1. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 155/1995 Sb., o důchodovém pojištění, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony /sněmovní tisk 392/ - zkrácené jednání Tento návrh uvede pan místopředseda vlády, ministr práce a sociálních věcí Marian Jurečka. Poprosila bych, velmi důrazně bych poprosila, ať ti, kteří chtějí hovořit, opustí sál. Prosím, pane vicepremiére, ujměte se slova.
Děkuji. Vážená paní místopředsedkyně, kolegyně, kolegové, veřejnosti, pěkný večer. Já si tedy dovolím i teď uvést celý tento sněmovní tisk číslo 392, tedy novelu zákona o důchodovém pojištění. Tou podstatou tohoto návrhu je stanovit nově pravidla pro mimořádnou valorizaci, která bude v červnu letošního roku, pro kterou byly naplněny zákonné podmínky a u které tímto návrhem chceme provést parametrické změny zákona tak, aby průměrné důchody v České republice byly zvýšeny o 760 korun. Tím se průměrný důchod v České republice dostane přes hranici 20 000 korun a vůči průměrné mzdě v této zemi se dostane na rekordní výši více jak 50 % výše průměrného důchodu vůči průměrné mzdě. Tedy sečteno, podtrženo, za rok a půl bude nárůst té nominální výše důchodů o necelých 5 000 korun. Nicméně tento návrh přichází v situaci, kdy za poslední více než rok Česká republika prožívá extrémní, vysokou inflaci, na kterou jsme tady v loňském roce reagovali tím, že kromě řádné valorizace byly v roce 2022 další dvě mimořádné valorizace.
Poprosím o klid v sále. Stejně tak poprosím, aby ti, kteří hovořit, hovořili mimo. Děkuji.
Děkuji. Byly dvě mimořádné valorizace, které, i když nebyly kryty rozpočtem a jeho návrhem pro rok 2022, tak byly logicky následně vyplaceny a byly do rozpočtu doplněny. Když vláda připravovala rozpočet na rok 2023 v srpnu loňského roku, tak nebylo úplně možné přesně predikovat částku, která bude nutná pro letošní mimořádnou valorizaci, se kterou vláda nicméně počítala. Říkali jsme to opakovaně, já i pan ministr financí i někteří další členové vlády, s tím, že to podle té aktuální výše následně bude do rozpočtové kapitoly Ministerstva práce a sociálních věcí doplněno v průběhu roku 2023. Odhad té inflace, respektive odhad té náročnosti na rozpočet u té mimořádné valorizace pro letošní rok, byl do úrovně zhruba 20 miliard korun. Takto už jsem se i já opakovaně ve veřejných sdělovacích prostředcích vyjadřoval, ve sdělovacích prostředcích, média a podobně. Když jsme 10. února viděli výsledek inflace za leden, tak to bylo něco, co překvapilo nejenom mne jako ministra práce a sociálních věcí, ale i mnoho dalších renomovaných ekonomů, protože to meziměsíční srovnání mezi prosincem 2022 a lednem 2023, to byl opravdu velmi výrazný nárůst a došlo k naplnění nejenom těch zákonných podmínek, ale došlo k tak významnému nárůstu těch rozpočtových dopadů...
Ano, myslím, že se to opět ztišilo, ale prosím, opravdu opusťte sál.
Došlo k nárůstu těch rozpočtových dopadů do takové výše, že v letošním roce by to znamenalo 34,4 miliardy korun. A co je ale opravdu zásadní, a to je potřeba tady znovu zdůraznit, ono by to také znamenalo už trvalý výdaj na důchody pro všechny ty příjemce důchodů, kteří je budou pobírat následně také i do konce života, s tím, že když to vyčíslím pro rok 2024, tak je to 50,8 miliardy korun. Když to vztáhnu k tomu desetiletému výhledu, tak je to zhruba necelých 600 miliard korun, s tím, že to jsou ale částky, které nezohledňují budoucí valorizace, které rozhodně budou v tom období také probíhat. To znamená, jsme v situaci, kdy toto by znamenalo extrémně vysoký dopad na státní rozpočet, na důchodový účet, kdy nemáme tyto výdaje kryté ani výběrem pojistného, ani nějakým předchozím přebytkem ve státním rozpočtu, ale tyto výdaje by znamenaly také to, že si budeme muset v letošním, ale i v nejbližších příštích letech na toto pokrytí jednoznačně půjčit a budeme to muset zaplatit včetně poměrně vysokých nároků na dluhovou službu. My tady přicházíme tedy s tímto návrhem, který zároveň i v tom, jak je tento tisk navržen k projednávání vládou a jak je také nyní projednáván ve Sněmovně, aby toto bylo projednáno ve stavu legislativní nouze, protože jak jsem před chvílí vyjádřil ty dopady na státní rozpočet, je toto vládou chápáno v kontextu toho, co legislativní nouze také umožňuje, a to jsou významné hospodářské škody, a máme ambici tou úpravou, kterou navrhujeme, snížit ten významný dopad na výdaje ve státním rozpočtu. A ten rozdíl mezi tím, pokud zachováme stávající mechanismus, změnu neuděláme, nebo mezi touto navrhovanou změnou je v letošním roce úspora, v uvozovkách, 19,4 miliardy korun, v roce příštím 33 miliard korun, ale když to vztáhnu k tomu výhledu zhruba příštích deseti let, tak je to 316 miliard korun. Podotýkám, že v tom výhledu v příštích letech vždycky bude potřeba ještě k tomu také potom dopočítávat tu budoucí valorizaci, nebo valorizace, které tyto částky ještě zvýší. Pokud jde o otázku legislativní nouze, tak já doplním, že jsme opravdu v situaci, kdy máme časový prostor, kdy toto můžeme upravit podle názoru předkladatele nejpozději do 23. března tohoto roku, protože k tomuto datu by podle současného znění zákona musela vláda vydat nařízení vlády, kterým se stanovuje následně přesně to, jaké jsou podmínky pro mimořádnou valorizaci. Tak hovoří současné znění zákona o důchodovém pojištění. Nyní jsme v tom prostoru časovém, kdy je možné, aby tady vůle zákonodárce tyto parametry upravila a aby tedy došlo k této úpravě. Je to popsáno v důvodové zprávě. Jsme přesvědčeni, že tady nedochází k tomu, že bychom bourali legitimní očekávání poživatelů starobních důchodů či jiných důchodů, protože ten klíčový moment by nastal až po tom 23. březnu tohoto roku. Pokud jde o stav legislativní nouze, já jsem se tady k tomu vyjadřoval už v tom předchozím jednání. Já jenom podotknu, já za to děkuji, protože ty rozhovory s představiteli obou opozičních klubů byly korektní, věcné. Když jsem je informoval o tomto návrhu, který vláda chce předložit, tak jsem také v tom telefonátu, který jsem s nimi vedl, je požádal a zeptal jsem se, jestli by byla možná varianta, že by opozice umožnila toto projednání mimo stav legislativní nouze se zkrácením lhůt mezi prvním a druhým a mezi druhým a třetím čtením, a to mi bylo odpovězeno, že takovýto postup by byl zavetován. Takže chtěl jsem se pokusit dohodnout na tom, na čem jsme se dokázali třeba dohodnout, a za to děkuji opozici, zhruba před měsícem, kdy jsme tady nastartovali projednávání novely lex Ukrajina 5, kterou jsme v této Sněmovně stihli projednat zhruba za 14 dnů, ale tento postup prostě v tomto případě by nebyl možný. Proto tedy toto jednání, zkrácené jednání ve stavu legislativní nouze. Co je důležité a co je nutné vnímat, tak je i ten kontext nejenom z pohledu dopadů na vysoké zatížení státního rozpočtu především v těch budoucích letech, ale je to nějaký kontext vnímání mezigenerační solidarity, kdy když se podíváme na ten stav v tom posledním roce, roce a půl, tak jak už jsem tady říkal v úvodu, tím, jak nám průměrná výše důchodu ať už ve vztahu k průměrné mzdě, nebo k čisté mzdě opravdu překračuje hranici buďto 50, nebo 60 %, tak dochází i k určitému narušování té mezigenerační solidarity, tedy ve vztahu k těm, kteří na tyto důchody musí svojí prací vydělávat dnes a ve svých odvodech je financují, tak i vůči těm, kteří jednou na ten pracovní trh přijdou a budou svými odvody financovat jak tyto budoucí důchody s těmito zvýšenými mandatorními výdaji, tak i náklady na ten dluh, který vznikne v těchto mandatorních výdajích tím, že si na to bude muset v letošním, ale i v nejbližších příštích letech Česká republika půjčit. Já si dovolím tu mezigenerační solidaritu také vyjádřit i tady v těch číslech, která jsem také prezentoval v posledních dvou dnech, a to je také ten vývoj toho srovnání výše průměrného důchodu vůči průměrnému čistému příjmu na hlavu v rodině se dvěma dětmi. [[Ukazuje graf.]] Vidíte, že v těch posledních letech ty oranžové sloupce, to jsou ty příjmy průměrných důchodů, převyšují ty modré sloupce, to je ta situace, která je v těch domácnostech se dvěma dětmi. Takže je tady nutné to chápat také i v tomto kontextu. A také jsem tady uváděl i poměrně vyrovnanou situaci, pokud jde o rozložení výše důchodů do jednotlivých částí příjemců, kdy ta nejvyšší, nejčastější výše důchodu, kterou čeští důchodci pobírají, je 21 000 korun. To je nejčastější důchod. A co je nutné také tady ještě zmínit, tento návrh také reaguje i na určitou míru solidárního zohlednění v tom slova smyslu, že doposud to valorizační schéma nám vlastně vytvářelo rozevírání nůžek mezi nízkopříjmovými a vysokopříjmovými důchodci z hlediska jejich životní úrovně, pokud jde o tu situaci domácností v této době vysoké inflace. My tímto návrhem děláme úpravu tak, že navrhujeme zvýšení všem starobním důchodcům o částku 400 korun jako fixní, a následně je zvýšení o 2,3 %, a také je tady zachovaná i ta zásluhová část a je tady kladen velký důraz na tu podporu lidí s absolutně nízkými důchody. Tam dochází ještě i ke zvýšení oproti současnému platnému valorizačnímu schématu, ale pak je i procentuální zvýšení u těch lidí s těmi podprůměrnými důchody vůči těm nadprůměrným. Takže je to i nějaká opravdu reakce, která zohledňuje tu sociální situaci a její dopady teď aktuálně na důchodce v České republice. To jsou asi všechny podstatné, relevantní důvody, proč se vláda k tomuto kroku rozhodla, proč přichází před Poslaneckou sněmovnu a žádá poslankyně, poslance, aby opravdu vyhodnotili a zvážili složitou situaci, její dopady nejenom pro letošní rok, ale pro budoucno, protože není mechanismus, který by byl aplikovatelný na to, abychom, pokud bychom přiznali ty výše důchodů podle současného platného valorizačního schématu, kterým bychom toto dokázali v budoucnu nějakým způsobem revidovat a ty výdaje ze státního rozpočtu snížit. Já myslím, že jsem vyčerpal všechno to podstatné, co jsem tady chtěl říci, říkal jsem to tady také v posledních dvou a půl dnech opakovaně, reagoval jsem tady na spoustu dotazů v rámci rozpravy, která běžela. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji. Výbor pro sociální politiku, jemuž byl vládní návrh zákona přikázán rozhodnutím předsedkyně, jej projednal a přijal usnesení, které vám bylo doručeno jako sněmovní tisk 392/1. Já nyní požádám, aby se slova ujal zpravodaj výboru pro sociální politiku, pan poslanec Viktor Vojtko, aby nás informoval o projednání tohoto návrhu ve výboru a případné pozměňovací návrhy aby odůvodnil. Prosím.
Dobrý večer, dámy a pánové. Dovolte mi, abych z pozice zpravodaje krátce promluvil o projednávaném sněmovním tisku číslo 392. Ve výboru pro sociální politiku jsme ho na 26. schůzi projednali dne 22. února 2023 a přijali jsme následující usnesení: "Po úvodním slově ministra práce a sociálních věcí Mariana Jurečky, zpravodajské zprávě poslance Viktora Vojtka a po rozpravě výbor pro sociální politiku Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR I. navrhuje Poslanecké sněmovně Parlamentu České republiky, aby se konala obecná rozprava o návrhu zákona; II. navrhuje Poslanecké sněmovně Parlamentu České republiky, aby se vedla podrobná rozprava ke všem částem návrhu zákona; III. navrhuje Poslanecké sněmovně Parlamentu České republiky, aby své jednání k tomuto návrhu zákona ukončila nejpozději do 21.00 hodin dne 28. 2. 2023; IV. doporučuje Poslanecké sněmovně Parlamentu České republiky, aby vyslovila souhlas s vládním návrhem zákona, kterým se mění zákon č. 155/1995 Sb., o důchodovém pojištění, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony, sněmovní tisk 392; V. zmocňuje zpravodaje výboru, aby se stanoviskem výboru seznámil schůzi Poslanecké sněmovny, ve spolupráci s legislativním odborem Kanceláře Poslanecké sněmovny provedl příslušné legislativně technické úpravy. Takže tolik k tomu usnesení samotnému. Pan ministr zdůvodnil poměrně podrobně jak dnes, tak v předchozích dnech samotný zákon. Dovolte mi se k němu vyjádřit spíše z té formální stránky věci jako zpravodaj. Mění se jím konkrétně tři zákony: zákon o důchodovém pojištění, zákon o protiprávnosti komunistického režimu a odporu proti němu a zákon ocenění účastníků národního boje za vznik a osvobození Československa a některých pozůstalých po nich, o zvláštním příspěvku k důchodu některým osobám, o jednorázové peněžní částce některým účastníkům národního boje za osvobození v letech 1939 až 1945 a o změně některých zákonů. Tohle všechno nás teď čeká. Ale protože bylo k zákonu podáno asi 360 pozměňovacích návrhů, tak věřím, že velká část Poslanecké sněmovny se s ním seznámila velmi podrobně. Pro kontext bych pouze doplnil to, co bych na něm nejvíc ocenil, to je, že valorizace, která je v něm nastavena, je rozdělena na dvě části, a to na část fixní ve výši 400 korun a na část procentuální ve výši necelá 3 % z procentní výměry důchodu, což je i doporučení celé řady ekonomů. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Ještě načtu došlé omluvy, které v mezičase dorazily. Omlouvá se pan poslanec Michael Kohajda od 19.45 hodin z pracovních důvodů, paní poslankyně Jana Mračková Vildumetzová od 17.21 hodin z rodinných důvodů, pan poslanec Milan Wenzl od 16 hodin ze zdravotních důvodů, pan ministr Jozef Síkela z celého jednacího dne z důvodu zahraniční cesty, pan ministr Vlastimil Válek do 13 hodin z pracovních důvodů. Tímto jsme vypořádali došlé omluvy. Já přivolám kolegyně a kolegy z předsálí a nyní rozhodneme, zda povedeme obecnou rozpravu. [[Žádost o odhlášení.]] Ano, ještě vás všecky odhlásím, slyšela jsem. Prosím, přihlaste se opět svými identifikačními kartami. Poprosím o chviličku strpení, než obdržím případně náhradní kartu, abych mohla také hlasovat. [[O slovo se hlásí poslankyně Schillerová.]] Prosím.
Omlouvám se, paní místopředsedkyně - je tady dost hluk - můžete znovu formulovat, o čem hlasujeme? Děkuji.
Ano. Nyní rozhodneme, zda povedeme obecnou rozpravu. Všichni byli přivoláni z předsálí. Já jsem pouze požádala z důvodu toho, že mi nefunguje nyní náhle hlasovací karta - už funguje. Je to tak, v posledním okamžiku to většinou dopadne. Moc děkuji za pomoc. Nyní tedy rozhodneme, zda povedeme obecnou rozpravu. Všichni víme, o čem hlasujeme. Zahajuji hlasování a ptám se, kdo je pro, nechť zmáčkne tlačítko a zvedne ruku. Kdo je proti, nechť zmáčkne tlačítko a zvedne ruku. V hlasování číslo 50 hlasovalo 163 poslanců a poslankyň, pro 70, proti 75. Konstatuji tedy, že obecná rozprava se nepovede. [[Poslanci hnutí ANO a SPD buší pěstmi do lavic.]] Vzhledem k tomu já tedy otevírám rozpravu podrobnou a vnímám, že s přednostním právem... [[Poslanec Okamura se hlásí o slovo.]] Mám tady pořadí. Ano. Konstatuji, že stejně jste přihlášen jako první a hlásil jste se i nyní. Prosím, můžete hovořit, pane předsedo.
Paní místopředsedkyně, teď jste to trošku pomíchala. Já jsem chtěl reagovat na to hlasování. Dobrá. Musím se důrazně ohradit proti tomu, že jste tady zamázli obecnou rozpravu k tomu, že chcete okrást 3,5 milionu důchodců v průměru o 1 000 korun měsíčně! [[Potlesk poslanců SPD.]] Od samých vládních poslanců jsem tady slyšel opakovaně před chvílí, že konečně jsme u toho zákona, že konečně jsme se dostali k tomu zákonu. No tak já jsem očekával, že tedy o tom budeme diskutovat, o tom, že tedy chcete okrást 3,5 milionu důchodců - invalidních, starobních, vdovských, sirotčích. My se k tomu prostě chceme vyjádřit. Vy nás chcete umlčet, vy tady chcete zcenzurovat opozici. My tady zastupujeme obě opoziční strany, miliony voličů, a vy nám neumožníte mluvit k zákonu, když se tedy otevřela obecná rozprava? Já proti tomu důrazně protestuji. Myslím si, že to je úplně v rozporu s jakýmkoliv chováním vůbec v Poslanecké sněmovně. Rád bych k tomu ještě dodal, že samozřejmě poslanecký klub SPD trvá na tom, protože teď jste si prohlasovali, že bude jenom podrobná rozprava. My jsme podali 102 pozměňovacích návrhů a důrazně vás varuju, abyste omezovali naše poslance v tom, aby zdůvodňovali pozměňovací návrhy. Protože vidíme tu klauzuli, že můžete vaší vládní většinou nás tady válcovat, že si prohlasujete pět minut na poslance, že může mluvit. Já před tím důrazně varuju, protože veřejnost se prostě musí dozvědět, že vládní pětikoalice ODS, TOP 09, STAN, KDU-ČSL a Pirátů chce okrást 3,5 milionu důchodců od června o tu zákonnou valorizaci. My o tom prostě chceme mluvit. Veřejnost to musí vědět a musí vědět, že SPD tady proti tomu bojuje. Je nás jenom 20 proti 108 vládním poslancům. Takže já vás chci tady důrazně požádat, přestože vidíme tu vaši aroganci vůči těm 3,5 milionu důchodců... Já tu vaši aroganci skousnu, to je v pořádku, jsem bojovník a stejně neustupuju. Já jsem zvyklý jít buď dopředu, nebo šikmo dopředu - [[Smích v sále.]] - ale nikdy ne dozadu. Takže to je v pořádku. Ale pak stejně upravím ten krok dopředu, to jenom abych se vyhnul té překážce. To znamená, já jsem chtěl na to říct, že my trváme na tom, že našich 20 poslanců podalo 102 pozměňovacích návrhů. My je potřebujeme zdůvodnit a máme na to právo, máme právo je načíst. Ne že ne. Ale prostě nelze naše pozměňovací návrhy načíst během pěti minut. Za druhé, já bych byl velmi nerad, a důrazně před tím varuju, aby se omezovala přednostní práva. Protože já jsem se konečně dostal tedy, byť jsem tedy nerad, já bych byl rád, já jsem sám navrhoval, aby se hlasovalo až v neděli ve 20 hodin, kdy jsem tušil, že už bychom mohli vládní pětikoalici vysílit a že už bychom vás mohli zlomit na sílu. Bohužel můj návrh tady neprošel. Dobrá, dostali jsme se do té fáze trošku dřív, než jsem tedy si přál. Ale prostě trvám na tom, abychom se my s přednostním právem mohli plně vyjádřit k tomuhle vašemu asociálnímu zákonu. [[(20.30 hodin)]] Mimochodem k tomu, jak jsem tam přihlášen, teď mluvím k hlasování. Moji přihlášku s přednostním právem využiji až zítra, protože samozřejmě předpokládám, že my si vezmeme pauzu na poradu poslaneckých klubů, protože tohleto je nehorázné, co tady předvádíte. To je nehorázné! A my se prostě potřebujeme poradit. Nevím, jak poslanecký klub ANO, ale předpokládám, že k tomu se vyjádří paní předsedkyně druhé opoziční strany, předsedkyně klubu. Ale my se ještě musíme poradit nad tím vaším postupem, to znamená, očekávám, že to bude zítra samozřejmě. A hlavně důrazně varuji před tím, abyste omezovali načítání pozměňovacích návrhů. Protože to tedy by bylo už za hranou. Za sebe říkám, že je to absolutní nehoráznost, že jste neumožnili poslancům... nejenom že jste desítkám poslanců neumožnili se dokonce vůbec vyjádřit ještě k věci, dokonce vůbec, co jsme tady od úterý. No, to je tedy neuvěřitelné, že poslanec, který je přihlášen a už je tady třetí den přihlášen, tak vy normálně neumožníte ani, aby se vyjádřil k té věci. A evidentně neumožníte ani teď. To znamená, tady máme spoustu poslanců v poslaneckých klubech. Já opravdu říkám, že je to nehorázné, že jste zamázli obecnou rozpravu. Přitom já bych čekal, že vy se nebudete stydět za to, že chcete okrást 3,5 milionu důchodců. Ale vy se dokonce stydíte za to, aby se o tom veřejně diskutovalo. Vy to chcete cenzurovat, aby se o tom veřejnost nedozvěděla. Ale to tedy ne. My uděláme všechno pro to, aby se všichni ve veřejnosti dozvěděli, co jste udělali 3,5 milionu důchodců, respektive co se chystáte udělat. Takže já důrazně proti tomuto protestuji a budu dál tady bojovat za SPD ze všech sil proti tomu, abyste okradli ty důchodce. Děkuju.
Děkuji. Jenom zkonstatuji, aby bylo každému zřejmé, že přednostní práva se samozřejmě mohou přihlašovat opakovaně, jak budou chtít. [[Hlásí se poslankyně Schillerová.]] Jenom tady už je v pořadí pan poslanec Radim Fiala, který není patrně přítomen v sále. A vy jste hned další. Tady bývají běžné gentlemanské dohody. Prosím.
Děkuji za slovo, paní místopředsedkyně. Dočkala jsem se, že jste dospěla k tomu správnému závěru, že mě necháte promluvit. Děkuju. Už jsem se trošku bála, jestli mě nevykážete z místnosti. Tak. No, neuvěřitelné, co se tady stalo. Neuvěřitelné! To jsme tedy opravdu nečekali. Takže vy se tady rozhodnete na poslední chvíli na koleně tak citlivou věc, jako je valorizační schéma pro důchodce, změnit. Měníte důvody. Včera nám tady zase říkal něco pan ministr Jurečka o rozjetém vlaku. Když jsem dnes argumentovala ve svém dlouhém projevu k tomu, tak prostě jsem čekala na jeho zásadní projev. Moc jsem toho neslyšela, pomalu jsem nevěděla, na co bych tam reagovala. Nejdřív omezíte vůbec vystoupení ve fázi, kdy se projednávaly důvody pro stav legislativní nouze, pro projednávání tohoto zákona ve stavu legislativní nouze. Pak, když moji kolegové chtěli dávat návrhy na změnu té hodiny, kdy se bude hlasovat, tak jste rozhodli, že může být jenom dvacet, nebo kolik jste řekli, těch protinávrhů. [[Reakce poslance Blahy z první lavice.]] Ano, vy jste zřejmě ústavní právník, pane kolego, prostřednictvím. Nepokřikujte na mě. Kdyžtak poprosím paní místopředsedkyni, aby zjednala nápravu. Nepokřikujte na mě. Kdyžtak mi to přijďte říct sem na mikrofon. Já se vás rozhodně nebojím, prostřednictvím paní místopředsedkyně. Pak jsme tady zažili jakýsi náznak vašeho... Vy jste si uvědomili, co jste provedli včera, tak jste dnes odhlasovali, řekla bych trochu škodolibě, protinávrh mého kolegy Patrika Nachera. Stejně jsme skončili v době, kdy tady bylo 63 přihlášených, včera to bylo obdobné. A teď jsme se konečně dostali k tomu zákonu, k tomu meritu věci, k tomu, o co tu celou dobu jde - o to, že chcete vzít důchodcům v průměru 7 000 korun, že prostě to děláte kvůli 15 miliardám při výdajích 2 biliony 223 miliard, pokud to říkám přesně, že prostě neumíte řídit státní finance, veřejné finance, že máte za únor největší schodek vůbec v historii této země. A tak bych mohla pokračovat. Měla jsem to už dneska přes hodinu, hodinu a půl jsem tady měla na toto téma projev. Samozřejmě pan ministr financí vždycky zmizí ze sálu, když mluvím o těchto věcech, místo aby šel a argumentoval. Tak teď jste to korunovali tím, že nám neumožníte obecnou rozpravu. Tak to je skutečně absolutní pošlapání - pošlapání našich práv. Je to něco, s čím jsem se nikdy nesetkala. A když to konzultuji se svými zkušenými kolegy, kteří jsou tu třeba několikáté období, tak říkají, že něco takového nezažili. Budete sbírat plody tohoto svého počínání. Bezesporu budete. Nicméně vám mohu říct, že po tomto, co jste udělali, skutečně my nemáme zájem v tuto chvíli začít načítat v rámci podrobné rozpravy. My se poradíme na klubu, jak dál. Takže já si beru dvě hodiny na jednání klubu hnutí ANO. Děkuji vám.
Děkuji. Čili nevnímám jiného předsedu klubu, takže vyhlašuji přestávku do 22.35 na základě dvouhodinové žádosti klubu hnutí ANO. [[Poslanec Okamura hovoří z pléna.]] Je to tak. Je to jednoznačné, všem jasné. Do 22.35, jak jsem říkala, je přestávka na poradu klubu hnutí ANO. Poté se zde opět sejdeme. Klidný večer.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, je 22.35, skončila pauza, kterou si vzal poslanecký klub hnutí ANO, a my budeme pokračovat. Připomínám, že jsme v podrobné rozpravě k našemu jedinému bodu pořadu a jsme stále ještě v pořadí přednostních práv, tak jak jsou přihlášena. Já nejprve načtu došlé omluvy. Omlouvá se pan poslanec Milan Brázdil od 22.30 z pracovních důvodů, dále pan poslanec Šimon Heller od 22.35 hodin z rodinných důvodů, Igor Hendrych od 7 hodin ráno ze zdravotních důvodů, Martin Kolovratník od 21.30 ze zdravotních důvodů, Helena Válková od 22. 30 do 8 hodin ze zdravotních důvodů a pan ministr Michal Šalomoun od 0 hodin do 8 hodin ráno z osobních důvodů. Tím by byly vypořádány zatím došlé omluvy. [[Poslankyně Schillerová se vzdává u stolku předsedající svého přednostního práva.]] Dobrá. Já tady mám indikaci staženého přednostního práva v pořadí přednostních práv, ať se všichni orientují. Nyní je přihlášen pan místopředseda Karel Havlíček - také stahuje, bude až později. Čili další v pořadí je pan předseda poslaneckého klubu Jakub Michálek - který má zájem o vystoupení, nebo nikoliv? Má. Takže prosím, s přednostním právem pan předseda Jakub Michálek. Prosím, ujměte se slova.
Děkuji za slovo, paní místopředsedkyně. Já jsem teď byl v diskusním pořadu a chtěl jsem poprosit v té rozpravě, která bude následovat, neužívejme taková slova, jako je válka proti důchodcům nebo podobné výrazy, které pokračují v tom rozeštvávání společnosti. [[Nesouhlasný hluk z levé strany sálu.]] Měli jsme tu prezidentské volby, prezidentské volby ukázaly, že společnost si nepřeje dál pokračovat v takovéto polarizaci. A skutečně takovéto honění levných bodů není korektní způsob, jak vést diskusi v této Poslanecké sněmovně. [[Další nesouhlas zleva, hluk v sále.]] A budu pokračovat, děkuji. Poslanecká sněmovna rozhodla, že se upouští od obecné rozpravy. Zazněly tady dotazy k tomu, jestli je to postup, který je standardní, případně jestli má nějakou oporu historickou. Myslím si, že by bylo korektní to zde uvést. Ten postup je do určité míry nestandardní a je reakcí na to, co jsme tady slyšeli, že pravým cílem té vedené rozpravy není diskutovat a sdělit různé názory, ale, jak říkal pan předseda Okamura, někoho zlomit. A to už je za hranicí toho, jak má parlament fungovat a k čemu mají sloužit vyjádření poslanců v Poslanecké sněmovně. Dosavadní postup má i oporu v historickém jednání Poslanecké sněmovny, jak se dozvíme v komentáři. Předpokládám, že předsedové poslaneckých klubů jsou s tím seznámeni. Já to zde odcituji, abychom o tom všichni měli potřebné informace. Jak se uvádí v komentáři paní doktorky Syllové a dalších k odst. 7 § 99: "Sněmovna rozhoduje o konání obecné rozpravy ve druhém čtení. Může tak učinit i přes opačné stanovisko garančního, respektive přikázaného výboru. K takovéto situaci již ve sněmovní praxi došlo například v šestém volebním období v souvislosti s projednáváním zákonů, které zaváděly úsporná opatření. Ačkoliv výbor pro sociální politiku jako přikázaný výbor Sněmovně doporučil konání obecné rozpravy k návrhu zákona, Sněmovna se rozhodla, že obecnou rozpravu nepřipustí." Takže postupovali jsme stejným způsobem podle tohoto historického precedentu a ten postup je v souladu s jednacím řádem a dosavadní praxí. Děkuji.
Děkuji. A nyní, protože jsme v rozpravě, tak jsou možné faktické a s faktickou se hlásí pan poslanec Radek Vondráček. Prosím, vaše dvě minuty.
Děkuji za slovo. V tom diskusním pořadu jsem byl s kolegou já, takže to bylo na mě. Já jsem nevěděl, že budeme pokračovat v televizním pořadu ještě tady potom na mikrofon, nicméně neřekl jsem ve válce, myslím, řekl jsem válečný stav. A jde o to, že to zkrácené řízení a ten stav legislativní nouze je možný opravdu jenom v době ohrožení státu, válečného stavu a v případě opravdu této intenzity dosahujících hospodářských škod nebo ohrožení lidských práv. No a já si myslím, že to přirovnání, respektive ta věta nebyla za hranou a nebyla nekorektní. To byla taková metafora. On ji teď dost používá pan premiér, když třeba říká, že jsme ve válce, tak já jsem použil takovou metaforu. [[Velký potlesk zleva.]] A to je podstatné. Druhá věc, že jsem hrozně rád, že si tolik poslanců pořídilo ten komentář k jednacímu řádu. Já myslím, že i autorský kolektiv je rád, že ta kniha jde na odbyt. A upozornil bych na to, že já jsem tu pasáž četl asi před půl hodinou, tu stejnou, co četl teď pan Michálek. Ale on tam skutečně jaksi opomíjí říct, že my se tady pohybujeme v situaci, a to opomněl říct, že dvakrát, dvakrát už se hlasovalo o pevném čase, kdy se bude jednat, byl omezen čas na vystoupení, a jak co se týče jednání o tom, zda setrvává stav legislativní nouze, nebo zda budeme jednat ve zkráceném řízení, v obou případech vůbec nedošlo na všechny, kteří se přihlásili a kteří chtějí debatovat. [[(22.40 hodin)]] My jsme vám vyšli vstříc, my, konstruktivní opozice, jsme hlasovali, pro to, že se bude v osm hlasovat, ačkoliv je to v rozporu s jednacím řádem. Ten Ústavní soud to řekl naprosto jasně. My jsme porušili jednací řád, vyšli jsme nějakým způsobem vstříc. Odměna se dostavila během pár minut. Vy jste zařízli obecnou rozpravu. Takže debata není žádná. [[Předsedající: Čas prosím.]] Já se ještě přihlásím.
Děkuji. Ještě upřesnění omluvy, která došla. Pan poslanec Igor Hendrych upřesňuje, že se omlouval dnes ráno od sedmi do devíti hodin. Tak abychom to měli přesně. A ještě chce na proběhlou rozpravu reagovat pan poslanec Radek Vondráček. Je to nezvyklé. Je to opravdu nezvyklé, ale budu benevolence sama. Jedno... umožním. Prosím.
To nejste benevolence sama. Já přece reaguji na svého předřečníka, na průběh rozpravy v souladu s čl. 60 § 60 jednacího řádu Poslanecké sněmovny. Žádná benevolence sama. Já reaguji na pana Michálka. A já jsem mu ještě chtěl říct, že... Ne, ne, já reaguji na průběh rozpravy a vy mi najděte, že můžu reagovat jenom jednou, a máte u mě stovku. [[Smích a potlesk v sále.]] Takže zpátky k tomu. Já chci jenom říct, že každý zákon, který tady přijímáme, tak by měl projít nějakou demokratickou diskusí, to je podstata legitimity toho parlamentního postupu, té procedury. To je taky podstata toho, aby to tam případně mohl zkoumat ten Ústavní soud, že může vlastně znát názory těch stran. A vy jste vlastně tu materiální, tu meritorní debatu vůbec nepřipustili. On to tady v podstatě dobře říkal myslím kolega Kolovratník: tak jsem si za expertné někoho najal, mám tady připravené podklady, a vůbec jsem nepřišel na řadu. Takže aby byl ten zákon uvěřitelný, aby byl legitimní, tak vyžaduje nějakou debatu, od toho tady jsme, od toho je ten parlament a vy jste ho obešli. A já jsem byl v té televizní debatě a tam ten pan profesor právě upozorňoval, že když bude tímto způsobem ochromován parlament, tak potom to vede až k totalitním praktikám. [[Potlesk z řad poslanců koalice.]] A já říkám, že ty totalitní praktiky tady zavádíte vy, tak si prosím vás netleskejte, prostřednictvím paní předsedající.
A nyní je s přednostním právem přihlášen pan předseda Andrej Babiš. Prosím, ujměte se slova.
Takže dobrý večer, vážení spoluobčané, dámy a pánové. No, já jsem se těšil, že budu první, ale byla tady dvě vystoupení. A Radek Vondráček má pravdu. My tady máme novou totalitu. Já jsem se dneska ráno omylem díval na ČT24 a to je samozřejmě provládní televize. Vyhrála volby pětikoalici a vyhrála volby panu prezidentovi. Takže - a já dneska nebudu číst o České televizi, to si nechám na zítra ráno, když se znovu vrátím, a tam jsem se vlastně dozvěděl, protože byla dotazována redaktorka z jedné sekty, taková novinářská sekta, která patří panu Bakalovi, který samozřejmě rozkradl OKD, vzal si 130 miliard, slíbil ty byty horníkům za 40 000, že jim prodá, na to zapomněl, a potom dneska ti důchodci, horníci, platí 9 až 10 tisíc měsíčně nájem. No a ti, kteří udělali tenhle největší privatizační tunel v historii naší země, ta agentura, jeden radí panu premiérovi no a druhý, ten advokát, který k tomu pomáhal, ten řídí Ministerstvo průmyslu. Občas dělá smlouvy mezi ČEZem a státem. Takže tady je nová totalita médií, protože ti oligarchové, kteří vlastní ta média - [[Smích a potlesk z lavic koalice.]], a ten - ano, ti oligarchové, a děkuju, že jim tleskáte, protože samozřejmě to jsou vaši sponzoři. A už to, že vám dovolí vlastně, abyste se dostali do těch médií, protože tradičně ty strany nemají peníze ani média. A já jsem rád, že paní Zlámalová vystoupila, kdy řekla, že všechny pražské redakce jsou proti Babišovi, včetně iDNES, iDNES jsou proti. A víte proč? No protože zkrátka ti oligarchové dali jednoznačný pokyn. Takže dneska ráno jsem se dozvěděl od té redaktorky, a samozřejmě je to ten - jsem se dozvěděl, že vlastně pan Okamura tady mluvil nesmyslně a že celá tato šaškárna, která tady probíhá, je kvůli tomu, aby Babiš vyhrál volby zase. Tak neuvěřitelný.
Já vás přeruším, požádám kolegy, aby opustili sál, kdo si chcete hovořit, ať je tady důstojné prostředí. Prosím.
Já jenom připomenu, že my jsme ty volby už vyhráli osmkrát. A já, když pan premiér o tom mluví, tak já jsem ještě neslyšel, kdy bude ten spojující sjezd TOP 09, ODS a KDU-ČSL. Takže Česká televize ignoruje Babiše. Je to uvěřitelné. Je to uvěřitelné. A já vám zítra budu tady číst z analýzy předvolebního vysílání České televize, ale pokud budete zvědaví, tak můžu to přečíst i dneska, 62 reportáží, negativních zpráv o... Ale proč to tak je? Protože tam chodí nějaký nezávislý. Teď koukáme na jednu ekonomku, která je nezávislá, akorát dělá poradkyni pana ministra školství. Takže jsme se dozvěděli, o Babišovi jsme se nic nedozvěděli, protože Babiš tady navrhl, a opakovaně, pane premiére, jsem tady rád, že jste tady, že můžete, když jste tady všechno zprivatizovali a všechno je v cizích rukou, tak můžete konečně ten ČEZ vykoupit. [[Poznámka z pléna.]] [[(22.50 hodin)]] Paní poslankyně, já jsem nic neprivatizoval v rámci kuponky, to vy jste dělali kuponku, ano? Zkuste si to nastudovat, když na mě mluvíte! Já jsem vyrostl na americké bance, ne na bankách, které vy jste zničili a potom ČSSD prodala za hubičku. Takže znovu opakuji, jaký je tady problém? Tady je problém inflace. Máme třetí nejvyšší inflaci v Evropě - 19,1. Tato vláda inkasuje stovky miliard z inflace. Tento rok je to víc než 200 miliard a celkově i nárůst odvodů sociálního pojištění meziročně je plus 60 miliard. Celkově státní rozpočet dostane 340 miliard. Takže pane premiére, já vím, že všechny ty návrhy, které jdou od nás, jsou pro vás nepřijatelné, ale zkuste se nad tím zamyslet. Vykoupí ČEZ vlastní akcie. Hodnota 30 % akcií je 166 miliard. To je tržní cena. Je tam 200 miliard nerozděleného zisku. Já vím, že v těch 30 % jsou zase kluci, kteří vyrábějí tu elektřinu, ale zkuste s nimi jednat, zkuste to vykoupit, budete mít 100 % ČEZu. ČEZ bude vlastnit terminál LNG. Tam dělal tu smlouvu ten advokát mezi ČEZem a státem například. Náhodička. Máte 20 % distribuce plynu, máte lithium, můžete koupit zásobníky RWE, které ČSSD zprivatizovala, Transgas, a můžete na tom budovat státní energetický komplex. Vy jste vykládali, že něco postavíte. A proč? Kupte si zásobníky od RWE na plyn. A proč to neuděláte? Nebude to stát ani korunu. Ani korunu to nebude stát! A tím pádem, když snížíte cenu elektřiny na 1 500 korun za megawatt, tak vyřešíte vše. Všichni občané platí elektřinu, všichni výrobci platí elektřinu. Všude. Všude. Stovky miliard teď jsou přesunuty do rukou výrobců. Takže já nechápu, proč to neuděláte. Státní rozpočet by to nestálo ani korunu. Nejnižší inflace, jedna s nejnižších inflací po Lucembursku, je Španělsko. Ti to udělali. A Macron to taky udělal. Sedíte vedle něho na Evropské radě. Má 7 %. Takže tím byste srazili tu inflaci, jak jsme to my udělali minulý rok, tedy 2021. Teď se divíte, že to skončilo. Když skončil energetický tarif a vy jste nepokračovali v tom snížení DPH, tak vyřešíte všechno, i ty potraviny. Víte, já nevím, jestli víte, že ti pekaři mají velkou spotřebu, i ta výroba uzenin a všechno, že to má spotřebu elektřiny. Všichni mají spotřebu elektřiny. Takže jednou ránou vyřešíte. Budete platit méně za inflační doložku církevních restitucí. To je 8 miliard. Tam jste to udělali. Super deal. No a ti naši důchodci nemusí tolik platit. Takže to je jednoduché a já nechápu, proč to nechcete. Takže mým kolegům tady byla omezena ústavní práva promluvit. Včera jich bylo 66 a dneska 63. Mě fascinovalo vystoupení pana poslance Haase. Já jsem to pozorně poslouchal. A to je zase potvrzení té totality. Pan poslanec nám vlastně sdělil, že ví na beton, kdo vlastně bude sedět v tom Ústavním soudu. Tak nám dejte ten seznam! Takže vy máte všechno. Vy už dopředu víte, kdo bude sedět na Ústavním soudě. Tak teď tam předseda je antibabišovec pan Rychetský. Ten vám udělal ten zákon, abyste si mohli udělat tu koalici, abyste nás mohli porazit - pět proti jednomu, super! Stále se opakuje, jak jsme prohráli volby. ODS s námi prohrála volby osmkrát. Osmkrát! Ale to vlastně média nepíšou, protože říkají, my jsme prohráli volby. Ale to nevadí. Takže nová totalita byla potvrzena. Pan doktor přesně ví, že Ústavní soud to zkrátka zamázne. A přece všichni víme, jak to máte namyšleno, ne? Zítra nás zaříznete, abyste měli hezký víkend. Samozřejmě děláte propagandu, paní Decroix tam sdílí nějakého důchodce, který je všude v Evropě. Neuvěřitelné! A pan Jurečka tady mluví, že ty rodiny, jaké mají příjmy. Tak jim přidejte! Pokud tady argumentujete procenty mezi důchody, kterým jste dali - ODS v roce 2010 nula, 2014... [[nesrozumitelné]], tak to navyšte ty platy! Tady hlídají policisté. Mají navýšení jenom 10 %. Tak jim dejte víc! To procento se vyrovná, ne? To je jednoduché. A budete mít vyšší odvody. Vy víte, už za deset let vlastně, pan Jurečka nás tady přesvědčoval, kolik bude výnos ze sociálního pojištění, jaké budou platy. On už to ví dopředu. To je neuvěřitelné. Fakt. Přitom ten rozpočet kolikrát už jste měnili. Takže já se vrátím k té totalitě. Takže jak to máte namyšleno? Zítra nás zaříznete, což by bylo dobré, kdybyste nám sdělili, v kolik hodin, abych byl tady, já potřebuju klikat. Vylepšuji skóre. Osmého je to v Senátu, ne? Tak to máte v plánu. Večer je hotovo. A v devět je inaugurace a pan prezident řekl, že se vyjádří desátého. A tam se uvidí, jestli je to je totální totalita, jestli i pan prezident, váš kandidát, bude součástí této nové totality, nebo, jak se to často stává, když je někdo zvolen, tak zapomene a bude hodný a bude chtít spojovat. Spojovat tu rozdělenou společnost, kterou rozdělila média samozřejmě. Hlavně média. Provládní média. Polistopadový kartel. Takže ta vaše totalita, já bych vám připomněl, kolik jste měli hlasů: 2 333 681. Měli jste 43,4 %. Voleb 2021 do parlamentu se zúčastnilo 5 375 090 voličů. Takže vy nezastupujete a upíráte právo zástupcům 1 972 050, kteří se dostali, dvě opoziční strany, a 1 069 359, které se nedostaly. Takže vy zastupujete 43 % voličů, kteří volili do parlamentu, a totálně nás válcujete tady! Mí kolegové nemůžou mluvit. Vážení kolegové, vy nejste na tom tak dobře jak já, protože vám jenom zakazují mluvit, ale na mě už jsou dva zákony. Lex Babiš jedna. To je, o čem mluvil kolega Nacher, že nemám koaliční potenciál. Když jsem říkal Sobotkovi, že ta letecká záchranka smrdí, tak mi na vládě řekl, vy máte Kapsch. Říkám, cože? My máme Kapsch? Vy si myslíte, že my krademe? Ne, my nekrademe. Proto já nemám koaliční potenciál. Nemám. Pan Nacher se směje. Nemám koaliční potenciál. A přišel lex jedna. A před chvílí tady vystoupil člověk, který je nemocný Babišem. Diagnóza Babiš. V jeho věku jsem normálně pracoval, v životě by mě nenapadlo jít do politiky. A připravuje lex Babiš dva. Takže musíte se snažit. Zatím vám berou jenom slovo, ale na mě už jsou zákony. Speciální zákony! [[Potlesk poslanců ANO 2011.]] Protože ti, kteří jsou bohatí, tak nemůžou jít do té politiky, ne? To není ta správná parta, tak je potřeba je zlikvidovat. Takže nevím, proč tady vůbec pan poslanec vystupoval. Takže ta nová totalita. Mají všechno a dělají si, co chtějí. A samozřejmě neříkají pravdu, že nejsou peníze a že na to nemáme. [[(23.00 hodin)]] To je zajímavé, že... včera tady, nebo dneska to bylo, když pan Lipavský křičel, že jsme ve válce. Nechápu, proč ten váš engéš stále mluví, od rána do večera mluví o mobilizaci, stále o válce. Ale o tom nechci dneska mluvit. Takže já v mém vystoupení budu realizovat ta práva mých kolegů. A ještě se vrátím k té totalitě. Takže pan prezident je naše poslední naděje, tedy nás důchodců, já mám samozřejmě střet zájmů, všech důchodců, kteří si to zaslouží. Ano, těch, kteří mají, nevím, průměrný důchod 21 000, tak přijdou o 1 000 korun. Všichni přijdou o peníze, všichni důchodci. Jenom ti, kteří berou 8 000, dostanou plus 36 korun, ostudných 36 korun. A pan premiér samozřejmě nereaguje. Mohl být on, který to spojí, tyhle dva světy, které tady někdo rozděluje, ale my to nejsme, a mohl udělat to gesto. Směšných 19 miliard. Ale i ta další léta. Vždyť vy máte stovky miliard. Podívejte se na ty veřejné rozpočty, podívejte se na ty makropredikce. A pan Jurečka mluví o tom už do roku 2033. Ale prognóza, pokud vím, je jenom do roku 2025. A jak to víte, to já nevím. A je to samozřejmě nesmysl. Jenom meziročně odvody sociálního pojištění v 2023 stouply o 60 miliard. Za jeden rok. A samozřejmě navyšují se platy, takže zase budou stoupat. Samozřejmě, vy se tady dohadujete, jak to je a jestli je to správně, jestli může někdo mluvit, nemůže mluvit. Takže zítra nás zaříznou, Senát, který má hlídat ústavnost, ten to také převálcuje, to dostanou příkazem, a potom budeme čekat na pana prezidenta. Ale my panu prezidentovi napíšeme dopis a požádáme ho, tedy já ne, ale paní Schillerová, pan Havlíček, o schůzku, abychom mu vysvětlili, co se tady dělo a jak to ve skutečnosti je i s naším rozpočtem a jaké řešení. A to řešení je jednoduché - snížení ceny elektřiny na 1 500. A ušetříte miliardy a budete slavní. Nechápu, proč pětikoalice nechce být slavná. Všem byste pomohli. Všem. Všichni, kteří vyrábějí a používají elektřinu. A já jsem tady včera četl, ale to samozřejmě média, vaše provládní média, nezajímá, kolik jsme vyexportovali té elektřiny, o 330 % navíc, ano na Slovensko. Exportujeme, aby oni měli proud za 65 eur, to je 1 500 korun. To je přesně ono. Takže je to jenom o elektřině, která vyřeší vše, srazí inflaci, ale z neznámých důvodů zkrátka vláda to nechce. Takže my máme smůlu. Kolegové nemůžou mluvit, snad ještě mě nezastaví, já můžu mluvit. A potom poprosíme pana prezidenta, aby se zamyslel nad tím, jestli přece jenom to nezachrání, naše důchodce. On to může zachránit. On to dostane, když osmého to Senát převálcuje, devátého to má na stole, odpoledne je prezident a desátého se má vyjádřit. Když si to nechá 14 dní k vyjádření, tak je to v cajku, žádný Ústavní soud není potřeba. Bylo by dobré, když pan prezident, příští prezident říkal, že chce spojovat, a navštívil ty regiony, Karlovarský kraj, Ústecký kraj a asi i Moravskoslezský, tak aby se nad tím zamyslel. A já ho znovu vyzývám, aby to udělal. Aby to udělal. Chápu - a já nevím, jednou byl provládní kandidát, potom zase nebyl, potom byl občanský, je tam pět let, takže tam bude dokdy? Dvacet osm, to už bude nějaká vláda. Ale s těmi médii to asi zase všichni vyhrajou tady. Takže uvidíme, jak to bude. Tak měl by se nad tím zamyslet, když je tedy nezávislý a je tady pro všechny lidi. Má historickou šanci, když ji pan premiér nevyužil. To mě strašně mrzí. Tak teď začnu s tím, abych tady přednesl projevy mých kolegů, kterým bylo upřeno ústavní právo promluvit. První je Julius Špičák. Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, připomeňme si prosím, proč se vůbec důchody v České republice valorizují. Důvodem je inflace, tedy zdražování jednotlivých položek takzvané v spotřebním koši, který představuje náklady na život od nákladů na potraviny přes náklady na léky po náklady na bydlení. Mimořádnou valorizací reagujeme na mimořádně vysoké zdražování, které z velké části jde i za politickými rozhodnutími současné vlády. Nejde rozhodně o zvyšování příjmů za účelem toho, aby se důchodcům zvyšovala životní úroveň. Jde o prosté dorovnání důchodů tak, aby si důchodci mohli dovolit základní životní potřeby. Rozumím snaze vlády o snižování schodku státního rozpočtu. Nižší schodek bychom si asi přáli všichni. Ve snaze o jeho dosažení ale nelze jít přes mrtvoly, což se z mého pohledu nyní děje. Vláda vše podřídila snižování schodku státního rozpočtu, místo aby řešila zásadní problémy našich občanů, nedostatek léků či zásadní zvyšování cen potravin i bydlení. Již od podzimu se v českých lékárnách potýkáme se základním nedostatkem některých základních léků. Začalo to léky pro děti, kdy například Nurofen nebyl k dostání v mnoha lékárnách a rodiče malých nemocných dětí museli objíždět lékárny v okolních městech a hledat, která lékárna má ještě zbytky zásob. Místo aby v ten okamžik vláda rázně zakročila a začala nedostatek základních léků řešit, zaspala na vavřínech. Nedostatek se tak rozšiřoval na další léčiva, mimo jiné antibiotika. Zatímco u některých léků je substituce možná, u řady antibiotik je to problém. Substituce jednoho antibiotika za druhé z důvodu výpadku totiž vede k tomu, že se více často používají širokospektrální antibiotika a zvyšuje se tak rezistence bakterií. Výpadky v posledních týdnech a měsících se týkají i léků pro chronické pacienty, léků na hypertenzi, a v poslední době dokonce i cytostatik. Není mi jasné, proč se na tento problém vláda nezaměřuje přednostně, protože toto je skutečně otázka ochrany zdraví a životů našich pacientů. Pokud to vezmu v nadsázce, tak pokud už vláda nutně potřebuje něco schvalovat ve stavu legislativní nouze, měla by to být opatření k zajištění dostatku léků pro naše občany. Ne úspory v státním rozpočtu. Místo rychlých a efektivních opatření k zajištění léčiv, byť by třeba měla být schvalována ve stavu legislativní nouze, však současná vláda jen vytvořila jakousi pracovní skupinu na Ministerstvu zdravotnictví, jejíž výstupy nejsou veřejnosti známy. Je nám také už dlouhé měsíce slibována legislativní novela, která má údajně pomoci tyto problémy řešit, totiž novela zákona o léčivech, případně novela zákona o veřejném zdravotním pojištění. Nic takového však doposud vláda nepřipravila a nepředložila. Když vláda na lékovou krizi dostatečně nereagovala, rozhodli jsme se sami vytvořit platformu pro hledání řešení. Spolu s profesorkou Adámkovou a s paní předsedkyní Schillerovou jsme uspořádali kulatý stůl k nedostatku léčiv. Na kulatý stůl byli přizváni klíčoví stakeholdeři, kteří prakticky všichni také dorazili. Prakticky všichni, až na jednoho, zástupce Ministerstva zdravotnictví. Údajně na pokyn Ministerstva zdravotnictví nedorazila ani ředitelka Státního ústavu pro kontrolu léčiv. To je ta diskuse. Kulatý stůl byl přitom opravdu efektivní a padaly na něm konstruktivní návrhy na řešení krize nedostatku léků. Vzešel z něj mimo jiné návrh, aby některé klíčové léky byly součástí zásob udržovaných Správou státních hmotných rezerv. Alternativně, pokud by česká vláda rozhodla, že toto není cesta, kterou by chtěla jít, třeba proto, že by Státní správa hmotných rezerv nebyla schopna vytvořit správné skladovací podmínky pro daná léčiva, si velmi dobře umím představit určitou smluvní dohodou s některým z českých distributorů léčiv. I to by mohla být cesta, jak předcházet výpadkům léků v českých lékárnách. Vláda či Ministerstvo zdravotnictví by vypsaly tendr na výběr distributora, který by na základě objednávky vlády nakoupil a skladoval léčiva, která jsou pro české pacienty klíčová a u kterých lze předpokládat hrozbu výpadku dodávek. [[(23.10 hodin)]] Další problém je samozřejmě i cenotvorba léčiv, která nemotivuje výrobce vstupovat a dodávat léky na český trh. V této oblasti je jistě potřeba postupovat opatrně, aby se nesmyslně nezvyšovaly výdaje veřejného zdravotního pojištění, ale u některých klíčových léků by revize cenotvorby jistě pomohla, aby byly na českém trhu dlouhodobě dostupné. Dalším obecným řešením by jistě mohla být aktivita Evropské komise, která by mohla vypracovat nadnárodní regulaci, která by pomohla zajistit dostatek léků ve všech zemích Evropské unie. Připomeňme si, že současná vláda donedávna předsedala Evropské komisi, přesto však v této oblasti aktivní nebyla. Dalším možným řešením, jak pomoci českým pacientům v době krize nedostatku léčiv, by byla úprava systému distribuce léčiv tak, aby bylo zajištěno, že malé lékárny nebudou trestány za to, že drží léky skladem. Problém totiž je, že u léčiv může ze dne na den dojít k přecenění. Pokud malá lékárna nakoupí léky a během doby, kdy je má na skladě, se léky přecení na nižší cenu, musí je pak lékárny prodávat se ztrátou. To je nejenom nemotivuje, ale přímo odrazuje držet na skladě větší množství důležitých léků tak, aby pokryly potřeby pacientů. Poněkud dlouhodobější problém, který je ale jistě taky k zamyšlení, je, zda více neovlivňovat to, jak se tvoří lékárenská síť, abychom zajistili, že lékárny jsou dostupné pro všechny i v regionech. V neposlední řadě mělo Ministerstvo zdravotnictví možnost zajistit mimořádný dovoz léčiv ze zahraničí, této možnosti ale začalo využívat pozdě a využívá jí příliš málo. Jak vidíme, možností, jak řešit současnou krizi nedostatku léků pro české pacienty, není málo. To je několik málo podnětů, které mimo jiné vzešly z kulatého stolu, který jsme na tuto problematiku uspořádali. Já však nemohu suplovat práci Ministerstva zdravotnictví se stovkami úředníků a odborníků. Komplexní a efektivní řešení musí vymyslet ministerstvo, potažmo vláda. Mým cílem každopádně je ukázat, že jsou opravdu akutnější a důležitější úkoly, na které se nyní vláda musí zaměřit, a pokud mermomocí chce nějaké zákony projednávat zrychleně, měly by to být právě ty, které zajistí léky pro české pacienty. Takových zákonů jsme se však dosud nedočkali a cokoliv, co teď přijde, už bude pozdě. Doposud jsem se věnoval tomu, že vláda neřeší důležitější problémy a naopak na sílu tlačí otázky, které by měly být předmětem řádného legislativního procesu. Výhrady mám ale k návrhu zákona jako takovému. Nechci příliš opakovat své předřečníky, ale chtěl bych poukázat na nesystémovost přístupu vlády. Pokud vláda skutečně chce šetřit na státním rozpočtu, prosím, musí se na to ale jít konstruktivně a komplexně. Již minimálně od minulého roku se hovoří o potřebě důchodové reformy, za dobu vlády Petra Fialy však neproběhla žádná větší debata o podobě takové reformy. Tady musím jenom poznamenat, že vláda teď na posledním zasedání slíbila reformu do konce tohoto roku. Aktuální návrh nejenže reálně snižuje důchody, ale porušuje základní princip, na kterém je důchodové pojištění založeno, a to princip zásluhovosti. Oproti smyslu a účelu zákona dochází k plošnému navýšení důchodů, čímž se zásadně popírá princip zásluhovosti typický pro subsystém sociálního pojištění. U nízkopříjmových důchodů je téměř zachována původní výše valorizace, čím je však důchod vyšší, tím procento valorizace klesá. Tím dochází k značnému narušení vazby na zásluhovost důchodů. Zatímco u nižších důchodů se jedná o ztrátu nulovou nebo ve výši stovek korun, u průměrného důchodu se jedná o ztrátu 1 000 korun měsíčně a u důchodů vyšších až o 3 000 korun měsíčně. Nepochybně je možné se bavit o tom, zda princip zásluhovosti je tím, na čem má důchodový systém i nadále stát, nebo by bylo dobré jej opustit. Má se tak ale rozhodnout na základě rozsáhlé diskuse a po zvážení dosavadní judikatury Ústavního soudu v této oblasti, ne na základě dílčí ad hoc novely, ke které přistoupí současná vláda proto, že nestihla komplexnější návrh připravit včas. Takže to je první projev pana Špičáka, který nemohl vystoupit. Druhý projev. Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, problematika toho, za jakých okolností je možné vyhlásit stav legislativní nouze, byla velmi podrobně analyzována v nálezu Ústavního soudu, který zde již někteří mí předřečníci zmiňovali. Pojďme si nejprve připomenout, za jakých okolností jednací řád Poslanecké sněmovny umožňuje vyhlásit stav legislativní nouze. Předsedkyně Poslanecké sněmovny stav legislativní nouze vyhlásí na základě žádosti vlády jen a pouze za mimořádných okolností, kdy je splněna jedna z následujících podmínek: a) buď jsou ohrožena základní práva a svobody občanů, b) nebo je ohrožena bezpečnost státu, c) nebo musí státu hrozit značné hospodářské škody. Pro stávající vládu jsou důchodci škoda, že jsou na škodu vlastně. Vláda by nejraději asi je zrušila, protože když jim dá peníze, tak říká, že jsou to škody. To je fakt nepochopitelné. Nevím, kdo to vymyslel, ale je to peklo. S tímto stavem je samozřejmě potřeba nakládat velmi opatrně, neboť jsou při něm zásadním způsobem zkrácena práva opozice. Je pravdou, že ve stavu legislativní nouze byl během nejhorších měsíců pandemie covid-19 schvalován i pandemický zákon. V případě pandemického zákona však šlo jednoznačně o splnění jednoho ze základních předpokladů vyhlášení stavu legislativní nouze, a to, že šlo o mimořádnou událost. Byly ohroženy životy celé populace, jednalo se o nový virus, který měl v některých zemích obrovskou úmrtnost. Jednalo se o událost, se kterou náš právní řád absolutně nepočítal. V době, kdy naše vláda navrhovala projednání pandemického zákona ve stavu legislativní nouze, bylo nezbytné zajistit adekvátní nástroje pro zvládání epidemie onemocnění, a to i pro období po skončení nouzového stavu. Tehdy totiž byl postup pro zvládání epidemií upraven pouze v zákoně o ochraně veřejného zdraví, který ale neumožňoval v potřebné míře reagovat na specifika pandemie covidu. Bylo tedy naprosto nutné přijmout speciální pravidla pro takové situace, která umožňovala Ministerstvu zdravotnictví flexibilně reagovat vydáváním mimořádných opatření ke zvládání epidemie. Nezapomeňme, že použití stavu legislativní nouze ke schválení pandemického zákona se již dostalo před Ústavní soud, který takový postup schválil. Ve svém nálezu z roku 2021 Ústavní soud prohlásil následující. Reálně tak hrozilo, že při urychleném nepřijetí pandemického zákona by se veřejná moc přinejmenším dočasně ocitla bez účinného právního rámce řízení boje s pandemií, který by jí umožňoval přijímat k tomu potřebná mimořádná opatření. V hrozícím právním vakuu pravomoci vydávat mimořádná opatření potřebná k účinnému řízení boje s pandemií spatřuje Ústavní soud legitimní důvod pro zkrácené projednávání návrhu pandemického zákona. Rád bych také připomněl, že jedním z důvodů, proč vůbec bylo nutné v únoru 2021 pandemický zákon přijímat, bylo, že tehdejší opozice, tvořená nynějšími vládními stranami, blokovala vyhlášení nouzového stavu, který byl jedinou rozumnou alternativou pro zvládání epidemie v té době. Rád bych se proto ohradil proti tvrzením, že je aktuální stav legislativní nouze přijatelný, protože vláda ANO s ČSSD jej taky využívala. Není. Vláda ANO jej použila v případě, kdy se zde obrovskou rychlostí šířil nový, neznámý virus, který ohrožoval životy a zdraví našich obyvatel, a bylo potřeba rychle reagovat. Šlo o novou mimořádnou situaci. Proti tomu v současné situaci nejde o nic nového. To, že vláda bude muset přistoupit k mimořádné valorizaci, bylo jasné už minimálně od podzimu minulého roku. Již tehdy ekonomové varovali, že inflace takřka jistě překročí hranici, za kterou bude nutné důchody mimořádně valorizovat. Důvod, proč je nyní změna těchto pravidel projednávána ve stavu legislativní nouze, je zejména neschopnost vlády reagovat na ekonomické fenomény včas a připravit návrhy zákonů dostatečně brzy, aby mohly projít řádným demokratickým procesem ve Sněmovně. Z tohoto důvodu je z mého pohledu zcela nepřijatelné, aby novela zákona o důchodovém pojištění byla projednávána ve stavu legislativní nouze. [[(23.20 hodin)]] Právo, ústavní právo promluvit bylo upřeno i kolegovi Bělicovi. Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, zákon o jednacím řádu Poslanecké sněmovny hovoří jasně o tom, jaké jsou podmínky vyhlášení stavu legislativní nouze. Předsedkyně Sněmovny na návrh vlády stav legislativní nouze vyhlásí pouze za mimořádných okolností, pokud jsou zásadním způsobem ohrožena buď základní práva a svobody občanů, nebo bezpečnost státu, nebo státu hrozí značné hospodářské škody. Žádné nehrozí, samozřejmě. Pojďme si rozebrat tyto podmínky podrobně. Otázkou, kdy lze vyhlásit stav legislativní nouze, se dopodrobna zabýval Ústavní soud ve svém nálezu z 1. března 2011. V tomto nálezu Ústavní soud judikoval, že podmínkou vyhlášení stavu legislativní nouze není jen hrozba určitých negativních důsledků, ale především existence mimořádné okolnosti, která má potenciál ohrozit základní práva a svobody zásadním způsobem, anebo když státu hrozí značné hospodářské škody. Za mimořádnou okolnost tak lze považovat jen takovou okolnost, která se zjevně vymyká běžnému průběhu politických procesů vnitřních i vnějších, anebo může jít o okolnost, kterou představují přírodní katastrofy. Právě kvůli mimořádné povaze okolností je ústavně přijatelné výrazně omezit práva opozice a zásadně zkrátit legislativní proces. Byla zde tedy splněna podmínka mimořádných okolností? Z mého pohledu rozhodně ne. V čem by mimořádné okolnosti spočívaly? Hlavní problém aktuálně tkví v tom, že vláda nepočítala s dotačním finančním balíkem pro mimořádnou valorizaci důchodů. Tak to není pravda, protože pan ministr financí říká, že ty peníze má. Ta by totiž v letošním roce měla dosáhnout zhruba 35 miliard, na což v rozpočtu nebylo pamatováno, ale pan ministr Stanjura to zařídil a peníze má. A je to směšných 0,85% výdajů státního rozpočtu 2023. Rozhodně ale nejde o mimořádnou či nepředvídatelnou okolnost. O tom, že v letošním roce dosáhne inflace takové výše, že bude nutné přistoupit k mimořádné valorizaci důchodů, vláda musela vědět již od minulého roku. Asi jo, i když Rusnok tedy predikoval něco jiného. Upozorňovali na to odborníci z Národní rozpočtové rady. Ano. Ve svém stanovisku z 8. prosince 2022 Národní rozpočtová rada doslova uvedla: Schválený rozpočet je také zatížen vysokou mírou nejistoty. Rizikem ve směru vyššího deficitu jsou výdaje na mimořádnou valorizaci důchodů v roce 2023. Na základě očekávaného vývoje inflace lze odhadovat, že k překročení pětiprocentní hranice nárůstu spotřebitelských cen od data relevantního pro stanovení výše řádné valorizace dojde v lednu 2023, což bude znamenat spuštění mimořádné valorizace dávek důchodového pojištění v červnu. To si vyžádá dodatečné výdaje okolo 20 miliard - no, bylo to 34, chybí 19, ale vlastně nechybí, protože pan Stanjura je má - které nejsou aktuálně v rozpočtu předpokládány. Samozřejmě, státní rozpočet je vždycky zajímavý. Plánují se výdaje, příjmy, tam se čaruje vždycky. Vzhledem k vysoké částce nelze rozumně předpokládat, že ji bude možné pokrýt z úspor v jiných položkách státního rozpočtu. Má navíc jít o již třetí mimořádnou valorizaci důchodů v řadě. K mimořádné valorizaci se přistupuje, pokud meziměsíčně inflace ve sledovaném období dosáhne alespoň pět procent. V lednu 2022 přitom tento parametr dosáhl úrovně 8,2 % a inflace byla v průběhu roku 2022 rekordní. No proč? Protože vláda zkrátka ji nechce zarazit. Bylo proto naivní se domnívat, že v letošním roce nebude nutné přistoupit k mimořádné valorizaci důchodů. O nepředvídatelnou okolnost tedy jistě nešlo. Je pak samozřejmě otázka, proč tedy vláda předkládá novelu zákona o důchodovém pojištění takto pozdě, když o okolnostech, za kterých má dojít k mimořádné valorizaci důchodů, věděla již měsíce. Důvodů samozřejmě může být víc. Jedním z nich samozřejmě jsou prezidentské volby. Umím si velmi dobře představit - to říká Bělica - že současná vládní koalice se rozhodla taktizovat a nepředložit návrh na snížení růstu důchodů před volbami, aby tím nemobilizovala voliče důchodového věku. Možné je samozřejmě také to, že vláda chtěla udržet rozpočet opticky pod schodkem 300 miliard korun, a proto záměrně vynechala některé výdaje, se kterými ale musela počítat. V neposlední řadě není samozřejmě vyloučeno ani opomenutí vlády. To jsme ostatně viděli při předkládání zásadních zákonů v tomto volebním období již několikrát. Vzpomeňme si jen, jak rapidně rostly ceny energií v průběhu celého loňského roku. Již od března roku 2022 se hovořilo o potřebě zastropovat ceny energií pro domácnosti. Přesto však vláda k přijetí novely energetického zákona, která tuto úpravu umožňovala, přistoupila až v září, a to znovu ve stavu legislativní nouze. I tehdy přitom šlo o situaci, za které byl zákon schvalován v legislativní nouzi pouze z důvodu liknavosti vlády Petra Fialy. Z mého pohledu tedy podmínka mimořádných okolností při vyhlašování stavu legislativní nouze nebyla naplněna. Je potřeba mít na paměti, že vláda by při využívání institutu stavu legislativní nouze měla postupovat v souladu s principem proporcionality. To znamená, že by měla poměřovat dopady omezení práv opozice i veřejnosti zkrácením legislativního procesu s přínosem, který má stav legislativní nouze přinést. To jasně řekl i Ústavní soud v bodu 85 svého nálezu z 1. března 2011. V něm Ústavní soud zdůraznil, a zde cituji, že je nezbytné poměřovat též intenzitu důvodů stavu legislativní nouze ve vztahu k omezení dotčených ústavních principů, neboť zájem na zabránění nebo odstranění jejich důsledků by měl s ohledem na chráněné hodnoty podle § 99 odst. 1 jednacího řádu v konkrétním případě převážit nad zájmem na řádném průběhu legislativní procedury. Musí být zřejmé, jaké konkrétní důsledky hrozí podle vlády pro hodnoty vymezené v tomto ustanovení, tedy co odůvodňuje závěr o hrozbě značných hospodářských škod nebo ohrožení základních práv a svobod nebo bezpečnosti státu. Tyto důvody přitom nesmí být svévolné a konkrétní návrh zákona, jehož projednávání ve zkráceném jednání vláda navrhuje, musí představovat vhodný prostředek zamezení vzniku či trvání předmětného ohrožení veřejného zájmu. Je vhodné zdůraznit, že jednací řád umožňuje i jiné postupy, které slouží ke zrychlení legislativního procesu. Jsou jimi například schválení zákona v prvním čtení či zkrácení lhůt. Je samozřejmě jasné, že vláda využívá stavu legislativní nouze hlavně proto, že je pro opozici velmi obtížné projednávání zákona ve stavu legislativní nouze zabránit. O to větší opatrnost je ale potřeba volit při používání stavu legislativní nouze jako nástroje prosazování zákonů. Tak to řekl i Ústavní soud ve svém nálezu z roku 2011. Kromě toho je podle Ústavního soudu vláda povinna přistupovat k využívání stavu legislativní nouze s maximální opatrností. Soud se také vyjádřil k tomu, že je zodpovědností každé vlády, aby při sestavování návrhu zákona o státním rozpočtu vycházela z platných právních předpisů. V případě, že vláda považuje za účelné dosáhnout jejich změny, je její povinností, aby včas realizovala své oprávnění podat odpovídající návrh zákona, jehož prostřednictvím by dosáhla požadovaných změn. Ani to zde ale nebylo dodrženo. Z mého pohledu u novely zákona o důchodovém pojištění opravdu nejsou dány podmínky pro schválení ve stavu legislativní nouze. Vidím to tak nejen já, ale i řada ústavních právníků. Marek Antoš z Právnické fakulty Univerzity Karlovy například zveřejnil 21. února stanovisko, ve kterém doslova říká, že případ, kdy vláda včas nereagovala na vývoj, který byl znám po řadu měsíců, a teď se na poslední chvíli snaží prosadit změnu zákona a bojí se obstrukcí opozice, rozhodně nelze považovat za mimořádné okolnosti. Je z mého pohledu nepřijatelné, aby si vláda dělala z ústavního pořádku trhací kalendář a šla přes mrtvoly jen proto, aby si udržela opticky dobře vypadající rozpočet. Proto jednoznačně nemohu podpořit návrh na vyslovení, že stav legislativní nouze trvá. Pokud by snad předložený návrh nakonec skutečně byl schválen v legislativní nouzi, bude mě opravdu zajímat, jak se k tomu postaví Ústavní soud. Podle mě je pravděpodobnost, že Ústavní soud takovou novelu zruší, opravdu velmi vysoká. [[(23.30 hodin)]] Teď mám tady paní Jermanovou, té jste taky nedovolili mluvit. Vážený, pane předsedo, paní předsedkyně, bude lepší... Vážení spoluobčané, dámy a pánové, to bude jednodušší. Sešli jsme se tu dnes proto, že vláda chce prostřednictvím legislativní nouze hasit požár, který sama zapálila. Nevidím skutečný důvod pro to, aby byla vyhlášena, a nejsem v tom sama. I vláda moc dobře tuší, že její důvody nemají oporu v české legislativě. - [[Ke stenografce:]] Já vám ty projevy potom dám, paní kolegyně. Neslyší paní. - I vláda moc dobře tuší, že její důvody nemají oporu v české legislativě. Prostě to jen zkouší, kdyby to náhodou vyšlo. Ztrácí tu čas, jak je jejím zvykem. Tentokrát na to, aby se vlomila do zavřených dveří. Je to zbytečné a nedůstojné. Navíc to je plýtvání, energií, ano, drahé energie, času a peněz, která by se dala využít na řešení skutečných problémů. Vláda se pokouší demonstrovat sílu, kterou v Poslanecké sněmovně má. Tak to jsme viděli. Totálně nás převálcovali. A zítra ještě budou pokračovat. Možná to s pomocí té síly vyjde, ale jen tady. Tak ano. Další zdi v podobě Senátu, možná podpisu prezidenta a především pak Ústavního soudu neprorazí ani beranidlem, které si vzala na pomoc. No, to nevím. Pokud by se tak stalo, tak jsou tady vážné obavy, zda ještě žijeme v demokratickém a právním státě. No, nežijeme, tak jsem říkal, že žijeme v totalitě nové. Jediný vládní argument je, že by státu vznikly škody. Pojďme si o nich něco říci. Kdy, kvůli komu a jak by vznikly. Předně to, že se budou zřejmě důchody valorizovat, mohla vláda předpokládat už před mnoha měsíci. Vysoká inflace se dala předvídat, koneckonců právě vysoká inflace je důsledkem ekonomické politiky současné vlády třetí nejvyšší v Evropě. Ano, těší se, vláda inkasuje stovky miliard, které platí lidi a hlavně důchodci. No, ale vrátit nechce nic. U některých komodit, jako je oblečení nebo obuv, máme dokonce smutné prvenství. Mezi nejhoršími jsme třeba u potravin, u služeb, u cen v restauracích, ve zdravotnictví. Alespoň o tom hovoří čísla Eurostatu. Zatímco v Evropě je inflace 10 %, u nás je 19,1, podle Eurostatu tedy bezmála dvojnásobná. Hůře je na tom pouze Maďarsko a Lotyšsko. Na druhou stranu jsou v Evropě země, kde je kolem 6 %. Španělsko 4,5. Rozhodně nejde o státy, které by měly nízký deficit nebo byly uzavřené. Španělsko, si myslím, že je podstatně zadluženější než my. Otevřenost naší ekonomiky, tedy dovoz inflace ze zahraničí a schodek rozpočtu, je hlavním argumentem, kterým chce vláda utišit kritiky, říci, že za to nemůže. Jasně. Bojovat proti inflaci má ČNB. To je ještě horší než vláda, nebo stejná devastace naší země, ale vláda má zarazit tu inflaci. Ale už jsem to tu opakoval stokrát, ale je jasné, že provládní média to nenapíšou. Může. Inflace jde plně na vrub této vlády, která měla rok na to, aby se jí postavila, a dělala to špatně. Svalování na někoho jiného nebo vymlouvání neobstojí. Když se podíváme na čísla z jiných zemí Evropy, tak máme jasný obrázek. Při takové inflaci vláda mohla předpokládat, že bude nutná mimořádná valorizace, státní rozpočet tedy tomu měl být přizpůsobený. Pokud vláda nyní hovoří při ospravedlnění nouzového stavu o hospodářských škodách, pak si za ně může sama. Navíc to nejspíš nebude tak úplně horké, protože sám pan ministr financí v neděli připustil, že to rozpočet... ne asi neohrozí, ale řekl, že má peníze. Řekl to už i v lednu, že to je brnkačka. Tak kde je problém? Mám z toho dojem, že to prostě zkoušíte, co všechno si můžete dovolit. Můžou, protože mají tu totalitu. Občas také slyšíme, že předchozí vláda přece také sáhla k legislativní nouzi. Můžete jí přisoudit cokoliv, ale že by měla prsty v covidové epidemii, to asi můžete těžko. V ohrožení bylo zdraví a životy lidí. A mimochodem, 2021 byl propad HDP 5,5, že Alenko? Tato vláda má stále růst, my jsme měli propad a ještě nám to vyčítali, že jsme dali 370 miliard. A zdravím všechny živnostníky, voliče ODS. Od nás jste dostali peníze, od nich nic. Ještě ten paušál vám zhorší, nebojte. Ohrožené bylo zdraví a životy. To, jak asi sami uznáte, je trochu jiný kalibr obav. Možná byste si mohli vzpomenout, jaká byla situace? Celosvětový nedostatek kvalitních roušek, nikdo pořádně nevěděl, co všechno covid dokáže způsobit. Vědělo se, že jde o vysoce nakažlivou nemoc, která může snadno sebrat život zejména u těch, kteří mají podlomené zdraví. To, že se na covid dnes díváme jinak, je dáno vakcinací a vytvořením imunity. Tehdy svět neměl dostatečné informace, proto bylo lepší sáhnout možná k přísnějším, ale rozhodně bezpečnějším opatřením. Snad uznáte, že nynější pohnutky k nouzovému stavu jsou oproti tomu malicherné. Ne nadarmo se totiž říká, že pokud nejde o život, nejde o nic. V jednacím řádu Poslanecké sněmovny je stav legislativní nouze spojený s pojmem mimořádná událost, přičemž se opíráte o další termín - značné hospodářské škody. Jo, takový solární tunel, 600 miliard, pamatujete? Tady to odsouhlasili, Topolánkovo dílo, 600 miliard pryč. To byla škoda! Ale to nebudu dneska číst. Už z toho, co jsem řekla - [[Smích v sále.]] - já to říkám za paní Jermanovou - je zjevné, že o mimořádnou událost nejde, dala se snadno předvídat. Pokud mluvím o značných hospodářských škodách, tak to s nimi také horké nebude. Ač nejde o malou částku, pak je chybou vlády, že s ní nepočítala, anebo možná, jak vyplývá z nedělního vyjádření, počítala. Tím spíš nejde o mimořádné a značné hospodářské škody. Nechápu, kdo tohle vymyslel? Fakt. To je peklo. Říct, že důchodci dělají škody, důchodci, kteří vybudovali tuto zemi. Tuto zemi vybudovali. Bylo by dobré udělat takovou analýzu, co se postavilo za Karla IV., za Tomáše Garrigua Masaryka, nějakou diplomku, to potřeba... po tom, co se stavělo a co se postavilo od revoluce. To by bylo zajímavé. Ale důchodci byli u toho a těm vděčíme za to, že žijeme v této krásné zemi. Proto jsem přesvědčena, že u Ústavního soudu návrh narazí. No nenarazí, když pan právník říká, že má seznam nových ústavních soudců, ne? Jedna parta, jedna totalita! Můžete si stěžovat na lampárně. Vyhlášení stavu legislativní nouze a projednávání návrhu zákona ve zkráceném jednání zásadním způsobem mění strukturu zákonodárného procesu a omezuje jeho podstatu na samotné vyslovení souhlasu nebo nesouhlasu. Tento postup lze akceptovat jen jako výjimku z pravidla, a to za předpokladu zvlášť závažných důvodů, kdy zájem na bezprostředním přijetí zákona v kontextu konkrétních okolností převáží nad obecnými požadavky, které ve vztahu k zákonodárnému procesu vyplývají z ústavního pořádku. Jak již bylo zdůrazněno, orgánem primárně příslušným k posouzení, zda se o takovou situaci jedná, je vláda a posléze Poslanecká sněmovna, nikoliv Ústavní soud. Ale my všichni doufáme, že pan prezident se stane prezidentem všech a že to zamázne a že ten Ústavní soud to nedostane ani na stůl. Ideální situace. Nelze však akceptovat využití tohoto mimořádného institutu jako běžného nástroje omezení zákonodárné procedury parlamentní většinou, kdykoliv opozice vysloví nesouhlasný postoj k návrhu zákona a k zabránění nebo oddálení jeho přijetí využije jednacím řádem stanovené prostředky. Není bez zajímavosti, že tehdy, kdy Ústavní soud reagoval na chování vlády, to byla právě vláda ODS, která chtěla omezit podporu stavebního spoření, narazila tehdy na ústavní soudce. A není to opět pod stejným stranickým praporem? No to ne úplně. Těch praporů už je pět, jeden nestačí. Jenom připomínám, že jsme od roku 2014 ODS porazili osmkrát. Ale to média nenapíšou, a to nevadí. Mimochodem stavební spoření ODS leží v žaludku už dlouho. I současná vláda si vzala za úkol tento finanční produkt, jehož kořeny sahají do osmnáctého století, zlikvidovat, místo aby ho v současné bytové krizi podporovala. [[(23.40 hodin)]] Ale vraťme se k tématu. Podle mého názoru jde v případě pokusu dnes vyhlásit legislativní nouzi jednoduše o snahu o omezení zákonodárné procedury parlamentní většinou. Nic víc za tím není. Za chvíli se s takovou může stát, že bude Poslanecká sněmovna pracovat povětšinou v režimu legislativní nouze. Kdykoliv bude na pořadu kontroverzní zákon, se kterým má opozice problém, tak ho vyhlásí. Nejde o první pokus vlády něco takového udělat. Vláda prostě jen včas nereagovala na vývoj, který byl známý po řadu měsíců, a teď se na poslední chvíli snaží prosadit změnu zákona. A musím podotknout, oprávněně se bojí obstrukcí opozice. Je totiž naší povinností a odpovědností, když už ji vláda nemá, zastat se oprávněných nároků velké části občanů. Musíme zamezit tomu, aby chyby vlády odnášeli ti nejvíce zranitelní. Chtěla bych jen připomenout, že nejde jen o starobní důchodce, ale například i o invalidy. Obě tyto skupiny nemají jiný způsob, jak kompenzovat ve svém rozpočtu rostoucí ceny, než z důchodu. Vláda by vlastně měla být ráda, protože se ji snažíme uchránit od čeho? Od blamáže. Je totiž velmi pravděpodobné, že pokud by nakonec pětikoalice na sílu změnu valorizace prosadila a všechno proběhlo podle jejího vysněného scénáře, tak téměř s jistotou narazí u Ústavního soudu. Chyba. Pan právník z ODS tvrdí, že mají to v kapse, že ten soud zná a takhle rozhodne, už to ví dopředu. Nedává pozor ještě k tomu. Pak bude muset doplácet, rozdíl důchodcům přepočítávat. Zda toto odnesou jak příjemci důchodů, tak ale i úředníci, kteří jsou této vládě rovněž trnem v oku? Znovu budou muset dělat práci, kterou by nemuseli, budou muset odkládat běžnou agendu, a pak se na ně snese zase vlna kritiky. Že za to může vláda, která neustále vymýšlí další nesmysly, to jim premiér Fiala určitě nepřizná. Až to někomu může asociovat parafrázi výroků z Básníků o vymýšlení lejster. Těch změn a nových lejster ve stylu odvolávám, co jsem odvolal, má tato vláda na svědomí už nespočetně. Tato vláda za 430 dní ani jednou nevyhodnotila to programové prohlášení vlády, které vlastně stále mění. A za chvíli podle mě není potřeba žádné. Pokud bude tímto způsobem pokračovat, tak pro lidi, úředníky klesne na nulu jakákoliv šance se v platných předpisech a lejstrech orientovat. Legislativní nouze není institut, který by bylo dobré zneužívat. A v tomto konkrétním případě o jeho zneužití jde. Těžko lze předpokládat, že by se Ústavní soud zachoval jinak, než naložil se stejným zněním jednacího řádu před lety. Připomenu, že tehdy dospěl k závěru, že stav legislativní nouze je možné vyhlásit dvěma způsoby. První je schválený ústavní většinou, a to bez hlasu opozice pětikoalice nedokáže, a druhou je bezprostřední hrozba podobná jako válečný stav. Konkrétně, tady zase budu citovat. Je-li bezprostředně ohrožena svrchovanost, územní celistvost, demokratické základy České republiky nebo ve značném rozsahu vnitřní pořádek a bezpečnost, životy a zdraví, majetkové hodnoty nebo životní prostředí, nebo je-li třeba plnit mezinárodní závazky o společné obraně, může se vyhlásit podle intenzity územního rozsahu a charakteru situace nouzový stav, stav ohrožení státu nebo válečný stav. Nic takového tu ale nehrozí. - Hrozí! Tady je ohrožena ta demokracie přece. 43 %. Politik, který zastupuje jenom 43 % voličů, si tady dělá, co chce. V naší zemi všechno ovládli. Koalice si zahrává s nástrojem, který by měl být používán velmi citlivě. Balancuje na hraně porušování lidských práv. Ano, super. Já taky nemám právo být v politice. Proto dělají ty lex Babiš jedna, dva, tři, čtyři a tak dále. Při jednání v režimu legislativní nouze dochází ke zkrácení legislativních procedur a omezení práv parlamentních opozice. Relativizují se tak demokratické principy, na nichž je naše demokracie postavena. Považuji to za mimořádně závažné ohrožení kvality demokracie občanské společnosti. Tato vláda to dělá různými způsoby, opakovaně. Zmíním zde restrikce, regulace a manipulace v rámci mediálního prostoru. No tak to je jasný, ale ČT si necháme na zítra. Nechci zde malovat čerta na zeď, ale z chování Fialovy vlády nemívám dost často dobrý pocit. Už jen to, že dělí společnost na demokratickou a nedemokratickou. Ano. Ten 1 milion 951 [[tisíc]] voličů, co mě volili v prvním kole, byli nedemokratičtí, jak říkal pan premiér. No a nesvědčí to o tom, že by pětikoalice slepená na platformě novodobé národní fronty, hezky, chápala občanskou společnost a skutečně demokratické principy. Ďábel se zpravidla nevydává za ďábla, ale jedná tak. Ráda bych zde zdůraznila, že zdůvodnění vlády je pro vyhlášení legislativní nouze nedostatečné. Máme k dispozici text, ze kterého bych ráda citovala. V něm se uvádí: Snížení nadcházející mimořádné valorizace je nezbytný krok pro stabilizaci veřejných financí, které čelí zásadním problémům nejen z důvodu rychle rostoucích důchodů, ale i z důvodu mimořádných výdajů vyvolaných dopady války na Ukrajině a globálních skokových nárůstů cen energií, vyžadujících masivní kompenzace občanům i podnikatelům. Válku na Ukrajině máme již rok, nárůsty ceny energií ještě déle. Kompenzace jsou ubohé. No nejsou žádné. Jde tedy zase jen o výmluvy. Rok je dlouhá doba na to, aby nemusela být nyní vyhlašovaná legislativní nouze. V posledních dnech či týdnech se nic mimořádného a neočekávaného nestalo. Legislativní nouze není něco, co by šlo vyhlašovat na základě náhlého rozhodnutí, hnutí mysli nebo emocionálního rozpoložení. Je to věc, kde bych očekávala, že uvidíme test proporcionality, úvahu, kde budou zohledněna rizika na jedné i druhé straně. Nic takového tu nemáme. Ani nemusím dvakrát zdůrazňovat, že budu jednoznačně proti vyhlášení stavu legislativní nouze. Děkuju za pozornost. Paní Pastuchovou taky omezili. Dvakrát. Vážené kolegyně a kolegové, vládo. Dnes tu debatujeme o vašem záměru změnit pravidla pro valorizaci důchodů. Co k tomu říct a nepoužívat nehezká slova? Chápu, že se vládní koalici nelíbí, co tu dnes slyší. A oni nás neposlouchají, tak buďte v klidu. Role opozice není sedět a mlčet, když vláda svými kroky záměrně poškozuje některou skupinu obyvatel. Dnes jsou to důchodci, zítra to může být někdo jiný, kdo dnes třeba vaše kroky neodsuzuje, protože si neuvědomuje, že i jeho poškozují nebo jednou poškodit mohou. Pokud si zákon o snížení valorizace penzí na sílu prosadíte, ovlivní to nejenom jejich růst nyní, ale pro všechny další roky. Trvale budou prostě nižší. Jsou to drobné, ale oni už vědí deset let dopředu, co bude. To je neuvěřitelné! To mají byznys plán. No a proč jste s tím krokem přišli teď? Je po všech možných volbách. Díky bohu další jsou až příští rok. Do dalších máme více než rok. Právě na to jste čekali, jinak si to neumím vysvětlit. Chápala bych, že je to pro vás čas na dělání nepopulárních kroků, ale neměli byste takto odstraňovat svoje vlastní chyby. Protože jak jinak nazvat to, že váš návrh státního rozpočtu, který jste si opět na sílu prosadili, s částkou na mimořádnou valorizaci penzí nepočítá? Nemají to v rozpočtu, ale pan Stanjura má peníze někde v šuplíku asi nebo v trezoru, když to nemá na papíře. A to i přesto, že už v době jeho tvorby bylo jasné, že k valorizaci dojde a že bude významná. Odborná i politická veřejnost na to poukazovala. V médiích se dlouhodobě píše, o kolik důchody vzrostou, lidé s těmi penězi počítají. Vaše vláda tak zcela vědomě připustila současnou krizovou situaci a sama ji vytvořila a teď chce své selhání řešit na úkor skupiny, která se může nejobtížněji bránit. Řešíte problém na úkor osob, které si výši svého důchodu poctivě zasloužily celoživotní prací. V tomto případě to není klišé. Odváděly hodně a dlouho. Já bych se ráda věnovala konkrétním věcem z vašeho návrhu a vezmu to podle důvodové zprávy, kterou jste nám k němu předložili. Abychom vždy věděli, o čem mluvím, vezmu to popořadě. Vždy vám ocituji z důvodové zprávy a následně k jejím pasážím připojím svůj komentář. [[(23.50 hodin)]] Cituji: Období pro zjišťování růstu cen podle § 67 odst. 4 ZDP začíná měsícem, který následuje po posledním měsíci období použitého při posledním zvýšení procentní výměry důchodů. Poslední zvýšení bylo zvýšení v řádném termínu od ledna 2023 a posledním měsícem období pro zjišťování růstu cen při tomto zvýšení byl červen 2022. Další období pro zjišťování růstu cen tedy začíná červencem 2022. Období pro zjišťování růstu cen končí měsícem, ve kterém došlo k překročení růstu cen o 5 %, to je měsícem lednem 2023. Růst cen měřený změnou indexu životních nákladů domácností důchodců v lednu 2023 dosáhl 8,6 % a za celé období od června 2022 pak 11,5 %. O stejné procento, tedy 11,5 %, by se měly, pokud nedojde ke změně právní úpravy, v červnu 2023 zvýšit procentní výměry vyplácených důchodů. Současně všechny důchody přiznané v roce 2023 i měsících následujících po červnu se budou v okamžiku přiznání automaticky zvyšovat stejným způsobem. Jsem přesvědčená, že právě v tomto odstavci je vystižena zásadní právní překážka pro přijetí navrhované právní úpravy. Období, za které se valorizace počítají, skončilo. Nárok na mimořádnou valorizaci již vznikl. Nyní běží lhůta, kdy k ní má dojít. Tato lhůta končí v červnu. Novela, kterou prosazujete, by tedy měla platit až pro příští valorizační období. Není možné měnit pravidla uprostřed hry. Dále píšete, že v porovnání s předinflačním rokem 2021 dojde k poklesu kupní síly důchodu v průměru o 2,6 %, zatímco reálná hodnota průměrné mzdy poklesne o 11,4 %. Já bych tedy ráda připomněla, že příjemce mzdy je schopen pracovat a vydělat si více. Navíc i tady platí, že na příjemce nižších mezd dopadá inflace více, protože se více týká nezbytných věcí, jídla a bydlení. Budeme tedy zvyšovat nízké mzdy bez ohledu na výkon? Ne, znovu opakuji, 1 500 Kč/megawatt a všichni jsou happy, akorát to nikdo nechápe. Nebo chápe, protože ti lidi, kteří řídí tuto zemi, a tato vláda to nechtějí. To je jednoduché. Cituji dále: Zvýšení důchodů v mimořádném termínu v podobě podle současného právního stavu by znamenalo zvýšení výdajů státního rozpočtu na dávky důchodového pojištění v roce 2023 o 34,4 miliardy. A jaký je meziroční nárůst sociálního pojištění 2023? Plus 60 je tam, to je číslo ministra financí, a v roce 2024 pak o dalších 58,8 miliardy. No, tam jsou jasně obrovské peníze. Co k tomu říct? Vláda sama zcela vědomě připustila situaci, kdy podání žádosti o předčasný důchod zaručilo jeho budoucím příjemcům vyšší výměru důchodu, než kdyby čekali na řádný termín odchodu do důchodu. Ministr Jurečka na tuto výhodu, v uvozovkách, dokonce upozorňoval a vyzval lidi, aby toho využili. Udržitelnosti důchodového systému to určitě neprospělo. O mravní stránce jeho kroků bych se raději nevyjadřovala. Peníze, které nyní logicky chybí, mají zaplatit důchodci? Skupina, která si z velké části nedokáže navýšit prostředky k životu, má sanovat nepromyšlené kroky vlády? Argumentů z důvodové zprávy o mezigenerační solidaritě a o tom, že zatímco kupní síla v kontextu k průměrné mzdě mezi lety 2021 a 2023 klesne o 11,4 %, zatímco reálná hodnota průměrného důchodu za stejné období by tedy měla vzrůst o 0,3 %. Vy stále říkáte, že inflaci mají důchodci saturovanou průběžně. Není to pravda. Mimořádné valorizace provádí vláda s půlročním zpožděním poté, co ke zvýšení inflace dojde. Důchodci tedy rozhodně nemají inflaci saturovanou průběžně, ale dorovnávanou v době, kdy například letos už vznikl nárok na další. Na rozdíl od lidí v produktivním věku si také většina důchodců nemůže svůj příjem zvýšit. Ale tu inflaci, kdyby srazili na 1 500 za megawatt, tak i zaměstnanci to mají, i firmy. Všichni. Všichni. Úplně jednoduché. Jak facka, fakt nechápu. Sabotáž! To je ta škoda, to je obrovská škoda. Takže mezigenerační solidarita. Ano, tak to se můžeme bavit o tom, proč mladý lidi nemají dneska na hypotéky. To je zase dílo ČNB pod vedením pana Rusnoka. A někteří experti, kteří nepostavili v životě ani psí boudu, ještě říkají, že navýšit, ještě navýšit, aby ty banky měly ještě víc! Mají 33 miliard. Kolik bude ten windfall tax? Nula! Pan Stanjura počítal 33 miliard. Dostane nulu, protože tento rok ten zisk asi bude jiný, ale zaplatí to ČEZ. A zůstane tam zase 30 % minoritářů. Neuvěřitelné. Dále uvádíte, že současné mimořádné termíny zvýšení důchodů nemají zabudovaný žádný mechanismus ochrany nejzranitelnějších skupin důchodců. Za nejzranitelnější skupinu důchodců jsou automaticky brání ti s nízkými důchody. To je ale silně matoucí až demagogické. Nízký důchod neznamená automaticky chudobu. Příjemci nízkých důchodů jsou například některé OSVČ, které platily minimální odvody. Prostředky ukládaly do majetku, ze kterého nyní mohou čerpat. Ne, ne, ne. Za naší vlády, paní kolegyně, stouply úspory obyvatelstva o 900 miliard. Za naší vlády. Proto můžou čerpat ještě. A těším se, jaké budou úspory ke konci roku 2022, to ještě nepublikovali. Důchod tak není jejich jediným zdrojem příjmů a tento životní styl si záměrně vybrali. Proč by jejich důchody měly růst na úkor bývalých zaměstnanců, kteří neměli možnost se rozmyslet, co odvedou státu a co budou kapitalizovat? Já bych ráda viděla nějakou analýzu, kdo jsou nízkopříjmoví důchodci, protože vy se jejich ochranou stále zaštiťujete. Chtěla bych tedy vědět, zda víte, kdo to je? Je-li pravda, že jsou to ve velké většině bývalé OSVČ a zda jsou to opravdu tou nejohroženější skupinou? Píšete, že váš návrh nemá diskriminační účinky. No já tedy vidím, jde o diskriminaci všech příjemců důchodů ze strany státu a zvýšení solidarity a diskriminaci příjemců, kteří odváděli déle a více. Automatické zvýhodňování nízkých důchodů bez zkoumání důvodů, které výši ovlivnily, jak jsem o tom mluvila před chvílí, zvyšuje tedy podle mého názoru riziko porušení ústavnosti. Píšete, že návrh respektuje obecné zásady ústavního pořádku České republiky a není v rozporu s nálezy Ústavního soudu České republiky. Tak tady je asi zřejmé, že spolu nesouhlasíme, jak o tom hovořila a jistě ještě bude hovořit řada mých kolegů. No, nebudou, protože je ta totalita. A vás zamázli. Tak. A Ústavní soud, jak kolega říká, mají v cajku. Nedal ten seznam ještě. Ještě bych se ráda zabývala vaším tvrzením, že váš návrh směřuje k určitému jednorázovému omezení nároku u osob se středními a vyššími důchody. To přece není pravda. To není jednorázové omezení. Týká se zásluhové části důchodů, která bude už navždy nižší pro všechny další valorizace, a to pro skupinu osob, které byl výpočet důchodu již zásadně negativně ovlivněn redukčními hranicemi. Čím více kdo odváděl, tím větší propad životní úrovně ho čeká v důchodu, aniž by proti tomu mohl něco dělat. Vláda jeho negativní situaci ještě prohlubuje. Oháníte se zajištěním udržitelnosti a finanční stability důchodového systému, ale tento váš argument je použit naprosto účelově. Proč jste se jím nezabývali v jiných případech, když vláda přijímá opatření, které udržitelnost zhoršuje? Dále v důvodové zprávě píšete, že navržená změna bude mít efekty i ve střednědobém horizontu. Její dopad bude v čase ale postupně klesat z uvedených 33 miliard v roce 2024 až na nulu. Vnímám a rozumím tomu tedy správně tak, že tu vlastně říkáte, že konsolidaci rozpočtu zaplatí důchodci? Myslíte to vážně?