smiju takve stvari organizirati, naravno, mi smo naišli na pozitivne odgovore, ali dakle i to je jedan vid pritiska na osobe koje žele dakle i pristupiti bolnicama [[Upadica: Hvala.]] i imati jedan siguran [[Upadica: Hvala lijepa.]] siguran način …
Odgovor, gđa. Glasovac.
Apsolutno tome treba stati na kraj. Znači ne možemo uskraćivati javna okupljanja građanima na javnim mjestima, ali znamo što se ne smije raditi u dvorištima bolnica i tu moraju svi rukovoditelji zdravstvenih ustanova biti svjesni, svjesni zapravo odgovornosti koju nose. Može li tu država učiniti išta više od toga, nisam sigurna. Mogu li jedinice lokalne uprave i samouprave, vjerojatno mogu. Pitanje je u kom opsegu i koliko su spremne to učiniti. Međutim, sad, gđo. Puljak, kad ste već ovo pitanje nametnuli, pa da, vodi se ta jedna agresivna kampanja, s jedne strane velikim pritiskom na žene, sjećate se, mi smo tražili osnivanje istražnog povjerenstva u Saboru koji bi utvrdilo postojanje lažnih klinika koje se nazivaju klinike za pobačaje koje zapravo obmanjuju žene lažnim informacijama, bave se nadriliječništvom i odgovaraju ih od pobačaja [[Upadica: Vrijeme.]] nije se reagiralo na to [[Upadica: Vrijeme.]] ni to nismo uspjeli, ovaj, ostvariti.
Vrijeme. Imamo jednu povredu Poslovnika od gđe. Petir. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, povrijeđen je čl. 238. Poslovnika HS-a jer i kolegica Glasovac i kolegica Puljak su govorile o nečemu što nije uopće tema ovog izvješća i na jedan neistiniti način su okarakterizirale miroljubivu inicijativu 40 dana za život te su je prikazale u svjetlu koje apsolutno ne odgovara istini. Stoga bih molila da se ovdje vodi računa, kada se iznose činjenice [[Upadica: Vrijeme. Vrijeme.]] o bilo kojoj civilnoj inicijativi [[Upadica: Vrijeme.]] da one budu točne.
Gđo. Petir. Pogledajte, u čl. 238. ne govori se o tome da li je netko rekao istinu ili ne. To spada u područje filozofije. Ako bismo mi sada bavili se sa time da procjenjujemo tuđe istine, ovdje bismo zapravo, ne bismo imali Sabor nego bismo imali zapravo, zapravo bismo imali skupštinu povrede Poslovnika. Ali, međutim, ja ću vam morati dati opomenu, ako vi demantirate ovo što ja kažem jer to, toga nema, ja znam napamet taj članak. Izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče [[Upadica: A van teme.]] Ja sam se jasno pozvala na povredu Poslovnika čl. 238 i rekla da kolegice nisu govorile o temi koja je predmet rasprave. Dakle, to piše u prvom stavku. Zastupnik pri iznošenju rasprave ne smije…
Dobro onda, ja se ispričavam. Ispričavam se s vama, ali ipak je bila replika [[Upadica: Što? Nisam vas razumjela.]] Ipak je bila replika, kažem ja [[Upadica: Nije bila replika…]] Idemo dalje, dobro, vi ste rekli ono što ste mislili, idemo dalje idemo dalje, dobro, vi ste rekli ono što ste mislili i idemo dalje, ali ja sam pogriješio ja sam čuo 238. ok. Vidite koliko je sati, gGospođa Glasovac, izvolite. Izvolite.
16,56 a ja kažem da po Članku 256. zapravo moram stati u svoju obranu ja sam se držala točno izvješća gdje se između ostalog u ovom upravo dijelu reproduktivno zdravlje izvješća govori između ostalog i o tim moliteljskim akcijama. Dala sam svoj sud o tome, na to imam ovdje pravo, ali nije točno da nisam govorila o temi izvješća.
Da, ali tu imamo, ali tu imamo, da, da u redu, u redu idemo dalje, idemo dalje, ali tu imamo jedan problem da ste se vi javili poslije gospođe Puljak, a ne poslije gospođe Glasovac. Pa nije se javila poslije vas. Na koga ste se odnosili? Na čije ste se, da li ste se vi odnosili na povredu Poslovnika gospođe Puljak ili gospođe Glasovac?
Povreda Poslovnika se odnosila na oba izlaganja podpredsjedniče, na oba izlaganja i kolegice Puljak i kolegice Glasovac.
Na oba izlaganja.
Da … [[Govornici govore istovremeno ne razumije se.]]
Ako je na oba, onda se povlačim. Idemo dalje, ipak je ovaj, ipak to nije, nije za povredu Poslovnika, ali dobro, svako je rekao svoje mišljenje. I na kraju gospodin Ivan Ćelić kao i posljednja pojedinačna rasprava.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovana gospođo pravobraniteljice sa suradnicima, kolegice i kolege u ovom visokom domu dužni smo štiti građansku slobodu svake osobe u odnosu na izbor i u skladu s vlastitom savjesti. Puno puta nije lako biti pravobranitelj, pa tako ni proteklih dana gdje je pravobraniteljica morala slušati verbalne vulgarne eskapade na svoj račun. Mislim da osobito političari trebaju snositi odgovornost za izrečeno u javnom prostoru, a unatoč demokratskom društvu koje je evo 30 godina u RH ipak je pravobraniteljica pokazatelj da se profesionalni pristup vrednuje i da neovisno o tome koja politička opcija vladala u RH ukoliko neka osoba kvalitetno radi ona može nastaviti raditi svoj posao. Nije to uvijek jednostavno, ali evo to su oni svijetli primjeri. Ja ću se fokusirati na problematiku nasilja prema ženama i nasilja u obitelji s obzirom da dolazim iz Klinike za psihijatriju Vrapče gdje postoji referentni centar za forenzičnu psihijatriju gdje se provodi zaštitna mjera obveznog psihosocijalnog tretmana za počinitelje nasilja koji imaju pozitivnu psihijatrijsku anamnezu. Tu se može na neki način to proširiti na zaštitnu mjeru obveznog psihijatrijskog liječenja. Govorili smo danas o zakonima, ta 4 zakona dakle Zakon o zaštiti od nasilja u obitelji, Kazneni zakon, Prekršajni zakon i Obiteljski zakon na neki način imaju analogije sa onim područjem u kojem se ja bavim, dakle područjem ovisnosti i svi ovi primjeri koje budem spominjao u ovom kratkom izlaganju mogu se povlačiti paralele. Dakle, uzalud nam mijenjanje zakonodavnog okvira ako nemamo kontinuirane edukacije onih koji primjenjuju te zakone i propise. Ako imate dakle presudu za 3 kg heroina godinu dana zatvora plus godinu dana uvjetno onda kakvu poruku šaljete onima koji dilaju drogu. Isto tako, ako imate ispod 10% ukupne brojke svih počinitelja nasilja bezuvjetne zatvorske kazne onda čemu ratifikacija konvencija, čemu unapređivanje zakona, dakle nedostatak edukacije policajaca, sudaca, državnih odvjetnika je nešto s čime se susrećemo na području problematike nasilja kako prema ženama tako u obitelji i tu treba uložiti dodatni trud da bi se educiralo te ljude, a onda dakle isto tako raditi i na stručnom i na preventivnom radu, osnaživati centre za socijalnu skrb, očekujemo i ponovo osamostaljivanje obiteljskih zakona, jer s jedne strane moramo poticati rodnu ravnopravnost, ali s druge strane trebamo osnaživati i obitelj kao temeljnu jezgru svakoga društva kako bi nasilje bilo što manje prisutno kod nas. I opet dakle kao što u medicini puno toga radimo kvalitetno, puno toga, puno novaca trošimo na dijagnostiku na učinkovito liječenje, a rane intervencije, prevencija tu zakazujemo i tu itekako treba raditi, tako i ovdje. Dakle, na dosta je učinkoviti model prevencije i suzbijanja rodno utemeljenog nasilja i nasilja u obitelji kojim bi se definitivno smanjio broj, kolegica Bedeković kao bivša ministrica spominjala je dakle da je broj nasilja, broj obiteljskog nasilja s obzirom da je prešlo se iz prekršajne u kaznenu sferu, prepolovio se broj prekršajnih djela, poduplao se broj kaznenih djela, tu je jednostavno kad zbrojite opet su iste brojke, ali evo recimo na kraju jedan primjer pitanje postupanja policijskih službenika prema obiteljskom nasilju, prema nasilju prema ženama, u Gradu Zagrebu gdje možemo slobodno reći da je nulta tolerancija imate jednu županiju koja graniči sa Gradom Zagrebom, neću je sad nazivati gdje je to već na neki način relativizirano. Dakle, bez obzira što je RH mala imamo razlike i trebamo educirati, educirati, [[Upadica: Vrijeme.]] educirati. Hvala.
Hvala. Hvala lijepa ostanite, imate 4 replike. Prva replika gospođa Puljak.
Hvala vam. Ja sam samo repliku htjela iskoristiti kao činjenicu da kažem da evo ova tema u jednom trenu sam išla prebrojavati koliko je žena u sabornici. Htjela sam prije svega čestiti jer ste jedan od rijetkih muškaraca, ovdje ih je sad mislim u sabornici saborskih zastupnika čini mi se 6, 7 u jednom trenu je bilo nas 22 i 4 muškarca, toliko o tome koliko ima ravnopravnosti spolova u Hrvatskoj i žena u politici i razlika u plaćama, mirovinama svemu onome što smo danas čuli. Pa evo samo koristim priliku evo i čestitam vama što sudjelujete u ovoj raspravi. Hvala.
Odgovor.
Poštovana kolegice Puljak, hvala vam. Slažem se s vama da je tema ustaša i partizana bilo bi 90% muškaraca, žena za prebrojat, ali ovo nije samo pitanje izvješća. Sutra će biti tako izvješće pravobraniteljice za osobe s invaliditetom, opet će biti slična situacija. Kada su teme koje dolaze iz socijalne sfere, koje dolaze iz resora socijalnih politika opet je slična situacija što se tiče omjera muškaraca i žena, ali evo postoje i svijetli primjeri, pa onda drago mi je da sam u toj skupini. Hvala.
Gospodin Stier.
Kolega Ćelić govorili ste o savjesti i mislim da je dobro i da se treba pozdraviti to što je danas pravobraniteljica u odgovoru baš i na vašu prvu repliku spomenula kako taj institut uopće nije problem, to je pravo svakog građanina, naravno pravo koje se može i treba regulirati, ali je pravo koje se treba i osigurati svakom građaninu. No, ono što je najbitnije oko ovog izvješća ste spomenuli, a to je da bez obzira na političke razlike ili čak i svjetonazorske da svi moramo biti uključeni u borbi protiv diskriminacije, u borbi protiv nasilja. Spomenuli ste nasilje u obitelji ili obiteljsko nasilje, možda je tu bolje koristiti nasilje u obitelji, kao što govorimo nasilje nad ženama, tako trebamo reći dakle borba protiv nasilja nad ženama, ne govorimo o ženskom nasilju tako mislim da je korektnije i govoriti nasilje u obitelji ili nasilje nad obiteljima ili protiv obitelji jer to doista jest tako. To nasilje razara obitelj.
Odgovor, izvolite.
Poštovani kolega Stier, što se tiče ove igre riječi nasilje u obitelji, nasilje nad obitelji, obiteljsko nasilje tehnički termin je u ovome trenutku obiteljsko nasilje to bih prepustio lingvistima, iako načelno možda razumijem što ste vi htjeli time reći. Ali što se tiče instituta priziva savjesti, dakle to je multidisciplinarno pitanje tu je potrebno postići što je moguće širi konsenzus, uključiti više znanstvenih disciplina i struka, ali i interesnih skupina, poštivati međunarodne i nacionalne propise. Neka se raspravljaju o institutu priziva savjesti, on je tu samo kratko istaknut i pravobraniteljica je to jako lijepo objasnila, dakle tamo gdje postoje određeni problemi po tome, poštujući aktualnu zakonsku regulativu to treba Ministarstvo zdravstva riješiti, ali tu se ne ulazi u samu bit instituta priziva savjesti.
Gospođa Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Evo kolegica Puljak je rekla upravo jedan dio onoga što sam ja htjela reći, da vrlo danas malo je muških kolega raspravljalo o ovoj temi što pohvaljujem i pozdravljam što ste vi hrabri i pojedini ste se javili i raspravljati i ovome jel dok ne budemo podjednako raspravljali naravno da ne možemo niti razgovarati o nekoj ravnopravnosti. Ali ono o čemu ste vi najviše govorili je edukacija i prevencija. Naravno edukacija i prevencija je uvijek najbolji i najjeftiniji put za sve, stoga ulaganje i što je ovdje kroz ovo izvješće vidljivo u trajanju provedbe edukacije policijskih službenika, socijalnih radnika i svih onih koji trebaju sudjelovati u tome je vrlo bitna i smatram da je to itekako najbolji put kod prevencije.
Izvolite odgovor.
Pa poštovana kolegice Maksimčuk ako pogledamo brojke što se tiče prekršaja počinitelji nasilja su bili prema zadnjim statistikama 78% su bili muškarci, ali s druge strane ako pogledamo broj žrtava 3640 su bile žene kaznena sfera, a 1000 muškarci, dakle evo nas manjina muškaraca smo ovdje predstavnici da progovorimo i o tome da postoje žrtve muškoga spola, ali nažalost najčešće su počinitelji nasilja muškarci. I nisam baš zadovoljan kada postoje neki koji govore o nekim tradicionalnim vrijednostima, umanjuju problematiku nasilja nad ženama na taj način sigurno ne doprinose prevenciji nasilja nad ženama.
I na kraju gospođa Maja Grba Bujević.
Poštovani kolega Ćelić. Spominjali ste u svom izlaganju psihičku traumu koja nastaje obiteljskim nasiljem, međutim moramo spomenuti i onu komponentu koja je fizičkog pravog nasilja koja rezultira traumom tkiva do invaliditeta. Tu nedostaje edukacija za zdravstvene djelatnike, s obzirom da dolazim iz područja hitne medicine i anesteziologije, mi smo obično prvi koji se sa takvim pacijentima, nama su tu onda pacijenti susretnemo, a zapravo je edukacija, slažem se da je puno učinjeno u području policije, socijalnog rada, ali s medicinarima se u tom segmentu prilično malo radi. Pa evo ja apeliram i na gospođu pravobraniteljicu za ravnopravnost spolova da i nama kao zdravstvenim radnicima približi taj segment svog rada.
Izvolite odgovor.
Poštovana kolegice Grba Bujević. Dakle, zadnjim izmjenama Kaznenog zakona je i fizički napad na medicinsko osoblje kazneno djelo. Ako pogledamo problematiku nasilja u obitelji i nasilja nad ženama sa ratifikacijom konvencije i usklađivanjem zakonodavnog okvira došlo je i do određenih izmjena u Zakonu o zaštiti od nasilja u obitelji gdje se prekršajno goni fizička sila u slučaju kada nije nastupila tjelesna ozljeda, a u svim ostalim slučajevima se to vodi kao kazneno djelo dakle slažem se s vama, edukacija je po meni ključ uspjeha. Mi rješavamo situaciju na terenu kada se nešto dogodi, a puno manje vodimo računa o prevenciji. Nažalost je to tako po pitanju zdravlja, ali i po pitanju nasilja.
Hvala lijepa. Nema više replika. I na kraju sada ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka završno će govoriti gospodin Tomislav Tomašević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Ovo neće biti klasično pojedinačno izlaganje, tj. izlaganje u ime kluba budući da bi bilo primjerenije da je to pojedinačno izlaganje. Puno je kolegica Rada Borić već rekla o ovom izvješću, ja ga isto tako mogu što se tiče naravno u ime kluba isto tako pohvaliti i pohvaliti uopće rad pravobraniteljice za ravnopravnost spolova i nekako dat pohvale i na način kako je strukturirano samo izvješće koje je vrlo detaljno i vrlo pregledno i na uopće vaš sistematičan rad. Mislim mogu se malo referirati na ova reproduktivna prava što je kolegica Glasovac spomenula, znači mislim da je to itekako tema izvješća i ne vidim šta je tu bilo što je kolegica govorila, a da nije bilo tema jer jasno u izviješću pišete i drago mi je što to jasno i glasno govori se izvješću da sve zdravstvene ustanove nisu u mogućnosti u Hrvatskoj pružati uslugu prekida trudnoće i to piše jasno čak i u zaključku izvješća i to je činjenica. Mi kao što znate ako se ne varam zadnje statistike ako su dobri koje imam, više od 50% ginekologa u Hrvatskoj ima priziv savjesti u odnosu na Sloveniju gdje je taj podatak samo 3%. To oprostite ono ne može baš tako dalje. Mi ne možemo imati situaciju da zdravstvene ustanove, cijele zdravstvene ustanove ne mogu pružiti tu zdravstvenu uslugu, tako da i to mi je drago da je jasno u izvješću naznačeno. Puno stvari u izvješću je dobro definirano i drago mi je da spominjete i diskriminaciju prema transrodnim osobama, naravno i političku participaciju gdje su žene potpuno podzastupljene, pa evo vidimo i u HS-u i u tijelima lokalne vlasti itd., medijsko izvještavanje, tržište rada itd. Međutim, ono što bih htio posebno naglasiti i zahvaliti vam na tome jest što ste se uključili u javnu raspravu vezano za Strategiju demografskog razvoja Grada Zagreba 2019.-2031. godine, a mislim da mnogi znaju o čemu govorim, a to je mjera roditelj-odgojitelj. Znači pošto je to 2019. godine bilo, godine iz koje je ovo vaše izvješće, mi svi znamo da je 2016. godine ta mjera donesena u Zagrebu kao jedna predizborna mjera i tada je Ured pravobraniteljice upozorila da to nije baš mjera u dobrom interesu, posebice žena jer od 2016. do 2019. godine iako se mjera zove roditelj-odgojitelj 89% su to žene koje koriste ovu mjeru. I tu imamo dva problema, jedan problem za ravnopravnost spolova odnosno rodnu ravnopravnost je posebice situacija da te žene, ali gotovo su to isključivo žene dobivaju tu mjeru. Sada imamo negdje oko 5000 korisnika već, to je eksponencijalno raste, čak se i neki ljudi i doseljuju u Zagreb sa perspektivom da će u budućnosti moći koristiti tu mjeru. Pošto se radi o jako dugom roku, a zapravo te žene nakon što ta mjera istekne, a isteknut će kad-tad se jako teško vraćaju na tržište rada, onda su ovisne o svojim partnerima za zaposlenje odnosno za bilo kakva primanja i to zapravo perpetuira daljnju rodnu neravnopravnost i diskriminaciju. S druge strane isto tako to baš nije dobro niti je u interesu djece s obzirom da ovako kako je mjera nažalost sad definirana, ta djeca ne smiju ići u dječji vrtić. Govorili smo puno o dječjim vrtićima, o ciljevima EU, o gotovo potpunoj pokrivenosti djece koja ide u predškolski odgoj, ovdje ta djeca ne smiju ići u vrtiće i to naravno šteti njihovoj socijalizaciji, a nažalost pokazuju brojna istraživanja i njihovim obrazovnim rezultatima kasnije u osnovnoškolskom i srednjoškolskom obrazovanju, tako da drago mi je što ste se uključili u to jer je to dosta bitna situacija bila. Nažalost vaše primjedbe nisu bile prihvaćene, ali ipak je Ured za demografiju Grada Zagreba krenuo u reviziju te mjere nekoliko samo mjeseci nakon javne rasprave u siječnju ove godine, međutim nažalost je ta revizija zaustavljena. Ono što smo se nadali da možemo pošto naravno da smo svjesni da postojeći korisnici su u jako teškoj situaciji kada bi se sada ta mjera prekinula naglo, kada oni ne bi više dobivali ta primanja, s obzirom da su brojne žene dale otkaz da bi mogle dobivati ovu mjeru, međutim tražili smo jednu suspenziju barem novih korisnika dok se ne evaluiraju svi učinci ove mjere, a posebice iz perspektive ravnopravnosti spolova, tako da sam htio zahvaliti i na ovoj lokalnoj razini na vašem angažmanu. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. I sada će pravobraniteljice za ravnopravnost spolova gospođa Višnja Ljubičić imati završnu riječ. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, zahvaljujem se na završnoj riječi. Uvažene zastupnice, zastupnici, predstavnici svih parlamentarnih klubova, političkih klubova zahvaljujem se na vašoj podršci, na konstruktivnim prijedlozima i na svemu što je danas rečeno kroz ovih 6 sati rasprave o Izvješću rada institucije pravobraniteljice. Danas smo imali prilike čuti većinu podrške, ali imali smo prilike čuti jednu ili dvije možda i tri različita mišljenja saborskih zastupnica koja se odnose na samu strukturu rada i aktivnosti neovisne institucije od brojčanosti, zaposlenih do financijskih sredstava rada institucije, pa do toga što bi institucija trebala raditi odnosno što institucija ne radi ili fingira da radi. Da bismo riješili nedoumice krenut ću od vrlo sličnih primjedbi koje su se danas čule, a koje je, koje su istaknute jednim dijelom i na saborskom Odboru za ravnopravnost spolova. Znači postavljeno je pitanje vezano za istaknut proračun u 2019. od 6 milijuna kuna, 6. milijuna kuna uključuje izmjene i dopune Državnog proračuna za RH u 2019.g. i projekcije za 2020. i 2011. i ono što je pravobraniteljica svojim radom na europskim projektima, ali izdvajanjima na razini države iz državnog proračuna uprihodila odnosno rashodila. Imam osjećaj da posljednjih 5.g., sad već 6.g. smo radili na 4 europska projekta i posljednjih 5.g. vrtimo na proračunskim sredstvima ove institucije sa posebnim stavkama koje su tu prikazane taksativno i vrlo transparentno, negdje za RH, negdje oko, nešto manje od 2 milijuna EUR-a. Sa ovakvim zamjenama tezama i sa ovakvim manipulacijama rekla bih da institucija pravobraniteljice se želi kazniti za svoju proaktivnost jer europska sredstva nije država RH proslijedila na proračun institucije pravobraniteljice već je u žestokoj konkurenciji 150 institucija na razini 28 država članica mala institucija pravobraniteljice sa svojim partnerima uspjela donijeti sredstva koja je, nije uložila u svoje plaće jer mi svojim plaćama garantiramo, nekad i po 6 zaposlenika ovog ureda, već nastojimo implementirati to kroz nacionalnu i lokalnu ili regionalnu razinu. Dakle, to je pitanje vezano za financijski budžet. Vezano za današnju tezu da imamo vrlo malo slučajeva utvrđivanja odnosno slučajeva koji se bave diskriminacijom, samo 503 od čega u 124 slučajeva je utvrđena diskriminacija. Da li to znači da institucija nema efikasan pristup u prepoznavanju unaprijed diskriminacije i da na neki način ne rasipa ljudske potencijale na pritužbe koje se pozivaju na diskriminaciju? Moram reći da ovakav filozofski pristup odstupa od pozitivnih propisa i nadležnosti neovisnih institucija koje moraju provoditi ispitni postupak slijedom 2 zakona i Zakona o ravnopravnosti i Zakona o suzbijanju diskriminacije, ali kao jedno državno upravo tijelo odstupa i od Zakona o uredskom poslovanju gdje vi na svaku pritužbu građana i građanke koja kaže da joj se krše prava jer ovo nije samo anti diskriminacijsko tijelo već je i tijelo koje se bavi kršenjima prava po osnovama za koje smo zaduženi, moramo ispitati, moramo utvrditi i moramo odgovoriti. Ponekad to nije ispitni postupak jer ispitni postupak uključuje ako osoba da više indicija da se radi o diskriminaciji uključuje određene činjenice i dokaze i taj teret dokazivanja leži na poslodavcu da bismo mi utvrdili da li je u određenom slučaju napravljena diskriminacija ili ne. Kada govorimo o 1100 predmeta govorimo onih drugih koji kao čine većinu i po čemu samo 1/3 se odnosi na diskriminaciju, ispada da institucija rasipa državni novac, državne resurse i bavi se samo sa 1/3 građana koji se pritužuju na diskriminaciju. Međutim, ova 2/3 predmeta koji se, kojima se mi bavimo su suradnja sa institucijama, suradnja, istraživanje, analize, suradnja sa medijima, pravo građana na informaciju, pravo građana na pravnu pomoć, pravo građana, građana na utvrđivanje određenih činjenica, a koji nužno ne moraju uključivati ispitni postupak vezano za diskriminaciju. Mi smo u 2019. imali 503 slučaja utvrđivanja diskriminacije, za komparaciju ostali pravobraniteljski uredi su imali pučka pravobraniteljica 270 predmeta utvrđivanja diskriminacije u više od 10-tak diskriminacijskih osnova, pravobraniteljica za osobe s invaliditetom 69 predmeta, pravobraniteljica za djecu 42. Zašto ovoliko puno predmeta institucija pravobraniteljice za ravnopravnost spolova ima u odnosu na ostale diskriminacijske osnove? Upravo zbog toga što u ovom društvu najčešće se diskriminacija odnosi vezano uz stvaranje nejednakih mogućnosti muškaraca i žena u svim onim područjima o kojima smo danas govorili gdje zaista dolazi do podzastupljenosti, do diskriminacije, do ništavosti, do uznemiravanja, do zlostavljanja u 2/3 slučajeva žena. Evo, nadam se da sam uspjela objasniti vezano za takav prijedlog racionalizacije institucije u financijskom smislu i u, u stručnom pristupu. Vezano za korištenje terminologije gdje se predlaže instituciji da koristi neutralniju terminologiju i vrijednosne sustave gdje smo naveli, pod navodnicima, jer se radilo o pritužbama brojnih građana na kampanje i inicijative koje smo u zagradu stavili prema navodima iz pritužbi kojima se nama obraćaju, a razne su inicijative u tim kampanjama, organizacije civilnog društva u tim kampanjama i inicijativama, stavili smo iz pod naziv „Antiabortus kampanje“ jer upravo iz pritužbi građana pod tim nazivom nam se obraćaju i pritužuju na niz organizacija civilnog društva i inicijativa koji se zagovaraju ili promiču ili po mišljenju građana i građanki uzurpiraju prostor ili u zdravstvenim ustanovama ili u odgojno obrazovnim ustanovama. Ovdje ću se pozvati na jedan pravni termin korišten iz uvodnog dijela ustavnog suda koji za ovakve kampanje ili zagovornike koristi termini protivnici, navodnici, dakle važno je da se radi o navodnicima, prava na pobačaj koji se nazivaju „pobornici prava na život“. Dakle, vrlo sličan zajednički nazivnik o inicijativa koje se legalno događaju u RH, ali u trenutku kada zaprimamo pritužbe građana gdje gledamo osnovanosti takvih inicijativa da li se rade u zdravstvenim ustanovama ili se rade u odgojno obrazovnim ustanovama onda moramo tražiti očitovanje od jednih i drugih institucija o čemu se radi. Pa me se pitalo na saborskom Odboru za ravnopravnost spolova gđa. Selak zašto sam reagirala vezano za video film u nekoliko odgojno obrazovnih ustanovama koje su govorile o prekidu trudnoće ili o borbi za život. Dakle, ono što je tim filmom promovirano izravno ili ne izravno žene su označene ubojicama i ako želimo biti legalisti moramo znati da ubojstvo djece je kazneno djelo i da promicanje takvih vrijednosti, dakle odnosno davanje izravne ili ne izravne slike žene koja je ubojica nerođenog djeteta predstavlja diskriminaciju temeljem spola i pridonosi određenoj stigmi svih onih žena koje koriste mogućnost prekida trudnoće. Ja zaista nemam problema sa kritiziranje niti rada mene osobno, niti mog dosljednog i velikim dijelom gdje nastojim biti vjerodostojna u svim ovim različitim prijedlozima kako bi se institucija neovisna trebala voditi, svi imate svoja politička stajališta, svjetonazorska, dakle uvjerenja, ja s tim zaista nemam problema. Međutim, imam u tom smislu vrlo jasne ograde do koje mjere ta kritika ukoliko je konstruktivna i ukoliko je legalna može biti od naše strane prihvaćena. Dakle, otvorena sam za konstruktivne prijedloge, ali moraju biti zakoniti. I evo, u ovom dijelu kada sam govorila o ovim primjedbama vezano za postupanje kako bismo trebali racionalizirat naše postupanje i resurse, mislim da smo mi ti koji trebamo nadzirati institucije koje ne odgovaraju, koje ignoriraju i koje se, imaju de facto šutnju administracije, mi ih monitoriramo i na kraju bi mi trebali biti jednako takvi prema građanima i ne odgovarati im jer mislimo da njihova prava se ne krše ili da nisu u pravu sa svojim stajalištima i sa svojim primjedbama. Moram reći da primjedbu vezanu za, ovo da ovo izvješće u stvari nije izvješće institucije pravobraniteljice već je to izvješće koje kompilira statističke podatke drugih državnih tijela i da i rad institucije se svodi samo na 6 stranica. Samo naša uvodna statistika u 330 stranica ima 12 strana. Ono što je preskočeno reći o samim aktivnostima je da smo organizirali prošle godine 14 samostalnih radionica, 3 edukacijska predavanja, 3 konferencije, 2 ovaj okrugla stola, 1 regionalni sastanak i oko 42 međunarodna i regionalna susreta. Na sva, svih 330 strana kroz svu problematiku i kroz nacionalnu statistiku koju kompariramo i uparujemo kroz pojedinačne slučajeve s kojima se mi suočavamo u stvari prikazujemo i ono što radimo, što pokrećemo, koje su naše inicijative, na kojim preprekama nailazimo i na koji način institucije kojima se obraćamo rješavaju sve one zahtjeve koje mi upućujemo prema njima temeljem zahtjeva i problema s kojima se susreću naši građani i građanke. Moram reći da je, da evo, znači krivo prikazivanje statistike mislim da sam uspjela objasniti o čemu se radi i da ovakav način možda govori o tome da zastupnica nije u dovoljnoj mjeri iščitala 330 stranica izvješća. Ja znam da mnogi misle da je to predugačko, ali oni koji su zainteresirani za rad uvijek mogu vrlo transparentno i do najmanjih detalja dobiti sve naše aktivnosti, ali i sliku na nacionalnoj razini. Ono što dugujem zastupniku Kajtaziju, a što je rekao da se nalazi na stranicama izvješća vezano za sklapanje ranih brakova romske nacionalne manjine, mi smo se u tom izvješću referirali na očitovanje vladinog Ureda za ljudska prava i prava nacionalnih manjina koji su se upravo vezano za tu problematiku oslonili na istraživanje koje je provedeno 2018.g. od prof. Klasnić s pravnog fakulteta, a koja je govorila o niskoj razini svijesti o zaštiti reproduktivnih prava žena Romske nacionalne manjine u njihovim ranim brakovima i maloljetničkim trudnoćama, a taj navedeni problem upravo je prepoznat i u Nacionalnoj strategiji za uključivanje Roma. Mi kada govorimo o ženama pripadnicama nacionalnih manjina onda dakako da cijenimo ovakva istraživanja koja imaju obuhvat sa domicilnom populacijom i sa resornim tijelom Vlade gdje gledamo da li su poduzeli određene mjere prema akcijskim planovima i strategijama, da li te mjere stoje neiskorištene i što se je napravilo da bi se unaprijedilo određeno područje. Zato nam je važno da konzultiramo resorna tijela i vidimo što su napravili kakvo je pravo stanje stvari. Danas se razgovaralo i nekoliko puta se na neki način, ne znam kako bi se uopće više izrazila osvrnulo na neutralnost rada institucije i na moje imenovanje i na moju nepristranost ili u jednom trenutku na saborskom odboru je rečeno, zakonodavni aktivizam koji provodim, danas je spomenuto da sam ja izabrana na prijedlog vladajuće nomenklature jel i da sam ustvari na neki način dovela u pitanje sam rad institucije i način promišljanja i djelovanja neovisnosti institucije. Ja ću ovdje spomenuti da na dan doduše prema Zakonu o ravnopravnosti spolova trenutna Vlada predlaže kandidata odnosno kandidatkinju Hrvatski sabor, a u ovom slučaju kod mog imenovanja je 92 zastupnika odnosno zastupnice su bile za, 6 ih je bilo suzdržanih i nitko protiv. Rekla bih da nakon prvog mandata koji sam imala ovaj drugi mandat držim da je prepoznat od strane zastupnika i zastupnica temeljem svega onoga što je do sada radila ova institucija, a i ja zajedno s njom. Dužna sam odgovoriti i vezano za upite, naše upite prema institucijama bilo državnim, bilo javnim pa čak i poslodavcima koji angažiraju odvjetnike i kažu da se bavimo trivijalom. Dakle, jednaka mogućnost i muškaraca i žena na tržište rada poneko poslodavci zajedno sa odvjetničkim uredima smatraju da je trivijala i da je nepotrebno o tome voditi raspravu ili se očitovat na pojedini upit. Dakle, vezano za neočitovanje određenih državnih institucija, a u ovom slučaju ako se radi o općim bolnicama u Hrvatskoj mi uvijek po određenim temama koje se skupe tražimo razgovor sa resornim ministrom odnosno ministricom i tada tražimo na neki način da nam se daju odgovori na teme i probleme koje građani nama upućuju, a koje mi sami bez njihovog senzibiliteta i bez njihove upornosti ne mogu riješiti. Dakle, tako ćemo i po pitanju neodgovaranja na naša pitanja vezano uz ostvarivanje pristupa prekidu trudnoće razgovarati sa trenutnim ministrom zdravstva, a i po drugim pitanjima koja već nam stoje na dnevnom redu, a to je ostvarivanje zdravstvene skrbi transrodnih osoba vezano uz pratilje rodiljama u bolnicama što je ograničeno zbog trenutne situacije covida. Dakle, neke stvari koje su otvorene i koje nisu riješene dok je jedan dio riješen kroz njegove preporuke, ali ova otvorena pitanja želimo riješiti jer mislimo da možemo dobiti odgovor ili dobru volju na toj partnerskoj strani. Mislim da sam dotakla sva današnja važnija pitanja koja rekla bih možda nisu dovoljno artikulirana tijekom saborskog odbora ili tijekom mog uvodnog govora, ali zato vam se zahvaljujem što ste ostali do kraja ovdje i što smo mogli to zajedno prokomentirati. Ja vam se zahvaljujem još jednom.
Hvala i vama. Ostanite ovdje. Želim reći da je 5 sati i 36 minuta da ja stojim ovdje blokiram na ovoj stolici i da određena moja ljudska prava nisu poštivana i neka se to zabilježi isto stenografski, ali ipak ću dati ove zadnje dvije replike, omogućit ću ove zadnje dvije replike, prvi je gospodin Hajduković.
Hvala potpredsjedniče. … [[Govornik se ne razumije zbog najave.]] Sabora se boriti za svoja ljudska prava, a možda i pravobraniteljica može pomoć. Htio bih vam reći pravobraniteljice kritike koje sam čuo, a sjedio sam veliku većinu rasprave ovdje, ja doživljavam kao neutemeljene i zapravo ideološki motivirane i mislim da vas one ne trebaju sprečavati niti se trebate previše obazirati na njih jer radite dobar posao, to vam je rekla većina mislim ovdje prisutnih. Ono što niste glasno rekli što bih ja možda podcrtao, a to je da mene jako smeta to što ste vi naša, vi ste kao naša produžena ruka ajde recimo tako u čuvanju ljudskih prava, a da neke državne institucije ne surađuju s vama kako bi trebali DORH, policija i mnoge druge itd., to je nešto što se treba mijenjati i ja na to želim ukazivati i želim stalnu pažnju usmjeriti na to da netko vas ignorira kao naše povjerenice. Znači vi ste povjerenica ovoga Sabora, vas je Sabor izabrao vi ste naše tijelo i … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Hvala lijepo. Pravobraniteljice izvolite
Ja vam se zahvaljujem na tome što ste primijetili. Ja sam do sada imala mogućnost razgovarati upravo oko tih pitanja suradnje oko obiteljskog nasilja i načina kvalificiranja određenog dijela obiteljskog nasilja kao prekršajno ili kazneno djelo, i primjedbe koje sam skupila od policije na terenu i kroz edukaciju gdje oni sami u nekim situacijama i na lokalnoj razini imaju dobru suradnju sa Državnim odvjetništvima, a negdje i nemaju. Dakle, htjela sam vidjeti na koji način povezati našu instituciju da edukacije provodimo na način koji će biti zajedničke ili kroz Pravosudnu akademiju ili kroz Policijsku akademiju, međutim moram reći da svaki put je odgovor da oni imaju dovoljno edukaciju o obiteljskom nasilju, međutim ono što smo mi kritizirali je da na Pravosudnoj akademiji uglavnom suci drži predavanja sami sebi, ne uključuju dovoljno širu zajednicu, niti akademsku niti organizacije civilnog društva.
Hvala lijepa. Gospođa Puljak ima drugu repliku. Hvala, hvala lijepa. Gospođa Puljak.
Evo zahvaljujem. Evo na početku isto tako podrška vašem radu i htjela bih čuti vaš komentar na ovu ideju predsjednika Republike o tome da se Uredi svih pravobranitelja grupiraju pod jedan Ured jednog pravobranitelja. Što mislite o tome, je li to unaprjeđenje ili možda, možda bi bolje se koordinirali sa nekim drugim sektorima i tako dalje, ili je to, ili mislite da to nije dobra ideja? Hvala.
Hvala. Prvobraniteljice izvolite.
Uvaženi zastupnici hvala vam na vašem pitanju, ja posljednjih 20 godina radim na ovim pitanjima, usklađivanje nacionalnog zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije i sudskom praksom Europske unije radeći od 2000.-te godine u Uredu za ljudska prava i vodila sam pregovore za 2 teška područja. Veliki benefit koji je Republika Hrvatska iznjedrila je da je donijela antidiskriminacijske zakone i strategije i da smo uspjeli uspostaviti pravobraniteljske i antidiskriminacijska neovisna tijela za pojedina područja. Svaka država ima različiti model ali umreženi smo sa EKVINET mrežom dakle mrežom neovisnih institucija na razini Europske unije gdje ovakva specijalizacija institucija koje su u fokusu određena prava donose veliki benefit unapređivanju standarda demokracije jedne države. Spomenut ću da 20 godina prije toga kada smo imali jednog pučkog pravobranitelja ravnopravnosti spolova su bile posvećene dvije stranice. Hvala vam.
Hvala lijepa. Vrijeme. Nažalost. Hvala. Hvala lijepa. Slobodni ste, a još malo pa sam i ja slobodan, nakon toga što vam kažem da sutra nastavljamo u 9,30 sati sa Izvješćem o radu pravobranitelja za osobe s invaliditetom za 2019. godinu. Završili smo raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Hvala. Vidimo se ujutro. SJEDNICA PREKINUTA U 17,41 SATI.