297. Závěrečná zpráva vyšetřovací komise Poslanecké sněmovny k prověření činnosti příslušníků Policejního prezidia České republiky, Útvaru pro odhalování organizovaného zločinu Policie České republiky a státních zástupců Vrchního státního zastupitelství v Olomouci v souvislosti s reorganizací ÚOOZ a ÚOKFK Policie České republiky k 1. srpnu 2016 /sněmovní dokument 5661/ Budeme pokračovat ve všeobecné rozpravě, která byla přerušena před polední přestávkou, a ze stenozáznamu konstatuji, že bychom měli pokračovat faktickými poznámkami pana poslance Martina Lanka a Františka Adámka a pak řádně přihlášeným poslancem panem Danielem Kortem, kteří se tímto představí. Pane poslanče, máte prostor k vaší faktické poznámce.
Já děkuji za slovo. Přeji hezké odpoledne. Ono je poměrně složité navazovat faktickou poznámkou na debatu, která proběhla už před pár hodinami. Ale já se pokusím trošku zrekapitulovat, co mě přimělo k tomu, abych se k té faktické poznámce přihlásil. Byla to slova pana ministra Chvojky, který tady momentálně bohužel není, kdy obvinil kolegu Chalupu z argumentačního faulu. Já mám potřebu se pana kolegy Chalupy v tomto ohledu trochu zastat, doufám, že to nebude bráno jako polibek smrti. Ale ono skutečně, jestliže v té závěrečné zprávě je napsáno, že se nepodařilo prokázat něco, tak to skutečně neznamená, že se ta věc nestala. To není žádný argumentační faul, to je prostě fakt. Prostě ta reorganizace proběhla a nejspíš se všichni tady shodujeme, a je to vlastně obsaženo i v té závěrečné zprávě, že tam byly okolnosti, které mírně řečeno mohly být považovány za poněkud nestandardní. Já rozumím tomu, že se vám v té závěrečné zprávě nelíbí, jak je formulovaná částečně, ono je to bohužel trochu v takovém tom smyslu, jak se říká "ano, skutek se stal, nicméně obžalovaný byl shledán nevinným a zároveň ho zdvořile žádáme, aby už to nedělal". Ale bohužel v té závěrečné zprávě, a už to tady zaznělo několikrát, nic jiného být nemůže. Pokud to není podloženo fakty, není to dokázáno, podloženo důkazy, tak my si nemůžeme dovolit obvinit nějakého člověka z toho, že udělal něco protiprávního nebo udělal něco, co zkrátka udělat neměl, pokud to nejsme schopni doložit. A ani jedna strana toho sporu tam ty důkazy bohužel nepřednesla. A já bych poprosil, aby ta závěrečná zpráva byla brána v kontextu a ne aby si z ní každý vytrhával účelově pasáže, které se mu hodí, a ty ostatní ignoroval.
Děkuji vám, pane poslanče, za dodržení časového limitu. Jako další s faktickou poznámkou vystoupí pan poslanec Adámek. Prosím, pane poslanče.
Děkuji. Pane místopředsedo, dámy a pánové, já bych se jenom vrátil, přece jenom ty dvě a půl hodiny, k svému, předpokládám, velmi krátkému vystoupení a určitě nevyčerpám celou dobu, přimělo vystoupení mého kolegy pana kolegy Fichtnera, prostřednictvím pana místopředsedy. Já musím tvrdě protestovat proti tomu naznačení, že snad klub ČSSD něco dostal dřív, nějakou zprávu atd. Já si prostě myslím, že koneckonců i ta dvě předchozí vystoupení kolegy Fichtnera hovořila o tom, jak není možné si přečíst za hodinu tři stránky textu, tím spíš, že jsme všichni už 14 dní věděli, co dostaneme, o čem to bude. Nemyslím si, že by to bylo tak horké. Nicméně jakýkoli náznak tímto směrem musím odmítnout. Děkuji.
Děkuji vám, pane poslanče, za dodržení časového limitu. A nyní dávám slovo panu poslanci Danielu Kortemu, který má řádnou přihlášku do obecné rozpravy. Prosím.
Pěkné odpoledne, dámy a pánové. Dříve než se jmu komentovat závěrečnou zprávu vyšetřovací komise, je třeba vzdát ještě jedno poděkování. Děkovalo se zde poslancům pracujícím v komisi a spolupracujícím expertům. Je třeba uvést také ještě pracovníky aparátu Poslanecké sněmovny. Jednání byla časově velmi náročná, často do večera, dvakrát dokonce přes půlnoc. A oni s námi věrně drželi basu a bez jejich pomoci bychom se daleko nedostali. Takže za to jim vzdávám veliký dík. Za to dopoledne tady bylo řečeno mnoho. Nebudu komentovat celou zprávu. Chci se soustředit na dva kritické nejdůležitější body, které nejvíce vířily ve veřejném prostoru a byly nejvíce zatíženy různými dezinformacemi a dezinterpretacemi, a to dokonce i dnes od tohoto mikrofonu. Má první poznámka se týká tzv. Šlachtovy zprávy. Co to vlastně je Šlachtova zpráva? Tak za prvé není Šlachtova, neboť ji koncipoval Jiří Komárek, tehdejší šéf expozitury ÚOOZ v Ostravě. A za druhé to není zpráva. Vůbec žádná zpráva. Pod pojmem zpráva přece rozumíme, že to je strukturovaný text, který má nějaké úvodní zadání, přináší nějaká fakta a data, jejich analýzu a v závěru je vyhodnocuje a shrnuje. Nic takového tzv. Šlachtova zpráva není. Je to 47 stránek přepisů převážně z rozhovorů, které jsou ještě navíc tak fragmentární a tak děravé, že si upřímně řečeno nejsem jist, že je to věrný přepis rozhovorů, které takto lineárně probíhaly v čase, ale může to být text sestavený manipulativně z několika rozhovorů vertikálně sestříhaných. Prosil bych, pane předsedo...
Ano, pane poslanče. Poprosím ty, kteří mají potřebu si něco sdělovat, ať si to sdělují pokud možno v předsálí. Jinak ať se aspoň pokusí ztlumit a nemluví spolu nahlas. Děkuju. Prosím.
Mám napsané pouze poznámky, nikoliv souvislý text, takže mě to dost ruší.
Ještě jednou poprosím o klid v sále!
Je to marné, je to marné, je to marné. Panuje tam veselá zábava. Řekl jsem, že informativní hodnota tohoto textu je mizivá. Je to v podstatě snůška hospodských drbů zhruba takového typu: Dva chlapi sedí v hospodě a jeden říká: Potkal jsem Karla a říkal, že Tonda dělá to a to. A to je prosím pro Roberta Šlachtu a Ivo Ištvana důkaz, že Tonda skutečně toto dělá. A na základě toho pak splétají složité konstrukce, které mají prokázat, že Tonda je padouch. Aniž by si tuto skutečnost ověřovali jinými prostředky. Robert Šlachta a Jiří Komárek dělali psí kusy, aby tuto zprávu dostali do veřejného prostoru. S pomocí svých spřeženců v ANO nechali svolat výbor pro bezpečnost. Sice výbor byl svolán legálně v souladu s jednacím řádem, ale zásadně nefér, neboť za nepřítomnosti předsedy výboru, který byl na služební cestě v zahraničí. Tam měli v úmyslu tuto tzv. zprávu před televizními kamerami předčítat. Tento záměr se nezdařil, neboť výbor neschválil program, tudíž schůze se nekonala. Co se nepovedlo, se řešilo jinak a následně se informace z této tzv. zprávy objevovaly ve zcela nezávislých Babišových tiskovinách, zejména Lidových novinách, ale i v iDNES. Jejich smysl a cíl byl očernit náměstka policejního prezidenta Zdeňka Laubeho, policejního prezidenta samého a rovněž ministra vnitra. Při mnohahodinových výsleších Jiřího Komárka tento nám recitoval z této zprávy, diktoval ji do protokolu, až jsme ho upozorňovali, že jsme ji všichni četli. A ajta, jaké překvapení, když druhého dne se doslovné citace objevovaly ve zcela nezávislých Babišových novinách. V jednom unikátním případě se citace z výslechu pana Komárka objevila ráno v těch novinách, ačkoliv pan Komárek vypovídal až odpoledne. Sám text této tzv. zprávy předal komisi olomoucký vrchní státní zástupce Ištvan v zapečetěné obálce. Ta byla uložena v sejfu vyhrazené místnosti, zabezpečené místnosti, kde se poslanci s ní mohli seznamovat pouze prezenčním studiem. Nicméně úniky z této zprávy probíhaly celé léto. Jak je to prosím možné, když existovala pouze tři paré, jak jsme byli ujištěni? Jedno měl autor, jedno měl Robert Šlachta, jedno měl Ivo Ištvan. Zajímavé je, že tato zpráva žila a žije ještě po své smrti, to jest, když o ni veřejnost ztratila zájem. Koncem listopadu únik té tzv. zprávy šetří Generální inspekce bezpečnostních sborů. Koncem listopadu přišel pokyn od státního zástupce z pražského Vrchního státního zastupitelství, že zpracovatel má vyslechnout všechny členy komise, kteří přišli s touto zprávou do styku. Tedy pracovníky aparátu rovněž a všechny poslance. Je to samo o sobě prachzvláštní, protože ta zpráva není v režimu vyhrazené. Její autor ji nevyhradil, takže únik z textu, který vlastně není nijak utajen, šetřit je poněkud zvláštní. [[(15.20 hodin)]] Nicméně o několik dní později přišel přípis od JUDr. Bradáčové, několikastránkový list veskrze zcela nesrozumitelný, jímž modifikuje onen pokyn zpracovateli, že poslance - členy komise má vyslechnout až po skončení jejich mandátu v komisi. Já tedy nevím, čím se liší mé postavení poslance 31. ledna 2017 od mého postavení poslance 1. února 2017. Je v tom patrně nějaká jemná nuance, které rozumí jenom paní JUDr. Bradáčová. Nicméně já prosím tento akt chápu jako pokus o nátlak, pokus o zastrašení komise v okamžiku, kdy přistupovala k závěrečné práci, tj. ke koncipaci své závěrečné zprávy. A je to pokus o diskreditaci komise. Uvědomme si prosím, že lid obecný nikterak nerozlišuje mezi svědeckou výpovědí, výslechem podezřelého, výslechem obviněného. Prostě takový člověk je sprostý podezřelý, proti němuž vypovídá zejména ta skutečnost, že je vyslýchán. Nu a jaká je věrohodnost zprávy, kterou sepsali sprostí podezřelí? Komise si nechala zpracovat posudek na postup státního zástupce Bodláka od renomovaného advokáta, který konstatuje, že postup dotyčného státního zástupce byl procesně vadný, a tudíž nezákonný. Dámy a pánové, to je tedy zatroleně závažné zjištění. Státní zástupce, který má dohlížet nad zákonností postupů orgánů činných v trestním řízení, sám jedná nezákonně? Já jsem se proto rozhodl, že v té věci podám podnět nejvyššímu státnímu zástupci k vykonání dohledu. Druhým bodem, kterému se chci věnovat, je ona slavná tzv. varovná SMS. Jaká je geneze tohoto příběhu? ÚOKFK provedl realizaci ve firmě TESCO SW a při prohlídce bytových a nebytových prostor zabavil telefon Davida Tesaříka, ve kterém nalezl onu slavnou SMS: Můj zdroj věděl jen to, že si zítra přijdou pro tatu. Tato informace je věcně vadná, neboť policie se o tatu vůbec nezajímala, ale přišla udělat domovní prohlídku k synkovi. Nicméně ÚOKFK předal tuto věc k vyšetření Generální inspekci bezpečnostních sborů a tam se zjistilo, že komunikace telefonu, resp. simky, ukazovala do okruhu tehdejšího severomoravského krajského ředitele Policie České republiky a dnešního policejního prezidenta Tomáše Tuhého, konkrétně na jeho bývalou manželkou a syna. Nicméně GIBS nedokázala tuto věc rozklíčovat a po čtrnácti měsících úporného vyšetřování věc odložila, aniž si zpracovatel plk. Mgr. Bc. Vaculík a dozorová zástupkyně z olomouckého Vrchního státního zastupitelství JUDr. Ošlejšková ráčili povšimnout významného detailu, že ta SMS je obráceně, není příchozí, ale odchozí, ačkoliv toto potvrzoval znalecký posudek, který si pan Vaculík sám vyžádal od Kriminalistického ústavu, který o tom vypovídá zcela jasně. V takovém případě dle mého mínění neexistoval vůbec žádný logický ani právní důvod vyšetřovat rodinné okolí policejního prezidenta. Kupodivu opět ono usnesení o odložení s oním chybným závěrem uniklo do médií. Zejména zcela nezávislé Babišovy Lidové noviny se této kauze věnovaly celé léto. Já jsem se musel velmi smát, když jsem ve čtvrtek 18. srpna šel na jednání komise a na klubu jsem listoval novinami a tam byla dvoustránková reportáž o tom, jak policejní prezident varoval a jak je policejní prezident křivý. A já jsem věděl, že v jednu hodinu sdělím kolegům, že to je jinak, neboť já na rozdíl od pana Vaculíka jsem si ten znalecký posudek přečetl. Třešničkou na dortu pak je, když dotyčný Vaculík při svědecké výpovědi omlouval tuto chybu svou nezkušeností, neboť jest vyšetřovatelem teprve sedm let. Nakonec byl celek publikován na webu Nadačního fondu proti korupci. Jak je to možné, když existovala pouze dvě paré, jedno měla u sebe Generální inspekce bezpečnostních sborů, druhé bylo založené ve spise na olomouckém Vrchním státním zastupitelství u JUDr. Ošlejškové a tento spis byl embargován? Co je informační embargo, o tom budu mluvit po chvíli. Ten příběh se odehrával takto. V červnu 2016 dorazila na olomoucké Vrchní státní zastupitelství žádost o informaci ohledně tohoto usnesení, a to dle stošestky. Následoval pak celý sled pozoruhodných, ale zásadně nestandardních kroků. Za prvé. Šéf odboru závažné hospodářské kriminality olomouckého Vrchního státního zastupitelství Petr Šereda, mimochodem šéf zcela jiného odboru, než do kterého patří JUDr. Ošlejšková, jí ten spis sebral. Já tedy nevím nic o oběhu spisů na olomouckém státním zastupitelství, ale předpokládá se, že v úřadu spisy obíhají vertikálně a nikoliv horizontálně. Druhý značně nestandardní krok byl, že pan Šereda nechal toto usnesení opsat třemi sekretářkami, aby žádná neznala celek. Proč ho prostě jenom neokopíroval? Tuto skutečnost neuměl dostatečně vysvětlit. Uváděl, že to bylo za účelem anonymizace, ke které však nedošlo. A třetí zásadně nestandardní krok byl, že k tomu povolal pana Jiřího Komárka, aby věc posoudil, zdali to mohou vydat, nemohou vydat. Nakonec se rozhodli to tomu tazateli nevydat. Podstatné však je, že pan Komárek měl k dispozici toto opsané usnesení v období mezi 10. a 20. červnem. Nevíme jak dlouho, nevíme v jakém režimu, jestli u pana Šeredy v kanceláři, jestli to měl doma. Nevíme to, ale není to podstatné. Podstatné je, že 20. června vystoupil pan Komárek v České televizi, kde mu prostor poskytl Babišův mediální agent Jiří Hynek, s obviněním policejního prezidenta z brutálního úniku informací. Tento výraz je samozřejmě tak atraktivní mediálně, že se okamžitě ujal. Pozoruhodné ovšem je, že když jsem pana Komárka při výslechu žádal, aby přeložil slovo brutální, nebyl toho schopen. Když jsem mu přeložil, že to je tedy surový únik informací, a žádal jsem ho, aby tento pojem vysvětlil, tak toho taky nebyl schopen. Nicméně podstatné je, že tuto informaci nemohl čerpat z žádného jiného zdroje než z onoho opsaného usnesení. A jak už jsem řekl, následně se tento opsaný text, nikoliv originál, v tom opsaném textu byly různé písařské chyby, překlepy atp., objevil na tom webu Nadačního fondu proti korupci. Otázka je, kdo ten text vynesl. Odpověď je: Buď to byl jeden z pěti státních zástupců olomouckého Vrchního státního zastupitelství, který se k tomu textu dostal podle svědecké výpovědi, anebo to byl pan Komárek. Tertium non datur. V každém případě věc šetří Generální inspekce bezpečnostních sborů. [[(15.30 hodin)]] Na závěr přijde to nejhorší. Postup pana Šeredy je zásadně nestandardní. Proč poskytl text právě Komárkovi? Odpověď pana Šeredy: Na základě důvěry. Dámy a pánové, tady orgán státní moci jedná na základě důvěry. Já jsem se doteď domníval, že orgán státní moci smí pouze to, co mu zákon dovoluje. Já prosím neznám zákon, který by dovoloval orgánu státní moci jednat na základě důvěry. Olomoucké státní zastupitelství se zkrátka urvalo z řetězu, zákony sem, zákony tam, a dělali si, co chtěli. V této věci, jak jste byli informováni, komise na pana Šeredu podává trestní oznámení. Ono těch excesů státních zastupitelů je prosím více. My jsme zjistili, že státní zástupci běžně svými pokyny zasahují do toho, kdo konkrétně v rámci policejního útvaru se bude věnovat nějaké agendě, s kým bude tuto agendu řešit, s kým o ní smí mluvit a s kým nesmí a tak dále. Zrovna tento poslední problém je takzvané informační embargo. Já vám přečtu, jak to vypadá: Doktorka Ošlejšková, státní zástupkyně Vrchního státního zastupitelství v Olomouci, ukládá za prvé, že s obsahem spisu číslo jednací to a to se bude i v dalším přípravném řízení seznamovat pouze rada GIBS, podplukovník Mgr. Bc. Milan Vaculík, a tento příslušník GIBS bude jako jediný zpracovatel vykonávat úkony trestního řízení a podepisovat veškerou komunikaci s dozorovou státní zástupkyní i navenek. Za druhé, že policejní orgán GIBS zajistí znepřístupnění spisu v informačních systémech GIBS a za třetí informace o věci navenek si vyhrazuje dozorová státní zástupkyně Vrchního státního zastupitelství v Olomouci. Toto opatření se poměrně hodně zneužívá a dochází pak k absurdním situacím. Když před komisí vypovídal ředitel GIBS plukovník Murín, nedokázal vůbec na některé otázky odpovědět, protože prostě ten spis nezná. GIBS šetří tři okruhy. Jednak úniky informací, to jest například únik té esemesky, kdo je ten zdroj. Pan Tesařík od někoho něco věděl, přestože to bylo špatně, ale kdo je ten zdroj. Šetří úniky z takzvané Šlachtovy zprávy, šetří únik onoho usnesení. To je jeden okruh. V druhém okruhu šetří podání trestního oznámení pana Komárka na pana Tuhého, ve třetím trestní oznámení pana Tuhého na pana Komárka. Trestní oznámení pana Komárka bylo mezitím založeno, ale to není důležité. Podstatné je, že tyto tři okruhy spolu logicky a věcně úzce souvisejí. A ach, nastojte, státní dozorující zástupce dal na šetření trestního oznámení pana Tuhého informační embargo, přičemž se vyšetřuje v podstatě jedna věc. Jak mají ti zpracovatelé spolupracovat, sdílet si informace, když pracují prakticky na jedné věci? Já se domnívám, že ve vojensky organizovaném sboru je absurdní, aby nadřízený nevěděl, co dělá podřízený. Nadřízený mu podepisuje cesťák a neví, kam jede, proč tam jede a co tam bude dělat. To je přece nesmysl. Já se proto obracím k nejvyššímu státnímu zástupci, doufám, že poslouchá, jestliže neposlouchá, máme zde ministra spravedlnosti, může mu to vyřídit, aby zvážil, zda nevydat obecně závazný pokyn, aby se toto opatření uplatňovalo pouze opravdu ve výjimečných případech a hlavně aby bylo vždy řádně odůvodněno, protože takto, jak to vypadá, jak jsem vám to četl, to vypadá velmi svévolně. Dopoledne vám zde pan emeritní předseda četl i naše doprovodná usnesení. Já bych stručně okomentoval dvě, která se týkají návrhu na změny v trestním řádu. Podle dosavadní platné úpravy je státní zástupce oprávněn se zúčastnit provádění úkonů policejního orgánu, osobně provést jednotlivý úkon nebo i celé vyšetřování. Já se domnívám, že toto ustanovení je nesystémové. Státní zástupce má vykonávat dozor, to znamená, má s nadhledem a objektivně kontrolovat, že konkrétní vyšetřovatel postupuje v mezích zákona, v souladu se zákonem, že například taky nehodí pod stůl důkaz, který hovoří ve prospěch obviněného. V okamžiku, kdy státní zástupce provádí úkony vyšetřování, stává se sám vyšetřovatelem, přičemž dozoruje sám sebe. Je logické, že tím také ztrácí nadhled. Proto navrhujeme toto opatření vyškrtnout. Druhé opatření je oprávnění přikázat, aby úkony ve věci prováděla jiná služebně činná osoba v policejním orgánu. Státní zástupce má oprávnění přikázat věc k šetření nějakému orgánu, ale orgán není jednotlivý policista. Státní zástupce tímto, když si vyzobává z jednotlivých útvarů jednotlivé policisty, asi na základě důvěry, nevím, v podstatě policii řídí. Státní zástupce má určit, který útvar bude věc zpracovávat, a dát ji konkrétnímu zpracovateli by měl vedoucí útvaru s personální znalostí svých pracovníků, kdo je na co specializován, kdo co umí. A to je důvod, proč i tuto věc, toto oprávnění navrhujeme z trestního řádu vypustit. Závěrem bych chtěl odpovědět na otázku, co se vlastně dělo od června několik měsíců a co se stalo. Zdůrazňuji, že se jedná o mé čtení a moji interpretaci těchto událostí. Po zveřejnění záměru provést organizační změnu v útvarech s celostátní působností, kterážto změna je plně a výhradně v kompetenci policejního prezidenta a ministra vnitra, se strhla štvavá a pomlouvavá kampaň proti jeho autorům, policejnímu prezidentovi, jeho náměstkovi a ministru vnitra. Podíl na této kampani měly zejména špičky ÚOOZ, Vrchní státní zastupitelství v Olomouci, zcela nezávislá Babišova média, která pořádala štvanici na policejního prezidenta a hysterizovala veřejnost budíce dojem, že stát se otřásá ve svých základech, a rovněž politické špičky hnutí ANO. Předseda tohoto hnutí prohlašoval, že vystoupí z koalice, ministr spravedlnosti prohlašoval, že v případě provedení reorganizace zváží svoji rezignaci. Přisadil si též nejvyšší státní zástupce, když poslal protestní dopis premiérovi, který byl v nezávislých Babišových novinách otištěn téhož dne, kdy byl odeslán, takže adresát si ho patrně mohl přečíst ráno v novinách dříve, než ho dostal do ruky. Mimochodem, upřímně řečeno, já si myslím, že nejvyššímu státnímu zástupci do personálních a organizačních záležitostí policie vůbec nic není. To je záležitost policejního prezidenta. Mě by zajímalo, jak by se asi nejvyšší státní zástupce tvářil, kdyby mu policejní prezident kafral do toho, jak má obsadit a jakou funkcí pověřit toho kterého státního zástupce. [[(15.40 hodin)]] Cíl této kampaně byl jasný. Bylo to odstavit policejního prezidenta, odstavit ministra vnitra, tím oslabit premiéra a destabilizovat celou ČSSD. Dámy a pánové, toto, čeho jsme byli svědky, byl pokus o puč číslo 2. Puč číslo 1 se odehrál před třemi a půl lety zásahem na vládě, který provedly tytéž osoby a tytéž orgány. Byl to ÚOOZ pod vedením Roberta Šlachty, bylo to Vrchní státní zastupitelství v čele s Ivo Ištvanem. Jaký je ostatně výsledek po třech a půl letech? Žádný. Nula. Až za pět let z této nuly bude nula absolutní, doktor Ištvan patrně rozhodí rukama a řekne: Inu, měl jsem jiný právní názor. Po bombastickém zásahu, po spektakulárním zásahu na Úřadu vlády následovaly bombastické tiskové konference jejich aktérů, kde se hovořilo o desítkách kilogramů zlata atd. Důsledkem byl pád vlády, důsledkem byly předčasné volby. Výsledkem této velké protikorupční revoluce, jak to nazývá publicista Bohumil Zeman, je, že k moci se prodral oligarcha s heslem řídit stát jako firmu, ovšem neřekl, že ten stát chápe jako svoji firmu, a tudíž všechny občany jako své zaměstnance. A co se stalo? Stalo se to, že nic z tehdejších pomluv, podezření a obvinění se neprokázalo. Neprokázalo se, že organizační změna byla provedena za účelem odstavit Roberta Šlachtu. Robert Šlachta se odstavil sám. On dostal nabídku na místo v řídicí struktuře nově vznikající centrály, Národní centrály proti organizovanému zločinu, ale on to odmítl se slovy, že se jedná o prasárnu. Neuskutečnilo se strašení, že z policie z tohoto útvaru odejde několik set lidí. Bezprostředně v souvislosti s organizační změnou odešlo šest osob, za půl roku existence NCOZ nějaké dvě desítky. To je prosím na osmisethlavý sbor naprosto mizivé číslo, které znamená spíš zcela běžnou obvyklou fluktuaci. Nesplnilo se také to, že organizační změna je provedena proto, aby se zametly pod stůl některé důležité, citlivé, politicky citlivé kauzy. Svědčí o tom například realizace, prosincová realizace v severních Čechách, ve které figuruje paní Váhalová, bývalá místopředsedkyně ČSSD. [[Posl. Faltýnek z pléna: Vaňhová.]] Pardon, děkuji za opravení, omlouvám se paní Váhalové. [[Hlas z pléna. Předsedající: Já poprosím, abychom na sebe nepokřikovali.]] Negativní dopady se tedy prozatím neprojevily. Dámy a pánové, nezbývá než konstatovat, že tento pokus o puč jejich aktérům nevyšel. A to je pro občany této země rozhodně dobrá zpráva. Děkuji vám za pozornost.
Já děkuji panu poslanci. Než přikročíme dál, přečetl bych omluvu pana ministra Miloslava Ludvíka, který se omlouvá z dnešního jednání od 17 hodin z důvodu neodkladných pracovních záležitostí. S faktickou poznámkou z místa se přihlásil pan ministr spravedlnosti, po něm s přednostním právem s řádnou přihláškou pan předseda Sněmovny Jan Hamáček. Pane ministře, vaše dvě minuty.
Děkuji, vážený pane předsedající. Vážené poslankyně, vážení poslanci, já se přiznám, že jsem teď zmaten, protože pokud je mi známo, tak ta komise jednala v utajení, a to, co je neutajené, je akorát ta závěrečná zpráva. A teď nám tady pan poslanec Korte dlouze vyprávěl o tom, jak to na té komisi probíhalo, co tam všechno slyšel, co tam viděl, něco z toho četl. Tak tomu nerozumím. Tak buď porušujete to utajení, nebo nevím. A já tohle odmítám. Buď tedy odtajněte všechno, anebo to dodržujte a nemluvte o tom. Ale ne že si takhle někteří členové komise budou vybírat, co z toho nám tady milostivě řeknou a co neřeknou. A pak ještě k té slavné esemesce. Já tedy čerpám jenom z veřejných zdrojů, protože žádné jiné nemám, a tam čtu, že ta esemeska nebyla osamocená, ona byla součástí nějaké komunikace. A ta zněla takto, tak jak to je tedy na internetu: "Ahoj David. Ahoj. Podařilo se zjistit podrobnosti? Napiš tady, please. Můj zdroj jen věděl, že si mají přijít pro tátu. Důvod nevěděl. Kurva. Teď už jen tady, prosím." Dámy a pánové, mně je celkem jedno, která z těch esemesek šla kam, ale pokud pan policejní prezident nedokáže vysvětlit, jak se SIM karta, která se účastnila téhle komunikace, dostala k jeho synovi, tak je to podle mne vážný problém. Děkuji.
Děkuji. S faktickou poznámkou je elektronicky přihlášen pan poslanec Korte, po něm s faktickou pan ministr Chovanec.
Neprozradil jsem žádné utajené informace. Já myslím, abyste si přečetl noviny svého šéfa. Vše, co jsem tady říkal, v nich bylo během několika měsíců obsaženo.
Děkuji. Nyní s faktickou poznámkou pan ministr Chovanec.
Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, pan kolega Pelikán to zřejmě bere více osobně, než je zdrávo. A jestli chcete, pane kolego prostřednictvím pana předsedajícího, řešit, kdo tady začal popisovat podrobnosti jednání komise, tak vřele doporučuji si přečíst stenozáznam z vystoupení pana kolegy Chalupy. Přečtěte si prosím pěkně, kdo s tím tedy začal. V těch sedmi stranách, kdo co řekl, jak se tvářil, proč se tak tvářil atd. atd. Já si myslím, že vy už jen natahujete šarádu, kterou jste tady rozjeli, a víte, že prohráváte a snažíte se za každou cenu to rozmlžit. To, co jste tady přečetl, ty esemesky - vy opět dehonestujete nezávislého policejního prezidenta. Na základě jakých pseudodůkazů? Tak buď nám tu řekněte na rovinu, že jste si k tomu vyžádal zprávu ze státního zastupitelství, na což máte podle zákona právo, anebo čerpáte z nějakých veřejných zdrojů a ve veřejném prostoru urážíte nejvyššího policistu této země. To byste jako člen vlády dělat prostě neměl. A jestli jste k tomu nedospěl, tak se obávám, že tam nemáte co dělat.
Já děkuji panu ministrovi. Nyní elektronicky přihlášené faktické poznámky pana poslance Blažka, po něm pan poslanec Chalupa, potom z místa se hlásil pan poslanec Ondráček.
Dobrý den. Já jenom panu ministru spravedlnosti připomenu, že je člen vlády, to znamená, vláda je nám odpovědná za to, koho za její účinnosti a působnosti jmenovali, a v té vládě sedíte vy, nikoliv já. Za policejního prezidenta odpovídáte vy jako člen vlády, nikoliv já. V té vládě nemusíte být, pokud tam je takový pazgřivec, jak řeknu po moravsku. Vy v ní zůstáváte, a tím pana policejního prezidenta legitimizujete. Já nikoliv! [[(15.50 hodin)]] Za další. Ta zpráva, tam nenajdete slovo obhajoby o tom, že by to s tou esemeskou bylo tak či tak. Ale vyšetřovací komise úplně stejně jako orgány činné v trestním řízení může říkat jenom to, co je prokazatelné. Tady vedeme politickou debatu a každý má právo říci, že například se mu nelíbí policejní prezident. Napsat tam bez důkazů to, co jste říkal vy, prostě možné nebylo, protože ani orgány činné v trestním řízení nic takového neprokázaly, a je velmi obtížné očekávat od nás s minimem prostředků, kromě výslechů a toho, co nám předloží orgány činné v trestním řízením z toho, co už měly, abychom tohle tvrzení mohli my nějak podporovat. Ale pane ministře, znovu nám tady odpovídá vláda, jejímž vy jste členem, a pan policejní prezident je vaším policejním prezidentem, nikoliv prezidentem opozice.
Děkuji, pane poslanče, za dodržení limitu. Jako další pan poslanec Chalupa. Po něm z místa přihlášený pan poslanec Ondráček, po něm pan ministr Pelikán.
Děkuji za slovo. Pan policejní prezident řídí Policii ČR, která slouží všem občanům ČR, to znamená, tam se nerozlišuje, kdo je koalice a kdo je opozice. Takhle tomu rozumím já. Pokud jde o nějaké esemesky a telefony, pan policejní prezident nevysvětlil, jak se ta SIM karta dostala do jeho telefonu. Nevysvětlil. Definitivně. A to nikdo už nevyšetří, chybí tam spousta věcí. A to, co tady říkal pan ministr Pelikán - my nevíme, od koho to šlo, kam to šlo. Úniky jsou prokázané, protože tak jak to tady bylo citováno, přece nechcete dělat z lidí blbce, že si někdo sám sobě tady povídal do telefonu. To přece je nesmysl! A vůbec, vážení, je šest měsíců po provedení reorganizace, které jsme nezabránili, nevíme, jestli je to dobře, nebo ne. Nikdo neřekl, že reorganizace je úplně blbý nápad, ale tak jak se provedla, byla špatně. To je jednoznačné. Nikdo netvrdí, že kdyby se to projednalo, možná jsme po auditu národní bezpečnosti dospěli k tomu, že reorganizaci by bylo dobré provést, ale tak jak jste to udělali, tak prostě s tím nesouhlasím. A že to souvisí s jinými věcmi, to už jsem tady říkal. A je šest měsíců po provedení reorganizace a my se tady bavíme ex post o nějakých věcech, které už jsou nevratné. Děkuji.
Já také děkuji za dodržení času. Teď se nám urodily faktické poznámky. S první pan poslanec Ondráček, po něm pan ministr Pelikán, pak pan poslanec Blažek, pak pan ministr Chovanec. Takže popořadě. Máte slovo, pane poslanče.
Děkuji, pane předsedající. Vážené kolegyně a kolegové, já jako člen vyšetřovací komise jsem pro jistotu zde v sále dopoledne ani nebyl a sledoval jsem to v televizi, protože nervy a zdraví mám jenom jedno. Teď jsem přišel na chvíli a zase rychle odejdu a budu to sledovat zpovzdálí. Pouze bych řekl panu ministru Pelikánovi prostřednictvím možná pana předsedajícího. Pane ministře, zkuste se podívat, abyste měl informace, když už tady něco komentujete - a je to krásné, je to emoční, děláte to hezky. Ale vyšetřovací komise jako taková nepracovala v režimu utajení, v režimu zákona o ochraně utajovaných informací, pouze byla neveřejná. A to je podstatný rozdíl! Takže žádné utajované informace o průběhu jednání - nikdo neporušuje zákon, nic takového tady není. Pouze činnost byla ukončena k 31. lednu a to, co probíhalo, je na každém z nás, kdo jsme v té vyšetřovací komisi byli, zda to chceme, či nechceme komentovat. Já to komentovat nechci, protože to, co se upeklo uvnitř, a to, co bylo uvnitř, ten výsledek vy máte všichni na stole, seznámili jste se s ním a poměr hlasování jste se také dozvěděli. Takže nikdo neporušuje zákon. Nic nebylo v režimu utajovaných informací, pouze komise jednala na základě svého rozhodnutí neveřejně. Teď jsme před Poslaneckou sněmovnou a veřejně diskutujeme o výsledcích, ke kterým jsme se po půl roce činnosti komise dobrali. Děkuji.
Děkuji, pane poslanče. Nyní s faktickou poznámkou bude reagovat pan ministr spravedlnosti. Máte slovo.
Ona to není, vážený pane kolego prostřednictvím pana předsedajícího, tak úplně pravda, protože jednací řád komise říká, že členové vyšetřovací komise a další osoby, které se zúčastní nebo jsou přítomny jednání, jsou povinni zachovávat mlčenlivost o skutečnostech, o nichž se při jednání dozvědí, a zbaveni této povinnosti mohou být jen usnesením Sněmovny. Já jsem si nevšiml, že by tady bylo nějaké takové usnesení Sněmovny. Takže to říká jednací řád. A ještě k mému milému kolegovi ministrovi Chovancovi. Já nikoho nedehonestuji. Já prostě jenom čtu otevřené zdroje. Já si nemohu v tomto vyžádat zprávu, protože já si mohu vyžádat jenom sumární zprávu o probíhajícím řízení, nemohu si vyžádat detailní zprávu o nějakém odposlechu nebo zachycení telekomunikačního hovoru. Já čtu otevřené zdroje a ty otevřené zdroje mě prostě velmi zneklidňují. A zneklidňují mě pořád a myslím, že každého občana. Děkuji.
Děkuji. Nyní s faktickou poznámkou pan poslanec Blažek. [[Jmenovaný vede neformální rozhovor s ministrem financí.]] Vaše dvě minuty, pane poslanče! Ať to neprokecáte.
Dobrý den. Já se omlouvám, ale my jsme si museli ještě s panem ministrem financí něco malilinko vyříkat. Já bych jenom reagoval na pana poslance Chalupu. Já s ním plně souhlasím, že nám všem není jedno, kdo je policejní prezident. Ale někdo za něj nese ústavní odpovědnost. A já jenom reaguji na to, když ministr vlády si tady chodí stěžovat na policejního prezidenta, že za něj nese zodpovědnost on, nikoliv my tady ostatní, ale vláda. A já budu jenom znovu říkat, nikdo nikoho nenutí, aby byl ve vládě, kde je takový nějaký strašně špatný policejní prezident. Ale když v té vládě zůstává, tak je na rozdíl ode mě za něj zodpovědný. Já ne.
Děkuji za dodržení času. Nyní s faktickou poznámkou pan ministr Chovanec.
Ještě jednou, vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové. Vaším prostřednictvím k panu kolegovi Chalupovi. Policejního prezidenta v této zemi jmenuje vláda na návrh ministra vnitra. Ne tedy ministr sám, ale vláda ve sboru. Dokonce si myslím, že tohoto policejního prezidenta vláda jmenovala všemi hlasy, což samozřejmě nemůže znamenat, že v čase názor nezmění. Tomu já rozumím. K tomu, co tady předvedl pan kolega Pelikán, prostřednictvím pana předsedajícího. Pane ministře, pane kolego, nezlobte se na mě, ale vy jste činitel této vlády, ministr této vlády, ministr spravedlnosti, čtete tady nějaké esemesky, které nejsou verifikované. Já jsem aspoň tedy doufal, že to máte ověřeno z nějakého svého zdroje a že tu na adresu nejvyššího policisty v zemi kladete alespoň nějaké esemesky, které máte ověřeny. Když se podíváte na text, který jste tady odcitoval, já tedy úplně přesně si to nevybavuji, tak tam je napsáno, že první esemeska odchází na jakýsi telefon, kde nebylo identifikováno, v čích rukou se vlastně ocitl - prezidenta, jeho syna, jestli vůbec v okolí jeho rodiny, to nevíme. A tam je napsáno: Mají si přijít pro tátu. Prosím pěkně, když se podíváte na otevřené veřejné zdroje, tak zjistíte, že v kauze Tesco SW, vážený pane ministře, na to se podívejte, k žádnému zatýkání osob nedošlo. Tam z mého pohledu došlo ke sběru informací, ke sběru důkazů, ale nedošlo vůbec k zatčení žádných osob. To znamená, že vy ještě připouštíte, že policejní prezident této země je nějaký hochštapler, že vlastně neví, co se tam bude dít, a vede jakousi pseudokomunikaci. Vždyť to, co tu předvádíte, pane ministře, je naprosto směšné. Vy nemáte důkaz o tom, že by to mířilo k policejnímu prezidentovi, dokonce ty informace nejsou validní, a vy je tu bez jakéhokoliv studu v sobě používáte. Kde to jsme? Vy jste ministr spravedlnosti, prosím pěkně! Vy nejste ministr třeba dopravy. Spravedlnost bychom měli vážit na lékárnických vahách. A vy tu dehonestujete člověka, který řídí sbor [[upozornění na čas]]... Já bych byl velmi rád, abyste toho nechal, případně to budeme muset přenést na koaliční radu [[Předsedající: Děkuji za dodržení časového limitu]], protože jestli něco je porušením koaliční smlouvy, tak toto!
Pan předseda Hamáček se ještě nedočká, ještě je tady faktická poznámka pana poslance Lanka. Pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Prosím vás, když se tady operuje tím, že snad policejní prezident měl být namočen do nějaké podezřelé komunikace prostřednictvím podezřelých telefonních čísel a telefonů, tak ono je to výrazně složitější, ta cesta, než jak je tady občas zjednodušeně prezentováno. Tady odešla jakási esemeska - a pozor, ne že by odešla varující, ale naopak na to číslo přišla, a to číslo bylo v kontaktu s jiným číslem, s jinou SIM kartou. A tato SIM karta se pak nějakou shodou okolností ocitla v telefonu, nakrátko, jednou, ve kterém tom telefonu se pak nakrátko také ocitla SIM karta registrovaná na někoho z příbuzných policejního prezidenta. Takhle je to složité. Je to opravdu zlomené ne přes jedno koleno, ale minimálně přes dvě. Já jenom chci upozornit, že pokud by mělo být trestné, že někdo z vás je v kontaktu s někým, kdo je v kontaktu s nějakou závadovou osobou, tak vzhledem k tomu, v jakém prostředí se pohybujeme, tak bychom měli jít sedět všichni!
Děkuji za dodržení času. Nyní tedy s přednostním právem pan předseda Jan Hamáček. Po něm s přednostním právem pan vicepremiér Andrej Babiš. Máte slovo, pane předsedo.
Děkuji, vážený pane místopředsedo. Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, já si velmi vážím důvěry, kterou jste mi dali na začátku volebního období, když jste mě téměř všemi hlasy zvolili předsedou Poslanecké sněmovny. A já jsem přesvědčen, že byste mě nezvolili jenom proto, abych se střídal se svými kolegy v řízení schůze a uděloval slovo, ale také proto, abych se ozval ve chvíli, kdy mám pocit, že Poslanecká sněmovna či náš demokratický systém je vystaven nějakému tlaku či nějakému zpochybňování. Proto já prostě nemohu mlčet k tomu, co jsem slyšel dnes odpoledne na tiskové konferenci pana ministra financí. Já pokládám výroky pana ministra financí na adresu vyšetřovací komise za naprosto skandální a nepřijatelné. Já je pokládám za zpochybňování základů demokracie v České republice. My jsme parlamentní demokracie. Poslanecká sněmovna je nadána kromě jiných pravomocí také pravomocí ustavovat vyšetřovací komisi. Vyšetřovací komise má pravomoci policejního orgánu. A já prostě nemohu akceptovat to, co zaznělo na tiskové konferenci pana ministra financí. Já rozumím tomu, že se panu ministrovi nelíbí závěry této komise. Nicméně tato komise byla ustavena v souladu s jednacím řádem Poslanecké sněmovny na principu takovém, že v ní byly zastoupeny všechny parlamentní strany včetně nominanta hnutí ANO. A ta závěrečná zpráva byla schválena, pokud vím, jednomyslně. Tudíž i hlasem nominanta hnutí ANO. Co mě zarazilo dále, bylo to, že pan ministr financí - já jsem rád, že dorazil, a možná k tomu něco řekne - že se neobtěžoval přijít na jednání Poslanecké sněmovny a ty své výroky nám sem posílal telemostem. Já doufám, že teď, je přítomen, že se k té věci vyjádří a nebudeme si věci vzkazovat přes média. Ale já bych opravdu prosil, aby pan ministr mírnil svá slova v této věci. A za ty výroky, které už pronesl, a tím pádem už je nevezme zpátky, tak aby se za ně omluvil. A doufám, že tak učiní ještě během jednání k tomuto bodu a učiní tak předtím, než dojdeme do podrobné rozpravy, protože pokud tak neučiní, tak já budu nucen navrhnout v podrobné rozpravě usnesení Poslanecké sněmovny, která ho k té omluvě vyzve. Děkuji.
Já děkuji panu předsedovi. A s přednostním právem nyní vystoupí pan ministr financí Andrej Babiš.
Takže dobrý den. Děkuji za slovo, vážené kolegyně, kolegové. No já jsem přišel na ty interpelace. Řekli mi, že v 16 hodin... [[Smích vlevo.]] Dneska jsem výjimečně udělal výjimku, těšil jsem se na ty dluhopisy pana Kalouska. Takže pár slov k panu kolegovi Hamáčkovi. Já skutečně tu vyšetřovací komisi považuju za šaškárnu. Považuju za absurdní, že předsedou se stal pan bývalý ministr spravedlnosti Blažek. Protože pan ministr spravedlnosti byl ministrem v červnu 2013, kdy na Úřad vlády přišel ÚOOZ, a my jsme se dostali do stavu, kde kmotr řídil tuto zemi přes milenku premiéra Nečase. A v té vládě seděl pan Schwarzenberg, pan Kalousek, pan Fiala, všichni jste tam seděli. Tak já chápu, že jste naštvaní na ten ÚOOZ, na toho Šlachtu. Takže měl tam střet zájmu v té komisi. My jsme přece chtěli tady pana Lanka. Ten nemá žádnou tradici v korupci, tak my jsme chtěli jeho. No ale nějak jste si to odhlasovali. Stejná šaškárna jak s tou D47. To je pro lidi, aby věděli, to je ta zvonková dráha z Olomouce do Ostravy, kde házeli odpadky do základů té dálnice a kde Euroviu zastupuje nějaký pan Radek Pokorný, blízký přítel pana premiéra. Také to dopadlo. Pan Birke to řešil tak, že to nedořešil. Takže ty komise jsou takové, jaké jsou. A já na tom nemám důvod co měnit. Já jsem zažil tu komisi a celý ten můj... Já vůbec nevím, proč mě tam pozvali. A probíhalo to tak, že tady pan kolega Korte mě tam zkoušel a pan Bartošek a pan Dolejš, blízký přítel pana Ratha. A vlastně jsem měl pocit, že jsem udělal něco špatného a že vlastně patřím i se Šlachtou do vězení. Protože já jsem se s panem Šlachtou potkal asi pětkrát a vždy tam byl pan Laube a vždy mi šlo o život. Jednou mě chtěla zabít hazardní lobby, potom albánská mafie, potom nějaký prášek a nevím co. A všechna ta setkání byly na půdě Ministerstva financí. A dokonce jedno bylo na Bezpečnostní radě státu. A pan ministr Chovanec si to pamatuje. Tam zase albánská mafie mi chtěla unést dceru. A vždycky jsem se s ním potkal na půdě oficiální. Ale ta komise, ty otázky, kde jsem byl vlastně v pozici nějakého obviněného, tak to bylo o tom: Co máte se Šlachtou? No nic nemám se Šlachtou, co bych měl. Pan premiér říkal, že se stát o něj postará, tak se paní náměstkyně Schillerová postarala. Takže k té komisi já nemám co řešit. Já se nemám komu omlouvat. Tak já bych přešel na tu interpelaci s dovolením. Takže mě tady kolegové připravili Kalouskové dluhopisy pro občany...
Pane ministře, bylo by vhodné hovořit k věci, k bodu.
Já mluvím jako k věci jako. Když jsme probírali EET, tak pan ministr Kalousek mluvil pět hodin o skladu ve Vrběticích. Tak máme tu demokracii, všichni říkají, tak mě nechte demokraticky mluvit, jo? Takže kdy začal příběh s korunovými dluhopisy? No musíme se vrátit do roku 2011, do doby, kdy Miroslav Kalousek na Ministerstvu financí finalizoval přípravu detailů svého velkolepého projektu spořicích dluhopisů pro občany. [[Hlučno v sále, neklid.]] Poté co schodek v roce 2009 vystřelil z neuvěřitelných -
Já bych poprosil o klid v sále. Pan ministr se přihlásil s přednostním právem, nyní hovoří.
Potom co schodek v roce 2009 vystřelil k neuvěřitelným 192 miliardám a důvěryhodnost České republiky se na finančních trzích otřásla v základech, v roce 2010 byl schodek stále neuvěřitelný, více než 156 miliard a v roce 2011 pak 142 miliard, usoudil pan Kalousek, že je čas začít shánět zdroje na financování tohoto šíleného hospodaření přímo v kapsách občanů České republiky. [[Trvalý hluk v sále.]] Hned poté, co se po krátké přestávce vrátil v roce 2010 do funkce ministra, oznámil jako jednu ze svých priorit - návrat ke svému projektu, jehož základy začal pokládat v roce 2009 dluhopisům pro občany. Jak ale přimět lidi, aby místo toho, že si své volné peníze -
Pane ministře, já se ještě jednou omlouvám. Prosím všechny, kteří nahlas hovoří, aby tak činili v předsálí, nikoliv v sále.
Aby místo toho, že si své volné peníze uloží na termínovaný účet v bance nebo uzavřou spoření, koupili poněkud perverzní produkt, jako je státní dluhopis. Kalousek věděl, že s tou motivací musí být výše úročení, tedy že lidem za uložené peníze nabídne víc, než jim nabízely banky ve svých finančních produktech. Kalousek tedy nastavil vysoký a naprosto nevýhodný úrok. Stát prodával pětileté dluhopisy občanů s výnosem přes 3 %, zatímco na mezibankovním trhu by si tehdy mohl půjčit o více než procento méně. Pan Kalousek věděl, že vyšší úrok už nastavit nemůže. Ne snad proto, že by stát prodělával ještě více. To mu bylo jedno, jak si za chvíli ukážeme, ale proto, že už tak byl za nastavenou výši úroku masivně kritizován analytiky napříč všemi médii a bankovními domy. Otevřeně se hovořilo o defraudaci. Nakonec to byla právě neúnosná výše úroků -
Ještě jednou prosím o klid v sále!
- která tento projekt ukončila. Ale pan Kalousek potřeboval, aby se občané po dluhopisech mohli utlouci, potřeboval si nakoupit politickou popularitu a velmi záhy zjistil jak. Do dluhopisů pro občany vtělil daňový trik, aby jejich výhodnost ještě umocnil. A tady se dostáváme na začátek celého příběhu s korunovými dluhopisy. V zákoně o dani z příjmů byla mezera, díky které bylo teoreticky možné neplatit žádnou daň z příjmů. Mezera spočívala v tom, že základ daně pro 15 procent zdanění výnosu z tržby cenných papírů se stanovil samostatně za jednotlivé cenné papíry a základ daně se přitom zaokrouhluje na celé koruny dolů. Pokud jmenovitá hodnota jednoho dluhopisu činí jednu korunu, vlivem zaokrouhlení je efektivní daň nulová. Přestože jako teoretická možnost tento postup právně existoval a trh o ní věděl, téměř nikdo se neodvážil toto využít, protože nepochyboval, že by Finanční správa jednala. V roce 2011, těsně před vydáním první emise Kalouskových dluhopisů, se objevila první internetová banka, která tento způsob začala využívat u nabídky spoření. Její klienti tedy z úroků, které jim banka platila, nemuseli platit žádnou daň. Když se Ministerstva financí v roce 2011 novináři ptali, co na to říká a co s tím hodlá dělat, místo toho, aby se dočkali jasného odsouzení, pan Kalousek tuto myšlenku přijal za svou a rozhodl se stejným způsobem zatraktivnit také svůj produkt. Spořicí státní dluhopisy pro občany měly tedy každý jmenovitou hodnotu jednu korunu. Pokud jste si koupili dluhopisy za tisíc korun, museli jste si koupit tisíc jednokorunových dluhopisů. Pokud za milion, nedostali jste dluhopis v hodnotě jednoho milionu, ale milion dluhopisů v hodnotě jedné koruny. Celkem tak pan Kalousek během let 2011 a 2012 prodal 65 710 548 504 kusů jednokorunových dluhopisů celkem 73 492 držitelům. Ano, takže za 65 miliard. Tímto krokem Miroslav Kalousek a jím vedené Ministerstvo financí zlegalizovalo chybu v zákoně a spustilo lavinu, kterou stát podle konzervativních odhadů přichází ročně o přibližně jednu miliardu. Pan Kalousek posvětil díru v zákoně, v zákoně, který sám nezvládl. Aby dostal své dluhopisy k občanům, umožnil jim, aby z úroků neplatili ani korunu. Vyhazování peněz z okna v přímém přenosu. A připravil k tomu tehdy velmi šalamounské vyjádření. Musíme naprosto důsledně dodržovat zákon o dani z příjmů bez jakýchkoliv odchylek. Na spořicí státní dluhopisy se tedy nevztahuje žádná výjimka, žádné osvobození a uplatňuje se standardní srážková daň, uvedl pan Kalousek v prohlášení, ve kterém se vzápětí říká, že zákon také jasně uvádí pravidla výpočtu daně včetně zaokrouhlení. Vlivem zaokrouhlení je skutečně daň nulová. Takže fajn, nejdřív říkal, že dodržovat, a potom je daň nulová. Dne 7. října 2011 se pro Hospodářské noviny, které upozorňovaly, že Ministerstvo financí tím otevřelo stavidla, ukázalo firmám či bankám, že se jednokorunového dluhopisu využít dá, vyjádřil tehdejší Kalouskův první náměstek Ladislav Minčič, náměstek pro daně. Nevím, proč by se to nestalo předmětem masivního opakování. Je legální využít každé daňové skuliny, říkal pan náměstek pana Kalouska. Privátní sektor začal jásat, pro státní kasu to znamenalo propad v daňových příjmech. Pokud tak postupoval stát, nejenže postup legalizoval, ale dal tomu dokonce punc jakési morality, komentoval tehdy například partner společnosti PwC Pavel Kříž. A co následovalo? Firmy a banky začaly vydávat stále více dluhopisů. Celkově jich bylo vydáno za 177 miliard, nominální hodnota jedna koruna, z jejich výnosu se neplatila daň z příjmů. Česká národní banka, která potvrzuje podmínky vydávání dluhopisů, zaznamenala rekordní emise, sázková firma Tipsport výnos 6 miliard, UniCredit, CP Group či státem ovládaný Český Aeroholding, všechno jsou to data z otevřených zdrojů. Takže korunové dluhopisy, které někdo se snaží teď mně vyčítat, to je především příběh pana Kalouska a jeho snahy o politickou popularitu za cenu ekonomické defraudace. A i když se teď vymlouvá na svoji nekompetentnost, že nevěděl, a na úředníky, je naprosto jasné, že velmi dobře osobně věděl, co dělá a jaké to bude mít důsledky pro státní rozpočet, a vyjádření jeho náměstka Minčiče ho z toho jednoznačně utvrzují. Já bych ještě tady se vrátil k tomu, co vlastně tehdy říkal tisk. Titulek, Mladá fronta Dnes, 1. 10, 2011: Kalousek posvětil díru v zákoně, z úroku nezíská ani korunu. Stát může přijít velmi rychle až o miliardy korun, pokud banky, podniky či soukromí investoři zareagují na díru v zákoně, kterou včera oficiálně posvětil ministr financí a která umožňuje nezaplatit z úroků a jiných výnosů ani korunu na dani z příjmů. Ministerstvo financí včera v šalamounsky sepsaném prohlášení poprvé uvedlo, že z nově chystaných spořicích dluhopisů pro občany nezíská stát ani korunu. Na závěr toho článku, který je delší, říká mluvčí Ministerstva, že se dírou budou do budoucna určitě zabývat. A to bylo 1. 10. 2011. Článek 7. října 2011, autor Marek Hudema, Olga Skalková, Hospodářské noviny, rubrika Finance. Stát hodlá získat od lidí 20 procent půjček. Takže já myslím, že se dá všechno dohledat. Jsem rád, že jsem se mohl vyjádřit v rámci interpelací. Těch interpelací je více, takže budu velice rád, když si to všichni zapamatují, jak to bude, a toto všechno samozřejmě můžeme dokladovat. Děkuji za pozornost.
Dámy a pánové, pěkné odpoledne. Já vám děkuji, pane vicepremiére. Faktickou poznámku má přihlášenou pan předseda Fiala. Prosím, pane předsedo.
Já bych se jenom krátce vyjádřil k začátku vystoupení pana vicepremiéra, a to k bodu, kde zpochybnil mého kolegu Pavla Blažka ve funkci předsedy komise. Chtěl bych konstatovat a chtěl bych připomenout všem, i vám, pane vicepremiére, že Pavel Blažek nebyl předsedou této komise proto, že byl bývalý ministr spravedlnosti nebo člen Nečasovy vlády nebo něco podobného, ale Pavel Blažek byl zvolen občany této země poslancem Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky. Má naprosto stejný, stejně hodnotný z hlediska chápání demokracie mandát jako vy a na základě toho, že je poslancem, byl vůlí této Poslanecké sněmovny zvolen předsedou vyšetřovací komise. Můžete zpochybňovat politické názory Pavla Blažka, na to všechno máte právo, ale nemůžete zpochybňovat tento fakt. Pavel Blažek je řádně zvolený poslanec vůlí lidu, Pavel Blažek byl vůlí této Poslanecké sněmovny jmenován předsedou vyšetřovací komise a jako takový vykonával svoji funkci. Co kdo dělal v minulosti, s tím nemá co dělat a tímto způsobem nezpochybňujte osobnost Pavla Blažka.
Děkuji panu poslanci Fialovi. S faktickou poznámkou pan poslanec Jan Birke, po něm pan poslanec Pavel Blažek, pak přednostní práva: pan předseda Kalousek, pan místopředseda Vondráček. Prosím, pane poslanče, vaše dvě minuty.
Děkuji vám, pane předsedající. Kolegyně, kolegové, já chápu, že jsem se stal - a nevím proč, čím jsem si to zasloužil - z úst vicepremiéra pana Babiše, vaším prostřednictvím, který si mě neustále bere do úst. Já nevím, asi jsem populární v ANO, pravděpodobně velmi. Na druhou stranu já jsem přece, když už tedy mluvíme o D47, pane vicepremiére prostřednictvím předsedajícího [[projev nesouhlasu z pléna]], to že... nemusím? Ale mně to je zásadně jedno, já chci být korektní.
Na pana vicepremiéra můžete přímo, pane poslanče.
Aha, děkuji mnohokrát. Tak, pane vicepremiére, já bych samozřejmě začal pracovat v té D47. Problém je v tom, že vy jste naprosto nedali, vaše hnutí ANO nedalo vaše nominanty. Díky tomu... [[Hlas z pléna: Úsvit.]] No, Úsvit samozřejmě, ten rezignoval, ani tam jednou nepřišel. Když potom jste ty vaše nominanty dali dodatečně, tak jenom pro vaši informaci, jeden z nich tam nebyl ani jednou a ten jeden tam byl jednou. Tak mi přestaňte tady říkat a hlavně do médií neustále, že Birke nemaká! Mě nebaví to poslouchat. A já tedy zcela určitě nepatřím mezi lidi, kteří nepracují. A vyberte si už konečně někoho jiného jako terč. I když chápu, že mi ten Hradec Králové, když jsme se proti vám všichni spikli, jak vy říkáte, nemůžete odpustit. No bodejť by jo, když o mně jste říkal tři měsíce předtím, že jsem zloděj! Děkuji za pozornost.
Pan poslanec Blažek, faktická poznámka, po něm s faktickou poznámkou pan místopředseda Bartošek, poté přednostní práva.
Tak já děkuji panu předsedovi naší strany za pěkná slova o mně. Nicméně zase nebuďme na pana ministra financí tak zlí. Pokud jde o mou osobu, tak řekl, že jsem byl kdysi v nějaké vládě. Vždyť je to pravda. Ve vládě jsem byl. Pak jsem zaznamenal nějaké české Palermo. Já jsem z Moravy, čili o mně to být nemohlo. Takže v podstatě já se nemám proč bránit. Pan ministr byl vlastně až moc přiměřený, bych řekl. Já jsem čekal, člověk tady pozoruje, že by to mohlo být ještě horší, takže já jsem z toho vyšel dobře. Byl jsem v nějaké vládě. A kolegové z Čech by se měli bránit z komise, že to bylo o nich. Já nemám důvod se bránit ani cokoliv vyčítat panu ministrovi.
Děkuji, pane poslanče. Pan místopředseda Bartošek a jeho faktická poznámka. Po něm faktická poznámka pana předsedy Kováčika.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Vzhledem k tomu, že v úvodním projevu pana vicepremiéra zaznělo mé jméno, mám potřebu se zeptat: Pane vicepremiére, jak se kladou otázky v průběhu vyšetřování, aby nebyly pitomé? [[Ministr Babiš z vládní lavice: Ne jak policie, pane kolego.]] No víte, my jsme vyšetřovací komise. [[Jo aha. Ale já jsem nic neudělal.]] Ale nikdo neřekl, že jste něco udělal.
Já prosím, abyste na sebe nepokřikovali. Mluvíte ke Sněmovně, prosím dodržujte úctu ke Sněmovně.
Vždyť přece vám nikdo neřekl, že jste něco udělal. My jsme kladli otázky, které se snažily dostat na podstatu věci. Stejně tak, jak jsme kladli řekněme nepříjemné otázky vám, kladli jsme je stejně důrazně i jiným. Ty otázky nebyly jiné. Pan předseda komise řekl, že jsem používal svůj deníček. Ano, protože jsem si zapisoval výpovědi jednotlivých lidí, kteří přišli před komisi. To jsem si analyzoval a na základě toho jsem pak kladl otázky. Ale já toto považuji za standardní způsob práce, že si zjistím informace, ty si zanalyzuji, a jestliže něčemu nerozumím, tak se zeptám. A věřte tomu, že bych chtěl ocenit práci všech členů komise, i člena vaší strany. To nebyly mnohdy jednoduché diskuse. [[Ministr Babiš: My jsme hnutí ještě.]] Jste stále hnutí, dobře. Ale rozumíme si, o čem si povídáme. Tak to je dobře. Z toho důvodu chci říct jednu věc. Ty otázky byly nepříjemné. Dostali jsme se ke spoustě věcí. A znovu říkám, závěrečná zpráva není pouhé konstatování, ale součástí závěrečné zprávy jsou dvě trestní oznámení. Možná že kdybychom se ptali měkčeji, jinak, lépe a radostněji, měli bychom dnes zprávu, která by vlastně nic neobsahovala, a my bychom neslyšeli, že klademe pitomé otázky. Možná že když k vám půjdu na školení, řeknete mi, jak se kladou správné otázky.
Děkuji panu místopředsedovi. Následují faktické poznámky. Pan předseda Kováčik, pan předseda Stanjura, pan ministr Babiš. Všechny tři faktické poznámky. Pan ministr Babiš, pardon, chce přednostní právo. Takže to po panu Kalouskovi a Vondráčkovi přednostní práva. Prosím, vaše dvě minuty, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Tak tedy potřetí, paní a pánové. Poměrně věcná diskuse k poměrně věcné zprávě a jasným závěrům, dvě trestní oznámení a návrh konkrétního usnesení, se tady zvrhla v koaliční zabíjačku. Mně ten stav připadá jako manželství, ve kterém, i když vím, že vládní koalice je vždycky sňatek z rozumu, převládl spíše nepřekonatelný odpor, a tak je těsně před rozvodem. Jenže volby budou až za řadu měsíců. Já bych chtěl poprosit, pojďme se vrátit k té věcné rovině projednávání této zprávy. A jinak se mi chce říct: jménem zákona, vážená vládní koalice, je čas, abyste se rozešli. Děkuji.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan předseda Stanjura. Prosím, pane předsedo.
Většinou to nedělám, ale pokusím se pomoct panu místopředsedovi Bartoškovi. Vy jste se ptal pana vicepremiéra, jak si on představuje takové jednání vyšetřovací komise. Tak třeba takto. Dobrý den, pane ministře financí. Hluboce se omlouváme, že jsme si vás předvolali, ale vy jste k tomu tak hodně mluvil, že jsme se vás museli zeptat. Chápete to? Ano, děkuji, chápu. Další otázka jiného člena vyšetřovací komise. Pane ministře, jak to děláte, že jste tak dobrý? Snažím se. Pak se přihlásí člen vyšetřovací komise z hnutí ANO a říká: Pane ministře, vy jste ještě lepší než dobrý. Vy se musíte snažit. Makám pořád. A poslední otázka, a tím mohl ten výslech skončit. [[Pobavení po stranách sálu.]] Až tady budete stát a my na vás budeme halekat, tak se nebudete smát.
Poprosím kolegy, aby na sebe nehalekali. Prosím, pokračujte, pane předsedo.
A poslední dotaz by měl znít, a ten by vycházel opravdu z tvrdých rozhovorů, které poskytuje Andrej Babiš Mladé frontě, Lidovým novinám, a mohlo by to znít takto: Je opravdu pravdivý váš názor, že v novinách o všech ostatních píšou pravdu a o vás samé lži? Ano, samozřejmě. Čerpám z veřejných zdrojů.
S faktickou poznámkou pan místopředseda Vondráček. Prosím.
Děkuji za slovo. Dovolte mi konstatovat, že odpoledne se ještě o reorganizaci policie tady nemluvilo. Já jsem přihlášený s přednostním právem po panu Kalouskovi. Myslím si, že je vhodné dojet tady tento blok a že bychom se potom vrátili k reorganizaci policie, takže já stahuji svoji přihlášku s přednostním právem. Přede mnou bude tím pádem mluvit pan ministr Babiš. Já se přihlásím později.
Děkuji. To byly všechny faktické poznámky. S přednostním právem pan předseda Kalousek, po něm pan ministr Babiš.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dámy a pánové, já bych se chtěl hluboce omluvit všem členům vyšetřovací komise za to, že oblíbený válečnický pokřik východňárských divochů Kalousek! Kalousek! odvedl pozornost od bodu, který projednáváme, a sice závěrečná zpráva vyšetřovací komise ÚOOZ. To projednáváme. Pan ministr Babiš nám tady říkal, že na něco odpovídá v rámci interpelací. Teď nemáme bod interpelace. Já jsem svoji interpelaci stáhl, žádnou otázku jsem nepoložil. On tady odpovídal na něco, já nevím, na co se nikdo neptal. Bez ohledu na to, že to byly zmatené bláboly, hlavně prostě tu otázku nikdo nepoložil. Takže pane ministře, vy jste sice říkal v poledne na tiskové konferenci, abych vás přesně citoval, "já na interpelace normálně nechodím, protože to je buzerace, a já radši pracuji pro lidi, ale tentokrát udělám výjimku a přijdu, protože první interpalice bude pan Kalousek". Já jsem polichocen, byl jsem v životě už leccos, byl jsem dokonce už jednička, ale dnes poprvé jsem byl polichocen titulem interpalice. Ale já jsem svoji interpelaci nepřednesl, přednesu ji příště, až naleznete tu odvahu tady být. Vy nemáte, pane ministře financí, odvahu se mnou jít do jedné jediné televizní diskuse, vy nemáte odvahu sem přijít, když já jsem vylosován k interpelaci, byť říkáte, že se na tu interpalici těšíte. My vám pravděpodobně tu radost uděláme, pro ta vystoupení, kterými jste tady naprosto zbytečně rušil bod, tak prostě svoláme mimořádnou schůzi na vaše zjevné daňové podvody. A bude dostatečný prostor k tomu, abyste se k tomu mohl vyjádřit. Ale teď prosím nerušme vašimi zjevnými daňovými podvody, nerušme tento bod závěrečná zpráva vyšetřovací komise, protože vyšetřovací komise odvedla profesionální práci, uvádí věcná fakta, není to žádný politický dokument, jsou to prostě pouze fakta, o kterých hlasovali všichni členové komise. Každá z našich frakcí tam měl svého zástupce a všichni uznali, že ta fakta jsou skutečnými fakty, že neplatí ten mediální kýč, kterým byla veřejnost krmena několik týdnů, o těch hrdinných a statečných policistech ÚOOZ a o těch nestranných a poctivých státních zástupcích, že to je velmi, velmi jinak. A já jsem vděčný vyšetřovací komisi, že nám řekla, jak to je, protože to je orgán Poslanecké sněmovny. Orgán Poslanecké sněmovny, který rozhodoval, znovu opakuji, všemi hlasy. Snaha o dehonestaci jejího předsedy je směšná, komická, trapná. Všichni víme, že předseda jakékoliv komise je první mezi rovnými, že nemá dva hlasy, že má jeden hlas. A jestliže pro ten text se vyjádřilo všech sedm členů komise, takže tomu textu můžeme věřit, protože to byli naši zástupci, které jsme tam s plnou důvěrou poslali. Tak jako TOP 09 s plnou důvěrou do té komise poslalo pana Korteho, tak ANO tam s plnou důvěrou poslalo pana Chalupu, ODS tam s plnou důvěrou poslala pana Blažka, mohu pokračovat. Naše názory, ideová východiska se v této Sněmovně různí, ale každý jsme tam měli svého zástupce, kterému plně důvěřujeme. [[S důrazem:]] A všichni se shodli na faktech, která jsou nám předložena. A zpochybňovat tato fakta, říkat jim šaškárna, je opovrhování parlamentní demokracií, pane ministře. Vy se zodpovídáte této Sněmovně a vy važte slova! Nejste všemocný, omnipotentní, byť se tak cítíte. Děkuji za pozornost.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan poslanec Chalupa a paní poslankyně Lorencová, dvě faktické poznámky před panem ministrem Babišem. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Já už se dneska opakuji poněkolikáté. Nic neberu zpět, ale když to shrnu, tak jediný fakt, který ta komise prokázala, je to, že jsme neprokázali. Děkuji.
Děkuji. Paní poslankyně Lorencová - bere zpět. S přednostním právem pan ministr Babiš. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já se určitě lidem, jako je pan Kalousek prostřednictvím pana předsedajícího, odpovídat nebudu! Já se odpovídám občanům této země! Mým voličům! [[Hlasy: Ne.]] Vám určitě ne. [[Rozruch v sále, projevy nesouhlasu.]] Takže vám se já odpovídat nebudu. Vy, kteří jste zdevastovali -.
Já se omlouvám, pane ministře, ale mýlíte se, vy jste povinen se zodpovídat Poslanecké sněmovně.
Já si mohu říkat, co chci tady. [[Výkřiky, bušení do lavic.]] Vy jste tady - vaše Palermo, vy jste to tady rozkradli, já vám to můžu znovu zopakovat, ten váš ROP Severozápad a další věci. Vy nebudete říkat, že já dělám nějaké daňové podvody. Jasně - vy jste vaším zákonem připravil daňové poplatníky o miliardy, protože jste byl neschopný ministr financí, který navíc nasekal dluhy za 670 miliard, a nebyl jste schopen udělat zákon, který by přinesl daně do rozpočtu. Já dělám zákony, které přinášejí peníze do rozpočtu. Takže bych si to vyprosil. A televizní debaty je ztráta času. Protože pokud je někdo demagog a lhář, tak já s ním určitě ztrácet čas nebudu. Takže bych si skutečně vyprosil nějaké lži o tom, že já dělám něco špatně. Já na rozdíl od vás jsem zveřejnil všechny svoje příjmy. Tak zkuste zveřejnit, pane poslanče, vaše příjmy. Ukažte lidem, kolik jste bral od roku 1993, kolik jste zaplatil daní. Jeden novinář mi dokonce říkal, že jste vůbec nepoužil platební kartu. Tak z čeho jste žil teda? Tak to řekněte! Já jsem to řekl. Já jsem zaplatil 337 milionů těch daní. A vy mě z toho zkoušíte tady? No tak to udělejte, ukažte nám, jak jste koupil ten byt a kde vlastně bydlíte, jaké máte majetky, já jsem to řekl jako. Tak vy byste měl mlčet. Takže já si to vyprosím. A k panu Birkemu. Prosím vás, já jsem neříkal, že vy - vy jste pracovitý člověk, já s tím problém nemám. Já jenom říkám, že vyšetřovací komise na D47 je stejná šaškárna jako ta komise, kterou tady řešíte. Protože tam jste měli střet zájmů.
Pane ministře, prosím oslovovat mým prostřednictvím poslance. Děkuji.
Ano, prostřednictvím. Váš advokát, blízký advokát, blízký panu premiérovi, přece zastupuje tu firmu proti zájmům státu. Ne? On většinou zastupuje firmy proti zájmům státu. Škoda Transportation atd. Já to nechci řešit tady. Takže já jako nevím. Já jsem neřekl, že jste zloděj, to fakt jsem neřekl. Naopak vy jste tady povídal něco o zákonu o střetu zájmů, že jsem si něco přihrál. To jsme si vysvětlovali. Já chápu, že jako nový volební manažer musíte teď ukázat tu sílu, ale není to tak. Já chci jenom ještě k panu poslanci Bartoškovi prostřednictvím pana předsedajícího. Vy jste se mě vůbec nezeptali na reformu policie. Všechny otázky byly, co mám se Šlachtou. No nic nemám se Šlachtou, já jsem to řekl, když jsem se s ním potkal. I pan ministr Chovanec mi osobně říkal, že za mnou přijde pan Laube a pan Šlachta a že zase někdo chce uškodit mně nebo mojí rodině. Takže vy jste se mě ani jednou nezeptali, to byl výslech, začal pan Korte, nominant pana Kalouska, a to byl výslech jenom o tom, co mám se Šlachtou. Na nic jiného jste se nezeptali. Pan Dolejš, kámoš pana Ratha, také. Všichni. [[Ohlas v sále.]] Ani jednou jste se mě nezeptali o reformě policie, jak to bylo, že byla porušena koaliční smlouva, že to nebylo v plánu, jak to bylo brzké. Ani jednu takovou otázku. Byl to agresivní výslech, že jsem měl pocit, proč tam jsem, co jsem vlastně udělal. Já jsem neudělal vůbec nic. Vůbec nic. A pan poslanec - tady, pan Blažek, prostřednictvím předsedajícího, se choval ke mně velice slušně. I pan Lank se choval slušně. [[Smích.]] Ale já ho mám rád! [[Všeobecné veselí, potlesk.]] Protože já s ním nemám žádný problém. On, chudák, totiž byl ministr spravedlnosti toho 13. června 2013, kdy ještě hnutí tady bylo úplně - dělali jste si z nás snad srandu, a on byl ministr spravedlnosti a dostal takovou sodu: Jak jsi mohl dopustit, že ten Šlachta tam přišel? Proč jsi to nehlásil? A co to dělal ten vrchní státní zástupce? Vy jste ho řídil. Jak je možné, že jste pustil toho Šlachtu na ten úřad?
Prosím klást otázky mým prostřednictvím. Díky.
Pardon, prostřednictvím šéfa.
Na úřad mým prostřednictvím.
Omlouvám se, prostřednictvím pana předsedy. Takže jste dostal sodu. Já chápu, že jste to nezvládl, že jste pustili ten ÚOOZ na ten úřad. Takže já s vámi nemám žádný problém. Vy jste se ke mně vždycky choval slušně - prostřednictvím tohoto. [[Smích.]] Je to v pohodě. Takže o jsem ještě chtěl říct? Takže o reformě policie nebylo nic. Bohužel. A my na to máme jednoznačně jiný názor. My si myslíme, že hlavní problém byl, že se nehlásily ty kauzy, co se vyšetřovaly. Ale já jsem přišel na ty interpelace, tak už to nebudu rozvádět. Děkuji a na shledanou!
Faktická poznámka. Nejprve pan předseda Kalousek, po něm pan poslanec Blažek, po něm pan poslanec Dolejš. Prosím, pane poslanče, vaše dvě minuty.
Pane ministře, nepochybně na to máte v rámci přednostního práva právo. Přesto vás prosím, nechme si vaše zjevné daňové podvody na mimořádnou schůzi, kterou poslanecké kluby TOP 09 a ODS svolají, tam budete mít veškerý prostor k těm košatým vyjádřením, kterými nás teď obdařujete. Ale teď neodvádějte pozornost od práce vyšetřovací komise. O totéž chci poprosit další kolegy. Daňové podvody, dluhopisy, zneužívání práva a využívání práva, to všechno si nechme na mimořádnou schůzi, která bude svolána. A teď pojďme nezesměšňovat nebo nezlehčovat práci našich kolegů, kteří odvedli profesionální práci, předložili nám svoji zprávu. My bychom ji měli projednat a přijmout usnesení. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Blažek, jeho faktická poznámka. Po něm pan poslanec Dolejš.
Děkuji za slovo. No tak to je těžká reakce. [[Se smíchem:]] Pane ministře, já bych nechtěl být vaší milou, protože ve 12 jsem byl české Palermo, v 16.38 mě máte rád, tak abych se bál, co bude za dvě hodiny! [[Smích.]] Ale já nechci zlehčovat tu debatu. Já z té vaší řeči si dovolím vypíchnout - vy jste jmenoval ROP Severozápad. Já bych rád zdůraznil poslancům za hnutí ANO a vlastně i vám, že tím, co se odehrálo myslím v prosinci, to zatýkání, které probíhalo v této věci, tak je to takový malý důkaz toho, že ta reorganizace nezabránila pokračování nějakých stíhání a podobně. To už dělala ta nová centrála, a udělala to, jako by žádné změny v policii nebyly. Takže tady vidíte důkaz toho, že to ničemu nezabránilo a zatýkalo se do aleluja. [[(16.40 hodin)]] Druhá věc ještě, a to zase navážu na rozhovory s kolegy z hnutí ANO, které jsem měl v červnu. To byla taková doba, kdy běžela spousta fám. To znamená, tehdy se říkalo: ono se to dělá proto, aby se tam nezatýkalo, nebo aby se to neprohledávalo a podobně. Když tam byl pan Šlachta, tak to bylo na můj návrh, tak tam v podstatě jsem řekl: a teď si, pane plukovníku, rozebereme fámy, které se odehrávají. Sám jsem položil asi tři fámy, které jsem věděl. Ostatní kolegové také. A rád bych řekl kolegům z hnutí ANO, pamatuju si, jaké fámy tehdy slyšeli oni, na všechno zněla odpověď "Ne". To znamená, pokud stále věříte tomu, že tehdy se něco konkrétního připravovalo, tak přímo plukovník Šlachta, a nejenom on, ale hlavně plukovník Šlachta nám sdělil, že nic takového se nechystalo. A já chápu, že v tomto domě se šíří spousta různých fám, ale prostě tyhle fámy, které jste mi vykládali, pravdivé nebyly, a kdo jiný by to měl vědět více než pan Šlachta. Děkuji za pozornost.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan poslanec Dolejš, po něm pan místopředseda Bartošek.
Dobré odpoledne. Chtěl bych krátce reagovat na vystoupení pana vicepremiéra Babiše, kámoše Standy Grosse, to je jediné, co nás sbližuje z hlediska minulosti. [[Ohlasy v sále.]] Možná by nám mohl povyprávět, co řešili se Standou Grossem. Já jsem s ním vždycky řešil politiku jako s ostatními kolegy ze sociální demokracie. Chtěl bych říci jednu věc, že lze z protokolu doložit, že při výslechu pana Babiše samozřejmě byla možnost, aby se vyjádřil k reformě, že mu byly i kladeny otázky, aby ty ataky vůči ministru vnitra a policejnímu prezidentovi a vůči reformě doložil. On se pouze odvolával na tisk, na jeho tisk, na média, ale žádné důkazy pro svá tvrzení, že reforma byla zmanipulovaná, že byla účelová, nedoložil. Obdobně žádné důkazy nedoložili ani státní zástupci, ani policie. A to je to, co panu Babišovi evidentně vadí, protože mu to nezapadá do jeho goebbelsovské propagandy, které jsme teď svědky. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Pan místopředseda Bartošek a jeho faktická poznámka. Po něm pan poslanec Komárek a jeho faktická poznámka.
Opět jenom krátce. Pane ministře, já bych rád, abyste vyšetřovací komisi nenazýval šaškárnou. Já to beru jako pohrdání prací poslanců a nelíbí se mi to a chci, abyste to věděl. Možná se vám otázky, které jsem kladl, nelíbily. Tomu rozumím. Ale jestliže vyšetřujete, tak potřebujete buď vyvrátit, nebo potvrdit některé teorie, nějaké hypotézy. Ty otázky musely zaznít! Možná že kdybyste byl ve vyšetřovací komisi vy, tak bychom závěr včetně návrhu usnesení měli už ten stejný večer, protože vy jste měl názor a věděl jste, jak to bylo! My jsme ten názor neměli. My jsme skutečně férově všechny vyslechli. Když bylo potřeba upřesnit, tak jsme pozvali další svědky, protože my jsme tu odpověď hledali. My jsme ji neměli. Možná že vaše hnutí funguje jinak nebo vy fungujete jinak a víte, jaká je pravda. Ale tahle komise si vzala za úkol, že bude hledat, jak to skutečně proběhlo. A za tohle bych tu komisi chtěl ocenit. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Komárek a jeho faktická poznámka.
Děkuji za slovo, dámy a pánové. Já bych chtěl reagovat na pana kolegu Kalouska. On nás vede k věcné debatě o zprávě vyšetřovací komise, ale žádná věcná debata tady neběží. Tady jsme svědky toho, že sociální demokracie vnucuje svůj ideologický výklad národu v přesvědčení, že dělá volební kampaň zadarmo. Odsud se volební kampaň opravdu dělat nedá, vy se mýlíte, kolegové! Já jenom nevím, proč jí v tom ale opozice pomáhá. Teda - nevím - já to svým způsobem tuším.
Děkuji. To byla prozatím poslední faktická poznámka. S přednostním právem pan místopředseda Vondráček.
Děkuji za slovo, pane předsedající. No nebude to lehké navázat na tuhle diskusi. Já jsem to chtěl vrátit na kolej, zopakovat, bavíme se o reorganizaci policie. Ale trošku mi nahrála vystoupení mých předřečníků, že se máme bavit věcně, máme tady řešit profesionalitu komise, máme hodnotit materiál, který nám byl předestřen. Z mé strany to nebude zneužití přednostního práva, já tady vystupuji jako představitel této komory a jde mi o to, abychom přijímali případně usnesení, která odpovídají a mají nějakou právní hodnotu, právní kulturu. Nebudu se vyjadřovat k těm faktům, která jsou v té zprávě, ale mám zásadní a velké výhrady ke kvalitě návrhů těch usnesení, která bychom měli přijímat. A tímto směrem bych chtěl napřít další diskusi. Mám za to, že bod II. návrhu vyšetřovací komise je zcela nejasný a není zřejmé, co konkrétně vyšetřovací komise vlastně požaduje. To není zřejmé ani z odůvodnění uvedeného v závěrečné zprávě. Vláda České republiky má ve sdílené kompetenci s ministrem spravedlnosti jako výlučným navrhovatelem pouze jmenování a odvolávání nejvyššího státního zástupce. Ve vztahu k funkcionářům Vrchního státního zastupitelství v Olomouci žádnou takovou kompetenci podle zákona o státním zastupitelství nemá. Není tak zřejmé, co by mělo být výsledkem činnosti či opatřením, které by měla vláda přijmout. Odvolání vrchních státních zástupců je ve sdílené kompetenci ministra spravedlnosti a nejvyššího státního zástupce jako navrhovatele a pouze z důvodu pochybení při výkonu správy státního zastupitelství ministr spravedlnosti návrh nejvyššího státního zástupce nepotřebuje. Pro odvolání náměstků vrchních státních zástupců je potřeba návrhu příslušného vrchního státního zástupce vždy. Současně též kompetence v oblasti kárného řízení proti státním zástupcům nejsou dány vládě České republiky, ale vyplývají z právní úpravy a jsou dány ministru spravedlnosti a nejvyššímu státnímu zástupci. Co tedy konkrétně požaduje komise? Mě to mrzí, protože jsem předpokládal opravdu kvalitnější text ze strany této komise, zvlášť při respektu ke kolegovi Blažkovi, kvalitnímu advokátovi, bývalému ministru spravedlnosti. K bodu III.a) mám také připomínky, a to ještě zásadnější. Mám za to, že návrh usnesení vyšetřovací komise, který obsahuje návrh přijetí zákona zakládajícího odlišný postup trestního řízení vůči státním zástupcům, je v tomto bodě v rozporu s Ústavou a ústavním pořádkem České republiky. Podle čl. 80 Ústavy je to státní zastupitelství, které zastupuje veřejnou žalobu v trestním řízení, přičemž sama Ústava z tohoto pravidla nečiní žádné výjimky ani nezmocňuje k přijetí výjimek na zákonné úrovni. Pokud by měla veřejná žaloba v trestním řízení či některá její část přejít na jiný subjekt, než je státní zastupitelství, bylo by v tomto směru nutno novelizovat Ústavu České republiky. Představte si ty lhůty, které tam dávají z vyšetřující komise. Pokud by měla veřejná žaloba v trestním řízení či některá její část přejít na jiný subjekt, než je státní zastupitelství, bylo by opravdu nutné novelizovat Ústavu. Současně ale návrh usnesení neobsahuje, kdo by takovým orgánem měl být. My jsme tady zaslechli, že by to snad měl být nějaký vyšetřující soudce. My takový institut nemáme v České republice. My se tady bavíme o zásadní reformě trestního řízení, které se má realizovat v nějaké lhůtě tří měsíců, říkám to správně. V současném systému orgánů veřejné moci ale nevidím ani jiný orgán, který by byl schopen především z pohledu odborného a praktického tuto činnost na odborné úrovni vykonávat. Další otázka přípravného řízení vedeného proti stávajícím či bývalým státním zástupcům. K tomu bodu je třeba uvést, že státní zastupitelství je schopné vést trestní řízení, a to úspěšně, i proti jednotlivým státním zástupcům. To dokládají i známé příklady z dávné i nedávné minulosti. Za sebe musím říct, že mě v životě nenapadlo, že já se tady budu zastávat státních zástupců. Já jsem vždycky spíš vystupoval kriticky, a že je nutné skutečně změnit styl jejich práce a přístup, ale tohle jde hluboce za hranu. My jsme se z reorganizace policie přesunuli do oblasti hluboké kritiky Vrchního státního zastupitelství a v podstatě nastavení systému činnosti orgánů činných v trestním řízení. Když se na to podíváte optikou a logikou, pak by ani soudy neměly být činné ve věcech soudců, aby jim nenadržovaly. Nabízí se otázka, kdo by soudil soudce, když platí ústavní zásada, že nikdo nesmí být odňat svému zákonnému soudci. Pokud bychom použili argument ad absurdum, tak by před jiný orgán měli přenést i spory civilní, kde jedním z účastníků řízení může být soudce. [[(16.50 hodin)]] Mám výhrady k bodu III. písm. b. Tady je požadavek na novelizaci trestního zákoníku v přerušení běhu promlčecí doby za trestnou činnost spojenou se zneužitím pravomoci u státních zástupců. Musím říct, že ze všech těch výroků mě tenhle bolel nejmíň, ale když se nad tím zamyslíte, tak tento návrh je také v rozporu s Ústavou, protože naráží na zásadu rovnosti občanů. I vedoucí státní zástupci a jejich náměstci jsou osoby jako každé jiné, mají svá práva a nějaká jiná pravidla během promlčecích lhůt vázaná pouze a výhradně na jejich funkci je zjevně požadavkem diskriminačním. Mám za to, že by nemohl projít testem ústavnosti. Mimochodem, vždycky když řešíme nějaký podobný exces v naší Sněmovně, vždycky tady skončím já a řeším ústavnost, vždycky je to směrováno nějakým směrem. My jako Sněmovna, jako zákonodárci, bychom se opravdu měli začít chovat a trošku respektovat oblast základních lidských práv a českou Ústavu. Já v návrhu ani nevidím ani schopnost naplnění účelu, ani faktickou potřebu, a už vůbec ne přiměřenost takového opatření ve vztahu k zamýšlenému účelu. Obdobné postupy bývají spojené s imunitou určitých osob, ale vedoucí státní zástupci a jejich náměstci žádnou imunitu nemají, a to ani přestupkovou. Předmětný návrh de facto staví vedoucí státní zástupce do role a priori podezřelých osob a státní zastupitelství jako instituci absolutně neschopnou plnit svoji roli. Já myslím, že v takové situaci nejsme. Budu zkracovat svůj příspěvek, protože dál je právní a mám tam citaci paragrafů, to, co jsem si stihl od rána opatřit. Takže k bodu IV. písm. a). Vyšetřovací komise navrhuje novelizovat trestní řád v tom směru, aby bylo vypuštěno oprávnění státního zástupce přikázat, aby úkony ve věci prováděla jiná osoba služebně činná v trestním řízení. Tímto rozhodnutím se nemění policejní orgán jako takový, ale státní zástupce pouze vyloučí z dalšího zpracování dosavadního zpracovatele, tzn. osobu činnou u konkrétního policejního orgánu, konkrétního policistu, a služební funkcionáři příslušného policejního orgánu pak v návaznosti na toto rozhodnutí určí jiného zpracovatele. Státní zástupce postupuje podle tohoto ustanovení zejména v případech, kdy zjistí vážné nedostatky v činnosti dosavadního zpracovatele věci nebo shledá, že taková osoba služebně činná v policejním orgánu nerespektuje jeho pokyn nebo neprovede požadované doplnění dokazováním. Tímto návrhem tak vyšetřovací komise de facto navrhuje, aby státní zástupce neměl možnost dostát své odpovědnosti za zákony a efektivní průběh přípravného řízení trestního. Já si vzpomínám, že jsem zde, a už nevím v jaké věci, interpeloval pana ministra Chovance ve věci činnosti orgánů činných v trestním řízení a on mě tenkrát noblesně odkázal na pana ministra Pelikána s tím, že je to státní zástupce, který je pánem sporu, je to on, který určuje vlastně směřování. A vy mu teď tu kompetenci vezmete. Naprosto se tím rozhasí stávající systém. A myslím si, že není ministerstvo, není legislativní odbor, který by byl schopen takovému úkolu dostát a zpracovat ho. Tak prosím, mějme to na paměti, až budeme my jako Sněmovna ukládat něco, co uložit nelze. Opravdu reálně čistým zdravým rozumem to uložit nelze. K bodu IV. písm. b) - novelizace v trestním řádu vypuštěním § 174 odst. 2 písm. c), podle kterého může státní zástupce osobně provést kterýkoli jednotlivý úkon i celé vyšetřování. Tímto postupem státní zástupce může nahradit ve vyšetřování činnost policejního orgánu jak pro jeden úkon, tak úplně, pokud se rozhodne, že provede vyšetřování celé. S návrhem vyšetřovací komise není možné souhlasit, neboť popírá na koncepční úrovni rozdělení rolí mezi státní zástupce a policejní orgán v přípravném řízení trestním. Státní zástupce je osobou finálně odpovědnou za zákonný a efektivní průběh přípravného řízení trestního. Policejní orgán je nadán procesní samostatností, ale ta je logicky limitována právě nadřízenou rolí státního zástupce jako osoby vykonávací dozor nad zákonností přípravného řízení. Je to také státní zástupce, kterému je uložena povinnost stíhat všechny trestné činy, o nichž se dozví, pokud zákon nebo vyhlášená mezinárodní smlouva nestanoví jinak. Takže opět vynechávám další tři odstavce, které jsem si stihl ve Wordu překopírovat, nebudu vás tím zdržovat. Ale prosím, mám výrazné výhrady ke kvalitě navrženého textu. Jestliže tady bylo, jestliže jsem byl vyzýván, že máme věřit vyšetřovací komisi, máme věřit profesionalitě, tak vám říkám, že tady jsou limity, kdy jim věřit nemůžeme, kdy se nad nimi musíme samostatně zamyslet v rámci pléna, musíme použít svůj rozum a musíme podle něj hlasovat. Myslím, že to, co nám předložila komise, je nehlasovatelné, chceme-li se zachovat odpovědně jako zákonodárci. Děkuji za pozornost.
Děkuji. Než přejdeme k faktickým poznámkám, tak ještě omluvy. Pan ministr zdravotnictví Miloslav Ludvík se omlouvá dnes od 17 hodin z pracovních důvodů, pan poslanec Pavel Antonín se omlouvá dnes od 15 hodin ze zdravotních důvodů, pan předseda ústavněprávního výboru a pan poslanec Jeroným Tejc se omlouvá z odpoledního jednání z pracovních důvodů, pan poslanec Gabal se omlouvá od 14.30 do konce jednacího dne, pan poslanec Petr Adam se omlouvá od 14.30 ze zdravotních důvodů, pan poslanec Antonín už je přítomen, takže stahuje svoji omluvu, pan poslanec Martin Plíšek se omlouval mezi 14.30 a 16.30, pan poslanec Michal Kučera se omlouvá dnes od 14.30 z pracovních důvodů, pan poslanec Okamura se omlouvá do konce jednacího dne z pracovních dnů, paní poslankyně Markéta Adamová se omlouvá dnes od 16.30 z pracovních důvodů a pan poslanec Vít Kaňkovský se omlouvá od 16.30 do konce jednacího dne. Tak to byly omluvy. S faktickou poznámkou pan poslanec Stanjura, ten ale není přítomen, takže jeho faktická poznámka propadá. Následuje pan předseda Blažek. Prosím, pane předsedo.
Děkuji za slovo. Nebojte se právničiny. Já jenom v reakci na pana kolegu Vondráčka. My nejsme ve třetím čtení nějakého zákona. Ta usnesení jenom říkají - Sněmovna si myslí, milá vládo, vyzýváme tě, aby ses zamyslela nad tím, jestli pokud jde o zákonnosti v činnosti olomouckých státních zástupců, postačí to, že byla podána kárná žaloba na náměstka pana JUDr. Ištvana Komára. Toť vše. No, pokud ani tohle nesmíme, tak už nesmíme nic. Jenom chceme po vládě, aby se tím zabývala. A vláda řekne třeba - podle nás to stačí. To je všecko. Ale jinou možnost nemáme, protože za státní zastupitelství odpovídá vláda. Tak komu to máme tedy napsat? To máme napsat do Bruselu nebo kam? No jedině vládě. Jiná možnost neexistuje. A vláda ať si to rozebere, jak myslí. A je pravda, že vláda k tomu má nástroje, ano, ten zákon je dobře koncipovaný, vždy jenom v součinnosti s nejvyšším státním zástupcem. To je v pořádku. Ale vláda třeba dospěje k tomu - nám to stačí. Vy to čtete od konce. Vy tam vidíte ty personálie a už tam vidíte nějaká konkrétní jména. Ale vláda třeba řekne - ne, nám to stačí. Na jejich odpovědnost ale. Já kdybych v té vládě seděl, tak bych si odpovědnost za Olomouc nevzal. Vy si ji klidně vezměte, já vám to přeju. Pokud jde o další návrhy, které se týkají zákonů, tak tam jde jenom o to, aby vláda něco předložila. Tak vláda nám napíše třeba, že to nejde z těch důvodů, co říkal pan Vondráček. Teď je jedno, já si o tom věcně myslím něco jiného, ale pro boha svatého, to už si nesmíme ani vládu požádat, aby něco zpracovala? Co teda potom můžeme? Toto není třetí čtení zákona. Můžeme vést věcnou diskusi, jestli to má smysl, nebo ne. Ale tahle Sněmovna buď bude mít vůli říct si: my si myslíme, že by se to či ono mělo upravit nebo že by vláda svoji pozornost měla orientovat na vrchní státní zastupitelství a zákonnost v jeho činnosti. To je všechno. Co je na tom tak dramatického, nechápu.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan poslanec Hájek, po něm pan ministr spravedlnosti. Prosím, pane poslanče.
Vážený pane předsedající, kolegyně, kolegové, já bych chtěl poděkovat Radkovi Vondráčkovi, že skutečně tu diskusi nasměroval do věcné roviny. A mě jeho slova zaujala z toho pohledu, že skutečně nejsem právník, a já nejsem schopen v této chvíli posoudit, zdali jeho argumenty, které nám tady sdělil, jsou relevantní, nebo ne. Reagoval tady kolega Blažek prostřednictvím pana předsedajícího - taky nejsem schopen relevantně posoudit. To znamená, já bych se chtěl poradit, jak mám dál postupovat, tzn. vznesl bych procedurální návrh. Ještě než ho přednesu, myslím, že nejsme v nějakém časovém presu. To znamená, půl roku proběhlo od sjednocení těch dvou policejních útvarů. Ten útvar pracuje. Bylo tady konstatováno, že tam odešlo pár lidí, ale pracuje. To znamená, v této chvíli si myslím, že nejsme v časovém presu. Takže bych navrhoval, abychom skutečně prodiskutovali, projednali to, co je tady dneska navrhováno. Z toho titulu navrhuji procedurální návrh, abychom přerušili projednávání tohoto bodu do čtvrtka 23. listopadu 11 hodin. [[Z pléna - listopadu?]] Února, děkuji. [[Smích v plénu.]] Tady dneska už byly ty vítězné únory a letos bude sto let VŘSR, tak mně to tak nějak trošku v té hlavě...
Ne listopad, 23. únor. To je procedurální návrh, o kterém budeme hlasovat bez rozpravy. Já vás nejprve všechny odhlásím. Prosím, abyste se přihlásili svými hlasovacími kartami. Budeme hlasovat o procedurálním návrhu pana poslance Hájka, který navrhuje tento bod přerušit do 23. února tohoto roku 11 hodin. Zahajuji hlasování o tomto návrhu. Kdo je pro, nechť zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování pořadové číslo 310. Přihlášeno je 108 poslankyň a poslanců, pro 31, proti 71. Návrh nebyl přijat. Budeme tedy pokračovat faktickou poznámkou pana ministra spravedlnosti. [[V sále je hluk.]] Prosím, pane ministře, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, chci také poděkovat panu poslanci Vondráčkovi, že skutečně přešel k věcné diskusi a téměř všechno, co jsem tady chtěl říci k navrženým úkolům pro vládu, už řekl za mě. Jakkoliv to můj milý kolega Blažek bagatelizuje, ono to tak bagatelní není.
Já se omlouvám, pane ministře. Vy říkáte velmi závažné věci a Sněmovna vás zjevně nemůže slyšet. Poprosím kolegy nalevo i napravo o ztišení a vás poprosím, abyste pokračoval. Děkuji.
Děkuji. Uvědomme si prosím, že se tu navrhuje, aby Poslanecká sněmovna žádala vládu, tím ji podle mě tedy ukládá, aby jí do tří měsíců předložila návrh zákona, který bude obsahovat, a teď je tam vyjmenováno, co bude obsahovat. Vláda na to těžko může reagovat jinak, než že takový návrh předloží, ale jak to má udělat, je-li přesvědčena o jeho neústavnosti a možná i nesprávnosti. A já tady za sebe říkám, že souhlasím se vším, co tady pan poslanec Vondráček řekl. Takže vás velice nabádám, abyste pečlivě zvážili, zda doprovodná usnesení přijmout, protože si myslím, že by skutečně to byla chyba. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Vondráček. Jeho faktická poznámka. Prosím, pane místopředsedo.
Děkuji. On to pan ministr už stihl říct. Mám životní zkušenost, že naprostá většina konfliktů mezi mužem a ženou je způsobena nedostatkem komunikace. Platí to i obecně, mezivztahově a vůbec mezi lidmi, zkrátka chyba v komunikaci je příčina všeho. My si asi nerozumíme s panem poslancem Blažkem. [[Veselost v sále.]] Jeho komise tady opravdu navrhuje, aby se do tří měsíců předložil návrh zákona, který musí obsahovat, a teď změnu trestního řádu a tak dále. To znamená paragrafované znění. Někdo to musí napsat, musí to tam být napsané. Pochopil jsem z jeho příspěvku, že vláda má něco předložit. My si asi potom musíme sednout, co to je to něco, co má vláda předložit. Třeba nalezneme společnou komunikaci, třeba se to podaří i v naší vládě před rozvodem, jak to tady slyším.
Děkuji panu místopředsedovi. Pan předseda Stanjura a jeho faktická poznámka.
Já bych v rámci faktické poznámky měl jeden procedurální návrh. Musím říct, že už mi trošku chyběl, už jsem to neříkal asi tři roky. Chtěl bych procedurálně navrhnout, abychom dnes jednali i hlasovali po 21. hodině, a to jménem šesti poslaneckých klubů s výjimkou hnutí ANO, abych dostál přesně liteře zákona, tak je vyjmenuji: vezmu to zleva doprava, jménem klubu KSČM, ČSSD, Úsvit, KDU-ČSL, ODS a TOP 09. Myslím, že kolegové z ANO se obstrukce ještě musí naučit, zatím jim to moc nejde. Děkuji.
Určitě meritorně i procedurálně myslíte, abychom jednali a hlasovali. To je návrh, o kterém budeme hlasovat bez rozpravy, procedurální návrh. Zahajuji hlasování o tomto procedurálním návrhu. Kdo je pro, nechť zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování pořadové číslo 311. Přihlášeno je 108 poslankyň a poslanců, pro 69, proti 30. Návrh byl přijat. Budeme tedy jednat dnes po 19., i případně po 21. hodině. Můžeme přejít dál. To byly zatím veškeré faktické poznámky i přednostní práva. Slovo má v obecné rozpravě řádně přihlášený pan poslanec Jiří Štětina. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Dobrý podvečer. Vážený pane místopředsedo, vážení páni ministři, dámy a pánové, možná si říkáte, proč zde hovořím. Já nepatřím k poslancům, kteří všemu rozumí, kteří hovoří do zemědělství, zdravotnictví, lesnictví, životního prostředí, vnitra, ale patřím k těm, kteří využívají své zkušenosti, které měli za svůj hodně dlouhý život. Takže vám musím říct, že jsem byl také policistou, a proto mám vztah jednak k policii a samozřejmě k Ministerstvu vnitra velmi kladný. Dokonce jsem byl rehabilitován v roce 1990. Byly mi nabídnuty všechny výhody, které s tím souvisely, i výsluhu jsem mohl tenkrát dostat, všechno jsem odmítl, pouze jsem si nechal důchod Ministerstva vnitra, protože je úplně jedno, jestli ho beru od České správy sociálního zabezpečení, nebo od Ministerstva vnitra. To je úplně jedno. Dneska ale mohu říct, že mi to jedno není, a to malinko odbočuji od toho, co chci potom říkat. Když dneska vidím, jak jsou u policie vypláceny výsluhy, jak se povyšují policisté, kteří udělají kariéru za pár let do hodnosti generála, pak odejdou a stanou se z nich politici s výsluhou 62 tisíc a tak dále, tak to mě klidného nenechává a samozřejmě mě mrzí, že jsem tenkrát nevyužil plnou rehabilitaci, ale budiž, člověk dělá životní chyby. Další věc, kterou chci říct, že se mi zde vůbec nelíbí dnešní atmosféra. Je to nechutné. Je to urážející a myslím si, že si to nezasloužíme ani my, kteří jsme šli do politiky pro to, abychom zabránili korupci, klientelismu a všemu, co tady minimálně za dvacet let bylo, a že se nám to nepodařilo, je jednou jisté. Čili si myslím, že bychom se i vůči občanům této země měli chovat slušně a korektně. Budu mít svůj projev asi strukturován na tři body. Jeden se bude týkat historie reorganizace, respektive reformy policie, za druhé to budou připomínky, které budu mít, a nebudu skutečně obviňovat komisi, že se chovala tak nebo onak, protože vím, co to je být členem vyšetřovací komise. A když srovnávám, co jsme dělali ve vyšetřovací komisi Opencard a dneska, tak si myslím, že tenkrát to všechno proběhlo naprosto slušně a korektně a dneska jsme jaksi tam, kde jsem být nechtěl. Bod č. 1 - historie reformy Policie České republiky. Je to skutečně věc, která se chystala už v minulosti. Samozřejmě hlavní reformu policie chtěli dělat ti, kteří byli u vlády od roku 2006. Byl jsem zvolen do Poslanecké sněmovny v roce 2010. Byl jsem členem výboru pro obranu a bezpečnost, tenkrát byl společný, byl jsem dokonce i členem takzvaného podvýboru pro reformu policie a k tomu se chci malinko zmínit. Samozřejmě vím moc dobře, že reformu policie musí dělat policejní prezident a ministr vnitra, o tom žádná. Ale když se vrátím do roku 2011, a to je tento papír, nebudu číst všechno, nebojte se, to bych vás unavoval a vy byste mě potom brzy vyhnali, tak musím konstatovat, že z jednání podvýboru byl tehdejší pan prezident Lessy vykázán. Já jsem u toho byl, já jsem to viděl, byl jsem toho svědkem. Takže to byl jaksi první moment, který mi dával do souvislosti určité věci, které se udály loni, počínaje koncem května. K tomu se dostanu také. [[(17.10 hodin)]] Čili skutečně se hovořilo o reformě policie, dokonce v roce 2011 byla jakási komise, kterou vedl bývalý pan policejní prezident Tomášek. Já jsem k tomu napsal docela důrazné připomínky a odeslal jsem to 29. 11. 2011. Že k tomu nedošlo, já myslím, že bylo jenom dobře. Bod č. 2. Vlastní práce komise pro reorganizaci policie. Já jsem dlouho zvažoval, jestli to budu říkat, nebo nebudu, ale nezlobte se na mne, že nebudu jmenovat tu osobu, se kterou jsem se potkal a které jsem řekl, že to, co bylo mezi námi, říkat veřejně nebudu, ale to neudělám. Ale já jsem při jednání s významným policejním funkcionářem jednal o tom, jestli - mimo jiné, jinak jsme se bavili o rezortních věcech, o platech policistů, protože se mi nelíbí, že policisté dělají 150 hodin zadarmo, že mají výsluhy takové, jaké mají, to znamená za poctivou práci 20 let a více mají 15, 18 tisíc. To je strašné ve srovnání s tím, když někdo odchází od policie, je mu udělena mnohasettisícová odměna, a pak ta výsluha mu stoupne na 62, 70 tisíc atd. To je nemravnost, to si myslím, že bychom měli také řešit. Ale já jsem se toho 25. května 2016 dozvěděl, že se žádná reorganizace nechystá. Já jsem byl velmi překvapen, že za týden byla najednou na stole reorganizace policie. Já zdůrazňuji, že ne reforma, ale reorganizace. A já se ptám, a to je teď otázka na tu komisi, jestli vůbec ta komise vyšetřovací věděla, že kompetence ÚOKFK a ÚOOZ a dalších tedy, řekl bych, útvarů v centrální působnosti mají své právní normy. Já zde musím citovat příkaz policejního prezidenta č. 103 z roku 2013 - sami si můžete zjistit, kdo byl v té době policejním prezidentem -, ve kterém v článku 6 se píše. A teď mi dovolte, abych tu stručně ocitoval, já to dělám nerad, ale musím. V článku č. 6 jsou stanoveny úkoly policejních orgánů Služby kriminální policie a vyšetřování a útvarů policie s celostátní působností a) Národní protidrogová centrála Služby kriminální Policie České republiky, tu číst nebudu, k tomu asi dojde ještě. Ale za b) Útvaru odhalování korupce a finanční kriminality slouží Kriminální policie a vyšetřování. Ta se zabývá a má úkoly šetření a prověřování a vyšetřování úmyslných trestných činů, k jejichž je příslušné Vrchní státní zastupitelství, s výjimkou trestných činů, uvedených v části druhé atd. Za 1.2. Za trestné činy, které odhalí vlastním šetřením, pokud nerozhodne o jejich postoupení dle místní a věcné příslušnosti jinému policejnímu orgánu, nebo které převezme na základě rozhodnutí ředitele Útvaru po předchozím souhlasu místně a věcně příslušného policejního orgánu, nebo které byly přikázány rozhodnutím nadřízeného vedoucího pracovníka nebo státního zástupce. Zde se musím malinko zmínit a glosovat - nemůžeme vůbec vyčlenit z tohoto postupu, který je daný skutečně zákonnými a podzákonnými normami jakýkoliv zásah státního zastupitelství, ať místního, krajského nebo vrchního. V bodu c) - já nebudu číst další body, ale já se potom budu ptát, jestli ta komise zkoumala, jestli bylo třeba dělat tuto reorganizaci. V bodu c), že Útvar pro odhalování organizovaného zločinu, Služby kriminální policie a vyšetřování se teda zabývá šetřením, prověřováním a vyšetřováním za 1.1. trestné činnosti organizovaných zločineckých skupin nebo zvlášť závažných organizovaných spáchaných zločinů v oblasti násilných projevů, vydírání a následných řídících systémů, užitých proti životu, zdraví nebo majetku, nedovoleným obchodováním se zbraněmi, výbušninami, vojenským materiálem, chemickými, biologickými, radioaktivními, ostatními vysoce nebezpečnými látkami a komoditami, nelegální migrace obchodu s lidmi, krádeže motorových vozidel, terorismu, extremismu, proti měně a platebním prostředkům a financování terorismu. Za druhé šetření, prověřování, vyšetřování trestných činů, páchaných formou kybernetických útoků, a potom je zajímavé za třetí šetřením, prověřováním, vyšetřováním trestných činů, které odhaluje vlastním šetřením, pokud nerozhodne o jejich postoupení dle místní a věcné příslušnosti jinému policejnímu orgánu, za 3.2. převezme na základě rozhodnutí ředitele útvaru po předchozím souhlasu věcně a místně příslušnému policejnímu orgánu nebo vedoucího pracovníka nebo státního zástupce. Čili toto je tedy příkaz policejního prezidenta č. 103 z roku 2013. Já samozřejmě jsem byl velmi překvapen, když během týdne najednou došlo k tomu, že je na stole reorganizace policie. Čili já se ptám, a samozřejmě se vší vážností a pokorou, protože vím, že ta práce v komisi není vůbec jednoduchá jak časově, tak samozřejmě právně, a myslím si prostě, že i psychicky, takže bych vůbec nesnižoval nějakými teatrálními výstupy tady, jak někdo si klade otázku, odpovídá na něco - je to pod mou úroveň. K tomuto bodu ještě musím říci, že se mi líbil i projev pana ministra spravedlnosti, a já bych ho hodnotil jak po stránce umělecké, tak po stránce věcné jedničkou. Myslím si, že nám to řekl prostě a jasně. Takže to je k tomu a já bych se jenom zeptal, jestli ta komise věděla a jestli tedy posuzovala tu reorganizaci, která byla tímto způsobem takto velmi rychle dána do pohybu. A poslední věc. Jestli si vzpomínáte, když jsme jednou věci policie projednávali - teď nevím přesně, jestli to bylo ještě před svátky, ale možná, že to bylo před prázdninami, nebo jestli to bylo až po prázdninách -, tak já jsem měl velmi krátké vystoupení, kde jsem se zmínil o tomto předpisu, ale jenom jsem ho citoval, dále jsem se zmínil také o tom, že tedy musí dělat reformu policie policejní prezident a ministr vnitra, ale pak jsem vyslovil obavu. A ta obava byla jednoduchá a prostá. Všichni dobře víte, jak fungovalo vyšetřování zejména hospodářských trestných činů do roku 2010. Buď to skončilo na policii, kde byl k tomu předpis, bylo to nařízení, byl to tedy interní akt řízení a jmenovalo se to Pokyn č. 121 ředitele Útvaru odhalování korupce a finanční kriminality Služby kriminální policie a vyšetřování ze dne 10. srpna 2009, ve kterém se v článku 4 jednoznačně píše: získávání poznatků ze zájmového prostředí. Před zahájením operativně pátrací činnosti formou získávání poznatků ze zájmového prostředí oprávněný policista informuje svého přímého nadřízeného, nebo v době jeho nepřítomnosti příslušného vedoucího policistu. K tomu byli vytvořeni koordinátoři. Shodou okolností ti koordinátoři byli po zrušení tohoto příkazu nějakým způsobem odveleni a dostali se - jeden je třeba na Homolce, jeden na České poště atd. Takže je zajímavé, kde tito lidé samozřejmě pracují. Když nesouhlasil nadřízený nebo koordinátor, tak se nevyšetřovalo. [[(17.20 hodin)]] Když náhodou ta kauza byla skutečně tak velká, tak to šlo na státní zastupitelství, kde zase byli někteří státní zástupci, a tady bych se mohl odvolat na naši komisi k Opencard, která byla první, která něco vyšetřila - nebyli jsme k smíchu, jak jsem tady z nějakého diskusního příspěvku mohl vycítit -, tak se to zastavilo na státním zastupitelství. Ale významné hospodářské kauzy šetřeny prostě nebyly. Takže já bych mohl zde hovořit a já už nechci, protože vím, jak jsem čekal dlouho, než jsem se dostal k mikrofonu, skoro jsem myslel, že se na to ani nedostane, tak bych chtěl vyslovit obavu, a já doufám, že k tomu nedojde, jestli náhodou tato tzv. reorganizace, o které nejsem přesvědčen, protože to nebylo projednáno ani na výboru pro obranu - na výboru pro bezpečnost, už jsou ty výbory odděleny -, nebylo to projednáno v parlamentu, že to muselo býti uděláno tak rychle. A nyní tedy moje obava proč. Já jsem v roce 2011 dal trestní oznámení na financování letecké záchranné služby. V první fázi byla vznesena obvinění. Byl vyměněn státní zástupce, v roce 2015 bylo konstatováno usnesením, že trestný čin byl spáchán ve výši 880 mil., ale je promlčen, což byla chyba, takže druhý státní zástupce nařídil nikoliv tedy zrušení, ale pokračování ve vyšetřování, a koncem roku 2016 jsem dostal vyjádření už od toho nového útvaru - jak se jmenuje? Národní centrála - NZO... já už nevím přesně, takže mi to promiňte, že trestný čin se odkládá. Já jsem samozřejmě interpeloval pana ministra. Pan ministr mně samozřejmě odpověděl naprosto v souladu se zákonem, že to tak je, a já mu zde slibuji, že už ho prudit v této věci nebudu, ale spokojen nejsem. A já se bojím, aby náhodou nedocházelo k této situaci, protože zde je mnoho trestných činů, které se nešetřily, neboť nebyla vůle, abychom se náhodou nedostali někam do vysoké politiky. Já vám děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci. Další řádně přihlášenou je paní poslankyně Jana Lorencová. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Kolegyně a kolegové, kromě toho, že jsem poslankyně, jsem také původně novinářka. Ono to v člověku nějak zůstane. To není o tom, že novinářem člověk kdysi byl a potom už není. Během těch let, ve kterých jsem jako novinářka působila, se samozřejmě ke mně dostávala spousta informací a s nimi nejde nepracovat jenom proto, že mezitím plynou léta a spousta věcí se zametá jaksi pod koberec. Znám severní Moravu, znám Olomoucko, znám oblast, kde se objevila tzv. kauza Vidkun. Dokonce znám osobně i některé aktéry. Kdyby totiž policie neměla ve svých řadách dobré policisty, ale také gaunery, nemuseli bychom se dnes touto kauzou, kterou se dnes zabýváme, vůbec zabývat. Považuji za svoji povinnost prohlásit na tomto místě, že se nechci zabývat tím, do jaké míry je relevantní závěr vyšetřovací komise. Jak už zde mnohokrát zaznělo, co není prokázáno, ještě zdaleka neznamená, že se nestalo. Ale odmítám akceptovat závěr vyšetřovací komise jako hřmotný alibismus pro všechno, co právě prokázáno nebylo. Co nebylo prokázáno, ale mohlo se stát. Vyšetřovací komise není arbitr, který rozhoduje o vině či nevině, ale je to orgán, který se snaží cosi zjistit, zařadit do kontextu a posléze s tím seznámit nás poslance. Dnes nám předkládá závěry o tom, že něco zjistil a něco se mu zjistit nemuselo podařit. A to je celé. S tím samozřejmě lze souhlasit. Ale co dál? Kolegové zde mnohdy vedou monology o tom, jak se kdo má chovat, co si smí nebo nesmí dovolit atp. Já si teď asi dovolím dost a za svým tvrzením si ale stojím. Komise z nějakého důvodu, pravděpodobně je to úplně v pořádku, nemá kompetenci policejního orgánu. S tím samozřejmě musím souhlasit, je to tak. Ale předpokládám, že se může zabývat a že možná mohlo některým členům komise být možná podezřelé, když viděli přesuny, ke kterým v řadách policistů a ve vrcholných orgánech policie začalo docházet. Nebudu jmenovat všechny, ale bylo jich hodně, těch přesunů, právě v té době, kdy tzv. kauza Vidkun propukla, v době, kdy docházelo k prohledávání psacích stolů a kanceláří, opravdu došlo k několika přesunům v řadách policie. Předpokládám, že vyšetřovací komise měla kompetenci a měla mít zájem na tom, koho se tyto přesuny týkaly. Zastavím se u jednoho, dvou možná tří jmen. Jedno z nich je Milan Pospíšek. Nevím, jestli vůbec se neztratil z řad policie v době ještě před vznikem vyšetřovací komise, takže je možné, že komise už vůbec neměla šanci ho vyslechnout. Ale já se zastavím u toho, kdo to je Milan Pospíšek. Jde o bývalého ředitele Úřadu ředitele kriminální policie a vyšetřování. Zatím nikdy nezaznělo, jakým způsobem docílil své poměrně závratné policejní kariéry. To jsou fakta. Žádné spekulace, pouze fakta. A my si je teď připomeneme, protože to je důležité s ohledem na všechny právě tyto neprokázané jevy. Jde o bývalého policejního důstojníka Milana Pospíška, který začínal v Šumperku jako podřízený - já se omlouvám za to, že znovu vytahuji svoje staré kauzy - jednoho z největších obchodníků s nezdaněnou motorovou naftou alias LTO Vratislava Kutala. Vratislav Kutal byl policista, šéf hospodářské kriminálky v okrese Šumperk. Pokud jsem správně informována, a já věřím, že ano, tento pan Milan Pospíšek byl jeho podřízený. Pokusím se to rovněž zkrátit, doufám, že zvládnu hodně zkrátit to, co mám připraveno. Tento pan Pospíšek odešel vlastně od policie druhý den poté, co mu ÚOOZ prohledal jeho psací stůl. Odešel z důvodů, o kterých můžeme pouze spekulovat. Možná jenom proto, aby ještě stihl dostat výsluhu - nebo jak se tomu přesně říká, ano, výslužné. Vratislav Kutal, jeho bývalý šéf, který skončil u policie na konci roku 1993, pobírá výsluhy dodnes. To jsou odměny - to jsou tresty za to, když se někdo jako policista dopustil tak závažného trestného činu, jako je obchodování s nezdaněnou motorovou naftou. Dodnes pobírá tento policista krom miliard, a v jeho případě nejméně jedné miliardy, výsluhu za služby policii. Pokud budou v oběhu pořád nezdaněné peníze, pokud budou v oběhu špinavé peníze, a to nic jiného než špinavé peníze není, nemůžeme čekat, že se něco zásadně změní. To opravdu asi nemůžeme. Já bych z tohoto místa vzdor tomu všemu, co jsme tady slyšeli, chtěla poděkovat slušným policistům. Chtěla bych poděkovat jmenovitě panu Šlachtovi, kterého osobně neznám, viděla jsem ho jednou v životě, když mluvil na komisi pro kontrolu GIBS. Neznám ho osobně, ale chtěla bych mu poděkovat za statečnost, kterou zatím prokázal. Chtěla bych poděkovat všem slušným státním zástupcům za práci, kterou ve prospěch této společnosti odvedli. A vám, kolegové, děkuji za pozornost.
Děkuji paní poslankyni Lorencové. S přednostním právem - pardon. Ještě faktická poznámka pana místopředsedy Blažka. Prosím.
Děkuji. Já jenom stručná reakce. Víte, paní kolegyně, vaším prostřednictvím, jméno pana Pospíška na té komisi padlo. Problém je v tom, že předmětem činnosti téhle komise není náprava celého světa a všeho špatného, co bylo v policii za posledních nevím kolik let. A my jsme se, ač neradi, věnovali věcem, jako je SMS apod. proto, že se stala součástí té vládní krize. Nebylo možné, abychom se zabývali úplně vším, co je v policii dobře nebo špatně. Od toho ten orgán za prvé nebyl zřízen a za druhé to není v lidských silách. Takže ano, to jméno tam padalo. Nepadalo tam zrovna pozitivně, to je pravda. Ale pokud jde o předmět naší činnosti, tak tohle jméno tam nemělo relevantní význam, abychom se dál o něm bavili. A pokud vím, on byl snad tehdy zatčen a myslím, že u policie ani není. Ale to si teď matně pamatuji. Proto tam to místo jeho není. To bychom se zabývali fakt vším a to nejde.
Děkuji. S přednostním právem pan předseda Kalousek. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Promiňte, já bych si samostatně neodvážil reagovat na paní poslankyni Lorencovou. Ale ona zopakovala něco, co jsem v té diskusi od zástupců ANO slyšel několikrát, a sice větu, že to, že to ještě nebylo prokázáno, ještě vůbec neznamená, že se to nestalo. Řekl to i pan poslanec Chalupa. Tak toho chápu. Tomu jde o život. Ale řekl to i ministr spravedlnosti, v tomto duchu vystoupil. Kolegové, prosím vás, uvědomujete si, co říkáte? Ono se to neprokázalo, ale to ještě neznamená, že se to nestalo. Tak my dál budeme žít v tom, že se to stalo. Já dám nějaký příklad. Snad se neurazí kolega Faltýnek. Je to statečný člověk, tak já dám schválně nějaký absurdní příklad. Já prostě prohlásím s plnou vahou své osobnosti, že kolega Faltýnek znásilnil nezletilého jezevčíka, což mu samozřejmě na veřejnosti uškodí, protože lidé nemají rádi politiky, ale mají rádi štěňátka. A já to budu tvrdit tak vehementně a do všech novin, a dokonce tím polepím celou republiku a udělám část předvolební kampaně. A budu tvrdit: Faltýnek znásilnil nezletilého jezevčíka. Budu logicky žádán, abych prostě tohle tvrzení prokázal, zvlášť když jsem o něj opřel politickou volební kampaň. Já budu říkat no, prokázat to nemůžu, ale to, že to nemůžu prokázat, to ještě neznamená, že se to nestalo, protože nezletilých jezevčíků je spousta a Faltýnkovi to kouká z očí. A budu to tvrdit dál. A když budu žádán, abych se omluvil za tuto sprostou pomluvu, protože kdybych to skutečně řekl vážně, tak by to byla naprosto sprostá pomluva, kdybych byl žádán o omluvu, tak bych řekl: Proč bych se omlouval? To, že to nemohu prokázat, to ještě neznamená, že se to nestalo. To je způsob vaší argumentace. Moc vás prosím, vzpamatujte se. Jestliže byl někdo osočen, a pokud tedy byl policejní prezident osočen z nějakého nečestného jednání a ministr vnitra byl osočen, tak buď je prokázáno, že se něco takového stalo, anebo se to nestalo. Není možné někoho osočit, dotknout se jeho cti, pověsti, dobrého jména způsobem, který je schopen zničit mu kariéru, a pak místo omluvy říct: Promiňte, ale to, že se to neprokázalo, ještě neznamená, že se to nestalo. Já prostě protestuji proti tomuhle způsobu argumentace. Kdybychom ho přijali, tak nežijeme v civilizovaném a právním státě.
Děkuji panu předsedovi. Čtyři faktické poznámky. Pan poslanec Chalupa, pan poslanec Blažek, pan poslanec Hájek, pan poslanec Komárek. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Všem těm, kteří se o mě bojí, tak já vás ujišťuji, že fakt se nebojím, že mi jde o život. Děkuji. Pokud jde o tu... Ta zpráva je naprosto jasná. Stačí ji položit na stůl a nechat ji tam. Tady je nějaká interpretace a my jsme s tím nezačali. Že my jsme byli ti, kteří to využili v něčem nějak, toto, toto. Přečtěte si tu zprávu a tam skutečně... já nevím, to je filozofická asi debata. Pokud je tady třeba, a teď odhadem, sedm náhod, které se odehrají během tří týdnů, proběhne reorganizace za všech těch aspektů nebo nedodržení různých věcí atd., tak jako se můžu domnívat jako politik, že ty věci nejsou v pořádku. Že neproběhly v pořádku. Jako člen vyšetřovací komise to nemůžu udělat, protože tam mám jiné mantinely a musím se chovat jako člen vyšetřovací komise, který říká, toto jsem ověřil, a toto jsem neověřil. Ale jako politik, který toto ví a který se vyslechl spoustu věcí, tak tvrdím, že ta reorganizace neproběhla tak, jak měla a byla ale zneužita jinou politickou stranou k tomu, aby se zabránilo některým věcem. A to klidně můžu říkat. A to, co se neprokáže, protože na to nemám důkazy... Proč jste nám nedali... Ve Spojených státech se podívejte, jak pracuje vyšetřovací komise, a jak jsme pracovali my. Já to tady nechci napadat. Ale co jsme měli k dispozici? My jsme neměli žádné vyšetřovatele, žádnou kriminalistiku, žádné forenzní studio nebo forenzní úřad, nic. My jsme pracovali s tím, co máme. A jestli tam byl jeden bývalý policista a jeden právník, tak jako od těchto lidí chcete, aby tam dělali sáhodlouhé důkazní řízení? To jste tedy na omylu. A já jako politik říkám, že to, co se stalo, bylo špatně. A je to jejich vina!
Tak. S faktickou poznámkou pan poslanec Blažek. Prosím, pane předsedo.
Já jenom, jedna oprava. Ona se netýká Sněmovny. To jméno pana Pospíška souvisí se zatčením. Ono to bylo trošku jinak, jsem si potom uvědomil. V jeho kanceláři byl někdo zatčený, nějaký policista. Tak abych tady nešířil nějaké zprávy, a jemu se omlouvám.
Pan poslanec Hájek a jeho faktická poznámka. Prosím, pane poslanče. Po něm pan poslanec Komárek.
Vážený pane předsedající, když jsem diskutoval se svými horníky, tak jsem jim to musel také vždycky nějak polopaticky vysvětlit, aby to pochopili. A mně tady kolega Kalousek, prostřednictvím pana předsedajícího, nahrál. Takže moji horníci, ve Sněmovně jsme zřídili vyšetřovací skupinu, nebo komisi, která řeší podezření, to, že pan Kalousek pije. Vyšetřovací komise si zavolá svědky a jeden svědek řekne: tak pan Kalousek se mi jevil, že vrávorá. Druhý svědek přijde, že ano, vrávorá, ale to má určitě z toho, že je přepracovaný. Druhý řekne: já jsem viděl, nebo cítil jsem z pana Kalouska vůni švestek. Druhý přijde: ano, to je přirozené, on má strašně rád švestkový kompot. Takže komise potom na závěr řekne: Bohužel, my jsme neměli možnost dát panu Kalouskovi fouknout, protože takový mandát naše komise neměla. Takže my jsme měli právo pouze pravomoci získat informace od svědků. Ti nám bohužel nepotvrdili, a naše komise tedy řekla, že ano, pan Kalousek zřejmě to nepije. Tak by to asi pochopili moji horníci, jaké nástroje měla komise v jednání. A je to. A je to. A je to.
A je to. Pan poslanec Komárek a jeho faktická poznámka.
Já už se tady cítím jako bývalý humorista úplně doma. Pan kolega Kalousek řekl "uvedu absurdní příklad" a pokračoval "prohlásím s plnou vahou své osobnosti". Dál už pokračovat nemusel. Absurdní příklad uvedl. Děkuji.
Děkuji. To byla zatím poslední faktická poznámka. Pan poslanec Schwarz a jeho řádná přihláška. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Dobrý večer nebo podvečer, pane místopředsedo. Mně to tedy směšné ani humoristické nepřipadá dneska. Mně se strašně těžce mluví k vám, jestli vás to vůbec zajímá, protože jsme všichni už unavení. Já to vidím. Někoho to baví, někdo si z toho dělá legraci. Já bych chtěl připomenout jenom pár věcí a chci mluvit konkrétně. A nebudu tady filozofovat, protože jsem viděl pana místopředsedu jako právníka, jak reagoval, a víc právníků, jak reagoval, když někdo popisuje, jestli byl skutek prokázán, nebo nebyl. Jestli důkazy jsou, anebo nejsou. [[(17.40 hodin)]] Prosím vás, k tomu je třeba přečíst si trestní řád, trestní zákon a najít si podle starého, kdy se ukládají věci, jak se ukládá, jestli se skutek stal. A abych tady popisoval znásilnění jezevčíka, nezlobte se, prosím vás, to je ubohost. To je prostě pro mě - je to smutné na Poslanecké sněmovně. To je prostě věc právníků a ti by si to měli říct. Já bych teď chtěl jenom připomenout následující věc. Pan kolega Korte prostřednictvím vás, pane místopředsedo, on už tu není, ale on mě dneska oslovil s tím, že někdo z ANO tady začal a svolal výbor. Ano, já jsem to byl. Já jsem to byl jako místopředseda výboru pro bezpečnost, když se na mě obrátili takhle vysoce postavení policisté. A svůj názor nezměním. Udělal bych to klidně znovu. Ano, chtěl jsem svolat výbor a v tom výboru mělo být pouze slyšení, zeptat se policistů na výboru za přítomnosti členů, vás, kdo je v bezpečnostním výboru, aby nám řekli, co chtějí. Když nám to nedokázali říct na rovinu a do médií, tak ať nám to řeknou přímo na výboru. Nebylo mi to umožněno. Vidíte, a pak se to celé začalo. To jsem byl já, který ten výbor svolal jako místopředseda, ne protizákonně. V souvislosti se zákonem, kteří mnozí z vás, kteří tu sedíte, jste si ten jednací řád schválili nebo ho podporovali nebo se podle něho drželi. Já jsem jenom využil váš, všech, co tu jste déle než já, váš jednací řád a udělal jsem to. Nelituji toho. Nebylo mi umožněno slyšení a pak se spojilo, rozjela se všechna ta kola. Tak a teď co bych chtěl porovnat. Co vadí mně. Já nechci kritizovat práci vyšetřovací komise. Ono, víte, po večerech sedět, vyslýchat, sami jste viděli, jak některým to vadí, jak se na sebe koukají, jsou to kolegové, sedí spolu. Není to jednoduché dělat sněmovního policistu, prosím vás, já tomu tak říkám. Ale co mně vadí a trošku mě překvapuje. Víte, když jsme dělali Opencard, neměl jsem tu odvahu vstoupit do této komise. Kolega Chalupa měl. Tak jsem si myslel, že to bude fungovat stejným směrem, že komise něco vyšetří, dá závěrečnou zprávu a v závěrečné zprávě se objeví opatření, třeba to trestní oznámení atd. Mě trošku zaskočila, aniž bych se chtěl zastávat resortu pana ministra Pelikána, zaskočila usnesení směřovaná jenom na resort spravedlnosti. Protože když si přečtete pozorně tu zprávu, tak je tam jasně napsáno, i prostřednictvím pana místopředsedy pan předseda komise Blažek o tom mluvil, že policisté - a skončilo to až u náměstka pana generála Laubeho, který už dneska není policistou, to jsme slyšeli, kde dneska je, ale to není podstatné, pravděpodobně pracoval moc rychle a neprofesionálně a uspěchal tu reorganizaci. Ale už tam není opatření směřující k Ministerstvu vnitra, aby se další možné takové kroky náměstků z Ministerstva vnitra nestaly. To tam chybí. Takže to je zajímavé, že je tam opatření týkající se až státního zastupitelství. To mě zamrzelo, čistě profesionálně, ne politicky. Protože by tam mělo být opatření i k vnitru [[část nesrozumitelně]]spadá k policii, pozor, pozor, je třeba to došetřit i na této linii. Tak ta trestní oznámení, tomu rozumím, asi mají k tomu důvod. A právě - a teď k tomu přejdu. Proč si někteří lidé potom mohou myslet: jedna paní povídala nebo na každém šprochu je pravdy trochu, že to tak je? Protože když trošku se v tom pohybují, aspoň trošku jako já, tak právě toto je zarazí, že tam není opatření směrem k vnitru, ale je tam opatření ke státním zástupcům, a ke stejným státním zástupcům, jejichž jména tady proběhla, kteří v minulosti už měli co do činění s politikou, s vyšetřováním politiků atd. A v tu chvilku mně zbývá právě to možné podezření, které mi komise prostě tou prací nevyvrátila. To je důvod, proč se mi to usnesení nelíbí. Tu zprávu vezmu na vědomí, protože opravdu ta komise, kdo to zná, měla mantinely jenom na tuto konkrétní věc. Ale dneska jsem tady slyšel od všech vás, co tu sedíte, od všech i tady [[poslanec se otáčí směrem k vládním lavicím a předsednickému stolku]] věci, které s komisí vůbec nesouvisely. Pan Blažek ji přečetl, tomu rozumím. Zprávu bych byl ochoten vzít na vědomí, ale bez, prosím osobně jako člověk, bez těch usnesení, protože ta usnesení považuji za účelová vzhledem k tomu, co jsem řekl. Chybí tam některé usnesení, takže si myslím, že tato usnesení, ty závěry, ať jsou jakékoliv, každý má na to svůj názor, já říkám jenom svůj, chybí mi tam usnesení právě díky (?) náměstka policejního prezidenta pana generála Laubeho, protože tady to padlo. Ono to trvalo jenom chviličku, ale padlo tady, že pracoval velmi rychle a že to je škoda. A víte, co mi chybí, a to si neodpustím říct jako člověk bez minulosti tady ve Sněmovně, ale naivní poslanec, po dnešku naivní poslanec? Že když se dělá tak velká věc, ať na vnitru, což je reorganizace, kdyby se dělala tak velká věc na spravedlnosti, něco s věznicemi, u paní ministryně [[poslanec se obrací pohledem na ministryni Šlechtovou]], s čímkoliv, tak jsem si vždycky myslel, že v té vládě aspoň ti vládní poslanci něco o tom vědí, ministři to proberou tak, aby prostě toto se nestalo, abychom tady si nemuseli nadávat, říkat, kdo co udělal, že někdo chytil jezevčíka. Že si to prostě vydiskutují, řeknou si to, tak jak to běží úplně na obyčejné obci, když starosta nebo místostarosta chce něco udělat pro občany, tak to aspoň s tím politickým partnerem ve vedení té obce probere. To je důvod, který prostě vadí mně, a to si myslím, že byl spouštěč nekomunikace. A mluvil k nám o tom náš kolega místopředseda Vondráček. Takže takhle bych to chtěl shrnout. Chtěl bych vás požádat, abychom se už nehádali, protože to nikam nevede. Připomínáte věci, kterým se někteří smějí, ale ono to není směšné. Ono je to prosím všechno smutné. Děkuji, že jste mě někteří slyšeli.
Děkuji, panu poslanci. Faktická poznámka pan poslanec Blažek, poté paní poslankyně Černochová, oba faktické poznámky.
Já jen zareaguji. Děkuji, že to agresivní bylo věcné. Snad tolik - znovu přečtu název té vyšetřovací komise: k prověření činnosti příslušníků Policejního prezidia a tak dál a Vrchního státního zastupitelství v Olomouci. Pokud jde o prověřování orgány činnými v trestním řízení, to jsem tady říkal možná dneska už několikrát, no, ti tam toho na sebe dali tolik, že se fakt nebojte, že se nikdo nezabývá, jestli tam byla nějaká trestná činnost, nebo ne. Přidávat k tomu cokoliv by bylo úplně od té komise navíc a myslím si, že už to stačilo. Pokud jde o olomoucké státní zastupitelství, tam se prostě našla dvě pochybení. O tom jednom tady ani tolik nepíšeme, ale jenom připomínám, že i nejvyšší státní zástupce, pokud jde o dohled nad tou slavnou esemeskou a vyšetřováním GIBS, poslal panu Ištvanovi dopis, ve kterém ho vyzval, aby to nějakým způsobem řešil, že tam došlo k pochybení také. Pokud jde o personálie, já tedy, pokud ta usnesení dobře čtu, tak tady žádné personálie nejsou, pokud jde o Olomouc. Ani jedno. A dokonce se ani nevyzývá, že vláda musí něco personálně udělat. Jenom se jí říká, aby zvážila - a já už teď opakuji, když to vláda neudělá, bere na sebe odpovědnost za to, jak činí olomoucké státní zastupitelství. Já znovu říkám, já jí to přeji, naprosto chápu, že dneska je to mediálně populární, ale já bych si za ně na sebe odpovědnost nevzal. A to je každého právo si to vzít jakkoliv. A to nejpodstatnější je - a já bych mluvil nerad k hluchým. Vždyť přece tady vypukla vládní krize a oni ze spisů vykládali, co tam mají a do té vládní krize se namotali. Copak jste to viděli, že by to dělalo pražské vrchní zastupitelství? Ani půl věty. Udělá to nejvyšší státní zástupce? Ani půl věty. Oni ano, ale zákony platí jak pro ty Pražáky, tak pro ty Olomoučáky. A o to mně jde, a nejenom mně, ale myslím si, že celé komisi. A nechat to jenom tak? Můžete, ale já si myslím, že by to nebylo správné.
Děkuji. Paní poslankyně Černochová a její faktická poznámka.
Děkuji, pane místopředsedo. Hezký večer. Já bych ráda reagovala na to, co tady řekl kolega Schwarz. Ono se to hezky poslouchá, ale ta realita, kterou tady realizuje v tomto volebním období hnutí ANO, je bohužel úplně jiná než slova pana kolegy Schwarze. Já bych ráda připomněla, protože máme asi krátkou paměť, nebo kolega Schwarz má krátkou paměť, jednu personální změnu, kterou udělalo vaše hnutí a kde se z těch důsledků té personální změny vzpamatovává Ministerstvo spravedlnosti dodnes. Je to odvolání, protiprávní odvolání ředitele Vězeňské služby pana generála Dohnala, kdy si vaše paní ministryně Válková, aniž by to s kýmkoli konzultovala ve vládě, to tady pan premiér jasně řekl, odvolala pana generála Dohnala jako ředitele Vězeňské služby bez nějakých důvodů. Nahradila ho náměstkem nebo ředitelem některé z věznic panem Ondráškem a následně, když to proběhlo a došlo to k soudnímu projednání, tak musel pana generála Dohnala na jeho pozici, a já jsem za to ráda, pan ministr spravedlnosti Pelikán vrátit zpátky. Takže prosím, opravdu važte slova, když tady kritizujete vy někoho, že s vámi nekonzultuje personální změny, když to vaše ministryně vaší vlády, členka vašeho hnutí, nedělala v tak závažné věci, jako je generální ředitel Vězeňské služby.
Děkuji. Pan poslanec Komárek a jeho faktická poznámka. Prosím, pane poslanče.
Děkuji. Z debaty o policii jsme se dostali do vězení, což je vcelku logické. Děkuji.
Jo, to už je všechno? Aha, děkuji. [[Pobavení v sále.]] Pan poslanec Blažek a jeho faktická poznámka.
Ještě jednou k panu poslanci Schwarzovi jsem něco zapomněl říci. Má pravdu, že jsou určité věci, které by se měly řešit i na úseku Ministerstva vnitra, a to jsou minimálně dvě. Výklad nadřízenost, podřízenost, ale v těch zákonech to je. Problém je v tom, že pokud jde například to sdělování informací, a to v té zprávě máte, tak je naprosto odlišný výklad těchto paragrafů nejvyššího státního zástupce a úplně jiný výklad jsme dostali od Policejního prezidia. A teď je velmi těžké naformulovat nějaké usnesení. To není o změně zákona. Ten zákon je, řekl bych, v této věci docela v pořádku, ale liší se nám dva výklady dvou docela významných vysokých orgánů. A hnutí ANO, pokud má tyto konstruktivní návrhy, včetně poslance Schwarze, bych vyzval - vždyť vám nic nebrání nějaké usnesení k tomu přidat. Vždyť tady sedíme celý den. A vy jste ještě řekli, že vyzveme vládu, aby upravila to či ono třeba v rezortu vnitra. Proč ne, já se tomu určitě bránit nebudu, pokud to bude rozumný návrh.
Pan poslanec Štětina a jeho faktická poznámka. Prosím, pane poslanče.
Děkuji ještě jednou. Já nebudu vůbec hovořit dlouho, ale vážení kolegové a kolegyně. Odhlasovali jsme si i po 21. hodině. To, co tu řešíme, další věci, které s tím nesouvisí, tak je neřešme a řešme tady skutečně reorganizaci policie České republiky a nic víc. To ostatní, co je, to je naprosto zbytečná řeč. Děkuji.
Děkuji. A nyní řádně přihlášený pan poslanec Matěj Fichtner. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já budu skutečně věcný. Já jsem té široké debaty využil k detailnímu nastudování té zprávy. Chtěl bych pokud možno od pana předsedy Blažka vysvětlit některé věci. Zdá se mi, že ta zpráva je poněkud vnitřně rozporná, neboť se nedostatečně věnuje všem těm oblastem. On to tady koneckonců už nakousl pan kolega Schwarz. Jedna věc, když jdeme do detailů, rád bych tedy věděl, když ocituji tu zprávu: "Některé skutečnosti uváděné v usnesení GIBS o odložení věci byly chybné, z telefonního čísla s koncovkou 312 nebyla zaslána podnikateli Davidu Tesaříkovi žádná varovná SMS..." a tak dále. Údaje o směru komunikace chybně vyhodnotil příslušník GIBS zpracovatel spisu Milan Vaculík. Sám to také před vyšetřovací komisí uznal. Na základě podkladů, které má vyšetřovací komise k dispozici, nelze prokázat, že by jednal úmyslně, nelze však vyloučit, že jednal z nedbalosti, a proto komise rozhodla podat trestní oznámení. Vrchní státní zastupitelství v Olomouci jako dozorový orgán v tomto selhalo, neboť chybu přehlédlo také. Navíc minimálně neopatrným přístupem umožnilo, aby se chybné usnesení a jeho další interpretace staly součástí veřejného prostoru. Tak. Co se týká úniku toho samotného usnesení, o tom už tady víceméně bylo hovořeno. To usnesení je k dispozici na webu Národního fondu proti korupci. Nicméně když se podíváme do toho usnesení, tak zjistíme, že GIBS zde v roli policejního orgánu vlastně obdržel od ÚOKFK podnět, který zněl právě tak, že na telefon pana Davida Tesaříka měla přijít nějaká varovná SMS. Na základě toho toto začal vyšetřovat. A sám ten policejní orgán GIBS uvádí v odůvodnění toho usnesení o odložení věci, že z provedené analýzy mobilního telefonu účastnického čísla a tak dále Davida Tesaříka, ve kterém byla detekována zpráva, která byla odeslána na účastnické číslo to druhé, tedy s koncovkou 312, a tak dále, pak pokračuje to odůvodnění. To znamená, sám ten vyšetřovatel GIBS uvádí v tom svém dokumentu, že ta zpráva byla odeslána z mobilu Davida Tesaříka, nikoliv na ten mobil. To znamená, to, co je zde napsáno v té závěrečné zprávě vyšetřovací komise, údaje o směru komunikace chybně vyhodnotil příslušník GIBS, tak je poněkud v rozporu s tím samotným usnesením GIBS. To je první věc. A druhá věc, kterou tedy absolutně nechápu, je to, proč komise podává trestní oznámení na toho vyšetřovatele. Vždyť to je přece nesmysl. I kdyby to tak bylo, zaprvé to podle mě tak není, ale i kdyby to tak bylo, že v tom usnesení o odložení věci uvádí ty údaje chybně, tak mi prosím vás vysvětlete, jak spáchal trestný čin tím, že se někde překoukl a napsal tam něco jiného? Jak se stal ten trestný čin? Co je obsahem toho trestného činu? Kde je ta skutková podstata? Tomu skutečně nerozumím. Tak to je jedna věc. Druhá věc. Vyšetřovací komise se zabývala těmi úniky z vyšetřovacího spisu, mimo jiné únikem tohoto usnesení, a na základě toho a na základě toho, že vlastně Vrchní státní zastupitelství, respektive jeho funkcionáři uvedli, že budou vyslýchat policejního prezidenta, tak na základě toho navrhuje právě v té řekněme návrhové části usnesení té vyšetřovací komise, aby vláda v rámci její ústavní odpovědnosti za činnost státního zastupitelství zvážila, zda postačuje ta podaná kárná žaloba, nebo zda nejsou nutná další opatření včetně personálních. Čili vyšetřovací komise tam identifikovala nějakou chybu, nějaké potenciální pochybení, a na základě toho žádá, nebo navrhuje, aby Poslanecká sněmovna vyzvala vládu k nějakému opatření v rámci soustavy státního zastupitelství. To je sice hezké, ale ta zpráva je poněkud nevyvážená, protože také obsahuje následující text: Vzhledem k charakteru činnosti obou slučovaných útvarů a s přihlédnutím k osobám a k prostředí, které bylo organizační změnou dotčeno, lze konstatovat, že se nejednalo o změnu nevýznamnou. Myšleno tedy ta reorganizace. Její příprava byla ze strany Zdeňka Laubeho a Tomáše Tuhého značně podceněna a byla nedostatečně projednána s dotčenými subjekty. To vypovídá o nedostatečném manažerském řízení ze strany bývalého náměstka policejního prezidenta Zdeňka Laubeho. No to je sice hezké, ale jestliže tady identifikujeme nějaké nedostatky u Vrchního státního zastupitelství v Olomouci a navrhujeme k tomu nějaké usnesení, které by mělo vyzvat vládu k něčemu, tak vůbec nerozumím tomu, proč zde není podobný návrh usnesení, kterým tedy vyšetřovací komise, respektive potom Poslanecká sněmovna vyzve vládu k řešení, řekněme včetně personálního, když bych šel do detailů, k řešení směrem k policejnímu prezidentovi Tuhému. Protože vyšetřovací komise zde píše, že příprava reorganizace byla ze strany Zdeňka Laubeho a Tomáše Tuhého značně podceněna. A Tomášem Tuhým se ta zpráva vyšetřovací komise vůbec nezabývá v tom smyslu, že by mělo být nějaké personální opatření. To bych rád slyšel od zřejmě předsedy vyšetřovací komise, jak bude reagovat na ty argumenty, které jsem přednesl v těch jednotlivých bodech. A co se týká návrhové části, tak já si myslím, že je namístě navrhnout, aby Poslanecká sněmovna pouze vzala tu zprávu na vědomí, tedy pouze pod tím bodem jedna, a aby už nepřijímala ty body dva, tři a čtyři. Teď nevím, jestli to mohu navrhnout v obecné rozpravě...
To se omlouvám, můžete rozdělit to hlasování, ale o tom, jestli ty body přijme, nebo nepřijme, rozhodne Poslanecká sněmovna většinovým hlasováním. Vy je můžete pouze rozdělit, hlasovat zvlášť o bodu jedna, o bodu dva, o bodu tři, o bodu čtyři. Nic víc, nic méně.
V tom případě bych si dovolil navrhnout oddělené hlasování. [[Předsedající: V tom vám bude jistě vyhověno.]] Dobře, děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Ondráček a jeho faktická poznámka. Po něm pan předseda Blažek. Prosím, pane poslanče.
Děkuji, pane místopředsedo. Při svém prvním vystoupení jsem řekl, že pro zachování svého zdraví tady radši nebudu. Přišel jsem sem podruhé. A to, co předvedl teď pan kolega, promiň, ale to snad nemůžeš myslet vážně, prostřednictvím předsedajícího. [[Ano, mým prostřednictvím.]]. Říkám to vaším prostřednictvím. [[(18.00 hodin)]] Jestli pan kolega poslanec potřebuje, tak ať se podívá do trestního zákoníku, v něm existují trestné činy úředních osob. A existuje zde trestný čin podle § 330 trestního zákoníku, maření úkolu úřední osoby z nedbalosti. A to je přesně ten trestný čin, kterého se mohl konkrétní inspektor Generální inspekce bezpečnostních sborů dopustit, protože jestli je tak [[s důrazem:]] blbej, a promiňte mi ten výraz, že neví, co je in a co je out, co je odchozí a co je příchozí SMS, tak co dělá v 9. platové třídě u Generální inspekce bezpečnostních sborů? Kdyby to udělal příslušník na okrese, tak ho svléknou z uniformy! On za to byl povýšen a je dneska vedoucí expozitury v hodnosti plukovníka. Takové lidi dosazujete do funkcí? Nezlobte se na mě, ale ten člověk nemá co dělat u bezpečnostního sboru, a u Generální inspekce bezpečnostních sborů vůbec, jestli nedokáže posoudit, co je příchozí a odchozí SMS, a rok a půl vyšetřuje někoho a snaží se dehonestovat konkrétní osobu. To, co jsme zjistili v rámci prověřování, je ještě daleko závažnější, ale není to předmětem toho, o čem bych chtěl teď hovořit.
Dobrý večer, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci. Budeme pokračovat, a to faktickou poznámkou pana poslance Pavla Blažka, který je přihlášen. Připraví se pan poslanec Ludvík Hovorka. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Reakce na pana kolegu Fichtnera. Za prvé pokud jde o personálie na vnitru, tak pan Laube už si to vyřešil sám, takže tam není co řešit. Pokud jde o srovnávání Olomouc a Policejní prezidium, tak já jenom připomínám, že v Olomouci už je v této aféře zvaná vládní krize na jednoho vrcholného představitele podána kárná žaloba. Druhý státní zástupce evidentně manipuloval se spisem, jak neměl, takže jsme podali trestní oznámení. Pak je tam špatně konaný dohled zase v téhle věci, takže to nesedí. Zatímco u pana policejního prezidenta nevím o tom, že by vaše vláda, ne moje, se tím nějak zabývala a rozjela nějaká kárná řízení nebo něco takového. Takže to je objektivní fakt. Pak už ani nevím, co jsem vám ještě chtěl říci, já si třeba možná vzpomenu. Ano - pokud jde o usnesení GIBS, já nevím, kde jste ho vzal, ale pokud ho máte z internetu, tak tam se přes ty chlapce z Olomouce dostalo úplně jiné usnesení, které bylo různě poopravované, abychom si rozuměli. Tam nebyl originál v té nadaci. A když jsme tedy - to mě pobavilo zvlášť - u nejtransparentnějšího Nadačního fondu proti korupci, když měli vydat to usnesení, jak ho zveřejnili, tak napsali, že ho zničili. To znamená, že se ani nedá zjistit, kdo a kdy to vyráběl. A vycházíte-li z tohoto usnesení, tak z něho nevycházejte, protože to není ono. A za další, kdybyste to usnesení mohli vidět, tam je to s tou SMS popsáno dvakrát až třikrát úplně jinak, to rozhodnutí je šílené a postavit se za něj nemůže nikdo. Katastrofa je v tom, že bylo dlouhou dobu ve spise a stalo se bohužel součástí této vládní krize, aniž by titíž státní zástupci byli tak laskavi a podívali se, co to vlastně vykládají. Bohužel tady musím [[nesrozumitelné]]pana Komárka. Kdyby to udělali pořádně, tak by na to přišli. Na to musela přijít, což je katastrofální situace, vyšetřovací komise Sněmovny. Což je neuvěřitelné.
Děkuji panu poslanci Blažkovi i za dodržení času k faktické poznámce. Budeme pokračovat vystoupením faktické poznámky pana poslance Ludvíka Hovorky. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Já děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, vážený pane místopředsedo, na mě ta zpráva působí v tom duchu - po dobu mé služby se nic zvláštního nestalo. Ale přece jenom při tom čtení považuji za podstatnou stránku č. 3 a tam tři odstavce: Ředitelé dotčených útvarů byli s organizační změnou seznámeni ve druhé polovině května 2016. O seznámení nebyl pořízen žádný zápis. Představitelé státních zastupitelství s ní byli obecně seznámeni až na konci května 2016, tj. těsně před odesláním referátníku ministrovi vnitra. Ten byl odeslán 31. 5. 2016. Rozhodnutí Tuhého a Laubeho sloučit oba útvary pod jednotné vedení přitom bylo prezentováno jako konečné a neměnné. Projednávání konkrétních dopadů organizační změny na komunikaci mezi NCOZ a státními zastupitelstvími a na kontinuitu probíhajících trestních řízení započalo až teprve po medializaci organizační změny. Koncepční nebo strategické materiály zpracované za působnosti současného policejního prezidenta slučování útvarů s celostátní působností neřeší ani se o ní nezmiňují. Zástupci Policejního prezidia neměli v souvislosti s návrhem organizační změny zpracovány žádné aktuální a podrobné analýzy nebo statistiky, které by podporovaly jimi prezentované důvody. Zástupci Policejního prezidia se odvolávají na strategické a koncepční materiály z předchozích let, které se datují již od roku 1993, jak je zmíněno v materiálech v roce 2007, které byly vyšetřovací komisi předloženy. Tyto dokumenty se v různých variantách zmiňují o možnosti spojování celorepublikových útvarů. Argumenty pro prověřovanou organizační změnu jsou v podstatě převzaty z těchto dokumentů. Ne ve všech materiálech však bylo sloučení útvarů s celorepublikovou působností považováno za vhodné řešení. Pro mě je to hodně podstatné a domnívám se, že ať bude to usnesení přijato v jakékoli podobě, tak si myslím -
Pane poslanče, uplynula vám doba pro faktickou poznámku.
Ano. Že občané si vyhodnotí celou tu reformu zcela jednoznačně. Děkuji.
To bylo poslední vystoupení v obecné rozpravě. A protože nikoho nevidím, rozpravu končím. V tuto chvíli tedy můžeme přistoupit k závěrečným slovům. Závěrečné slovo pana poslance Blažka jako předsedy vyšetřovací komise. Má zájem?
Já se teď omlouvám, ale od matadorů tady mám různé názory na to, jak to je s usneseními, která jsou navrhována, takže já bych je...
Ne, ta musíme přednést v podrobné rozpravě, kterou otevřu. Já se jenom ptám, protože skončila obecná rozprava, tu jsem ukončil a je mou povinností dát vám šanci k závěrečnému slovu případně zpravodaji, aby se vyjádřil. Pokud nechcete, nemusíte se vyjadřovat.
Říkám své oblíbené - jak je důležité míti Filipa. Děkuji za radu a závěrečné slovo nemám.
Děkuji. Můžeme tedy přikročit k rozpravě podrobné. Hlásí se předseda Poslanecké sněmovny Jan Hamáček. Prosím, pane předsedo, máte slovo v podrobné rozpravě.
Děkuji. Jak jsem avizoval, tak v podrobné rozpravě navrhuji usnesení: Poslanecká sněmovna žádá - vyzývá. Poslanecká sněmovna vyzývá ministra financí Andreje Babiše, aby se omluvil za svoje výroky na adresu vyšetřovací komise Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky.
Děkuji. Pan zpravodaj si to poznamenal. Nyní tedy vyzvu pana poslance Pavla Blažka, aby přednesl návrh usnesení, který připravila vyšetřovací komise. Máte slovo, pane předsedo.
Děkuji za slovo. Jen odkazuji - já jsem všechny návrhy usnesení četl ráno ve své zprávě, čili na ně teď plně odkazuji a navrhuji, aby se hlasovalo o každém usnesení zvlášť, to znamená I, II, III, římské myslím teď, IV zvlášť. Děkuji.
Ano, děkuji. Nyní pan poslanec a místopředseda Bartošek se svým návrhem do podrobné rozpravy. Prosím, pane místopředsedo.
Děkuji. Můj návrh reaguje na zprávu GIBS a zacházení s odposlechy v rámci jednotlivých kauz, to znamená, že z této zprávy vyplývá, že by bylo dobré, aby odposlechy, které jsou nařizovány, byly následně analyzovány a aby s nimi bylo dál pracováno. To znamená, návrh mého usnesení, který přečtu: Poslanecká sněmovna žádá vládu, aby cestou ministra spravedlnosti byla zabezpečena důsledná aplikace § 88 odst. 2 a 4 trestního řádu, a to v souvislosti s posuzováním důvodnosti odposlechů a záznamů telekomunikačního provozu například formou závazného pokynu nebo metodického pokynu atd. Tolik text doprovodného usnesení, víceméně to usnesení nemění žádný zákon, pouze vyzývá ministra spravedlnosti, aby metodicky upravil, jak se bude s odposlechy zacházet a analyzovat. Děkuji.
Děkuji. Ještě pan kolega Schwarz do podrobné rozpravy. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, já jsem poslouchal návrh pana kolegy místopředsedy Sněmovny a rozumím tomu, co chtěl říct, pravděpodobně asi komise zjistila, že s odposlechy, které byly řádně povoleny soudem a byly získány, nebylo pracováno tak, jak má, to znamená, nebyly vyhodnocovány do detailů, tak aby se daly kdykoli použít. Pak bych mu potom dal takový návrh, že si myslím, že toto provolání ohledně toho, co se děje podle 88 trestního řádu, bývalé 88, tak je spíš pro pana ministra vnitra, protože ten má na starosti policii. Ty odposlechy dělá policie a dozoruje to státní zástupce. Tak pokud se mu jedná o to, tak by ten úkol měl být, to usnesení směřováno k ministru vnitra než k ministru spravedlnosti. To se domnívám, ale to je jeho věc. Děkuju.
Ano. Dál do podrobné rozpravy pan poslanec Daniel Korte, potom pan poslanec Blažek. Prosím sněmovnu o klid! Jednáme o usnesení, jsou předkládány jednotlivé návrhy a prosím, abyste je poslouchali.
Dámy a pánové, já tady teď nevystupuji jako bývalý člen vyšetřovací komise, ale jako člen komise pro kontrolu GIBS a člen a předseda komise pro kontrolu odposlechů. V souvislosti s navrženým usnesením vypustit některá usnesení z trestního řádu se domníváme, že by měly být sjednoceny přísné podmínky odposlechů, které vycházejí z § 88 trestního řádu, s podmínkami odposlechů, prostorových odposlechů atd., které vycházejí z § 158d. Zatímco v prvním případě tyto odposlechy podle § 88 nařizuje soud, ve druhém případě § 158d podléhají pouze schválení státního zástupce. A my se domníváme na základě zkušeností, kterých jsme nabyli, by toto mělo být sjednoceno. Že by i úkony podle § 158d měly podléhat příkazu soudu. Proto si dovolím načíst usnesení: "Poslanecká sněmovna Parlamentu ČR žádá vládu, aby jí do tří měsíců předložila návrh zákona, který bude obsahovat změny trestního řádu tak, aby 1. bylo vypuštěno oprávnění státního zástupce udělovat policejnímu orgánu povolení ke sledování osob, při kterém mají být pořizovány zvukové záznamy podle § 158d trestního řádu, a aby byla tato pravomoc svěřena nově výlučně soudu; 2. byl náležitě zajištěn funkční systém informování a evidence odposlouchávaných osob v případě, kdy policejní orgán použil operativně pátrací prostředek sledování osob a věcí neúčelně a nevyužil informací takto získaných v rámci trestního řízení, resp. kdy zjištěné informace nevedly k zahájení trestního stíhání, aby bylo zajištěno, že takové informace budou následně zlikvidovány." Takto načítám usnesení. Jenom k tomu bodu d, k bodu 2, pravím, že to je dáno do souladu s § 88 odst. 8.
Rozumím tomu, nejde o alternativní k bodu 4a, b, ale jde o další návrh, který se bude hlasovat samostatně. Prosím, pane místopředsedo, ještě vaše slova.
Děkuji za slovo. Děkuji za poznámku pana poslance Schwarze, byla namístě. To znamená, upravuji začátek návrhu usnesení: Poslanecká sněmovna žádá vládu, aby byla zabezpečena důsledná aplikace § 88 atd., jak jsem četl. To znamená, vypouštím z toho ministra spravedlnosti a Poslanecká sněmovna žádá vládu. Děkuji za tuto připomínku.
Děkuji panu poslanci, místopředsedovi Bartoškovi. Ptám se, kdo dál do podrobné rozpravy. Mohu podrobnou rozpravu ukončit, pokud se nikdo nehlásí - ale hlásí se s přednostním právem pan předseda Pavel Kováčik. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Paní a pánové, celou tu dobu tady odpoledne zní to, co tady zní. Hromada z toho se nám nelíbí. Ale na to máme právo zrovna tak jako každý z vás, kolegyně a kolegové, má právo na jiný přístup. Nicméně jestliže komise řadu týdnů a měsíců tady odváděla poctivě svoji práci, a já jsem připraven ji ocenit a opakovaně to tady říkám, tak potom docela dost nerozumím tomu, co se tady navrhuje jako usnesení nad rámec té komise. Všichni členové vyšetřovací komise hlasovali pro ten závěr, pro tu zprávu, a tedy i pro ten návrh usnesení. A celá ta situace tady mi připadá, že tedy dobře, komise skončila, vyšetřování skončilo, zapomeňte, jdeme do toho znova. Poslanecký klub KSČM se chce v těch usneseních v těch návrzích trošku rozebrat. My třeba podporujeme to, že je třeba, aby jeden člen vládní koalice, místopředseda vlády, se omluvil za to, co tady na adresu parlamentem zřízené vyšetřovací komise pronášel, to se nám docela líbí. Ale to ostatní potřebujeme posoudit. Žádám proto o čtvrt hodiny, pardon 20 minut přestávku na poradu klubu KSČM. V případě, že ji obdržíme, prosím poslanecký klub KSČM, aby se bez zbytečného odkladu okamžitě dostavil do prostor klubu. Děkuji.
Děkuji. Vyhlašuji přestávku do 18.35. Sejdeme se k projednání usnesení k této věci.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, prosím, zaujměte místa v sále a budeme pokračovat. Já ještě přivolám kolegy z předsálí. Jsme tedy po ukončené podrobné rozpravě, těsně před hlasováním. Ale ještě než dám slovo panu zpravodaji, tak s přednostním právem si přeje vystoupit pan místopředseda Filip.
Děkuji, pane předsedo. Členové vlády, paní a pánové, víte, bylo těžko poslouchat dnešní debatu. Dnešek totiž potvrdil, že jen těžko si dokážeme představit, že tato koalice poté, co ukázala, jak je rozhádaná, něco je schopna udělat pro občany této republiky. Bylo evidentní, že většina spíše myslí na to, co je důležité pro ni, a ne pro občany. Proto nezbývá, než abych podle čl. 35 odst. 2 Ústavy České republiky vyzval předsedy politických stran zúčastněných na práci této Sněmovny, bez toho, jestli jsou koaliční, nebo opoziční, aby rozhodla o svém rozpuštění 120 hlasy a umožnila, aby občané České republiky znovu rozhodli o tom, kdo je bude zastupovat. Jsem přesvědčen, že vaše hádky nepřinášejí nic této zemi a že je mnohem důležitější, aby ti, kteří rozhodují o osudu této země, občané České republiky, měli šanci se vyslovit k tomu, jestli vůbec jste schopni sednout si vedle sebe do vládních lavic. Mělo by to jednu obrovskou výhodu. Volby by se konaly na jaře, nejpozději v červnu, protože dřív než na únorové schůzi to nestihneme, a příští vláda, ať bude složena jakkoli, podle vítězství ve volbách bude moci připravit vlastní státní rozpočet. Protože pochybuji, že by při těch hádkách, které vy vedete, by tato koalice mohla připravit rozpočet, který by byl ve prospěch občanů naší země. Děkuji vám.
O tomto návrhu ale nebudeme hlasovat dnes. Prosím pana předsedu Kalouska. Prosím, pane předsedo.
Dámy a pánové, já budu velmi stručný. Zopakuji, že poslanecký klub TOP 09 děkuje všem členům komise za profesionální práci. Nemáme žádný důvod zpochybňovat text, který nám byl dnes předložen. Nemáme žádný důvod nepodpořit návrhy usnesení, které padly. Samozřejmě ve vzduchu zůstanou nezodpovězené otázky, např. zda onen individuální aktivismus lidí z olomouckého státního zastupitelství, které zpráva označila jako aktivistické, zda to byl skutečně subjektivní aktivismus, nebo zda se tam plnila nějaká politická objednávka. Zda propojení na silné téma volební kampaně jedné politické strany bylo náhodné, anebo dopředu domluvené. To všechno jsou otázky, které nás budou asi pronásledovat, ale na které nejsou jednoznačné odpovědi. Ale že komise dala jednoznačnou odpověď, jak to tedy bylo s oním mediálním kýčem o hrdých a statečných policistech a nestranných státních zástupcích, to dala. My za tuto informaci děkujeme. Bereme ji na vědomí a budeme hlasovat pro návrhy usnesení vyšetřovací komise. K výzvě pana předsedy Filipa, neboť vyzval všechny předsedy parlamentních stran, chci říct, že přání Miloše Zemana beru na vědomí, ale nemám důvod mu vyhovět. Děkuji.
Pokud nejsou další přihlášky s přednostním právem, poprosím pana zpravodaje, aby se ujal své role a přednášel nám postupně jednotlivé návrhy usnesení.
Děkuji za slovo. Jsem rád, že konečně spějeme do finále. Jenom stručné shrnutí pro představu. Během obecné rozpravy bylo 8 řádně přihlášených řečníků, 11 s přednostním právem a 83 faktických poznámek. Takže debata byla plodná, bohatá, řekl bych, že i smysluplná, ale tím si nejsem úplně jistý. Co se týče podrobné rozpravy, v ní zaznělo celkem 7 návrhů na usnesení, o kterých bychom měli hlasovat jednotlivě. A já požádám pana předsedu, abychom o nich hlasovali v pořadí, v jakém byly předneseny. To znamená, první návrh usnesení je právě z dílny předsedy Sněmovny pana Hamáčka, který je ve znění, že Poslanecká sněmovna vyzývá ministra financí Andreje Babiše, aby se omluvil za své výroky na adresu vyšetřovací komise Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky.
Ano. Já vás ještě na žádost z pléna odhlásím a prosím o novou registraci. A budeme tedy hlasovat. Návrh usnesení zazněl. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování má číslo 312, přihlášeno je 122, pro 82, proti 33. Tento návrh byl přijat. Další prosím.
Nyní se dostáváme k souboru usnesení, která pocházejí z vyšetřovací komise, kde byla odhlasována a která tady na plénu přednesl pan předseda Blažek. Nejsem si jist, jestli je nutné, abych tyto návrhy předčítal podrobně. Myslím, že je máte všichni před sebou. První ve stručnosti by byl, že Poslanecká sněmovna bere na vědomí závěrečnou zprávu vyšetřovací komise.
Zahajuji hlasování a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování má pořadové číslo 313. Přihlášeno je 123, pro 86, proti 30. Tento návrh byl přijat.
Dostáváme se k druhému návrhu usnesení, kterým vyšetřovací komise žádá Sněmovnu, aby vyzvala vládu, aby zvážila, zda pro zajištění zákonnosti v činnosti Vrchního státního zastupitelství v Olomouci postačuje podaná kárná žaloba, nebo zda jsou nutná další opatření včetně personálních.
Jenom aby bylo jasno, usnesení zní: Poslanecká sněmovna vyzývá vládu a tak dále. [[Poslanec Lank: Ano.]] Zahajuji hlasování a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování má pořadové číslo 314. Přihlášeno je 123, pro 84, proti 32. Tento návrh byl přijat. Další prosím.
Dostáváme se k bodu 3 z usnesení, která byla odsouhlasena vyšetřovací komisí. Je to opět, že Poslanecká sněmovna žádá vládu, aby jí do tří měsíců předložila návrh zákona, který bude obsahovat změny trestního řádu a trestního zákona, viz text, který máte před sebou.
Zahajuji hlasování a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti tomuto návrhu? Hlasování má pořadové číslo 315. Přihlášeno je 123, pro 85, proti 33. Tento návrh byl přijat. Další prosím.
Bod 4 ze souboru návrhů doprovodných usnesení z vyšetřovací komise, ve kterém navrhujeme: Poslanecká sněmovna žádá vládu, aby do tří měsíců předložila návrh zákona, který bude obsahovat změnu trestního řádu, co se týče oprávnění státních zástupců.
Zahajuji hlasování a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování má pořadové číslo 316. Přihlášeno je 123, pro 83, proti 37. Tento návrh byl přijat. Další prosím.
Předposlední návrh usnesení byl předložen panem místopředsedou Bartoškem v rámci podrobné rozpravy. Je ve znění: Poslanecká sněmovna žádá vládu, aby byla zabezpečena důsledná aplikace § 88 odst. 2 a 4 trestního řádu, a to v souvislosti s posuzováním důvodnosti odposlechu a záznamu telekomunikačního provozu například formou závazného pokynu, metodického pokynu, stanoviska a podobně.
Zahajuji hlasování a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování má pořadové číslo 317. Přihlášeno je 123, pro 65, proti 33. Tento návrh byl přijat. Další prosím.
Dostáváme se k poslednímu návrhu, autorem je pan kolega Daniel Korte. Jde o návrh na doprovodné usnesení Poslanecké sněmovny, které doplňuje zprávu vyšetřovací komise ve znění: Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky žádá vládu, aby jí do tří měsíců předložila návrh zákona, který bude obsahovat změnu trestního řádu tak, aby za prvé bylo vypuštěno oprávnění státního zástupce udělovat policejnímu orgánu povolení ke sledování osob, při kterém mají být pořizovány zvukové záznamy podle § 158d trestního řádu, a aby byla tato pravomoc svěřena nově výlučně soudu. Za druhé, aby byl náležitě zajištěn funkční systém informování a evidence odposlouchaných osob v případě, kdy policejní orgán použil operativně pátrací prostředek ke sledování osob a věcí neúčelně a nevyužil informace takto získané v rámci trestního řízení, respektive kdy zjištěné informace nevedly k zahájení trestního stíhání, a aby bylo zajištěno, že takové informace budou následně zlikvidovány.
Zahajuji hlasování a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Hlasování má pořadové číslo 318. Přihlášeno je 124, pro 57, proti 35. Tento návrh přijat nebyl. Mám za to, že jsme hlasovali o všech navržených usneseních.
Podle mého soudu taktéž, pane předsedo.
Nikdo neprotestuje. V tom případě končím projednávání tohoto bodu a vzhledem k času končím i dnešní jednací den. Přerušuji jednání Sněmovny do zítra do 9 hodin ráno. Přeji hezký večer.