Head ametikaaslased, austatud Riigikogu, tere päevast! Alustame Riigikogu 21. aprilli infotundi taas kaugistungi korras. Paljud tahavad juba kokku saada, on tulnud mulle infot, paljud tervitavad. Aga läheme see nädal selliselt edasi. Tänases infotunnis viime läbi kõigepealt kohaloleku kontrolli. Kohaloleku kontroll.
Head ametikaaslased, kohaolijaks registreerus 31 Riigikogu liiget, puudub 70. Meil on tänases infotunnis peaminister Kaja Kallas, maaeluminister Urmas Kruuse ja siseminister Kristian Jaani. Kõigil palun pidada kinni sellest, et küsimuse esitamiseks on aega kaks minutit, vastamiseks kolm minutit. Kuna on päris palju küsimusi juba ette registreeritud, siis on palve, et esitame iga põhiküsimuse korral ühe täpsustava küsimuse ja ühe lisaküsimuse.
Ja hakkame pihta. Esimene küsimus, Riigikogu liige Indrek Saar. Talle vastab valitsuse liige, peaminister Kaja Kallas, teema on tervisekriis. Indrek Saar, palun!
Aitäh, austatud juhataja, sõna andmast! Lugupeetud peaminister! Tervisekriis on arenenud omasoodu. Riigi juhtimisel on selles olnud oma roll. Me kuulsime äsja valitsuse kavasid sellest, kuidas hakata järk-järgult piiranguid leevendama. Põhiliselt puudutab see 3. maid. Mäletatavasti, kui teie juhitav valitsus ametisse astus, siis üsna peatselt võtsite te ette piirangute leevendamise. Te tegite seda olukorras, kus võis ju aru saada, et te tahtsite tuua positiivset sõnumit, aga te tegite seda olukorras, kus niigi oli nakatumise foon lubamatult kõrgeks lastud. Ja see otsus valas veelgi õli tulle. Ka nüüd, kui te olete piirangute leevendamise välja kuulutanud, on teadusnõukoja liikmed reageerinud sellele üsna kriitiliselt. Nad on öelnud, et nad ootasid, et te olete varasematest vigadest õppinud. Nende arvates olete te liiga tormakalt hakanud piiranguid leevendama. Ma palun teie kommentaari sellele, kui palju te teadusnõukoda kuulda võtsite. Ja teiselt poolt huvitab meid nende piirangute leevendamise puhul, kuidas see kõik saab seotud olema valge raamatu protsessiga. Kas valges raamatus saab olema pikemas perspektiivis täpsemini kirjeldatud, milliseid piirangute leevendamisi milliste nakatumisnäitajate korral võib tulevikus eeldada?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Kena kevadpäeva! Väga ilus ilm on täna väljas, kui keegi satub väljas käima. Nüüd aga piirangutest. Põhiline arutelu, mis meil eile oli, oli selle üle, kas lubada välisõhus tegevusi. Kommunikatsiooni mõttes on kaks võimalust: kas öelda seda, et piirangud pikenevad 3. maini, või öelda seda, et piirangud leevenevad 3. maist. Praegused piirangud kehtivad 25. aprillini, see tähendab, et valitsus pidi igal juhul tegema otsuse. Teadusnõukoja ettepanek oli lasta 1.– 4. klass kooli 26. aprillil. See oli nende ettepanek. Aga valitsuskabineti arutelude käigus tundus, et see on liiga vara, sellepärast et näitajad ei ole sugugi head. Jah, teadusnõukoja esitatud ettekannetes on prognoosid, kuhu me siis erinevate stsenaariumide järgi jõuame, kui madalale tasemele jõuame. Ja nende alusel siiski valitsuskabinet otsustas, et lapsed 26. aprillil peale koolivaheaega kooli ei lähe. See puhver tuleb hoida, sest inimesed on käinud ka reisidel, sõitnud mööda Eestit ringi ja seetõttu me peame riski, et viirus uuesti levima hakkab, viima miinimumini. Nii et tegelikult, kui te tahate öelda, et piirangud kehtivad, siis võib ka seda öelda, et me pikendasime piiranguid 3. maini, välja arvatud välisõhus sportimine. Inimesed seda niikuinii teevad kümnestes gruppides ja seda piirata oleks praegu kummaline, eriti kui me tahame soodustada välisõhus tegevust. Nüüd valgest raamatust. Nagu korduvalt öeldud, valge raamat ei ole piirangute leevendamise ettepanek. Valge raamat annab need suunised ja tõenäoliselt hakkab see tööle pigem sügisel. Et kuidas inimesed ühe või teise ohutaseme puhul hakkavad käituma või peaksid käituma. Meil on valge raamatu küljes ka riskimaatriks, kus on erinevad riskitasemed. Ja vähemalt valitsuses me jälgime selle mummu liikumist tabelis punase poolt oranži poole ja oranži poolt kollase poole ka eri piirkondade lõikes.
Aitäh! Nüüd üks täpsustav küsimus. Indrek Saar, palun!
Tänan vastuse eest! Mul on hea meel, et valge raamat siiski millalgi sisu omandab. Jah, me kõik saame aru, et see oleks võinud juba aasta tagasi sündida, siis oleks meil täna võib-olla millelegi toetuda. Aga ma viitan veel kord sellele, et teadusnõukoja liikmed on kritiseerinud valitsust liiga tormaka piirangute leevendamise eest ja juhtinud tähelepanu sellele, et nemad soovitasid pigem teha kõik selleks, et koolilapsed saaksid kooli, et koolilapsed saaksid väljas organiseeritult tegutseda. Valitsus on pigem eelistanud kõrtse ja kaubanduskeskusi. Minu küsimus oligi, miks te arvate teistmoodi kui teadusnõukoda. Aga ma tahan teilt küsida ühe väga konkreetse asja kohta, mis puudutab vaktsineerimiskava. Me oleme siin nädalate jooksul sellest korduvalt rääkinud, aga mul ei ole paraku õnnestunud äratada teis empaatiat nende inimeste suhtes, kes on sunnitud oma tööd tegema töökohal, kes ei saa kaugtööd teha. Kui me räägime haiguspäevadest, siis nad nende ajal saavad ebaõiglaselt karistada väiksema palgaga, kui nad ei saa tööle minna. Mul on küsimus: nüüd, kui saabub suurem kogus vaktsiine, kas me saaksime vähemalt vaktsineerimiskavas avada neile prioriteetse liini? Need inimesed, kes saavad kaugtööd teha, võib-olla saavad mõne nädala kauem oodata, aga need inimesed, kes peavad minema tööle tootmisesse, teenindusse, kes ei saa kaugtööle jääda, ehk saaksid prioriteetsena vaktsineeritud. Kas sellest on valitsuses juttu olnud? Kas te oleksite valmis seda kaaluma, et selline prioriteetsus luua lisaks neile konkreetsetele eesliini töötajatele, kes on juba välja sõelutud?
Proua Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Teadusnõukoda annab valitsusele nõu ja loomulikult seda nõu valitsus kuulab ja küsib ka küsimusi. Lihtsalt see nõu on väga varieeruv. Jaanuarikuus öeldi, et nakkus läheb alla, niipea kui me paneme koolid kinni. Ja kui midagi ei juhtunud, siis öeldi, et ega ei pidanudki juhtuma. Kui me küsisime pidevalt Briti tüve leviku kohta, siis öeldi, et see levik ei ole tegelikult nii ulatuslik. Aga hiljem selgus, et see levik siiski on. Aga teadusnõukoda oma soovituste eest kuidagi ei vastuta. Valitsus aga vastutab nende otsuste eest, mida ta teeb. Loomulikult on võimalik kritiseerida neid otsuseid. Aga ma rõhutan veel kord: teadusnõukoja ettepanek oli avada koolid 26. aprillil igal pool üle Eesti, kuigi Tallinnas ja Ida-Virumaal on nakatumisnäitaja praegu veel väga kõrge. Valitsuse otsus oli seda riski mitte võtta ja avada koolid alles 3. mail. Te ütlete, et me eelistame kõrtse. Ei eelista ju. Kõik otsused, mida me teeme, peavad olema põhjendatud. Ja me oleme põhjendanud seda sellega, mida ka teadusnõukoda ütleb, et välitingimustes viirus nii ei levi. Seetõttu 3. maist ei ole toitlustusasutustel võimalik oma ruume avada, vaid on võimalik välitingimustes inimesi teenindada. See tähendab, et toitlustuskohad ei lähe päris lahti, nagu teie ütlete, kõrtse ei avata. Teie teine küsimus puudutas vaktsineerimist. Aga seal on üks eeldus, mis kahjuks ei vasta tõele. See eeldus on see, et meil on vaktsiine piisavalt. Nimelt, kui me vaatame praegu vaktsiinitarneid, siis paraku AstraZeneca tarned on pidevalt väiksemad, kui on lubatud. Näiteks järgmisel nädalal pidi tulema 50 846 doosi, aga tuleb 2400 doosi. Ehk siis meil on endiselt vaktsiinide defitsiit. Ja sellistes tingimustes me lähme edasi vanemate inimeste vaktsineerimisega perearstide juures ja seda just sellepärast, et neil on oht seda haigust põdeda kõige raskemalt, sattuda haiglasse. Aga selle kõrval me lähme ilmselt edasi ka eesliinitöötajate vaktsineerimisega osakaalus üks kolmandik ja kaks kolmandikku. Ent seda me otsustame neljapäeval.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Hea Kaja! Mul on ainult üks lihtne küsimus: kust sa, lilleke, siia said?
[[Vaikib.]]
Nii. Indrek Saar registreeris küsimuse tervisekriisi kohta. Ma saan aru, et kui peaminister püsti ei tõuse, siis ei soovi ta teie küsimusele vastata. See ei haaku teemaga. Nii et liigume edasi. Esimesele küsimusele on vastatud.
Teine küsimus. Selle küsib Riigikogu liige Helle-Moonika Helme, vastab peaminister Kaja Kallas. Teemaks on tsiviilkontroll. Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud peaminister! Kohtumisel meie fraktsioonis te ütlesite, et teie ei tegelenud üle nädala kestnud meeleavaldustega ja politsei tegutses seal omapead, lähtuvalt nende koostatud ohuhinnangust. Sedasama on meile kinnitanud siseminister Jaani. Teame ka, et üks politsei keskastme juhte Valdo Põder on kinnitanud, et otsus kasutada märulipolitseid, kiirreageerijaid ja verekoeri oli tema otsus. Tagatipuks on Elmar Vaher väitnud, et kapo hinnangul eksisteeris oht põhiseaduslikule korrale, kuid et sellekohane analüüs on väidetavalt salastatud. Kapo pole nimetatud analüüsi olemasolu ei kinnitanud ega ümber lükanud. Kõigest eeltoodust lähtuvalt on mul teile küsimus: kas meil politsei tegutseb täiesti omal käel ja omavoliliselt? Sellisel juhul puudub meil politsei kui jõustruktuuri üle tsiviilkontroll. Tsiviilkontrolli puudumine omakorda tähendab, et meil on põhiseaduslik kriis. Kuidas te kommenteerite?
Aitäh! Eesti elanikest 92% usaldab Eesti politseid. Mina ei tea, kelle huvides on see, et teie politsei usaldusväärsust pidevalt õõnestate. Te kasutate selliseid märgilise tähendusega sõnu, et saavutada nagu hästi negatiivset konnotatsiooni. Verekoerad! Need on teenistuskoerad. Aga loomulikult, te saate seda teha, see on teie stiil ja seda te olete kogu aeg harrastanud. Nüüd, ma ei ole öelnud, et ma ei ole teadlik sellest, mida politsei teeb. Mulle iga päev antakse ülevaateid, raporteid sellest, mida politsei teeb, kuidas politsei käitub, milliseid käike nad meeleavalduste ohjeldamiseks teevad ja millised on ohuhinnangud. Loomulikult, seda informatsiooni antakse. Aga politsei tegevuse ulatus ja alused on sätestatud seaduses. Kõigepealt põhiseaduses, aga ka Politsei- ja Piirivalveameti seaduses ja korrakaitseseaduses. Politsei- ja Piirivalveamet on Siseministeeriumi valitsemisala valitsusasutus, mida te ilmselt väga hästi teate. Amet on aruandekohustuslik oma valdkonna ministri ees ja see minister suunab ja koordineerib ameti tegevust. Nii et politsei lähtub oma otsustes ohuhinnangutest, mis nad teevad. Kui me vaatame eelmise nädala tegevust, siis politsei käitus väga rahumeelselt, jagas selgitusi, et hajutamisnõudeid tuleb täita ja miks sellised piirangud on kehtestatud. Väga palju oli seal siiski ka provokaatoreid, kes soovisid, et see meeleavaldus läheks käest ära, kes soovisid saada videoid, et näidata, kuidas politsei läheb oma rahva vastu. Aga politsei ei ole Eesti rahva vastu, politsei on Eesti rahva poolt. 92% Eesti inimesi teab ja usub seda.
Nüüd esimene täpsustav küsimus, Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh! Me ei ole kordagi suunanud oma küsimusi, ütleme, reapolitsei suunas. Me oleme öelnud, et need, kes selle käsu andsid, need isikud on ise põhimõtteliselt õõnestanud seda usaldusväärsust, seda 92 või isegi rohkemat protsenti, mis siiani on Eesti politsei toetust iseloomustanud. Aga ma jätkan kogu Eestit vapustanud sündmustega ikkagi. Pühapäevasel täiesti rahumeelsel meeleavaldusel, milleks oli kõikidel inimestel põhiseaduslik õigus olemas, tegelikult ikkagi veeti täiesti otsitud põhjustel ja mitte millegi eest inimesi politseibussi menetlustoimingutele. Ei märatsenud seal keegi. Ei põletanud keegi autosid, ei rüüstanud poode ega kohvikuid, ei rikkunud linnavara. Mingi ohuhinnang ei ole siiani kinnitanud põhjust, miks saadeti selline hulk politseijõude sel päeval välja täisvarustuses koos relvade ja koertega. Aga selle väljaselgitamisega nagunii praegu tegeldakse. Sellelsamal pühapäevasel meeleavaldusel osales ka tippmuusik ja tšellist, nelja lapse ema Silvia Ilves, kellel oli samuti põhiseaduslik õigus seal viibida ja kes hoolimata täiesti ebaproportsionaalsest politseinike, eriüksuslaste hulgast, kes olid tulnud sinna ilmselgelt rahvast hirmutama, haaras tšello ja mängis vabadussõja risti all Eesti hümni. Tema vastas seisid müürina tursked politseinikud, kes kogu aeg survestasid teda mängimist lõpetama ja endaga politseibussi kaasa tulema. Nad olid valmis konfiskeerima tema tšello kui riigi julgeolekule ohtliku eseme. Ja kui politsei lõpuks mingi käsu peale taganes, siis Silvia Ilves hakkas suurest närvivapustusest ja vabanemistundest lihtsalt nutma. Seda kõike nägi pealt ka tema väike poeg. Kas teie kui naine ja kui samuti väikese poja ema kiidate Silvia Ilvese vastase jõudemonstratsiooni heaks? Ja kas te toetate Silvia Ilvese vastu algatatud repressioone kultuuriringkondade ja tööandja poolt?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Teie kirjeldusest tundub, nagu te oleksite seal kõrval seisnud. Mina ei seisnud. Kas te seisite seal kõrval? Noogutate, et seisite kõrval. Ühesõnaga, Helle-Moonika Helme seisis seal kõrval, Kaja Kallas ei seisnud seal kõrval. Mina ei seisnud seal kõrval, seetõttu ma ei saa kinnitada ega ümber lükata seda kirjeldust, mis te praegu esitasite, väites, et see kõik juhtus. Kui kellelegi on tehtud liiga, siis ta saab pöörduda õiguskaitseorganite poole, kes lahendavad neid juhtumeid vastavalt seadustele. Ja kui on ületatud oma võimupädevust, siis need inimesed saavad karistada. Selle jaoks on meil seadused olemas, me elame õigusriigis. Nii et kui midagi on, siis küll see välja selgitatakse.
Protseduuriline küsimus. Helle-Moonika Helme, palun!
Ma ütleksin vastu, et meil on ju e-riik ja meie tehnoloogia võimaldab asjadest osa saada ilma seal juures olemata. Seal oli kümneid inimesi, kes filmisid seda kõike, ja see kõik on avalikult kättesaadav ja nähtav, mis seal tegelikult toimus. Oleksite võinud seda vaadata.
Aitäh! Ja nüüd palun lisaküsimus, Siim Pohlak.
[[Kaugühendus]] Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud peaminister! Ma jätkan teemal, mida olen ka eelmistel kolmapäevadel teie käest küsinud. Ma küsin taas olukorra kohta piiril. Millist koroonakontrolli piiripunktides rakendatakse? Kuidas ja kui põhjalikult jälgitakse Eestisse saabujate karantiinist kinnipidamist? Eelmisel nädalal käis meediast läbi uudis isikust, kes tõi Eestisse Lõuna-Aafrika Vabariigi tüve ja levitas seda mööda riiki. Samuti on teateid, et vaktsiinid ei kaitse mitme eksootilisema tüve vastu. Terviseamet ütleb, et kasvama ongi hakanud välismaalt toodud haigusjuhtude osakaal, kusjuures iga kolmas välismaalt toodud haigusjuht pärineb Egiptusest. Kordan taas oma mõtet, et kui meil Eestis on ranged piirangud, kui teie valitsus soovib olukorda kontrolli alla võtta, tegutseda selle nimel, et suvi oleks piiranguteta, siis on täiesti mõistetamatu, kuidas lastakse rahulikult Türki, Egiptusesse ja mujale tuhandete kaupa puhkama sõita. Minu küsimus ongi: kuidas teie arvates sellise eesmärgistamata juhtimisega on võimalik koroonakriis Eestis üldse lahendada ja mida te plaanite ette võtta? Kas te olete arutanud teadusnõukojaga neid uusi tüvesid puudutavaid aspekte?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Väga palju küsimusi. Kõigepealt ma rõhutan uuesti üle: Eesti Vabariik peab laskma koju need inimesed, kes Eestis elavad. Ehk siis, kui Eesti inimesed lähevad reisima, siis nad peavad saama koju tagasi tulla. Kui me vaatame nüüd bilanssi sisse toodud versus kohalikud juhud, siis eelmisel nädalal 2904 juhtu olid kohalikud ja 111 olid sisse toodud juhud. Teil on täiesti õigus, et Egiptusest oli 45 juhtu, ja ka see on õige, et 3,7% kõikidest juhtudest on sisse toodud. Loomulikult me jälgime Lõuna-Aafrika tüve levikut ja küsime selle kohta teadusnõukojalt pidevalt, ka sekveneerimise kohta. Proove on järjest sekveneeritud ja me praegu näeme, et 4288 proovist 45 on Lõuna-Aafrika tüvega. Need juhud, mis eelmine nädal tuvastati, need seitse juhtu, olid kõik kohalikud juhud, ainult üks oli neist sisse toodud. Teie küsimus puudutas ka seda, kuidas tagatakse see, et isolatsioonikohustust rikkunud inimene saab karistuse. Meil oli valitsuskabinetis juttu, et seda järelevalvet tuleb suurendada. Need inimesed, kes tulevad tagasi, peavad isolatsioonikohustusest kinni pidama. Võib-olla huvitav informatsioon on veel see, et kui eelmisel koolivaheajal, mis oli veebruaris, reisis üle 30 000 inimese, siis sellel kevadisel vaheajal 5700 inimest. Inimesed on ka ise aru saanud, et reisimine ei ole mõistlik. Praegusel juhul ka Terviseamet ja Välisministeerium on andnud soovitusi, et ärge minge teistesse riikidesse, eriti sellistesse riikidesse, mille puhul me tegelikult ei tea, kuidas nakkus levib. Nad ei tee piisavalt teste ja numbrid, mida nad avalikustavad, võivad olla väikesed, aga ei pruugi peegeldada kogu olukorda. Samuti ei ole meditsiinisüsteem teistes riikides alati sellel tasemel, millega me oleme harjunud Eestis, kus haigustega paremini toime tullakse.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi kolmanda küsimuse juurde. Selle on esitanud Riigikogu liige Helir-Valdor Seeder, vastab peaminister Kaja Kallas. Teema on kriisi juhtimine. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Minu küsimus puudutab tõesti kriisi juhtimist. Valitsus esitas Riigikogule nakkushaiguste ennetamise ja tõrje seaduse, mis tõi piketid tänavale ja politsei Riigikogu ümber ja on tekitanud suurt poleemikat ja vastasseisu. Teie valitsuse liikmed ja koalitsiooni Riigikogu saadikud on aktiivselt kaitsnud selle seaduseelnõu ettepanekuid anda erivolitused ametkondadele alaliselt, muuta kehtivat seadust alaliselt. Nüüd Riigikogu menetluse käigus vist me jõuame sisuliselt Isamaa ettepanekuni, et need erivolitused kehtiksid ainult eriolukorras ja hädaolukorras. Minu arvates ka see hädaolukorra küsimus vajab veel lahtiharutamist, piisaks ainult eriolukorrast. Aga me jõuame enam-vähem selle tulemuseni ja valitsuse ettepanekul seadus muutub väga põhimõtteliselt. Öelge palun, kas valitsus võtab selle eelnõu tagasi või nõustub nende väga põhimõtteliste ja oluliste muudatustega, et selliseid volitusi alaliselt ametkondadele ei antagi. Ja kas te olete jätkuvalt teist meelt kui nüüd Riigikogus saavutatav lõpptulemus, jääte enda juurde ja valitsus on endiselt seisukohal, et selliseid volitusi Eestis ametkonnad vajavad alaliselt?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Valitsusel ei ole kunagi olnud eesmärki kasutada Terviseametit ja politseiametit muudel juhtudel, kui nakkushaiguste ennetamiseks ja tõrjumiseks vaja on eriolukorras ja hädaolukorras. Ega muud mõtet pole olnud. Kui EKRE ja ilmselt siis ka Isamaa soov, teie ühine soov on need kaks sõna sinna juurde lisada, siis see ei muuda selle muudatuse põhimõtet. See on täpselt see, mida ka valitsus on mõelnud: kui meil on hädaolukord, kui meil on eriolukord ning meil on vaja kontrollida, kas piirangutest peetakse kinni, siis politseil peab olema õigus neid asju ise menetleda, mitte ainult koostöös Terviseametiga. See bürokraatlik ahel oleks lühem. See täpselt on eesmärk. Ühe sõna lisamine, mis teeb teid õnnelikuks, suurt pilti ei muuda. Ja kui me saame kõik sellega nõus olla, siis ma arvan, et see on ainult positiivne.
Nüüd esimene täpsustav küsimus. Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Mulle jääbki arusaamatuks, milleks siis selline suur vaidlus. Miks te tõrkusite nii pikalt just nimelt nende lühikeste täienduste seadusesse panemise vastu? Te esitasite siia muudatused, mis kehtiksid alaliselt Eesti seadustikus. Volitused oleksid alalised. Meil oli siin Riigikogus nädalaid tegemist, et seda muuta, ja nüüd te ütlete, et aga me olemegi seda soovinud. No väga hea! Ma usun, et mitte ainult meie ei ole õnnelikud, vaid ka teie olete õnnelikud selle lõpptulemuse üle. Aga mu teine küsimus on hädaolukorra seaduse kohta, mis samuti käsitleb kriisi juhtimist ja milles toimuvad päris olulised volituste ümbertõstmised eri ametkondadelt peaministrile ja valitsusele ja Riigikantseleile. Siseministeeriumi ja Justiitsministeeriumi valitsemisalast võetakse ära just kriisi juhtimise volitused ja isegi seadusandluse koordineerimise teatud ülesanded. Need koondatakse kõik Riigikantseleisse. Tänaseks on Riigikantselei oma koosseisult juba suurem kui mõni ministeerium. Kas see tähendab ka pädevuste dubleerimist? Ja kui ära viiakse volitused, siis kas selleks on vaja ära viia ka volitatud inimesed? Milleks selline ümbertõstmine kriisi kõrghetkel? Kas ei ole mõistlik, et me neid juhtimisskeeme ei muuda kriisi kõrghetkel, vaid tuleme selle küsimuse juurde tagasi pärast kriisi ja mõtleme rahulikult läbi, mida Eestis on vaja muuta ja mida mitte? Praegu on segadust parlamendis, on segadust ühiskonnas, aga kiirkorras me kriisi kõrghetkel korraldame kriisi juhtimist ümber. Mulle ei tundu see mõistlik. Kuidas teile?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Ministeeriumide, ametkondade, kohalike omavalitsuste valmisolek kriisidega toime tulla on tegelikult väga ebaühtlane. Seda näitas ka kevadine eriolukord. Eriolukord oli vajalik kehtestada just selleks, et saaks kriisi juhtimist koondada. Praegu on kriisi juhtimine Siseministeeriumi all, seal on kriisikomisjon, Vabariigi Valitsuse kriisikomisjon. Aga sellel pole piisavalt poliitilist kaalu ega juhtimisinstrumente, et igasuguseid otsuseid vastu võtta. See arusaamine on aastaid olnud, ka 2018. aastal juhtis Riigikontroll sellele tähelepanu. Mul on käepärast Riigikontrolli soovitus riigisekretärile: "Koostöös kaitse- ja siseministriga kaaluda, kas ühendada omavahel kaks protsessi: sisejulgeolekut ohustavate hädaolukordade riskide analüüsimine, mida tehakse hädaolukorra seaduse alusel, ning sisejulgeolekut ohustavate riskide hindamine, mida tehakse riigikaitseseaduse ja julgeolekuasutuste seaduse alusel. Lisaks tuleb analüüsida võimalust ühendada sisejulgeolekut ohustavateks hädaolukordadeks valmistumise ja laiapõhjalise riigikaitseprotsessi juhtimine, tuues kogu selle protsessi koordineerimise ülesande Riigikantseleisse. Soovitus aitab vähendada riski, et riskide maandamise meetmete rakendamine jääb asutuste igapäevategevuses tähelepanuta." See on Riigikontrolli soovitus 2018. aastal. Pärast 2018. aastat oleme me kogenud koroonakriisi ja sellest tulenevaid probleeme, mis kriisi juhtimisel on olnud, ja sellest lähtuvalt on ka ettepanekud teha see juhtimiskorraldus selgemaks. Arusaadavalt on praeguse kriisi tipphetk selleks ajaks möödas, kui need muudatused saavad vastu võetud, aga igas kriisis tulebki valmistuda ka järgmiseks kriisiks ja ma arvan, et see on ka õppetund, mis on kevadest kaasas.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Valdo Randpere, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea peaminister! Mind ajendas küsima see, et siin on juba pikka aega, kaasa arvatud tänases infotunnis, jutt käinud sellest, et praegune valitsus ei oska asju ajada, ei oska kehtestada piiranguid, ei oska lõdvendada piiranguid, ei oska vaktsineerida, ei oska strateegiaid kavandada ega kehtestada, ei oska valgeid raamatuid teha – mitte midagi ei oska. Eelmine valitsus nagu tegi kõike suurepäraselt. Samas eelmise valitsuse liige Martin Helme ütles 7. veebruaril TV3 "Seitsmestes uudistes" nädala kokkuvõttes – mis on teatavasti üks paremaid, kui mitte kõige parem poliitilise debati saate formaat Eestis –, et eelmisel valitsusel vaktsineerimise strateegiat tegelikult ei olnudki. Võeti seakatkuga võitlemise strateegia, vahetati sellel nimi ära ja lupsti! oligi uus strateegia valmis, vana tolmust puhtaks löödud. Iseenesest see seakatkuga võitlemise strateegia nägi aga ette, et nakatunud sead põhimõtteliselt likvideeriti. Ma loodan, et Martin Helme dramatiseeris veidi üle, aga kindel ei saa olla, mis seal oli või ei olnud. Teie olete olnud varsti kolm kuud peaminister. Äkki te olete saanud visata pilgu peale ka varem kehtinud strateegiatele, plaanidele, ka tehtud ja tegemata jäänud asjadele. Kuidas teie kommenteerite Martin Helme väidet, et eelmisel valitsusel vaktsineerimisstrateegia puudus?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Mulle meeldib Henry Fordi ütlus, et ära otsi süüdlasi, vaid otsi lahendusi. Praegu me oleme keset vaktsineerimisprotsessi ja tahame jõuda selleni, et 70% elanikkonnast vaktsineeritud saaks. Seda tingimustes, kus meil on vaktsiinide defitsiit. Seetõttu on mul hea meel, et eile tervise- ja tööminister Tanel Kiik valitsuskabinetis esitles vaktsineerimise plaani kuni juunikuuni. Ja loomulikult tuleb sealt ka edasi minna. Peavad olema selged juhtimisahelad, selged suunised ka selles osas, kuidas me vaktsineerimisega edasi liigume. Loomulikult mulle oleks ka meeldinud, kui sellega oleks tegeldud varem ja sellega ei oleks pidanud tegelema keset kriisi. Aga ma usun, et siit me saame edasi minna ainult paremini.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi neljanda küsimuse juurde. Selle on esitanud Riigikogu liige Jevgeni Ossinovski, vastab Vabariigi Valitsuse liige peaminister Kaja Kallas. Teemaks on koroonakriis. Jevgeni Ossinovski, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Lugupeetud peaminister! Minu küsimuse teema ei üllata teid. See puudutab vanemaealiste inimeste vaktsiiniga hõlmatust. Oma kuu aega ma olen sellest rääkinud, et Eestis on vanuses 80+ inimeste vaktsiiniga hõlmatus uskumatult väike. See tähendab meile haiglate patsientuuri osas suuremat koormust ja selle tõttu on ka surnud ja sureb veel edaspidi kümneid inimesi. Need surmad oleksid vaktsiiniga ärahoitavad, aga suremus ja hospitaliseerimise risk just selles vanuserühmas kasvab hüppeliselt. Paar nädalat tagasi me arutasime siin saalis seda küsimust ka teiega. Ja tõepoolest tundus, et valitsus on selle teema paremini teadvustanud ja sellega positiivses mõttes edasi liikunud. Tänaseks, tõepoolest, on hõlmatus ka selles vanuserühmas kasvanud võrreldes paari nädala taguse ajaga, aga me oleme selles jätkuvasti Euroopa Liidu kõige kehvemaid: napilt üle 50% on meil hõlmatust selles vanuserühmas. Suur osa riike on juba jõudnud tükk aega tagasi üle 90%. Ma võtsin Terviseameti statistikast välja eelmise nädala vaktsineerimised – siis peatati eesliin ja öeldi, et nüüd hakkame vanemaealistega tõsiselt tegelema – ja vaatasin, kellele on läinud esimesed doosid. Ainult 8% nendest on läinud tegelikult 80+ vanuserühmale. Valdav osa vaktsiinidoosidest läks ka eelmisel nädalal ikka noorematele. Sellest tulenevalt ma ei teagi, kuidas seda küsida. Mis toimub? See on vist kõige lihtsamal viisil esitatud küsimus. Aga kui natukene laiendada, siis: milliseid samme on valitsus astunud selleks, et vanemaealiste hõlmatust tõsta? Ja mida veel oleks vaja teha? Kuidas on niimoodi juhtunud, et me nõnda sabas sörgime ja olukord kuidagi väga visalt paraneb, kui üldse?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Teie räägite ainult vanuses 80+ inimestest, aga kui me vaatame seda, kes vajavad haiglaravi, kui nad selle haiguse saavad, siis 70–79-aastastest 25,1% vajab haiglaravi ja 60–69-aastastest 11,4% vajab haiglaravi, kusjuures intensiivravi vajab üle 70-aastastest 2,26%. Üle 80-aastaste puhul on see protsent tegelikult madalam: 1,42. Tõsi, surmade osakaal on tõesti üle 80-aastaste seas palju suurem, 10%, samas kui üle 70-aastaste puhul on see protsent 4,37. Meil oli plaan eelmisel nädalal kasutada 2400 Janssen Pharmaceutica vaktsiini doosi. See on teatavasti ühe doosiga või ühe süstiga vaktsiin ja sobib hästi vanemaealistele ehk vanuses 80+ inimestele, kes elavad kodus. Need on inimesed, kes ei saa kodunt välja tulla, ja siis sõidetakse nende juurde. Paraku selle vaktsiini kasutamine peatati, mis tähendab seda, et meie ka seda kasutada ei saanud. Praegu on 54,11% üle 80-aastastest vaktsineeritud, üle 70-aastastest on vaktsineeritud juba 60%. Nagu ma ütlesin, ka nemad on väga suure riski rühmas. Meil on perearstide nimistutes üle Eesti eri vanuste osakaal väga erinev. Ja eri perearstidel on erinevad mured, kuidas vanemaealisi kätte saada. Selles mõttes Jansseni vaktsiini kasutamise peatamine oli väga halb, üks osa meie strateegiast peatus. Aga me liigume ka vanemaealiste vaktsineerimisega edasi. Kui me vaatame, siis meie tase üle 70-aastaste puhul on umbes sama kui teistes riikides, näiteks Taanis ja ka Leedus. Just sellepärast, nagu ma ütlesin, et ka selle vanuserühma risk on väga kõrge.
Ja nüüd palun täpsustav küsimus, Jevgeni Ossinovski!
Aitäh! Eelmise nädala esimestest doosidest üle 70-aastastele, kui te tahate teisest vanuserühmast rääkida, läks ikka ainult kolmandik. Kaks kolmandikku esimestest doosidest läks alla 70-aastastele, kus hospitaliseerimise risk langeb märkimisväärselt. Tõsi, kahtlematult on Jansseni kasutamise peatumine mure. Loodetavasti pärast eilset Euroopa Ravimiameti otsust see taastub, sest tegelikult üks näitaja, mida me üldiselt ei jälgi, on see, et 90+ vanuserühma vaktsineerimisega hõlmatus on meil veel madalam kui 80+ vanuserühma hõlmatus. Viimati, kui ma seda vaatasin, oli see alla 40% isegi. Tõenäoliselt on küsimus selles, et nende inimesteni tuleb jõuda, mitte eeldada, et nad ise kuidagi vaktsineerimiskohta tulevad. Terviseminister ütles eelmisel esmaspäeval riigieelarve kontrolli erikomisjonis, et esimeseks mainädalaks saavutatakse 80% hõlmatus 80-aastaste seas. No praegu on see 54%. Valitsus on öelnud, teie ka vist olete öelnud, et järgmise nädala lõpuks on plaan 70%-ni jõuda. Tõepoolest, on erinevaid põhjuseid – kus on perearst haige, kus ta on puhkusel ja kus ei saadud kedagi kätte ja mis iganes need põhjused on. Loomulikult, kuna perearste on palju, siis igasuguseid logistilisi küsimusi on hulgi. Aga fakt on see, et kõrge hõlmatus ühtlaselt üle Eesti on meie ühine eesmärk, mitte konkreetse perearsti oma. Sellest tulenevalt on mul selline küsimus. Igasuguseid seletusi, miks meil on halvasti läinud, on loomulikult võimalik leida ja neid tundide kaupa siin esitada, aga mida praktiliselt ja päriselt valitsus kavatseb teha senisest teistmoodi, aktiivsemalt, paremini, selleks et me tegelikult jõuaksime 80% hõlmatuseni lähima kahe nädalaga?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Peamine põhjus, miks ei ole kõikides vanuserühmades vaktsineeritus kasvanud, on see, et meil on vähe vaktsiine. Tuletan lihtsalt meelde, et AstraZeneca tarned, mida me nüüd kasutame üle 60-stel, on olnud väga hektilised. Näiteks pidi seda tulema pärast 15. aprilli nädala jooksul üle 10 000 doosi, tuli 4800. Sellel nädalal pidi tulema 17 805 doosi, tuli tunduvalt vähem. Selle hulgas tuleb arvestada ka teiste doosidega, mille aeg hakkab nüüd kätte jõudma. Kuna me soovisime siiski võimalikult paljudele inimestele seda katet anda, siis me kõik doosid, mis tulid, suunasime esimesteks süstideks, lootuses, et tarnegraafikud peavad ja seda vaktsiini tuleb piisavalt peale. Aga paraku need tarnegraafikud ei ole pidanud, mis tähendab seda, et meil praegu on vaja teisteks doosideks 20 000 doosi, aga meil ei ole tegelikult neid 20 000 doosi ja me peame praegu osa kõrvale panema. Seetõttu tempo aeglustub. See on selge. Mida me siis oleme teinud, et vanemaid inimesi kätte saada, ja mida me teeme edasi? Kohalike omavalitsustega oleme suhelnud, et sotsiaaltöötajad leiaksid need inimesed üles. Nendel on kõige parem side inimestega ja nad teavad, kuidas vaktsineerimist korraldada. Maakonnad ja omavalitsused on aga erinevad ja side rahvaga ka on väga erinev. Kindlasti väiksemates maakondades on meil hõlmatus väga suur. Kolmes maakonnas on 80+ vanusegrupi hõlmatus üle 70% ja viies maakonnas 70–79 vanusegrupi hõlmatus samuti üle 70%. Neljas maakonnas on 80+ vanusegrupi hõlmatus üle 65%. Need on väiksemad maakonnad, kus inimesi on kergem kätte saada. Aga kõik ettepanekud, mis teil on, kogu kriitika ma võtan kaasa. Kui teil on ettepanekuid, kuidas seda paremini korraldada, siis nende osas me oleme kindlasti avatud. Eesmärk on ju kiiremini vajalik hõlmatus saavutada.
Ja nüüd üks lisaküsimus, Indrek Saar, palun!
Aitäh! Ma kasutan seda suurepärast võimalust, et mul on võimalik täpsustada veel kord seda diskussiooni, mis meil omavahel oli. Esiteks: kõrtsid versus laste kooliminek. Selle dilemma on sisse toonud teadusnõukoda ise. Ja ma paraku kaldun küll arvama, et kõrtsi väliterrass jääb ikka kõrtsiks, see ei ole mingisugune teistsugune rekreatsiooniala. Kui kõrtsi väliterrass avatakse, siis avatakse lihtsalt kõrtsi teistsuguses ruumis paiknev osa. Sisuliselt ei ole sel ju vahet, me saame aru. Aga tervise seisukohast, kas ollakse siseruumides või väljas, seal on tõestatult vahe olemas. Aga ma tulen selle juurde, mida teadusnõukoja juht on öelnud. Tsiteerin tänast Postimeest. Irja Lutsarit pani nördima, et kuigi algklassid saavad tagasi koolimajja, lükatakse poodide ja meelelahutusasutuste avamisega edasi vanemate klasside pääsu klassiruumi. "Kui nüüd algklassid lähevad 3. mail, siis millal teised klassid lähevad?" küsis Lutsar. Mina küsin ka nii. Mis oli teie kaalutud valik, kui teadusnõukoda soovitas kõigepealt saata nooremad lapsed kooli, siis vaadata, mis juhtub, ja siis hakata muid piiranguid leevendama, mõeldes eelkõige selle peale, et ka vanemad klassid saaksid võimalikult kiiresti kooli. Miks oli teie valik kooli minek, nagu te ütlesite, teadusnõukoja esialgsest variandist nädal hiljem, lasta algklasside lapsed hiljem kooli, aga samal ajal teha kiiresti leevendusi poodide ja meelelahutuskeskuste osas, nagu ütleb teadusnõukoja juht?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Teadusnõukoja juht viibis ka ise valitsuskabineti arutelude juures. Ta sai teha märkusi ja öelda oma seisukohti nende ettepanekute osas. Teadusnõukoja soovitus oli saata juba 26. aprillil lapsed kooli. Ent kui me vaatame graafikuid, vaatame muid andmeid, siis iga kord peale vaheaega on tulnud nakatumise tõus. Ja kuna inimesed käivad koolivaheajareisidel, inimesed sõidavad ka mööda Eestimaad ringi, siis meie, olles varasemast kogemusest õppinud, otsustasime, et me lapsi kohe kooli ei saada. Teatud puhver peaks olema. Algkoolilapsed lähevad 3. mail kooli. Samal ajal me jälgime pidevalt nakatumisnäitajaid ja järk-järgult saame lasta lapsi kooli ka teistes vanuseastmetes. Kui nakatumisnäitajad lubavad, siis viimased koolinädalad on veel jäänud ja järk-järgult seda teha saab. Aga jah, kõik meie otsused on ikkagi seotud sellega, et välitingimustes tegutsemine ka teadusnõukoja arvates ei suurenda nakatumist. Kõik piirangud peavad olema vältimatult vajalikud nakkushaiguse leviku tõkestamiseks. Kui te käite Tallinna tänavatel, siis restoranide ees on lihtsalt letid, kus inimesed seisavad samamoodi, nad puutuvad kokku niikuinii. Küsimus on selles, et me ei luba praegu restorane avada, me ei luba praegu avada spaasid ja meelelahutuskeskusi just nendel põhjustel, mis te välja tõite ja mida ka teadusnõukoda meile ütles. Täpselt selle järgi me oleme tegutsenud.
Tänan, lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi viienda küsimuse juurde. Selle on esitanud Riigikogu liige Merry Aart, vastab valitsuse liige maaeluminister Urmas Kruuse. Teemaks on toidujäätmete ja -kadude teke esmatootmises. Merry Aart, palun!
Suur tänu, lugupeetud Riigikogu esimees! Austatud minister! Lugesin sektori ülevaadet aastast 2020 ja mul on tõesti hea meel, et põllumehed kohanesid kriisiga ja said üldiselt edukalt hakkama. Ent põllumajanduses ja esmatootmises on alati kaod, tulgu need siis ilmastikuoludest või töötlemisest või saagikoristusest. Seda teemat ei ole väga pikalt või väga põhjalikult kunagi arutatud ja siit minu küsimus. Palun, kas te avaksite seda teemat? Kui suur on toidukadu esmatootmises ja kas kriisiga seotud kahjude määratlemisel ka nende kadudega on arvestatud?
Urmas Kruuse, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Austatud hea küsija! Tõepoolest, Euroopa Liidu tasandil on aastal 2015 loodud toidujäätmete ja toidukadude platvorm, mis koondab liikmesriikideüleselt ÜRO kestliku arengu eesmärki vähendada 2030. aastaks jaekaubanduse ja tarbijate tekitatud toidujäätmeid poole võrra elaniku kohta. Eestis on esmakordselt uuritud seda valdkonda vaheetappide kaupa aastail 2016–2020. Seda uuringut tehti, nagu ma mainisin, vaheetappide kaupa ja selles uuringus lepiti kokku, et toidukaona käsitatakse töötlemata või töödeldud toitu, mis oli esialgselt mõeldud inimestele tarbimiseks. Aga uuringu mõte oli saada teada, miks üks või teine toit inimeste lauale ei jõua. Põllumajandustootmises saab öelda seda, et toidukao ulatus sõltub tegelikult tootmistüübist ja kao tekke põhjusest. Ei ole sellist ühtset, konstantset kao põhjustajat. Need kaod jäävad vahemikku 1–46%. Kui me räägime näiteks aastast 2020, siis mullu moodustas toidukadu piimatootmises, nisu-, maasika- ja kartulikasvatuses kokku 115 000 tonni.
Ja nüüd täpsustav küsimus. Merry Aart, palun!
Aitäh! Keeruline isegi küsida. Natukene üldsõnaliseks jäi vastus, aga aitäh selle eest. Ma tulen korra väga kirgi kütnud teema juurde: maasikakasvatus eelmisel aastal. Ei ole küll suur sektor ja ma tean selle olukorda. Aga kui ma loen siit sektori ülevaatest, et maasikasaak oli 10% ja saagikus 1,2% väiksem eelmise aasta saagist ja ilmastikutingimuste tõttu oli saagikadu suur. Ja siis ma vaatan toidukadude numbreid maaülikooli uuringus, kus öeldakse, et kõikidest ilmastiku- ja muudest kadudest on see kadu umbes 25%, ütleme, 23–28%. Minu küsimus on: kui suur osa sellest 10%-st aedmaasikate saagi kaost võiks olla see toidukadu?
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Auväärt küsija! Sellesama uuringu vahearuanne 2020. aastal ütleb, et maasikakasvatuses oli suhteline toidukadu keskmiselt 46,1%. Maaülikooli teadlased tegid katseid ja hindasid ära, kui palju saaki jäi koristamata ja kui suur oli majanduslik kahju. Ja selle suuruseks hinnati 6 või ligi 7 miljonit. Tõsi on ka see, et kui me räägime üldse põllumajandusest ja aiandussektorist eriti, siis kindlasti on küsimus ka selles, millised on ilmastikutingimused. Ka see võib olla üks väga suur mõjutaja, kui suur on kadu. Aga siinkohal tuleb öelda seda, et kui te räägite konkreetselt maasikakasvatussektorist, siis selle põhiprobleem oli mullu selles, et marjade küpsemise periood oli väga lühike, aga tööjõud ei olnud kättesaadav. Ja siis lisandusid veel nn ilmastikutingimused. See põhjustas tegelikult keskmisest selgelt suurema kao.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi kuuenda küsimuse juurde. Selle küsib Mihhail Lotman, vastab peaminister Kaja Kallas. Teemaks on rahvusvaheline olukord. Mihhail Lotman, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Austatud peaminister! Ma ei hakka teile rääkima, milline on rahvusvaheline olukord, te teate seda isegi. Te teate, kui palju ja milliseid vägesid on koondatud Ukraina piirile. Te teate, kui kõvasti on edasi arenenud Putini plaan Valgevene sisuliselt annekteerida. Te teate ka seda, kuidas GRU mõrtsukad sooritavad oma tegusid Euroopa Liidu riikides ja ka Venemaal loomulikult. Te teate, millised protsessid on Venemaal ja kuidas seal koheldakse opositsiooni. Te teate relvalao plahvatusest Tšehhis ja sellest poliitilisest kriisist, mille tõttu Tšehhi saatis 18 Vene diplomaati välja ning Venemaa saatis välja 20 Tšehhi oma. Tšehhi palus teistelt Euroopa Liidu riikidelt solidaarsust, et nad saadaksid Venemaa diplomaadid välja. Te teate, millised sanktsioonid on plaanis Venemaa suhtes Ameerika Ühendriikidel. Te teate sellest diskussioonist, mis käib praegu europarlamendis ja ENPA-s. Kõige selle taustal tuli täiesti ootamatult meie välisministri järjekordne ettepanek ruttu edasi minna piirilepinguga. Kui te alles olite peaministrikandidaat, siis te kinnitasite mulle, et minu hirmud selle Jedinaja Rossijaga sõlmitud lepingu pärast on täiesti kohatud, et teie ise juhite välispoliitikat. Ma tahangi küsida, kas tõesti Eesti välispoliitika joon on selline.
Aitäh! Kõik need arengud, millele te tähelepanu juhtisite, ongi väga muret tekitavad. Eriti mis puudutab Ukrainat, sest Ukraina on eestlastele alati väga südamelähedane olnud. Ka mina olen Ukrainaga väga tihedalt kogu aeg koostööd teinud. Kui ma olin Euroopa Parlamendis, siis ma olin Ukraina-delegatsiooni asepresident, käisin seal pidevalt. Ja me tegutseme Ukrainaga koos. Välisminister käis äsja koos teiste Balti välisministritega Kiievis. See on väga tugev signaal. Ka minul tuleb visiit Ukrainasse. Samuti oli välisministril telefonikõne Vene välisministri Lavroviga Ukraina teemal. Samamoodi on meie tööriistakastis tegevus Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioonis ja Euroopa Liidus, kus me neid teemasid pidevalt tõstatame. Tšehhidega me oleme väljendanud täielikku solidaarsust, me tegutseme nendes küsimustes koos liitlastega. Need ongi kõik väga muret tekitavad arengud ja me saame koos liitlastega nendele asjadele reageerida. Nüüd teie küsimus, mis puudutas piirilepingut. Minu meelest kõik sellised kriisid näitavad, et meil on just nimelt vaja piirilepingut sellise naabriga, nagu meil on. Euroopa Parlamendis töötades ma nägin, et väga lihtne on infosõjas segadust tekitada. Ja meil ei ole vaja segadust, kust läheb meie piir. See on tehniline dokument ja meil on seda rohkem vaja kui Venemaal. Seetõttu ma arvan, et on positiivne, et üle pikkade aastate välisminister on suhelnud naabri välisministriga ja kombanud, kas on võimalik nende protsessidega edasi minna. Ma arvan, et see, mis maailmas toimub, mõjutab väga selgelt ja otseselt ka meid. Aga jah, meil on seda piirilepingut vaja rohkem, kui seda on vaja Venemaal.
Ja nüüd täpsustav küsimus, Mihhail Lotman, palun!
Aitäh! Austatud peaminister, teie vastus teeb mind nõutuks. Arusaam, et piirileping kuidagi kaitseb, on eksitav. Muidugi on hea, kui on olemas piirileping. Ja kaugemas perspektiivis me oleme sellest kindlasti kõik huvitatud. Kuid piirileping ei kaitsnud Gruusiat 2008. aastal, piirileping ei kaitsnud Ukrainat Krimmi kaotamise ajal. Kas tõesti meie valitsus läheb seda teed, mida soovitasid sellised poliitikud nagu Matteo Salvini ja Viktor Orbán, et Venemaaga tuleb hoopis edasi töötada ja suhteid arendada, mitte neid destruktiivseid sanktsioone kehtestada? Mis puudutab meie välisministri kõnet Lavroviga, siis ma lugesin ka Vene reaktsioonist sellele. Kiideti selle eest, et välisministri toon oli südamlik, aga väideti: see oli nii sellepärast, et tema sõnum oli täiesti sisutühi. No ma isegi ei tea, kuidas seda kommenteerida. Ma ei tea, see kõik teeb mind väga kurvaks. Eesti oli alati ka Euroopa Liidus Venemaa-poliitika osas eeskõneleja, aga mitte lõpus sörkija. Kui te räägite, et me peame kõigepealt vaatama, mida meie partnerid teevad, siis millised partnerid? Saksamaa ja Prantsusmaa? Mida nad teevad? Nad eskaleeruvad.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Esiteks, me oleme, vastupidi, väga aktiivsed olnud Venemaa küsimuses ja Ukraina küsimuses. Me oleme ka Navalnõi kaasuses öelnud seda, et nendele isikutele, kes vastutavad, peavad olema kehtestatud sanktsioonid, samamoodi on Tšehhi puhul. Aga see, et me räägime oma liitlastega läbi, on minu arvates elementaarne. Nüüd ma tulen selle juurde, mida te küsisite. Te ütlete, et piirileping ise ei kaitse. Loomulikult piirileping ise ei kaitse. Aga mida ma mõtlesin selle kommentaariga, et infosõjas saab piirilepingut ära kasutada? Euroopa Parlamendis ma nägin pidevalt neid debatte. Ukraina ja Gruusia näide ei ole asjakohane, sest nemad ei ole NATO liikmed. Ütleme, et Venemaa tuleb meile kallale. Meie tahaks öelda, et käivitub artikkel 5, NATO-liitlased, tulge kaitske meid, sest meie piiri on rikutud ja meie põhiseaduslikku korda ohustatakse. Mida siis aga hakatakse tegema? Puhkeb infosõda küsimuses, kust teil see piir ikkagi läheb. Ja kui meil seda tehnilist dokumenti ei ole, siis on võimalik ajada meie liitlaste poliitilised grupeeringud segadusse, sest pole teada, kust piir ikkagi läheb, kas tuldi üle piiri või ei tuldud, kas artiklit 5 saab kasutada või ei saa kasutada. Selles on asi. Loomulikult peab meil olema korralik kaitse liitlastega koos ja ka meie iseseisev kaitsevõime. See kõik peab olema. Aga mida ma tahan öelda, on see, et piirileping ja juriidiline selgus selles küsimuses on vajalik just selleks, et meil ei tekiks sellise ohuolukorra puhul, nagu oli Ukrainas ja Gruusias, mitte mingisugust segadust, vaid oleks absoluutne selgus, et jah, meil on abi vaja, jah, artiklit 5 tuleb kohaldada.
Ja nüüd lisaküsimus. Siim Pohlak, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud peaminister! Ma põikan siit korraks siiski kõige tähtsamale teemale, koroonaviiruse teemale veel kord. Kerin aja tagasi hetkeni, kus te vastasite minu eelmisele küsimusele. Ma küsisin sisulise küsimuse koroonakontrolli kohta piiril. Teie vastasite kahjuks demagoogiaga, justkui ma sooviksin Eesti inimeste reisidelt koju naasmist takistada. Ei olnud ju midagi sellist. Seejärel lugesite ette hulga numbreid, mis teie lõtva suhtumist piiripunktides toimuvasse justkui toetavad. Lugupeetud peaminister, kogu austuse juures: kui te soovite riigijuht olla, siis sisulisele küsimusele võiks pädev juht ikkagi vastata sisuliselt, mitte demagoogiavõtet kasutades. Ja kõige tähtsam: kui te soovite riigijuht olla, siis peate suutma fookuse nihutada eneseõigustamiselt ja sündmustele tagantjärele reageerimiselt proaktiivsele tegevusele. Kui horisondile kerkivad tumedad pilved, mida uued vaktsiiniresistentsed viirusetüved kahtlemata on, siis tuleb rakendada ennetavaid meetmeid, mida piiril toimuva kontrollimine ka on. Teile võib ju tunduda, et see on mingi EKRE jaur. Ei ole! See on minu arvates teie peaministriaja üks kõige tähtsamaid küsimusi, kuidas saab Eesti koroonaviirusega hakkama ning millal me saame riigisisesed piirangud maha võtta. See on see, mida kogu Eesti pikisilmi ootab. Seega, veel kord: millist koroonakontrolli piiril rakendatakse või milliseid uusi meetmeid lähiajal plaanitakse rakendada? Ma vabandan oma terava tooni pärast, aga ootan vastust.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Me rakendame ennetavaid meetmeid. Esiteks, esimene asi: me lõpetasime ära Balti mulli, mis võimaldas üle piiri liikuda ilma isolatsiooninõudeta. Meil on piiriületusel isolatsiooninõue või võimalus teha kaks testi, mis isolatsiooninõudest vabastavad. Tähendab, vabastavad siis, kui testi tulemus on negatiivne. Mis me veel oleme teinud? Terviseamet on andnud välja korralduse, millega nõutakse tervisedeklaratsioonide täitmist enne riiki sisenemist. Need tuleb täita lennuki pardal. Lennufirmad ei tohiks inimesi ilma selleta peale võtta või vähemalt IATA regulatsioonides on see minu teada sees. Mida me veel oleme teinud? Me oleme suurendanud kontrolle lennujaamas, et need tervisedeklaratsioonid oleksid täidetud, et meil oleks see informatsioon. Inimesed saavad teha teste. Ja nende isolatsiooninõuete täitmist tuleb edasi kontrollida. Juhin veel tähelepanu sellele, et enamikul liinilendudel kehtib kord, et ilma negatiivse testita üldse lennuki pardale inimesi ei lasta. Loomulikult on meie mure samamoodi, et uusi tüvesid sisse ei toodaks, ja me teeme selleks kõik võimaliku, mida põhiseadus lubab.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi seitsmenda küsimuse juurde. Selle on esitanud Riigikogu liige Heljo Pikhof ja sellele vastab valitsuse liige siseminister Kristian Jaani. Teemaks on liiklusjärelevalve. Heljo Pikhof, palun!
Aitäh! Austatud siseminister! Praegu sõidab Eesti maanteedel palju sõidukeid, millel puudub tahmafilter. Tahmafilter eemaldatakse, et ei peaks filtri puhastamise eest raha maksma ega mingi aja pärast uut ostma. Ilma tahmafiltrita mootorsõiduk paiskab õhku suurel hulgal kütuse põletamisest järelejäänud tahmaosakesi, saastades keskkonda ja olles kahjulik meie tervisele. Kui me lööme Google"i otsingumootorisse sisse "tahmafiltri eemaldus", leiame kümneid Eesti autoremonditöökodasid, kes tegelevad selle seadusevastase tegevusega, pakkudes avalikult tahmafiltri eemaldamist. Tahmafiltrita sõiduki juhtimise eest näeb liiklusseadus ette karistuse. Minu küsimus ongi, miks ei ole midagi ette võetud selle seadusevastase tegevuse lõpetamiseks. Ja milline on liiklusjärelevalvet tegevate politseinike võimekus üldse neid rikkumisi avastada?
Kristian Jaani, palun!
Aitäh küsimuse eest, väga hea küsimus! Ja mul on väga hea meel, et see küsimus on täna esitatud. Liiklusohutus ja liiklusjärelevalve on minu jaoks olnud pikka aega väga oluline temaatika. Ja kui me räägime sellest, et keegi autoga manipuleerides ühelt poolt kindlasti saastab õhku, tekitab keskkonnaohtu, siis teistpidi on ka see, kui asjatundmatult autoga manipuleeritakse, otsene risk liiklusohutusele. Kui me räägime üldse liiklusturvalisusest selles seoses, kui me räägime analoogsetest juhtudest, kus on kas mõni ettevõtja või isehakanud autoärikas läinud auto tehniliste parameetrite muutmise kallale – üks neist on kindlasti tahmafiltri eemaldamine, aga levinuim selline manipuleerimine on olnud, et keritakse spidomeetri näitu väiksemaks –, siis eri riigiasutused on selle vastu aastate jooksul väga head koostööd teinud. Varasematel aastatel ma olen selles ka ise osalenud. Aga Maksu- ja Tolliamet, Politsei- ja Piirivalveamet, Transpordiamet ja praegune Eesti Autoettevõtjate Liit on teinud väga head koostööd näiteks selliste autode kontrollimisel, mis tuuakse Eestisse kasutatuna. Tehakse kindlaks, kas nende autodega on manipuleeritud või mitte. Nii et koostöö eri ametkondade vahel ka sellesama probleemi puhul, millele te osutasite, tegelikult käib aktiivselt. Kui me räägime konkreetselt tahmafiltritest, siis seda puudust on n-ö tavapärase igapäevase liiklusjärelevalve käigus liikluspolitseil keeruline tuvastada. See nõuab erilisi seadmeid ja politsei igapäevases varustuses neid ei ole. Politsei tuvastab võimaliku rikkumise siis, kui auto suitseb liiga palju. Ja sel juhul saab politseiametnik auto suunata erakorralisele ülevaatusele. Kui me räägime konkreetsetest numbritest, siis ainuüksi eelmisel aastal suunas politsei erakorralisele ülevaatusele 173 autot. Tänaval märgati autot, mille puhul tekkis kahtlus, kas see ikka on tehniliselt korras. Seega ühe aasta jooksul suunati 173 autot erakorralisele tehnilisele ülevaatusele. Need ei olnud kõik sellised autod, kus suitsemine oli seotud tahmafiltriga, olid ka küttesüsteemi vead näiteks. Selliseid autosid, mille puhul oli asi tahmafiltri olemasolu kahtluses, oli kuus tükki. Põhiline sellekohane haldusjärelevalve ülesanne on iseenesest Transpordiametil, aga see teema on olulisena fookuses ka politseil.
Ja nüüd täpsustav küsimus. Heljo Pikhof, palun!
Tegelikult ma tahan vastust ka sellele, mida te teete nendega, kes avalikult reklaamivad seda seadusevastast tegevust. Kas teil on plaanis midagi ette võtta? Ma toon ka näite elust enesest. Mul üks hea tuttav ostis värskelt tehnoülevaatuse läbinud auto ja sõitis perereisile Saksamaale, seal aga peatati auto pistelise kontrolli käigus kinni ja teostati pardadiagnostika. Selgus, et autol puudub tahmafilter. Sõiduk eemaldati liiklusest, inimene pidi maksma trahvi ja tal paluti tellida treiler auto äravedamiseks, kuna sellisel määral keskkonda saastava autoga liiklemine on keelatud. Ja nüüd minu küsimus on: kes peaks sellele heausksele ostjale, kes on usaldanud Eesti tehnoülevaatust, trahvi kinni maksma? Ja palun ka oma eelmisele küsimusele vastust: mida teil on plaanis ette võtta nendega, kes ebaseaduslikku tegevust reklaamivad?
Kristian Jaani, palun!
Aitäh! See Saksamaa näide – ma veel kord tulen selle juurde tagasi, et Eesti politseil selliseid seadmeid ei ole, et see diagnostika kohapeal läbi viia. Aga me teeme koostöös Transpordiametiga ühisreide, tuvastamaks ka seda, et tahmafilter on eemaldatud. Teine variant on see, et politseil on väga hea koostöö ülevaatuspunktidega. Nii et kui ülevaatuspunkt on kuskil lähedal olemas, siis politsei saab koos selle autoga minna ülevaatuspunkti ja seal on võimaldatud kohapeal kiirelt see kontroll ära teha. Kui esimese küsimuse juurde tagasi tulla, siis politsei koos Transpordiametiga teeb pistelisi kontrolle nende ettevõtjate üle, kes reklaamivad, et on võimalik tahmafiltrit eemaldada. Ma arvan, et seda tehakse kindlasti ka tulevikus. Konkreetset kaasust kommenteerida on mul hetkel keeruline, kuna ma ei tea kõiki asjaolusid. Süüteomenetluses peab hindama, kas omanikul on vajalikud tõendid olemas ja kas seda juhtumit saab menetleda. Aga see on kindlasti hea teema ja ma luban, et võtan selle teemapüstituse endaga täna siit kaasa.
Ja nüüd üks lisaküsimus, Tarmo Kruusimäe.
[[Kaugühendus]] Tänan, hea esimees! Hea ettekandja! Mina tahaks ka rääkida sellest mõjutamisest ja sellest tahma üleskeerutamisest. Eelmisel teisipäeval te ajakirjanduses rääkisite, et NETS, see 347 SE ei sisalda mitte midagi sellist, millest räägib opositsioon. Ja kolmapäeval saime kõik lugeda suurt rõõmsat uudist, et tegelikult on valitsus ja EKRE jõudnud kokkuleppele nendes küsimustes, mis, ütleme, probleemsed olid. Minu küsimus on: kuidas on võimalik üldse kokku leppida asjas, mida asi iseenesest ei sisalda? Kas teiepoolne esinemine teisipäeval, päev enne seda, kui kokku lepiti, oli lihtsalt informatsiooniga mõjutamine või siis tahma üleskeerutamine?
Aitäh küsimuse eest! Ei olnud mingisugust tahma üleskeerutamist. Kui me räägime NETS-i eelnõust järelevalve vaates, siis ei ole algusest peale olnud mõtet, et sellest saaks kuidagi n-ö alaline võimalus või ülesanne korrakaitseorganile, antud juhul siis Politsei- ja Piirivalveametile. Tegelikult oli ette nähtud, et see kaasamine saaks olla hädaolukorra ajal. Ja teistpidi ka see, et see kaasamisprotsess peab olema enne läbi tehtud: Terviseamet peab abi küsima ja Politsei- ja Piirivalveamet peab olema sellega nõus. Ja seda peab Politsei- ja Piirivalveamet alati hindama, millised on tema võimalused ja kas ikka on mõistlik konkreetses olukorras appi minna. Aga jällegi, see, et parlamentaarses vaidluses nende punktide üle vaieldi ja omavahel neid arutati – minu arust on see positiivne. Veel kord, et mul on väga hea meel, et me saame nende seadusemuudatustega edasi minna.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi kaheksanda küsimuse juurde. Selle esitab Riigikogu liige Mart Helme, vastab valitsuse liige siseminister Kristian Jaani. Teemaks on oht põhiseaduslikule korrale. Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Nädal tagasi oli meil fraktsioonis teiega kohtumine ja te lubasite, et te edastate meile dokumendid, mis on koostatud, et anda ohuhinnang viimase paari nädala jooksul Tallinna eri paikades toimunud meeleavaldustele. Me pingsalt ootame, et te need dokumendid meile edastaksite. Kuna te neid meile edastanud ei ole, aga meil on vahepeal toimunud ka teisi kohtumisi – näiteks täna hommikul toimus kohtumine PPA peadirektori Elmar Vaheriga, aga on olnud ka muid kohtumisi –, siis sooviksin ikkagi täpsustavat informatsiooni selle kohta, kes konkreetselt, millal ja kellele esitas ohuhinnangu, mis väitis, et Eestis eksisteerib nende meeleavaldustega seoses oht põhiseaduslikule korrale. Konkreetselt: kes? Kas Politsei- ja Piirivalveamet, kas kaitsepolitsei, kas Terviseamet, kas Riigikantselei või veel keegi kolmas, neljas, viies, kuues oli see, kes esitas seesuguse ohuhinnangu? Ja missuguseid tasemeid see ohuhinnang valitsuses või ministeeriumides läbis? Ja kes sellest tulenevalt langetas otsuse, mis tõi kaasa politsei ülemäärase jõuga reageerimise?
Aitäh küsimuse eest! Kõigepealt, teiega kohtumine eelmisel nädalal oli väga meeldiv, olid väga huvitavad küsimused, ja ma väga loodan, et minu vastustega said asjad selgemaks. Ma tõepoolest võtsin selle teie küsimuse kaasa ja konkreetselt ütlesin teile, et ma viin selle küsimuse asjaomaste asutusteni ja nemad peavad vaatama, millises ulatuses on võimalik erinevaid ohuhinnanguid näidata. Kui me räägime ohuhinnangutest, siis me räägime eelkõige ohuhinnangust, mille on andnud Terviseamet lähtuvalt praegusest tervishoiu hädaolukorrast. See on ohuprognoos, mille alusel on ametiabi palve alusel palutud järelevalveks appi ka Politsei- ja Piirivalveamet. Kui me räägime sellest, mida ja miks Politsei- ja Piirivalveamet tänavatel on teinud, siis see konkreetne Terviseameti ohuprognoos ütles, et kõrgendatud risk on sellisel juhul, kui välistingimustes on koos rohkem kui kümme inimest ja nad ei ole seal hajutatud. Sellest lähtuvalt Politsei- ja Piirivalveamet valis oma taktika: selgitas inimestele koos Terviseametiga, kuidas inimesed peaksid omavahel distantsi hoidma, et ei oleks ohtu, et inimesed saaksid nakkuse. Sellel hetkel ju tegelikult Tallinnas ja mujal Harjumaal oli nakatumisrisk – ja on jätkuvalt võrreldes muu Eestiga – väga kõrge. Kui me räägime ohust põhiseaduslikule korrale, siis selliseid ohuhinnanguid annab meile Kaitsepolitseiamet ühe julgeolekuasutusena. Need ohuhinnangud on meil seaduse alusel kaitstud, need on salajased ja neid mina siin kommenteerida ei saa.
Rohkem küsimusi ... Täpsustav küsimus, Mart Helme, palun!
Aitäh! Vabandust, et ma ei vajutanud kiiremini nupu peale, ma nii tähelepanelikult kuulasin. No ei saa pugeda selle salastatuse taha. Minul isiklikult on ka kõige kõrgema saladuse luba olemas. Meil on siin Riigikogus mitu ruumi, kus on võimalik selliste dokumentidega tutvuda. Nii et see ei ole argument. Palun muretsege need dokumendid, lepime kokku aja ja inimesed, kes nendega vastavates ruumides tutvuvad, aga me tahame kindlasti nende dokumentidega tutvuda. Nüüd, keegi valetab. Ma ei tea, kes see täpselt on, aga keegi valetab. Me oleme saanud kaitsepolitseilt informatsiooni, et nende ohuhinnang ei ole öelnud, et eksisteerib oht põhiseaduslikule korrale. Ja kui te räägite siin kaks pluss kahest ja kümne inimese kogunemisest, siis niisugused asjad ei saa olla ohuks põhiseaduslikule korrale. Küll saab põhiseaduslikule korrale ohuks olla see, kui riigi kõrgeim poliitiline juhtkond ei ole piisavalt asjaoludega kursis ega ole andnud konkreetseid nõusolekuid, suuniseid ja heakskiite politsei tegevusele. See on tõsine probleem, sest see räägib sellest, et meil puudub tsiviilkontroll jõustruktuuride tegevuse üle. Põhiseaduslikule korrale on ohuks ka see, kui politsei annab meeleavaldajatele ebaseaduslikke korraldusi. Kui politsei sisuliselt paragrahvi omamata võtab inimesed, viib politseibussi, riietab lahti, konfiskeerib nende muusikavahendeid või ka müra tekitamise vahendeid – mis iganes –, siis see on ebaseaduslike korralduste andmine ja see on oht põhiseaduslikule korrale. Kuidas te kommenteerite seda, et inimesi sel moel kinni peeti ja nende isiklikku vara ajutiselt konfiskeeriti?
Kristian Jaani, palun!
Aitäh küsimuse eest! Sõltumata sellest, et julgeolekuasutuste ohuhinnangud on salastatud ja tõepoolest ohuhinnangute koostaja näeb ette asutused ja isikud, kes saavad nendega tutvuda, on PPA ülesanne ikkagi tagada avalik kord. Ja antud juhul ikkagi on tõsiasi, et meil on endiselt tervishoiualane hädaolukord ja Terviseamet on palunud Politsei- ja Piirivalveametit appi. Nüüd, ennetavas vaates on kindlasti kaks aspekti. Kui toimuvad meeleavaldused, siis politsei ülesanne on kindlasti olla ka ennetavalt väljas. Esmane ülesanne on kaitsta neidsamu inimesi, kes osalevad meeleavaldusel, et nende n-ö kogunemisvabadus oleks tagatud, sõnavabadus oleks tagatud. See on iseenesest põhiline ülesanne. Lisaks loomulikult ka see, et tervis oleks kaitstud. Kui me räägime sellest, kas kellegi suhtes on toime pandud midagi ebaseaduslikku, siis minagi kutsun, nagu peaminister enne tegi, inimesi üles, et kui kellelegi on tehtud liiga või kui kellegi vastu on kasutatud ebaseaduslikult mingisuguseid võtteid, kindlasti võimalust kuhugi pöörduda. Neid võimalusi on mitmeid. Esiteks, võib pöörduda politsei sisekontrolli poole, võib pöörduda prokuratuuri poole, kas või minu poole, Siseministeeriumi poole, kellel on samamoodi järelevalveülesanne. Nii et kutsun igal juhul üles, kui sellised juhtumid on olnud, kuhugi pöörduma ja politsei sisekontroll peab neid juhtumeid hindama.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Tarmo Kruusimäe, palun!
[[Kaugühendus]] Tänan, hea esimees! Hea ettekandja! Ma tahan öelda, et ka nädal aega tagasi olite teie meil saalis, peaministergi oli meil saalis, ja me küsisime, kes, kus, mis. Ja siis meile öeldi, et keegi veel ei tea, aga kõik lähevad sirge seljaga vastuseid otsima. Otsiti neid vastuseid, aga polnudki tegelikult vaja. Me saame ju ajalehtedest teada, mis on need ohuhinnangud ja kõik teised hinnangud. Ilmselt te nõustute, et ajakirjandust tehakse täna rohkem hetke ajendil ja võib-olla fakte väga ei kontrollita. Aga kui mingi väide on ajakirjandusse läinud, siis ta elab seal seda enda elu. Minu küsimus on, et teil on alati võimalus saata fraktsioonile memo ametkondlikuks kasutamiseks. Et, hea fraktsioon, see on sensitiivne teema, siin on need ja need asjad, sellel puhul me saatsime teile sellise memo ja politsei peab tegutsema vastavalt sellele ja sellele. Minu küsimus on selle kohta, et saadikutena oleme me kõige viimane käsi üldse selles inforingis. Kui me siin küsime, siis me vastuseid ei saa, peame neid lugema ajalehest – on see nende allikas siis, mis ta on. Minu meelest oleks ikkagi mõistlik suhelda fraktsioonidega sensitiivsete küsimuste korral, tulla kohale. Aga eelmine nädal, kui mitte keegi ei teadnud midagi – see oli keeruline. Mart Helmele ma aga ütlen, et tõesti, sõnavabadust kaitstigi. Kui ikka keegi läheb sinna mingi asjaga kolistama, kui keegi tahab rääkida, siis see ongi otsene oht sõnavabadusele. Bändi lauljana ma tihti tunnen ka, et bänd mängib liiga kõvasti. See ongi oht sõnavabadusele.
Kristian Jaani, palun!
Aitäh küsimuse eest! Ma igati pooldan seda mõtet, et tõepoolest tuleb fraktsioonidega suhelda. Olen seda teinud ja olen valmis iga kell uuesti tulema. Aga veel kord, kui me tuleme selle juurde, mis puudutab erinevaid ohuhinnanguid, mida on andnud julgeolekuasutused, siis nemad otsustavad, kes on nende inimeste ringis, kes saavad nendega tutvuda. Muidugi eeldusel, et ka vastavad õigused on antud. Ja seda teemat ma endiselt siin kahjuks kommenteerida ei saa.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi järgmise küsimuse juurde. Selle on esitanud Riigikogu liige Aivar Kokk, vastab maaeluminister Urmas Kruuse. Teemaks on aktsiisid. Aivar Kokk, palun!
[[Kaugühendus]] Te rääkisite väga mitmest ettevõtlussektorist. Üks nendest kindlasti on põllumajandus ja toidutootmine. Eelmisel aastal tuli koroonakriis ja eelmine valitsus otsustas langetada aktsiise, ka erimärgistusega diislikütuse aktsiisi. Varem oli see 133 eurot 1000 liitri kohta, nüüd on 100 eurot 1000 liitri kohta. Me teame, et Lätis on aktsiisimäär erimärgistatud diislikütusel vaid 50 eurot 1000 liitri kohta ja Euroopa Liidus lubatakse miinimumina aktsiisi 21 eurot 1000 liitri kohta. Seega on erimärgistusega diislikütuse aktsiisimäär juba praegu pigem kõrge ning kriisioludes ei ole selle tõstmine põhjendatud. Kuidas teie sellesse suhtute? Kas te RES-i aruteludel tõstate selle teema laua peale, et järgmise aasta 1. maist jätkata madalama aktsiisiga või praegust aktsiisi veelgi langetada?
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Auväärt Riigikogu liige! Nagu me mõlemad teame, eriotstarbelise diislikütuse madaldatud aktsiisimäär põllumajandustootjatele on kindlasti oluline. Ja võib-olla see ongi ühiskonnas väga vähe tähelepanu saanud. Kui me vaatame kriisieelset aastat, siis see soodustus moodustas riigi peale kokku umbes 30 miljonit eurot, mis kindlasti ei ole väike summa. Te loomulikult märkisite õigesti, kui palju on võimalik seda määra alandada. Aga kui me vaatame seda kaheaastast kokkulepitud alanduse perioodi, siis praegune valitsus kindlasti ei lähe midagi tõstma. See nn tõus ehk endisele tasemele tagasiviimine on juba eelmises valitsuses kokku lepitud. Aga isegi siis, kui aktsiis läheb endisele tasemele, on see soodustus ikkagi märkimisväärne. Ja kui küsida RES-i läbirääkimiste valguses, kas maaeluminister või Maaeluministeerium on seda teemat tõstatanud, siis me oleme ennekõike jälginud – ja ka mina ministrina –, et põllumajandustootjatele see soodusmäär edasi kehtiks. Seda osa me enam ei löö. Eestis moodustab eriotstarbelise diislikütuse alandatud aktsiisimäär põhimõtteliselt umbes 27% tavalise diislikütuse aktsiisimäärast. Üks asi aga teeb murelikuks. Eelmise valitsuse esindajad ütlesid ja ka avalikkuses justkui kõlas, et kui seda aktsiisimäära ajutiselt langetatakse, siis see toob kindlasti kaasa kütusehindade alandamise. Aga juba sellel aastal me oleme märganud, et tegelikult on meil kütus kohati kallim kui Lätis. Nii et selles mõttes on murepilvi. Kindlasti on!
Nüüd täpsustav küsimus, Aivar Kokk, palun!
Kas ma saan õigesti aru, et hetkel ... [[Ühendus hakib.]] ... Maaeluministeeriumil ei ole otsustatud või ei ole ... [[Ühendus hakib.]] ...
Austatud Aivar Kokk! Teid ei ole kuulda, ma väga vabandan!
[[Ühendus hakib.]] ... aktsiisi ehk 100 eurot ... [[Ühendus hakib.]] ...
Austatud Aivar Kokk, teid ei ole kuulda! Teie hääl on väga katkendlik. Kui te saaksite korraks sellest süsteemist välja minna ja uuesti tagasi tulla, ma annan teile kohe uuesti täpsustava küsimuse. Heli oli nii katkendlik, et võimatu oli aru saada. Lähme praegu lisaküsimuse juurde. Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea esimees! Hea ettekandja! Mina ei ole selle diislikütuse tarbija ega tea, kui palju selle hind mõjutab leibkonda. Küll aga võib kõrvalt vaadates öelda, et tänu sellele aktsiisilangetusele juhtus ime, et hakkasid hoopis Lätist ja Leedust autod tulema ja Eestis kütust tankima, mis tähendab, et raha laekus meile rohkem. Me teame, et eelmine valitsus sai ajutiselt selle aktsiisi kehtestada ja nüüd see peaks minema tagasi tasemele, kust seda langetati. Praegusel valitsusel on tegelikult kaalukausil kaks varianti. Üks on see, et aktsiis püsib sellisena ja me ei tee laugemat üleminekut. Või siis leiab valitsus, et kõrgema aktsiisiga võib-olla me korjame rohkem raha kokku. Aga teades, et piirikaubandus sellest elavneb, võiks ehk ikkagi olla eesmärk, et tühja sellest aktsiisist, kui ikkagi Eestist ostetakse rohkem, siis raha tuleb Eestisse rohkem. Kumb tee tundub teile summa summarum õigem: kas madala aktsiisiga jätkata või mitte?
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Auväärt küsija! Minule teadaolevatel andmetel konkreetselt kütuseaktsiisist ei laekunud Eesti Vabariigi eelarvesse rohkem raha. Aga siinjuures on oluline märkida, et kui me räägime energiakulust põllumajandussektoris, siis nn vahetarbimise kulu moodustab umbes 10%. Ja kui tõepoolest see kütuseaktsiis läheb oma endise tasemeni tagasi, siis selle mõju ettevõtjale on umbes 0,1%. Aga ma tahaksin teile, auväärt Riigikogu liige, üht asja meelde tuletada. Ma tahan tsiteerida Aivar Kokka, endist rahanduskomisjoni esimeest. 6. aprillil 2020 ütles ta väga selgelt nii Riigikogule kui ka kogu Eesti rahvale ja põllumeestele: see langetus on kokku lepitud kaheks aastaks. Ja seal oli veel üks lisaklausel: kui majandus kasvab vähemalt 2%, siis tullakse vaikselt aktsiisilangetuse ärajätmise juurde ja hakatakse vaikselt aktsiisi tõstma. Ma tahan meelde tuletada, et majanduskasvu prognoos käesolevaks aastaks on 2,5% ja järgmiseks aastaks 4,8%. Aga ma rõhutan üle: on oluline, et riik jätkab seda poliitikat, mis puudutab üldiselt alandatud aktsiisimäära, sest sellel on tõepoolest ettevõtlusele suurem mõju kui sellel ajutisel aktsiisi langetusel.
Aitäh! Proovime uuesti ühenduse luua. Aivar Kokk, palun, teie täpsustav küsimus!
Hea on alati võtta pikast tekstist ühte lauset välja. Tegelikult on ju olnud kogu aeg kokkulepe, et vaadatakse ka, kuidas Lätis ja Leedus aktsiiside tõusud või langused on. Ja seoses sellega, kui oleks eelmine valitsus olnud, oleks selle aasta RES-i arutelul arutatud, kas on võimalik pikendada aktsiiside hoidmist või mitte. Praegu me teame, et kriis kestab. Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoda on pöördunud nii Riigikogu kui valitsuse poole palvega pikendada praeguse aktsiisi kehtimist. Ja see põhimõte on alati olnud, ka minu poolt öelduna, et jälgitakse Lätit ja Leedut ning kahe aasta pärast vaadatakse uuesti üle, millised võimalused on, kas majandust on vaja edasi turgutada. Ja tänase seisuga me näeme, et kindlasti see vajadus on.
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Auväärt Riigikogu liige, hea küsija! Me kindlasti teiega oleme ühel arvamusel selles osas, et põllumajandussektor on meie riigile oluline ja põllumajandussektor ka Euroopa Liidus on oluline majandusharu. Selle tõttu on ka seal lepitud kokku väga pikaajalised poliitikad. Aga ma märgin, et needsamad põllumehed, kes teie poole on pöördunud, on öelnud tegelikult ka seda, et neile näiteks selline variant, nagu Lätis on, ei sobi. Seal on lepitud kokku hektari kohta teatud limiidid. See tähendab seda, et meie põllumehed kasutavad seda soodustust hulga mõistlikumalt ja vabamalt, vastavalt konkreetsetele vajadustele, agrotehnilistele võtetele ja ilmastikuoludele. Loomulikult, ma ei taha kuskilt kontekstist ühtegi lauset välja rebida. Ma viitasin sellele, milline oli kaheaastase kokkulepitud perioodi ajutine aktsiisilangetuse mõte. Aga nagu ma ütlesin, tegelikult nn vahetarbimises – see tähendab siis kõiki tehtud kulutusi toodangu tootmisel –, moodustab see tõus 0,1% kulutuste kasvu. Ent rõhutan veel kord, et oluline on see, et me jätkame selle nn põhilangetusega, sest sellel on tõepoolest väga suur mõju. Selle määr on ikkagi 27% tavalise diislikütuse aktsiisimäärast. Aga oleks väga tore, kui me oleks tegelikult näinud pidevalt madalamaid hindu kui Lätis. See oli toonase valitsuse ja kogu sektori ootus.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi kümnenda küsimuse juurde. Selle on esitanud Riigikogu liige Helmen Kütt, vastab peaminister Kaja Kallas. Teemaks on piirangud ja nende leevendamise võimalused. Helmen Kütt, palun!
Suur tänu, austatud eesistuja! Lugupeetud peaminister! Ma veidikene jätkan sama küsimust, millega hea ametikaaslane Indrek Saar alustas. See puudutab vaktsineerimist. Te tõite välja, et tõepoolest, vaktsiinidest on suur puudus ja et ka järgmise nädala tarnetega, kui ma õigesti mäletan, tuleb 50 000 doosi asemel ainult 2400 doosi. See on tõepoolest väga muret tekitav, seda ka eakate vaktsineerimise seisukohalt. Aga minu küsimus puudutab eelkõige neid inimesi, kes töötavad selles mõttes eesliinil, et nad ei saa töötada kodukontoris. Nad on kauplustes müüjad, nad on tehastes töölised. Me teame, et esimest haiguspäeva neile riik ei hüvita ja teisest päevast alates jääb see kulu tööandjate kanda. Kindlasti oleks see olnud meede, mis oleks kõiki ettevõtjaid võrdselt kohelnud ja võimaldanud ka asendustöötajaid leida. Millal võiks jõuda vaktsiin nendeni? Väga paljud kaupluste juhid ja kaubanduskeskuste juhid on mures. Praegu on toidukauplused avatud ja kui nüüd 3. maist avanevad ka muud poed, siis sealsed töötajad on väga suures ohus. Nende vaktsineerimine jääb arvestades nende keskmist vanust ja nähes seda, kuidas hanked hilinevad, tõenäoliselt suure suve peale. Kas on sellest olnud valitsuskabinetis juttu ja millal võiks vaktsineerimise järg jõuda nendeni?
Palun, Kaja Kallas!
Aitäh! Nagu te ise õigesti ütlesite: mul on siin ees vaktsiinide tarnimise graafik ja järgmine nädal, kui pidi tulema 50 846 doosi AstraZenecat, tuleb 2400. Sealjuures, nagu ma ütlesin, hakkab kätte jõudma järjest teiste dooside aeg, mis tähendab seda, et me peame seda vaktsiini hoidma nendeks teisteks doosideks. Samal ajal on seesama mure, mille teie fraktsioon on tõstatanud: vanemaealiste vaktsineerimine. Sellega me peame samuti edasi liikuma, et vanemaealisi vaktsineerida, tuua nad sellest riskist välja, et nad haigeks ei jääks ja et selle tagajärjed ei oleks traagilised. Selle eesmärgiga me toimetame. Nüüd, defitsiidiolukorras me peame otsustama, kes esimesena vaktsiini saab. Meil on väga palju taotlusi, kes kõik on eesliin. Ma olen teiega nõus, et need ongi kõik väga olulised töökohad. Tahaks öelda kõigile, et te olete olulised ja teie saate selle süsti kiiresti kätte. Paraku, nagu ma ütlesin, seab tarnegraafik piirangud. Praegu oleme eesliini töötajate vaktsineerimise sootuks peatanud just sellepärast, et suunata kõik vaktsiinid perearstidele, et vanemaealised süsti kätte saaksid. Me arutasime asja teisipäeval ja neljapäeval on meil plaanis uuesti arutada eesliini töötajate vaktsineerimist: kuidas sellega edasi liikuda tingimustes, kus me lootsime aprilli lõpuks jõuda selleni, et meil on piisavalt vaktsiine, aga tegelikult ei ole meil vaktsiini nii palju, kui me oleme arvestanud. Teiste dooside aeg tuleb kätte, aga eesliini töötajad ootavad täpselt samamoodi. Nii et neljapäeval me arutame seda küsimust uuesti valitsuskabinetis.
Ja nüüd täpsustav küsimus, Helmen Kütt, palun!
Suur aitäh teile selle vastuse eest! Tõepoolest, meie erakond on seda teemat – vanemaealiste vaktsineerimine – tõstatanud, aga see ei tähenda, et see oleks üksainus teema. Lihtsalt vanemaealiste vaktsineerimine on olnud teadusnõukoja soovitus, sest nemad on kõige suurem risk ka haiglate ülekoormusele ja suremus on väga suur. Nii nagu üks perearst tabavalt ütles: minu nimistust on lahkunud 20 vanemaealist inimest ja neist mitte keegi ei oleks pidanud surema, kui neid ei oleks tabanud kroonviirus. Minu teine küsimus puudutab tegelikult piirangute leevendamist. Ja kui kohe, ma mõistan, ei olegi võimalik kõigele vastata, siis ma olen tänulik, kui te vastate kirjalikult. Aga küsimus puudutab saunasid. Ma ei räägi spaadest ja seal olevatest saunadest, ma räägin sellistest valdades ja külades või linnades olevatest nn hügieeniasutustest, saunadest, pesemisvõimalusest. Väga paljudes kohtades elavad inimesed, kellel ei ole kodus vanni või sauna või dušši, ja nad kasutavad ühiskondlikke saunu. Vaatasin ka kriis.ee-s seda teemat ja seal öeldakse, et kohalik omavalitsus võib midagi korraldada. Aga ma ei saanud selgeks, kas kohalik omavalitsus saab korraldada seda, et näiteks lepib kokku saunapidajaga, kui ta seda ise ei ole, ja turvatult kümne inimese kaupa oleks võimalik seal pesta. See hügieeniprobleem varsti muutub probleemiks, sest osal inimestel ei ole paljudes kohtades vettki majas sees. Järsku te saate mind natuke valgustada, kasvõi saates selle kohta materjali, kui kohe ei oska vastata.
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Ma pean tunnistama, et me seda saunade teemat sellisel kujul ei ole arutanud. Me oleme arutanud spaasid, saunad sealhulgas, aga see probleem, millele te tähelepanu juhite – me peame selle sisse vaatama. Ma tõesti praegu ei oska vastata muud, kui et need saunad lähevad nendesamade spaade, basseinide, saunade alla, mis piiranguga on kaetud ja praegu suletud. Kas seal on võimalik kohalike omavalitsustega kokku leppida? Meie eesmärk on nakkushaiguse leviku tõkestamine. Aga kui inimestel on sellised vajadused, mis puudutavad pesemisvõimalusi, siis tõesti, kuidas seda korraldada nii, et ühelt poolt me ei tekitaks nakkusohtu juurde, aga teiselt poolt inimeste vajadused saaksid rahuldatud? Ma uurin selle järele ja tuleme selle juurde tagasi.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi 11. küsimuse juurde. Selle küsib Riigikogu liige Kert Kingo, vastab siseminister Kristian Jaani. Teema on politsei tegevus. Kert Kingo, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Lugupeetud siseminister! Aprillikuust alates on käinud tavalised Eesti inimesed ja väljendanud oma meelsust Vabaduse väljakul ja ka Riigikogu ees. Nad on seisnud oma põhiseaduslike õiguste eest ja tegutsenud põhiseadusega kooskõlas. Need inimesed on teinud seda rahumeelselt, nad ei ole lõhkunud midagi ega laamendanud, ei ole olnud agressiivsed. Nende seas on olnud lapsed, naised, noored ja vanad. Aga 9. aprillist asusid politseinikud, keda senini peeti eelkõige turvatunde pakkujateks, näitama oma jõudu, relvastust ja võimu. Ja minu küsimus on: mis põhjusel otsustati kaasata rahva rahumeelse meeleavalduse mahasurumiseks politsei eriüksuslasi ehk kiirreageerijaid? Mis sellise vajaduse tingis?
Kristian Jaani, palun!
Aitäh küsimuse eest! Tõepoolest, nii nagu te oma küsimuse alguses ütlesite, Eestis on kõikidel inimestel õigus rahumeelselt koguneda ja meelt avaldada. Seda reguleerib meil korrakaitseseadus, mis jagab avalikud kogunemised kaheks: üks on avalik üritus ja teine on avalik koosolek. Ja tõesti on nii, et teatud juhtudel avalikust koosolekust ei pea ka teavitama. Kui sa liiklust ümber ei korralda, helitehnikat, näiteks ruuporit, ei kasuta, tribüüne ega lavasid püsti ei pane, siis ei ole tegelikult vaja üritusest teavitada. Ja ma rõhutan, et Eestis kehtib kord, kus teinekord peab ainult teavitama. Avalikuks koosolekuks ei pea küsima luba. See on üks põhiõigustest, et inimene saaks tulla ja meelt avaldada. Tõepoolest, algfaasis, kui inimesed meelt avaldama hakkasid, algselt Toompeal, oli politseil väga hea kontakt inimestega, kes justkui olid korraldajad. Võeti kuulda politsei sõnumeid ja soovitusi, kuidas tagada tervishoiualases hädaolukorras olukord, kus inimesed oleksid meeleavalduse käigus hajutatud ega saaks nakkust külge. Tegelikult kehtisid siis ju teatavad piirangud. Meelt võis küll avaldada, aga seda sai teha maksimaalselt kümne inimese seltskonnas ja tagades seal hajutatuse. Ja kuna seal ei olnud korraldajate korrapidajat, siis politsei võttiski selle ülesande enda kanda, et tagada avalikul koosolekul kord. Kui me räägime politsei tegevusest, siis politsei tegevus või teisisõnu politsei taktika on miski, mille politsei peabki ise valima. Selle asja nimetus ongi politsei taktika. Kui me räägime politseinikest, kes nendel üritustel inimeste turvalisust tagasid, siis need on politseiüksused, mis on iga päev Tallinna tänavatel patrullimas. Siin on räägitud kiirreageerijatest, et kuskilt on need eraldi välja toodud. Ei, need politseiüksused on iga päev Tallinna tänavatel patrullimas. Ja kui me räägime politsei varustusest, politsei vormiriietusest, siis politsei sai aastal 2019 uue vormivarustuse. Enamikul ongi selline politseivorm ja see varustus, mis on vöö peal, on igapäevane politseivarustus.
Ja nüüd täpsustav küsimus, Kert Kingo, palun!
Aitäh! Te mainisite siin politsei taktikat. Politsei taktika peab olema ikkagi vastavuses sellega, kelle vastu hetkel minnakse ehk kes on politsei vastas. Ja seekord ei olnud see agressiivne nugadega, tulirelvadega purjus poksisaali meeste punt. Tegemist oli rahumeelsete inimestega, kes avaldasid oma meelt, ja kus oli naisi, lapsi ja vanureid. Miks oli vaja kasutada erivahendeid ja näiteks koeri ja muljet avaldavat relvastuse arsenali? Mida sellega saavutada loodeti?
Tõepoolest, 99% nendest inimestest olid rahumeelsed ja kasutasid oma õigust rahumeelselt meelt avaldada. Ja see õigus on kõikidel eestimaalastel olemas ja ka teiste riikide inimestel, kes siin viibivad. Aga oli osa inimesi, kes tõepoolest olid meelestatud verbaalses mõttes väga agressiivselt ja kes ei kuulanud enam neid nõuandeid, mida politseinikud neile nendel meeleavaldustel jagasid. Ehk siis tekkis oht, et politsei korraldustest ei peeta kinni. Ja politsei peab alati oma taktikas arvestama ka seda, et on oht eskaleerumiseks. Kui on suur hulk inimesi korraga koos ühes kohas ja on mingisugune väiksem seltskond, kes ei võta kuulda politsei nõuandeid, siis alati tekib massipsühhoosi või massiga kaasaminemise oht. On oht, et väike seltskond inimesi, kelle jaoks ei ole kehtestatud reeglid olulised, tõmbavad psühholoogiliselt kaasa ka suurema seltskonna, kes tegelikult on kokku tulnud rahumeelselt meelt avaldama. Selliseid olukordasid peab politsei ennetama ja valima ka vastava taktika ehk vajaduse korral suurendama oma ressurssi, kui see oht on. Kui seda ohtu ei ole, siis võib oma jõude vähendada. Ja me oleme sellistes olukordades näinud, et kui on inimesi vähem, on väga hästi politsei nõuandeid kuulda võetud. Ja siis on ka politseid automaatselt kohe vähem olnud. Ehk siis: kui tegevus deeskaleerub, siis politsei tõmbab enda ressursse tagasi. Seda olen ma ka näinud ja viimastel päevadel saab vaid kiidusõnu öelda nendele meeleavaldajatele. Meeleavaldajad ise on väga jõuliselt andnud edasi sõnumit, et oleme hajutatud, peame reeglitest kinni. Ja see on ainult positiivne.
Ja nüüd lisaküsimus. Paul Puustusmaa, palun!
Suur aitäh, juhataja! Hea siseminister! Täna siin saalis hetk tagasi te kasutasite seda fraasi, täpselt nagu ka 12. aprillil Vikerraadio saates "Uudis+", kus te ütlesite, ma tsiteerin nüüd: "... kui meil on riigis tervishoiualane hädaolukord välja kuulutatud, ja meie riigis see nii on ..." Siit nüüd küsimus: millal teavitati ja kes teavitas avalikkust tervishoiualasest hädaolukorrast ning kui kaua see kestma peaks?
No hädaolukorda tegelikult ei kuulutata välja. HOS-is on see sellisel kujul kirjas. Eriolukord on see, mis riigis kuulutatakse välja. Hädaolukord n-ö kujuneb välja ja seda nendib Terviseameti peadirektor, aga välja seda ei kuulutata. Sellisena on see seaduses kirjas.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Liigume edasi järgmise küsimuse juurde, see on 12. Selle on esitanud Riigikogu liige Ruuben Kaalep, vastab Vabariigi Valitsuse liige peaminister Kaja Kallas. Teemaks on välispoliitika. Ruuben Kaalep, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Lugupeetud peaminister! Eelmisel nädalal esines siin Riigikogu ees välisminister, kes vastas Riigikogu liikmete arupärimisele, mille küsimused muu hulgas puudutasid Hiina territooriumil elavate põlisrahvaste olukorda. Välisminister tõlgendas enda vastustes rahvaste enesemääramisõigust niimoodi, et rahvaste enesemääramisõigus ei sisalda õigust ise iseseisvuda, vaid puudutab üksnes konkreetse vähemusrahva õigust kultuurilisele autonoomiale suurema riigi koosseisus. Mina tahan küsida, kas see tõlgendus rahvaste enesemääramisõigusest on Vabariigi Valitsuse ametlik seisukoht. Kas ka teie olete seisukohal, et Eestil ei ole seetõttu põhjust ega ka mingit moraalset kohustust toetada nende rahvaste iseseisvuspüüdeid, keda totalitaarsete suuriikide võimud alla suruvad?
Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Me oleme ise olnud selles olukorras, kus meil on olnud iseseisvuspüüdlused ja meid on selles küsimuses toetatud. Kui vaadata kogu maailma, siis riigid tekivad samamoodi ja neil rahvastel on samuti enesemääramisõigus. Nüüd, kui te küsite Hiina kohta, siis Hiinaga seoses on Eesti lähtunud terve taasiseseisvuse aja ühe Hiina poliitikast. Ja diplomaatilised suhted sõlmis Eesti Vabariik Hiina Rahvavabariigiga. See tähendab, et me käsitame rahvusvahelise subjektina Hiina Rahvavabariiki. Seda põhimõtet on ka Euroopa Liidu tasandil järgitud. Arvestades ka seda, et Hiina Rahvavabariik on ÜRO Julgeolekunõukogu alaline liige ja oluline partner erinevate globaalsete küsimuste lahendamisel, ei oleks kindlasti Eesti huvides, et me Hiina Rahvavabariigiga diplomaatilised suhted katkestame. Ma saan aru, et teie küsimuse sisu oli, kas me tunnustame Hiina Vabariiki ja Taiwani? Ma sain sellest küsimusest aru nii.
Ja nüüd üks täpsustav küsimus, Ruuben Kaalep, palun!
Aitäh! Mu küsimus ei puudutanud mitte üksnes Taiwani, vaid ka näiteks Tiibeti rahvast, uiguure, Sise-Mongoolia põlisrahvast. Küsimus on, kas nendel rahvastel on õigus iseseisvuda juhul, kui valdav osa ühest või teisest rahvast, kes elavad Hiina võimu all, leiab, et Pekingi režiim ei taga neile õigust kultuurilisele eneseväljendusele selle riigi koosseisus, kus nad praegu on. Kas neil on enesemääramise õigus? Kas neil on õigus iseseisvusele?
Kaja Kallas, palun!
Erinevaid rahvaid on maailmas palju ja erinevaid taotlusi samamoodi. See, mis toimub Hiinas nimetatud rahvastega, on väga muret tekitav. Näiteks te mainisite uiguure ja ma olen teiega selles osas nõus. Aga diplomaatilistes suhetes oleme me Hiina Rahvavabariigiga. See ei tähenda seda, et Eesti kodanikud ei võiks toetada ühte või teist liikumist, mis ühes või teises riigis toimub, ja loomulikult jälgida kõike seda, mis eri riikides toimub, ja avaldada neile isiklikult toetust. Aga teine pool puudutab diplomaatilisi suhteid riigi tasandil ja diplomaatilised suhted on meil Hiina Rahvavabariigiga.
Ja nüüd üks lisaküsimus. Valdo Randpere, palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea peaminister! Minu küsimus on kaheosaline. Üks osa haakub eelmise küsimusega, mis esitati Kristian Jaanile. Kert Kingo rääkis rahumeelsetest demonstrantidest, kelle suhtes politsei tarvitas liigset vägivalda ja mida iganes. Ma tahaksin seda pilti natuke täiendada. Esiteks sellega, et see, et üks politseinik õpetas Kert Kingole, kuidas vasakpööret sooritada, ei ole politseivägivald. Ja teiseks: needsamad rahumeelsed demonstrandid eelmistel päevadel, enne kui politsei kohale tuli, ähvardasid Riigikogu liikmeid. Nad ähvardasid neid likvideerida, kuule kerre lasta, käisid ringi mingi võllapuuga, kuhu lubasid reeturid oksa tõmmata, ja nii edasi. Mu küsimus on: kas teie arvates see pilt või need sündmused võisid kuidagi mõjutada politsei reageeringut? Aga teine küsimus on seotud rahvusvahelise olukorra ja välispoliitikaga. Mõni nädal tagasi EKRE esimees Mart Helme lubas siin Riigikogus, et tema algatab Riigikogus Eesti Euroopa Liidust lahkumise parlamendirühma. Ta seda teinud ei ole – nagu vahel ikka temaga juhtub, et ta lubab, aga ei täida oma lubadusi või ähvardusi. Aga kuidas teie hindate, kas sellise parlamendirühma isegi teoreetiline algatamine või selle algatamise väljahüüdmine tugevdab Eesti julgeolekut või nõrgestab seda või ei muuda mitte midagi?
Protseduuriline küsimus, Kert Kingo, palun!
Aitäh! Ma sooviksin rahvasaadik Randperele meelde tuletada, et ta hetkel ikkagi täiesti teadlikult moonutab minuga toimunu asjaolusid ja seega levitab täiesti valet.
Aitäh! Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Siin oli kaks küsimust. Esiteks, mina väga tunnustan politseid, et ta nendes olukordades on käitunud rahumeelselt, selgitanud inimestele hajutatuse nõudeid, piiranguid, kuigi neid pidevalt provotseeriti ja üritati saada selliseid pilte, mis kõiki neid sõnu, et tegemist on pahatahtlikkusega, justkui tõendaks. Nagu siseminister ütles, 99% nendest inimestest, kes meelt avaldasid, olid rahumeelsed, aga nende hulgas oli ka provokaatoreid. Nagu te ise ütlesite: kui saadetakse tapmisähvardusi, see kindlasti ei viita rahumeelsetele kodanikele. Nii et mina usun, et politsei tegutses vastavalt oma ohuhinnangule. Mis puudutab Euroopa Liidust lahkumist, mida Mart Helme ajab, siis mina ütleksin nii, et kui vähegi Eesti ajalugu teada, siis suures pildis on meil, kes me paikneme selles geograafilises asukohas, kus me paikneme, kaks valikut: kas olla koos Venemaaga või olla koos Euroopaga. Koos Venemaaga me oleme olnud ja see ei ole õnne meie õuele toonud. Väärtusruumi poolest me kuulume selgelt Euroopasse. Väärtusruumi mõttes on oluline, et me mitte kunagi enam ei oleks üksi, et meil oleksid liitlased, kes jagavad samu põhimõtteid, samu väärtusi, et me oleksime osa Euroopast, nagu seda on Saksamaa või Prantsusmaa, et meie sõna kaaluks Euroopa tasandil täpselt sama palju. Me peame olema Euroopa tasandil aktiivsed. Ja me oleme Euroopas olekust võitnud nii majanduslikult kui ka inimeste vabaduste mõttes. Nii et mina olen kindlasti selle 80% Eesti elanike seas, kes toetavad Euroopa Liitu kuulumist.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Ma tänan kõiki Vabariigi Valitsuse liikmeid vastuste eest ja tänan kõiki Riigikogu liikmeid aktiivselt küsimuste esitamise eest. Suur tänu! Mart Helme, protseduuriline küsimus, palun!
Kuna minu nime mainiti ...
Ma väga vabandan. Siin see reegel ei kehti, nime mainimise reegel kehtib läbirääkimistel. Nii et ma väga vabandan, aga seda võimalust kodu- ja töökord ei anna. Infotund on lõppenud. Aitäh teile!
Austatud Riigikogu! Tere kaunist kolmapäeva! Alustame täiskogu V istungjärgu 12. töönädala kolmapäevast istungit. Nüüd on võimalus üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Martin Helme, palun!
Suur tänu, lugupeetud aseesimees! Head kolleegid! Toon teile Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsioonilt Riigikogu otsuse eelnõu, mille eesmärk on Riigikogu uurimiskomisjoni moodustamine aprillis 2021 Tallinna kesklinnas toimunud politseioperatsiooni seaduslikkuse ja proportsionaalsuse selgitamiseks. Nagu me kõik teame, toimusid aprilli alguses meil ulatuslikud rahumeelsed meeleavaldused, alguses Toompea lossi ees ja hiljem Vabaduse väljakul. Nendele meeleavaldustele, kus ei ole meile teadaolevalt olnud ühtegi vägivallajuhtumit ega konflikti inimestel omavahel või korrakaitsjatega, reageeris Politsei- ja Piirivalveamet ülimalt agressiivselt ja ähvardavalt, asudes rahumeelseid kodanikke avalikust ruumist välja suruma, inimestele suvalisel alusel trahve tegema, neid kinni pidama, neid läbi otsima ja neilt asju konfiskeerima. Samuti toimus massiline ja süstemaatiline inimeste psühholoogiline mõjutamine, muu hulgas esitati inimestele nõudmisi ja korraldusi, mis ei olnud seaduslikud, tegeleti demonstratiivse hirmutamisega. Antud tegevused on nii üksikult võttes kui ka oma kogumis ebaseaduslikud ja nende tulemusel ei olnud inimestel võimalik realiseerida oma põhiseaduslikke õigusi. See küsimus ei ole oma olemuselt õiguslik vaidlus, mille pärast peaksid inimesed kohtute poole pöörduma ja seda kohtus arutama. Tegemist on õigusriigi ja demokraatia toimimise tuumküsimusega, millele peab tingimata reageerima poliitilisel tasandil. Just Riigikogu kui rahvaesindus peab selles küsimuses olema aktiivne ja sisuline panustaja, et jõuliselt kehtestada poliitiline kontroll võimu kuritarvituste teed läinud täitevvõimu ja jõustruktuuride üle. Seetõttu soovime luua uurimiskomisjoni, mis muu hulgas analüüsib valitsuse ja riigiasutuste tegevust ning selgitab välja otsustus- ja kooskõlastusprotsessid, mis viisid põhiseaduslike õiguste tühistamiseni. Vaja on selgust, kes, kus, millal ja mis infole tuginedes langetas need otsused. Nii et sellega hakkaks tegelema. Aitäh teile!
Mart Helme, palun!
Härra eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni 14 liikme nimel annan üle arupärimise välisminister Eva-Maria Liimetsale. Arupärimine puudutab Tiibeti rahva ja tiibetlaste inimõiguste rikkumisi. Teatavasti on Eesti asunud Hiina Rahvavabariiki üsna teravalt kritiseerima inimõiguste rikkumise pärast eelkõige Hongkongis ja Ida-Turkestanis. Paraku on see toimetamine mugavustsoonis. See on rahvusvaheliselt aktsepteeritud ja meil on siin väga riskivaba positsioone võtta. Samal ajal on Eesti Välisministeerium täiesti mööda vaadanud veel umbes paarikümne Hiina vähemusrahva inimõiguste rikkumistest. Kõige kurioossem on aga see, mis toimub Tiibetis praegu. Ja mitte ainult praegu, vaid sisuliselt juba 1959. aastast alates, kui Hiina Rahvavabariik seadusevastaselt selle riigi, selle maa annekteeris. Ja kuna Tiibeti rahvas on tänaseks paljuski sarnases olukorras nagu oli Eesti nõukogude okupatsiooni lõpuperioodil – tiibetlased on pealinnas Lhasas jäämas vähemusse, Tiibeti idapoolne lauskmaa, Amdo provints, mis veel 40 aastat tagasi oli täiesti tiibetipärane, on praegu täiesti hiinastunud, seal suletakse ja hävitatakse kloostreid, kiusatakse taga munkasid ja nunnasid, tõrjutakse tiibetlasi välja piirkonna juhtpositsioonidelt ja karistatakse igasuguse teisitimõtlemise eest –, siis on meil välisministrile kokku kuus teemakohast küsimust, mida ma ajapuudusel siin kahjuks ette lugeda ei saa. Aitäh!
Erki Savisaar, palun!
Aitäh, austatud juhataja! Hea Riigikogu! Annan rahanduskomisjoni nimel üle seaduseelnõu. Rahanduskomisjon otsustas oma esmaspäevasel koosolekul algatada Finantsinspektsiooni seaduse täiendamise seaduse eelnõu. Eelnõu eesmärk on sätestada Finantsinspektsiooni õigus avaldada hoiatusteateid ja hoiatada avalikkust finantsjärelevalvega seonduvalt nõuetele mittevastavatest tegevustest ning vastavatest kahtlustest. Teavitused võimaldavad varakult anda Eesti avalikkusele teavet finantssektoriga seonduvatest riskidest ja teavitada tarbijaid põhjendatud ohtudest finantsjärelevalve valdkonnas. Arvestades üha kasvavat finantsteenuste turgu ja uut sorti teenuste turuletulekut, kasvab üha enam tõenäosus, et avalikkuse jaoks reklaamitakse välja selliseid finantsteenuseid või tooteid, mille osutamiseks või pakkumiseks võib olla vajalik Finantsinspektsiooni tegevusluba, kuid vastavat teenust või toodet pakkuval isikul seda ei ole. Sellisel juhul on äärmiselt oluline, et Finantsinspektsioonil oleks võimalus avalikkust sellest kohe teavitada või hoiatada. Eelnõu on edastatud istungiosakonnale elektrooniliselt. Aitäh!
Jevgeni Ossinovski, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Iseenda ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni kolleegide nimel annan üle arupärimise peaministrile, mis puudutab vaktsineerimise prioriteete ja nende järgimist. Valitsus on ametisse astudes öelnud, et tõhus vaktsineerimisprotsess ja selle korraldamine võimalikult kiiresti ja efektiivselt on prioriteet number üks. Paraku oleme näinud, et see prioriteet number üks ei ole kuidagi tahtnud ladusalt teostuda. Kokkulepitult on kogu Euroopas esmaseks prioriteediks kaitsta neid inimesi, kes on selle haiguse puhul kõige haavatavamad. See on 80+ elanikkond, kus on kõige suuremad suremuse näitajad, hospitaliseerimise näitajad. Paraku selles kontekstis on Eesti jätkuvalt üks Euroopa Liidu kõige kehvemaid. Juba pea kümme riiki on saavutanud üle 90%-lise katvuse, meil on see napilt üle 50%. Oleme sellest siin mitme nädala jooksul rääkinud. Valitsus on küll tunnistanud, et eakamad on prioriteet: töötame, pingutame. Vaatasin eelmise nädala vaktsiinidoose: 90% vaktsiinidest läks alla 80-aastastele, kaks kolmandikku läks alla 70-aastastele. Prioriteet on, aga doosid lähevad mööda. Sellest tulenevalt on meil peaministrile kokku kuus küsimust, mis puudutavad ettevaatavalt seda, millisel viisil me saavutame suurema hõlmatuse kõige haavatavamates gruppides. Valitsus on lubanud jõuda järgmise nädala lõpuks 70%-ni 80+ vanuserühmas. Küsime, millal jõutakse 90%-ni, mis on tegelikult vajalik ja kuhu väga paljud riigid on juba jõudnud. On ka mitmeid teisi küsimusi. Kuna tegemist on ajakriitilise teemaga ja peaminister on ka ise öelnud, et ta tuleb kiiresti vastama arupärimistele, mis puudutavad koroonakriisi, siis me loodame, et ta leiab võimaluse tulla meie ette vastama kohe pärast vaba nädalat esmaspäeval, 3. mail. Aitäh!
Võtsin vastu kaks eelnõu ja kaks arupärimist ning juhatus loomulikult otsustab nende edasise menetlemise vastavalt kodu- ja töökorra seadusele. Nüüd on mul teile üks teade. Nimelt, täna 10 minutit pärast täiskogu istungi lõppu toimub tori hobusetõu toetusrühma asutamiskoosolek, kokkukutsujaks Kaido Höövelson. Koosolek toimub Teamsi keskkonnas ja link kõikidele Riigikogu liikmetele saadetakse istungi lõppedes. Nüüd on aeg teha kohaloleku kontroll. Palun kohaloleku kontroll!
Kohalolijaks registreerus 93 Riigikogu liiget, puudub 8.
Ja nüüd üks päevakorra täpsustus. Nimelt, eile jäi meil Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni ja Riigikogu liikme Raimond Kaljulaidi algatatud erakonnaseaduse ja täitemenetluse seadustiku muutmise seaduse eelnõu esimene lugemine pooleli läbirääkimiste etapis. Ja me saame edasi minna sealt, kus me eile pooleli jäime, milleks oli Oudekki Loone kõne Eesti Keskerakonna fraktsiooni nimel. Hea Oudekki, kui sa oled [valmis]. Enne aga on Paul Puustusmaal veel protseduuriline küsimus. Palun, Paul Puustusmaa!
Suur tänu, juhataja! Mul on selles mõttes protseduuriline küsimus, et eile selle sama 321 lugemise lõpetamine läks sedavõrd kiireks, et mulle jäi mulje, et minu sõnavõtu lõpuosas jäi pisut kahetine arusaam sellest, mida me fraktsiooni nimel lõpuks öelda tahtsime. Seetõttu ma täpsustaksin selle igaks juhuks üle, et asi oleks hästi selge. Meie soov oli seesama eelnõu tagasi lükata ja vastav ettepanek on juhatusele elektrooniliselt ka laekunud. Nii et ma täpsustan selle üle lihtsalt.
Tõepoolest, selline paber on siia minu laua peale ka paberkandjal jõudnud, nii et selle menetluseni me veel jõuame. Aga enne läbirääkimistega alustamist palun Oudekki Loone Eesti Keskerakonna fraktsiooni nimel. Palun!
[[Kaugühendus]] Tere, head kolleegid! Jätkame siis sealt, kus eile pooleli jäi. Kaheldamatult on väga oluline jälgida, et meie demokraatia oleks läbipaistev ning et valimiskampaania oleks võistlus ideede üle, mitte selle üle, kes suudab rohkem klantspilte panna või rohkem soodsamalt telereklaami mingisugustel huvitavatel viisidel kätte saada. Etteruttavalt: tegelikult oleme Keskerakonnas arvamusel, et erakondade rahastamise läbipaistvuse suurendamiseks on pigem mõistlik reguleerida väljundit. Aga läheme siis eelnõu, mille sotsiaaldemokraadid on meile arutamiseks esitanud, sisu juurde. Eelnõu tegeleb keelatud annetustega, samuti Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjoni rolli suurendamisega. ERJK on tegutsenud ligikaudu kümme aastat ja teadlikkus rahastamise läbipaistvuse tagamise olulisusest on tunduvalt suurenenud ka ühiskonnas ning kontrolli tõhusus on tegelikult paranenud. Teiselt poolt, praktika käigus oleme näinud, et on palju õiguslikke kitsaskohti, korralduslikke kitsaskohti, kohtupraktikat. Seega, selles mõttes on õige aeg praegu tagasi vaadata ja küsida, kas midagi peaks parandama, kas midagi peaks ümber tegema, kas mingit võimu on vaja laiendada. Kindlasti lisaks sellele, mida konkreetselt on ette pandud, ma arvan, et on mõistlik siiski ka arutada, kas ERJK selline ülesehitus on kõige parem. Nüüd, kõigi mõtetega, mida sotsiaaldemokraadid siin on öelnud, me tingimata ei nõustu, kuid arutelu jätkamist ja vajadusel võimuvaldkonna läbipaistvuse suurendamist me muidugi toetame. Kindlasti tuleb tagada, et kui riik on mingi seaduse teinud, siis selle seaduse täitmist saaks kontrollida ja sanktsioone saaks päriselt ka ellu viia. Muidugi kõiki inimesi ja erakondi tuleb õiglaselt ja võrdväärselt, ühtemoodi kohelda. Teiselt poolt, sõnastused peavad olema hoolikalt läbi mõeldud. Mitmed probleemid eile komisjonis arutelul ka kõlasid, neid ma enam üle ei korda. Seda enam, et taas kord: ERJK tegevust tuleks reguleerida. Nüüd, ei saa mööda küsimusest, kas ERJK peaks jääma ülesehituselt poliitiliseks komisjoniks, nii nagu ta praegu on, kus parlamendierakonnad on olulises osas selle moodustajad. Eriti oluline on see, kui me laiendame ERJK õigusi, kui me suurendame ka rahastamist. Võib näiteks küsida, kas ei peaks andma võimalust ka parlamendivälistele erakondadele, sest ERJK teeb ka nende üle järelevalvet. Näiteks igal erakonnal, kes saab Riigikogu valimistel üle 1% häältest, üle 2% häältest, võiks ka ERJK-s oma koht olla. Üks juhtum siin on ka olnud, kus ERJK avaldas vaid parlamendivälise erakonna – Eestimaa Roheliste – kohta finantstulemi, parlamendierakondade kohta mitte. Muidugi tõusis kohe arutelu, kas parlamendierakonnad kiusavad rohelisi taga. Loomulikult nii ei ole, aga läbipaistvusele aitaks kindlasti kaasa see, kui kõigil, kelle üle järelevalvet tehakse, oleks seal ka sõnaõigus. Muidugi, mõni pakub, et võiks ERJK luua täiesti tehnilistest spetsialistidest, võtta sealt üldse erakonnad välja, anda, ma ei tea, Riigikontrollile, teha uus, eraldi spetsialistide üksus. Ka seda võiks arutada. Muidugi, siin on oht, et mittevalitavad ametnikud hakkavad tegema järelevalvet valitud, rahva mandaadiga üksuste üle ja see iseenesest on demokraatiale probleem. Eriti, kui anda ERJK-le õigus mingit erakonda valimistest täiesti eemal hoida, siis muidugi on see küsimus, et kui me, ütleme, ametnikele anname selle jõu, nad saavad teha otsuseid, kas mingi jõud pääseb valimistele, eriti siis, kui on mingisugused probleemid keelatud rahastusega, seda teevad konkreetsed inimesed või konkreetsed juhtorganid, mitte 10 000, 5000, ükskõik kui palju erakonnal liikmeid on – see on iseenesest ka väga keeruline. Teiselt poolt võiks siis küsida, et võib-olla teeme siis hoopis vastupidi, et anname igale poliitilisele jõule vetoõiguse, nõuame, et kõiki asju peab tegema konsensuslikult, või siis ütleme, et menetlust alustatakse siis, kui vähemalt kaks liiget soovivad. Kõiki neid probleeme eile ka mainiti, need on kaalukad mõtted ja selle eelnõu edasises arutelus tuleb need probleemid ka üle vaadata. Ja täpselt samadest eeldustest tuleb ka muid selle eelnõu ettepanekuid analüüsida. Muidugi peab olema ERJK-l võimalus kõigi poliitiliste jõudude rahastamise ja raha kasutamise vastavust seadusele kontrollida, aga samal ajal see roll peab olema selline, et ei tekiks vähimatki kahtlust, et seda väärikat organisatsiooni võidakse kasutada kuidagi ebaausalt, poliitiliste konkurentide hävitamiseks.
Oudekki, kas sa soovid lisaaega? Palun, kolm minutit lisaaega.
... juriidilise sõjaga, mitte ausas valimiskonkurentsis. Siinkohal ma tahaksin headele kolleegidele öelda just eilset arutelu kuulates, et võib-olla üksteise demoniseerimise, näpuga näitamise võiks kõrvale panna, eriti selle eelnõu kontekstis. Muidu tõesti jääb avalikus ruumis mulje, nagu ERJK eesmärk oleks ainult mõne erakonna üle kontrolli teostamine. Et see on mingi järjekordne eliidi projekt, mis peab seisma hea selle eest, et teise Eesti töötajate, väikeettevõtjate, maainimeste, rahvusvähemuste, tavainimeste erakonnad nagu ei saakski kasvada ja õitseda, et eliit peab seda kontrollima. Sest see ei ole kellegi eesmärk, see on selge, et see ei saa olla kellegi eesmärk. Aga see peab ka niimoodi igale valijale välja paistma. Läheme selle eelnõuga edasi, jah, lugupidavalt, vaatame kõiki punkte lähtuvalt sellest, et me tegelikult tahame kaitsta oma demokraatiat. Me tahame kaitsta seda, et mitte keegi ei saaks endale rohkem poliitilist võimu ainult sellepärast, et tal juhtub olema parasjagu rohkem majanduslikku võimu. Aitäh!
Palun! Juhin kõigi tähelepanu sellele, et kõneaeg on viis minutit ja kui on soov pikemalt rääkida, siis palun andke märku kas enne kõnet või kõne ajal, muidu on väga keeruline sellest reeglist kinni pidada. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku eelnõu 321 ... Vabandust! Rohkem kõnesoove ei ole, järelikult me sulgeme läbirääkimised. Tulen tagasi selle juurde, et juhtivkomisjon on teinud ettepaneku eelnõu 321 esimene lugemine lõpetada. Aga meile on laekunud Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni ettepanek eelnõu 321 esimesel lugemisel tagasi lükata ja selle me ka läbi hääletame. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni ettepaneku lükata tagasi eelnõu 321. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepanekut toetas 17 Riigikogu liiget, vastu oli 66, erapooletuid ei olnud. Ettepanek ei leidnud toetust. Sellega on esimene lugemine lõpetatud ja määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 13. mai kell 17.15. Sellega oleme esimese päevakorrapunkti läbinud.
Teine päevakorrapunkt tänases päevakorras on Vabariigi Valitsuse algatatud jäätmeseaduse ja pakendiseaduse muutmise seaduse eelnõu 190 kolmas lugemine. Ka siin on meil vaja läbi viia lõpphääletus. Aga enne hääletust on fraktsioonidel võimalik sõna võtta. Yoko Alender palub sõna Reformierakonna fraktsiooni nimel. Palun!
Aitäh, austatud juhataja! Head kolleegid! Ka teie, kes te jälgite meid kaugtöö vormis! Ei saa jätta kasutamata võimalust selle eelnõu kolmanda lugemise puhul sõna võtta. Reformierakond toetab seda eelnõu palavalt. Ma ei hakka selle sisu siin väga pikalt kokku võtma, sest tegelikult EKRE minister Rene Kokk, kes tutvustas eelnõu siin umbes kaks aastat tagasi, tegi väga hea kokkuvõtte ja rääkis ära, kuidas selle eelnõuga Eesti õigusesse võetakse üle jäätmete raamdirektiivi, prügiladirektiivi ja pakendidirektiivi muudatused. See on esimene samm selles suunas, et parandada ühte valdkonda, mis tegelikult ju läheb meile kõigile korda. Aga ometi oleme me kuidagi loonud süsteemi, kus väidetavalt toimub igasuguseid pettusi, usaldus on inimestel justkui kadunud. Ma toon ühe näite ka enda varal, miks see eelnõu meile kõigile korda läheb. Tegelikult ju iga asi, mille me ostame, on justkui sealt rahakarbist välja võetud ja ega teda sinna hästi tagasi toppida ei saa. Ma arvan, et meil on vaja teha kõigepealt läbi ikkagi üks suur mõttemuudatus. See kampsun, mis mul täna seljas on, see on mul viimasel ajal üks lemmikkampsun. See on selline ilus, Keskerakonna värvides. Ja kust ma selle sain? Tegelikult ma ei tuleks vist ise kunagi selle peale, et sellist värvi kampsunit poest otsima minna. Aga käisin mina oma kortermaja juures prügikastist mööda ja konteineri peale oli keegi kenasti voltinud selle kampsuni. Kaks-kolm päeva käin mööda ja vaatan, et noh, mis nüüd on, vaatan, kuidas see kampsun ikka välja näeb. Ja vaatasin, et täiesti korralik kampsun, pesin ära, võtsin endale ja nüüd kannan rõõmuga. Ühesõnaga, meil kõigil on tegelikult väga suur roll siin selles, mida me edaspidi selles jäätmete valdkonnas ette võtame. Ma tahaks ka öelda – mul on siin suur pakk materjale, olen püüdnud selle valdkonnaga ennast põhjalikult kurssi viia –, et ega päris kõiki detaile veel ei tea. Ja abiks on siin kindlasti Riigikontroll, osapooled, huvigrupid. Ma arvan, et tänane eelnõu on esimene ühes reas eelnõudes, millega me teiega tegelikult peame edasi tegelema. Mõni märksõna, mis on oluline, võib-olla ka. Kindlasti liigiti kogumine, mille poole ka see eelnõu meid viib, seades nõude aastaks 2023 lõpuks kõikjal ka biojäätmeid liigiti tekkekohal koguda või kompostida. Aga sealt edasi siis ka kõik see, mis seostub andmestikuga. Meil on võimalik digitaalsete süsteemidega täna vaadata, kuidas laps sõidab, tegeleb, liigub, kus ta on, mis ta teeb, ja ometi me ei suuda teha järelevalvet selle üle, mis saab selle meie kõigi ühise ressursiga. Kogu see ressurss on piiratud, see on meil loodusest võetud ja mida rutem me tegelikult selle ka ära põletame või veel hullem, ladestame, seda saastavam see planeedile on. Näiteks üks asi, mida kindlasti peab vaatama: täna on vedajate ja käitlejate jaoks ringlussevõtt kallim kui seda on põletamine või ladestamine. Kindlasti on see asi, mida tuleks muuta, samuti tekitada nõudlust teise ringi materjalide järele. Aga ka vastutuse teema veel kord. Rääkisin igaühe vastutusest, aga mulle on tänaseks saanud selgeks, mulle tundus, et taaskasutusorganisatsioonid, kellele tootjad täna saavad selle vastutuse tasu eest ära anda, nemad vastutavad juhul, kui materjalid ringlusse ei saa võetud. Aga tuleb välja, et tegelikult seadust tõlgendatakse nii, et keegi ei vastuta. Ehk siis mingisuguseid rahalisi tagajärgi tegelikult ei järgne. See on kindlasti jällegi teema. Me oleme ju kõik täna maksumaksjad. Eelmise valitsuse otsusega kirjutati see nn plastimaks, mis Euroopa Liidust tuleb, 26 miljonit – kõik maksumaksjad maksavad. Ükskõik, kas sa ostad hambapastatuubi, millel on kolm pakendit või üks pakend, kas sa kasutad oma riideid uuesti, annad need teisele ringile või mitte, eks ole. Selle koha peal peaks ikkagi mingi eristus tekkima. Palun lisaaega ka!
Palun, kolm minutit lisaaega.
Aitäh! Nüüd, kindlasti on kohalikel omavalitsustel väga suur roll kogu selle jäätmete teema juures, ja paljud neist on ka murelikud, et kui me liigume edasi, siis kuidas ikkagi kohaliku omavalitsuse motivatsioon on oma inimesi ühest küljest koolitada, teisest küljest näiteks hankida uut konteineriparki. Näiteks hea Riigikogu kolleeg Aivar Viidik on Hiiumaal selle protsessi läbi teinud. Kindlasti peab riik leidma selle lahenduse, et kohalikele omavalitsustele tulla appi läbipaistvalt, selgelt sihitud kulude toetamisega. Samamoodi ma arvan, et need on teemad, mida me saame tulevikus päris palju veel teie kõigiga koos käsitleda. Mis nüüd seda eelnõu puudutab, siis siin me seame endale ju tegelikult väga selged sihid: mis aastaks ja kui suures mahus tuleb materjale ja jäätmeid ringlusse võtta. Ma arvan, et tegelikult on see üks tubli samm. Aega läks, kaks aastat erinevates valitsustes – ja ka Riigikogu koosseis on mõnel määral korrigeerunud ju tänu valitsuse vahetusele – oleme seda menetlenud ja hulgaliselt on ka huvigrupid kaasa rääkinud. Aga üldiselt ma tänan kõiki, alustades ministrist, kes selle eelnõu siia tõi, ja kõiki kolleege keskkonnakomisjonist, kes on olnud menetluse juures, samuti eelmist esimeest Erki Savisaart, kes vedas osa sellest protsessist. Jätkame ja võtame vastutuse, teeme ära oma osa, loome sellise süsteemi, mis motiveeriks inimesi ja ettevõtjaid tegema targemaid, jätkusuutlikumaid ja säästlikumaid valikuid. Aitäh teile!
Järgmisena kõnetooli Keskerakonna fraktsiooni nimel Erki Savisaar. Palun!
Palun kolm minutit lisaks.
Palun, kokku kaheksa minutit.
Aitäh, austatud juhataja! Hea Riigikogu! Eelnõu 190 on menetletud pikalt. Mitte küll kaks aastat, vaid napilt aasta – minu mäletamist mööda anti see Riigikogule üle mais 2020. Peamine põhjus, miks menetlusega nii kaua on läinud, peitub selles, et juba enam kui kümme aastat on tegeldud jäätmemajanduse probleemide lahendamise asemel peenhäälestusega. Ja mingil hetkel ei jäänud muud üle, kui öelda siit Riigikogu poole pealt, et aitab, ja küsida, kus on sisulised lahendused. See eelnõu andis võimaluse aruteluks, kuidas neid struktuurseid jäätmemajanduse probleeme, millele ka eelkõneleja viitas, võiks lahendada. Jäätmemajandus vajab struktuurseid muutuseid – muutuseid, millega annaksime nii võimaluse kui ka kohustuse jäätmevedu ja ümbertöötlemist korraldada neile, kes seda päriselt teha suudavad ja tahavad. Samuti tuleb riiklikul tasemel tegeleda süsteemselt lahenduste otsimisega jäätmete ringkasutusse võtmiseks, olgu see siis erinevate hangete kaudu või investeeringutena. Huvitav selle debati juures oli see, et sellega olid nõus kõik turuosalised – ettevõtjad, jäätmekäitlejad, jäätmevaldajad, omavalitsused, ministeerium –, kuid poliitiliste erimeelsuste tõttu ei ole me selle kännu tagant kuidagi minema saanud. Jäätmete ümbertöötlemise tehased vajavad kindlust, et jäätmevoog on stabiilne ning turg toodangule olemas. Eesti ei saavuta Euroopa Liidu seatud ringmajanduse eesmärke sinisilmselt lootes, et kõik laheneb turu jõul või võluväel kuidagi iseenesest. Probleemi lahendamisega tuleb tegeleda nii riiklikul kui ka kohalikul tasemel ning loomulikult peavad panustama ka ettevõtjad. Seaduseelnõus 190 sisalduvad peamiselt direktiivide ülevõtmisega seotud sätted, kuid tehakse mõni kukesamm ka struktuursemate muutuste suunas. Toon esile kaks muudatust: esmalt kohustus koguda biojäätmeid eraldi, ning teiseks väike täiendus kohalike omavalitsuste tööriistakasti läbirääkimisteks tootjavastutusorganisatsioonidega. Ma väga loodan, et käesolevas seaduses olevad seadusesätted võimaldavad paremini tagada heakorda avalike pakendikonteinerite ümbruses ning suurendada biojäätmete ringkasutust. Keskerakond toetab seaduseelnõu 190 vastuvõtmist, kuid juhib ühtlasi tähelepanu sellele, et jäätmemajanduse probleemid ei saa sellega lõplikult lahendatud. Me vajame palju sügavamaid debatte teemal, kuidas tegelikult eesmärgini jõuda. Me oleme võtnud kohustuse, mille järgi aastaks 2025 tuleb võtta 55% jäätmetest ringkasutusse. Metoodika järgi, mida nelja aasta pärast peame kasutama, on meie tegelik tase hetkel 13–33%. Kahvel on niivõrd suur seetõttu, et puudub tegelik ülevaade, mida jäätmetega tegelikult tehakse ja kui palju meil neid jäätmeid olemas on. Kuid mõlemad numbrid on kaugel sellest, mis nad peaksid olema. Me pidime saavutama 50%-lise ringkasutuse taseme möödunud aastal ning saavutasime selle raamatupidamislikult, mitte sisuliselt. Teist korda me ainult paberil oma eesmärki täita ei saa. Vaja on päriselt midagi ära teha, päriselt jäätmed uuesti kasutusele võtta. Parimad võimalused selle eesmärgi saavutamiseks on hetkel seotud Eesti Energia põlevkivikateldega. Juba praegu on võimalik koos põlevkiviga õliks töödelda vanarehve ning perspektiivis on võimalik sama teha ka plastidega. Laborikatsetused on lõppenud. Kui plastiku tööstusliku ümbertöötlemise katsed õnnestuvad, suudaks Eesti lahendada mitte üksnes riigisisese plastikuprobleemi, vaid plastikuprobleemi kogu Baltikumis ja Skandinaavias. Kuid lahendusi tuleb otsida veelgi. Lahenduste otsimise juures ei tasu unustada tõsiasja, et kui Eesti ei suuda võetud eesmärke täita, tähendab see sadadesse miljonitesse ulatuvat lisakulu eelarvele. Olgu see siis saamata jäävas kvoodikaubanduse rahas, vähendatud toetustes või trahvides, mida tuleb ebaõnnestumise eest maksta. Hea Riigikogu, soovin teile konstruktiivsust ja avatust ees seisvates aruteludes! Aitäh!
Ja nüüd Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni nimel Peeter Ernits, palun!
[[Kaugühendus]] Hea juhataja! Head kolleegid! Ma räägin väga vähe ja lühidalt. See eelnõu on tõesti, nagu kolleeg Erki Savisaar ütles, paar kukesammu. Õige võrdlus: kukesamm. Mina olen kogu seda asja näinud väga pikalt. Juba toona, kui keskkonnakomisjoni esimees oli kadunud Rainer Vakra – Riigikogust kadunud –, me menetlesime seda vist 18 kuud. Kümnete kaupa eksperte istusid meil suure laua taga, veel ja veel ja veel, ja mitte kusagile ei jõutud. Uue koosseisu, praeguse Riigikogu koosseisu ajal, noh, mõne aja pärast tulime välja selle eelnõuga, mis täna jõuab oma finaali, aga see on juba n-ö kõhnem variant, seal on jäänud ainult mõni direktiiv sisse, aga kogu see jäätmemajanduse probleemistik on tegelikult tänase päevani veel n-ö ula peal, lahendamata. Jah, praegu võtame sellega need direktiivid Euroopast vastu, aga kogu see süsteem on jätkuvalt korrastamata. Seda ma tahan teile, kallid kolleegid, rõhutada. Kohati, kogu seda tantsu nähes, aastatepikkuse aja jooksul, on mul korduvalt tekkinud küsimus, kas tegemist on mingisuguse kosmosetehnikaga. Tegelikult jäätmeid ja prügi ei teki üldsegi mitte nii palju, nii megakogustes, ja probleem ei ole nii suur, et see nõuaks mingisuguseid erilisi ajusid. Siin on tegelikult vastuolud huvidega, reaalsete huvidega, ja ka teatud omavalitsuste ja riigi vastasseisuga. Ja me ei ole suutnud seda tänase päevani kokku leppida. Nii et see, kui me selle eelnõu täna vastu võtame, no ma ei ütle, et see on nagu hädatapp, aga see on tõesti paar kukesammu. Aga kõik need probleemid jäätmete tekkel ja nende taaskasutamisel, selles rohetuules, mis puhub jõuliselt Brüsseli poolt – asjad on veel ees ja lahendamata. Tõepoolest, paberil on lahendus leitud eelmisel aastal, kübaratrikiga on see saavutatud, aga tegelik töö alles algab. Nii et seda võiks silmas pidada täna, kui me selle eelnõu vastu võtame. Aitäh!
Rohkem fraktsioonidel sõnavõtusoove ei ole. Sulgen läbirääkimised ja liigume lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen teie ette hääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud jäätmeseaduse ja pakendiseaduse muutmise seaduse eelnõu 190. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Eelnõu toetas 82 Riigikogu liiget, vastu oli 0, erapooletuid 1. Eelnõu on seadusena vastu võetud. Sellega oleme teise päevakorrapunkti ammendanud.
Liigume edasi kolmanda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud tolliseaduse muutmise seaduse eelnõu 311. Meil on käsil teine lugemine ja ettekandjaks palun majanduskomisjonist Annely Akkermanni. Palun!
Tere päevast, head kolleegid! 11. jaanuaril k.a algatas Riigikogu tolliseaduse muutmise seaduse eelnõu 311. Tuletan põgusalt meelde, et eelnõuga sätestatakse riigisisesed rakendusnormid Euroopa Liidu õiguse sujuvamaks ülevõtmiseks kahes valdkonnas, milleks on liiduvälistest riikidest, eelkõige e-poodidest tellitud väikese väärtusega posti- ja kullersaadetiste tollivormistuse eeskirjad ning sularaha sisse- ja väljaveo kontrolli eeskirjad. Täpsemalt, 1. juulist sellel aastal kaob kuni 22-euroste pakkide ja saadetiste käibemaksuvabastus, mis tähendab, et kõik maksumusega kuni 150 eurot saadetised tuleb alates 1. juulist s.a deklareerida. Võimaldamaks saabuvad alla 22-eurosed pakid kiiresti kätte toimetada, lubatakse tollideklaratsioon esitada enne Eestisse saabumist. Inimestel on võimalik kanda maksusumma oma Maksu- ja Tolliameti ettemaksukontole. Maksusummale lisandub alguses 7% valuutakursi kõikumiste katteks. Summa, mis kasutusse ei lähe, jääb ettemaksukontole või on seda võimalik tagasi taotleda vastavalt maksukorralduse seadusele. Komisjon saatis turuosalistele teate kõnealuse eelnõu menetluse kohta. Saime vastuse kaubandus-tööstuskojalt ja seegi oli, et neil ei ole märkusi. Komisjon arutas eelnõu teisele lugemisele saatmist 18. aprillil ja võttis vastu menetluslikud otsused. Esiteks, teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda tänaseks, 21. aprilliks. Teha ettepanek teine lugemine lõpetada. Ja kolmandaks, kui teine lugemine lõpetatakse, teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda ja viia läbi lõpphääletus 5. mail k.a. Kõik otsused võeti vastu konsensuslikult. Koosolekust võtsid osa siinkõneleja, Riho Breivel, Jüri Jaanson, Raimond Kaljulaid, Siim Kallas, Mihhail Korb, Kristen Michal, Sven Sester ja Mihhail Stalnuhhin. See on kõik.
Hea ettekandja, küsimusi teile ei ole. Aitäh! Avan läbirääkimised. Sõnavõtusoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Saame teise lugemise lõpetada, selline on olnud ka juhtivkomisjoni ettepanek. Teine lugemine on lõpetatud.
Neljas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud audiitortegevuse seaduse, raamatupidamise seaduse ja väärtpaberituru seaduse muutmise seaduse eelnõu 313 teine lugemine. Ettekandjaks on majanduskomisjoni liige Jüri Jaanson. Palun!
Tere päevast, austatud kolleegid! Audiitortegevuse seaduse, raamatupidamise seaduse ja väärtpaberituru seaduse muutmise seaduse eelnõu 313 algatas Vabariigi Valitsus 11. jaanuaril. Esimene lugemine toimus Riigikogus 17. märtsil. Muudatusettepanekute tähtajaks ehk 31. märtsiks ei laekunud Riigikogust ettepanekuid. Komisjon teavitas eelnõu menetlusest Raamatupidamise Toimkonda, Eesti Raamatupidajate Kogu, Eesti Kaubandus-Tööstuskoda ja Audiitorkogu. Nendelt ühtegi ettepanekut eelnõu muutmiseks ei laekunud. Tekstile tuli heakskiit Eesti Kaubandus-Tööstuskojast. Audiitorkogu avaldas poolehoidu eelnõu algataja ehk Vabariigi Valitsuse esitatud ettepanekutele. Sealt laekus kaks ettepanekut, mida arutati komisjonis 12. aprillil, osa võtsid ka Rahandusministeeriumi esindajad. Kõik muudatusettepanekud vaadati läbi ja komisjoni liikmed toetasid kõiki neid konsensuslikult. Juhtivkomisjon tegi menetluslikud otsused. Võtta eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 21. aprilliks ja teine lugemine lõpetada. Kui teine lugemine on lõpetatud, võtta eelnõu kolmandaks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda ja viia lõpphääletus läbi 5. mail. Kõik need otsused olid konsensuslikud. Aitäh!
Hea ettekandja, tänan! Küsimusi teile ei ole. Avan läbirääkimised. Läbirääkimiste soovi ei ole, sulgen läbirääkimised. Vaatame läbi muudatusettepanekud. Esimene, esitanud majanduskomisjon, juhtivkomisjon on arvestanud täielikult. Teine muudatusettepanek, esitanud juhtivkomisjon ja arvestatud samamoodi täielikult. Seega oleme muudatusettepanekud läbi vaadanud. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu teine lugemine lõpetada. Teine lugemine on sellega lõpetatud.
Viies päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud infoühiskonna teenuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 359 esimene lugemine. Valitsuse nimel ettekande teeb ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister Andres Sutt. Palun! [[Vaikus.]] Nii, proovime uuesti Andres Sutiga ühendust saada. [[Vaikus.]] Võtan juhataja vaheaja kolm minutit, et selgitada välja, milles on tehniline probleem. Kolm minutit vaheaega. Head kolleegid! Oleme tehnilised mured eeldatavalt lahendanud. Sõna on ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister Andres Sutil. Palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh, lugupeetud Riigikogu aseesimees! Austatud Riigikogu liikmed! Kõigepealt vabandust selle tehnilise viperuse pärast, aga ma usun, et kõik läheb sujuvalt. Mul on täna hea meel esitleda seaduseelnõu, millega edendame platvormimajanduse toimimist. See on valdkond, mis on ettevõtluses ja kaubanduses üha olulisem, sest see võimaldab uusi ärimudeleid ja innovatsiooni. Platvormi vahendusel töötamise populaarsus on Eestis kasvanud silmanähtavalt. Platvormimajandus on toonud kaasa uusi ärisuhteid, mida tuleb õiguskindluse tagamiseks täpsemini reguleerida. Me peame veenduma, et see uus majandus toimiks läbipaistvate reeglite järgi, sest nii tagame võrdse konkurentsi. Eelmisel aastal, täpsemalt 12. juulil 2020 jõustus Euroopa Liidu otsekohalduv nn platvormide määrus. Euroopa Komisjon on oma tagasisides andnud mõista, et peame ka enda õigussüsteemi mõnevõrra täiendama, et ärikasutajate õiguste kaitse oleks veelgi paremini tagatud. Ärikasutajateks on eelkõige väikeettevõtjad, kes pakuvad kodanikele teenuseid või kaupu platvormide abil. Eelnõuga tehtavad muudatused on minimaalsed ja nende eesmärk on tagada määruses toodud nõuete täitmine ja reeglite järgimine. Selleks anname Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ametile õiguse teostada platvormide üle järelevalvet ja neid vajadusel ka korrale kutsuda. Õiguskindluse tagamiseks täpsustame sunniraha suuruse ja kaasajastame trahvimäärasid. Eesmärk on, nii nagu öeldud, tagada turu toimimine läbipaistvalt ja usaldusväärselt ning võrdsetel alustel. Lisaks e-kaubanduse direktiivi nõuete täitmiseks näeme ette teenuse osutajalt käibemaksukohustuslase numbri avaldamise, kui tema tegevuselt nõutakse käibemaksu. Lisaks täpsustame pädevate asutuste õigust piiriüleseid teenuseid piirata edasilükkamatu vajaduse korral. Vastavad nõuded seni puudusid. Eelnõu ei sea kaubanduse valdkonnas tegelevatele ettevõtetele uusi piiranguid. Samas säilitatakse vajalikud õiguslikud raamistikud ettevõtlusvabaduse teostamiseks. Seadus jõustub üldises korras. See on vajalik, et juba kohalduva platvormide määruse nõuetekohane rakendumine toimuks võimalikult kiiresti. Käibemaksukohustuslase numbri lisamise kohustus jõustub aga k.a 1. septembrist, et tagada turuosalistele kohanemine muudatusega. Eelnõu on kooskõlastatud ettevõtjatega läbi erialaliitude, nagu Eesti E-kaubanduse Liit, Eesti Hotellide ja Restoranide Liit, Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liit, Eesti Jagamismajanduse Liit, Eesti Kaubandus-Tööstuskoda ning Eesti Väike- ja Keskmiste Ettevõtjate Assotsiatsioon. Kõik need liidud on olnud ka muudatustega nõus. Head Riigikogu liikmed, palun teil seda seaduseelnõu toetada. Aitäh!
Hea minister, teile on ka küsimusi. Martin Helme, palun!
Aitäh! Mu esimene küsimus on selle kohta, et loen eelnõu tutvustusest, et me teeme seda sellepärast, et Euroopa Liidus tuli selle kohta direktiiv. Mis see Euroopa Liidu asi on, ma ei saa aru? Põhimõtteliselt võib iga asja juurde öelda, et siseturu paremaks reguleerimiseks. Aga see, kuidas töötavad meil veebipoed ja veebiväljaanded, ei ole ju aluslepingute järgi algselt üldse mitte Euroopa Liidu pädevus, see on liikmesriikide pädevus. Lihtne küsimus on: kas see on kohustuslik direktiiv või vabatahtlik direktiiv? Kui see on vabatahtlik, siis miks me selle üle võtame? Kas seal on mingeid tükke, mis on valikulised, mida me võiksime mitte üle võtta, aga võtame ikkagi?
[[Kaugühendus]] Aitäh! Tegemist on mitte direktiivi, vaid määrusega. Ja nii nagu ma oma sissejuhatavas sõnavõtus ütlesin, siis see määrus on otsekohalduv ning tegelikult rakendus juba möödunud aasta 12. juulil. Selle seaduseelnõuga täpsustame seda, et anname Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ametile õiguse teostada platvormide üle järelevalvet, muudame trahvi ja sunniraha määrasid suuremaks ja eraldi võetuna e-kaubanduse direktiivi nõuete täitmiseks need ettevõtjad, kes e-kaubanduses tegutsevad, peavad oma arvele lisama käibemaksukohustuslase numbri, mis on väga väike ja ühekordne muudatus. Mitte midagi lisa või täiendavat me üle ei võta.
Martin Helme, palun!
Aitäh! E-kaubanduse kohta on mul eraldi küsimus. Meie erakond müüb oma koduleheküljel erakonna nänni. Maru äge asi! Seal on 35 või 40 erinevat toodet, teenime väikest lisaraha, aga suurem kasu on see, et meie erakonna logoga asjad on kõigile kättesaadavad ja näidatavad. See on kaubandus, see on puhas kaubandus. Aga me ei ole käibemaksu mahtudeni jõudnud. Kuidas see meie erakonna veebipoodi puudutab?
[[Kaugühendus]] Aitäh küsimuse eest! Kui te käibemaksukohustuslane ei ole, siis ei puudutagi.
Rohkem küsimusi ei ole. Härra minister, tänan! Liigume komisjoni ettekande juurde, mille teeb majanduskomisjoni liige Mihhail Stalnuhhin. Palun!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud kolleegid! Riigikogu majanduskomisjon arutas antud küsimust oma korralisel istungil 12. aprillil k.a. Kohal viibis minister – mitte kohal, aga veebikeskkonnas muidugi – ja selle küsimuse arutelust võttis osa veel kolm ministeeriumi ametnikku. Minister kandis veidi üksikasjalikumalt, kui ta praegu siin rääkis, ette kogu seda asjandust. See oli veidi piltlikum ka, sest näidati vastavaid slaide. Peale tutvustust toimus mitte eriti pikk debatt. Viis komisjoni liiget esitasid kokku seitse küsimust. Ja nüüd täpsuse huvides ma vaatan protokolli. Mina küsisin selle kohta, kas on tehtud kooskõlastusring. Kui jah, siis kellega ja millised olid tulemused. Põhimõtteliselt minister praegu sellest ka rääkis, hiljem peatun veel sellel asjal. Minu teine küsimus puudutas 1. septembrit 2021, et kas jõuab selleks ajaks käivitada kõik vajalikud mehhanismid. Vastuseks oli see, et määrus oli vastu võetud 2019. aastal, kehtima hakkas 2020-ndast ja sellest ajast alates on tehtud palju tööd nendega, keda see puudutab. Ja praktiliselt absoluutses enamuses on kõik vajalikud meetmed juba ette võetud. Siis küsis kolleeg Raimond Kaljulaid. Tema sõnul, vaadates Ühendkuningriigis tehtud lahendeid, siis platvormide ärikasutajad on tegelikult nende töötajad. Eesti käsitleb neid aga jätkuvalt ärikasutajatena, mistõttu tundis ta huvi, kas oma mõtlemisega ei olda ajast pisut maha jäänud. Lisaks uuris Kaljulaid, mil viisil on platvormitöötajate endiga muudatusi kooskõlastatud või kas on räägitud vaid tööandjatega. Andres Sutt ütles, et ärikasutajaid on erinevaid ja on erinevaid teenuste pakkujaid, kus ärimudel on teistsugune ja mis on klassikalises mõttes platvormid. Kus ja kuidas peaksid lepingulised suhted platvormide puhul, mis näiteks osutavad sõidujagamisteenuseid, olema reguleeritud, on laiem küsimus. Raimond Kaljulaid tõi välja, et eelnõu 359 eesmärk on ärikasutajate õiguste parem kaitse, kuid ärikasutajaid endid ei ole väljatöötamisel kaasatud. Kokkuvõttes oli vastus selline, et kindlasti ei saa iga ettevõtjaga kõiki seaduseelnõusid läbi arutada. Selle jaoks ongi ettevõtlusorganisatsioonid, nendega on kooskõlastatud. Minister juba mainis, et neid organisatsioone on kuus ja neil ei olnud märkusi. Sven Sester soovis teada, milline on eri poolte halduskoormus seoses muudatustega ning milline on rahaline mõju. Minister vastas, et kuna platvormide määrus kohaldub möödunud aasta juulikuust, siis on riigi vaates juba palju üle võetud. Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ametil on võimekus ja neile on ülesanded antud ning nemad hakkavad ka järelevalvet teostama. Äri poolt mõjutab eelkõige kohustus vaidluste lahendamise korra kehtestamiseks. See puudutab platvorme, mille töötajate arv on suurem kui 50 ning käive suurem kui 10 miljonit. Selliseid on Eestis alla 10. Sven Sester küsis, kas eelnõu juures ei ole kooskõlastustabelit põhjusel, et turuosalistel märkusi ja ettepanekuid ei olnud. Ma palusin kooskõlastustabelit, tutvusin sellega – üsna palju ettepanekuid tegi tegelikult Justiitsministeerium. Peaaegu kõigi nendega on arvestatud ja need on eelnõusse sisse toodud, sh trahvimäärad. Jüri Jaanson soovis teada, millistel juhtudel määratakse sunniraha ja millistel trahv ning kust pärinevad sealsed määrad. Minister vastas, et kehtivas seaduses on ettekirjutuse täitmata jätmise korral rakendatav ühetaoline sunniraha 640 euro ulatuses. Platvormide jaoks on see aga liiga väike summa ning seda on Justiitsministeeriumi ettepanekul muudetud ja pandud ülemmääraks 100 000 eurot. Väärteo puhul on samuti ettepanek tõsta rakendatavat maksimaalset karistusmäära, see oleks vastavalt Eesti seadusandlusele 400 000 eurot. Lõpus Siim Kallas märkis, et eelnõu 359 on sarnane Euroopa digiturgude õigusakti eelnõu ja digiteenuste õigusakti eelnõuga, kuna kõik kolm räägivad platvormidest, nende reeglitest ja sellega seonduvast. Kallas uuris, kas see eelnõu arvestab digiturgude ja digiteenuste õigusaktide eelnõudega. Vastuseks oli, et regulatsioone tuleb tõepoolest juurde. Seaduseelnõu 359 mõte on palju kitsam ja puudutab ennekõike tarbijakaitset ja vastavale ametile volituste andmist ning e-kaubanduse direktiiviga mõne asja kooskõlla viimist. Otsustati teha ettepanek Riigikogu juhatusele tuua see küsimus kuulamisele 21. aprillil ja esimene lugemine lõpetada. Komisjoni ettekandja oli kooskõlastatud veidi varem. Aitäh!
Küsimusi Riigikogu liikmetel pole. Tänan! Avan läbirääkimised. Kas on kõnesoove? Ei ole. Sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 359 esimene lugemine lõpetada. Sellega on esimene lugemine lõpetatud. Määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 5. mai kell 17.15.
Meie kuues päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Läänemere piirkonna merekeskkonna kaitse konventsiooni ratifitseerimise seaduse muutmise seaduse eelnõu 364 esimene lugemine. Valitsusest tutvustab seda keskkonnaminister Tõnis Mölder. Palun!
[[Kaugühendus]] Hea istungi juhataja! Head Riigikogu liikmed! Esitan teile Läänemere piirkonna merekeskkonna kaitse konventsiooni ratifitseerimise seaduse muutmise seaduse eelnõu. Eelnõuga näeme ette kehtiva ratifitseerimise seaduse muutmise õigusselguse tagamiseks. Esiteks soovime eemaldada kehtivast ratifitseerimisseadusest volitusnormi Vabariigi Valitsuse määruse jaoks, ning teiseks soovime täpsustada ratifitseerimisseaduses, et Läänemere merekeskkonna kaitse konventsiooni rakendamise eest vastutab Keskkonnaministeerium. Volitusnormi muudetakse, et uus volitusnorm oleks üle toodud täna kehtivasse veeseadusesse. See võimaldab volitusnormi alusel kehtestada määruse nõuete täitmine, mille üle teha paremat keskkonnajärelevalvet ning kohaldada vastutust, nii nagu seda veeseadus täna ette näeb. Konventsiooni rakendamise eest aga vastutab hetkel kehtiva ratifitseerimisseaduse kohaselt Vabariigi Valitsus. Sisuliselt on aga konventsiooni rakendamise korraldanud Eestis ametiasutusena Keskkonnaministeerium. Õigusselguse ja vastutuse selguse huvides peame vajalikuks see parandada ratifitseerimisseaduses tegelikkusele vastavaks ehk tuua see üle volitusnormina ja ka õigusselguse huvides ratifitseerimisseadusest veeseadusesse. Seadus on kavandatud jõustuma üldises korras. Täpsema jõustumisaja kavandamine ei ole võimalik, eraldi rakendusakte ei ole vaja vastu võtta, nii et üldiselt on tegemist tavapärases korras rakendatava seadusega, volitusnorme siia ei lisandu ja tegemist on pigem õigusselguse saamiseks tehtud eelnõuga. Just nimelt arvestades seda, et poolteist aastat tagasi võeti vastu uus veeseadus, kus nähti ette tõepoolest selliste muudatuste tegemine. Tänan teid tähelepanu eest!
Hea minister, küsimusi teile ei ole. Aitäh! Nüüd saab sõna kaasettekandeks keskkonnakomisjoni liige Timo Suslov. Palun!
Austatud juhataja! Austatud kolleegid! Kõnealune muudatus oli tõepoolest keskkonnakomisjonis menetluses 12. aprillil k.a. Kohal oli enamik komisjoni liikmeid ja kutsutud olid ka keskkonnaminister ja kaks ministeeriumi ametnikku, kes andsid sisulise ülevaate, miks just neid muudatusi on vaja siia sisse viia. Ei hakka ministri sõnu kordama, miks need muudatused tehakse, ja lähen sellest mööda. Kahel komisjoni liikmel oli ka küsimusi. Yoko Alender uuris, miks alles nüüd soovitakse muudatused ellu viia. Tõnis Mölder vastas selle peale, et muudatused tulenevad veeseaduse muutmisest ja õigusselguse huvides on vaja muudatusi teha ka konventsiooni ratifitseerimise seaduses. Teine komisjoni liige, Timo Suslov uuris, kas praegu on Keskkonnaministeeriumil järelevalve tegemisel mingisuguseid probleeme. Ka sellele Tõnis Mölder vastas, et Keskkonnaministeeriumil ei ole järelevalve tegemisel probleeme. Tehti ka menetluslikud otsused. Otsustati teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda 21. aprilliks, hääletus oli konsensuslik. Tehti ettepanek esimene lugemine lõpetada, hääletus oli jällegi konsensuslik. Ja ettekandjaks määrati Timo Suslov, ka see oli konsensuslik otsus. Aitäh!
Ka teile küsimusi ei ole, tänan! Avan läbirääkimised. Sõnavõtusoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjoni ettepanek, nagu kuulsite, on esimene lugemine lõpetada ja sellega oleme eelnõu 364 esimese lugemise lõpetanud. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks määran 5. mai kell 17.15.
Meie seitsmes päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud töölepingu seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 361. Valitsusest tutvustab seda tervise- ja tööminister Tanel Kiik. Palun!
[[Kaugühendus]] Lugupeetud Riigikogu aseesimees! Austatud Riigikogu liikmed! Annan ülevaate eelnõust 361 ehk töölepingu seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadusest. Selle eelnõuga võetakse üle Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2019/1158, milles käsitletakse lapsevanemate ja hooldajate töö- ja eraelu tasakaalu. Direktiivi Eesti õigusesse ülevõtmiseks tehakse sisulised muudatused töölepingu seaduses, avaliku teenistuse seaduses ja kohtute seaduses. Selle direktiivi eesmärk on saavutada meeste ja naiste võrdõiguslikkus seoses võimalustega tööturul ja kohtlemisega tööl, muutes töötavate lapsevanemate ja hooldajate jaoks töö- ja pereelu ühitamise lihtsamaks. Eelnõuga konkreetselt tehtavad muudatused, mis puudutavad direktiivi, on järgmised. Hoolduskohustusega töötajatel on edaspidi õigus küsida paindlikke töö- või teenistustingimusi, näiteks osalist või paindlikku tööaega, kaugtöö tegemise võimalust jms võimalusi. Hoolduskohustusega töötaja all peetakse antud juhul silmas vähemalt ühte alla 8-aastast last kasvatavat isikut, ja isikut, kes hooldab märkimisväärset hooldamist või tõsise terviseprobleemi tõttu tuge vajavat isikut. Õigus küsida paindlikke töötingimusi ei too automaatselt tööandjatele ega ametiasutustele kaasa kohustust töötajale või teenistujale küsitud tingimusi võimaldada, kuid tööandja või ametiasutus peab sellises olukorras oma keeldumist põhjendama. Ehk mõte on selles, et ta vähemalt kaalub seda, hindab seda võimalust ja annab siis põhjendatud vastuse. Hoolduskohustusega töötajale tekib täiendav kaitse ka töölepingu ülesütlemisel ning pööratud tõendamiskoormus töölepingu ülesütlemisel. Seni näeb töölepingu seadus ette pööratud tõendamiskohustuse vaid rasedatele, alla 3-aastase lapse vanematele ja töötajate esindajatele. Eelnõus tehakse ühtlasi muudatused, millega vastav kaitse laieneb ka muu hoolduskohustusega töötajatele ning kuni 8-aastaste laste vanematele. Ehk eesmärk on kaitsta tõesti neid, kes tööturul enam toetust ja tuge vajavad ning võivad niigi olla raskemas olukorras töö leidmisel. Need on kõik direktiivist tulenevad muudatused. Täiendavalt on selles eelnõus ka direktiiviga otseselt mitte seotud muudatusettepanekud. Näiteks kaotatakse 13–14-aastase alaealisega töölepingu sõlmimisel 10-tööpäevane ooteaeg alaealise registreerimisest töötamise registris ehk vastav kohustus jääb edaspidi kehtima vaid 7–12-aastase alaealise töölevõtmisel. Selle mõte ja eesmärk on vähendada nii tööandjate kui ka Tööinspektsiooni koormust seoses 13–14-aastaste noorte tööle värbamisega ning soodustada pigem töölepingute, mitte võlaõigusseaduslike lepingute sõlmimist. Valitsuskabinet kiitis nimetatud muudatuse heaks juba 18. juulil 2020 ehk eelmise valitsuse ajal. Täiendavalt on eelnõu käsitletud praegu ametis oleva valitsuse ajal. Ühtlasi parandatakse 2018. aasta oktoobris vanemapuhkuste ja -hüvitiste süsteemi muudatustega vastu võetud lapsepuhkuse regulatsiooni mõned tehnilised küsimused. Ehk uus lapsepuhkuse regulatsioon jõustub 1. aprillil 2022 ning see annab mõlemale vanemale õiguse saada 10 tööpäeva lapsepuhkust iga alla 14-aastase lapse kohta. Algne üleminekusäte oleks kaasa toonud nii tööandjatele, lapsevanematele kui ka Sotsiaalkindlustusametile liigse haldus- ja töökoormuse kümneks aastaks, kuna paralleelselt oleks kehtinud eri regulatsioonid. Seetõttu tühistatakse algne üleminekusäte ja uus lapsepuhkuse regulatsioon hakkaks kehtima kõigile alla 14-aastaste laste vanematele ühetaoliselt, kui parlament vastava eelnõu vastu võtab. Taustaks veel niipalju direktiivi ülevõtmise teemal, et Eesti regulatsioon pole täielikult kooskõlas direktiivis nimetatud vanemapuhkuse individuaalosa pikkusega, kuna ei taga töösuhtes meestele ja naistele alla 8-aastase lapse kasvatamise korral õigust saada vähemalt kaks kuud tasustatud ülekantamatut vanemapuhkust. Ehk Eestis on emadele tagatud 0,5 kuud tasustatud ülekantamatut vanemapuhkust, isadele üks kuu tasustatud ülekantamatut vanemapuhkust. Direktiivi artikli 20 lõige 7 annab võimaluse teha selline erisus. Artiklis on sätestatud, et kui liikmesriigid tagavad, et tasu hüvitist makstakse vähemalt 65% ulatuses töötaja netopalgast vähemalt kuue kuu jooksul vanemapuhkusest mõlema vanema jaoks, võivad nad otsustada säilitada sellise süsteemi, selle asemel, et näha ette varem viidatud tasu hüvitise maksmine. Eelnevalt välja toodud lõiget on võimalik tõlgendada ka nii, et direktiivi ülevõtmiseks ei pea Eesti pikendama vanemapuhkuste ülekantamatuid osasid emadele või isadele. Nii isapuhkust kui ka vanemapuhkust kompenseeritakse Eestis teatavasti 100% ulatuses, mitte 65%, nagu oli miinimummäär. Arvestades ka seda, et Eesti täidab selles samas direktiivi artikli 20 lõikes 7 sätestatud hüvitise nõuet, tuleb meil emale-isale tagada vaid puhkuse individuaalosa, mis võib olla mingis osas ka tasustamata. Nii et see on selline taustaselgitus selle direktiivi kohta. Sellega ma oma ülevaate lõpetan ja vastan hea meelega küsimustele. Aitäh!
Hea minister, aga küsimusi teile ei ole. Tänan! Nüüd on võimalus meil kuulata sotsiaalkomisjoni arvamust Toomas Järveoja suu kaudu. Palun!
Hea juhataja! Head Riigikogu liikmed! Sotsiaalkomisjon arutas nimetatud eelnõu 12. aprillil komisjoni koosolekul. Seda eelnõu tutvustas meile koosolekul minister Kiik ja tegelikult nimetatud eelnõu kohta väga küsimusi ei olnud. Helmen Kütt palus täpsustada tehtavaid muudatusi. Pirjo Turk Sotsiaalministeeriumist täpsustas ja tutvustas neid muudatusi. Komisjon otsustas teha ettepaneku võtta eelnõu täiskogu päevakorda 21. aprilliks ehk tänaseks, teiseks teha ettepanek esimene lugemine lõpetada ja määrata juhtivkomisjoni esindajaks Toomas Järveoja ehk mind. Muudatusettepanekute tähtaeg on kümme tööpäeva ehk 5. mai. Aitäh!
Ka teile küsimusi ... Siiski on, Aivar Kokk soovib küsida. Palun, Aivar Kokk!
[[Kaugühendus]] Hea juhataja! Hea ettekandja! Sa rääkisid, et ministeeriumi ametnikud tutvustasid neid muudatusettepanekuid. Ma saan aru, et komisjon neid muudatusettepanekuid kõiki toetas. Kas sa loeksid ette, mis need peamised muudatused on?
Tegelikult minister rääkis päris ilusti need muudatusettepanekud ära. Aga eelnõuga võetakse üle Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2019/1158, millega käsitletakse lapsevanemate ja hooldajate töö- ja eraelu tasakaalu. Muudatused on tehtud töölepingu seaduses ja avaliku teenistuse seaduses ja kohtute seaduses. Eelnõuga tekib hoolduskohustusega töötajatel õigus küsida paindlikke töö- ja teenistustingimusi. Õigus küsida töötingimusi ei too tööandjatele kaasa lisakohustusi. Lisaks sätestatakse hoolduskohustustega töötajatele täiendav kaitse töölepingu ülesütlemisel või teenistusest vabastamisel. Üks tähtis punkt, millest ka minister rääkis, on see, et eelnõuga kaotatakse 13–14-aastase alaealisega töölepingu sõlmimisel 10-tööpäevane ooteaeg alaealise registreerimiseks töötamise registrisse. Vastav kohustus jääb kehtima 7–12-aastaste töölevõtmisel. Rohkem praegu võib-olla ei oskagi neid parandusettepanekuid välja tuua.
Peeter Ernits, palun!
[[Kaugühendus]] Hea juhataja! Hea ettekandja! Tahaksin natuke tausta kuulda. Lastekaitse Liit on öelnud, et ei ole nõus sellega, et selle eelnõu järgi ei pea enam alaealised töötamiseks Tööinspektsioonilt luba saama. Seletuskirjas on öeldud, et laste huvides ei tohiks seda teha, aga ministeerium on öelnud, et pole vaja, las alaealised töötavad. Ava natukene seda tausta meile, milles see iva siin on. Mis on sinu arvamus? Ja kas komisjonis arutati seda üldse?
Komisjonis seda teemat pigem väga ei lahatud. Aga minu arvamus on küll see, et 13–14-aastaste töölevõtmine võiks olla vähe liberaalsem, et ei peaks 10 tööpäeva ootama. Võib-olla läheb sellel noorel, 14-aastasel juba tööisu üle, kui 10 päeva peab ootama. Ega me üksikasjaliselt neid niimoodi ei käsitlenud.
Tänan! Aga siiski, Aivar Kokk soovib esitada teise küsimuse ka. Palun, Aivar Kokk!
[[Kaugühendus]] Hea juhataja! Hea ettekandja! Sa mainisid, et üks muudatus on seal ka see, et garanteeritakse lapsega kodus oleva inimese töökoht. Kas kolm aastat nagu varem või on seal mingeid muudatusi?
Ma ei saanud küsimusest aru. Kas saab korrata? Ma hästi ei kuulnud.
Palun mikrofon uuesti Aivar Kokale. Aivar Kokk, palun täpsustage küsimust!
[[Kaugühendus]] Kas on ka garantiid lapsega kodus olevatele vanematele? Kas see on endiselt kolm aastat nagu seaduses?
Ma ei oskagi seda praegu kohe kommenteerida, me seda punkti komisjonis ei arutanud.
Rohkem küsimusi ei ole. Tänan! Avan läbirääkimised. Kas fraktsioonidel on sõnavõtusoove? Ei ole. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 361 esimene lugemine lõpetada. Oleme esimese lugemise lõpetanud ja määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 5. mai kell 17.15.
Läheme tänase kaheksanda päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud isikut tõendavate dokumentide seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 366. Valitsusest tutvustab eelnõu siseminister Kristian Jaani. Palun!
Austatud Riigikogu istungi juhataja! Lugupeetud Riigikogu liikmed! Hea meel on seista jälle auväärse Riigikogu ees, tutvustada isikut tõendavate dokumentide seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, millega asutatakse riigiülene keskne automaatne biomeetrilise isikutuvastuse süsteemi andmekogu ABIS. Selline lühend siis. ABIS on tehisintellektil põhinev biomeetrilise isikutuvastuse süsteem ning selle kasutuselevõtt on järgmine suur samm meie e-ühiskonna arengus, mis on oma olulisuselt kindlasti võrreldav e-identiteedi ja ka X-tee kasutuselevõtuga aastal 2002 ja e-residentsuse kasutuselevõtuga aastal 2014. ABIS-e loomise otsustas Vabariigi Valitsus 2017. aastal ning selle eesmärk on tõsikindla isikutuvastamise ja isikusamasuse kontrollimise kaudu aidata kaasa turvalisemale identiteedihaldusele, avaliku korra ja julgeoleku tõhusamale tagamisele ja kuritegevuse ennetamisele ning süüteomenetluses tõendite kogumisele. Praegu on Eestis kasutusel mitu andmekogu, kus eri eesmärkidel töödeldakse mitmesuguseid biomeetrilisi andmeid. Näiteks on olemas isikut tõendavate dokumentide andmekogu, viisaregister ja riiklik sõrmejälgede register. Andmekogud asuvad eri ministeeriumide haldusalas ning biomeetriliste andmete hõivamiseks ja võrdlemiseks kasutatakse eri ajal arendatud tarkvara, mis ei võimalda selliseid andmeid võrdselt ja ühetaoliselt hallata. Peale selle on praegused isikutuvastamise ja isikusamasuse kontrollimise infotehnoloogilised lahendused vananenud ja neid tuleb kindlasti uuendada. Näiteks on Eesti Kohtuekspertiisi Instituudi sõrmejäljeekspertide kasutatav tööriist aastast 1998. Arvestades Eesti väiksust ja keskset identiteedihaldust, on otstarbekas koondada oskusteave ja kõik biomeetrilised andmed ühte andmekogusse. See tagab, et biomeetriliste andmete töötlemisel kasutatakse turvalist ja kaasaegset tipptehnoloogiat, mis kindlustab valdkonna vajadustele vastava jätkusuutliku arengu. ABIS-es hakatakse säilitama eri riiklike menetluste raames hõivatud ja täna eri andmekogudes olevaid biomeetrilisi isikuandmeid, näo- ja sõrmejäljekujutisi, ning ABIS võimaldab teha nende andmete automaatset võrdlust. ABIS-t saavad kasutada kõik süsteemid, kus vajatakse isiku biomeetrilist tuvastamist, näiteks Politsei- ja Piirivalveamet, Eesti Kohtuekspertiisi Instituut, Välisministeeriumi infosüsteemid. Oluline on rõhutada, et ABIS-ega ei teki kindlasti superandmekogu, kus oleksid isikustatult koos kõigi Eestiga seotud inimeste andmed, sest biograafilisi andmeid, nagu nimi, sünniaeg, isikukood, kodakondsus ja muud andmed säilitatakse ka jätkuvalt vastavas menetlusregistris. Näiteks passi taotlemisel antud andmed säilitatakse isikut tõendavate dokumentide andmekogus ja viisa taotlemisel antud andmeid viisaregistris. Eelnõuga luuakse õiguslikud alused andmete ristkasutamiseks. Andmete ristkasutuse õiguslik ja tehniline võimekus tagab isiku tõsikindla tuvastamise ja isikusamasuse kontrollimise avaliku korra ja riigi julgeoleku huvides. Näiteks tuleb e-residendi digitaalse isikutunnistuse taotlemisel taotleja isik tuvastada ning selle väljaandmisest võib keelduda, kui isikut ei ole võimalik tõsikindlalt tuvastada ja ta ohustab avalikku korda või riigi julgeolekut. Sellisel juhul on teistes menetlustes kogutud andmete kasutamine põhjendatud, sest isik võib olla varem kasutanud teist nime, võltsitud dokumente, on toime pannud süüteo või illegaalse viibimise eest Eestist välja saadetud. ABIS-e andmekogus olevate andmete töötlemisel jälgitakse kõiki andmekaitse põhimõtteid ning tagatakse andmete õiguspärane ja läbipaistev kasutamine. ABIS-e andmekogule saavad juurdepääsu ainult õiguslikku alust omavad ja konkreetselt selleks volitatud ametnikud oma seadusest tulenevate tööülesannete täitmiseks ning nad tohivad ABIS-es olevaid andmeid töödelda vaid menetluse läbiviimise eesmärgi saavutamiseks. Kuna andmekogus töödeldakse eriliigilisi isikuandmeid, siis lisaks andmekogu andmete anonümiseerimisele on tagatud andmete kaitse ka muude tehniliste ja protseduuriliste meetmetega. ABIS ja ABIS-ega liidestuvad andmekogud vahetavad biomeetrilisi andmeid omavahel vaid krüpteeritult ning üle X-tee andmevahetuskihi. ABIS-es säilitatavate andmete omanik on inimene ise ning lähtuvalt isikuandmete kaitse seadusest on igal inimesel õigus teada, kes on tema andmeid vaadanud. ABIS võetakse kasutusele kahes etapis. Esimeses etapis, selle aasta juuni alguseks, võetakse kasutusele süüteomenetluse moodul ja realiseeritakse sõrmejäljekujutiste võrdlemise võimekus. Süüteomenetluse moodul on Eesti Kohtuekspertiisi Instituudi töövahend. Teises etapis ehk 2022. aasta esimeses pooles realiseeritakse ka näokujutiste võrdlemise võimekus ning võetakse kasutusele haldusmenetluse moodul. Aitäh kuulamast! Jään ootama küsimusi.
Neid ka on, Kalle Grünthal alustab.
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud ettekandja! Tunnen huvi, palju selle ABIS-e loomine maksma läheb ja kui suured on püsikulud. Ma usun, et kui te seda eelnõu esitate, siis peab olema see punkt ka läbi käidud teie arutlustes. Palun täpset numbrit.
Aitäh küsimuse eest! Vabariigi Valitsus eraldas aastateks 2018–2025 ABIS-e arendamiseks ja ülalpidamiseks 14 832 000 eurot, ja lisaks sellele kasutatakse ka struktuurifondi vahendeid, mille kogumaht on 1,7 miljonit eurot. Suurem osa on siiski ühekordne investeering ja siis on ka ülalpidamise kulud.
Kert Kingo, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud ettekandja! Kas need numbrid, mis te praegu ütlesite, on lõplikud või on siin see variant ka, et võivad ootamatult tekkida mingid täiendavad kulutused?
Aitäh küsimuse eest! Minu teada on need summad tänase seisuga lõplikud.
Rohkem küsimusi ei ole. Härra minister, tänan! Nüüd ootame kõnetooli põhiseaduskomisjonist Andrei Korobeinikut.
Austatud rahvasaadikud, istungi juhataja! Antud eelnõu oli põhiseaduskomisjoni päevakorras 13. aprillil, teisipäeval. Istung toimus videosilla vahendusel. Seda eelnõu tutvustas meile siseminister Kristian Jaani, kes rääkis sellest põhjalikult ka siin saalis. Komisjonis väga suurt vaidlust eelnõu sisu üle ei tekkinud. Komisjoni liikmed uurisid erinevaid detaile selle kohta, mida kogub biomeetriline andmebaas, kuidas andmed sinna satuvad ja millised on selle andmebaasi rakendamisvõimalused. Ja nagu siin ka kõlas, siis andmebaasi jõuavad vaid sõrmejäljed ja näopildid, muud biomeetrilised andmed sinna ei satu. Kasutamise näiteks tõi siseminister olukorra, kus Eestisse siseneb uuesti isik, kes on muutnud oma passi ja nime, aga biomeetriliste andmete abil saab seda isikut siiski tuvastada. Komisjon tegi ka üsna konsensuslikult menetluslikud otsused. Nimelt, võtta eelnõu täiskogu päevakorda tänaseks, 21. aprilliks. Teha ettepanek esimene lugemine lõpetada ja määrata ettekandjaks mind. Kõik need otsused olid konsensuslikud. Muudatusettepanekute esitamise tähtaeg on korraline 10 päeva. Minu poolt kõik.
Kolleegidel on ka küsimusi, Margit Sutrop alustab.
[[Kaugühendus]] Aitäh! Tegelikult tahtsin küsida ministri käest, aga ilmselt nupuvajutus ei jõudnud õigel ajal kohale. Tegemist on väga olulise seaduseelnõuga ja ma põhimõtteliselt toetan selle seaduse vastuvõtmist, sellest on kindlasti väga palju kasu. Mul on kolm väikest küsimust ja võib-olla te oskate komisjoni nimel neile vastata. Esimene küsimus puudutab vastutavat töötlejat. Üldiselt võiks läbipaistvuse huvides olla ühel andmekogul üks vastutav töötleja või siis mitu kaasvastutavat töötlejat, aga need võiksid vähemalt üheskoos olla. Minu meelest tekitab segadust praegu see, et seaduses on nimetatud erinevad vastutavad töötlejad. Ma ei hakka praegu neid näiteid tooma, aga need on siin üles loetud, väga erinevad. Kas sellest oli juttu? Teine küsimus on, millise seaduse alusel praegu see koondandmebaas luuakse. Eelnõu eesmärk on luua õiguslik alus andmekogu ABIS loomiseks. Praegu pole selge, milline neist muudetavatest seadustest ikkagi on see, mille alusel ABIS luuakse.
Aeg!
[[Kaugühendus]] Kolmas küsimus puudutab pseudonümiseeritud kujul andmete töötlemist. Siin on öeldud, et ...
Aeg, palun!
[[Kaugühendus]] ... eelnõu kavandatud § 111 lõike 2 kohaselt töödeldakse andmekogus ABIS isikuandmeid pseudonümiseeritud kujul ...
Margit, aeg!
[[Kaugühendus]] ... ja kuidas siis saab biomeetrilisi andmeid üldse pseudonümiseeritud kujul töödelda, ei ole päris selge. Biomeetrilised andmed ju võimaldavadki isiku tuvastamist ...
Palun katkestame siinkohal. Aitäh!
[[Kaugühendus]] ..., pseudonümiseeritud andmed aga mitte. Nii et kuidas näiteks sõrmejälgi saaks pseudonümiseeritult töödelda?
Tõepoolest, küsida saab ilmselt ikkagi ühe küsimuse. Aga komisjonis nendel teemadel otseselt arutelu ei toimunud. Küll aga nii palju, kui ma oskan sellele vastata, saab anonümiseeritud andmete puhul võrrelda omavahel erinevaid andmeid. Näiteks kui sõrmejäljed langevad kokku, siis seda saab teha ka siis, kui sa ei tea, mis isikuga on tegemist. See on täiesti tehtav. Nüüd, kui luuakse ühine andmebaas olemasolevate andmebaaside asemele, siis see on üsna tavaline praktika ja see on iseenesest Eesti e-riigi strateegiaga kooskõlas, et meil ei ole dubleeritud andmeid eri andmebaasides. See konkreetne projekt võib tunduda selline tehniline, aga tegelikult see on üsna suur edasiarendus. Sellest oli komisjonis ka juttu. Kui praegu selle rakendusvaldkond on üsna piiratud, siis tulevikus saab seda kindlasti ka laiemalt kasutada. Aga veel kord, otseselt komisjonis sellest juttu ei olnud. Kahju, et seda nuppu ei jõudnud tõepoolest õigel ajal vajutada. Aga aitäh minu poolt!
Head kolleegid, ma ei soovi kõlada nagu katki läinud plaat, aga palun tõesti kinni pidada ühe minuti reeglist. Keegi ei soovi, et küsija küsimust hakatakse siit istungitoolist katkestama. Palun pidada sellest kinni, vastasel korral me tõepoolest oleme sunnitud võtma kasutusele võimaluse küsimuse esitamise aeg katkestada. Sellepärast on ka igal Riigikogu liikmel võimalus küsida kaks küsimust – kui ei jõua minutiga kõike ära küsida, siis saab teise korraga veel proovida. Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud ettekandja! Mul on selline natuke personaalne küsimus, mis vaatab kergelt tulevikku. Oletame, et see seadus võetakse vastu. Kas see andmebaas võib anda tulevikus teile tulu või kasu kas teile isiklikult või teiega seotud ettevõtetele?
Aitäh! Ma esiteks arvan, et see annab tulu nii mulle kui ka sulle, hea Kalle, sellepärast et tegemist on ikkagi meie Eesti riigiga. Kui selle andmebaasi abil õnnestub säästa arenduskulusid, siis sellest võidame meie kui maksumaksjad. Mina isiklikult seda andmebaasi arendada ei plaani, tegemist on riikliku projektiga, ja minu teada minu firma selles ei osale. Aga ma arvan, et sellest võidame meie kõik. Nii et loodame, et meid ootab ees parem tulevik, kui me selle seaduse vastu võtame.
Peeter Ernits, palun!
[[Kaugühendus]] Hea juhataja! Hea ettekandja! Ma tahaksin teada, kelle sõrme pööratud jäljed ja sõrmevajutusjäljed ja peopesa ja kirjutaja peopesa vajutusjäljed ABIS-esse kantakse. Kas need on ainult politseinike, mingi osa politseinike või ka laiema seltskonna [omad]?
Aitäh! Sellest, kust need andmed pärinevad, oli komisjonis juttu. Tegemist ei ole ainult politseiarhiiviga, vaid ka uued passid on tegelikult biomeetriliste andmetega. Nii et iseenesest, kui Eesti kodanikul on uuem pass, siis ka tema andmed on varem või hiljem selles andmebaasis. Täna on need erinevates andmebaasides. Aga selle projekti eesmärk on viia need kokku ühte kohta. Nii et tõepoolest, jah, vastus on, et andmete allikad ei ole ainult politseiga piiratud, vaid need andmed tulevad ka mujalt.
Paul Puustusmaa, palun!
[[Kaugühendus]] Suur tänu, juhataja! Hea Andrei, ütle mulle seda: ma saan aru, et nüüd tekib üks uus, keskne andmebaas – sinna pannakse raha ja seda arendatakse. Kas nüüd sellega seoses, et tekib uus andmebaas, vanad andmebaasid, mis on hajutatud, lakkavad olemast?
Aitäh! Üldiselt sellest komisjonis küll juttu ei olnud, aga praktika ei ole selline mustvalge. Eesmärk on vältida andmete dubleerimist. Juhul, kui sul on vaja sõrmejälgi kusagil mujal, mõnes teises teenuses, siis need võetakse sellest uuest andmebaasist. Need otseselt ei kao, aga nad lihtsalt ei hoia neid andmeid enda juures, vaid võtavad nüüd sellest üldisest andmebaasist. Nii et kui sinu sõrmejäljed muutuvad, siis nad on ikkagi ühes kohas ja pärinevad sealt.
Kert Kingo, palun!
Aitäh, hea istungi juhataja! Hea ettekandja! Te räägite, et [biomeetrilised andmed] paiknevad ühes kohas. Nad paiknevad praegu ka – need sõrmejäljed ja biomeetrilised andmed – ühes kohas, ja kõik, kellel on vaja neid andmeid kätte saada, siis põhjendatud taotlusega nad need andmed kätte saavad. Seletage mulle ära, miks on vaja hakata neid tõstma järjekordsesse andmebaasi.
Aitäh! Sellest komisjonis juttu ei olnud, aga mul on sügav kahtlus, et nad ei paikne üheskoos. Teie sõrmejäljed võib-olla paiknevad, aga üldiselt näiteks piiriületamisel ja politsei arhiivis ei pruugi need andmed olla ühes kohas. Seda esiteks. Ja teiseks, eesmärk on viia biomeetrilised andmed kokku ehk siis näopilt ja sõrmejäljed on ka lisaks ühes kohas. Sõrmejäljed tõepoolest ei ole ühes andmebaasis täna. See on suhteliselt kindel asi.
Peeter Ernits, palun!
[[Kaugühendus]] Hea juhataja! Hea ettekandja! Rõõm kuulda. Ma olen viimasel ajal politseiriigist palju rääkinud, aga nüüd kõikide meie sõrmede pööratud jäljed ja sõrmevajutusjäljed ja peopesa ja kirjutaja peopesa vajutusjäljed kantakse kusagile andmebaasi. Aga ma küsin, millal see võiks juhtuda. Meil on praegu vaktsineerimise puhul küsimus, millal 70% elanikkonnast on vaktsineeritud. Aga millal on siis plaan, et elanikkonnalt kõik need jäljed võetakse ja kantakse sellesse ABIS-esse?
Aitäh! Sellest otseselt komisjoni aruteludes juttu ei olnud. Ma olen ka eelnevalt vastanud, et kui inimene saab uue passi kätte, siis tema sõrmejäljed on andmebaasi jõudmas. Midagi sellist ei ole plaanis, et nendel inimestel, kellelt ei ole sõrmejälgi võetud, käiakse kodudes ja neilt võetakse sõrmejäljed ja tehakse näopilt. Aga mis puudutab seda konkreetset projekti, siis see käivitub umbes aasta pärast.
Jürgen Ligi, palun!
[[Kaugühendus]] Aitäh! Hea ettekandja! See oli nii ootamatu. Informeerisite meid, et komisjon otsustas, et seda eelnõu kannate ette teie. Poleks oodanud sellist asja. Aga palun informeerige meid ka sellest, kes on selle eelnõu algataja ja mis need meeleolud selles suhtes on. Kas on karta, et see kukub esimesel lugemisel menetlusest välja? Mul on ees üks kiri nimelt, mis ütleb, et Mart Helme on selle eelnõu algataja olnud seisuga 13.10.2020. Kas on karta, et meeleolud on muutunud?
Aitäh! Tõepoolest, Riigikogu töö pakub aeg-ajalt üllatusi ja see ongi selline asja võlu. Nüüd, mis puudutab algatajat, siis eelnõu on algatanud Siseministeerium, küll mitte tänane värske siseminister, vaid eelmine ehk Mart Helme. Seda, et meeleolud muutuvad, me näeme ka üsna regulaarselt, nii et kunagi ei tea, mis elu toob. Komisjonis oli arutelu väga rahulik, väga konstruktiivne. Nagu ma juba mainisin, siis kõik toetasid seda eelnõu, aga see oli nädal aega tagasi. Nädalaga võib juhtuda väga-väga palju erinevaid asju.
Paul Puustusmaa, palun!
[[Kaugühendus]] Suur tänu veel kord, juhataja! Hea Andrei! Olen mõnevõrra pettunud küll. Ma saan täiesti üheselt aru, et olemasolevad andmebaasid jäävad alles, need kuskile ei kao. Nüüd me teeme ühe juurde, teeme kulutusi. Tõsi, see saab olema keskne, võib-olla on ka lihtsam pöörduda, aga see on täiendav andmebaas olemasolevate kõrvale. Kuidas siis ikkagi meil selle elu odavamaks tegemisega on? Kust me selle kulude kokkuhoiu saame?
Aitäh, hea Paul! Ma vastasin sellele küsimusele ja vastus oli totaalselt teistsugune. Need andmebaasid, mis on täna olemas, need võtavad tulevikus andmed kesksest andmebaasist. Nii on meil üsna paljude andmetega, aga biomeetriliste andmetega meil niiviisi ei ole. Ja sellel on kaks aspekti. Esiteks, kulu väheneb sellepärast, et andmed on ühes kohas, mitte erinevates. Ja efektiivsus kasvab ka. Sa võid erinevaid andmeid hoida erinevates andmebaasides ja uuendada neid pidevalt, aga Eesti riik üldiselt üritab seda vältida. Nii on näiteks aadressidega, autonumbritega jne, ja nii on plaan teha ka biomeetriliste andmetega. See on väga ratsionaalne lähenemine ja tänu sellele, et meil on X-tee, on see suhteliselt lihtsasti teostatav.
Rohkem küsimusi ei ole. Tänan! Avan läbirääkimised. Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna nimel soovib sõna Kert Kingo. Palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Arutame siin seaduseelnõu, millega soovitakse seadustada järjekordne andmete kogumine, kindlat tüüpi isikuandmete kogumine järjekordsesse andmebaasi. Palju meil neid andmebaase juba on? Kümneid ja kümneid. Igal ministeeriumil on oma andmebaas, kuhu kogutakse erinevaid andmeid, sh isikuandmeid. Igal riigiametil ja riigiasutusel on oma andmebaas, kuhu samuti kogutakse isikute kohta andmeid sõltuvalt ameti või asutuse tegevusvaldkonnast. Ka kohalikel omavalitsustel on oma andmebaasid, mis samuti sisaldavad erinevaid isikuandmeid. Palju meil neid siis vaja on? Käesoleva eelnõuga plaanitud andmekogu nimega ABIS tulekuga need senised andmebaasid ei kao kuskile. Tegelikkuses jäävad nad eksisteerima paralleelselt. Arvestades, et plaanitud uue andmekogu ABIS vastutavad töötlejad ehk rahvakeeli kasutajad saaksid olema Politsei- ja Piirivalveamet, Välisministeerium ja Eesti Kohtuekspertiisi Instituut, ning volitatud töötlejad ehk kaaskasutajad Kaitsepolitseiamet, Kaitsevägi ja Välisluureamet, kellel kõigil on juba praegu olemas oma andmebaasid ja piisav juurdepääs vajalikele isikuandmetele, tekib põhjendatud küsimus, mis on selle eelnõuga plaanitud andmebaasi ABIS loomise tegelik eesmärk. Kusjuures selle andmebaasi loomine läheb maksumaksjatele maksma ligemale 15 miljonit eurot. Andmebaasi, millel eelnõus toodud põhjenduste tegelik vajadus puudub. Küll aga on sellest kindlasti väga huvitatud mõni IT-ettevõte, kes saaks selle kaudu omale priske kasumi või tasu. Ega ei saa välistada, et just mingi IT-ettevõtte huvisid silmas pidades see programm ehk andmekogu ABIS üldse välja mõeldigi. Mäletate ju, mis toimus sotsiaalkaitse infosüsteemiga SKAIS2, mis läks maksumaksjatele maksma 5 miljonit eurot ja mida ei saadudki kasutusele võtta. Miljonid lihtsalt lendasid tuulde, võib-olla täpsemalt kellegi taskusse või bilanssi. Juhin tähelepanu selle eelnõu § 1 punkti 7 lõikes 3 kirjapandule: "Isikusamasuse kontrollimine on menetlus, mille käigus veendutakse, et tegemist on selle isikuga, kes ta eeldatavalt on." Huvitav, et igal pool mujal on oluline veenduda, et isik ikka on see, kes ta eeldatavalt on. See tähendab, et ainult näiteks dokumendinumbrist ei piisa. Mina näen siin selget silmakirjalikkust, sest elektroonilise hääletamise puhul leitakse, et piisab, kui kellegi ID-kaart on lihtsalt sisse logitud, ja asjaomased asutused ei leia, et peaks veenduma, kas ID-kaardiga logib sisse ikka see isik, kelle nimele see dokument on väljastatud. Ka see on reaalne oht riigi julgeolekule, aga selles probleemi ei taheta näha ja seda eitatakse. Selle eelnõuga plaanitud andmebaasi ei ole tegelikult vaja. Seetõttu Eesti Konservatiivne Rahvaerakond seda eelnõu ei toeta ja teeb ettepaneku eelnõu 366 tagasi lükata. Tagasilükkamise ettepanek on esitatud Riigikogu juhatusele elektrooniliselt. Aitäh!
Rohkem läbirääkimistel sõnasoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku esimene lugemine lõpetada, aga nagu kuulsite, on EKRE fraktsioon teinud ettepaneku eelnõu esimesel lugemisel tagasi lükata ja see on vaja meil läbi hääletada. Austatud Riigikogu! Panen teie ette hääletusele Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni ettepaneku lükata tagasi Vabariigi Valitsuse algatatud isikut tõendavate dokumentide seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 366. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepanekut toetas 18 Riigikogu liiget, vastu oli 59. Ettepanek ei leidnud toetust. Juhtivkomisjoni ettepanek on esimene lugemine lõpetada. Sellega oleme eelnõu 366 esimese lugemise lõpetanud ja määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 5. mai kell 17.15. Head kolleegid, sellega on meie tänane päevakord ammendunud. Soovin teile jõudu täna muudes tegemistes. Kohtume homme kell 10. Head päeva!