Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima iz ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gledaoci dana je treći dan kako raspravljamo o zakonima iz oblasti zdravstva i to dva vrlo važna zakona, vrlo humana zakona. O tome ne bi trebalo da bude polemike ali dobro, ovo je visoki dom pa valjda tako to treba. Ono što je mene juče malo iziritiralo je da je juče na račun SNS, Vlade i vas gospodine ministre izrečeno dosta paušalnih procena i neistina. Ja ću zarad istine, zarad gledalaca taksativno nabrojati šta je to Vlada, Ministarstvo zdravlja, SNS u krajnjem slučaju, u pravom slučaju, sa našim predsednikom gospodinom Vučićem, napravila na samo jednoj opštini, na jednoj jedinici lokalne samouprave od 17 beogradskih opština. Pre svega, treba reći da za razliku od dosovske vlasti do 2012. godine, koja je potpuno devastirala naše zdravstvo, setimo se samo brojnih afera vezani za dosovsku vlast, a tiču se zdravstva, prljavih bolnica, nemanja lekova i ostalog, dolaskom 2012. godine SNS na vlast racionalnom upotrebom sredstava, teškim merama fiskalne politike i suficita u budžetu mi smo 2012. godine počeli da oporavljamo zdravstvo. Evo šta je na mojoj opštini, na opštini Voždovac sve izgrađeno samo za pet godina. Pre svega, Dom zdravlja u Jajincima koji je sada u funkciji za 50.000 građana iz podavalskih naselja. Takođe, posle 40 godina renoviran je Dom zdravlja u Ulici vojvode Stepe Stepanovića. Zatim, nova ambulanta izgrađena je u naselju Stepa Stepanović. Renovirana je ambulanta u Kumodražu posle 60 godina. Izgrađena je nova ambulanta u Kumodražu 1, renovirana nova ambulanta u Kumodražu 2. Molim vas, dva doma zdravlja i šest ambulantskih jedinica samo na jednoj opštini. Hvala. Tako se radi. Kada su ljudi odgovorni, kada su vredni, onda imaju i rezultate rada. Tako radi SNS. Za vas nije vezana ni jedna afera. To se zove odgovorna vlast i vama svaka čast na tome. Ono što je važno, treba istaći, tiče se ovog zakona je da cilj ovog zakona o ljudskim ćelijama i organima je postizanje kvaliteta i sigurnosti pre svega i vi kao ministar i vaše ministarstvo se vrlo odlučno, vrlo humano postavilo u pisanju ovog zakona jer je predložilo nadzor, što je neophodno. Zatim, da bi se ovaj zakon primenio mora da postoji velika svest kod ljudi, visoka svest i empatija što ovom narodu zaista nije strano. Od 2010. godine u Srbiji ima dosta donora i ja sam vrlo srećna što postoje donori jer svaki dan imamo na žalost gubitke života i ako nema dobrih ljudi, mi ovaj zakon nećemo nikada ostvariti. Kako smo krenuli, ovo će biti jedna od zemalja najhumanijih zemalja u kojoj se najviše primenjuju ove operacije. Šta je cilj mog zakona? Cilj je da mi, s obzirom da imamo suficit u budžetu, moga amandmana, napravimo što više specijalizovanih ustanova, a to ćemo uraditi jer imamo već suficit u budžetu, pravimo infrastrukturu, pravimo škole, pravimo i moderne nove bolnice koje će biti po svim standardima za presađivanje ćelija, tkiva i ljudskih organa. Mi smo zemlja pristupnica EU i zaista moramo da sve direktive EU primenimo u našem zakonodavstvu, to i radimo. Ja sam srećna što je ovaj zakon na redu, ovo je jedan od najhumanijih zakona i sa zadovoljstvom ću glasati o predlozima svih ovih vaših zakona. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo poslanik Zvonimir Đokić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovana predsednice. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, podneo sam svoj prvi amandman na član 1. Predloga zakona o ljudskim ćelijama i tkivima iz razloga koji je sadržan u mojoj podršci i zalaganjima da se ova oblast zasnuje na najvišim standardima medicinske nauke i prakse, zbog intenzivnog razvoja ove oblasti medicine koja nam nudi sve veće mogućnosti za lečenje i kako bi se stvorili što bolji uslovi razvoja i bavljenja medicinom u ovoj oblasti. Zbog potrebe da se poboljšaju i preciziraju uslovi, nadzor i poslovi u oblasti korišćenja ljudskih ćelija i tkiva od živog ili od umrlog lica kod ljudi, a na osnovu višegodišnjeg iskustva, Vlada je koristeći ustavne i pravne mogućnosti u pravo vreme predložila ovaj zakon. Da je pravo vreme da se novim zakonom reguliše ova oblast, govori i činjenica da se evo i u načelnoj raspravi i juče u raspravi u pojedinostima od strane opozicionih poslanika mistifikuje medicinska praksa u ovoj oblasti, unose neosnovane nedoumice, pogrešno tumače pojedine odredbe zakona i unosi sumnja u poštene namere kako predlagača zakona, Vlade i Ministarstva zdravlja, tako i u poštene namere zdravstvenih radnika i čitavih institucija u ovoj oblasti. Čini mi se da se na taj način namerno unosi strah i širi panika u narodu jer se u suštini jedna humana ideja želi predstaviti nehumanom, a predlagači zakona i oni koji zakon treba da realizuju u praksi, zdravstveni radnici, predstave kao kriminalci i trgovci ljudskim organima. Izgleda da je sejanje straha i širenje panike postao omiljeni metod rada opozicionih poslanika, čast izuzecima, a urušavanje ugleda državnih institucija i destabilizacija Srbije i njihov krajnji cilj, jer političkom borbom i argumentovanim raspravama ne postižu nikakve rezultate. Dakle, pravo je vreme da se jednim ovakvim zakonom otklone sve sumnje, ako je za njihovu osnovu do sada i bilo nekih razloga i da se u potpunosti uredi oblast upotrebe ljudskih ćelija i tkiva od živih ili umrlih lica i sve druge radnje i postupci kao što su darivanje, dobijanje, testiranje, obrada, očuvanje, skladištenje i distribucija, na kraju i primena ljudskih ćelija i tkiva i da se na precizan i jasan način definiše koje zdravstvene ustanove mogu podneti zahtev za obavljanje poslova iz ove oblasti i koje uslove moraju da ispune da bi dobile dozvolu. Ovim zakonom na najbolji način vrši se afirmacija i promocija dobrovoljnog davalaštva organa i tkiva u svrhu lečenja drugih ljudi, kao najviše dostignuće humanosti. Istovremeno, ovim se zakonom postiže potpuna harmonizacija domaćeg prava u ovoj oblasti sa pravom EU na način kako to preporučuje EU i time se unapređuje kvalitet pružanja zdravstvene zaštite u skladu sa savremenim standardima medicinske nauke i prakse, odnosno u skladu sa propisima EU. Ovaj zakon je usklađen sa direktivama i odlukama EU po pitanju standarda kvaliteta i bezbednosti za doniranje sa tehničkim standardima kod doniranja sa zahtevima sledivosti, sa obaveštavanjem o ozbiljnim neželjenim reakcijama i pojavama, sa smernicama u vezi sa uslovima inspekcija i kontrolnih mera, kao i sa obukom i kvalifikacijama službenika za rad u ovoj oblasti, sa tehničkim zahtevima za ispitivanje ljudskih tkiva i ćelija, sa uslovima za kodiranje i procedurama za proveru ekvivalentnih standarda kvaliteta i bezbednosti uvezenih tkiva i ćelija. Pored toga Evropska komisija je septembra 2016. godine dala pozitivno mišljenje na Predlog ovog zakona o ljudskim ćelijama i tkivima uz određene preporuke koje su kasnije uzete u obzir. Iz navedenog, svojim amandmanom na član 1. Predloga zakona želeo sam da istaknem njegov značaj za poboljšanje usluga zdravstvenih ustanova, a time i na značaj ovog zakona na sveukupni razvoj Republike Srbije. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i u svoje ime pozdravim njenu ekselenciju gospođu Ildiz Polak Beil ministra spoljnih poslova Republike Surinam, koja sa članovima delegacije Republike Surinam boravi u zvaničnoj poseti Republici Srbiji. Pozdravimo naše prijatelje i cenjene goste. [[Aplauz!]] Hvala. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Radovan Jančić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Radovan Jančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsedavajuća. Poštovani narodni poslanici, poštovani gospodine ministre, razlozi za donošenje Zakona o ljudskim ćelija i tkivima sadržani su u potrebi da se oblast ljudskih ćelija i tkiva kod ljudi zasnuje na najvišim standardima medicinske nauke i prakse, s obzirom na to da je oblast medicine koja se intenzivno razvija, kao i da se zdravstvenim ustanovama, koje obavljaju ove poslove, omoguće bolji uslovi za njeno obavljanje u skladu sa savremenim svetskim dostignućima. Razloge treba tražiti i u činjenici da se Predlog ovog zakona našao pred nama, da smo se razvili, da napredujemo kao društvo i da nastavljamo sa sveobuhvatnim reformama koje su 2012. godine započete, a zasnovane na politici SNS i njenog predsednika Aleksandra Vučića. Postignuti rezultati reforme doveli su Srbiju da može da krenem putem ubrzanog razvoja, napretka, većeg životnog standarda i sveukupno boljeg života za naše građane. Katastrofalno vođenje ekonomske politike u periodu od 2000. do 2012. godine upropastilo je i naš zdravstveni sistem i postavilo ga na listi evropskih zdravstvenih sistema u red nerazvijenih, odnosno čak na 34. mesto. U tom periodu zdravstvo su pratile brojne afere, najčešće kriminalnog karaktera, a u izneverenim obećanjima ne želim ni da govorim. Odgovornim radom Vlade Republike Srbije, predsednika Aleksandra Vučića i Ministarstva zdravlja mnogo toga je za ovih šest godina urađeno na infrastrukturi, na kupovini najsavremenijih oprema, na davanju subspecijalizacija, renovirano je oko 150 zdravstvenih ustanova, zaposleno je bezmalo 5.000 zdravstvenih radnika od kojih je više od 20.000 lekara i odobreno je više od 4.000 specijalizacija. Nastavak rada na uspostavljanju informacionog sistema, uvođenje elektro recepta, skraćeno vreme čekanja na terapiju onkoloških pacijenata, rekordni rezultati u oblasti transplantacije organa, kao i odnos prema korisnicima zdravstvenih usluga postavljaju naše zdravstvo 2017. godine na 20. mesto, zajedno sa zdravstvom Italije, a iza Srbije nalazi se 11 zemalja članica EU. Zdravstvo mora i može da bude generator pozitivnih promena, da u značajnoj meri doprinese rastu bruto domaćeg proizvoda, jer samo zdrav čovek može biti radno sposoban, da svojim radom doprinese ozdravljenju ekonomije, a samim tim i sveukupnom razvoju Republike Srbije, što je primarni cilj za sve nas iz SNS. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Jančiću. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik dr Darko Laketić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Darko Laketić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovani predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, podneo sam amandman na član 1. Predloga zakona o transplantaciji ćelija i tkiva. Upravo ovaj član 1. govori o uslovima koje jedna zdravstvena ustanova treba da ispuni da bi se bavila određenom delatnošću, poput transplantacije. Naime, po privi put se dešava da mi imamo zakonom striktno regulisane uslove po kojima će funkcionisati ova oblast. To je nešto što zaista u narednom periodu mora doneti kvalitet. Osim toga što su definisani uslovi za proces darivanja, testiranja, distribucije ćelija, dakle, mi imamo i definisane uslove za one druge ustanove, za upravo one ustanove koje će predstavljati banke ćelija. Osim ovih definisanih uslova i administrativnih procedura koje na ovaj način se rešavaju, sa ove skupštinske govornice danas mogu poručiti i vama, gospodine ministre, i vašim saradnicima da svi zajedno imamo cilj i da mi svi zajedno moramo težiti i stremiti ka tom cilju. Naš zajednički cilj je definitivno smanjenje broja pacijenata koji čekaju organ, ali ne na taj način da pacijenti ne dočekaju organ i tako završe, već smanjenje broja pacijenata, na taj način što ćemo imati povećan broj uspešnih transplantacija, na taj način što ćemo imati mnogo veći broj kadaveričnih transplantacija. To je ono što jedino treba da imamo u svojoj vizuri i ka tome da idemo. Upravo iz tih razloga sam ovo izrekao i govorim ovako po ovom amandmanu, jer pored uslova koje zdravstvene ustanove treba da ispune da bi se bavile određenom delatnošću, svi zajedno moramo udružiti snage i zajedno stremiti ka tome cilju. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Goran Kovačević. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani ministre sa saradnicima, na Predlog ovog zakona podneo sam amandman kojim tražim, odnosno predlažem da ovim zakonom podstičemo sveukupni razvoj Republike Srbije, a posebno razvoj zdravstvene zaštite. Vlada Republike Srbije, Skupština Republike Srbije, predsednik Republike Srbije doneli su u prethodnom vremenskom periodu brojne zakone i brojne odluke koje su učinile da u Republici Srbiji rast i razvoj postanu normalna kategorija. Sve ono što smo imali pre nekoliko godina pokušavamo da promenimo, a ne možemo da govorimo o izmenjenim društvenim uslovima, o izmenjenom životnom standardu, ako ne govorimo o rastu i razvoju. Rast i razvoj u principu obično se povezuje sa ekonomskim kategorijama i to nije ništa sporno, ali je suštinski rast i razvoj biološki izvor, biološka kategorija. Ne možete govoriti o razvoju jednog stanovništva, razvoju jedne države, razvoju jednog društva, ako ne govorite o razvoju obrazovanja i razvoju zdravstva. Ovaj zakon jeste primarno zdravstven i tu nema nikakve dileme, ali istovremeno je on i edukativan, obrazovan, jer se tiče jedne nove potpune oblasti koja u srpskom društvo nema baš dovoljno, ponekad se čini, razumevanja. Kada pratite savremene ekonomske tokove u oblasti medicine, u oblasti obrazovanja, onda prosto jeste jedna od funkcija rasta i razvoja da menjate, edukujete i obrazujete. Kada Vlada Republike, odnosno Ministarstvo zdravlja predlaže ovaj zakonski predlog, u stvari ona ide na … tragu svetske zdravstvene prakse i normativnih rešenja koje postoje. Naravno da u Vladi Republike Srbije, a mi to čujemo i čućemo ovih dana od naših kolega, ne donosimo samo normativne akte. Brojna su i neverovatna ulaganja koje država Srbija čini u oblasti zdravstvene zaštite, pa samim tim i ovaj zakon sa svim investicijama i promenama, koje se dešavaju u vašem ministarstvu, imaju potpuno smisla, a u smislu razvoja zdravlja u Republici Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Srbislav Filipović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik dr Svetlana Nikolić Pavlović. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Svetlana Nikolić Pavlović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, dragi građani Srbije, jedan od osnovnih razloga za donošenje ovog zakona je povećanje kadaveričnih donacija, povećanja broja uspešno obavljenih transplantacija organa, smanjenje listi čekanja za transplantaciju organa. Zakonom je propisano donošenje programa transplantacije koji će biti jedinstven na teritoriji Republike Srbije. Program transplantacije je jedinstven na teritoriji Republike Srbije. Program transplantacije koji će definisati jasne procedure i postupke u vezi organizacije medicinskih timova, finansiranje celokupnog postupka, presađivanje organa. Bilo je neophodno da se utvrde osnove za uspostavljanje organizacionog sistema, kao i da se utvrde efikasne procedure za doniranje ćelija i ljudskih tkiva, odnosno pribavljanje organa umrlih lica u skladu sa stručnim smernicama i etičkim načelima, savremenim standardima medicinske nauke i prakse, kao i osnove kvaliteta i bezbednosti organa za presađivanje. Predlogom zakona na jasan način je izvršena podela zdravstvenih ustanova koje će obavljati poslove presađivanja, odnosno eksplantacije organa i donor bolnica. Na jasan način je izvršena podela poslova i obaveza koje obavlja jedna, odnosno druga gore pomenuta zdravstvena ustanova. Takođe ovim zakonom je precizirana uloga i zadaci Uprave za biomedicinu kao kompetentnog tela u oblasti biomedicine na nivou cele Republike Srbije, odnosno formiranje inspekcijskog nadzora u okviru Uprave za biomedicinu. Jedna od važnih novina ovog zakona je i pojednostavljenje postupka davanja pristanka za presađivanje organa, izbegavajući nepotrebne finansijske troškove vođenja registra, odnosno uvođenje zabrane o darivanju organa davaoca organa, zakon je pružio mogućnost svakom punoletnom građaninu Srbije da zabrani u pismenom ili usmenom obliku darivanje svojih organa, kao i mogućnost članova porodice da to učini, ukoliko se umrlo lice za života nije izjasnilo u vezi sa tim, dok je u pogledu maloletnih građana predviđen informisani pristanak zakonskih zastupnika ili staratelja. Kako se ovim zakonom stvaraju uslovi za promociju donatorstva ljudskih ćelija i tkiva, odnosno podiže svest naših građana o značaju doniranja SNS će u danu za glasanje sa posebnim zadovoljstvom glasati za ovaj i ostale predložene zakone. Predlog zakona o ljudskim ćelijama i tkivima donosi, rekla bih, revolucionarne promene i tek po usvajanju i početku primene ovog zakona će se videti koje su koristi, jer će svima koji čekaju transplantaciju to značiti život. Onima kojima je transplantacija jedina opcija ozdravljenja čekaju taj trenutak. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milija Miletić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milija Miletić.
Zahvaljujem se uvaženi predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici, građani Srbije, podneo sam amandman na član 1. Zakona o ljudskim ćelijama i tkivima sa željom da dam doprinos i sa željom da se što veći broj ljudi odazove i da, ukoliko je potrebno, pomogne svakom onom kada nešto treba. Inače, počeo sam da radim kao veterinarski tehničar u veterinarskoj stanici, niz godina radio sa ljudima, bio sam i predsednik opštine i moj životni put jeste bio i želja moja jeste uvek bila da pomažem ljudima. Živim u Svrljigu, živim na jugoistoku Srbije. U vreme kada sam bio predsednik opštine potpisao sam donorsku karticu 2011. godine, to je bio septembar mesec, gde smo preko Kliničkog centra kod nas napravili takvu aktivnost, i moja želja jeste bila tog trenutka, unazad sedam godina, da ukoliko se sutra nešto desi da ukoliko bude potrebno neki organ, a moji organi budu kako treba, da se normalno iskoriste i da se pomogne tim ljudima, da se spasi nečiji život. Mislim da mi smi, koji smo ovde u Skupštini poslanici, i vi ministre, mi imamo obaveze prema svim našim građanima Srbije. Ja sam i kao čovek koji je počeo da se bavi politikom i kao predsednik Ujedinjene seljačke stranke, 2014. godine pošao putem ka našem predsedniku Aleksandru Vučiću zato što sam želeo da zajedno sa njim radimo za bolji život svih u našoj Srbiji, sa posebnim akcentom na jugoistok Srbije. Želeo sam da zajedno sa njim da se radi borba protiv korupcije, gde je gospodin Vučić na tome radio. Zajedno svi mi koji smo tu, želimo da svi naši ljudi koji imaju potrebe da dođu do domova zdravlja, do kliničkih centara, da ih tamo sačekaju doktori, sestre, da sa njima rade na način kako su završili fakultete ili srednje škole. Svi znamo da je bilo dosta i nekih loših stvari, ali kao čovek podržavam i borbu protiv korupcije na svim nivoima. Kod nas u Kliničkom centu Niš direktor kliničkog centra dr. Zoran Radovanović je dosta aktivan u tome da se bori protiv korupcije, gde ima dosta doktora koji su uhvaćeni u nekim krivičnim delima i procesuirani. Još jednom, uvaženi ministre, mislim da svi ovi zakoni koji su sada predloženi, to su zakoni koji su potrebni našim ljudima, potrebni našoj deci, jer svi znamo da kada je najteže, moramo da se obratimo vama, domovima zdravlja.. Još jednom vam se zahvaljujem što ste predložili ovakve predloge zakona da mi ovde to izglasamo sa željom da u narednom periodu jugoistok Srbije, mali domovi zdravlja imaju mogućnost, da imaju interniste, da imaju ljude koji će se baviti našim pacijentima. Jer, verujte mi, u malim opštinama kao što je opština Svrljig nemamo doktora interne medicine, a ima veliki broj ljudi koji su bolesni, ljudi kojima je potrebna pomoć. Inače, meni unazad nekoliko dana, sedam ili osam dana, umrla je vrlo draga osoba, to je bila moja druga majka, i ja sam siguran da je bilo potrebe, da je bio možda neki od ovih zakona, možda bismo mogli njoj da spasimo život. Još jednom zahvaljujem, i pozivam vas kao ministra odgovornog za Ministarstvo zdravlja da obezbedite uslove da mali domovi zdravlja imaju adekvatne specijalnosti, a jedna od tih jeste interna medicina, jer verujte mi, veliki broj naših ljudi je oboleo od kardiovaskularnih bolesti i od srca. Hvala još jednom.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Jovica Jevtić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Matić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prim. dr Milovan Krivokapić. Reč ima narodni poslanik Milovan Krivokapić. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, koleginice i kolege, na član 1. ovog zakona podneo sam amandman 1. kojim se dodaje stav 3. gde se odredbama ovog zakona utvrđuju uslovi za postizanje kvaliteta i sigurnosti u oblasti ljudskih ćelija i tkiva za primenu kod ljudi. Nadzor nad sprovođenjem ovog zakona i obavljanje određenih poslova državne uprave u oblasti ljudskih ćelija i tkiva kao i druga pitanja od značaja za sprovođenje poslova iz oblasti ljudskih ćelija i tkiva. Utvrđena je potreba da se poboljšaju i preciziraju uslovi organizacija i delatnost u oblasti ćelija i tkiva za primenu kod ljudi, kao i nadzor nad obavljanjem delatnosti u pomenutoj oblasti na teritoriji Republike Srbije. Zakon iz 2009. godine uređujući oblast transplantacije ćelija i tkiva između ostalog nije prepoznao značaj definisanja i uređenja delatnosti u oblasti ćelija u koje spadaju delatnost darivanja, dobijanja, testiranja, obrade, očuvanja, skladištenja, distribucije i primene ljudskih ćelija i tkiva od živog ili od umrlog lica kod ljudi, što je prouzrokovalo lošu dugogodišnju praksu i situaciju da s u zdravstvenim ustanovama sprovode postupci u ovoj oblasti, ali bez definisanja uslova na nacionalnom nivou kako će se oni obavljati. Upravo zbog toga je ovim Predlogom zakona o ljudskih ćelijama i tkivima precizno definisano koje zdravstvene ustanove mogu podneti zahtev za obavljanje poslova u toj oblasti, kao i koje uslove treba da ispunjavaju banke ljudskih tkiva. Ovaj zakon propisuje i jednostavnije procedure za izdavanje dozvola zdravstvenim ustanovama za obavljanje poslova iz oblasti ljudskih ćelija i tkiva, kao i uspostavljanje informacionog sistema u pomenutoj oblasti a sve to dovodi do toga da se ova oblast uredi sistemski, odnosno da se utvrde i obezbede uslovi za postizanje standarda kvaliteta i bezbednosti na svim nivoima, što je i najvažnije. Ono što moram da naglasim je činjenica da srpsko zdravstvo do 2012. godine nije ispunjavalo ni kriterijume za ocenjivanje u sklopu Evropskog zdravstvenog indeksa, a kada je ispunilo te kriterijume bilo je ubedljivo najlošije ocenjeno u Evropi. Zahvaljujući predanom radu predsednika Aleksandra Vučića, Ministarstva zdravlja na čelu sa ministrom Zlatiborom Lončarom i njegovim saradnicima zaustavljen je sunovrat zdravstva i postavljena osnova za moderan sistem u skladu sa evropskim standardima. Dokaz za to je da su međunarodni faktori ocenili da je naše zdravstvo u protekle dve godine izuzetno napredovalo u svakom pogledu, ali mi naravno, nećemo stati, radićemo još više i bolje. Dakle, donošenjem i primenom Predloga zakona o ljudskim ćelijama i tkivima, ostvaruje se suštinski i sistemski napredak u ovom segmentu, a samim tim se obezbeđuje razvoj zdravstva u Republici Srbiji. U Danu za glasanje SNS će, u svakom slučaju, podržati ove zakone. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Krivokapiću. Po amandmanu koleginice? Reč ima narodna poslanica Sonja Pavlović, po amandmanu. Izvolite.
Hvala. Moram da podsetim sve prisutne goste, kao i kolege poslanike, da je odgovornost za ove zakone sad i ovde. Molim da o njima raspravljamo. To šta je bilo prethodnih 20 godina je bilo i dobrog i lošeg, ali mi sad odgovorno treba da raspravljamo o ovim zakonima koji su ispred nas. Pri tome, mislim da je krajnje nekorektno u najmanju ruku, da ne kažem licemerno, deliti poslanike, odnosno različita mišljenja na nehumana i humana. To zaista nije redu, imputira nam se ovde opoziciji, da svi zajedno treba da se usaglasimo oko ovoga. Ja se slažem da rasprava treba kraće da traje, slažem se, mada ne mislim da ovakvi zakoni zaslužuju kratku raspravu. O njima treba pomno i dobro da se i razmišlja i diskutuje. Međutim, hoćete da se to brzo završi, hoćete da svi donesemo isto mišljenje, a mi ne možemo zapravo, od nekih 800 amandmana, koliko imamo, da dođemo do tog zakona o presađivanju ljudskih organa, da bi o njemu zapravo diskutovali. Ono što želim da poručim svima, vezano je za oba zakona i volela bih da to sebi shvatite je sledeće, da mi ovde zapravo predstavljamo sve građane Srbije. Znači predstavljamo i zdrave i bolesne, verujuće i neverujuće, humane i manje humane, oni koji žive u urbanim centrima i one koji žive u ruralnim centrima, obrazovane i manje obrazovane, oni koji su za ove zakone i oni koji su protiv ovih zakona i u njih treba da izglasamo zakonski predlog koji može sve njih da zadovolji. Znači, mi ne predstavljamo samo jednu grupu ljudi koja ima problem sa zdravljem ili grupu ljudi koja je dovoljno edukovana da može da se odluči na to da bude donor. Znači, moramo se vratiti na početak. Ne može se ovakav zakon pustiti u Skupštinu a da pri tome nemamo prethodnu edukaciju. Znači, koji god zakon ovde bio, moramo shvatiti gde živimo, sa kakvim ljudima, ko su sve građani Srbije, znači imate i ovakvih i onakvih, da oni, u stvari, budu edukovani. Edukovanje zapravo ide kroz školstvo. Očekivati da će neko, to sam već rekla, da ide i da daje svoju saglasnost ili nesaglasnost ili će njegova rodbina da odlučuje o tome ili neće da odlučuje, i nisam dobila odgovor na pitanje – šta se dešava ako neko nema ni jednog srodnika? Ko odlučuje o doniranju njegovih organa? Volela bih da čujem odgovor na to pitanje od ministra ili će to možda biti rešeno podzakonskim aktima? O teorijama zavere i nekim krimogenim elementima, uopšte ne želim ovde da raspravljam, niti da imam primisli da toga može da bude. Ako bi o tome raspravljali, ako bi imalo primisli o tome, mi svi kompletno poslanici, zajedno sa ovim gostima našim i ministrom na čelu, bi trebali da izađemo iz ove sale i da se nikada više u nju ne vratimo, jer ne bi mogli da izađemo pred oči ni jednom jedinom građaninu Srbije. Zato vas najlepše molim ne delite nas na humane i nehumane, ne kritikujte sve ono što smatrate, što neko drugi ima različito mišljenje od vas. Ako bi svi trebali da imamo zajedničko mišljenje, ajde da pojeftinimo i skupštinski funkcionisanje, hajde da svi zajedno delegiramo, damo ovlašćenje pravno-snažno, jednom poslaniku i one neka govori u ime nas 25. Ja ne verujem da bi to ikome od nas odgovaralo. Hvala.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Linta. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Miodrag Linta.
Gospodine ministre Lončar sa saradnicima, poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poznato je da je zakonskim propisima data mogućnost Republičkom fondu za zdravstveno osiguranje, da razne kategorije socijalno ugroženog stanovništva u Srbiji, oslobodi od plaćanja participacije za niz zdravstvenih usluga – pregledi kod izabranog lekara ili specijaliste, rehabilitacija, lekovi, gde imamo fiksnu participaciju u visini od 50 dinara, laboratorijske analize itd. Naravno, uslov je da bi neko bio oslobođen od plaćanja participacije na ove zdravstvene usluge, da su ukupni prihodi po članu porodice manji od minimalne neto zarade u mesecu podnošenja zahteva za oslobađanje participacije. Mislim da je sada negde minimalna neto zarada utvrđena u iznosu oko 24.000 dinara. Moje mišljenje je da jedna kategorija građana Srbije diskriminisana postojećim propisima. Naime, radi se o proteranim Srbima iz Hrvatske koji primaju veoma male penzije ih Hrvatske ovde u Srbiji. Daću primer jedne žene, Zore Katić koja prima penziju iz Hrvatske u visini od 4.500 dinara i kada je htela da podnese zahtev da bude oslobođenja plaćanja participacije na ove zdravstvene usluge, njoj se u filijali RFZO u Sremskoj Mitrovici, gde živi, rečeno da nema pravo da bude oslobođenja participacije, jer je ona inostrani penzioner, iako, ponavljam, njena penzija iznosi 4.500 dinara. Radi se o ženi koja je težak bolesnik mesečno pije sedam, osam lekova, ide na više pregleda i kod izabranog lekara i kod specijalista, ima više puta vađenja krvi i drugih analiza i njeni troškovi zdravstvenih usluga, odnosno plaćanja participacije iznose preko 1.000 dinara, a ponavljam, njena penzija je preko 4.500 dinara. Moja molba ministru Lončaru jeste da vidimo mogućnost da se ne uzima kruto, mehanički da je u pitanju inostrani penzioner, jer sada neki građanin Srbije koji ima penziju ili prihod 22.000, 23.000 dinara ne plaća participaciju, jer je iznos ispod minimalne neto zarade od 24.000, a Zora Katić i hiljade takvih penzionera iz Hrvatske nažalost plaćaju. Voleo bih da vidimo mogućnost kako da se izvede taj propis, da imamo jedan sastanak kod vas i kod direktora RFZO i da ispravimo ovu nepravu, pogotovo uzimajući u obzir činjenicu da se radi o ljudima koje diskriminiše sama Hrvatska. Naime, za vreme Vlade Vojislava Koštunice potpisan je jedan nepovoljni sporazum o socijalnom osiguranju sa Hrvatskom, po kome ako srpski penzioneri prebace penziju iz Hrvatske u Srbiju gube tzv. zaštitni dodatak. Dakle, da nema te nepovoljne odredbe, ona bi sa zaštitnim dodatkom imala penziju 160 evra, a pošto je morala da prebaci penziju iz Hrvatske u Srbiju, ona dobiju tu osnovu, to je ta poljoprivredna penzija od svega 4.500 dinara, nešto manje od 40 evra. Dakle, još jednom vas molim da vidimo mogućnost da li možemo izmeniti taj zakonski propis da hiljade građana Srbije, proteranih Srba koji imaju minimalne penzije, ispod cenzusa, dakle, minimalne zarade u Srbiji, da budu oslobođeni participacije na ove zdravstvene usluge i na preglede kod izabranog lekara i na laboratorijske analize, vezano za rehabilitaciju i vezano za plaćanje participacije za lekove u visini od 50 dinara. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, dr Zlatibor Lončar. Izvolite.
Nemam ništa protiv, samo da vidimo o čemu se radi. Nisam siguran da je dovoljno da se urade izmene samo u Ministarstvu zdravlja i Republičkom fondu, mislim da to ima veze i sa PIO i socijalom, ali, možemo već sledeće nedelje da organizujemo sastanak i da sednemo, neka se iznesu sve te činjenice i videćemo šta je ono što možemo da uradimo u najkraćem roku. Nema nikakve logike, ali pretpostavljam da je neka zakonska logika koja sigurno može da se reši. To je rešiva stvar.
Po amandmanu, narodni poslanik Miodrag Linta. Izvolite.
Hvala, ministre Lončar, na razumevanju. Javićemo se da dođemo sa jednom delegacijom, sa svim ovim činjenicama i podacima i da vidimo da probamo da rešimo ovaj problem. Zahvaljujem još jednom.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik docent dr Mihajlo Jokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Milan Knežević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milan Knežević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 1. ovog zakona koji glasi: „Ovim zakonom podstiče se sveukupni razvoj Republike Srbije, sa posebnim osvrtom na afirmisanje zdravstva“. Radi gledaoca koji prate ovu skupštinsku debatu, samo ću kratko reći da se u prvom članu zakona praktično konstatuje da se ovim zakonom utvrđuju uslovi za postizanje kvaliteta i sigurnosti u oblasti ljudskih ćelija i tkiva za primenu kod ljudi, obuhvata poslove darivanja, dobijanja, testiranja, obrade, očuvanja, skladištenja, distribucije i primene ljudskih ćelija i tkiva kod ljudi od živog davaoca ili od umrlog lica. Pošto diskutujemo juče i danas o članu 1, a koliko sam primetio, niko od njih nije, ponavljam zbog gledalaca koji prate ovu debatu, bar pročitao i da znaju o čemu se radi, ja sam i u onoj raspravi u načelu, i ne samo ja nego mnogi poslanici, rekao da su ovo zakoni medicinske struke i nauke i vrhunske medicinske doktrine. Uopšte, u medicini su svi zakoni humani. Humani su jer se bave i imaju za cilj sprečavanje bolesti, lečenje bolesti i produžetak životnog veka. Dakle, medicina i rad doktora i medicinskog osoblja je duboko human. Ako bi pravili neku piramidu ili skalu značaja, zakoni o transplantaciji ćelija i tkiva i organa bi bili na vrhu piramide kao visoko najhumaniji zakoni u medicini. Isto tako, stručni timovi koji se bave ovim poslom pripadaju grupi visokosofisticiranih, obučenih stručnjaka svih profila, ne samo doktora, jer mnogo ima i drugih. Ovaj zakon je multidisciplinaran, biološki, medicinski i zahteva mnogo obučenog osoblja, kvalitetnog kadra, opreme i zato je, po meni, na vrhu piramide. Rekao sam u načelnoj raspravi da su ovi zakoni totalno apolitični. Oni su proizišli iz struke i medicinske doktrine. Možda ću ja da budem prozvan, ali kažemo da je činjenica da imamo dva aspekta diskusije. Imamo aspekte ove koji su afirmativni za zdravstvo i za zakon, jer je urađen u skladu sa vrhunskom medicinskom i savremenom naukom i doktrinom i nudi adekvatna i najbolja rešenja. Postoji diskusija u pravcu afirmacije ovoga što je sve rečeno u zakonu. S druge strane, imamo diskusije koje su dale malo drugačiju viziju. Gledali su da bude ministar, ministarstvo, vlada, pa i predsednik Vučić, optužbe za kršenje Ustava, uskraćivanje ljudskih prava, da ne govorim, a moram da kažem, tražili su kriminogenu komponentu u smislu trgovine i krađe ljudskim organima. Znači, daće odjedanput aspekt nečega što je potencijalno moguće i time sa margina ovog zakona koristi se, ponavljam, koji su visokostručni medicinski zakoni, da se napada Vlada i omalovaži rad. Naravno, građani koji prate prenos, to mogu da vide. Šta je još značajno? U tome i u toj raspravi, te diskusije su više, po meni, dezinformacije, ružno je, to je dezinformacija građana, davati takve ružne aspekte. Zato ja pozivam građane, i u toku ove diskusije, neka uđu na sajt parlamenta, neka uđu u sajt zakona u proceduri, neka pročitaju sve te članove zakona o kojima mi diskutujemo, baš zato što je data ružna, kriminogena komponenta, koruptivna komponenta ovog zakona. Kolega Martinović i drugi su direktno za to kršenje Ustava, ljudskih prava i te dezinformacije takve vrste, jasnim čitanjem članova rekli da su sve te stvari jasno u zakonu rešene, ali, neka građani sami uđu i uvere se da li ima osnova ovim primedbama ili je sve rešeno odgovarajućim članovima, kao i te pravne začkoljice, kako naš narod kaže, i videće da nema tog aspekta. Atakujući na Vladu, u jučerašnjoj diskusiji, dajući kriminogene i koruptivne aspekte zakona, u stvari su oni direktno atakovali na medicinsku profesiju, na doktore i na celokupnu medicinsku profesiju. Ostavite izuzetke. Nije tako u stvarnosti. To svi znate, to znaju građani. Moram još da potenciram da diskusije pojedinih opozicionih poslanika koje su zasnovane na stručnom aspektu zakona, bile su afirmativne. Znači, kolege vezane za medicinsku struku iz opozicionih redova juče su afirmativno diskutovale i u skupštinskoj debati i na odboru, jasno iznevši stav da podržavaju zakon, jer on unapređuje ovu oblast. I meni je drago što su ljudi i poslanici te struke dali podršku, jer, to je činjenica, napisano je u zakonu. Meni je žao što malo, moram da upotrebim izraz, laička tumačenja i zlonamerna tumačenja, su dala ružnu sliku zakona o mogućim zloupotrebama, a direktno su atakovali na doktore i na medicinsko osoblje. To nije u redu i juče su i kolega Milosavljević i još neke kolege stali u odbranu naše profesije, jer je nepotrebno u zakonima koji su, ponavljam, ponoviću opet, i kod drugog, trećeg, četvrtog amandmana, zdravstva, koji su duboko humani, koji su vrhunski medicinski urađeni, predstavljeni u ovom, da vide gledaoci, u debelom zakonu, samo jednom, u zakonu o transplantaciji ćelija i tkiva. Postoji još jedan, zakon koji se odnosi na transplantaciju tkiva i treći je o psihoaktivnim supstancama. Još jednu stvar sam zaboravio da kažem. U toj debati, gledaoci koji su pratili, po meni, jedan opozicioni poslanik je diskutovao, diskusija je bila podrška antivakcinalnom lobiju. Ako on nije bio svestan šta je pričao, treba da uzme i da vidi snimak. Kritikujući Vladu, on se, izvinjavam se na izrazu, ko bajagi zaštite ljudskih prava i odgovornosti roditelja prema vakcini, u stvari, direktno je dao podršku grupi laika, ljudi koji se bave dezinformacijama, koji čine antivakcinalni lobi. Ovde smo diskutovali više puta i na Odboru, vakcina je tekovina savremene civilizacije. Da ponovim, da nije vakcinacija bilo, mi smo mnoge bolesti, pogotovo u dečijem uzrastu, izlečili vakcinama. Na svakom mestu, ne samo medicinska profesija, nego i odgovornost poslanika podrazumeva da uvažava mišljenje medicine i medicinske doktrine, da ne daje prostor, ni dilemu, ni sumnju, ni bilo kakvu podršku, i pogledom, a ne rečima, grupi ljudi koji predstavljaju antivakcinalni lobi. Zameram mu tu, drugačije je mišljenje, opoziciono mišljenje, poštujem, ali nemojte ovo da koristite jer štetite ne samo zdravlju ljudi, direktno štetite državi podržavajući ljude, a pogotovu kada tu ima i aspekt nadrilekarstva. To su ljudi sumnjivih moralnih kvaliteta, manipulanti bolesnim ljudima i tuđom slabošću i oni ne zaslužuju bilo kakvu podršku, a ne ovde u ovom visokom domu, jer poslanici predstavljaju, svi mi predstavljamo odgovarajuću grupu ljudi koja je glasala za nas. Mi moramo u ovom trenutku, pošto se govori o zdravlju, da govorimo. Malo više sam oduzeo kolegama vremena, oduzeću još, izvinjavam se onima koji budu pri kraju što ću im možda skratiti. Kada je koleginica LJiljana pomenula šta je uradila Vlada, ja moram sada malo moju profesiju, pošto sam po profesiji patolog, da kažem, a to je profesija u senci, šta je urađeno baš što se tiče te profesije. Znači, patolog, šta da kažem, posao na ivici života i smrti, nekada kažem „zona sumraka“. Dijagnostiku gledamo kod živih organa, tkiva i ćelija, postavljamo dijagnozu, a posle kada dođe do smrti, autopsijom gledamo to sve sad na jedan drugi način. Zna se za patologe, zato što su neophodni u dijagnostici i naša profesija je u senci isto ovih zakona. Vidite, do 2012. godine u dijagnostici svih tumora, da uzmemo karcinom, maligni tumor dojke, u standardu terapije potrebno je da se utvrdi hormonski status, receptor estrogenski i progesteron, HER-2, vama i možda gledaocima ne znači, ali znači kada se čuje, uzeo sam karcinom dojke, jer je raširen i dosta je kampanje za nju, to se odnosi na druge tumore. Mi smo u Kragujevcu u Kliničkom centru počeli da radimo receptore, tamo te 2007, 2008. godine, kada je bio drugi neki ministar, i morali smo da naplaćujemo od pacijenata 2.000 dinara po jednom hormonskom receptoru. Znači, za dijagnostiku malignog tumora dojke to je bilo oko 6.000, oko 100 evra. Da vas ne zamaram, imali smo ta tri markera, to je neophodno i trebate i vi kao poslanici da znate, jer dosta ima obolelih od malignih bolesti. Sada, 2018. godine, pogotovo od 2012. i 2013. godine, jednostavno Ministarstvo zdravlja direktivom, organizacijskom podrškom, nijedan pacijent ne plaća tu dijagnostiku. Imamo recept svih hormonskih oko 60 paletu, ranije je sve to naplaćivano, a bez te dijagnostike pacijenti ne mogu da idu na zračnu terapiju, na hemioterapiju, da im se radi prognoza bolesti. Znači, do vremena do 2011, 2012. godine, kada smo mi direktno od pacijenata naplaćivali, da li su oni imali novac ili ne, niko ih nije pitao kako su se snalazili. Sada se dolazi i radi se besplatno. Eto, zato sam malo i ovim kolegama opozicionim poslanicima i gledaocima hteo da kažem za jednu profesiju u senci, a koja je bitna u dijagnostici, nažalost, malignih oboljenja, da je ovo ministarstvo dosta učinilo da njih i da kao pacijenti budu zaštićeni i da nemaju, pored toga što im je zdravlje ugroženo, odgovarajuće i finansijske troškove. Hvala na paži, malo sam odužio.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Slaviša Bulatović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Drecun. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Desanka Repac. Izvolite.
Hvala. Htela bih da pozdravim predstavnike Vlade i gospodina ministra. Kao prvo, htela bih da im se zahvalim na zakonima koji su pred nama, koji su vrlo kvalitetni, visoko stručni, neophodni i koji da osavremene i promene ovu oblast u zdravstvu. Pred nama je Predlog zakona o ljudskim ćelijama i tkivima. Ovo je vrlo aktuelna tema koja se tiče najvećeg ljudskog resursa, zdravlja. Svi zakoni koji se donose su novine koje menjaju, unapređuju i deluju na sveukupan razvoj Republike Srbije, pa analogno tome i zakone zdravstva. Zakoni koji se donose su za dobrobit građana. Ovim se zakonom produžava život ili omogućava život. Zakon ovu oblast uređuje stručno i etički. Postupak transplantacije ćelija i tkiva može se samo obavljati ako je medicinski opravdan. To je procedura, obalja se kod životno ugroženih ili u cilju poboljšanja kvaliteta života. Ovo je tema koja nije dovoljno zastupljena u javnosti na način koji je u praksi vrlo značajan i važan. Odredbe ovog zakona odnose se i na matične ćelije. Matične ćelije su osnovne ćelije ljudskog organizma koje uspešno obnavljaju i regenerišu sve ćelije i tkiva. Mogu da se razvijaju u bilo koje tkivo ili tip ćelija. Matične ćelije su promenile medicinu revolucionarno. Matične ćelije iz krvi pupčane vrpce koriste se za lečenje više od 80 bolesti. U poslednjih 25 godina postoji praksa čuvanja matičnih ćelija iz pupčanika. Svake godine se povećava broj bolesti koje se tretiraju njima. Prvi na svetu koji su bili primaoci matičnih ćelija 1958. godine bili su naši fizičari iz Vinče. Transplantacija je odrađena u Parizu. Od njih pet fizičara, četiri su ostala u životu, jedan je smatrao da nije jako ozračen i nije primio adekvatnu dozu matičnih ćelija. Matične ćelije grade organizam, obnavljaju oštećene ćelije i služe za lečenje. Transplantacija matičnim ćelijama je savremen oblik lečenja stečenih, urođenih, a za neke i jedino uspešna terapija. Htela bih da naglasim da treba doneti program promocije koji će na adekvatan način uticati na promenu svesti građana u vezi sa darivanjem svojih organa. Bez donora nema transplantacije. Transplantacija se sve više primenjuje kao jedan od načina lečenja bolesnika. Transplantacija je vrhunska medicina, vrlo je skupa, nemerljivo, ali skuplji je ljudski život. Ako niste znali, 16 puta je veća verovatnoća da će nam zatrebati tuđi organ, nego da ćete biti u prilici da svoje organe date nekom drugom. Kod nas postoji nedovoljna informisanost o potrebi i koristi načina uzimanja i čuvanja matičnih ćelija. Zato uradimo sve za pomoć bolesnog čoveka i glasajmo za ove zakone. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Bojanić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Slušajući diskusije u toku jučerašnjeg i današnjeg dana, a nekada je diskusija blago, hoću reći, baš čuti. Zašto ovo kažem? Govoriću kao čovek koji je 2011. godine čekao na transplantaciju i čekao je donora. Te 2011. godine u svetu na svetskoj listi donora koštane srži, odnosno kako se sad to kaže gramatički pravilno, kostne srži bilo je 17 miliona donora u Srbiji samo 2.600, te 2011. godine. Prosek dece koja su čekala na transplantaciju kostne srži te 2011. godine je bio 30 dece, od toga svako četvrto dete je imalo sreću da mu donor bude srodnik, brat, sestra. Vidim medicina je sada uznapredovala, to sad može da bude i roditelj. Ja nisam imao sreću te 2011. godine da moja sestra, koja je imala sve gene kao i ja mog oca, od majke smo nešto vrlo malo imali, tako da su joj postavljali pitanje da li oseća bol kada ja trpim bol, koliko smo bili isti, znači kao jaje jajetu ličimo i dan danas. Nažalost, nije mogla da mi bude donor i ja sam čekao donora, jer u Srbiji tada nismo mogli naći donore da bi odradio transplantaciju ili na klinici ili na VMA, nismo mogli dobiti donara iz inostranstva, jer još uvek nismo bili članice Svetske organizacije, s obzirom na mali broj donora u Srbiji. Svoju transplantaciju sam odradio u Italiji, hvala Bogu, sve je ispalo kako treba i zato me čude me pojedine diskusija koja su bila juče. Neko treba da razmišlja da te 2011. godine, i da sam išao preko Zavoda za zdravstveno osiguranje za transplantaciju u Rim, jer Rim je onda bio na listi ustanova koje rade transplantacije za pacijente iz Srbije, to je bilo neki 120.000 evra. Samo troškovi transplantacije i onog bolničkog lečenja, nakon toga one dnevne bolnice, da ne pričam koliki su troškovi, ako vam je donor iz Amerike, kao što je bio mlad čovek koji je meni bio donor, troškovi samo, on besplatno daje sve i za razliku od Evrope gde se to uzima iz krvi, on je insistirao u Americi da mu se uzme baš iz kosti i sve ono što je ima zdravo u organizam, a to je čini mi se dva kilograma i 400 grama koštane srži, on je dao da bi se meni doniralo i da bi se meni transplantacija odradila. To je koštalo 37.000 evra i onda da saberemo, neka to bude 50 ljudi u toku godine, nek Republika Srbija da po 120.000 evra, to je šest miliona evra. Za šest miliona evra, mi ćemo mnogo opreme, mnogo novih lekova kupiti i omogućiti onoj deci, kaja sad moraju da se leče u inostranstvu, jer mi toga nemamo lečimo ih ovde. I, mislim, da ne dužim, ja ću nastaviti u drugom amandmanu po istoj priči, mislim da je ovo dovoljno. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik dr Dragana Barišić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dragana Barišić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici i poštovani građani Srbije, već treći dan raspravljamo o veoma važnim zakonima iz oblasti zdravstva i zaista smatram da su ovo zakoni koji su jako bitni i koji bi trebali da nas ujedine, sve ovde, i da svi radimo na podizanju, pre svega svesti naših građana, o tome koliko su važni ovi zakoni i koliko je važna naša humanost koju trebamo da pokažemo. Smatram da kada su predloženi zakoni u pitanju ne bi trebalo da postoji bilo kakva dilema i sumnja u njihovu, kako primenu, tako i bilo kakvu sumnju da će biti bilo kakvih zloupotreba. Ono što predloženi zakoni predstavljaju, predstavljaju signal društva da je društvo spremno da pokaže humanost, odnosno najviši stepen humanosti i signal građanima da je društvo spremno da prihvati transplantaciju kao jedna normalna terapijski poduhvat koji se radi svuda u svetu. Ovom prilikom želim samo za one građane koji gledaju ovaj prenos, a možda još uvek ne znaju šta to znači transplantacija. Transplantacija znači nešto što predstavlja mnogim ljudima, pre svega mladim ljudima da mogu da nastave svoj život kvalitetnije i bolje, a svakako da se organi uzimaju od osoba koje su preživele moždanu smrt, a moramo naše građane da upoznamo sa time da iz moždane smrti nema povratka. Zaista niko neće uzimati organe sa živih ljudi, neće biti bilo kakvih zloupotreba jer u procesu transplantacija učestvuje više desetina ljudi. Znači, u jednom danu ili noći više desetina medicinskih radnika učestvuje u tom procesu i da li uopšte može tada da se posumnja na bilo kakvu zloupotrebu. Smatram da bi svi mi trebali da zauzmemo jedinstven stav i da radimo na podizanju svesti i da našim građanima kako iz ove sale damo jednu jasnu poruku, ali tako i u kontaktu van ove sale, da je ovo nešto što je nešto najhumanije i ponosna sam na našu Vladu, na naše ministarstvo koje je posle toliko godina smoglo snage da donese ovako dobre zakone. Poštovani ministre, ovom prilikom bih da vam se zahvalim na svemu onome što radite u prethodnih nekoliko godina i danas, da naše zdravstvo oporavite od uništenog zdravstva do 2012. godine, a znamo svi na kakvom je ruglu propasti bilo 2012. godine. Nastavite tako, a mi ćemo sa ove strane vas podržavati i dalje. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Krlić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Mirko Krlić. Izvolite.
Hvala gospodine, predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, moje znanje iz oblasti medicine je u okvirima prosečnog pacijenta ali ipak se usuđujem da govorim po ovoj temi, verujući da oporavak našeg zdravstvenog sistema predstavlja najvidljiviji, najznačajniji pomak u razvoju našeg društva i naše države, jer dotiče svakog građanina bez obzira na socijalni i društveni, politički, intelektualni ili bilo koji drugi status. Obnova i oporavak podrazumeva prevshodno modernizaciju u pravcu najsavremenijih naučnih dostignuća iz oblasti medicine i primene u našoj praksi, u našem zdravstvu, ali podrazumeva i širenje svesti samih građana o potrebi prihvatanja modernizacije. Zakon o ljudskim ćelijama i tkivima upravo tu treba da zaživi, u svesti naših građana kako bi prihvatili darivanje i dobijanje ljudskih ćelija i tkiva kao najhumaniji čin. Znam da to neće ići lako i primer jeste i naša rasprava, narodni poslanici bi trebali biti bolje informisani od prosečnog građanina, pa eto i tu ne možemo da nađemo zajednički stav i pitam se kako je to moguće kada potičemo od naroda koji je pre 800 godina bio savremen što se medicine tiče, koji je znao tajne hirurgije. O tome svedoče freske u našim manastirima. Nadam se da smo svi videli Kozmo i Damjana, svete vračeve u Žiči, nesumnjivo sa hiruškim nožem u ruci, što svedoči da su poznavali tajne hirurgije i da to nije ni mit ne legenda, već sušta istina. Danas hvatamo korak sa savremenim svetom i trudimo se da ga ponovo dostignemo. U zaostajanju Srbije na putu savremenosti, uticali su razni istorijski, politički, geopolitičke okolnosti, međutim, uticala je značajno i bivša vlast sa svojim nesmenjivim, večitim ministrima koji su svoje zdravstvene potrebe završavali u inostranstvu. Imali smo i pokajničko svedočenje o tome, a svoju poziciju u zdravstvu su uglavnom koristili za lobiranje u korist farmaceutske kuće, čineći sam vrh farmaceutske mafije, bogateći se na račun zdravstva i sopstvenog naroda. Donošenje ovakvog zakona, ova Vlada i ovo ministarstvo pokazuje svoju pravu nameru, svoju veliku humanost i svoje veliko delo kada se radi o kvalitetu život najugroženijih građana i samim tim se unapređuje kompletno stanje nacije i zaista je gotovo stvar pristojnosti biti protiv toga. Samo licemeri mogu politizirati po ovoj temi. Plemenitost je suština ovog zakona, kako je rekao moj kolega dr Laketić. Plemenitost je pravo ime za ovaj zakon. Zar to nije dovoljan razlog da se podrži? Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Tijana Davidovac. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Tijana Davidovac. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, s obzirom da je reč o oblasti medicine koja se intenzivno razvija i stvara mogućnosti za lečenje, ovim Predlogom zakona urediće se oblast ljudskih ćelija i tkiva u skladu sa najvišim standardima medicinske nauke i prakse. Nakon dugogodišnje primene Zakona o transplantaciji ćelija i tkiva, koji je donet 2009. godine, utvrđena je jasna potreba da se definišu i urede poslovi u oblasti ljudskih ćelija i tkiva za primenu kod ljudi, kao i uslovi pod kojima se ti poslovi mogu obavljati, kao što su darivanje, dobijanje, testiranje, obrada, očuvanje, skladištenje, distribucija i primena ljudskih ćelija i tkiva od živog ili umrlog lica kod ljudi. Takođe, postojeći zakon nije jasno definisao ustanovu koja bi mogla da bude banka ljudskih tkiva. Jasnim definisanjem i preciziranjem uslova u ovoj oblasti u pogledu obavljanja poslova, prostora, opreme i kadra, iza nas bi ostala dugogodišnja loša praksa, jer zdravstvene ustanove koje obavljaju neke poslove u ovoj oblasti ne mogu da podnesu zahtev za dobijanje dozvole za obavljanje tih poslova, tako da je ova oblast u Republici Srbiji potpuno neuređena, bez jasnih pravila i preciznih uslova. Predloženi zakon jasno definiše koje zdravstvene ustanove mogu podneti zahtev u obavljanju poslova iz oblasti ljudskih ćelija i tkiva, kao i koje mogu biti banke ljudskih tkiva, uključujući i sve uslove koje moraju da ispune da bi dobili dozvolu. Pored toga, kako bi se ova oblast razvila po najvišim standardima medicinske nauke i prakse, u Republici Srbiji neophodno je definisati registar davalaca matičnih ćelija što će omogućiti brže pronalaženje nesrodnih davalaca i obezbeđivanje ćelija za presađivanje. Predloženi zakon uređuje aktivnosti u ovoj oblasti, što doprinosi razvoju i unapređenju rada sa nacionalnim davaocima, doprinosi bržem ostvarivanju zdravstvene zaštite i unapređuje međunarodnu saradnju. U danu za glasanje pozivam svoje kolege da podrže predloženi amandman. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Mitrović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Nenad Mitrović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre sa saradnicima, ja sam podneo amandman na član 1. Predloga zakona o ljudskim ćelijama i tkivima, kojim predlažem da se u članu 1. doda stav 3. Amandmanom se dodatno definiše član 1. Predloga zakona. Razlog za donošenje Predloga zakona sadržan je u potrebi da se oblast ljudskih ćelija i tkiva kod ljudi zasnuje na najvišim standardima medicinske nauke i prakse, s obzirom na to da je oblast medicine koja se intenzivno razvija i nudi velike mogućnosti za lečenje, kao i da se zdravstvenim ustanovama koje obavljaju ove poslove omoguće bolji uslovi za njeno obavljanje u skladu sa savremenim dostignućima u ovoj oblasti. Gospodine ministre, spomenuću DZ Bujanovac, svestan da osnivačka prava pripadaju lokalnoj samoupravi, a ne Ministarstvu za zdravlje, ali moram da kažem zbog nivoa pružanja zdravstvenih usluga i zdravstvene zaštite pacijenata, u skladu sa svojim ovlašćenjima, pošaljete inspekcijski nadzor da uradi analizu i naloži mere ako je to potrebno. Naime, radi se o tome da je 18. juna 2018. SO Bujanovac usvojila završni račun opštine za 2017. godinu, a Izveštaj o radu DZ sa finansijskim izveštajem za 2017. godinu usvaja 28. juna 2018. godine, što znači deset dana posle usvajnja završnog računa, odnosno budžeta Opštine Bujanovac za 2017. godinu. Najveća nelogičnost je u tome što se finansijski izveštaj DZ Bujanovac za 2017. godinu ne slaže za oko 2.400.000 dinara sa iznosom koji je prikazan u završnom računu, to jest budžetu opštine za 2017. godinu. Kada su odbornici u SO Bujanovac postavili pitanje predsedniku opštine o čemu se radi, predsednik opštine nije hteo ne da da odgovor na ovo pitanje, nego nije hteo uopšte da razgovara sa odbornicima. Po izveštaju, dom zdravlje za 2017. godinu prikazuje 2.400.000 dinara više novca nego što je bilo u završnom računu opštine za 2017. godinu, a o tome kako lokalna samouprava uplaćuje novac na ime materijalnih troškova, a dom zdravlja iz novca namenjenog za materijalne troškove isplaćuje platu neugovorenim radnicima, govoriću po narednom amandmanu. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar. Izvolite.
Nemamo nikakav problem da pošaljemo da se proveri, ali zbog svih samo da znate jednu stvar. Što se tiče domova zdravlja, pripadaju lokalnoj samoupravi. Lokalna samouprava bira direktora, bira upravni odbor, bira nadzorni odbor. Mi isplaćujemo plate, dajemo novac za potrošni materijal, za sve ono što je neophodno, ali na to koga će da izaberu za direktora, kako će da radi upravni odbor, upravni odbor odgovara njima je sve stvar lokalne samouprave. Možemo da pošaljemo inspekciju, da kažemo šta je bilo, ali molim da svi znaju koja je adresa za to da bi se rešilo. Ne biramo nikog od njih, ni direktora, ni upravne, ni nadzorne odbore, niti bilo šta, ali ćemo poslati da imate izveštaj, jer to možemo da uradimo.
Zahvaljujem, ministre. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Cokić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Radoslav Cokić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, kolege poslanici, razgovaramo o setu zakona iz oblasti zdravstva i o drugim zakonima. Ovi su od velikog značaja za Republike Srbiju i o njihovom usklađivanju sa zakonima EU mi smo juče imali raznorazna osporavanja, ali mene uvek raduje kada razgovaramo i usklađujemo zakone sa zakonima EU, jer na taj način idemo što brže ka EU. Da me ne bi pitali posle zašto to tako misli, to je zato što je to od presudnog značaja da bi imali standarde i u medicini i u drugim oblastima i da bismo ulaskom u EU rešili i mnoge probleme u Srbiji, a i naš odnos u regionu, da bismo olakšali život našim građanima, uz poštovanje politike koju vodi gospodin Aleksandar Vučić i odnosima sa drugim i velikim silama i stavljanjem Republike Srbije na pravo mesto. Vi ste juče doživljavali mnoge kritike za potpuno beznačajne stvari, da li se neko sa nekim slikao. Pa, molim vas, izvolite vaše albume, pa vidite ko se kada i sa kim slikao i zbog čega i kakav to značaj ima. Vi zaslužujete čestitke za ono što ste uradili u oblasti zdravstva i medicine, jer je samo pre nekoliko godina od vašeg dolaska bio potpuni haos i potpuno jedna devastirana oblast. Uradili ste mnogo po pitanju infrastrukture u medicine, po pitanju kadrova, po pitanju opreme. Ja dolazim iz Smederevske Palanke, ali sam dugo radio u Smederevu, pa ću da navedem kratko jedan primer. Ovde je prof. Vekić, kome se posebno zahvaljujem, jer je uvek imao vremena da pomogne kada smo kod njega dolazili oko pitanja bolnice „Sveti Luka“ u Smederevu. Danas je to jedan uređeni regionalni centar zahvaljujući vama, zahvaljujući Vladi Republike Srbije, zahvaljujući gradonačelnici grada Smedereva i dvojici direktora koji su odlični menadžeri i koji dobro rade. Rekao sam, ja dolazim iz Smederevske Palanke, gde je situacija nešto drugačija, znamo to svi. Tamo je bilo možda i boljih kadrovskih rešenja i boljih doktora. Nažalost, ono što ću sada da kažem, istina je, mnogi od njih žele da budu direktori, pa onda odatle nastanu problemi koji su sada prevaziđeni nadam se. Znam da imate želju da i od bolnice „Stefan Visoki“ u Smederevskoj Palanci napravite, takođe, regionalni centar, jer pruža usluge za više od 100.000 stanovnika opštine Smederevska Palanka i Velika Plana i okoline, jer je nekom iz Topole bliža Smederevska Palanka nego Kragujevac. Teritorijalno. Znam da pravite projekte da uredite tu bolnicu, da je opremite na adekvatan način i, kažem, da imamo drugi regionalni centar u Podunavskom okrugu, ali neću samo da hvalim, ukazaću na neke stvari na koje vas molim da obratite pažnju. U velikim centrima kao što je Beograd, Novi Sad, Niš, Kragujevac, mislim da se kadrovsko pitanje rešava na adekvatan način kada su specijalizanti u pitanju. To kada je u pitanju opština Smederevska Palanka čini mi se da nije slučaj, jer je veliki broj lekara, kvalitetnih lekara, otišao u penziju. Još jedna grupa lekara odlazi u penziju. Vi znate koliko je teško pripremiti novi kadar, koliko posla treba da se uloži, koliko rada i njega samoga i države i ministarstva. Zato vas molim da neko iz ministarstva to prati, jer, kažem, ja kao čovek koji tamo živi, i 100.000 drugih ljudi koji tamo sa mnom zajedno žive, želimo da taj regionalni centar ostane, da funkcioniše na što bolji način i da imamo mogućnost da ove zakone koje danas donosimo primenjujemo koristeći i taj regionalni centar zdravstveni. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar. Izvolite.
Hvala što ste primetili šta je urađeno, ali na tome, naravno, neće se stati. Što se tiče kadrova, želim da svi znaju, nemamo nikakav problem da zaposlimo kadrove, 10.200 medicinskih radnika smo zaposlili u proteklih nešto manje o četiri godine, dali preko 6.000 specijalizacija koje su kad smo došli bile zabranjene. Znači, to su vam konkretne stvari, činjenice koje su krajnje jednostavno proverljive. Nama je samo neophodno da taj ko vodi ustanovu da ima viziju šta mu treba. Znači, ništa drugo. Ne postoji neko kome nismo izašli u susret i sa zapošljavanjem i sa specijalizacijama. Kad vidimo da postoji vizija, u narednih 10 godina, da sad kreće da pravi plan kome će dati specijalizaciju, koje će mu trebati specijalizacije. Specijalizant ne može tih svih četiri, pet godina da bude tu, on mora da ide na kruženje, mora da ode u drugi centar, mora da se organizuju dežurstva u bolnici, mora sve to. Znači, to je vizija, nije realno da mi možemo da stignemo da vidimo svakog, ali zato postoji direktor, zato postoji uprava, zato postoje načelnici koji moraju da imaju i to je njihova odgovornost šta je ono što je njima neophodno u narednih 10 godina. Mi ne pravimo plan za šest meseci, za godinu dana, pravimo ga za 10 godina. Mi još nismo dobili prvog specijalistu, specijalizaciju koju smo dali 2014. godine, a pogledajte koliko je prošlo vremena. Još prvog nismo dobili. Znači, to je proces koji traje i jednostavno ne možete preko noći da ga rešite, ali mora na vreme da ga sad rešavamo i plus da nadoknadimo sve ono što je bilo, zabrana specijalizacija, zabrana svega onoga što je bilo gde smo imali više nastavnika fizičkog, vodoinstalatera i nemedicinskih radnika, vozača i sličnih, nego medicinskih radnika. Ako neko misli da je to bilo lako zaustaviti, pa to krenuti da se ispravlja i da se ispravlja od toaleta koji nisu mogli da se zatvore, od prozora, nisu mogli, morali ste da stavljate ćebiće da se zatvore, ali sve što dobro uradite to se ne računa, uvek se traži nešto više. Ali nema veze, nastavićemo.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslani prof. dr Marko Atlagić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine ministre sa saradnicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Srbije, meni je žao što nema onih koji su juče kritikovali sve ono što je Vlada Republike Srbije učinila u proteklom periodu. Nekoliko poslanika, bilo je iz bivšeg režima, ali pobegli su. Verovatno u kancelarijama sad slušaju šta ćemo da kažemo. Voleo bih da su ovde, ali nisu, da ih upitamo sada pošto su jedan deo i kod kuće, ustaju sad, doći će na kaficu negde u četiri posle podne, to rade svaki put, da ih pitam samo ovo – da li je tačno da je srpsko zdravstvo pre dolaska SNS na vlast i Aleksandra Vučića na čelo predsednika Vlade, bilo najgore u Evropi? Ocena Evropske komisije. Gospodo „dosmanlije“, da li je tačno ili ne, sami odgovorite sada u svojim stanovima ili kancelarijama? Drugo, da li je tačno da je već 2015. godine zauzelo 30. mesto srpsko zdravstvo od 35 na listi? Napominjem da pre ove godine nismo uopšte bili rangirani, nismo dospeli na rang listu. Dakle, ne 35, nego ko zna koji. Godine 2015. 30. na rang listi od 35. Da li je tačno ili ne, voleo bih da ukrstimo podatke, jer takvu opoziciju tražimo, da govorimo argumentima, da damo predloge, da damo ideje i da kažemo i ono što ne valja u zdravstvu? Hvala Bogu da ima i onoga što ne valja i biće u budućnosti. Da li je tačno da je 2016. godine sa 30. srpsko zdravstvo palo već na 24? Već tada sedam zemalja iz EU iza nas. Voleo bih da to demantuju gospoda iz bivšeg režima. Da li je tačno da je Gospodnje 2017. godine srpsko zdravstvo zauzelo 20. mesto? Da rezimiram u jednoj rečenici, od dolaska SNS na vlast, gospodina Aleksandra Vučića za predsednika i vas, gospodine ministre, koji ste zaslužni za ovaj uspeh, za 15 mesta, da je bivši režim samo za jedno mesto ili 10 mesta, gde bi nam danas kraj bio. Toliko o kritikama bivšeg režima. Prelazim na amandman. Ovim amandmanom, gospodine potpredsedniče, na član 1. želeo sam da ovaj čitav zakon u određenoj meri pridonosi modernizaciji Republike Srbije, jer jedino takva Srbija može osigurati napredak opštih medicinskih uslova, to je moj amandman, koji utiču pored ostalog i na mentalno zdravlje svakog pojedinca u Republici Srbiji. Da je Vuk Jeremić, u narodu zvani „Vuk potomak“, imao osigurane opšte medicinske uslove, ne bi autorskim tekstom u francuskom listu „L Mond“ na dan 17.07. Gospodnje 2018, kada je predsednik Vučić imao veoma važan susret za državu Srbiju sa predsednikom Makronom, nama prijateljske Francuske, optužio državu Srbiju, podvlačim, optužio državu Srbiju i njenog predsednika kada je rekao, citiram – da je Srbija lider stabilokratske tendencije na zapadnom Balkanu. Tako je predsednik Francuske samo dva sata pred susret sa predsednikom Srbije Aleksandrom Vučićem mogao pročitati optužbu, najtežu u istoriji diplomatskih odnosa uopšte u istoriji diplomatskih srpskih odnosa. Ja nemam vremena da o tome govorim šta je to stabilokratija, a biće vremena u ovom visokom domu i da vidite čiji su izrazi, odakle ih je pokupio i koje us optužbe na račun države Srbije, predsednika i Vlade Republike Srbije, kada predsednik i Vlada ulažu sve svoje umne i fizičke sposobnosti da rešavaju jedno od najvećih i najznačajnijih problema u istoriji Srbije. Istorija zasigurno neće oprostiti Vuku Jeremiću za sve ono što je radio protiv interesa građana Srbije. Zato je, poštovani potpredsedniče, ovaj amandman veoma važan, za opšte medicinske uslove, kako se ne bi pojedini tipovi u liku Vuka Jeremića pojavljivali na političkoj sceni Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik mr Igor Bečić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Igor Bečić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani članovi Vlade, podneo sam amandman na član 1. koji glasi – ovim zakonom podstiče se sveobuhvatni razvoj Republike Srbije sa posebnim osvrtom na unapređenje zdravstvenog sistema. Veoma važno zakonsko rešenje koje u sklopu reforme zdravstva i podizanja kvaliteta zdravstvenih ustanova u koji se ulažu značajna sredstva od strane Vlade i resornog ministarstva, kao i od strane lokalnih samouprava… Možemo biti sigurni da resorno ministarstvo čini sve da podigne kvalitet zdravstvene usluge i da nabavkom savremene opreme uz ova zakonska rešenja možemo da spašavamo ljudske živote, što je u ovom trenutku najvažnije. Mi za razliku od opozicije podižemo kvalitet života građana, a oni se, pored svega onog lošeg što su činili u prošlosti i dok su bili na vlasti i u tim godinama potpuno devastirali Srbiju, danas pridružuju napadima na predsednika i Vladu. Kada u jednom danu imamo Tačija koji kaže da je jučerašnji sastanak bio najkraći u poslednjih šest godina, ali nije bilo lako razgovarati sa predsednikom Vučićem, koji smatra da je Kosovo i dalje deo Srbije, da je Kosovo ili Kačanik srce Srbije, mi opet ovde u Narodnoj skupštini imamo opoziciju koja govori u korist ovakvih izjava, koja govori u korist ljudi koji žele Srbiju na kolenima, pa gospodin Obradović kaže da je očigledno da se predsednik Vučić, kako bi sačuvao vlast, obavezao da potpiše pravno obavezujući Sporazum sa Prištinom, pa imamo Đorđa Vukadinovića koji je rekao da Skupština nema informacije o razgovorima koje Vučić vodi u Briselu, pa gospođa Tatjana Macura da predsednik Srbije treba da podnese izveštaj o čemu se pregovara. Svi u glas podršku predsedniku samozvanog Kosova, koji s druge strane jasno kaže da predsednik Vučić ima jasan stav koji je i stav građana Srbije. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Koleginice Radeta, izvolite, po amandmanu.
Mi smo takođe pominjali Kosovo i Metohiju u raspravi u okviru ove rasprave, ali smo pre svega pominjali „žutu kuću“ i trgovinu organima. Naravno, nemamo nikada protiv da se tema proširi na sve što je aktuelno u Srbiji. Mi vapimo za tim da imamo takve sednice gde narodni poslanik može da kaže sve što misli da treba da kaže. Zato sada u ime poslaničke grupe SRS kažem ono što mislimo da je jako važno, a vezano je za Kosovo za Metohiju, vezano je za pregovore, vezano je za ovo što Vučić svaki put kada se vrati sa pregovora priča šta se tamo nešto strašno pričalo, najnapornije, najteže, ali mi nikada još nismo saznali šta se konkretno pričalo i šta je konkretno dogovoreno. Da li će doći do tog pravno obavezujućeg sporazuma? Mi srpski radikali mislimo ne sme nikako. Zato što taj pravno obavezujući sporazum, šta god to bilo, je sasvim sigurno nešto što će biti nož u leđa državi Srbiji, što bi bilo nož u leđa državi Srbiji i Srbima sa KiM. Takođe, neko ovde malopre kaže zbog gledalaca, kao da smo mi Narodno pozorištte, ne, nego zbog javnosti, želimo da skrenemo pažnju da na vreme građani Srbije shvate da ne padnu slučajno pod uticaj i da ne prihvate eventualni referendum vezano za status KiM. Status KiM je utvrđen Ustavom Republike Srbije i niko nema pravo da ga menja i niko nema pravo da nudi nekakvo drugo i drugačije rešenje. Obmana je svaki referendum, zato što se referendumom zapravo potvrđuje volja vlasti. U referendumu, u sprovođenju, u pripremama itd, učestvuje isključivo vlast, ne i opozicija. Zato mi upozoravamo građane da naivno ne nasednu na priču da treba da se održi referendum vezano za status KiM. Što se tiče zakona o kojima danas govorimo, to ćemo koristiti vreme kada dođemo po amandmanima.
Zahvaljujem. Kolega Bečiću, želite po amandmanu? Izvolite.
Hteo sam samo da ponovim ono što sam rekao i smatram da je važno ono što sam govorio. Citiram izjavu koja je rečena – jučerašnji sastanak je bio najkraći u poslednjih šest godina, ali nije bilo lako razgovarati sa predsednikom Vučićem koji smatra da je Kosovo i dalje deo Srbije, da je Kosovo ili Kačanik srce Srbije. Zahvaljujem se.
Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akta iz dnevnog reda ove sednice. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik dr LJubica Mrdaković Todorović. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica dr LJubica Mrdaković Todorović. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Poštovani gospodine ministre, predloženi zakoni su znak da smo mi kao društvo spremni da pokažemo najviši stepen humanosti, ali i znak da smo kao društvo spremni da prihvatimo nešto što je normalan terapijski postupak u medicini svuda u svetu. Naravno, mi svi zdravstveni radnici radićemo sa našim pacijentima, posebno izabrani lekari, na promociji zaveštanja organa. U jučerašnjoj diskusiji moglo se čuti od pojedinih opozicionih poslanika negativnih konotacija na vaš rad i na rad Ministarstva zdravlja, što apsolutno nije tačno i ne odgovara činjenicama, a to kod određenih stvara ljubomoru, zavist, pa čak i mržnju, ali to je već njihov problem. Niko ne može da ospori postojanje novog Kliničkog centra u Nišu, jer postoji. Niko ne može da ospori nabavku i početak rada novih šest linearnih akceleratora. Niko ne može da ospori primenu elektronskih recepata i implementaciju integrisanog zdravstvenog informacionog sistema. Niko ne može da ospori izgradnju savremenog Centra za iks nož u Kliničkom centru Srbije. Niko ne može da ospori besplatne preventivne preglede za građane. Pregledano je više od 170 hiljada građana za devet dana akcije i takva vrsta pregleda nastaviće se i u budućnosti. Da bih podsetila pojedine naše poslanike, koji očigledno nisu upućeni, sa rezultatima rada Ministarstva zdravlja, a na čijem ste vi čelu, retrogradno od 2015. godine ću pomenuti rezultate rada Ministarstva kojim vi rukovodite. Htela sam da kažem da dosta dugo godina radim u zdravstvenom sistemu i promenili su se mnogi ministri. Šta pamtim iz perioda ministrovanja nekih od njih? Nedostatak osnovnih sredstava za rad. Na primer, nedostatak sterilnih rukavica, pa smo taj papir od sterilnih rukavica stavljali kao podmetač za preglede, umesto kompresa; nedostatak konca, kedguda, vajkrila; nedostatak anestetičkih sredstava, gela za ultrazvučni pregled trudnica i ginekoloških pacijenata, a o krupnijim sredstvima za rad da i ne govorim, nego kako kažu naši stari ljudi – bilo, ne ponovilo se više. Što se tiče rezultata rada Ministarstva zdravlja od 2015. godine, počeću sa tom godinom, u 2015. godini obavljena je prva operacija gama nožem u Srbiji u Nacionalnom gama centru u Kliničkom centru Srbije. Ministarstvo zdravlja Republike Srbije je uvelo u rad ustanova primarnog nivoa zdravstvene zaštite posebne savetovališne jedinice za pacijente koji boluju od šećerne bolesti tzv. savetovališta za dijabetes. U okviru obnavljanja savetovališta pokrenut je pilot projekat za dijabetes u dva doma zdravlja u Čačku i Beogradu na Savskom vencu, a pod pokroviteljstvom Republičke stručne komisije za dijabetes i Ministarstva zdravlja sa primarnim ciljem uvida u kontrolu dijabetesa kod reprezentativnog uzorka pacijenata sa dijabetesom tipa dva, koji se već nalaze na oralnoj terapiji. Vanbolničko porodilište u 2015. godini, Doma zdravlja Preševo počelo je sa radom. Opremanje porodilišta obezbedila je Misija EU u Srbiji, a Ministarstvo zdravlja uradilo je proširenje kadrovskog plana i omogućilo raspisivanje konkursa za zapošljavanje dva ginekologa i 10 babica i medicinskih sestara. Otvoreno je savetovalište za dijabetes u Domu zdravlja Niš, u mojoj matičnoj zdravstvenoj ustanovi, koje je formirano na predlog ministra zdravlja i Republičke stručne komisije za prevenciju i kontrolu šećerne bolesti. Kompanija „Nektar“ donirala je 26 miliona dinara ginekološko-akušerskoj klinici „Narodni front“ za obnovu i adaptaciju dela drugog sprata klinike, kako bi se prošilo Odeljenje za vantelesnu oplodnju. Država je u 2015. godini izdvojila 334 miliona za lečenje retkih bolesti. Kraljevačka bolnica je u 2015. godini pustila u rad magnetnu rezonancu koju je kraljevačkoj bolnici poklonio donator iz Kanade. Za godinu dana rada u 2015. godini, Fond za lečenje dece od retkih bolesti, 23 pacijenta poslato je na lečenje u inostranstvo, a potrošeno je oko 60 miliona dinara i 140.000 evra. Domu zdravlja u Svilajncu uručena je pomoć Japana kroz medicinske aparate, kao što su rendgen, ultrazvuk, EKG, CTG, inhalator vredne 71.750 evra. Dom zdravlja u Šidu bogatiji je za mobilnu ambulantu koju im je donirao populacioni fond UN, a reč je o mobilnoj ambulanti za ginekološko-akušersku praksu, odnosno vozilu koje je neophodno u hitnim slučajevima. Pored toga, doniran je i mobilni ultrazvučni aparat za ginekološku dijagnostiku, medicinski sto za ginekološke preglede i mobilni EKG. U Kliničkom centru u 2015. godini u Nišu, novom kliničkom centru je prvi put urađena operacija mehanička potpora leve komore srca. O rezultatima vašeg rada i rada Ministarstva zdravlja na čijem ste vi čelu za 2016, 2017. i 2018. godinu govoriću po sledećim predloženim amandmanima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta po amandmanu. Izvolite.
Kada narodni poslanik koji je predstavnik vlasti kaže da poslanici koji su protiv Predloga zakona zapravo ne znaju šta radi ministarstvo. Ne, situacija je potpuno suprotna. Kada ste vlast onda kada negde odete, onda vas svi hvale da bi tu ostali, da bi bili ušuškani, a kada ste opozicija onda imate sve moguće podatke, a pogotovo kada ste SRS. Vi znate ko sve, odnosno ne znate ko, ali znate kakve sve podatke mi dobijamo. Tako da pustite tu priču da vi znate sve. Ne znam šta je htela koleginica kada je rekla da će se sad retrogradno da se osvrne na rad ministra Lončara, ja sam mislila da hoće nešto retroaktivno da govori o stanju u zdravstvu. Pa je onda, između ostalog, pomenula kako devedesetih godina nije imala sterilne rukavice kao lekar i ne znam šta joj je još falilo. Da, to je bilo vreme kada smo bili pod sankcijama. To je bilo vreme bombardovanja i odgovor zašto tada nije imala rukavice koleginici bi mogao da da Toni Bler, savetnik predsednika. Hvala.
Koleginice, da li želite repliku? Izvolite.
U svom izlaganju uopšte ni jednog trenutka nisam pomenula devedesete godine, nego sam rekla da 30 godina radim u zdravstvu i da se za taj vremenski period promenilo mnogo ministara i da pamtim vremena u vreme ministrovanja pojedinih od njih, kada nismo imali određena sredstva za rad, a želela sam, naravno, da istaknem činjenice vezane za rad Ministarstva zdravlja od 2015. godine pa do današnjih dana. Ne vidim ništa loše u tome. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Marko Parezanović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marko Parezanović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministre, poštovane kolege, poštovani građani, pred nama je jedan izuzetno važan zakon, Zakon o ljudskim ćelijama i tkivima, oblast koja nudi velike mogućnosti za lečenje i zbog toga je potrebno da bude na jedan jasan i precizan način novim zakonom definisan sa osnovnim ciljem da se poveća dostupnost zdravstvene zaštite svakom pacijentu i sa druge strane da se poveća svest građana o značaju davalaštva, o značaju davanja i doniranja. Da bi ta svest bila na višem nivou, naravno, potrebno je da postoji i veće poverenje između građana i zdravstvenih institucija. Poverenje se, između ostalog, gradi kvalitetnim zakonima i kvalitetnom primenom zakona. Prirodno je da ljudi sumnjaju, ali ono što je mnogo veći problem je što se u poslednje vreme pojavio jedan veliki broj javnih ličnosti i političara koji rade negativnu kampanju prema zdravstvu u Srbiji, kreiraju različite teorije zavere, različite paranoje, a najčešće se radi o šarlatanima i neznalicama koje nikada nisu prošli pored medicinskog fakulteta, a kamoli da nešto o medicini znaju. Tako imamo situaciju da ljudi koji su vakcinisali svoju decu sada govore građanima da oni to ne treba da čine i bore se protiv vakcinacije, i optužuju državu Srbiju da se za vakcinaciju ne bori da bi zaštitila zdravlje svoje nacije, već eto da bi negde neko nešto zaradio. Onda kada imamo situaciju da u 21 veku neko dete umre od morbila, onda ih nema nigde. U prethodnih nekoliko dana zaista smo svašta mogli da čujemo tokom zasedanja Narodne skupštine, pa i do toga da će neko da otima građane Srbije, da ih ubija, da prodaje njihove organe i ne znam šta sve ne. Između ostalog čuo sam i jednu izjavu kolege Boška Obradovića koji je rekao, inače radi se o velikom stručnjaku koji se u sve razume, od ekonomije, privrede, pravosuđa, zdravstva, veliki stručnjak koji u svojoj radnoj knjižici ima upisanih šest godina radnog staža u gradskoj biblioteci, da građani Srbije danas ne veruju zdravstvenim institucijama zato što je negde neko pre 40 lili 50 godina ukrao neku bebu. Pa mu ni to nije bilo dosta, već je direktno optužio nas i rekao – vi ste ukrali bebu. Prosto mi je neverovatno da je moguće da se neko služi takvim rečima zarad skupljanja nekih političkih poena. Takođe, rekao je i da mladi odlaze iz Srbije jer samo članovi SNS mogu da dobiju posao. Poštovani ministre, u vašem resoru u domu zdravlja u Čačku zaposlena je snaja Boška Obradovića, supruga njegovog rođenog brata. Zaposlena je 2014. godine, a 2017. godine je dobila specijalizaciju. Dakle, ne član SNS, već član najuže porodice Boška Obradovića i na tom primeru vidite kakve su to velike laži i postavlja se pitanje ako je neko sposoban da slaže na tako lako poverljivom pitanju, kako možemo bilo šta drugo da mu verujemo. Postoje i neki pozitivni primeri. Pre svega mislim na kolege narodne poslanike iz struke, lekare koji su ceo život posvetili učenju, posvetili pomaganju građanima i tu mislim i na kolege iz vladajuće većine, ali i na neki kolege iz opozicije koje su na veoma korektan način branili ne samo zdravstvene ustanove u kojima rade, nego pre svega branili struku i na jedan odgovoran način govorili o veoma važnoj temi. Ono što hoću da kažem, poštovani ministre, u svoje ime, a siguran sam i u ime gradske uprave grada Čačka jeste da smo u prethodne dve, tri godine imali zaista izuzetnu saradnju i da smo napravili velike pomake. Otvorili smo angiosalu, renovirali smo porodilište, preko milion evra investicija smo imali. Čekaju nas i novi projekti. Veliki broj novih radnih mesta i za medicinske sestre i za lekare i lekare. Veliki broj novih specijalizacija. Do kraja godine biće odobrena i nova radna mesta za lekare, što je nama posebno važno jer smo obećali građanima Čačka da ćemo u narednom periodu zaposliti sve nezaposlene lekare sa evidencije Službe za zapošljavanje, bez obzira na to da li su članovi neke stranke ili ne. Veliki posao nas čeka i želim da se zahvalim na toj veoma kvalitetnoj saradnji koju smo imali. Još jednom na kraju želim da kažem da ću bez razmišljanja nedvosmisleno podržati ovaj veoma važan i dobar zakon. Hvala. (Dragan Vesović: Replika.)
Pominjanje predsednika poslaničke grupe. Kao zamenik predsednika poslaničke grupe imate osnova. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Ja sedim ovde od jutros i slušam stvari koje nemaju baš ni veze sa zakonom, ali slobodna interpretacija narodnih poslanika nije mi nikada smetala. Smeta mi kada se prozivaju ljudi koji nisu u sali… (Poslanici SNS dobacuju.) Slobodno, gospodo, ima vas više nego što sam ja sam, ja mogu da izdržim, slobodno. Dakle, ako Boško Obradović, predsednik i šef moje poslaničke grupe nije tu, a cenjeni kolega koji je govorio pre mene je iz istog grada, ja mogu da shvatim da su u pitanju njihovi gradski sukobi. Mogu da postavim i pitanje, ja ne znam a i ne sumnjam da je tako, a i ako je tako ne vidim da je loše, ako je snaja gospodina Boška Obradovića dobila specijalizaciju, biće da je završila medicinski fakultet i mislim da je u interesu svih u ovoj državi da imamo više stručnih kadrova. To nekom smeta. Ali, vidite, kolega koji je govorio pre mene je rekao: „Mi ćemo zaposliti sve doktore“. Dakle, opet će biti da ste to vi. Prava rečenica bi bila – stvorićemo uslove da se svi doktori, bez obzira na političku pripadnost, zaposle. To bi čuli od mene, ovo čujemo sa druge strane, pa možda zato izbijaju ti sukobi. Hvala, gospodine predsedavajući.
Zahvaljujem, kolega Vesoviću. Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar.
Mislim da nema nikakvog razloga da se vodi ovakva polemika. Ako do sada nije dokazano ko se i kako se zapošljava u zdravstvu, onda stvarno. Moram prvo da vas podsetim na jednu stvar, da smo zatekli sistem gde se uopšte nije išlo na konkurs. LJudi su se zapošljavali tako što su dobili ugovor i samo su se pojavili na poslu i predstavljeni kao da su oni novi radnici, a kamoli da su prošli, da su nešto volontirali, da su videli, da se neko upoznao sa njima, ili bilo šta. A sada, čujem povremeno, ne stalno, ali povremeno čujem kao nešto – neko partijsko zapošljavanje, ali, to se toliko retko čuje, a i nisam čuo još ni jedan jedini primer negde da je neko nekog zaposlio partijski. Znači, apsolutno se zna kako se zapošljava, da se ide na konkurs, da se zapošljavaju najbolji. Izvinite, molim vas, zašto neko pre nas nije zaposlio bar pet najboljih studenata, odnosno lekara koji su završili sa najboljom ocenom, a svima su bila puna usta – trebamo da vodimo računa o toj deci, to je naša budućnost, oni to zaslužuju, itd. Svima su bila puna usta, a niko nikad jednog nije zaposlio tako. Nikad niko. A ne da ih je zaposlila ova država, nego im je dala posao, dala im je specijalizaciju i dala im je doktorske studije, sve besplatno. Znači, država im sve to plaća. Izvinite molim vas. Kolika je to razlika između onog zapošljavanja bez ikakvog konkursa, bez ičega, padanje sa neba, po tarifama, znamo kako se naplaćivalo, da li je član stranke, nije član stranke i ostalo, i sad imate jedan transparentan postupak – ide konkurs, ima komisija, razmatraju se najbolji kandidati i radi se na tome.
Zahvaljujem, ministre. Kolega Parezanoviću, imate osnova za repliku, ali kolega Atlagić je ukazao na povredu Poslovnika. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, pozivam se na član 107. – dostojanstvo Narodne skupštine, jer je prethodni govornik uvredio sve narodne poslanike, ove koji su sada u sali, jer je rekao da nije pošteno da se govori o poslanicima koji nisu u sali. Ja ga podsećam, a on bi trebalo da zna, da je i on danas došao na kaficu unazad sat i po vremena, da se zapita zašto nema Boška Obradovića i poslanika s one strane svakodnevno, neka pogleda karticu i gore statistiku pa će videti koliko ih nema. Da li se možda on, kao narodni poslanik, nije upitao zašto nema Saše Radulovića mesecima, a prekjuče je došao? Zašto nema Nenada Čanka, zvanog gicoje, mesecima? Zašto nema Čedomira Jovanovića, zvanog šmrkač, mesecima? Saše Radulovića, kralja stečaja? I da ne nabrajam dalje. Gospodo, da imate programe i ideje, ovde ih moramo sučeliti, morate doći ovde, a ne ustajati u 12 sati, doći ovde na kaficu u četiri posle podne, iskritikovati nas ovde, a i ne pročitaju većina ovde, složićete se, pošto ste medicinske struke, zakon, i onda im je svako kriv. Za poslanika treba da se radi non-stop. To vi znate, i vi i ja i bilo ko drugi, ako čitamo materijale i pripremamo se. Najteže je raditi. Oko toga se ovde radi, oko rada i nerada. Nikada više Srbija neće doći u period bivšeg sistema, kada se ništa nije radilo, otvoreno kažem, nego pljačkaškom privatizacijom uništavala država i nacija. Građani Srbije su to prepoznali i poslali ih u političku prošlost, da ne kažem smetlište političke istorije. Hvala.
Kolega Vesoviću, nemoguće je da dobijete repliku na povredu Poslovnika. Pre vas pravo na repliku ima kolega Parezanović, a ja shodno Poslovniku o radu, moram najpre da pružim odgovor profesoru Atlagiću. Profesore Atlagiću, ne mislim da sam kao predsedavajući povredio navedeni član Poslovnika. Najpre, nemoguće je da predvidim o čemu će narodni poslanici govoriti. Na meni je da im omogućim i da im dozvolim da govore. Sa druge strane, nemoguće je da evidentiram prisustvo i da omogućim prisustvo svih narodnih poslanika, to je odgovornost poslanika, pre svega, i prema Narodnoj skupštini i prema građanima Srbije, a voleo bih zaista da to svi zajedno uredimo Poslovnikom o radu Narodne skupštine. Na meni je da vas pitam da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o ukazanoj povredi Poslovnika? (Ne) Zahvaljujem, profesore Atlagiću. Pravo na repliku, narodni poslanik Marko Parezanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, ja stvarno mislim da nije moja krivica ako neki narodni poslanici ne dolaze na svoj posao i na svoje radno mesto, pogotovo ako se radi o narodnim poslanicima koji su tu samo kada treba da održe govor, da napadaju sve redom, bez obzira da li su ti drugi ljudi prisutni, a onda kada treba da im se odgovori, onda oni negde odu. Ja zaista mislim da ne postoji nikakav gradski sukob između mene i gospodina Boška Obradovića. Ja sam isključivo rekao istinu. Da li je normalno da neko ko je završio medicinski fakultet dobije posao u zdravstvu i specijalizaciju? Naravno da je normalno i baš zato je i snaja gospodina Boška Obradovića i dobila posao i specijalizaciju. A ono što nije normalno i nije korektno jeste da čovek kome je član najuže porodice zaposlen u vreme SNS izjavi da niko u Srbiji ne može dobiti posao ako nije član stranke, član SNS. Dakle, to je notorna laž i to čak ni kolega iz Dveri ne može da ospori. To je primer jedne populističke politike, to je primer nekulture i moja obaveza je bila da ukažem na to, obzirom da sam iz grada Čačka i da poznajem neke okolnosti. Ne mislim da sam bilo šta loše rekao i da sam bilo koga uvredio, isključivo sam rekao nešto što je notorna istina. Hvala.
Hvala, kolega. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vera Jovanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Vera Jovanović, izvolite.
Poštovani predsedavajući, ministre Lončar sa saradnicima, kolege poslanici, ne mogu da se ne osvrnem na sve diskusije koje traju ovih dana, a koje su, da tako kažem, upućene i na ovaj zakon za koji mislim da je pravo rešenje u trenutku kad ne samo idemo ka EU, nego uopšte, za dobrobit građana Srbije. Moram da kažem, da se ne bih ponavljala, moje kolege su mnogo toga dobrog rekle šta je urađeno u ovom prethodnom periodu, ja samo molim moje kolege preko puta da se vrate na period 2012. godine i da naprave uporedne podatke sa današnjom situacijom u zdravstvu. E, onda neka kažu da li je nešto urađeno i koliko je urađeno i koliko je Vlada Srbije, na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem i ministrom Lončarom, jer pričamo o ovim zakonima, uradila u prethodnom periodu. Sada ću preći na moj amandman i da kažem da se u okviru ovog Devetog vanrednog zasedanja našao i zakon o ljudskim ćelijama i tkivima. Ovaj zakon je bitan za kvalitetniji život i zdravlje građana Srbije, tj. onih građana kojima još samo transplantacija može da pomogne. Transplantacija ili presađivanje predstavlja zamenu nefunkcionalnog organa putem hirurške intervencije. Ovih dana Klinika za hematologiju VMA uradila je stotu transplantaciju matičnih ćelija koštane srži, takozvane alogene transplantacije uzetih od davalaca koji nisu srodnici pacijenata. Ovakve vrste, u ovoj ustanovi, rade se od januara 2013. godine, od momenta kada je Srbija postala članica Internacionalnog registra davalaca. Alogena transplantacija znači postupak kojem se koštana srž pacijenta koji je oboleo od maligne bolesti, menja zdravim matičnim ćelijama, uzetim od druge osobe, najčešće srodnika, poput brata ili sestre, ili podudarne osobe, koja nije srodnik. Ovakva transplantacija je često i jedina mogućnost lečenja, jer odgovarajućeg davaoca u porodica ima tek svaki treći pacijent. U okviru našeg Instituta za transfuziju krvi Srbije ima registrovano oko 7.300 potencijalnih donora. Ovim zakonom i dodatnim stavom 3. člana 1, unapređuju se sve zdravstvene ustanove, a ne samo VMA, pa molim moje kolege da u danu za glasanje prihvate moj predlog. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Majkić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Stojković. Izvolite koleginice.
Zahvaljujem gospodine Marinkoviću. Uvaženi ministre Lončar sa saradnicima, drage kolege narodni poslanici, poštovani građani, u Srbiji danas više od 1.500 pacijenata čeka na transplantaciju rožnjače. Kada je reč o transplantaciji bubrega, čeka oko 3.500 pacijenata. Na transplantaciju jetre čeka 200 pacijenata, a oko 30 pacijenata čeka novo srce. Procenjuje se da zbog nedostatka organa godišnje umre 30 ljudi u Srbiji. Ni u EU, čijim propisima težimo, čijom regulativom težimo, nije najsjajnija situacija u svim zemljama članicama. U EU na organe čeka oko 30 hiljada ljudi, a svakoga dana, prema statističkim podacima, u EU umre 12 ljudi. Nasledili smo katastrofalno stanje u svim našim zdravstvenim institucijama. Vlada Republike Srbije, na čelu sa našom premijerkom, ali i naš predsednik gospodin Aleksandar Vučić, zaista je ogromne napore ulagao kako bi se izgradile zdravstvene ustanove poput Kliničkog centra u Nišu, ali i poput onih domova zdravlja i ambulanti. Sa gospodinom ministrom Lončarem, sam imala prilike da nakon 40 godina u mojoj opštini, u opštini Rakovica, znači nakon 40 godina lažnih obećanja, izneverenih očekivanja, prošle godine otvorimo jedan moderan, funkcionalan, savremen Dom zdravlja na Labudovom brdu, u opštini Rakovica. To nije samo usamljen slučaj u okviru grada Beograda, zaista je mnogo učinjeno na obnovi ustanova i zdravstvenih institucija, poput ambulanti u Kumodražu, opštini Voždovac i brojne druge, nemam dovoljno vremena da nabrojim sve ono što je dobro urađeno u Beogradu. Takođe, transplantacija bubrega, mi kao država imamo jednu zaista dobru tradiciju transplantacije. Prva transplantacija bubrega je urađena pre više od 30 godina u Srbiji. Podsetiću vas, to je uradila grupa mladih lekara Urološke klinike, koja je oformila Centar za transplantaciju bubrega. U svetu se godišnje izvede oko 65 hiljada transplantacija organa. Prošle godine u našoj zemlji, znači tokom 2017. godine, u Srbiji je urađeno 48 transplantacija bubrega od čega je samo 15 kadaveričnih, odnosno sa umrlih davaoca. Presađeno je 17 jetri i pet pacijenata je dobilo novo srce. To su podaci koji govore da moramo više raditi kada je reč o transplantaciji organa, ljudskih ćelija i tkiva. Statistički podaci govore o tome da Srbija na milion stanovnika godišnje ima manje od jednog davaoca. Podaci EU, odnosno zemalja članica EU, kažu da Hrvatska ima 12, da Nemačka ima između 15 i 20, da Austrija ima između 20 i 25, a da Španija zapravo ima najbolje svetske rezultate kada je reč o prikupljanju organa i da ima čak 35 donora na milion stanovnika, i da se u Španiji na transplantaciju organa čeka ili nekoliko nedelja ili samo nekoliko meseci. Usvajanjem novih zakona, zakona o kojima danas razgovaramo i zakon o presađivanju organa i zakonima o ljudskim ćelijama i tkivima, Srbija se približava razvijenim zemljama sveta, razvijenim zemljama EU. Ovo nije samo puko prepisivanje direktiva koje su sadržane u okviru Poglavlja 28, koje se odnose na zaštitu potrošača i zaštitu zdravlja, već mi zaista želimo da unesemo jedan novi kvalitet, nove standarde koji su nam u zemlji nedostajali. Usvajanjem novih zakona, pre svega mislim na ova dva zakona, na sistemski način će se uraditi oblast doniranja organa, rešiće se loša praksa koja je postojala u starim zakonskim rešenjima. Podsetiću vas, stari zakoni su usvojeni 2009. godine i zaista ih moramo menjati. Novim zakonom o ljudskim ćelijama i tkivima smanjićemo liste čekanja, povećaćemo, poboljšaćemo zapravo novim zakonskim predlozima i onaj deo koji se odnosi na donaciju organa i ćelije i tkiva, i približićemo se razvijenim zemljama EU kakva je Srbija oduvek težila i želela da postane. Mi kao država zaista svakoga dana radimo na poboljšanju kvaliteta zdravstva u našoj zemlji. Podsetiću vas, 2. marta ove godine, na VMA, otvorena je Očna banka. Država Srbija je uložila 13 miliona dinara u rekonstrukciju i nabavku opreme za Očnu banku na VMA. Ta Očna banka ne predstavlja samo budućnost, kada je reč o tkivima, kostima, membranama koja će se skladištiti u okviru ove institucije, znači ovo nije samo budućnost VMA, ovo je i budućnost zdravstva u Srbiji. Trinaest miliona dinara je država Srbija uložila, toliko košta samo 15 transplantacija rožnjača naših pacijenata u inostranstvu. Ove dobre vesti koje stižu iz naše VMA nisu jedine vesti, mi zaista u svih pet zdravstvenih institucija za transplantaciju matičnih ćelija svakoga dana beležimo zaista dobre rezultate, sa našim dobro obučenim kadrom i u Institutu za majku i dete u Beogradu i u Kliničkom centru Srbije, u Kliničkom centru Vojvodine i Institutu za onkologiju Vojvodine. Takođe, dobre rezultate beležimo i kada je reč o transplantaciji tkiva u dve državne klinike, u Klinici za oftamologiju, Institutu za ortopedsko-hirurške bolesti Banjica, ali i u tri privatne klinike, kao što su Specijalna bolnica „Miloš“, Specijalna bolnica „Zenit“ i Specijalna bolnica „Opticus“. Podizanjem kvaliteta i kapaciteta naših zdravstvenih ustanova u Srbiji, svakoga dana država Srbija kroz odlične rezultate pokazuje da je spremna da nastavi sa ulaganjem u ove zdravstvene ustanove, približavamo se evropskim modelima, usvajamo evropske standarde, primenjujemo sve one pozitivne primere dobre prakse kada je reč o pružanju zdravstvene zaštite građana u Evropi. Sva ta iskustva primenjujemo i ka našim pacijentima. Želim da kažem da dobra politika predsednika Aleksandra Vučića zaista pokazuje rezultate i mi smo 8. juna, ove godine, posao je našlo 100 najboljih diplomaca medicine, 100 najboljih diplomaca, 100 najboljih studenata medicinskih fakulteta u Srbiji, dobilo je priliku od države Srbije da potpiše ugovor, da nastave sa svojim usavršavanjima, da dobiju posao. To su pozitivni primeri i tako svaka odgovorna politika, svaka odgovorna država mora da se ponaša ako želi da zaštiti svoj dobro obučen kadar i ako želi da planira i razmišlja o budućnosti. Na samom kraju želim da kažem sledeće, nekada su, ministre, vi to bolje znate od mene, ja sam politikolog, vi ste lekar, nekada je jedan dan, jedan sat, jedan minut dovoljan da se spase jedan ljudski život. Ako spasimo samo jedan ljudski život, spasićemo čitavo društvo. Meni je zaista žao što se ovi zakoni nisu ranije našli na dnevnom redu jer su stara zakonska rešenja bila nedovoljno precizna. Srpska napredna stranka je tokom 2015. godine pokazala potpisivanjem u Narodnoj skupštini Republike Srbije da podržava transplantaciju organa. Svi poslanici u prethodnom sazivu SNS, velika većina, potpisala je donorsku karticu. Tako je SNS uputila i ostalim koalicionim partnerima i opoziciji neku vrstu donorskog izazova. Tada, podsetiću vas, bio je jedan drugi izazov, ledeni izazov, gde su se polivali hladnom vodom, ledenom vodom, tako se slikali i od toga pravili selfije. Mi smo pokazali da vodimo računa i da brinemo o zdravlju građana Republike Srbije, pacijenata koji žive u ovoj zemlji. Srbija je juče, u medijima sam saznala informaciju, proglašena za svetskog lidera već drugu godinu za redom kada je reč o kreiranju novih radnih mesta i kroz projekte direktnih stranih ulaganja. To je na osnovu izveštaja IBM Global Location trendu koji je objavljen za 2017. godinu. Srbija je na šestom mestu u Evropskoj uniji i na 15. mestu u svetu. Želim da Srbija i znam da Srbija zaista ima potencijale i kada je reč o našim banjskim lečilištima i kada je reč o dobro obrazovanom kadru, naučno-istraživačkim radnicima, ja sam zaista sigurna da mi možemo i hoćemo i želimo da svakoga dana pomeramo granice, pomeramo barijere i kada je reč o zdravlju naših građana i kada je reč o celokupnom zdravstvu u Srbiji. Molim vas da svakog dana rušimo one stereotipe i predrasude koje postoje i kod naših građana i kog naših pacijenata i kod možda i ponekih zdravstvenih radnika i da imamo one pozitivne kampanje koje će dovesti do toga da proširimo svest kada je reč o doniranju organa, tkiva i ćelija u našoj zemlji. Ja vam se zahvaljujem.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik prim. dr Vlado Babić. Da li neko želi reč? Izvolite, dr Babiću.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi gospodine ministre sa saradnicima, cenjene koleginice i kolege narodni poslanici, na osnovu člana 161. stav 1. Pravilnika Narodne skupštine Republike Srbije i na osnovu Predloga zakona o ljudskim ćelijama i tkivima koje je podnela Vlada, podnosim amandman na član 1. zakona kojem se dodaje stav 3. koji glasi: „Ovim zakonom podstiče se sveukupni razvoj Srbije sa posebnim osvrtom na poboljšanje zdravstvenog sistema“. Zakonom o ljudskim ćelijama i tkivima utvrđuju se uslovi koji su neophodni za podsticanje kvaliteta i sigurnosti u oblasti ljudskih ćelija i tkiva radi primene u humanoj populaciji. Odredbe ovog zakona odnose se i na matične ćelije hematopoeze iz periferne krvi, krvi pupčanika i kostne srži, ali odredbe ovog zakona se ne primenjuju na reproduktivne ćelije i tkiva embriona i fetusa, krvi i komponenata krvi, kao i na ćelije i tkiva koja su upotrebljena kao analogni transplantati unutar istog medicinskog postupka. Zakonom se mogu definisati i ustanove koje mogu biti banke ljudskih ćelija i tkiva. Ćelija je osnovna jedinica građe i funkcije svih živih bića, osim virusa, a skup ćelija sličnog ili istog izgleda embrionalnog porekla i funkcije naziva se tkivo. U prirodi postoje brojni organizmi koji su građeni samo od jedne ćelije, i to su tzv. jednoćelijski organizmi, u koje spadaju bakterije, praživotinje, neke alge i gljive, a sa druge strane postoje i višećelijski organizmi koji mogu imati i više miliona ćelija. Osim toga, neophodno je definisati i registar davalaca matičnih ćelija hematopoeze iz periferne krvi, krvi pupčanika i kostne srži kojim će se omogućiti pronalaženje nesrodnih davalaca i time obezbediti neophodne ćelije radi presađivanja. Zato se u ovoj oblasti mora uspostaviti i informacioni sistem sledivosti, sa donošenjem programa transplantacije koji mora biti jedinstven na celoj teritoriji Srbije. NJime će se jasno definisati procedure i postupci presađivanja, čime će se uvesti red i u ovu oblast zdravstva. Svaki građanin ima nedvojbeno pravo da sam odluči i da pismeni pristanak za primenu njegovih organa i tkiva putem transplantacije u humane svrhe ili pak da ostavi usmenu ili pismenu zabranu za korišćenje istih. Osim toga, njegova porodica, ukoliko se on pre nastupanja letalnog ishoda nije izjasnio, može da postupi po sopstvenom nahođenju. Može da da sigurnost za upotrebu njegovih organa i tkiva. Samim tim, stvaraju se uslovi za promociju davalaštva i podizanje svesti građana Srbije o značaju davanja uz poštovanje principa sledivosti u svrhu lečenja. Time će se unaprediti kvalitet celokupne pružene zdravstvene zaštite u skladu sa propisima Evropske unije u ovoj oblasti zdravstva. Hvala.
Hvala, dr Babiću. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Goran Pekarski. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Mićin. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Stanija Kompirović. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, a posebno dragi građani Srbije, zakon ima dobrobit za sve nas i naše društvo u celini. Napredak našeg društva ogleda se u donošenju savremenih zakona, na čemu radi Vlada, jer samo donošenjem takvih zakona kojima se prate promene koje se dešavaju u društvu znači i želja da živimo bolje i naprednije. Vlada je prepoznala razlog za donošenje Predloga zakona o ljudskim ćelijama i tkivima i potrebu da se oblast ljudskih ćelija i tkiva kod ljudi zasnuje na najvišim standardima moderne nauke i prakse, s obzirom na to da je oblast medicine koja se intenzivno razvija i nudi veliku mogućnost za lečenje, kao i da se zdravstvenim ustanovama koje obavljaju ove poslove omoguće bolji uslovi za njeno obavljanje u skladu sa savremenim dostignućima u ovoj oblasti. Prepoznato je da je oblast ljudskih ćelija i tkiva koja je do sada bila uređena Zakonom o transplantaciji ćelija i tkiva utvrđena je potreba da se poboljšaju i preciziraju uslovi, organizacija i poslovi u oblasti ćelija i tkiva za primenu kod ljudi, kao i nadzor nad ovlašćenim poslovima. Novim zakonima će se urediti oblast transplantacije ljudskih ćelija i tkiva i uslovi pod kojima će se takva obavljati, a u koju spadaju poslovi darivanja, dobijanja, testiranja, obrade, očuvanja, skladištenja, distribucije i primene ljudskih ćelija od živog ili od umrlog lica kod ljudi, pa se preciziranjem ovih uslova u ovoj oblasti definiše koje zdravstvene ustanove mogu podneti zahtev za obavljanje poslova iz oblasti ljudskih ćelija i tkiva koje mogu biti banke ljudskih tkiva, uključujući i sve uslove koje moraju da ispune da bi dobile dozvolu. Predlog zakona u ovoj oblasti doprineće bržem ostvarivanju zdravstvene zaštite u oblasti unapređenja međunarodne saradnje, uspostavljanja jedinstvenog informacionog sistema u oblasti održavanja sistema sledivosti. Zakon će pojednostaviti postupak davanja pristanka za primenu ljudskih tkiva izbegavajući nepotrebne finansijske troškove vođenja registra, pruža se mogućnost svakom punoletnom građaninu Republike Srbije da zabrani u pismenom ili usmenom obliku darivanje svojih tkiva, kao i mogućnost članova porodice da to učine u trenutku smrti, ukoliko se umrlo lice za života nije izjasnilo u vezi sa tim, a kod maloletnih lica predviđena je neophodna potreba zakonskih zastupnika ili staratelja. Pošto je značaj ovog zakona toliki za sve naše građane u velikom prioritetu, pozivam i kolege poslanike da u danu za glasanje podrže ovaj zakon, kao i Predlog zakona koji je donelo Ministarstvo zdravlja. Ističem da se moj amandman u pravcu ovog zakona razvija u pravcu razvoja Srbije i poboljšanja medicinske zaštite. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite, dr Tomić.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministri, kolege poslanici, ima tema oko kojih mislim da ne treba uopšte da se delimo kada je u pitanju donošenje zakona ni stranački, ni profesionalno, zato što bolest ne bira ljude, ni po stranačkoj pripadnosti, ni po strukovnoj, ni po klasnoj podeli, već jednostavno to je slika i prilika jednog društva koliko smo sposobni da kao država odgovorimo na izazove, pogotovo kada je u pitanju demografska slika Srbije. Ne treba da budete lekar da vidite da naša demografska slika Srbije nije dobra. Više umire nego što se rađa i upravo je veličina one političke stranke i koalicije, kada vodi jednu državu, da shvati kako treba odgovoriti na ovakve probleme u društvu. Od 2014. godine, kada je SNS i gospodin Vučić preuzeo odgovornost za vođenje državom, prvo je trebalo srediti budžet, sprovesti ekonomske reforme da biste imali uslova da jednostavno sprovedete mehanizme uz pomoću kojih ćete demografsku sliku menjati, odnosno dovesti do uslova po kojima će građani Srbije moći da kreiraju stvaraju porodice, da se više dece rađa, ali s druge strane, naći sistemska rešenja po kojima građani Srbije, koji zaista se suočavaju s najtežim bolestima, moći da jednostavno stvore uslove da se leče ovde u Srbiji i da zaista prevaziđu sve teške trenutke u svom životu zajedno sa svojim porodicama. Mislim da je ministar Lončar odgovorio o ovom izazovu u Srbiji na najbolji mogući način. U trenutku kada je preuzeo vođenje Ministarstvom zdravlja, pre svega su bile ukinute specijalizacije, do 2012. godine u proseku je bilo 550 specijalizacija godišnje, u trenutku kada je preuzeto nije ih više ni bilo od strane države, a oni koji su to hteli morali su da plaćaju iz svog džepa. U tom trenutku Srbija je imala 3.000 nezaposlenih lekara. Danas se mi borimo da svakog lekara zadržimo u Srbiji i borimo se sa time da specijalizacije godišnje raspisuju konkurs, država od 983 specijalizanata samo za prošlu godinu, to znači da sada u ovom trenutku imate oko 4.000 specijalizanata, koliko sam razumela, koji praktično nisu sproveli kompletnu specijalizaciju. To znači da taj proces je veoma dug, spor, ali predstavlja za nas alarm da ovaj ljudski resurs, kad govorimo o lekarima, medicinskom osoblju, moramo da čuvamo, zato što postoje razvijene države u Evropi koje su jednostavno napravile strategije kako će prihvatiti i asimilovati 30.000 lekara upravo zbog toga što su stare nacije kao što je i Srbija i zbog toga što su ekonomski mnogo sposobnije da prihvate lekare i da stave u svoj zdravstveni sistem u funkciju zbog toga što daju pet puta veće plate. I, to je problem ne samo zemalja zapadnog Balkana, to je problem i razvijenih evropskih država, da jednostavno svoj lekarski kadar, pa kad govorimo i o medicinskom kadru, znači o medicinskim sestrama i medicinskom osoblju, takođe moramo ljubomorno da čuvamo i da stvorimo uslove kao država da oni rade i da za svoj rad mogu na adekvatan način da žive. Ono što sam želela da kažem da mojim amandmanom stavim akcenat na medicinske ustanove upravo zbog toga što porast medicinskih ustanova prema rezultatima rada Ministarstva zdravlja danas u 2018. godini jednostavno ne može da se meri sa onim što je bilo do 2012. godine. Kada vidite da mi danas u ovoj oblasti kada je u pitanju transplantacija, pre svega na milion stanovnika imamo 15 donora, a prosek u razvijenim državama je čak 50 na milion stanovnika, onda vidite da smo mi praktično na početku uopšte ovako razvijene medicinske politike u oblasti transplantacije, ali moram vam reći da ono što su alarmantni podaci, to je da recimo za prošlu godinu od strane nekih lekara koji su davali izjave postoji npr. 700 ljudi koji čekaju na transplantaciju bubrega, a 6.000 bolesnika odlaze redovno na dijalizu. To je jedan od velikih pokazatelja da država zaista razmišlja krajnje odgovorno o tome kako će da rešava ove probleme, da naši ljudi ovu listu čekanja treba smanjiti, ali ako i pogledate koliki su troškovi za bolesnike iz budžeta Srbije, onda ćete videti da recimo za dijalizu jedan bolesnik košta državu 25.000 evra godišnje. A ukoliko imate stabilizovanog pacijenta gde je izvršena transplantacija, to košta državu 5.000 evra godišnje. Znači, pet puta su veći troškovi ukoliko ne rešavate probleme, kao što oni koji su vodili državu do 2012. godine nisu rešavali, pet puta više ste trošili za lečenje jednog pacijenta, a samim tim pokazujete da na krajnje odgovoran način budžet kojim raspolažete za lečenje građana Srbije će dati mogućnost da pet puta više građana će moći da se zaista na adekvatan način leči i rešava svoje zdravstvene probleme. Kada vidite rezultate koje smo postigli za ovih pet godina kao država i Ministarstvo zdravlja, onda sama statistika pokazuje konkretno da je preko osam milijardi dinara godišnje iz budžeta dato za rekonstrukciju, adaptaciju medicinskih ustanova, da imamo otvoren nov klinički centar, da imamo rezultate koji govore da je stavka u budžetu oko koje najviše svi govorimo, a to je tačka 25. stav 3. upravo Fond za lečenje retkih bolesti, danas čak izdvaja četiri i po milijardi dinara za lečenje ovakvih bolesti, od čega je najveći procenat dece. To govori upravo o odgovornosti Vlade Srbije i Ministarstva zdravlja da jednostavno taj fond se povećava i da je nekako postala rutina i sistemski rešeno ovakvi problemi koji su mučili Republiku Srbiji. Ono sa čime se susrećemo to je lekarski kadar, a kao što vidite po prvi put Ministarstvo zdravlja i ministar je najboljih 100 studenata sa svih medicinskih fakulteta u Srbiji na određeni način uzeo u zaštitu od strane države tako što ih je pravo sa fakulteta, praktično zaposlio u medicinske ustanove i time poslao jednu veliku poruku, da mi o našoj budućnosti moramo da razmišljamo na krajnje odgovoran način i poslao poruku svim građanima Srbije, da lečenje građana Srbije je u rukama države, jer je stvorima ambijent da ima ko o nama da brine kada budemo stari. LJudski kapital od preko 22 hiljade lekara i preko 50 hiljada lekarskog medicinskog osoblja je nešto što je resurs koji moramo zaista moramo brinemo na krajnje odgovoran način. Mislim da ovaj zakon koji danas imamo u Skupštini u stvari otvara jednu novu stranicu modernizacije zdravstva u Srbiji. Ono što smo imali prilike od naših kolega lekara da čujemo, a to je da humanost i plemenitost su jedne od osobina koje mislim da su do 2012. godine potpuno bile zaboravljene zato što su se mnogi politički faktori bavili sa samim sobom, a nisu se bavili interesima građana Srbije. Stvorili ste nadu, gospodine ministre. Stvorili ste nadu za bolesne i sigurnost za njihove porodice, da država brine o njima i onoga trenutka kada porodice nisu u mogućnosti, jednostavno da pomognu svojim najmilijima kada su bolesni. Mislim da ste se pokazali kao ozbiljni i odgovorni i vi kao ministar, što ste prepoznali sve one probleme u društvu i zbog toga, kada je nabavljen sajber nož, i kada je nabavljen gama nož, i kada su otvorene nove investicije u pogledu rekonstrukcije zdravstvenih ustanova, i kada ste dva puta više, znači, otvorili mogućnost specijalizacije lekara, i kada jednostavno ste otvorili mogućnost svima da u ovom društvu kažu šta misle o svojoj budućnosti kada je uopšte oblast zdravstva, znači, i sa stanovišta pacijenta i sa stanovišta medicinskog osoblja. Mislim da ste zaista omogućili da Srbija krene novim koracima svog razvoja, jer ona država koja ne brine o svojim građanima, na potpuno jedan sistematizovani način, kroz određena sistemska zakonska rešenja, nema načina uopšte da razmišlja o tome kako će da se razvija. Zato vam hvala što danas imamo prilike da uopšte razgovaramo o ovakvim zakonima. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Petković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Olivera Pešić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Olivera Pešić.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, Predlogom zakona o ljudskim ćelijama i tkivima se utvrđuju uslovi za postizanje kvaliteta i sigurnosti u oblasti ljudskih ćelija i tkiva za primenu kod ljudi. Takođe se utvrđuje nadzor nad sprovođenjem ovog zakona i obavljanje određenih poslova državne uprave u oblasti ljudskih ćelija i tkiva. Predlog zakona nastoji da se oblast ljudskih ćelija i tkiva kod ljudi uredi na najvišim standardima medicinske nauke. Ovo je oblast medicine koja se non stop razvija i daje ogromne mogućnosti za lečenje, ali daje i mogućnost zdravstvenim ustanovama koje ovaj posao obavljaju da imaju bolje uslove za rad u skladu sa savremenim dostignućima. Predlogom zakona je jasno definisano koje zdravstvene ustanove mogu podneti zahtev za obavljanje poslova iz oblasti ljudskih ćelija i tkiva, kao i koje mogu biti banke ljudskih tkiva, uključujući i sve uslove koje moraju da ispune da bi dobile dozvolu, jer na kraju ovaj zakon će doprineti napretku čitavog društva i ja pozivam moje uvažene kolege narodne poslanike da u danu za glasanje podržimo ovaj predlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Dragana Kostić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragana Kostić.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, narodni poslanici, građani Srbije, svakako da je zadatak Ministarstva zdravlja da permanentno unapređuje zdravstvenu zaštitu građana Srbije. Međutim, mogu čak i lokalne samouprave tu da odigraju značajnu ulogu u saradnji sa Ministarstvom zdravlja, jer oni najbolje znaju koje probleme imaju u svojim lokalnim samoupravama. Dobar primer iz prakse jeste i lokalna samouprava Sokobanja, odakle ja dolazim, s obzirom da je u 2017. godini izdvojila iz budžeta opštine 12 miliona dinara za zdravstvenu zaštitu. Od tih para, četiri miliona dinara je izdvojeno za nabavku novog sanitetskog vozila, a 2,5 miliona dinara za dodatnu nabavku lekova i ampula. Moram da kažem da je 2016. godine, kada je došla SNS u ovoj lokalnoj samoupravi na vlast, bilo pitanje dana kada će dom zdravlja biti blokiran, zato što je u sastavu doma zdravlja radila i apoteka koja je radila sa gubitkom. Žuto preduzeće nije interesovalo kako će primarnu zaštitu građani Sokobanje, ali i turisti u Sokobanji, kojih ima preko 100.000 godišnje, biti lečeni i biti zaštićeni. Zato smo mi u saradnji sa Ministarstvom zdravlja našli adekvatno rešenje, model i onda smo apoteku pripojili jednoj drugoj apotekarskoj ustanovi, a tako stavili dom zdravlja na zdrave noge i nastavili da se brinemo o zdravlju naših građana, a naročito za zdravlje turista kojih u zadnje vreme ima sve više u Sokobanji. Pored ovoga, iz lokalne samouprave izdvojili smo i 2,5 miliona dinara za dodatni kadar, s obzirom da u sezoni kod nas u Sokobanji se broj turista utrostručava u odnosu na broj stanovnika koji je tamo, tako da imamo od 15.000 do 30.000 gostiju u sezoni u jednom danu više, nego što je običan broj stanovnika. Ova sredstva su izdvojena za finansiranje, odnosno za zarade dva lekara i tri medicinske sestre, što će svakako da poboljša zdravstvene usluge u vreme turističke sezone. Otvorili smo i jednu novu seosku ambulantu, za čiju opremu IT računara i ostale IT opreme je finansirano iz lokalne samouprave. Ovo je samo početak jedne sasvim nove politike u lokalnoj samoupravi Sokobanja koja se odnosi na zdravstvenu zaštitu, jer Sokobanja pored ove primarne zdravstvene zaštite koju ima, odnosno doma zdravlja, poseduje i RH centar i poseduje specijalnu bolnicu, a o čemu ću ja naknadno pričati po sledećim amandmanima. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Jolović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Ivana Stojiljković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Manojlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Milena Turk. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milena Turk.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman na član 1. Predloga zakona o ljudskim ćelijama i tkivima kako bi se dodatno definisao ovaj član, ali i poseban akcenat stavio na segment koji se odnosi na unapređenje medicinskih usluga. S obzirom na to da se ova oblast veoma brzo i intenzivno razvija, veoma je važno da se u medicinskim ustanovama obezbede najbolji mogući uslovi koji će pratiti u korak ovaj razvoj i koji će biti u skladu sa dostignućima u ovoj oblasti. Veliki je broj pacijenata u Srbiji koji čeka na transplantaciju, za koje je ovo jedina nada za izlečenje, jedini spas. Kako u Srbiji imamo svega šest donora na milion stanovnika, jasno je da se suočavamo i sa nedostatkom organa i sa dugim listama za izlečenje. Uz fofmiranje zakonskog okvira, na čemu i danas radimo kroz raspravu u pojedinostima, veoma je važno da se obezbede i dobri uslovi u zdravstvenim ustanovama, ali i da se na adekvatan način izvrši promocija transplantacije. Veoma je važno da govorimo o krajnje humanom i plemenitom činu i da to u velikoj meri i istaknemo. Iako je reč o izuzetno osetljivoj temi i osetljivom terenu, važno je istaći one suštinski važne stvari, a to je da je sada otvoren registar evropskih davalaca koji će pružiti podatke i o bolesnim licima koji očekuju organe, ali i o dostupnim organima i da će bolesni pacijenti imati veće mogućnosti za izlečenje. Zbog toga je značajno da podignemo svest naših građana. Jedinstveni informatički sistem će omogućiti praćenje i uvod u podatke koji su to organi dostupni i koji to potencijalni pacijenti čekaju na organe, ali i praćenje toka organa od samog trenutka doniranja do momenta transplantacije. Jasno je da će biti neophodno uložiti značajna sredstva i u opremanje ustanova i u Upravu za biomedicinu i u organizaciju timova i u samu saradnju naše Uprave za transplantaciju sa ostalim upravama. Sve je ovo u interesu skraćenja liste za čekanje i u smislu izlečenja što većeg broja pacijenata. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Veljković. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Dragan Veljković.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, svaki segment društvenog života koji je prethodna vlast pokušala da uredi, uredila je na pogrešan način i na štetu građana Republike Srbije. U tom kontekstu najilustrativniji primer je upravo oblast zdravstvene zaštite. Naime, iako je Vlada Republike Srbije još 2002. godine utvrdila politiku zdravstvene zaštite, gotovo da ni jedan od proklamovanih ciljeva nije realizovan u prethodnom periodu. Razlozi za takvo produkovano negativno faktičko stanje su mnogobrojni, ali ono je pre svega rezultat neplanskog, improvizatorskog razvoja, međustranačke kadrovske kombinatorike sa ogromnom korupcijom koja je usađena u sistem zdravstvene zaštite i na žalost postala pogubni faktor uređivanja odnosa u njemu. Takva pogubna politika stvorila je gotovo nepremostivi jaz između zdravstvenih radnika i građana, a medicinske radnike bezrazložno izvela na stub srama kao korumpirane službenike, iako ogromna većina njih živi skromno od svoje zarade i ne učestvuje ni u kakvoj korupciji. Stoga je vraćanje dostojanstva medicinskoj struci i uspostavljanje novog poverenja i međusobnog uvažavanja zdravstvenih radnika i građana važan cilj nove politike aktuelne Vlade. U cilju prevazilaženja ovakvog stanja Vlada Republike Srbije kao glavni cilj nove zdravstvene politike utvrdila je očuvanje unapređenja zdravlja i kvaliteta života stanovništva Srbije i socijalno-ekonomska održivost sistema zdravstvene zaštite. To se može postići obezbeđenjem solidarnosti i jednakosti između zdravih i bolesnih, siromašnih i bogatih, starih i mladih, kao i kroz stvarnu rodnu ravnopravnost sa posebnim akcentom na posebne osetljive kategorije stanovništva, uvažavanje prava i ukazivanje na obaveze građana prema sopstvenom zdravlju. Zdravstveni sistem treba da osigura fizički, geografski i ekonomski dostupnu i pristupačnu zdravstvenu zaštitu, integrisanu kroz vertikalnu povezanosti primarnog, sekundarnog, tercijalnog nivoa i horizontalnu povezanost u sistemu u odnosu na lokalne zajednice, kvalitetnu zdravstvenu zaštitu kroz stano unapređenje kvaliteta zaštite i prava korisnika na izbor lekara i informisanost sa pravom odlučivanja pacijenta. Iako su nasleđeni ogromni problemi, a izdvajanja za zdravstvenu zaštitu nedovoljna, i sa takvim izdvajanjima aktuelna Vlada Republike Srbije je na dobrom putu da bolje uredi zdravstveni sistem, učini ga funkcionalnijem, kojim će precizirati obaveze svih institucija i pojedinaca u njemu. U tom smislu već se preduzimaju konkretne mere poput uvođenja savremenog informacionog sistema, kao što je elektronski recept, elektronski uput i drugim servisima baziranim na korišćenju savremenih komunikacionih tehnologija. U tom pravcu ide i predloženi zakon, što je dovoljan razlog da ga poslanička grupa SNS podrži u danu za glasanje. Hvala.
Hvala, kolega Veljkoviću. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Dubravka Filipovski. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Maletić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Borka Grubor. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, naše krvi deo-nekom život ceo. Zaista, ništa humanije ni uzvišenije u životu jednog čoveka ne može biti od sposobnosti darivanja bilo kakvog dobra, a pogotovo onog što nekome život znači. Pomoći bolesnom da ozdravi na bilo koji način svakog humanog čoveka čini srećnijim i zadovoljnijim, a bolesnika još više. U slučaju lečenja ljudskim ćelijama, tkivima i organima, mnogo je bolje biti davalac, nego potencijalni primalac. U životu ljudske jedinke postoji 27 puta veća šansa da primimo organ, nego da doniramo. Ovaj predlog zakona nudi pretpostavku za efikasniju alokaciju i povećanje društvenog blagostanja prihvatanjem modela pretpostavljene saglasnosti. Zakon o ljudskim ćelijama i tkivima zasniva se na najvišim standardima medicinske nauke i prakse, s obzirom na to da je oblast medicine koja se intenzivno razvija i nudi velike mogućnosti za lečenje, kao i da se zdravstvenim ustanovama koje obavljaju ove poslove omoguće bolji uslovi za njihovo obavljanje u skladu sa savremenim dostignućima u ovoj oblasti. Da bi loznička bolnica podigla kvalitet usluga na viši nivo od dosadašnjeg, ja se u ime pacijenata i svih građana Podrinja, Loznice, Krupnja, Malog Zvornika, LJubovije, i okoline, zahvaljujem Ministarstvu zdravlja na razumevanju i obećanju za nabavku neophodne opreme za dijagnostiku najtežih patoloških stanja, a to je skener. Aparat nam je neophodan, jer su potrebe za ovakvim pregledima, nažalost, svakim danom sve veće. Ako vam predočim informaciju da samo na prevoz pacijenata u druge ustanove na CT preglede na godišnjem nivou loznička bolnica potroši toliko novca da bi se mogao kupiti aparat skromnijih karakteristika, onda je logična opravdanost nabavke istog. Radiološka služba Opšte bolnice u Loznici ima odličan kadar, ali nam nedostaje oprema. Zahvaljujem, ministru na podršci i razumevanju.
Hvala. Reč ima ministar, dr Zlatibor Lončar. Izvolite ministre.
Što se tiče CT, odnosno skenera, on je u realizaciji, mislim da pred kraj godine će to biti u finalnoj fazi. Druga stvar, mislim da je u bolnicu u Loznici dosta uloženo, ali nastaviće se sa ulaganjem, tako da je to nešto što će sigurno ići.
Hvala ministre. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Dalibor Radičević. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, kolega Radičeviću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege, podneo sam amandman na član 1. Predloga zakona sa željom da dodatno preciziram zakon i da ukažem na potrebu da se zdravstvo unapredi. Mnogo je vremena prošlo da se u zdravstvo nije ulagalo gotovo ništa. Zgrade su oronule, dotrajala oprema, davno prevaziđena. Na moje veliko zadovoljstvo moram da pohvalim ministra i njegove saradnike, uvideli su problem i krenuli da ga rešavaju i to prilično uspešno. To mogu da objasnim i na primeru iz Aleksinca. Opšta bolnica u Aleksincu je dobila novo porodilište davne 1976. godine. Trebalo je da prođe 43 godine pa da porodilište ponovo bude u potpunosti funkcionalno. U periodu od 1976. godine do danas gotovo da se nije uopšte ulagalo u zaradu i opremu. Bilo koja ozbiljnija intervencija nije se radila u Aleksincu, već su pacijentkinje transportovane na Niš i to ne zato što u Aleksincu nismo imali stručne kadrove, naprotiv, imamo izvanredne lekare, već zato što nisu imali osnovne uslove za rad. Sada kada je uloženo oko 55 miliona dinara, mogu da kažem da su stvoreni mnogo komforniji uslovi za porođaj i oporavak, što do sada nije bio slučaj. Svaka soba ima svoje kupatilo, kupljeni su novi aparati i konačno porodilje u Aleksincu imaju sve uslove za normalan porođaj a i lekari normalne uslove za rad. Na ovaj način su se uslovi u našim porodilištima približili standardima koje imaju razvijene zemlje. Hvala.
Hvala kolega Radičeviću. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Maja Mačužić Puzić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Jović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Sonja Vlahović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite koleginice.
Zahvaljujem poštovani predsedavajući. Uvaženi ministre Lončar, zakone koje ste predstavili su od životne važnosti jer njihovom primenom u medicinskoj praksi naši zdravstveni radnici spašavaju živote naših građana. Predlogom zakona o ljudskim ćelijama i tkivima utvrđuju se uslovi za postizanje kvaliteta i sigurnosti u oblasti ljudskih ćelija i tkiva za primenu kod ljudi. Ovim zakonom će se urediti na najvišim standardima medicinske nauke i prakse, s obzirom na to da je reč o oblasti medicine koja se intenzivno razvijala i nudi lepše, velike mogućnosti za lečenje, kao i da se zdravstvenim ustanovama koje obavljaju ove poslove omoguće bolji uslovi za njeno obavljanje, u skladu sa savremenim dostignućima u ovoj oblasti. Jasnim definisanjem i preciziranjem uslova u ovoj oblasti u pogledu obavljanja poslova, prostora, opreme i kadra ostala bi za nas dugogodišnja loša praksa. Čuli smo od našeg kolege Bojanića njegovo lično iskustvo koje život znači, ali donošenjem ovog novog zakona neće biti više takvih. Želela bih da napomenem i istaknem da je Srbija pristupila trećem evropskom zdravstvenom programu 2014. – 2020. godine čime je sa Norveškom, Islandom i državama članicama EU obezbedila pristup fondu od 446 miliona evra. Radi se o besplatnoj pomoći uz učešće aplikanata od 40% u odnosu na vrednost projekata. Srbija je prva zemlja koja nije članica EU i prva zemlja u regionu koja je pristupila ovom programu. Predsednik Srbije, Aleksandar Vučić, dodelio je ugovore o zaposlenju za nekoliko od ukupno 100 najboljih diplomaca Medicinskog fakulteta u Srbiji i najavio je da će svakih šest meseci država tražiti novih 50 najboljih diplomaca, omogućavajući im i specijalizaciju, doktorske studije, što je najbolji način ulaganja u zdravstvo. Hvala.
Hvala koleginice Vlahović. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Radmilo Kostić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Studenka Kovačević. Izvolite koleginice Kovačević.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, kada govorimo o oporavku zdravstvene zaštite neizostavno je govoriti i o uslovima u kojima se zdravstvena zaštita pruža. Zahvaljujući zalaganju Ministarstvu zdravlja i ministru Lončaru, Opšta bolnica u Boru biće uskoro rekonstruisana. Kao i u većini objekata ove namene u Srbiji, ni u ovu bolnicu se nije ulagalo decenijama unazad, s toga su pacijenti s pravom nekada i negodovali, ali kako se sve u Srbiji polako oporavlja, tako su i u zdravstvenim ustanovama vidljivi rezultati dobre ekonomske politike. Opština Bor će izraditi projekat rekonstrukcije Opšte bolnice u Boru, a ova rekonstrukcija podrazumeva uređenje 34 hiljade kvadratnih metara ove zdravstvene ustanove. Ovim projektom će se konkurisati kod Kancelarije za javna ulaganja Republike Srbije. Prvi put će u izradi ovog projekta učestvovati i sanitarna inspekcija kako ne bi došlo do bilo kakvih nedostataka u toku izrade projekta i kako bi se ispunili svi zakonom propisani uslovi. Sve ovo što sam navela govori u prilog tezi da Vlada Srbije sprovodi odgovornu politiku u svim svojim segmentima, a to se naročito ogleda u zdravstvu koje je bilo najzapuštenije, imajući u vidu koliko je to ranije, odnosno u kolikoj meri je to ranije bilo prepušteno samo sebi. Sve u svemu, jedna dobra vest za građane Bora i zahvaljujem se ovom prilikom ministru Lončaru.
Hvala, koleginice Kovačević. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Duško Tarbuk. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Duško Tarbuk. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre Lončar sa svojim saradnicima, uvaženi građani Srbije. razlog za donošenje novog Zakona o ljudskim ćelijama i tkivima ogledaju se u potrebi da se oblast primene ljudskih ćelija i tkiva kod ljudi zasnuje na najvišim standardima medicine, nauke i prakse. S obzirom da je reč o oblasti medicine koja intenzivno razvija i nudi velike mogućnosti lečenja, kao i da se u zdravstvenim ustanovama koje obavljaju poslove omoguće bolji uslovi za njeno obavljanje, u skladu sa savremenim dostignućima u ovoj oblasti. Nakon nekoliko godina primene važećeg Zakona, koji je obuhvatao i oblast ljudskih ćelija i tkiva, utvrđene su jasne potrebe da se poboljšaju i preciziraj uslovi organizacije i poslova u oblasti ćelija i tkiva za primenu kod ljudi, kao i nadzor na obavljanju poslova u ovoj oblasti na teritoriji Republike Srbije. Važećim zakonom nisu precizirani uslovi pod kojima su se poslovi u oblasti ljudskih ćelija i tkiva obavljali, gde spadaju poslovi darivanja, dobijanja, testiranja, obrade, očuvanja, skladištenja, distribucije i primene ljudskih ćelija i tkiva kod živih ili umrlih ljudi. Jedna od mana važećeg zakona je bilo to što nisu bile jasno definisane ustanove koje bi mogle da bude banke ljudskih tkiva, a zbog čega nije ni došlo do njihovih formiranja. Sa donošenjem novog Zakona o ljudskim ćelijama i tkivima značajno se menja, tako da se definiše koje zdravstvene ustanove mogu da podnesu zahtev za obavljanje uslova u ovoj oblasti i koji uslovi kod koje banke ljudskih tkiva treba da ispunjava. Ovaj zakon je, po meni, iskorak u našoj medicini i mislim, kada bude zaživeo u punom kapacitetu, da će pomoći mnogim ljudima koji imaju zdravstvenu potrebu. Gospodine Lončar vama i vašem timu čestitam, jer ste vi uneli nadu u naše zdravstvo i sve one stvari koje sad ne spominjemo, od sajber noža do Kliničkog centra u Nišu, do studenata koji su najbolje završili svoje fakultete da postanu doktori. Mislim da ste nam dali nadu i na tome vam puno hvala. Moje kolege pozivam u Danu za glasanje da podrže ovaj zakon. Naravno, ako budete imali snage i vremena i moj amandman. Zahvaljujem.
Hvala kolega Tarbuk. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Stanislava Janošević. Da li neko želi reč? Izvolite, koleginice.
Hvala, predsedavajući. Višestruki su pozitivni efekti koji će sa sobom nositi rezultati primene zakona koji su pred nama, iako nam je dobro poznata parola da krv život znači, čime mi razvijamo svest kod ljudi da je neophodno davati i dobrovoljno davati krv, mnogi se nerado odazivaju tim pozivima, da li zato što nisu bili sa druge strane da im je potrebna, da li zato što misle da oni nikad neće biti ili smatraju da njihovih 450 mililitara krvi ne znače toliko puno. Međutim, to apsolutno nije tačno i moram vam reći kako se akcije ponavljaju, tako se svet sve više razvija i pohvaljujem one koji stvarno svaki put daju svojih pola litre krvi. Moram vam reći da je nedavno u gradu Zrenjaninu održana akcija doborovoljnih davanja krvi, gde smo prikupili više desetina litara i zaista se osećam ponosno i hrabro kada vidim da jedni drugima na taj način pomažemo. Osećam se sigurno i ne samo da jačamo osećaj pripadnosti zajednici, već želimo da pomognemo jedni drugim. Pretpostavljam koje su tek razmere kada davalac da neznancu deo svog organizma, neko tkivo ili ćeliju i koji je to tek podstrek, ne samo za davalaca, već i za darovanog. Nemamo šansu da čuvamo svoje organe i tkiva iz početka i, nažalost, nekom je potreban drugi, stoga je to herojski podvig pomoći drugoj osobi, naravno, i rodbini gde je negde nepisano pravilo da se to podrazumeva. Onaj ko se ne vodi tim nivoom problema, već samo da li postoji klima uređaj u domu zdravlja, da li imaju novi računar zbog kartoteke neke ili šta je sa porodilištem, šta je sa populacionom politikom, što su naravno sve bitni segmenti, ali, poštovani ministre, vi morate da vodite računa o svim tim delovima, imate ni malo zavidan posao i veoma je težak. Pošto smo se dotakli populacione politike, samo da napomenem da je grad Zrenjanin dobio 29,6 miliona bespovratnih sredstava, opštine mog srednjeg Banata 7,7 miliona, kako bi sproveli projekte iz populacione politike za 2018. godinu, što dalje znači da će se uskladiti rad sa roditeljstvom, sa pozitivnim razvojem materinstva. Imamo nameru da otvorimo jaslice i vrtić do 23 sata koji će raditi, obzirom da moji građani rade i u smenama, i to vikendom. Hvala vam, ministre, što vodite računa o svemu ovome. Zaista da nemamo ovakve zakone ne znam kako bismo i na bolji način pomogli jedni drugima. Stoga podnosim amandman koji će, nadam se, dalje potpomoći razvoj zdravstva u Srbiji. Hvala još jednom.
Hvala. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Nataša St. Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Tanja Tomašević Damnjanović. Izvolite, koleginice.
Hvala, poštovani predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, amandmanom koji sam podnela dodatno se definiše član 1. Predloga zakona. Članom 1. Predloga zakona propisano je da se ovim zakonom utvrđuju uslovi za postizanje kvaliteta i sigurnosti u oblasti ljudskih ćelija i tkiva za primenu kod ljudi, nadzor nad sprovođenjem ovog zakona i obavljanje određenih poslova državne uprave u oblasti ljudskih ćelija i tkiva, kao i druga pitanja od značaja za sprovođenje poslova iz oblasti ljudskih ćelija i tkiva. Osnovni cilj donošenja ovog zakona jeste uspostavljanje visokog nivoa bezbednosti i sigurnosti u oblasti ljudskih ćelija i tkiva. Da bi se uspostavio visok nivo bezbednosti i sigurnosti u ovoj oblasti, Predlog zakona je jasno i nedvosmisleno, a u skladu sa direktivama EU, definisao ulogu zdravstvenih ustanova u ovoj oblasti, precizirajući osnovnu delatnost banke ljudskih ćelija i tkiva. Takođe, u cilju obezbeđivanja visokog nivoa kvaliteta u ovoj oblasti, neophodno je precizirati pravila i standarde koji će biti jedinstveni na teritoriji Republike Srbije i obezbediti isti nivo zdravstvene zaštite za sve građane Republike Srbije. Ovo su izuzetno važni zakoni i SNS će ih u danu za glasanje sa zadovoljstvom podržati. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Milosav Milojević. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega Milojeviću.
Hvala. Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, cenjeni ministre, dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 161. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine Srbije, na Predlog zakona o ljudskim ćelijama i tkivima podneo sam amandman kojim se dodatno definiše član 1. ovog zakona. Kao što vam je poznato, u radu ovog cenjenog doma u prethodnih nekoliko godina uspeli smo da donesemo niz reformskih zakona kojima smo poboljšali uslove u raznim oblastima društvenog života. Dokazali smo da SNS i Aleksandar Vučić misle o građanima Republike Srbije, i to je vidljivo svakom ko je realan i dobronameran. Jedan od svakako najbitnijih segmenata života, ono što je stub svake moderne države, jeste zdravstvo i zdravstveni sektor u čije ulaganje i razvoj je suštinski važno uložiti sredstva. Smatram da ovaj zakon bliže određuje materiju, podobnije reguliše pojmove iz pomenute oblasti, donosi jasnije odredbe o uslovima i postizanju kvaliteta i sigurnosti o donatorima i primaocima ljudskih ćelija i tkiva za primenu u medicini, nadzoru nad primenom zakona i drugim važnim faktorima. Mi smo u lokalnoj samoupravi opštine Aranđelovac uradili mnogo u zadnjih nekoliko godina da unapredimo i poboljšamo uslove u našim zdravstvenim ustanovama. Zahvaljujući odličnoj saradnji koju imamo sa Vladom Republike Srbije, nadležnim državnim institucijama, ali lokalnim privrednicima, uspeli smo da napravimo značajne rezultate u razvoju usluge i ponude zdravstvene nege pacijenata, ne samo u Aranđelovcu, već i šire, jer ljudi, delom i iz drugih susednih opština, takođe koriste usluge Opšte bolnice u Aranđelovcu. Uložili smo milionska sredstva, a očekuje nas realizacija još većih projekata, nadamo se, i tokom tekuće godine. S obzirom na vreme dozvoljeno za obraćanje u raspravi po amandmanima, u narednom javljanju pojasniću i navesti šta je sve urađeno i koji su rezultati rada na poboljšanju zdravstvenih uslova u Aranđelovcu. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Torbica. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, cenjeni ministre sa saradnicima, podneo sam amandman na član 1. predloženog zakona sa ciljem unapređenja sistema zdravstvene zaštite i unapređenja zdravstvenih ustanova. Ono što su u aktuelnoj Republičkoj Vladi, kao i onoj pre nje, moramo da priznamo, kao jedan od najvažnijih zadataka u svom radu, ako ne i najvažniji, postavili kao poboljšanje stanja u zdravstvu uz najveće ulaganje u srpsko zdravstvo u poslednjih 70 godina. Izuzetno je bitna činjenica da ovakvu politiku Republičke Vlade prati najveći broj lokalnih samouprava. Ja dolazim iz opštine Temerin, u kojoj lokalni dom zdravlja sa oko 150 zaposlenih obezbeđuje primarnu zdravstvenu zaštitu za oko 30 hiljada stanovnika, tako da je to relativno mali dom zdravlja u odnosu na neke druge domove, ali je dovoljan da pokrije sve potrebe stanovništva, pošto u suštini raspolaže svim neophodnim službama – ginekologijom, internom službom, pedijatrijom, pulmologijom, radiologijom, opštom medicinom, stomatologijom, službom hitne medicinske pomoći, kao i ambulantama u svim mesnim zajednicama. U poslednje četiri godine, koliko je u opštini Temerin na vlasti koalicija predvođena SNS, a čiji je ravnopravni član i Pokret socijalista, lokalna samouprava je izdvojila značajna sredstva za unapređenje funkcionisanja sistema zdravstvene zaštite u opštini. Pre svega, zalaganjem predsednika opštine Temerin, gospodina Đure Žige, u tekuće popravke i održavanje uloženo je oko šest miliona dinara, u mašine i opremu nepunih devet miliona dinara, a u zgrade i građevinske objekte zajedno sa pokrajinskom upravom za kapitalna ulaganja opština je uložila blizu 20 miliona dinara, od čega je najveći deo sredstava otišao na rekonstrukciju ambulante u Bačkom Jarkom, koja nije obnavljana otkako je izgrađena, dakle, blizu 60 godina. Takođe, moram da napomenem da je dom zdravlja u Temerinu na poklon od pokrajinske Vlade dobio jedno kompletno opremljeno sanitetsko vozilo, tako da je danas opremljenost ovog doma zdravlja na zavidnom nivou. Naravno, aktuelna opštinska vlast se ne zadovoljava ovakvim rezultatima, već svakodnevno stremi da maksimalno unapredi stanje u domu zdravlja Temerin. Hvala.
Hvala, kolega Torbica. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Branko Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Ivković. Reč ima Vesna Ivković. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, amandmanom se dopunjuje odredba člana 1. Predloga zakona kojom se kao predmet zakona definiše osnivanje banke ljudskih ćelija, kao i nadležnost Uprave za biomedicinu u oblasti ljudskih ćelija i tkiva, koja pored ostalog postaje organ nadzora nad sprovođenjem ovog zakona. Što se tiče ovog zakona, odnosno predlozima zakona, već je dosta rečeno iz ove oblasti. Ono što bih ja podsetila, to je činjenica je vremena za sugestiju, primedbe i kritike bilo na pretek. Naime, Ministarstvo zdravlja je sprovelo javnu raspravu u periodu od 9. decembra 2016. do 30. decembra 2016. godine i za predstavnike državnih organa, javnih službi, predstavnike zdravstvenih ustanova, stručnu javnost i druge zainteresovane učesnike. Takođe, javnost je imala prilike da predloge, sugestije, inicijative i komentare dostavi na elektronsku poštu Ministarstva zdravlja. Radna grupa za izradu Nacrta zakona je utvrdila da predmet ovog zakona nije primena obolelih ćelija i tkiva, već da ovaj zakon utvrđuje uslove za postizanje kvaliteta i sigurnosti u oblasti ćelija i tkiva za primenu kod ljudi, uz mogućnost da se uzete ćelije i tkiva mogu primeniti i u drugačiju svrhu od one za koju su uzete, ali samo uz pristanak davaoca za tu drugu svrhu. Misli se na naučno-istraživački rad. Pojedine sugestije i primedbe javnosti bile su dragocene, a ono što se nije moglo integrisati u zakon, biće integrisano u predviđenim podzakonskim aktima, nakon usvajanja zakona. Ono što je posle usvajanja ovih zakona iz oblasti zdravstva najvažnije uraditi je da se napravi plan promocije dobrovoljnog davalaštva u Republici Srbiji, kao i edukacija i bliža obaveštenja i tumačenja ovih zakona lekarima, posebno zdravstvenih ustanova u unutrašnjosti, a oni svojim znanjem, poverenjem i veštinom komunikacije približe i pojasne ovu oblast pacijentima, a sve sa ciljem da se produži život. Komentari koje sam čula od građana ovih dana su jako pozitivni i iz tog razloga poslanička grupa Socijalističke partije Srbije će u danu za glasanje glasati za set ovih zakona iz oblasti zdravstva. Zahvaljujem.
Hvala. Na naslov iznad člana 2. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Vjerica Radeta. Izvolite. Nešto trenutno nije u redu sa sistemom. Molim vas samo malo da se strpite.
Ja već nekoliko dana pričam da vam ne valja sistem i evo, pokazalo se da ne valja. Dakle, koliko god ste pokušali da predlog ovih zakona, a pogotovo ovog zakona vezano za transplantaciju, odvojite od očiju javnosti, on je i te kako prisutan u javnosti i prisutna je briga građana Srbije. Mnogo se o tome priča, koliko god se vama čini da to nije tako. Zapravo, to znate, nego pokušavate drugačije da komentarišete. LJudi se zaista plaše. LJudi generalno nemaju ništa protiv doniranja organa, ali ne na ovaj način. Ovde je neko govorio i o davanju krvi, o dobrovoljnom davanju krvi, itd. Da, ali ne hvatate lasom narod po gradu da idu da daju krv, nego ljudi dođu i kažu – hoću da dam krv. Srpska radikalna stranka je, recimo, godinama unazad organizovala tri puta godišnje dobrovoljno davanje krvi, pre svega u Beogradu i u Novom Sadu, a i u ostalim sedištima opštinskih odbora. Recimo, ono što je bilo interesantno, jedno vreme je jedna televizija redovno obaveštavala i pozivala ljude da dođu na to i to mesto zato što treba da se da što je moguće više krvi i mi zvali, zamolili da obaveste, u Novom Sadu je tada bilo, da su radikali organizovali davanje krvi i nisu hteli to da objave. Toliko o tome koliko vi sve nekako stranački gledate, a pričate ovde da je to nešto sasvim suprotno od toga. Ovde ste govorili, poslanici vlasti su govorili, ja sam samo čekala kada će početi malo o zdravstvu u Srbiji, ali ono što smo čuli je stanje u zemlji dembeliji. LJudi moji, budite realni. Ima negde nekih pomaka, u redu. Dobro je što se zapošljavaju mladi lekari, u redu. Dobro je što se najavljuje neko povećanje plata, odnosno da se vrati na ono što je smanjeno medicinskom osoblju, itd. Ali, budite realni u onome što jeste tema i u onome što hoćete da pohvalite. Pričate nešto što vam niko živi ne veruje. Ovde slušamo danas da su poslanici nekog prošlog saziva, naprednjački, da su svi donori, da su svi potpisali donorske kartice i nekako imam utisak kao da o ovom zakonu govore – uh, pade mi kamen sa srca, morao sam da potpišem karticu, sad se to više ne važi, a sad mogu da odem jer nigde neće biti javno objavljeno i da kažem ne, ne, ja ne dam svoje organe. Dakle, morate samo da budete realni. Ako hoćete da ovakav zakon ima efekta, onda lepo kažite da organe u slučaju moždane smrti donira onaj ko želi. Ne možete vi raspolagati životom i smrti. Koliko god se vi tako ponašate, ne ide. Videćete, i neke mnogo savremenije države od Srbije su probale sa ovakvim zakonom, pa su ga u međuvremenu menjali. Čuli smo koliko je stotina hiljada milijardi, maltene ko onih Bačevićevih kod Kineza, utrošeno u zdravstvo u Srbiji. Sve je to lepo, ali mi još nismo dobili odgovor, pre svega od ministra Lončara, pa onda i od ovih koji se hvale, vidim znaju sve podatke, nismo dobili odgovor na pitanje gde, na koji način, kod koga nestaje milijarda evra godišnje ih zdravstva, po izjavi predsednika države. Hvala.
Hvala koleginice Radeta. Vladimir Orlić, izvolite.
Pravo na repliku, gospodine predsedavajući, SNS.
Izvolite, replika.
Maj 8. 2015. godine, „Tanjug“ objavio 13 i 15 časova, donorski poziv poslanicima i odbornicima. Dakle, kada poslanici SNS govore da su potpisali, u zajedničkoj akciji, donorske kartice, mi na ovo mislimo. Dakle, nije reč ni o kakvoj manipulaciji, izmišljanju, bajkama, kako je to već sad sročeno, dakle to se zaista dogodilo. Igrom slučaja dovoljno me sećanje služi, bio sam tada u toj prostoriji u kojoj su naši poslanici potpisivali donorske kartice. Mogu, ako treba i lično da tvrdim, da se to zaista dogodilo, nema nikakve potrebe da se oko toga brinete. Mi smo, naravno, ozbiljni ljudi i iza svojih reči stojimo i kada nešto ovde kažemo, to ne samo da je apsolutno tačno, to je i apsolutno poverljivo. Šta je realno u Srbiji danas? Proverite, svi vi koji eventualno sumnjate, da li je realno i da li je tačno. Dakle, da kažemo da se danas zahvaljujući onim rešenjima koje je SNS usvojila, leče retke bolesti, koje ranije nisu mogle da se leče. Da li je to tačno ili nije? Proverite, da li su opredeljena sredstva za tu svrhu. Iz godine u godinu, već evo četvrtu godinu, sve veća i veća i koliko sada iznose, da li se računaju ukupno u milijardama dinara, kao što mi tvrdimo. Sve to može da se proveri i lako je utvrditi da je upravo tako. Proverite, da li su milijarde dinara ponovo uložene od strane SNS i Vlada u kojima je stožer SNS za opremanje medicinskih ustanova širom Srbije, za nabavku nove opreme, za njihovo uređivanje. Proverite, a to možete i svojim očima da pogledate, ako odete, recimo do Niša, da li je otvoren Klinički centar, da li je opremljen, na koliko se kvadratnih metara prostire, a prisetite se ko je to uradio. To su sve, jednostavno proverljive stvari i mi kada o tim stvarima pričamo mi smo, naravno apsolutno ozbiljni. Ono što nije ozbiljno, a time ću završiti, gospodine predsedavajući, nije ozbiljno doći ovde, učestvovati u raspravi sa nama, biti potučen do nogu, a onda se praviti kao da se ništa nije dogodilo i na nekim „tviterima“ i na sličnim mestima pokušavati predstavljati Srbiju…..
Hvala kolega Orliću. Reč ima ministar dr Zlatibor Lončar, pa onda pravo na repliku, vi Vjerice Radeta. Izvolite.
Samo želim, narodne poslanike i sve građane Srbije da obavestim da noćas dok smo mi spavali, urađena je uspešno transplantacija srca. To je sedma transplantacija srca od početka godine. Kod nas do sada, za ovaj period od pola godine nikada nije urađeno više transplantacija srca. Zahvaljujem svima, koji su učestvovali u ovome.
Hvala ministre. Pravo na repliku, Vjerica Radeta, izvolite.
Nekoliko stvari, prvo nisam rekla da sumnjam da su naprednjaci, poslanici prošlog saziva potpisali donorske kartice, već sam rekla da su ispunili nalog. Razlika je drastična. Dalje, ko je potučen do nogu, pričaćemo kada ovde budemo raspravljali o izmenama i dopunama ovog zakona, biće brzo verujete. Treće, očekivala sam onaj ključni odgovor gde vošebno nestaje milion evra godišnje iz budžeta, u okviru budžeta zdravstva. E, taj odgovor kada budemo dobili, onda možemo nešto ozbiljnije da razgovaramo. Čuli smo ovde nešto najstrašnije što je moglo da se čuje. Kaže gospodin Orlić milijarde uloženo od strane SNS. LJudi moji, pa ne ulaže SNS, SNS jeste osvojila određen broj glasova, procenat i jeste to najviše i jeste da vrši vlast. Nije sporno da vršite vlast sa velikim procentom koji ste dobili na izborima, ali to nisu vaše pare, ljudi. Vi ste formirali neku Vladu, skupštinska većina je izglasala, ta Vlada ima odgovornost, a te pare koje su uložene, ovolike, manje ili veće, to su pare svih građana Srbije. Nisu to pare SNS. Naravno, vi ćete sada verovatno da kažete da ste vi osvojili ne znam koliko glasova na izborima, jeste, ali kada je u pitanju ovaj zakon, nemojte se ponašati kao vi ste došli na vrata čoveku i rekli – evo vam paket hrane, vi nama glas i čim dobijemo vlast, mi vama uzmemo bubreg. Hvala.
Hvala koleginice Radeta. Reč ima dr Vladimir Orlić. Replika.
Nemojte samo da se ljutite mnogo. Što se tiče ovih priča, mi vama damo, mi vama uzmemo, ja na taj nivo neću da idem. Nisam do sada pa neću ni danas. Što se tiče onoga – ispunili nalog, kako mi sada nekoga da ubeđujemo da neke stvari prosto radimo punog srca? Niti ima smisla, niti nam pada na pamet da to objašnjavamo, ali da znate, pogledajte malo upravo ovu agencijsku vest koju je objavio „Tanjug“, rekao sam vam kog datuma u koliko sati. Pogledajte lica, videćete lica poslanika SNS ponosnih ljudi. LJudi kojima je očigledno srce puno zbog čina koji su tog dana uradili,pa će vam biti što šta jasnije, ako vam do sada nije jasno. Gde nestaje, kako ste rekli, milion evra? Pogledajte vest od pre dva dana, najbolje i najskuplje lekove koje nismo mogli da priuštimo za lečenje naše dece, mi danas možemo da priuštimo. Niko ne kaže da je to novac SNS, ali niko ne može da kaže da to nije novac koji danas Srbija ima, koji danas država ima zahvaljujući SNS, zahvaljujući Aleksandru Vučiću i politici koja je obezbedila da tog novca danas ima i za one sanitete i za linearne aksceleratore i za Klinički centar u Nišu i za svako lečenje koje nismo imali, a imamo danas. Sve je to posledica te politike koja ima te procente podrške koju vi ne volite kada se spominje, ali su činjenice i postoje. Ko je potučen do nogu? Kažete – pričaćemo jednog dana. Možemo da pričamo već danas. Evo, ko je sinoć imao snažnu potrebu da sam sebe dodatno hrabri i brani, pa po nekim društvenim mrežama pisao kako je nešto pobedio u raspravi. Taj je sebi odredio društvo, takođe potučenih do nogu, nekakvih Saša Mirkovića, Saša Jankovića, Janka i Željka Veselinovića i svih ostalih koji samo na taj način funkcionišu, koji samo u tom svetu virtuelnom postoje i koji zbog toga nemaju nikada priliku da ponovo nešto unište, pa da konkurišu u onom dobrom što je danas činjenica i realnost. Tada smo se sigurno mnogo bolje razumeli.
Hvala. Pravo na repliku, Vjerica Radeta. Izvolite.
Pošto ste uložili, naprednjaci, pare u razvoj zdravstva, odnosno, vaše pare, kako ste rekli i pošto ste vi svi donori, mi ovde nismo čuli za ovih nekoliko dana ni od ministra, ni od bilo koga od vas, koliki je procenat donorskih kartica bio u Srbiji? Koliki je u odnosu na statističke podatke koji se meri svuda u svetu? Gde smo tu u odnosu na svet? Da li to odgovara vašem stanju glasova? To je ono što hoćemo da vas pitamo, da vidimo koliko su vas ljudi u ovome podržali. Što se tiče objava na društvenim mrežama, ne znam da li mislite na moj „tviter“ nalog ili nečiji drugi, ali ako ne znate, „tviter“ nalog je za javnu komunikaciju i kada objavite nešto na „tviter“ nalogu, evo da vas naučim, može bilo ko da kažem da mu se sviđa, može bilo ko da to komentariše, može bilo ko to da podeli. Imam ne znam koliko hiljada objava na „tviteru“, biće ih i dalje i da, kada god ovde zatvorite sednicu, odnosno, kada god se dogovorite da nema direktnog prenosa, ja javnost preko „tvitera“ obaveštavam, najkraće koliko mogu, šta je to aktuelno što se dešava u Skupštinskoj sali. I dalje ću, naravno. Hvala.
Hvala. Reč ima Vladimir Orlić, pravo na repliku.
„Agip prop“, metoda agitacije propagande, jel tako? To smo upravo čuli, svaka čast, podržavam. Što se tiče teme – naše pare. Ja lepo srpski kažem, samo izgleda nema ko da čuje, niko nije rekao pare SNS, nego pare, koje danas u budžetu postoje zahvaljujući politici SNS. Kako tome može da konkuriše neko kome je vrhunac političkog dometa taj Tviter o kom priča? Kako? Da mi trošimo reči na te teme, to je potpuno suludo, nego koliko kartica, rekao je, ali opet nije imao ko da čuje, rekao je gospodin Bojanić, 2011. godine kad se on nalazio u situaciji da je njemu bila potrebna pomoć kao građaninu, bilo je toliko malo tih kartica da mi nismo ni bili u sistemu međunarodnih udruženja. Danas jesmo, a danas jesmo, pa ako vam to ne govori dovoljno na temu koliko se situacija promenila, vama niko ništa da kaže ne vredi, nego koliko je stanje naših glasova i ko je čije društvo na tom Tviter nalogu itd. Dakle, na tim tviterima isto su društvo zato što se na isti način ponašaju, od istih ljudi imaju podršku i iste fabrikovane, izmišljene izgovore za argumente koriste oni koji su imali identične sadržaje na tim Tviter nalozima sinoć, a to su redom Vjerica Radeta, Jelena Maćić, to je velika šminkera, možda ste čuli za nju, Sergej Trifunović, znate po čemu je poznat, po nekim… (Marko Atlagić dobacuje.) …tako je gospodine Atlagiću, vi znate ko je to, Saša Janković, takođe veliki politički radnik, Janko Veselinović, veliki politički genije, Željko Veselinović, takođe političar, preziva se isto kao onaj drugi Veselinović, ali nije u istoj stranci, a međutim podjednako je važan kao i svi ovi prethodni koje sam pročitao, Branimir Kuzmanović, za njega ste sigurno čuli, Zoran Čičak, to je valjda neki savetnik u Makedoniji i ovom Jankoviću, Biljana Lukić, to ne znam ko je, ali podjednako je važna i Saša Mirković. Dakle, svi zajedno, verovatno još po neko, nisam uspeo sve da prebrojim, su na istom nivou političkih argumenata i političke relevantnosti, upravo zahvaljujući tim tviterima i takom poimanju politike, odnosno agitprop metoda.
Hvala. Vjerica Radeta, pravo na repliku. Izvolite.
Ovo je naravno zloupotreba i velika neistina, jer zaista svi ovi ljudi verovatno jesu na Tviteru, kao što je i Orlić, kao što su i još neki ljudi iz redova naprednjaka, ali ti ljudi nemaju nikakve, odnosno najbolje bi bilo da bude iskren i da pogleda komentare na moje komentare od svih tih koje je nabrojao, pa da vidi gde smo mi to slični. Ja i dalje insistiram samo na pitanju, gde nestaje godišnje milijarda evra, pustite vi Tviter, pustite vi koga znate, koga ne znate sa Tvitera. Narod hoće da zna gde godišnje nestane milijarda evra od kada je Zlatibor Lončar ministar? Vrlo prosto pitanje, a pitanje je postavio predsednik države. Dakle, dajte samo da dobijemo odgovor na to pitanje, pa onda da idemo dalje.
Hvala. Vladimir Orlić, pravo na repliku. Izvolite.
Vidim da ste sad malo korigovali podatke, više nije milion evra, sad je milijarda, nema veze, neću ja da sitničarim. Jedna doza onog najskupljeg i najboljeg leka koji je danas dostupan našoj deci, jedna doza, košta 90.000 evra. Takvih doza je potrebno, čini mi se, potrebno je godišnje u vrednosti od 540.000 evra po pacijentu. Da li je tako, 540.000? Obezbeđeno je oko dvadesetak takvih doza samo u jednom koraku sada Računajte malo i uporedite sa onim šta Srbija nije mogla juče, a šta Srbija može danas. Možda opet bude nešto jasnije. Ja ne očekujem da se takvom dobrom rezultatu obraduje svako, ja ne očekujem da oni koji nisu u stanju da se obraduju bilo kakvom uspehu, ako nije njihov lični, da tu radost podele. Ali, hajde da budemo bar toliko pristojni da ne napadamo takav rezultat, da budemo bar toliko pristojni da kažemo – dobro je, u redu, nema veze sa mnom, preskočiću tu temu, baviću se nečim drugim. Šta ko radi po tim tviterima itd, pa ne znam, evo, meni deluje kao dovoljno velika sličnost kada neko uzme pa napravi neku montažu, stavi sliku čoveka, pa napiše nešto što taj čovek nije rekao da bi time sam sebe sokolio i hvalio se po društvenim mrežama. Meni je to isti nivo nedostatka bilo kakve političke moći i snage. Kad se to radi na Tviteru, nema veze kako se ko zove, to su ljudi isti, ljudi istih domašaja, istih manira. Na primer, neko ko na tom nalogu uzme i kaže – narodni poslanik SNS je bulaznio o ostavinskom postupku i sve je tako, kao diplomirani pravnik u raspravi juče. Naravno, sve uživajući u tim montažama koje su inače delili Saša Janković, Kuzmanović, Čičak i svi ostali, na potpuno isti identičan način. Kad taj neko ne shvata da je time direktno isprozivao, ne nekoga sa naše strane, nego onog koji je prvi pominjao te ostavinske rasprave, a to je naravno Aleksandar Šešelj, kako ja tom nekom da pomognem i kakao ja da očekujem da će taj neko moći da razume ozbiljne stvari, kao što su recimo fondovi za lečenje dece.
Hvala, kolega Orliću. Reč ima Vjerica Radeta.
Evo zbog čega vama narod ne veruje i zašto ne veruju ljudi ovom predlogu zakona i zašto se plaše ovih vaših transplantacija. Radi se o jednom slučaju, rekla sam ime i prezime neću reći zbog tog čoveka, radi se o čoveku koji je na dijalizi nekoliko godina u Nišu, a nije iz Niša. Čovek je nekoliko puta bio prvi da dobije bubreg, pa je onda svaki put kada se pojavi bubreg on padao na jedno ili dva mesta ispod i nije dobio bubreg. Pre nekoliko dana su ga zvali i rekli – bravo, ti si sada prvi, evo imamo bubreg za tebe. Konzilijum kaže - za ovih nekoliko godina toliko ti je organizam oslabio da ne možeš da podneseš tu operaciju. Što se tiče ovog što se komentariše vezano za Tviter nalog, ovo nije Tviter, ovo su stenogrami sa Skupštine juče. Po Zakonu o nasleđivanju, citiram Zakon o nasleđivanju: „Nasleđe se otvara smrću čoveka“. Tako piše u Zakonu o nasleđivanju. Dakle, čovek kada umre tog momenta nije više vlasnik bilo čega, pa nije vlasnik ni svojih organa. To je rekao Martinović. Tviter ne dozvoljava toliko mnogo da se piše, ja bih onda ovde, evo sada ću da objasnim, znači ako je ovo što je on rekao tačno, to znači da kada čovek umre onda treba da se sačeka ostavinska rasprava, pa ko će u porodici naslediti pravo da raspolaže rožnjačom, ko bubregom, ko srcem. Ne znam gde ćete toliko držati čoveka koji je moždano mrtav. Hvala.
Hvala. Reč ima dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Ne da Tviter da pišete, ali daje mikrofon da čitate, nego nećete. Pročitajte sledeću, tu gde ste stali, kaže dalje Martinović – ako je protivan tome da se njegovi organi presade drugom čoveku, on za života može da da usmenu ili pisanu izjavu da to ne želi i ne vodi se nikakv upravni postupak i ne vodi se nikakav upravni spor, niti bilo koji organ uprave o tome donosi bilo kakvo rešenje. To što govorite ne piše u zakonu, to je u funkciji plašenja građana, to je funkciji kriminalizacije srpskog zdravstva. Šta je ovde pogrešno? To je sve istina, to ste radili, a onda ste hrabro otišli kući, upalili Tviter i rekli – glupo je pričati o nekom upravnom sporu i upravnom postupku. Da li volimo stenograme? I ja volim stenograme, slušajte sad stenogram Aleksandra Šešelja – postavlja se pitanje ko je vlasnik ljudskog tela, da li je moguće da čovek nije vlasnik sopstvenog tela, dakle, evo ko je postavio pitanje da li je pokojnik vlasnik tela, treba da podnese izjavu da neće, pa da overi, pa da to plati, pa dok mu stigne rešenje i šta se onda dešava? Hoćemo li imati upravne postupke i upravne sporove vezano za to da neko ne želi da da svoj organ državi. Ako je suština svih zamerki da je neinteligentno pominjati upravne sporove i upravne postupke, ko je to uradio? Koga ste onda prozvali? Dakle, u silnoj želji da se bude protiv rešenja koje je nesporno dobro za sve one ljude koji čekaju pomoć ove vrste, hajde da pronađemo malo mere. Nije meni problem kada neki sami sebi uskaču u usta, pa nesvesni sami sebi ili svoje prozivaju. Ono što ja očekujem, to je neki minimum korektnog odnosa, da ovu raspravu vodimo tako da ljudi za koje je važno da se ova rešenja usvoje ne pomisle – Bože, za koga sam ja glasao, makar i greškom, i poslao ga u onu Narodnu skupštinu. Ako vam je zaista stalo do svakog pojedinačnog primera, koji ste spremni da iznesete ovde, ako je važno samo pričati, pričajte ljudi, kako ko ume i voli, široko mu polje, ali hajde da vodimo malo računa o tome o čemu se radi i gde se nalazimo, valjda ne tražimo previše.
Hvala dr Orliću. Pravo na repliku, Vjerica Radeta. Izvolite.
Ja nisam nesvesna, što i vama želim, gospodine Orliću. Što se tiče ovih komentara, vi očigledno ili baš ne razumete ili ne razlikujete karikiranje nekih izjava. Ja ću još jedanput ponoviti, a ovo nije karikiranje. Dakle, „čovek kada umre, tog momenta nije više vlasnik bilo čega, pa nije vlasnik ni svojih organa“. Ovo nema nikakve veze sa tim dodatnim vašim objašnjenjima. Ovo je izgovorio čovek doktor prava. Kako je ko dalje to tumačio, kako se ko šalio s tim, kako je ko ozbiljno komentarisao itd, to nema nikakve veze. Dakle, ovo je suština toga što ste vi videli na „Tviteru“. Da vam kažem, ne treba meni hrabrost, ja odavde pišem. Jel mislite da se ja vas plašim, pa treba da odem kući, pa da onda pišem na „Tviteru“? Kakvi su to komentari? Neko je skupio hrabrosti, otišao kući pa pisao na „Tviteru“. Ne plašim se ja vas, ne plaši vas se niko. Niko vas se ne plaši. Dakle, odavde ću da pišem, pisala sam, pisaću, ovde ću da govorim, žao mi je samo što nemamo onoliko vremena koliko bismo hteli, ali jutros je rekao Đorđe Milićević da treba da promenimo Poslovnik, baš lepo, evo već smo u prvoj ili drugoj nedelji ovog saziva, taman, krajnje je vreme za promenu Poslovnika. Hvala.
Hvala. Reč ima Aleksandar Martinović. Izvolite. Izvolite, Martinoviću.
Zahvaljujem se, gospodine Marinkoviću. Pokušaću da objasnim ono što izgleda nisam uspeo da objasnim juče. Dakle, vaš kolega Šešelj je o ljudskom telu i o ljudskim organima govorio u kategorijama građanskog prava, vlasnik, nasleđivanje itd. LJudski organi nisu stvari i nisu roba koja je u prometu, to je što se tiče prava. Što se tiče medicine, to vam je juče ministar lepo objasnio. Dakle, da bi uopšte čovek došao u situaciju da mu se uzimaju organi u svrhu transplantacije nekom drugom čoveku, potrebno je da se nalazi u stanju moždane smrti, dakle da mu mozak ne funkcioniše, ali da mu funkcionišu svi drugi organi, srce, bubreg, pluća itd. Dakle, ne uzimaju se organi sa mrtvog čoveka, nego sa čoveka koji je živ, pa mu se najpre uzimaju, evo, neka me ministar ispravi, on je čovek lekar, ja nisam, srce se uzima poslednje. Najpre se uzimaju, valjda bubreg, pa jetra, pa pluća, pa tek na kraju srce. (Vjerica Radeta: Pa ako preživi, ostaje mu samo srce.) Dobro, vi se smejete, vama je sve smešno. Govorimo o jednoj ozbiljnoj temi. Dakle, ne uzimaju se organi sa mrtvog čoveka, sa čoveka koji je potpuno mrtav i moždano i kada je u pitanju rad srca i kada je u pitanju rad svih drugih vitalnih organa, nego se uzimaju organi od čoveka koji je u stanju moždane smrti, pri čemu mu svi drugi organi funkcionišu. Ako neko ne želi da bude donator, odnosno donor organa, on to može za života usmeno, usmenom izjavom ili pisanom izjavom da spreči, a i ako to nije uradio za života, to mogu njegovi srodnici koji su definisani članom 23. Zakona o presađivanju ljudskih organa i tu nema nikakvih nejasnoća. Sve ostalo je karikiranje, izvrgavanje ruglu i sve ostalo je pokušaj da se na ličnoj osnovi napadne Zlatibor Lončar, što ste vi juče svojski radili, odnosno pojedini poslanici iz vaše poslaničke grupe, nazivajući ministra zdravlja Republike Srbije kasapinom, trgovcem ljudskim organima, mesarom, pripadnikom zemunskog klana… (Vjerica Radeta: Nije rekao kasapin, nego mesar.) Dakle, ako mislite da je to rečnik koji je primeren Narodnoj skupštini, svaka čast, ali samo da vam kažem jednu stvar, nemojte da imate dvostruke aršine. Vi se ljutite, i sa pravom se ljutite, kada neko za predsednika vaše stranke kaže da je ratni zločinac, ali vi sebi dajete puno pravo da ministra zdravlja nazovete mesarom i trgovcem ljudskim organima. Nemojte da imate dvostruke standarde. Vas boli kada neko Vojislava Šešelja nazove ratnim zločincem, a mislite da mi treba da ćutimo kada vi ministra zdravlja koga smo mi izabrali i koji je iz redova naše stranke nazivate trgovcem ljudskim organima, to je strašna optužba. To ne priliči parlamentarnom rečniku. Ja razumem da ste vi protiv zakona, razumem da ste protiv transplantacije, sve to razumem, ali da čoveka koji je ministar stavite na stub srama nazivajući ga imenima i terminima koji zaista ne priliče parlamentu, mislim da je to ispod svakog civilizacijskog nivoa, dakle, o tome smo mi pričali juče i o tome smo mi pričali danas. Ono što je rekao kolega Orlić, naravno, javili su se dežurni kritičari Saša Janković, Vuk Jeremić i svi ostali koji ustaju u podne, koji u Skupštinu dođu u jedan da popiju kafu, a onda čekaju pauzu u dva da siđu dole u restoran da ručaju, znaju sve, u sve se razumeju, samo kada su bili na vlasti ništa od ovoga što je ministar Lončar uspeo da uradi, zajedno sa svojim timom, nisu uspeli da urade, ni da naprave Klinički centar u Nišu, ni da nabave linearne akceleratore, ni da nabave gama nož, ništa nisu bili u stanju da urade, sve su upropastili. E, sad kad su sišli sa vlasti, sad su prepametni, sad se u sve razumeju i sad svima nama sole pamet. Dakle, pričate o tome – vi iz SNS dajete novac itd. Ne, zahvaljujući politici SNS, zahvaljujući politici Aleksandra Vučića, u koju ste vi od 2014. godine sumnjali, mi smo u situaciji da 2017. i 2018. godine imamo suficit u budžetu, da imamo rast BDP-a od 3,5% i da zato možemo da kupimo svu ovu medicinsku opremu, da izgradimo i ove kliničke centre i da kupimo medicinsku opremu i da lečimo pet puta više dece u inostranstvu nego što smo mogli da ih lečimo, recimo, 2010. i 2011. godine. Više deca u Srbiji ne moraju da se leče putem SMS poruka i putem lažnih humanitarnih akcija, nego postoji budžetski fond za lečenje dece u inostranstvu, a taj fond je pun, zahvaljujući, svidelo se to vama ili bilo kome drugom iz opozicije ili ne, politici Aleksandra Vučića, zahvaljujući politici SNS, zahvaljujući svim onim merama ekonomskim i merama fiskalne konsolidacije, koje smo sprovodili uz baražnu vatru medija, poslanika iz opozicije, raznoraznih stručnjaka, tipa Milana Ćulibrka, koji se u sve razume, od Kosova do azotare, i koji su sumnjali u politiku koju smo sprovodili. Danas, u 2018. godini, kao i u 2017. godini, imamo suficit u budžetu, imamo dovoljno novca da možemo da lečimo naše ljude, da opremamo naše kliničke centre, da pravimo nove, da kupujemo najmoderniju medicinsku opremu i da, na kraju krajeva, najveći deo građana Srbije više ne mora da ide da se leči u inostranstvo. Sada to može da radi u svojoj državi, u državi Srbiji, i sve to je rezultat politike koja je izdržala probu građana na izborima i 2014. i 2016. i 2017. godine. I nemojte da mislite da je narod neuk, da narod ništa ne zna i da narod ne veruje onome ko radi za dobro građana, a to je upravo predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić, to su upravo ministri u Vladi Srbije i to smo upravo i mi, na kraju krajeva, poslanici SNS koji smo saveznici Vlade u svemu onome što dobro radi za građane Srbije.
Hvala. Mislim da smo dovoljno diskutovali o „Tviteru“, o izjavama dr Martinovića. (Vjerica Radeta: Ovo ne možete sada da prekinete.) Moram jednom, moram u jednom trenutku, jer ovo može da traje unedogled. Meni je jako drago i ja volim da slušam i jedne i druge argumentovano. (Vjerica Radeta: Onda ću ja po Poslovniku.) Nemojte, molim vas, po Poslovniku, jer moram da, u skladu sa članom 87, odredim pauzu. Sa radom nastavljamo u 16.00 časova. Hvala puno.
Poštovane kolege narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Na naslov iznad člana 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Marina Ristić. Da li neko želi reč? (Da.)
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, postoji nekoliko spornih članova u ovom predlogu zakona koji će kada se za njih sazna izazvati bes, javnu osudu i nepoverenje u ceo sistem vaše vlasti. Jedan od njih je i član 28. stav 4. a radi se o maloletnoj deci koja su za života bila bez roditeljskog staranja. Prema predlogu ovog zakona, a koji će za nekoliko dana biti usvojen, dozvoljeno je uzimanje tkiva, a u onom drugom zakonu i organa, samo na osnovu odluke etičkog odbora zdravstvene ustanove. Zakonski zastupnici, staratelji, rodbina u ovom slučaju su potpuno isključeni. Kod ostalih ljudi pita se čak i pobočni rođak, a kada su u pitanju ova deca baš niko. Ovako i nikako drugačije piše u oba zakona iako je ministar pre nekoliko dana ovde tvrdio suprotno kada je odgovarao narodnom poslaniku Bošku Obradoviću. Sada ostaje nejasno šta je ministar hteo da postigne ovom izjavom, možda on i ne zna šta mu sve piše u zakonu i bolje je ako ne zna, pa na vreme da reaguje, jer videćete kako će reagovati srpska javnost kada se ovo sazna. Moguće je da je razlog sistem socijalne zaštite koji je preglomazan i koji loše funkcioniše te je teško doći do podataka o srodnicima, pa je bilo najjednostavnije ovo regulisati na ovaj način. U Srbiji u proteklih pet godina oko 5.668 dece. Ne znam koliko ih je napušteno, ali znam da ja nemam poverenje u ovaj zdravstveni sistem kao što ga nema bar pola Srbije. Nema se poverenje ni u socijalne radnike, ni u hraniteljske porodice. Znam kako ljudi reaguju kada u medijima osvane vest o spornim odlukama usvajanjima, hraniteljima. Naš narod je uplašen od ove vlasti, verujte mi. Ovaj član, ovog represivnog predloga zakona će biti ona kap koja će preliti čašu. Da li vi gospodine ministre možete da garantujete da neće biti zloupotrebe. Da li garantujete da će svako dete maksimalno zaštićeno i da će ova najosetljivija grupa, neće postati banka tkiva i organa. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Mandić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman, sa ispravkom, je podneo narodni poslanik Đorđe Komlenski. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, kolega Stojanoviću.
Poštovani poslanici, dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o ljudskim ćelijama i tkivima, podneo sam sledeći amandman, u članu 2. stav 2. Predloga zakona menja se i glasi – Odredbe ovog zakona se primenjuju i na postupke davanja, dobijanja i testiranja ljudskih ćelija i tkiva koji se koriste u izradi proizvoda namenjenih za primenu kod ljudi, a koji u sebi sadrže ljudske ćelije i tkiva ili su proizvedeni iz ljudskih ćelija i tkiva. Hajde da se malo osvrnemo na glavni aspekt ovih medicinskih zakona. Ovi zakoni zadiru u čovekovu privatnost i mnoge stvari koje zakon predviđa mogu se realizovati mimo njegove volje. Kako je moguće da se zakonom predviđa da je svaki čovek potencijalni donor ukoliko se izričito ne iznese da ne želi da bude donor. Da zadnju reč daje porodica ne znači mnogo i to ne može srečiti moguće zloupotrebe. Ovde ne govorim o etičkom aspektu svega onoga što i do čega sve ovo može dovesti. Ovo je posebna tema koja je možda i važnije od svega ostalog, ali o tome nekom drugom prilikom. Dakle, zbog svih ovih pobrojanih razloga SRS neće podržati ovaj zakon. Zahvaljujem se.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik LJiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, koleginice.
Iskoristila bih priliku, ako nije problem, gospodine predsedavajući, da progovorim koju reč o ovom trećem zakonu, s obzirom da je ministar tu, da nije dobro i da se ne čuje ovako nešto iz pravca poslanika i naravno i iz pravca građana Srbije. Znači, treći zakon su izmene i dopune Zakona o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama i vi ste ovim zakonom, a zakon lepo zvuči u javnosti, međutim ovim zakonom ništa nije u stvari odrađeno na suštinski, nikakve mere nisu preduzete na temu droge, prevencije i tako dalje. Vi ste ovim zakonom samo formulisali uslove za funkcionisanje nacionalnog sistema za prikupljanje podataka u smislu ponude i tražnje i uveli ste sistem za rano upozoravanje o novim psihoaktivnim supstancama. Ono što ja želim da naglasim i što je vrlo bitno jeste minisar bi trebalo da zna i ja vas molim, gospodine ministre, da okrenete glavu ka SRS kad vam mi nešto iz ovog pravca govorimo, jer stvarno niti imamo zlu nameru, niti ste vi došli ovde da potcenjujete nekog, već ste došli da obrazlažete zakon i dužni ste da gledate u nekog, u sagovornika, nekoga ko vam govori. Znači, ja neću da dalje govorim ukoliko vi ne okrenete glavu ka nama, jer ovo nije moj problem, ovo je problem nacije, ovo je problem države, ovo je problem svih građana i sve naše dece. Nama nikakvi putevi nisu potrebni, nikakve železnice ako mi ispustimo našu decu. Mi kao roditelji nemamo snage da se sa ovim izborimo bez prisustva države i bez podrške države i Vlade. Vi ste ovde ispred Vlade, ispred države zadužen za ove teme i takvo vaše ponašanje stvarno neka vam služi na čast. Hvala vam.
Hvala, koleginice. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dubravko Bojić. Izvolite.
Hvala. Slušajući danas diskusije nekih kolega sa naše leve strane, prosto, da se čovek zapita o kojoj je zemlji reč. Svoju diskusiju ću približiti i temi i domaćem terenu. Govorimo o zakonima koji se odnose na transplantaciju. Naveli ste broj donora i transplantacija u 2017. godini. S tim u vezi postavljam pitanje kada je izvršena prva transplantacija srca, odnosno presađivanje organa u Republici Srbiji i u kojoj zdravstvenoj ustanovi kada znamo da je u 2017. godini od mogućih 40 donora urađeno sedam transplantacija srca? O kom uspehu ovde govorimo? Izračunajte koji je to procenat. Opravdano se nameće ozbiljno pitanje - po kom propisu, kriterijumima i standardima su do sada dodeljivani donori zdravstvenim ustanovama i zašto ona nije vršena ravnomerno prema svima? Na ovaj način ne samo da je izvršena diskriminacija pojedinih zdravstvenih ustanova koje imaju dozvolu za transplantaciju, već i diskriminacija njihovih pacijenata. Svakako, ovo je donelo najviše štete samim pacijentima, možda čak i gubitak života, čime su povređena prava pacijenata iz 2013. godine, kojim su, pored utvrđenih prava, utvrđene i odgovarajuće sankcije za kršenje pojedinih prava. Uvažene kolege, na osnovu datih odgovora na postavljena pitanja i prihvatanja ili ne prihvatanja odgovora kako imamo ovih dana u Narodnoj skupštini u neviđenom i neprimerenom ponašanju resornog ministra da ne odgovori ni na jedno, naše pitanje. Srpska radikalna stranka smatra da je ovaj Predlog sačinjen bez dovoljno uticaja stručne javnosti, nedovoljnog vremena za vođenje javne rasprave, činjenice da neke odredbe nisu jasno precizirane i definisane, što ostavlja mogućnost različitog tumačenja, a to istovremeno znači i različite prakse u realnom životu. Hvala vam
Hvala, profesore Bojiću. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, suštinska primedba SRS na ovaj Predlog zakona odnosi se na član 28. i na tzv. pretpostavljenu saglasnost i to na onaj stav gde se sa umrlog lica bez roditeljskog staranja, gde odluku o uzimanju organa donosi etički odbor ustanove. To isto važi i za ona lica kojima je delimično ili potpuno oduzeta poslovna sposobnost. Ministar Lončar je juče rekao da je razlog za odbijanje ovog amandmana, rekao je da je to neslaganje sa porodičnim zakonom, jer starateljstvo nad maloletnim štićenikom prestaje u trenutku smrti, pa vas pitam, pošto je kolega Martinović maločas rekao, citiraću, kaže – ne uzimaju se organi sa mrtvog čoveka, nego sa čoveka koji je živ. Nego koji je živ, pa se najpre uzimaju, evo, neka me ministar ispravi, zatim ponavlja opet da se ne uzimaju organi sa mrtvog čoveka, sa čoveka koji je potpuno mrtav, i moždano i kada je u pitanju rad srca i kada je u pitanju rad drugih vitalnih organa. Pa, ako je to tako, onda ste trebali svakako da prihvatite ovaj amandman, jer kako se kaže, čovek je živ i tada mu se uzimaju organi. I, ako nije problem, da mi objasnite kako je to čovek malo živ, malo mrtav, da li je živ uopšte ili nije? Eto, vi kao doktor ako možete da mi objasnite.
Hvala. Maja Gojković, povreda Poslovnika. Izvolite.
Član 107. Trebalo bi već da se reaguje na ovakve diskusije, jer mi smo dužni ovde da vodimo računa o dostojanstvu Narodne skupštine i da ne izazivamo paniku kod ljudi, da neko misli da će neko da ih polumrtve, polužive, kako je sada jedna od poslanica govorila, da kidnapuje i da uzima određene organe. Dobila sam pre nekog vremena, pre 15 minuta, jednu važnu poruku. Reći ću samo da je osoba iz Sjenice, da je iz opozicione stranke, i to vrlo opozicione stranke ovih dana, koji je poslao poruku zahvalnosti ministru Lončaru i Ministarstvu zdravlja i svima nama koji ćemo podržati ovaj zakon, zato što je uz pomoć transplantacije bubrega spasen život njegove sestre od tetke i zbog dostojanstva parlamenta, zbog građana koji zbog nekakvih pogrešnih, laičkih diskusija ovde se, prosto, boje ovog zakona, moram da pročitam nešto što će nas naterati da razmišljamo. „Moja sestra od tetke je dobila bubreg pre dve meseca i svi iz moje velike familije su zahvalni ministru zdravlja i celoj ekipi koja je učestvovala u procesu gde jedan mladi život sa dijalize od pet godina muke, nastavi život dostojan jedne mlade osobe“. Da li postoji bolja odbrana i bolji motiv da podržimo ovaj zakon? Hvala vam. Neću tražiti da se glasa.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Nataša Sp Jovanović. Izvolite.
Ja ću i danas, gospodine Marinkoviću, vrlo kompetentno da govorim, pošto sam se ozbiljno pripremala za ovu raspravu o ovom Zakonu. Evo, gospođa Gojković je pravnik, advokat, Martinović je doktor pravnih nauka i ja ću ponovo da pokrenem, pošto o tome ništa ne zna ama baš ministar Lončar, mogli ste, gospodine Martinoviću, da ga podučite ili gospođa Gojković, pravni aspekt ovog zakona. Dakle, nije bilo samo dovoljno da biste stvorili sliku o tome da je humanost na prvom mestu samo kod vas. Naravno da je i kod mene i kod svakog od kolega SNS, ali morate da imate u vidu činjenicu da je doniranje organa u mnogim državama u svetu van EU rešeno na mnogo bolji način i vi ste se baš uhvatili za metod pretpostavljene saglasnosti, jer tako kažu iz Brisela. Što se niste ugledali na neke od zemalja u Americi, na Kanadu ili na neke druge skandinavske zemlje, koje imaju itekako usklađene sa svojim Ustavom zaštićene i porodice i potencijalne donore kroz humanost na delu. Ovo ne može da bude klasičan pravni ugovor. Ono što je juče pričao Martinović je stvarno nešto što bi on pokušao danas da opravda kao da je to govorio, eto, primera radi, ali, s druge strane, jer ovde se govori o etici, o milosrđu, o davanju, itekako porodice onoga ko se nije izjasnio do trenutka kada je nastupila njegova smrt, mogu da imaju problem. Mogu da imaju problem zbog toga što ste ostali nedorečeni, a ko je taj u porodici koji daje konačnu saglasnost jer među njima može da dođe do spora? Ja nemam puno vremena i navešću vam jedan primer u Italiji, kada se desila jedna nesreća i kada je porodica odlučila da od svog tako teško i nažalost izgubljenog života i stradalog, donira organe, nastao je i te kako veliki pravni spor među njima, zbog toga što je neko ko je u tom trenutku mislio da ima glavnu reč, odlučio umesto svih ostalih. Pa ćete vi da idete u petočlanoj u sedmočlanoj porodici da idete od jednog do drugog da pitate – Ko je taj ko će da da poslednju reč, a da se njegova poštuje, ako taj čovek nije želeo o tome nikada da razmišlja, nije imao priliku to da kaže?
hvala koleginice Jovanović. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Tatjana Macura, Vladimir Đurić, Aleksandar Stevanović, Nenad Božić i LJupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav LJubenović. Izvolite, kolega LJubenoviću.
Hvala. Članom 2. Predloga zakona o ljudskim ćelijama i tkivima, definisana je primenom ovog zakona. U tom smislu mi iz poslaničke grupe iz SRS smo podneli amandman na stav 3. ovog člana koji govori u kojim slučajevima se odredbe ovog zakona primenjuju i predložili smo da se u ovom slučaju donese tekst za koji smatramo da je odgovarajući. Preciznije rečeno, predložili smo da se u stavu 2. posle teksta istog medicinskog postupka dodata tekst „odnosno primene ćelije i tkiva dobijenih od jednog lica na tom istom licu“. Smatramo da bi predlagač trebalo da prihvati ovaj naš amandman i na taj način ćemo imati zakon u kome se na bolji i precizniji način definišu pojmovi. Inače, mi iz SRS smo više puta ponovili da nemamo ništa protiv nekih novih načina lečenja, niti protiv humanosti, naprotiv, ali se zalažemo za to da bilo koje donatorstvo ljudskog tela mora biti dobrovoljno i sa odobrenjem lica koje će postati donor. Podrazumevana saglasnost je neustavna i ne treba je nametati zakonom. Isto tako tvrdnje predlagača da će se izbeći finansijski troškovi vođenja registra jednostavno ne postoje. Da bi neko ko ne želi da učestvuje u priči oko doniranja delova tela, a na to ima pravo, ostvario to svoje pravo, mora da overava izjavu a overa te izjave se plaća. Poslanička grupa SRS je mišljenja da su ovo dovoljni argumenti da ovakve odredbe zakona ne treba usvojiti. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite. (Vesna Nikolić Vukajlović: Poslovnik.) Izvinjavam se, povreda Poslovnika Vesna Nikolić Vukajlović. Izvolite.
Molim vas, ovde su povređeni svi članovi Poslovnika ove Narodne skupštine, načinom na koji se danas ministar, kako se zove, Zlatibor Lončar ponaša prema, naravno mogu a ne moram da znam zašto…
Morate da navedete član koleginice.
Molim vas, član 107. i 108. Znači, njegov govor tela, način na koji on sedi, način na koji on gleda, način na koji mu se kreće desna ruka, govori sve vreme o jednoj ignoranciji celokupne današnje naše diskusije, diskusije SRS. Ako on ima nešto lično protiv diskusije SRS, ako je usmerena na njega, a smatra da smo mi krivično odgovorni za neke laži koje smo danas izgovorili, ili juče, ili prekjuče, dužan je da postupi po pravilima i lepo da utuži onoga za koga smatra da ga je povredio. Ne može čitavu poslaničku grupu SRS da ignoriše i da se ne meša čitav dan u svoj posao. Ono o čemu sam htela da govorim jeste droga, jeste zloupotreba naše dece u školama od 12 godina pa nadalje, čovek pokazuje da se isključivo ne bavi svojim poslom, da nema politički senzibilitet za ovo što radi, i da nema ni profesionalni senzibilitet. Drugi put kada budete stavljali ljude u Vladu i kada budete birali ministre, gledajte da to budu čisti ljudi koji će gledati u oči, a ako mi nešto pogrešimo neka nas tuže. Hvala lepo.
Hvala. Smatram da nisam povredio Poslovnik i da ministar veoma aktivno učestvuje u radu i u diskusijama. Inače, jedan od ministara koji sigurno u protekle dve godine radi odlično svoj posao i posvećeno. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje?
Naravno da želim i bilo bi dobro da i poslanici iz vladajuće koalicije imaju… [[Isključen mikrofon]]
Hvala. Reč ima Maja Gojković, povreda Poslovnika. Izvolite.
Molim vas potpredsedniče Skupštine da više ne prekidate poslanike. Diskusija poslanice je vrlo bila interesantna i inspirativna. Samo, kada se priča o povredi Poslovnika morate reći koji član, ne možete da kažete baš svi članovi. Evo, ja listam, ima tu svakakvih članova i ne znam sada na šta da se pozovem. Na pretres predloga budžeta, recimo, član 172. dobila reč i vređala ministra Lončara. Ja ne znam da li vi imate nešto za ili protiv ministra Lončara i želite da uspostavite komunikaciju sa njim na bilo koji način, ali ministar nema šta da kaže o vašim amandmanima i nigde ne piše u Poslovniku da ministar mora da komunicira sa poslanicama po svaku cenu i da ministar mora da diskutuje amandmane poslanika. Stvarno nema smisla i još ste povisili glas i ministar će sledeći put tražiti zamenu da dođe ovde u parlament jer će smatrati da nije bezbedan ovde. Znači, nemojte koleginice da vičete na ministra kao običan poslanik. Kao predsednik parlamenta moraću da ga zaštitim i njegovo pravo da se ćutanjem slaže ili ne slaže sa vašim amandmanom. Mislim da ste vi povredili Poslovnik, odnosno predsedavajući, što vas nije opomenuo jer ste rekli – Evo baš ste sad sve ovo prekršili. Tako se u jednom parlamentu ne razgovara. Morate naći osnov za javljanje, pa makar to kao i svi mi, malo filigranski zloupotrebili. Hvala.
Hvala. Smatram da nisam povredio Poslovnik. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Maja Gojković: Ne.) Ne. Hvala. Reč ima Nataša Sp. Jovanović, po Poslovniku. Izvolite.
Član 116. Svi učesnici na sednici su dužni da se ponašaju u skladu sa pravilima koja važe za narodne poslanike, pa tako i gospodin ministar ne mora da ćuti a da naruši dostojanstvo Narodne skupštine i u pravu je bila koleginica Vesna Nikolić Vukajlović, a da se ministar brani ćutanjem, to nam je poznato, bar meni lično otkad sam pročitala u novinama, a bilo ih je mnogo, da ga nazivaju „Dr Smrt“… [[Isključen mikrofon]]
Koleginice Jovanović, nastavljate sa praksom, nije korektno. Idemo dalje. Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Srbislav Filipović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Krsto Janjušević. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege, ovaj zakon prepoznaje registar davalaca matičnih ćelija, novi zakon, što postojeći nije, sa osnovnim ciljem da ljudi koji čekaju na presađivanje matičnih ćelija što pre dobiju te matične ćelije i posebno da povećamo verovatnoću sa većim registrom i ako ti ljudi nemaju donore u krugu svoje porodice. Dakle, ovaj zakon je temelj da Srbija zarad zdravlja bude jedna velika porodica. Nažalost, u toj Srbiji postoje pojedinci koje obraduje tuđa smrt i ovo govorim vezano za događaj od pre nekoliko dana, kada je u Užicu odbornika SNS, Vladana Markovića, na imanju dok je radio, doživeo je ubod stršljena i preminuo je. Pročitaću vam reakciju Jeremićevih i Tadićevih pristalica, jednog od njih na Fejsbuk profilu, a bio je veoma podržan, nažalost. „Član SNS stradao od uboda stršljena, pa kada mi nećemo mora priroda nešto da učini“. Ko ih vaspitava ovako? Roditelji, sigurno, ne. Ovim zakonom i svim našim radnjama ćemo učiniti sve za dobrobit svih i onih koji ne glasaju za nas i onih koji nas mrze. Mi njima želimo sve najbolje, i to je linija koja će nas uvek razdvajati. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite, koleginice Vukojčić.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Srbije, gospodine ministre, SNS i poslanici SNS daće punu podršku svim predloženim zakonima iz oblasti zdravstvene zaštite, zato što se SNS bori za život i bori za zdravog čoveka. Koja će se politika sprovoditi u svakoj demokratskoj zemlji, a Srbija jeste demokratska zemlja, odlučuju isključivo građani, i to na izborima, i građani Republike Srbije na izborima od 2012. godine, u kontinuitetu i u sve većem broju, daju podršku politici i rezultatima te politike koju sprovodi Aleksandar Vučić i SNS. To je ono što je jasno. To je ono što je nedvosmisleno. To je ono što se pokazuje na izborima. Zatim, želim da kažem da je on, što se tiče samog zakona o ljudskim ćelijama i tkivima, sveobuhvatan, da je on jasan, da je on precizan, da je on jasan u odnosu na nadležnosti, da je on jasan u odnosu na inspekcijski nadzor, da je on jasan u odnosu na kaznene odredbe, da je na ovaj zakon sprovođena javna rasprava. U javnoj raspravi su učestvovali, između ostalog, i oni koji se u svom svakodnevnom radu bave životom, odnosno bave spasavanjem ljudi od bolesti, a to su lekari. Ovaj zakon je u potpunosti usaglašen i nije ni u kakvoj koliziji sa drugim zakonskim propisima, a pre svega sa Porodičnim zakonom, jer se ovde pokušavaju zloupotrebiti umrla maloletna deca, a zakon je apsolutno u skladu sa članom 145. stav 6. Porodičnog zakona.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Pantović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, donošenjem ovog zakona konačno će se ova oblast postaviti na najviše standarde medicinske nauke i prakse, a s obzirom da je ona u razvoju nudi velike mogućnosti lečenja. Do sada je ovaj posao obavljan, ali nije bilo jasnih pravila, niti propisanih uslova. Ovaj Predlog zakona ispravlja te propuste. Najpre, definiše ustanove koje mogu da podnesu zahtev za obavljanje poslova iz oblasti ćelija i tkiva. Takođe, definiše jasno i buduće banke ćelije i tkiva i uslove koje moraju da ispune. Takođe, ustanova koja se bavi ovom oblašću, zakonom će se obezbediti bolji uslovi rada i praćenje savremenih dostignuća. Zakonom je preciziran i registar matičnih ćelija, pronalaženje neposrednih davalaca i obezbeđivanje ćelija za presađivanje. Jedinstven će biti informacioni sistem u cilju uspostavljanja i održavanja sistema sledivosti, što je posebno bitno. Tačno je definisana uloga i zadaci Uprave za biomedicinu, a takođe je uređen i inspekcijski nadzor nad radom zdravstvenih ustanova, što nije bio slučaj u prethodnom zakonskom rešenju. Dakle, pred nama imamo jedan zakon koji će sigurno dovesti do toga da nivo zaštite, zdravstvene zaštite i brige o ljudima bude na najvišem moguće nivou i u danu za glasanje ću ga podržati. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Pantoviću. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Olivera Ognjanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. S obzirom na to da se ova oblast medicine intenzivno razvija i nudi velike mogućnosti za lečenje, kao i da je zdravstvenim ustanovama koje obavljaju ove poslove utvrđena potreba da se poboljšaju i preciziraju uslovi organizacija i poslovi u oblasti ćelija i tkiva za primenu kod ljudi, kao i nadzor nad obavljanjem poslova u pomenutoj oblasti, jasno je da će se obezbediti najviši nivo zdravstvene zaštite, prvenstveno kroz uspostavljanje jedinstvenog sistema kvaliteta. Klinika za hematologiju VMA uradila je 100 transplantaciju matičnih ćelija koštane srži tzv. alogenu transplantaciju uzetu od davalaca koji nisu srodnici pacijentima. Ovakve transplantacije na VMA se rade od januara 2013. godine od kada je Srbija postala članica Internacionalnog registra davalaca. Do 2013. godine ovakve transplantacije su rađene u inostranstvu, ukoliko u zemlji nisu imali podudarnog davaoca. Članstvom u Internacionalnom registru davalaca u Srbiji su se stvorili svi uslovi za lečenje malignih bolesti krvi, oblicima transplantacije, kao u inostranstvu. Medicinski tim VMA poseduje neophodno kliničko iskustvo za praćenje pacijenata nakon transplantacije. Do sada je na VMA urađeno preko 1.200 transplantacija, a svake godine se radi na osavremenjivanju ovog oblika lečenja. U 21. veku prioritet je da uz održivi razvoj maksimalno povećamo zdravstveno blagostanje u svakoj životnoj dobi uz opštu pokrivenost zdravstvenom zaštitom i prozdravstvenom politikom u svim sektorima. Stvaranjem održivih zdravstvenih sistema zahteva preoblikovanje potražnje za zdravstvenim uslugama, smanjujući teret… Hvala.
Hvala puno. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik dr Vlado Babić. Da li neko želi reč? Izvolite, dr Babiću.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, cenjene koleginice i kolege narodni poslanici, u stvaranju i delovanju našeg tela učestvuje više miliona ćelija. Svaka od njih ima svoju funkciju i ulogu, odnosno one su specijalizovane za funkcionisanje određenog dela tela organizma. Upravo po ovome što sam naveo razlikuju se matične ćelije od ostalih ćelija. One su ne specijalizovane i mogu se transformisati u bilo koji drugi tip ćelija u organizmu, a koje su uništene tokom procesa starenja, bolesti, povrede ili sličnog stanja. One su izvor svih ćelija tela, a ova sposobnost regeneracije oštećenih tkiva čini ih jedinstvenim u medicini. Matične ćelije pupčane vrpce imaju sledeće karakteristike. Za njih se može reći da su mlade, samoobnavljajuće, pametne, moćne, jedinstvene. Telo novorođenog deteta obiluje vrednim, potentnim, vitalnim matičnim ćelijama. Tokom devet meseci boravka u utrobi majke one su planirale i gradile telo novog ljudskog bića. Kasnije tokom života one pomažu da se održi mehanizam regeneracije ćelija koje su uništene u postupku starenja organizma, nekakve povrede ili bilo kojeg stanja obolevanja u organizmu. U trenutku rođenja u krvi pupčane vrpce nalaze se mnogo tako dragocenih matičnih ćelija. Svaka jedinka je vlasnik sopstvenog depoa matičnih ćelija koje bi se napretkom medicine mogle odmah upotrebiti i ta osoba dobija svoje kompatibilne, nepromenjene, mlade, potentne matične ćelije. Ove matične ćelije nakon presecanja pupčane vrpce se čuvaju u posebnim bankama matičnih ćelija i kod nas se uvek skladišti cela pupčana krv, bez odvajanja pojedinih komponenata, jer tako se sprečava gubitak pojedinih ćelija koje su važne u terapiji za bolesti za koje imaju namenu. U svetu postoji 158 javnih banaka matičnih ćelija koje su raspoređene u 36 zemalja i imaju uskladišteno preko milion i po uzoraka i 250 privatnih banaka matičnih ćelija u kojima je uskladišteno oko osam miliona uzoraka. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, po najnovijim podacima, mislim da je to važno i za ovu oblast zdravstva kojim upravlja gospodin Zlatibor Lončar, Srbija je definitivno ekonomski lider zapadnog Balkana zato što u prvom kvartalu 2018. godine beležimo rast BDP od 4,6%. Dakle, pretekli smo sve države u regionu, i BiH, i Crnu Goru, i Makedoniju, i Albaniju, i sve ostale, što znači, gospodine Lončar, da će biti više novca u budžetu i za vaš resor. Ja vam želim da nastavite dalje da obnavljate zdravstveni sistem Republike Srbije, da nastavite sa svim onim važnim projektima u oblasti zdravstva, kao što je već završen projekat Kliničkog centra u Nišu. Ono što takođe želim da kažem, danas je veliki dan za Srbiju i zbog toga što je u stalni radni odnos primljeno 272 mladih ljudi, studenata, koji su završili kriminalističko-policijsku akademiju i koji su danas zasnovali radni odnos u Ministarstvu unutrašnjih poslova Republike Srbije. MUP Republike Srbije zajedno sa Ministarstvom zdravlja vodi bespoštednu borbu protiv kriminala i korupcije u svim oblastima društvenog života, a posebno kada je u pitanju borba protiv narko dilera i vama gospodine Lončar i vašim saradnicima, kao i vašim kolegama iz MUP, zajedno sa ovim mladim ljudima koji su danas dobili posao u policiji želim puno uspeha da nastavite tu borbu koja je najveća pošast među srpskom omladinom danas.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite dr Orliću.
Dame i gospodo narodni poslanici, razvoj u svim oblastima, uključujući naravno i oblast zdravstvene zaštite, neodvojiv je deo politike koju zastupa SNS i na to ukazujemo i ovim amandmanom. Razvoj koji svakako podrazumeva odlična zakonska rešenja u koja spada i ovo o kome raspravljamo danas, a koje nesporno utvrđuje najviše standarde u oblasti zdravstvene zaštite, standarde koji su na svetski maksimalno visokom nivou i kada je reč o naučnoj i kada je reč o stručnoj praksi i rezultatima. Između ostalog, taj razvoj podrazumeva i implementaciju integrisanog zdravstvenog informacionog sistema, koji je takođe jedna od odličnih pozitivnih posledica primene politike SNS. Samo jedan njegov podsistem, takođe implementiran u međuvremenu, da navedem kao odličan primer, to bi bio recimo, primera radi E recept koji predstavlja vezu između lekara zaposlenih u ustanovama, apoteka i Republičkog fonda zdravstvenog osiguranja. Taj sistem postoji. Implementiran je, uveliko funkcioniše. Uspostavljen je i Centar za monitoring droga i zavisnosti od droga. Dakle, još jedan izvanredno važan rezultat mi smo postigli i na ovom planu o kom je bilo reči i u prethodnom amandmanu naših narodnih poslanika i na tom planu takođe nove, dobre rezultate postižemo upravo usvajanjem onih zakona koji su predmet i današnje rasprave. Kada pogledate te dobre rezultate, dakle rezultate koji predstavljaju nespornu modernizaciju Srbije i nesporno unapređenje i kvaliteta života, ali i zaštite zdravlja, sa jedne strane, to je dakle politika SNS, i sve ono što se nudi sa druge. Kada kažem sa druge, npr. mislim na nešto što se dešava upravo sada dok mi diskutujemo ovde. Pulen Dragana Đilasa, onaj čuveni lažni sindikalac, Veselinović Željko izjednačava na društvenim mrežama, gde bi drugo, Narodnu skupštinu sa „žutom kućom“. Dakle, sve nas kao narodne poslanike on izjednačava sa „žutom kućom“ i poručuje da su nam svima trening održali provereni kasapini srpskog naroda Hašim Tači i Ramuš Haradinaj. Uporedite to sa jedne strane. Dakle, tu mržnju i otvorenu destrukciju prema svemu uključujući i građane ove zemlje i kompletnu Narodnu skupštinu i sve nas koji se nalazimo s jedne strane i dobre rezultate sa druge strane. Dakle, rezultate SNS Aleksandra Vučića. Stvari su više nego jasne, kontrast više nego očigledan pa izvor je zbog toga na svakim izborima više nego lak.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Petrović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Snežana Petrović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministre, uvažene kolege narodni poslanici, unapređenje zdravstvene zaštite i briga o zdravlju stanovništva u najvećoj meri zavisi od obezbeđenih zdravstvenih uslova nadležnih institucija, kao i načina na koji se zdravstvene usluge pružaju stanovništvu, bez obzira da li se radi i odnosi na lečenje i rehabilitaciju obolelih ili na preventivnu zaštitu ukupnog stanovništva. U zdravstvenom centru Užice, gradu iz koga ja dolazim, na osnovu integrisanog plana stalnog unapređenja kvaliteta rada zdravstvenog centra preduzete su, a i kontinuirano se preduzimaju mnoge aktivnosti na unapređenju kvaliteta rada. Uz pomoć Vlade Republike Srbije, menadžment zdravstvenog centra Užice je prepoznao potrebu za uvođenjem novih dijagnostičkih i terapijskih procedura, kao i neophodnost nabavke savremene opreme i sprovođenja obuka adekvatnih kadrova. U okviru zdravstvenog centra Užice, uspešno radi angiosala za zbrinjavanje pacijenata sa akutnim infarktom miokarda, gde se prosečno godišnje u plemenitoj sali uradi preko 900 intervencija, a samo u prethodnoj godini izvršeno je oko 1.200 stentovanja krvnih sudova od strane četiri interventna kardiologa. Od prošle godine, po dobijanju dozvole Komisije za nove tehnologije u zdravstvu, u užičkom zdravstvenom centru počelo se stentovanjem perifernih krvnih sudova. Sve navedeno govori o tome govori zdravstveni centar Užice u skladu sa mogućnostima i uz pomoć resornog ministarstva radi na poboljšanju uslova, lečenja i prevencije zaštite svih građana zlatiborskog okruga, Republike Srpske, severnog dela Crne Gore, građanima iz bivših republika Jugoslavije koji imaju status izbeglih i prognanih lica, raseljenih sa KiM, kao velikom broju turista u jeku turističke sezone. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr LJubiša Stojmirović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Mladen Lukić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Marković.Da li neko želi reč? Aleksandar Marković ima reč.
Zahvaljujem predsedavajući. Ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj moj amandman predstavlja podršku ovom Predlogu zakona, Predlogu zakona o ljudskim ćelijama i tkivima, ali i podršku svim onim rezultatima Ministarstva zdravlja u proteklom periodu, a rezultata je toliko da bi zaista bilo malo ova dva minuta, sa koliko raspolažem, da ih nabrojim sve. To su činjenice, činjenice koje ne vide samo oni koji ne žele da ih vide ili samo oni koji imaju zlu nameru. Meni je zaista neprihvatljivo da danima već slušamo razne koještarije, slušamo napade na ministra, ali potpuno neosnovane i napade bez ijednog jedinog argumenta jer kako drugačije objasniti činjenicu da iz budžeta Ministarstva zdravlja za period od 2014. godine do 2018. godine je izdvojeno 8.136.533.000 dinara za rekonstrukciju zdravstvenih ustanova čiji je osnivač Republika, i rekonstrukciju i opremanje i adaptaciju, o čemu je pričao moj uvaženi kolega Orlić u nekom od prethodnih javljanja. Ako uzmemo samo ovaj podatak u obzir, onda ne stoji priča da Ministarstvo ne preduzima ništa kada je reč o zdravstvenoj zaštiti, odnosno unapređenju uslova u kojima se nalaze zdravstvene ustanove i ovo nije samo jedan od argumenata. Kao što je jedan od kolega u današnjoj raspravi rekao – do 2012. godine srpsko zdravstvo nije ispunjavalo ni kriterijume za ocenjivanje u sklopu evropskog zdravstvenog potrošačko indeksa, a kada je ispunjavalo kriterijume bilo je ubedljivo najgore ocenjeno. To je stanje zdravstva kakvo je bilo nekada, a čuli smo već u nekoliko navrata kakvo je stanje sada, odnosno u periodu od kada je SNS preuzela odgovornost za vršenje vlasti u zemlji. Zahvaljujem.
Hvala kolega Markoviću. Na član 2. amandman je podnela narodni poslani Ana Čarapić. Izvolite koleginice Čarapić.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, odlika savremenog društva je svakako kvalitetan sistem zdravstvene zaštite. Srbija danas zaista ima sa čim da se pohvali. Sa jedne strane, imamo stručnjake koji su svetskog ranga, a sa druge strane mi danas raspravljamo o zakonskim rešenjima koja su na nivou razvijenih zemalja i u svetu i zemalja članica EU. To još jednom potvrđuje da je Srbija danas zemlja sa ubrzanim privrednim razvojem, pa shodno sa tim sam i podnela amandman. Država ulaže u opremanje zdravstvenih ustanova, a resorno Ministarstvo prati rad medicinskog osoblja kroz izveštaje, kroz slike i to sa ciljem da pružene usluge zdravstvene zaštite budu maksimalno kvalitetne, stručne i profesionalne i naravno da se smanje gužve u čekaonicama, kakav je to slučaj bio od ranije, naravno loše prakse. U zdravstveni sistem Republike Srbije danas je zaista mnogo uloženo. Ne postoji nijedan deo, nijedna lokalna samouprava, nijedan zdravstveni centra gde nešto nije urađeno. Kao primer uzeću Klinički centar u Beogradu koji je dobio najsavremeniju biomedicinsku laboratoriju, a takvih u svetu ima samo četiri, zatim, završen je i počeo je sa radom Klinički centar u Nišu koji je najsavremeniji. Dakle, niški region je dobio najsavremeniji KC u koji je uloženo preko 50.000.000 evra. Zatim, obezbeđena su finansijska sredstva za završetak KC u Beogradu, Novom Sadu i Kragujevcu. Dakle, sve ovo govori šta smo postigli kada je u pitanju sistem zdravstvene zaštite. Pomenuću još jednu interesantnu činjenicu da je u Užicu nedavno obavljena stota kardiohiruruška operacija, a to sve u cilju da se zahtevne operacije sada obavljaju na lokalu i to će svakako smanjiti troškove lečenja. Ranije je bila praksa da se zahtevne operacije obavljaju isključivo u prestonici. Zahvaljujem.
Hvala vama. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ivana Nikolić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Ivana Nikolić. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kada se radi u interesu poboljšanja kvaliteta života građana i kada se radi na poboljšanju uslova za poboljšanje medicinskih usluga, za rezultat imamo predloge zakona ispred Vlade Republike Srbije, kakvi su danas na dnevnom redu i jasno je da će njihovom primenom biti uređena oblast zdravstva koja će spasiti mnoge živote. Cilj je da se uspostavi obavljanje poslova na jedinstven, bezbedan i siguran način, kao i sprovođenje koraka kojima će se postaviti pravila i standardi jednaki na celoj teritoriji Republike Srbije. Imajući u vidu da se u poslednjih nekoliko godina detaljno, temeljno pristupa rešavanju problema i donošenju rešenja za otklanjanje istih, to se potvrđuje i kroz predloge zakona o ljudskim ćelijama i tkivima, gde se izdvaja kao jako važno to što će se skratiti vreme čekanja, odnosno što će smanjiti broj pacijenata koji su na listama čekanja, na povećanje broja davalaca, na uređenje zdravstvenih ustanova, odnosno na društvo u celosti. U zdravstvu se mnogo ulaže, radi se mnogo na lokalnom i na republičkom nivou i primer dobre prakse, izneću koji se beleži u DZ u Ubu, samo u poslednjih nekoliko godina urađeno je dosta. Dosta je urađeno na poboljšanju uslova u pružanju zdravstvene usluge i, recimo, između ostalog, DZ je bogatiji za rendgen aparat koji je doniran od strane Vlade Japana, vrednost 6,2 miliona dinara. Postavljen je UZ aparat u kabinetu ginekološke službe. Opremljeno je dečije odeljenje sredstvima iz budžeta opštine. U 2016. Godini uređene su prostorije i sanitarni čvorovi. DZ u Ubu je bogatiji i za jedno sanitetsko vozilo koje je opremljeno po evropskim standardima, čija je vrednost preko 50.000 evra i čime je poboljšan rad hitne medicinske pomoći. Dakle, dobrom saradnjom rukovodstva ispred zdravstvenih ustanova, na lokalnom nivou, ispred opštine, Ministarstva zdravlja, Vlade Republike Srbije, predsednika Republike Srbije sigurno doprinosi boljim uslovima života građana. Hvala.
Hvala koleginice Nikolić. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Živan Đurišić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, podneo sam amandman na član 2. Predloga zakona o ljudskim ćelijama i tkivima i isti glasi: „Odredbama ovog zakona podstiče se sveukupni razvoj Republike Srbije s posebnim osvrtom na razvoj medicinske zaštite.“ Razlozi za donošenje ovog zakona sadržani su u potrebi da se oblast ljudskih ćelija i tkiva kod ljudi zasnuje na najvišim standardima medicinske nauke i prakse, s obzirom na to da je to oblast medicine koja se intenzivno razvija i nudi velike mogućnosti za lečenje, kao i da se zdravstvenim ustanovama koje obavljaju poslove omoguće bolji uslovi za njeno obavljanje u skladu sa savremenim dostignućima u ovoj oblasti. Srpska napredna stranka je u svojim programskim načelima dala značajno mesto novoj zdravstvenoj politici usmerenoj na poboljšanje položaja i proširenje prava, kao i adekvatnom položaju u ostvarivanju zdravstvene zaštite. Zdravstvena politika je bazirana na Ustavu i zakonima Republike Srbije i zajedničkim ciljevima zemalja EU u toj oblasti. Istaknuto je da pravo na zdravlje i zdravstvenu zaštitu jeste jedno od osnovnih ljudskih prava i da svi treba da uživaju u najboljem zdravlju i kvalitetu života i da svako u takvoj Srbiji treba da ima priliku na izbor zdravog načina života i život u okruženju koje podržava zdravlje. U danu za glasanje, glasaću za ovaj predlog zakona, kao i za ostale zakone koji su na dnevnom redu ovog zasedanja. Hvala.
Hvala vama. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prim. dr Branimir Rančić. Da li neko želi reč? Izvolite dr Rančiću.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministre, poštovani gosti iz Ministarstva, poštovana gospodo narodni poslanici, odredbe člana 2. ovog zakona odnose se na matične ćelije hematopoeze iz periferne krvi, krvi pupčanika i kostne srži. Amandman koji sam podneo na član 2. dodatno se definiše primena ovog zakona u smislu jačanja javnog zdravlja. Najstariju definiciju javnog zdravlja dao je prof. Čarls Edvard Gislo, citiram: „Javno zdravlje je nauka i umetnost sprečavanja bolesti, produženja života, unapređenje mentalnog i fizičkog zdravlja, efikasnosti kroz organizovane napore zajednice za zaštitu životne okoline, kontrolu infekcija u zajednici, edukaciju individua o principima lične higijene, organizovanje zdravstvene službe za ranu dijagnozu i preventivnu terapiju bolesti i razvoj socijalnih mehanizama koja će obezbediti da svaka individua u zajednici ima standard života koji će joj omogućiti da očuva zdravlje. Što se tiče hematopoeze, to je proces stvaranja i razvoja ćelija krvi. Krvne ćelije se konstantno gube i razaraju. Zato, da bi se održala hemostaza, sistem mora imati kapacitet za samoobnavljanje. U vezi sa tim, postojeći zakon nije jasno definisao postojanje registra davanja matičnih ćelija, hematopoeze, kao organizacione celine, kao ni što odgovornost i obaveza delatnost registra, što je osnova za rad u skladu sa najvišim standardima iz ove oblasti. Na kraju ću samo da kažem da fizičari iz Srbije, ozračeni u Vinči 1958. godine su bili prvi primerci matičnih ćelija u svetu. A što se tiče neopravdanih kritika na vaš račun, gospodine ministre, od strane jednog dela opozicije, vi i vaše ministarstvo odgovarate kompletnom rekonstrukcijom bolnice u Pirotu, koja je u toku.
Hvala doktore Jančiću. Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski, po amandmanu.
Zahvaljujem predsedavajućiDame i gospodo, drugarice i drugovi, uvažene kolege i ministre, koji ste zaista kvalifikovani za ovu oblast, zamolio bih vas da vi građanima Srbije razjasnite da je lečenje matičnim ćelijama izuzetno korisna stvar, ali da tu postoji i jedna loša i jedna dobra vest. Loša vest je da se matičnim ćelijama ne može lečiti bezobrazluk, vaspitanje, lopovluk, demencija i sve ono što je uočljivo kod ponašanja šibadžija sa Đeram pijace i vlasnika vračarskih pašnjaka, alijas Dragana Šutanovca. Zaista nisam odgovarajuće struke da njegove komentare u jednom dnevnom listu koji inače ima stav da se usluge keteringa plaćaju unapred, verovatno zato što oni svoje usluge pisanja naručenih tekstova i plaćenih od stranih ambasada naplaćuju isključivo unapred, da spakujem to u pravu dijagnozu. Verujem da jedna od ovih dijagnoza koje sam pobrojao zaista može da bude sasvim primerena. Dakle, treba biti ili bezobrazan ili nevaspitan ili dementan, pa zaboraviti kako si ste ponašao kao ministar vojske ili šibadžija sa Đeram pijace i onda dozvoliti sebi da se kritikuje neko ko taj posao danas radi časno i pošteno, ispravlja sve gluposti, lopovluke i svinjarije koje je on napravio. Izuzetna se sposobnost moći zaboraviti da si prodavao tenkove za cenu polovnog juga, uništavao sve vojne efektive, kao i činjenicu da su ti piloti sa Batajnice ukrali i sakrili pilotski kombinezon da se ne bi stideli ko ga nosi, a možda iz straha da ovaj stvarno pomisli da je pilot pa da zatraži da potera i on jedan krug okolo. Da, to je, uvažene kolege, onaj kombinezon za koji su šibadžije sa Đeram pijace, geometri uzimali meru. Zaista, samo sa ovakvim dijagnozama neko može da zaboravi da mu nikada nije palo na pamet, od 2000. do 2012. godine, da vojnu ustanovu „Dedinje“, gde inače rade konobari, kuvari, a ne oficiri ili vojnici, angažuje kako bi ono ostvarilo zaradu tako što će ugostiti strane delegacije, već su ih vodali po razno raznim bircuzima sa kojima su imali ugovoren procenat i to koristili posle za privatne svrhe. Za razliku od tog perioda, 2012. godine, otkad je ministar Vojske bio Aleksandar Vučić, pa i danas, kada je Aleksandar Vulin, i ubuduće, sve strane delegacije ugošćuje vojna ustanova Dedinje kao jedna od najreprezentativnijih ustanova. Dobra vest, pored ove loše, da se ovo ne može lečiti matičnim ćelijama, za građane Srbije je da se čak ni njegovim matičnim ćelijama ne mogu zaraziti lopovlukom, bezobrazlukom, nevaspitanjem ili demencijom. Da bi se matične ćelije mogle koristiti, koliko sam ja shvatio, treba da postoji velika genetska sličnost i nije dovoljna samo vizuelna sličnost kakvu je dotični šibadžija sa Đeram pijace imao sa Borisom Tadićem, sa kojim se zajedno slikao u zaštitno-tehničkoj odeći koja tada nije smetala jednom od vojnih sindikata, a danas smeta. Nije im smetalo ni kada je šibadžija sa Đeram pijace ovaj snajper držao k`o motku koju je nosio sa sobom kada je jurio ljude na Đeram pijaci koji su pokušavali da zarade neki dinar a nisu se slagali sa politikom koju on vodi, nije im smetalo ni kada je nosio vojnu uniformu a ne samo tehnički deo i tehničku odeću. Ja vas molim da ovo zaista objasnite građanima Srbije, da ne postoji nikakav rizik da se bilo ko inficira sa bilo kojom od ovih dijagnoza koju Dragan Šutanovac, Boris Tadić i ovo udruženje SLIP – saveza lopova i prevaranata sa sobom nosi i ja zaista mislim da građani Srbije mogu i meni da poveruju na reč, nije potrebno da se o ovome dopunski izjašnjavate, da nikada niko u Srbiji niti je poželeo a niti će imati prilike da više liči na ovako bolesne ljude. Hvala.
Hvala, kolega Komlenski. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Bogatinović. Izvolite, kolega Bogatinoviću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, lokalna samouprava grada Leskovca je u proteklih pet godina uložila značajne napore da građanima obezbedi bolje i kvalitetnije lečenje, savremene aparate i moderne ambulante. Dakle, poslednjih pet godina grad Leskovac je u Dom zdravlja Leskovac uložio blizu 800 hiljada evra. Uspeli smo da renoviramo sve 34 ambulante na teritoriji našeg grada, od kojih su mnoge bile u jako lošem stanju. Radili smo i na poboljšanju kvaliteta lečenja u domu zdravlja. Stomatologija je potpuno renovirana, a nabavljene su i tri nove stomatološke stolice. U rekonstrukciju hirurškog saugera, podova, prozora, ugradnju led-reflektora, nabavku stomatoloških instrumenata i materijala uloženo je oko tri miliona dinara. Zahvaljujući donacijama kompanije zdravlja „Aktavis“ i „Jura“, nabavljena su dva nova kolor-doplera, ultra-zvuk aparata, jedan za potrebe ginekologije a jedan za službu za radiološku dijagnostiku. Za protekle četiri godine lokalna samouprava grada Leskovca je sredstva domu zdravlja prebacila na ime zarada zdravstvenih radnika u iznosu od 600 hiljada evra, po odluci gradskog veća i Skupštine grada Leskovca, što ukupno iznosi milion i 400 hiljada evra zajedno sa prethodnim ulaganjima. Ako se uzme u obzir da smo za ovaj isti period od pet godina smanjili broj upošljenika za 250, 105 upošljenika u skladu sa kadrovskim planom je prešlo u opštu bolnicu Leskovac a ostali otišli prirodnim odlivom, finansijski gledano smanjili smo obaveze prema RFZO u iznosu od milion i 500 hiljada evra na godišnjem nivou. Racionalizacijom radnika u primarnoj zdravstvenoj zaštiti smanjen je broj upošljenika za još 39 i na ime otpremnine od Ministarstva zdravlja dobili ukupno 154 miliona dinara. Na ovaj način, poštovani ministre, Dom zdravlja Leskovac, posle skoro jedne decenije, nema više neugovornih radnika. Napominjem da na današnji dan Dom zdravlja Leskovac ne duguje za lekove, sanitetski materijal, energetike i ostale materijalne troškove i nema ni dinara nenamenskog trošenja. Nadamo se da će komisija Ministarstva zdravlja, prilikom davanja novih saglasnosti za radna mesta imati u vidu sve ove prethodne činjenice i odgovoriti pozitivno na zahtev, jer smo po broj upošljenika pali za 19 ispod propisanog kadrovskog plana. Hvala.
Hvala, kolega Bogatinoviću. Leskovac stvarno prednjači sa rezultatima. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kada govorimo o zdravstvenoj zaštiti, svakako to moramo povezati i sa ulaganjima u ustanove u kojima se zdravstvena zaštita i pruža. Kao dobar primer iz lokalne samouprave iz koje ja dolazim, ja bih želela da istaknem Dom zdravlja u Nišu, čije rukovodstvo konstantno radi na projektima i, naravno, uz pomoć Vlade Republike Srbije i uz dobru saradnju sa gradom kao jedinicom lokalne samouprave, ti projekti se do kraja i realizuju. Dakle, na inicijativu Doma zdravlja Niš, grad Niš je kod Kancelarije za upravljanje javnim ulaganjima Vlade Republike Srbije konkurisao i dobio projekat - Sanacija i termoenergetska adaptacija Doma zdravlja Niš. Rekonstrukcija je počela i završila se u 2017. godini. Rekonstrukcijom je urađena zamena dotrajale spoljne stolarije i bravarije, aluminijumska stolarija, garažna vrata aluminijumskim rol- vratima sa termoprekidima, urađena je popravka i servisiranje klima uređaja, izrada fasade, izrada termoizolacije od kamene vune plafona garaže i zidova prema grejnom prostoru, izrada novih trotoara oko objekta. Dom zdravlja Niš je izradio projekat sanacije krova, koji je odobrila Kancelarija za upravljanje javnim ulaganjima. U toku je realizacija projekta sanacije krova. Ovakvi projekti održava i unapređenja funkcionisanja objekata u kojima se pruža zdravstvena zaštita su jako važni. Sa jedne strane, upravo zbog kvaliteta usluga koje ovakva ustanova pruža, ali sa druge strane predstavljaju dokaz održanih obećanja datih od strane Vlade Republike Srbije i Aleksandra Vučića da će se u zdravstvo ulagati i zbog zaposlenih, dakle, zbog boljih uslova rada, ali pre svega zbog građana koji ostvaruju zdravstvenu zaštitu. Zahvaljujem.
Hvala, koleginice Kovačević. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marko Zeljug. Da li neko želi reč? Reč ima Marko Zeljug. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre, predao sam amandman na član 2. Zakona o ćelijama i tkivima ljudskog porekla, koji treba da definiše odredbe zakona koje podstiču sveukupan razvoj Republike Srbije, s osvrtom na razvoj medicinskih centara. Vlada Republike Srbije i Ministarstvo zdravlja, predvođene SNS, pred narodne poslanike postavili su zakon koji svojim usvajanjem i primenom treba da reši problem nešto više od četiri hiljade građana Republike Srbije, koji se danas nalaze na listi čekanja za transplantaciju organa. Transplantaciju bubrega čeka oko tri hiljade i 500 ljudi, transplantaciju jetre oko 200, novo srce čeka 30 pacijenata. Procene su da u Srbiji godišnje umre 30 ljudi zbog nemogućnosti da pronađu davaoca koji je kompatibilan za transplantaciju navedenog organa. Odredbama ovog predloga zakona, koji će biti usvojen podrškom poslanika SNS i koalicionih partnera, period čekanja na pronalaženje kompatibilnog donatora, tj. donora, biće znatno skraćen, a broj pacijenata koji danas imaju zdravstvene poteškoće, biće znatno smanjeni. Finansijski efekat primene zakona ogledao bi se u činjenici da bi broj pacijenta koji se iz Republike Srbije upućuje u inostranstvo, znatno bi se smanjio i postigle bi se znatne uštede u Republičkom fondu za zdravstveno osiguranje, imajući u vidu podatak da su identični operativni zahvati u inostranim centrima skuplji za 20, pa i 30 puta nego u centrima u Republici Srbiji. Sredstvima ostvarenim uštedom primenom ovog zakona, Republika Srbija i Ministarstvo zdravlja nastavili bi proces osavremenjanja opreme u postojećim medicinskim centrima i podizanja nivoa zdravstvene zaštite u istim. Hvala.
Hvala gospodine Zeljug. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Tanja Tomašević Damnjanović. Izvolite.
Hvala poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, ovaj Predlog zakona nastoji da oblast ljudskih ćelija i tkiva kod ljudi uradi na najvišim standardima medicinske nauke i prakse, jer se radi o oblasti medicine, koja se intenzivno razvija i nudi velike mogućnosti za lečenje kao i da su zdravstvenim ustanovama koje obavljaju ove poslove omoguće bolji uslovi za njeno obavljanje u skladu sa savremenim dostignućima u ovoj oblasti. Predlog zakona na precizan i jasan način definiše koje zdravstvene ustanove mogu podneti zahtev za obavljanje poslova iz oblasti ljudskih ćelija i tkiva, kao i koje mogu biti banke ljudskih tkiva uključujući sve uslove koje moraju da ispune da bi dobili dozvolu. Da bi se oblast ljudskih ćelija i tkiva razvila pod najvišim standardima medicinske nauke i takse u Republici Srbiji, neophodno je definisati registar davalaca matičnih ćelija hematopoeze koja omogućava pronalaženje nesrodnih davalaca i obezbeđivanje ćelija za presađivanje. Ovim zakonom, kao i Predlogom zakona o presađivanju ljudskih organa, rešiće se loše prakse iz prošlosti, smanjiti liste čekanja, jer se ovim zakonima sistemski uređuje oblast doniranja organa, ćelija i tkiva u skladu sa evropskom regulativom. Hvala.
Hvala, koleginice Damnjanović. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik LJibuška Lakatoš. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, koleginice Lakatoš.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici, članom 2. predloženog zakona definišu se odredbe koje čine pomak u smislu davaoca tkiva i organa. S obzirom da se matične ćelije mogu razvijati u bilo koje drugo tkivo mogućnost njihove primene je široka od farmaceutske do kozmetičke industrije. To bi ujedno dovelo i do razvoja mnogih industrijskih grana, što daje mogućnost zapošljavanja, a samim tim utiče na sveukupni razvoj Republike Srbije. Amandmanom koji sam podnela na član 2. ovog zakona dodatno se definiše primena zakona u smislu poboljšanja zdravstvene zaštite našeg stanovništva. Formiranje banke matičnih ćelija dovelo bi do toga da bi se mnogo veći broj ljudi odlučio na čuvanje matičnih ćelija što bi zasigurno imalo pozitivnog efekta u lečenju retkih i teških bolesti i u smislu finansijskih troškova i očuvanja zdravlja građana Srbije. Donošenje ovog zakona je od velikog značaja za celokupno društvo, za poboljšanje zdravstvenog stanja stanovništva, ujedno popravlja kvalitet pružene zdravstvene zaštite, daje mogućnost skraćivanja roka otkrivanja bolesti do početka lečenja, takođe daje mogućnost zamene skupih lekova, citostatika i poboljšava kvalitet zdravstvene zaštite. Primenom matičnih ćelija lečenje traje kraće, umanjuje probleme koje nastaju prilikom lečenja i smanjuje finansijske troškove koje iziskuje lečenje teških i retkih oboljenja, kao što su karcinom, bolesti krvi, šećerne bolesti, bolesti hromozoma i drugo. Na osnovu iskustava iz razvijenih zemalja u primeni matičnih ćelija može se zaključiti da bi njihova primena bila od višestrukog značaja za unapređenje celokupnog zdravstvenog sektora i srodnih dana. U danu za glasanje treba podržati ovaj zakon, jer će se to pozitivno odraziti na zdravstveno stanje stanovništva, što i jeste naš cilj. Zahvaljujem.
Hvala, koleginici Lakatoš. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Boban Birmančević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Savkić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, kolega Savkiću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, podneo sam amandman na član 2. Predloga zakona o ljudskim ćelijama i tkivima koji glasi – odredbama ovog zakona podstiče se sveukupni razvoj Republike Srbije sa posebnim osvrtom na napredak medicinskih ustanova. Veoma je značajno istaći da Predlog zakona definiše registar davalaca matičnih ćelija, što olakšava pronalazak davalaca koji nisu srodnici u cilju obezbeđivanja ćelija za presađivanje. Registar se vodi u skladu sa najvišim standardima iz ove oblasti. Predlog zakona je uredio i sve aktivnosti u vezi sa vođenjem poslovnog registra što je značajna novina u odnosu na postojeći zakonodavni okvir. Sa druge strane, kontinuiranost stručnog nadzora obezbeđen je formiranjem inspekcijskog nadzora koji će delovati u okviru Uprave za biomedicinu, nadzor će se vršiti od strane najboljih stručnjaka u ovoj oblasti. Predlog zakona je prepoznao specifičnost ove oblasti medicine zbog uvođenja novih metoda i dolaska do novih pronalazaka. Takođe, su definisane zdravstvene ustanove koje mogu podneti zahtev za obavljanje poslova u smislu ovog zakona. Dosadašnji zakon je propustio da definiše koja ustanova može da bude banka tkiva. Propisano je da svaka ustanova za darivanje organa mora da učestvuje u republičkom programu za presađivanje organa. Imajući sve pomenuto u vidu, jasno je da se Predlogom zakona o ćelijama i tkivima značajno se unapređuje ova veoma bitna oblast medicine, te se doprinosi i sveukupnom razvoju Republike Srbije. Smatram da to mora biti izričito naglašeno u članu 2. Predloga zakona, a upravo se to postiže amandmanom koji predlažem. Hvala.
Hvala, kolega. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milimir Vujadinović. Da li neko želi reč? Reč ima Milimir Vujadinović, izvolite.
Hvala predsedavajući. Jasno je da se cela Evropa suočava sa migracijama, kako onim čiji tokovi vode ka Evropi, tako i sa onim migracijama čiji su tokovi unutar same Evrope. Da bi tokovi migracije iz Srbije bili što manji, to jest da bi naši ljudi bili zadovoljniji i ostali u Srbiji, neophodno je pored svega ostalog i razvijati ovaj medicinski sistem koji imamo i to jeste intencija ovog mog amandmana. Razvijate vi to, gospodine ministre na dobar način, zajedno sa Vladom i predsednikom, naročito uzevši u obzir sve ono što je prethodilo našem društvu u poslednjim decenijama, naročito ona decenija i po vladavine DOS-a sadašnjeg Saveza Srbije kako ga zovu, samozvanog. Ima tu dosta konkretnih stvari, a ja najbolje mogu govoriti o Subotice odakle dolazim, pa ću reći da je tamo nabavljeno opreme mnogo za poslednjih godinu dana, nabrojaću samo, ambulanta za očne bolesti, ambulanta za gastroentrologiju, rendgen koji je inače zadnji put nabavljen 1967. godine, respirator za intenzivnu negu. Samo po sebi to ne bi mnogo značilo nikome sem ako vam kažem da je ove opreme u poslednjoj godini nabaljeno više nego za celu prošlu deceniju. Mislim da je to dovoljan podatak. Ovo je zasluga svakako menadžmenta na čelu sa gospodinom, doktorom Slobodanom Puškarom, ali i nemoguće da oni sami to urade bez podrške celog sistema, od predsednika, vas kao ministra, pokrajinskog sekretarijata i na kraju gradonačelnika Bojana Labana. To je jedan evidentan napredak u tehničkom smislu i u smislu opremanja medicinske ustanove. Međutim, ovlašćen sam da vam prenesem molbu od strane menadžmenta da nam pomognete da ovaj evidentan napredak u opremanju ustanove prati napredak u smislu dovoljnog broja kadrova, odnosno kadrovskih rešenja. To je, znate i sami, problem sa kojim se suočava ceo region i Srbija. Ostatak Srbije se takođe sa ovim problemom suočava, ali verujte mi, mi na severu Srbije mnogo više, jer je situacija takva da ljudi imaj više pasoša, te vas molim da nam u nekom narednom periodu pomognete u rešavanju tog problema, a i na tu temu ćemo malo kasnije.
Hvala, kolega Vujadinoviću. Reč ima ministar, dr Zlatibor Lončar. Izvolite, ministre.
Već je u završnoj fazi kadrovski novi plan, tako da ćete sigurno dobiti sve ono što je neophodno, znam i za Vrbas i za Suboticu i za sve. Bukvalno pravimo ono što je neophodno i to dobijate u najskorije vreme, naravno mislim na kadrove.
Hvala, dr Lončar. Reč ima dr Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, juče sam se više puta javljao, danas prvi put i želim da kažem da smo svi mi položili zakletvu u ovom visokom domu, ali da pored ove zakletve koju sam položio, ja sam položio i Hipokratovu zakletvu. Svesno vrlo jasno sam juče zastupao važnost ovog donošenja ovog zakona, spreman da dobijem i kritike i udare određenih ljudi. Shvatam da je ovaj zakon vrlo lako moguće protumačiti i na drugi način, s obzirom da građani Srbije puno toga još ne znaju koliko je ovaj važan. Zato molim upravo i Ministarstvo da u narednim mesecima prikaže praktično stručnjake da pričaju o važnosti ovog zakona, da prikaže ljude koji čekaju organ kroz kakav pakao prolaze, da prikaže u nacionalnim medijima ljude koji su dobili organe, da i ljudi, građani Srbije shvate koliko je ovo važna materija koju mi danas radimo. Kao lekar bih sigurno ukazao na bilo kakvu nepravilnost ukoliko bi se ona javila. Ja kao lekar govorim da smo sa pređašnjim, prethodnim zakonskim rešenjem imali nemogućnost da našim građanima pružimo adekvatnu zaštitu i da su mnogi naši građani umrli upravo zbog toga što nisu imali adekvatan organ da naši lekari to urade, tu operaciju urade. Još jednom, pošto sam spominjao Tviter, a na Tviteru imate jako dobru kampanju koja je rađena pod haštagom „produži život“. Produži život vrlo jasno govori o ovoj temi. Imate isto jako dobar „haštag“ – najvažniji poziv. Najvažniji poziv koji čekaju naši pacijenti, 2.000 njih koji čeka taj najvažniji poziv da im se kaže da mogu da dođu u bolnicu, da se našao donor i da mogu da produže život. Ja sam o ovoj temi pričao prošle godine. Pošto se spominje Tviter, 3. decembra 2017. godine na Tviteru sam napisao da se zalažem za ovakvo zakonsko rešenje. Ja od svojih stavova ne odstupam i ne interesuje me niti vlast, niti opozicije, interesuju me građani Srbije i mogućnost da pomognemo bolesnim građanima. Hvala.
Hvala vam, doktore Milisavljeviću. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Blaža Knežević. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, donošenje zakona iz oblasti zdravstvene zaštite uz velika ulaganja države u zdravstveni sistem jasno govori o opredeljenju države Srbije, zatim Vlade Republike Srbije i Ministarstva zdravlja da stanemo rame uz rame sa najrazvijenijim zemljama. U poslednje četiri godine u zdravstveni sistem uloženo je više nego u proteklih nekoliko decenija. Ovakva ulaganja, ulaganja u zdravstvo, pokazuju pre svega odnos prema građanima Srbije. Današnja fiskalna situacija je mnogo bolja, grade se klinički centri, nabavljaju se najsavremeniji uređaji, smanjuju se ili potpuno nestaju liste čekanja. Ovako obnovljene bolnice znače i bolji životni standard za naše roditelje, za našu decu, jer svako od njih će imati bolju i kvalitetniju zdravstvenu zaštitu. Posebno treba istaći odnos lekara i medicinskih sestara prema uspehu države, mogu slobodno reći, jer sa najboljim i najkvalitetnijim uređajima mogu da pruže mnogo bolju uslugu građanima, što oni i čine. Naravno da treba napomenuti da nije bilo lako, bilo je potrebno urediti javne finansije da se kao nekada ne troši više nego što je zarađeno. Trebalo je vratiti kamate i kredite koje su u prethodnom periodu nemilice uzimali po visokim kamatnim stopama i svakako trebalo je očuvati mir i stabilnost u našoj zemlji. Kada se opredelite da posvećeno vodite državu, radite u interesu građana, onda je jasno zašto država Srbija u svim oblastima, a naravno i u zdravstvu, ide krupnim koracima napred. Zahvaljujem.
Hvala, kolega Kneževiću. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Kolega Marijane Rističeviću, izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, književnik Pavić je rekao da svi mi sa Bogom imamo po jedan ugovor, svi smo mi na odsustvu kod Boga, ja sam verujući čovek, ali svi moramo da se trudimo da to odsustvo kod Boga traje što duže. Mislim i da presađivanje organa treba da bude baš u toj svrsi, da taj ugovor koji imamo sa Bogom o ograničenom odsustvu, o životu koji je ograničen, traje što duže i što kvalitetnije. Zdravlje nadmašuje sva zemaljska dobra. Ima poslovica koja kaže – zdrav siromah je srećniji od bolesnog kralja. Bolestan kralj siromašnom siromahu vidi krunu na glavi. Zdravlje je, takođe poslovice kažu, odele koje samo bolestan čovek može da vidi. O zdravlju moramo da se staramo. Trebali ste slušati gospodina Vlahodinovića, ili kako se već zove poslanik, na konferenciji za štampu. Trebali ste videti ove iz nikad im dosta nije bilo kako nastupaju na konferencijama za štampu. Ne može se zdravlje čuvati reiki terapijama. One dve gospođe narodne poslanice koje pružaju lekarske i medicinske usluge bez ikakve licence, to ste svi videli na društvenim mrežama, a čak sam ja nekim medijima dao da bude što vidljivije. Ne može to su đok terapijom koju one preporučuju, a ako im ne pomogne onda reiki ili feng šui. Znači, postoje i dokazane naučne metode u lečenju ljudi. Ja ne verujem ni u vlašku magiju. To gospodin Vlahodinović misli, sada pređemo u Vlahe, primenimo vlašku magiju, ne treba presađivanje organa, to je meni tako sumnjivo i onda on primeni vlašku magiju i ko rukom odneto. To jednostavno ne prolazi i ne treba držati u zabludi građane Republike Srbije. Znači, moraju se primenjivati pre svega naučno dokazana sredstva. U zdravstvu moramo se starati o presađivanju organa. Da kažem na kraju, na sreću, zla pamet se ne može presaditi i s tim u vezi, čast jednom izuzetku, žuto preduzeće svakako neće naneti štetu ovom čovečanstvu. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Sandra Božić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik LJiljana Malušić. Izvolite koleginice Malušić.
Hvala, gospodine predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima iz ministarstva, zahvaljujući Vladi Republike Srbije srpsko zdravstvo je sa 36. mesta ili zadnje na evropskoj lestvici, prema podacima, dospelo na 24. mesto. Ako nastavimo ovako dobro da radimo, za pet – šest godina ćemo biti na 12. mestu. Tako se radi. To je odgovorna politika SNS i vas, gospodine ministre. Jedno od najvećih poduhvata je rekonstrukcija četiri najveća klinička centra u Republici Srbiji, to su Beograd, Niš, Novi Sad i Kragujevac, i ne samo to. Uloženo je dosta para, preko 700 miliona dinara, za nabavku savremene opreme, tako da su u rad puštena četiri linearna akceleratora, znači, u nabavku je Vlada uložila 700 miliona dinara, aparati su raspoređeni u četiri velika grada, dva su u Nišu, jedan u Kragujevcu, jedan u Beogradu, a Svetska banka je takođe uložila dosta para, Srbija će najzad ispunjavati sve kriterijume jer smo uvezli još šest akceleratora. Zatim, brojne liste čekanja su smanjene, a neke su potpuno ukinute. U Kragujevcu više ne postoji lista čekanja. Tokom 2017. godine u sklopu IZIS sistema uspostavljen je elektronski recept koji će doprineti mnogo manjim gužvama u domovima zdravlja. Tako radi SNS, na čelu sa vama, ministre, i samo tako nastavite. Još bih dodala da je Srbija obnovila zahtev za članstvo u organizaciji Eurotransplant, vrlo je bitno da ovo kažem, jer je od velikog značaja za sve pacijente koji se nalaze na listama čekanja za transplantaciju organa. Hvala.
Hvala, koleginice Malušić. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zvonimir Đokić. Izvolite, kolega Đokiću.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, odmah na početku izlaganja želim još jednom da istaknem ono što ovih dana u javnosti izaziva veliko interesovanje i polemike, a što je mnogo puta ovde već rečeno prvo u uvodnom izlaganju ministra Lončara, a zatim i u mnogim drugim izlaganjima narodnih poslanika. To je sledeće – Predlog zakona o ljudskim ćelijama i tkivima pruža mogućnost svakom punoletnom građaninu Srbije da zabrani, u pisanom ili usmenom obliku, darivanje svojih organa, kao i mogućnost porodici da to učini, ukoliko se umrli član o tome nije izjasnio. Dakle, nema govora o nekakvom uzimanju organa bilo kome, bilo kada ili bilo gde protivno njegovoj volji, ukoliko se umrli član o tome nije izjasnio, protivno volji njegove porodice, a u slučaju maloletnika predviđen je i pristanak zakonskih zastupnika ili staratelja. Želim posebno da naglasim da su u novom Predlogu zakona predviđene prekršajne ili krivične kazne za određena dela. Propisana je kazna zatvora od dve do deset godina za sve one koji nude na prodaju sopstvene ili tuđe organe, kao i za osobe koje vrbuju, prevoze, predaju ili na bilo koji drugi način posreduju u postupku presađivanja ljudskih organa. Slična pa i stroža zatvorska kazna preti osobama koje učestvuju u presađivanju ljudskih organa primaocu koji se protivio darivanju organa, kao i lekarima koji upotrebe organ davaoca koji se tokom života protivio darivanju ili su to učinili članovi njegove porodice. Toliko o eventualnim pokušajima zloupotrebe. Hvala na pažnji.
Hvala, kolega Đokiću. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radovan Jančić. Da li neko želi reč? Reč ima Radovan Jančić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, cenjeni gospodine ministre, pred nama je zakon koji uređuje uslove za postizanje kvaliteta, sigurnosti u oblasti ljudskih ćelija, tkiva sa primenom kod ljudi, u svrhu lečenja, kojim se unapređuje nivo zdravstvene zaštite, a sve u skladu sa savremenim standardima medicinske nauke i prakse zasnovanim na uvažavanju prioritetnih interesa za očuvanje života i zdravlja i pune zaštite osnovnih ljudskih prava. Ovim Predlogom zakona otklonećemo lošu praksu iz prošlosti i smanjiti liste čekanja, uz jasno definisane procedure. Predlagač, dakle Vlada Republike Srbije nam jasno poručuje da pravo na grešku nemamo, da sve moramo transparentno, evidentirano raditi, uz obezbeđen voljni pristanak i pravičnu dostupnost. Ovo je zakon koji će naš zdravstveni sistem sigurno pomeriti napred na listi evropskih zdravstvenih sistema na kojem smo svoju poziciju već poboljšali zahvaljujući reformskim merama Vlade Republike Srbije i predsednika gospodina Aleksandra Vučića sve od 2012. godine do danas. Reforme su nam već obezbedile rast bruto domaćeg proizvoda za 4%, suficit u državnoj kasi, smanjenje stope javnog duga, stopa nezaposlenosti na istorijskom minimumu, ugled u svetu, put razvoja i modernizacije. Zato je danas i zdravstvena zaštita dostupnija. Uslovi lečenja su značajno bolji. Uspostavljen je sistem u korist korisnika zdravstvenih usluga uz primenu savremenih svetskih dostignuća i najsavremenije opreme, a samo pre šest godina zatekli smo medicinsku opremu po magacinima kupljenu za potrebe izbora, zabranu specijalizacije, specijaliste starije od 50 godina, zapuštene i ruinirane objekte zdravstvenih ustanova i njihove prazne račune. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik dr Darko Laketić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Goran Kovačević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani ministre sa saradnicima, godišnji rashodi i izdaci za organizacije obaveznog socijalnog osiguranja na nivou opšte države budžeta Republike Srbije iznose 850 milijardi, kada je Srbija manje, više sedam milijardi evra ulagala u ove institucije. Ako pogledate 2015, 2016, 2017, naravno da je DRI radila reviziju funkcionisanja institucija koju vi vodite i kada uradite sektorsku reviziju institucija koje vi vodite, a i drugih institucija koje se nalaze u ovom sektoru, onda možete da shvatite na osnovu njihovog relevantnog izveštaja koji se ne dovodi u pitanje, koji nije upitan, da je samo 0,14% finansijskih sredstava na neki način pogrešno proknjiženo. U vašem delu, u vašem ministarstvu takvih stvari nije bilo. Gospodine ministre, vi jeste odgovorni i zaslužni za funkcionisanje celog sistema zdravstva, ali bih ja potencirao da ste vi svojim radom i svojim zalaganjem doprineli i da finansijski deo funkcionisanja trošenja javnih sredstava u vođenju javnih politika bude potpuno transparentan i kao neko ko vodi to ministarstvo to je vaša zasluga. Kada govorimo o rastu i razvoju zdravstva, onda svakako treba da govorimo i o politikama javnih koje vode UN, o Programu 2030 koji govore o održivom razvoju. Uloga zdravstva u održivom razvoju je ključna. To je treći od 17 ciljeva, odnosno zdravstvo ima devet ciljeva. Kada govorimo o budućnosti svetske populacije i boljim uslovima, samo je hrana i prehrana stanovništva značajnija od sistema zdravlja. Na osnovu prvog mog izlaganja o količini sredstava koja se ulažu u zdravlje i značaju i ovim zakonima kojim pomeramo granice u funkcionisanju zdravstvenog sistema, svakako je jasno da vi kao ministar i Vlada Republike Srbije ključno doprinosite funkcionisanju zdravstvenog sistema u državi Srbiji.
Hvala, kolega Kovačeviću. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik dr Svetlana Nikolić Pavlović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik dr Svetlana Nikolić Pavlović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, usvajanjem Zakona o ćelijama i tkivima svaki građanin Srbije postaje potencijalni davalac organa ukoliko se tome izričito ne suprostavi tokom života. LJudski organi umrlog lica mogu se uzeti radi presađivanja ukoliko se punoletni poslovno sposobni davalac tome nije usmeno ili u pismenom obliku za života usprotivio, odnosno ako se tome nije izričito usprotivio roditelj, supružnik, vanbračni partner ili punoletno dete umrlog. Pretpostavljena saglasnost za čije se uvođenje zalagao dobar deo stručne javnosti svakako je najvažnija izmena koju predviđa ovaj zakon. Godine 2017. u Srbiji je bilo šest donora na milion stanovnika, što je i dalje manje od 10% onih koji čekaju novi organ za transplantaciju. Usvajanjem ovog zakona dobićemo i prvog inspektora za biomedicinu, koji će biti zadužen za nadzor nad obavljanjem poslova zdravstvenih ustanova koje se bave presađivanjem ljudskih organa. Kako se ovim zakonom stvaraju uslovi za promociju donatorstva ljudskih ćelija i tkiva, odnosno podiže svest građana o značaju doniranja, SNS će u danu za glasanje glasati za ovaj predloženi zakon. Zahvaljujući odgovornom rukovodstvu ispred Ministarstva zdravlja, politici Vlade Republike Srbije, predsednika Republike Srbije, beleži se intenzivni razvoj u oblasti zdravstva i činjenica da je u poslednje četiri godine uloženo više nego u poslednjih 20 godina svakako doprinosi unapređenju zdravstvenih uslova i poboljšanju kvaliteta života naših građana. Zato vas pozivam, koleginice i kolege, da u danu za glasanje podržite ovaj moj amandman.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milija Miletić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvaženi ministre sa kolegama, kolege poslanici, građani Srbije, ja sam podneo još jedan amandman vezano za ovaj Predlog zakona, sa željom da podržim sve ove predloge, jer mislim da ovi predlozi odgovaraju i potrebama naših građana i potrebama svih nas ovde u Srbiji. Na ovaj način imamo konačno mogućnost da sutra, nekome možemo spasiti život, a sada trenutno to ne može. Ja sam potpisao donorsku karticu još 2011. godine, sa željom da na taj način dam podršku toj inicijativi zato što je stvarno odlična. Veći deo nas je govorio o problemima, posebno o stvarima koji se tiču medicine, ministarstva vašeg. Ja sam zadovoljan time što ima veliki broj novih aparata, novih stvari, radi se rekonstrukcija domova zdravlja, ali jedna stvar za mene kao čoveka koji dolazi iz Svrljiga, kao predstavnika tih malih opština sa jugoistoka Srbije, veliki problem svih nas jeste što imamo nekada velike domove zdravlja koji su sada rekonstruisani, imamo aparature, imamo sve, ali nemamo dovoljan broj doktora, dovoljan broj sestara, pa zato sada svi mi želimo da održimo te ambulante zato što veliki broj tih naših malih opština ima velike teritorije, a mali broj stanovnika. Ti stanovnici su mahom stari ljudi i postoji velika potreba da se ode do njih, da se sa njima radi, da se u krajnjem slučaju obezbede adekvatni uslovi za njihovo lečenje. Zato mislim da zajedno sa vama u narednom periodu iznađemo mogućnost da obezbedimo određene specijalizacije, da konkretno domovi zdravlja kao što je dom zdravlja Svrljig, Bela Palanka i te male opštine da imaju mogućnost da imaju svog internistu, da imaju neku specijalnost koja će njima sutra u svakom trenutku obezbediti da mogu spase neki život. Još nešto što je vrlo bitno za te naše male domove zdravlja jeste to da je dežurstvo tamo obavezno, da tamo domovi zdravlja rade non stop, a nema dovoljan broj radnika. Još jednom, zahvaljujem se i pozivam sve kolege poslanike da daju podršku mom amandmanu.
Hvala, kolega Miletiću. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prim. dr Milovan Krivokapić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik prim. dr Milovan Krivokapić. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, koleginice i kolege, podneo sam amandman gde se u članu 2. ovog zakona dodaje stav 4. Odredbe ovog zakona odnose se na matične ćelije, hematopoeze iz periferne krvi, krvi pupčanika i koštane srži. Matične ćelije godinama se koriste za lečenje mnogih bolesti, ali stručnjaci u budućnosti od njih očekuju mnogo više. One se prikupljaju ili od samog bolesnika ili od drugih lica čije tkivo odgovara primaocu. Kako je jedna od najčešćih primena ćelija i tkiva upravo presađivanje ćelija i tkiva, novi zakon je utvrdio postojanje registra davalaca matičnih ćelija, hematopoeze, sa ciljem da omogući pronalaženje davaoca za pacijente kojima je neophodno presađivanje matičnih ćelija hematopoeze, a koji nemaju odgovorajućeg davaoca unutar članova porodice. Danas je razvijena čitava medicinska grana koja koristi matične ćelije za terapiju raznih bolesti. Uspešno se tretira preko 70 različitih oboljenja. LJudski organizam je skladan mehanizam u kome izuzetno male promene mogu dovesti do pojave bolesti ili ga izvesti iz stanja ravnoteže, ali medicina napreduje, pa čak i kada se to dogodi ima načina da se vrate u ravnotežu. Odredbama ovog zakona podstiče se razvoj zdravstva Republike Srbije. Zato sam pažljivo analizirajući pomenute stavove predložio amandman 2. kojim se član 2. dopunjuje stavom 4. Gospodine ministre, nemate kome za šta da se pravdate, jer vi ste se svojim radom dokazali i dokazujete se svakim danom sve više i više. Hvala lepo.
Hvala vama. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Stojković. Izvolite, koleginice Stojković.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Uvaženi ministre sa saradnicima, drage kolege narodni poslanici, podnela sam amandman 2. na član Predloga zakona o ljudskim ćelijama i tkivima kojim se definiše primena ovog zakona dodajući novi stav koji se odnosi na dalju afirmaciju i razvoju naših medicinskih ustanova u Srbiji. U svom prvom izlaganju danas govorila sam o rezultatima rada Ministarstva zdravlja, Vlade Republike Srbije i ja vas gospodine ministre molim da zaista punom parom nastavite dalje. Znam da ste zatekli katastrofalno stanje u našim zdravstvenim institucijama, ali moramo raditi svi zajedno kako bi se unapredio kvalitet zdravlja i kvalitet života svih građana u Republici Srbiji. Zaista u pripremi svog današnjeg izlaganja želim da se dotaknem i ovog trećeg zakona o kome danas raspravljamo, reč je o Zakonu o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama, i rezultatima MUP kada je reč o borbi protiv suzbijanja trgovine narkoticima. Tokom samo prvih 10 meseci prošle godine MUP Republike Srbije, pripadnici ovog ministarstva ostvarili su zaista impresivne rezultate. Policija je u prvih 10 meseci 2017. godine zaplenila 3,44 tone različitih narkotika, kao i 342.303 opijata u komadima. To stoji u izveštaju MUP koji je dostavljen svim narodnim poslanicima i sa kojim je i javnost mogla da se upozna. Ministarstvo unutrašnjih poslova, na čelu sa ministrom Nebojšom Stefanovićem, samo tokom prethodne 2017. godine, zaplenili su 3,27 tona marihuane, 50 kilograma amfetamina, otkrivene su 33 laboratorije, jedna laboratorija u Beogradu. Uveden je video nadzor u svim osnovnim školama u Beogradu i naši đaci, naši roditelji, naši nastavnici, naši direktori, dolazim iz opštine Rakovica, mogu da kažem da su zaista spokojni, jer znaju da je video nadzor uvezan sa svim osnovnim školama i zaista mogu biti spokojni. Molim vas da nastavite i dalje i da ne stanete sa ovim zakonskim rešenjima, važno je da usvajamo ovako kvalitetne zakone i predloge, ne samo zato što su to samo naše obaveze ka članstvu u EU za Poglavlje 28 i Poglavlje 24, kada je reč o narkoticima, već kako bi građani ove zemlje zaista živeli bolje. Zahvaljujem.
Hvala, koleginice Stojković. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Milan Knežević. Izvolite, prof. Kneževiću.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici podneo sam amandman na član 2. zakona, koji glasi, pročitaću ga – da se odredbama ovog zakona podstiče sveukupni razvoj Republike Srbije, sa posebnim osvrtom na afirmisanje zdravstva. Opet bih, zbog gledalaca naših koji prate skupštinsku debatu u ovim popodnevnim satima, da pročitam samo kratko šta obuhvata član 2. Član 2 kaže – da se odredbe ovog zakona odnose na matične ćelije, hematopoeze iz periferne krvi, krvi pupčanika i koštane srži, kao i da se odredbe ovog zakona primenjuju na postupke darivanja, dobijanja i testiranja ljudskih ćelija i tkiva koji se koriste u izradi proizvoda namenjenih za primenu kod ljudi. Mi smo do sada, moje kolege poslanici, jasno argumentovano izneli sve pozitivne efekte ovog zakona. Ovaj zakon je u stvari medicinski strateški zakon, sistemski zakon koji uređuje ovu oblast ćelija i tkiva, nažalost koja do sada nije bila zakonski regulisana pa je i u tom segmentu rada zdravstva bilo odgovarajućih problema. Usvajanjem ovog zakona se razrešava u skladu sa medicinskom najsavremenijom doktrinom i standardima se uređuje oblast koja će naravno u krajnjem efektu imati afirmacije i poboljšanje zdravlja naših građana i koja će za pacijente kojima je ovo jedina metoda lečenja, medicinska metoda lečenja, odnosno spašavanja života, biti stvarno razrešen jedan segment zdravstvene zaštite u Republici Srbiji. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Slaviša Bulatović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Bojanić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik dr Dragana Barišić. Izvolite koleginice Barišić.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege, podnela sam amandman na drugi član jer sam želela da dodatno definišemo ovaj zakon i posebno bih se osvrnula na medicinske usluge, jer ovim dodavanjem u članu 2. želim da podstaknem sveukupni razvoj Republike Srbije, sa osvrtom na medicinske usluge. Ono što želim da istaknem ovom prilikom jeste to da, reći ću zašto ću pre svega u Danu za glasanje i glasati za ovaj dobar zakon, jer verujem u ovu Vladu, verujem u nadležno ministarstvo, jer su u prethodnom periodu pokazali da odgovorno rade, odgovorno vode politiku i odgovorno rade pre svega u korist građana Srbije. Ovom prilikom želim da istaknem i da kažem to da dolazim iz Kruševca i ne bih se složila sa gospodinom Marinkovićem gde kaže da prednjače pojedini gradovi. Kao što je gospodin Gašić rekao 2012. godine kada je stupio na funkciju gradonačelnika Kruševca, da za Kruševac ništa nije dovoljno dobro ako nije najbolje. To smo pokazali u prethodnom periodu i ministar će potvrditi da smo od početka 2018. godine u opštu bolnicu uložili preko 145 miliona dinara, da su mnoge ordinacije, mnoge zgrade u bolnici rekonstruisane, da su dospeli mnogi aparati, od toga četiri ultrazvučna aparata, nova oprema za maksilofacijalnu hirurgiju, operacionu salu za ginekologiju i da je u izradi i opremanju angio sala. Prema tome, to je sve dovoljno da građani Srbije i građani Kruševca daju još veću podršku ne samo SNS, gospodinu Vučiću, nego i ovoj Vladi i poruka da ćemo nastaviti još brže, još jače, još bolje. Ministre, nastavite, kao što rekoh i dalje ćemo podržavati sve ove dobre zakone jer su u korist građana Srbije. Hvala.
Hvala dr Barišić. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Mitrović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Cokić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik dr LJubica Mrdaković Todorović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima i po drugom amandmanu govoriću o rezultatima rada Ministarstva zdravlja, na čijem ste vi čelu. Mi imamo rezultate koji su respektabilni i izneću rezultate rada za 2016. godinu. Za projekte iz oblasti zdravstva izdvojeno je 184 miliona dinara. U KBC Kragujevac, govorim o 2016. godini, počeo je da radi savremeni aparat za zračnu terapiju onkoloških pacijenata zahvaljujući kome su liste čekanja svedene na minimum. Aparat u Kragujevcu je nabavljen od strane Vlade Srbije koja je izdvojila sredstva za popravljanje stanja u radiologiji, odnosno zračnoj terapiji i da je za te namene izdvojeno oko 800 miliona dinara. Dalje, u 2016. godini u renoviranom delu hirurškog bloka Opšte bolnice u Loznici otvoren je UC gde će se zbrinjavati pacijenti iz Loznice, Krupnja, Malog Zvornika, LJubovije, ali i priobalnog dela Republike Srpske. Pacijentima će tokom 24 sata tokom cele godine na raspolaganju biti 10 lekara i 14 medicinskih sestara a služba je opremljena najsavremenijim aparatima gde će na jednom mestu pacijenti moći da urade i ultra zvuk i EKG i rendgen i gastroskopiju i kolonoskopiju i laboratoriju. Novac za rekonstrukciju obezbedila je Vlada Republike Srbije i Ministarstvo zdravlja koje je u protekle dve godine u Opštu bolnicu u Loznici uložilo 70 miliona dinara. U okviru implementacije IZIS-a sa operativnim radom, govorim o 2016. godini, otpočeo je Nacionalni kol centar Ministarstva zdravlja putem kojega građani mogu da zakažu pregled kod svog izabranog lekara opšte prakse, pedijatra, stomatologa ili ginekologa. Petnaest bolnica u Srbiji zadužilo je ključeve 21 sanitetskog vozila i ima još mnogo toga, ali ću to po sledećem amandmanu. Hvala.
Hvala puno. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Jasmina Obradović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Linta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Jovica Jevtić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Matić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik doc. dr Mihailo Jokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Drecun. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik dr Desanka Repac. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Pozdravljam gospodina ministra sa saradnicima. Htela bih nešto da kažem. Jedan strani novinar jednom reče – Srbija je zemlja u kojoj rat nikad ne prestaje, besplatno zdravstvo, a lečenje se plaća. Htela bih malo da osvežim pamćenje mojim zluradim kolegama na komentar Vlade, gospodina ministra. Ova rečenica novinara je izrečena kada je zdravstveni sistem bio totalno uništen za vreme vladavine DS, posebno u AP Vojvodini gde je najduže ostao da vlada. Zahvaljujući Vladi Aleksandra Vučića zaustavili su se negativni procesi i sa nastavkom nove Vlade zdravstvena ustanova je krenula ka boljitku. Vlada je stavila zdravstvo u vrh prioriteta. Ovoga momenta mi pričamo o zakonima koji se bave vrhunskom medicinom, koja se sada radi u Srbiji, a samo pre četiri godine srpsko zdravstvo je bilo na samom dnu. Htela bih nešto da kažem o ovom zakonu, o odredbama ovoga zakona. Stotine ljudi širom sveta i kod nas boluje od teških bolesti gde su svi vidovi lečenja isprobani. Tada samo preostaje da organ čija je funkcija prestala se zameni drugim. Transplantacija ljudskih organa i tkiva praktikuje se više od pola veka.
Hvala puno. (Desanka Repac: Nisam ni počela.) Imate dva minuta. Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Krlić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Tijana Davidovac. Da li neko želi reč? Izvolite, koleginice Davidovac.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dolazim iz jedne od 17 beogradskih opština, iz Lazarevca, u kojoj se, zahvaljujući odgovornom i posvećenom radu Vlade Republike Srbije, grada Beograda i rukovodstva gradske opštine Lazarevac, od 2012. godine značajno ulaže u modernizaciju zdravstva. Dom zdravlja dr Đorđe Kovačević u Lazarevcu postoji od aprila 1953. godine i u njega dugo godina ništa nije investirano. U protekle tri godine adaptirane su ambulante u mesnim zajednicama u Dudovici, Baroševcu i Umkovcu, Velikim Crljanima i Rudovcima. Ukupna investicija iznosila je oko četiri miliona dinara. Ministarstvo zdravlja i grad Beograd su u poslednje četiri godine donirale Domu zdravlja u Lazarevcu tri sanitetska vozila i jedno putničko vozilo. Trenutno se menja dotrajala stolarija na centralnoj zgradi Doma zdravlja, zahvaljujući donaciji Evropske banke, gradu Beogradu i gradskoj opštini Lazarevac. Ova investicija iznosi oko 30 miliona dinara. Dugogodišnja ideja o izmeštanju porodilišta u novi objekat je konačno ostvarena. U Lazarevcu će do kraja godine biti otvoreno prvo vanbolničko porodilište na teritoriji grada Beograda u poslednjih 40 godina, površine oko 1.300 metara kvadratnih. Ova investicija iznosi negde oko 150 miliona dinara. Takođe, tokom 2017. godine poboljšano je centralno grejanje u Domu zdravlja, izgradnjom podstanice koja je finansirana sredstvima osnivača grada Beograda. Od kada je SNS došla na vlast, racionalnom upotrebom sredstava značajno se doprinelo unapređenju zdravstvenih usluga i stvaranju boljih uslova za život naših građana. U Danu za glasanje pozivam svoje kolege da podrže predloženi amandman. Zahvaljujem.
Hvala, koleginice Davidovac. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče, gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, za ovo ministarstvo koje predvodi gospodin Lončar, Vladu Republike Srbije i predsednika Republike Srbije, govore rezultati, semafor je rekao, narodni poslanici su već o tome diskutovali. Odredbe ovog zakona, kada budu realizovane, uticaće i na ukupnu modernizaciju Republike Srbije, ali i na napredak opštih medicinskih uslova koji, pored ostalog, obezbeđuju zdravi psihički život svakog pojedinca. Da je Milojko Pantić, zvani ludojko, uživao opšte medicinske uslove o kojima govori ovaj amandman, ne bi 19. jula gospodnje 2018. godine izjavio za poslanike SNS i još nekih stranaka, Vladu Republiku Srbije, predsednika Srbije, citiram, da su paranoidni, necivilizovani, nacionalistički piromani, završen citat. Neka ustane narodni poslanik bivšeg režima, kojih ima ovde nasuprot mene, neka kaže kada i koji je to narodni poslanik SNS radio, pogotovo kada je to radio predsednik Republike gospodin Vučić. Da je Milojko Panić, zvani ludojko, uživao opšte medicinske uslove, ne bi to izgovarao. Radi se, poštovani građani Srbije, o običnoj jednoj ispičuturi, a još veća je ispičutura onaj koji ga hrani ovakvim necivilizovanim i lažnim podacima. Nažalost, njemu ni doktori više ne mogu pomoći. Zato je ovaj zakon i opšti medicinski uslovi, gospodine ministre i potpredsedniče, vrlo bitan, da se ne bi bitange ovakve rađale, kao što je bitanga Milojko Pantić, i kaljali ugled Narodne Republike Srbije, narodnih poslanika vladajuće koalicije i države Srbije u celini. Hvala.
Hvala, prof. Atlagiću. Reč ima narodni poslanik dr Dragan Vesović, po amandmanu. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodine ministre, saradnici, ja neću ni da vas hvalim, a ni da vas kudim. Mislim da su sva tri zakona, ova koja sada prezentujemo i pripremamo da ih usvojimo, mesto gde ne treba da se bavimo politikom i mesto gde ne treba da se delimo, niti da uspeh za koji ne sumnjam da će ovi zakoni doneti prisvojimo samo nekome, a da one druge osuđujemo. Moramo da sve nas edukujemo. Juče sam vam pričao koje su moje sumnje, nudio sam rešenja kako da ih odagnamo i sada nudim još jedno rešenje. Čim se završi usvajanje zakona, ljude od struke na sve medije, da idu, da objašnjavaju, da nam se ne desi ono što se desilo onda kada je antivakcionalni lobi harao, kada su se svi po medijima čuli, svi pričali, a samo struka bila mrtva, tiha i ćutala. Jedino ako to uradimo posle usvajanja ovih zakona, možemo da očekujemo da će oni ljudi koji su oboleli imati veće šanse sa većim brojem donora da prežive i svoje život učine dostojnim života. U vezi trećeg zakona samo par reči. Dakle, i Ministarstvo zdravlja, i Ministarstvo pravde, i Ministarstvo policije, i Ministarstvo za socijalna pitanja, svi zajedno, svim silama da radimo, da pričamo, ne politički obojeni, stručno obojeni, naučno obojeni, da nam se ne desi da rijaliti program promoviše u ma kom mediju, štampanom, pisanom ili nekom drugom, onog koji je pobedio u programu, a onda povukao crtu droge, jer ta crta droge koju je povukao biće nama crta da se podvučemo, da nas nema u Srbiji. Dakle, ja podržavam ove zakone, smatram da su dobri, ali, hajde da ne ostanu mrtvo slovo. Neće ostati, ali smatram da ovo možemo da uradimo svi zajedno, i vlast i ovi iz opozicije koji misle ovako i ovi koji ne misle ovako, da bi na taj način doneli nešto što je dobro našem narodu i našoj zemlji. Hvala.
Hvala, kolega. Reč ima dr Zlatibor Lončar, ministar. Izvolite.
Samo ću vas podsetiti, što se tiče kampanje antivakcinalnog lobija, ako možete, vratite da vidite. Mi nismo mogli u medijima da dođemo do reči, jer udarna vest na svim medijima su bili ljudi iz antivakcinalnog lobija i, što je najgore, zloupotrebljavali su decu i stavljali su ih ispred nas. Stručno mišljenje, mišljenje stručnjaka nije moglo da se pojavi ni do kraja vesti, niti da uđe u vest. Obrazloženje je bilo – žurili smo, nismo stigli. Znači, samo radi realnosti i radi činjenice da kažem. Ovo više nikada ne sme da nam se ponovi, jer su nama zbog te kampanje umirala deca, umirali ljudi. Nadam se da je neko izvukao pouku iz ovoga. I ovo nema veze ni sa kakvom politikom, ovo se radi o životu i o smrti. Kao što se radi o životu i o smrti, vezano za psihoaktivne supstance i za drogu, gde smo oformili ovu komisiju. Molim sve, sada znamo šta je problem, znamo razlog zašto deca odlaze da probaju te psihoaktivne supstance. Jedan razlog je radoznalost, to je jedan razlog, a drugi razlog je zato što nemaju alternativu, nemaju neke druge stvari kojima mogu da se bave, treća stvar, da bi ušla u društvo, jer je to nešto „in“ i četvrta stvar je – problemi u porodici. Sada mi svi treba glasno da pričamo koji su razlozi i da radimo na tome, da im damo alternativu, da ne razmišljaju o tome nego da se bave drugim stvarima i ove stvari koje možemo da popravimo i da se bavimo svojom decom. Jer, deca nikada ne mogu da budu kriva. Deca nikad ni za šta nisu kriva. Krivi su samo njihovi roditelji. To je dokazala nauka.
Hvala, ministre Lončar. Reč ima dr Dragan Vesović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, kada sam rekao za taj antivakcinalni lobi, na Odboru za zdravlje, bio je državni sekretar, gospodin Mahmutović, svi mi smo se saglasili i pričali, ali, ministre, ja jesam opozicija, vi jeste vlast, u vas je nož i pogača. Vi ste ti koji možete da utičete na medije da ne dozvolimo da budemo u 29. minutu, mi koji mislimo drugačije i da sačekamo da nam deca umiru da bi ućutali oni koji su pričali da to ne treba da se radi. To je ono što moramo da uradimo. Mi stojimo raspoloženi da to pomognemo. Hvala.
Hvala dr Vesoviću. Reč ima dr Zlatibor Lončar, ministar. Izvolite.
Moram da vam kažem da smo pokušali da ukažemo medijima, urednicima, ali su oni rekli da je to pritisak na njih i da oni to neće raditi tako. Znači, molim vas, proverite da li je to bilo tako. Izašli smo najstručnije i rekli – ljudi, nema studije za ovo, nema dokaza za ovo, nemojte raditi ovo, desiće vam se ove stvari, a oni su rekli – nemate vi pravo da se mešate nama u medije, da vi radite nama uređivačku politiku, da vi kažete šta ćemo mi da stavimo na početku vesti a šta nećemo. Znači, to treba odavde da se čuje. Hajmo svi zajedno, kad se desi takva akcija, da svi ustanemo odavde i da skrenemo pažnju medijima – gospodo, mi želimo da se bavite ovom temom na taj i taj način. Jel smo to nekad uradili? Ne, nismo, nego smo svi dnevnopolitički reagovali i sada kažemo – hajde da spasimo jedan život svi zajedno, da izađemo ovde svi zajedno, uvek će se naći oni koji će reći – e, mi nećemo, jer mi čekamo nešto da se desi, Lončar nam nije lep, nije nam simpatičan i nećemo zato što je Lončar to predložio ili što je Petrović predložio ili što je Marković predložio. Eto, takvi smo. To je naša suština.
Hvala, ministre. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik mr Igor Bečić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marko Parezanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vera Jovanović. Izvolite, koleginice Jovanović.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, kolege poslanici, ovih dana pričamo o jednom od dobrih zakona, humanog zakona. Republika Srbija je u prošlosti iznedrila sjajne stručnjake iz oblasti medicine, poznatih u celom svetu, pa i danas su oni i kod nas i u svetu nadasve poznati. Ove godine će VMA obeležiti 45 godina od prve alogene transplantacije koštane srži srodnog davaoca, što je bio pionirski poduhvat na prostoru Balkana. Transplantacioni centar VMA je od 1996. godine punopravni član Udruženja za transplantaciju. Odredbe ovog zakona se ne primenjuju na reproduktivne ćelije i tkiva, ćelije i tkiva embriona i fetusa. Zadatak svih nas danas, a i u budućnosti je da, a posebno zdravstvenih radnika, da građane informišemo šta to znači Zakon o transplantaciji organa, a šta posebno znači pretpostavljeni pristanak. Pretpostavljeni pristanak podrazumeva donatorstvo, odnosno da su svi građani na neki način donatori organa, ali da se u situacijama moždane smrti svakako mora tražiti pristanak porodice. U 2015. godini u Srbiji je bilo takvih 18 donora. Obavljene su 32 transplantacije bubrega, sedam je presađeno jetri i presađena su pet srca. Na ovakav način dolazimo do više donora, više spašenih života od osoba koje su imale zdrave organe, ali moždani udar je bio fatalan za njihov kraj. Moram da kažem da je Predlog ovog zakona prošao sve procedure, proceduralne radnje, a za njegov predlog pozitivno se izrazila i SPC. Hvala.
Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Majkić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Jelena Mijatović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Goran Pekarski. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Mićin. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Stanija Kompirović. Da li neko želi reč? Izvolite koleginice.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, dragi građani Srbije, donošenjem zakona stvoriće se uslovi za promociju davalaštva i podizanja svesti građana o značaju davanja, kao i organizovanja poslova u oblasti ljudskih ćelija i tkiva, čime će se u svrhu lečenja unaprediti kvalitet pružanja zdravstvene zaštite u skladu sa savremenim standardima medicinske nauke i prakse, kao i sa propisima EU u ovoj oblasti, pa se oblast ljudskih ćelija i tkiva zasniva na načinu zaštite interesa dostojanstva, načelu solidarnosti, medicinske opravdanosti, bezbednosti i načelu jednakosti. Da bi se uspostavio visoko nivo bezbednosti i sigurnosti u oblasti ljudskih ćelija i tkiva zakon definiše ulogu zdravstvenih ustanova u ovoj oblasti precizirajući osnovnu delatnost banke ljudskih ćelija i tkiva, definišući je kao zdravstvenu jedinicu po planu mreža koje donosi Vlada i koja obavlja poslove obrade, očuvanja, skladištenja i distribucije ljudskih ćelija i tkiva, s tim da može obavljati i poslove dobijanja i testiranja ćelija i tkiva i poslove uvoza i izvoza ćelija i tkiva. Uspostavljanje kvaliteta u ovoj oblasti neophodno je precizirati pravila i standarde koji će biti jedinstveni na teritoriji Srbije i obezbediti jedinstven nivo zdravstvene zaštite za sve građane Republike Srbije. Zakon će omogućiti da se smanji republička lista čekanja za pojedina tkiva, da se poveća broj davalaca tkiva, a smanji broj pacijenata koji se nalaze na listi čekanja. Uređivanjem ove oblasti dovodi do uspostavljanja visokog nivoa sistema kvaliteta i postupka darivanja tkiva, uticaće pozitivno na pacijente koji čekaju za presađivanje tkiva i obezbediće bolje rezultate transplantacije i napredak medicinske zaštite. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Tomić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Petković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Olivera Pešić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Dragana Kostić. Da li neko želi reč? Reč ima Dragana Kostić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući, poštovani ministri, drage kolege narodni poslanici, građani Srbije, ja bih danas nešto da govorimo o specijalnoj bolnici Ozren nadomak Soko Banje. Bolnica leči plućne i očne bolesti. Danas bolnica ima savremenu dijagnostiku i stručno osoblje, te pruža savremeni tretman nespecifičnih i specifičnih plućnih bolesti. Ova zgrada bolnice je izgrađena još 1938. godine i do par godina bilo je strašno ući u nju jer je moglo da vam se desi da padne neki plafon na vašu glavu, a onda su bolesnici bili pušteni ranije na lečenje kući zbog hladnoće. Međutim, situacija je danas sasvim drugačija. Za dve godine u 2016/2017. godini izdvojeno je iz Ministarstva zdravlja sedam miliona dinara za remont kotlova i sanaciju sistema za grejanje. Osim toga u ovoj bolnici, preko raznih donacija, rukovodstvo, menadžment bolnice je uspeo da nabavi 100 novih kreveta i 100 novih dušeka, što je u svakom slučaju poboljšati komfor pacijentima u ovoj bolnici. Ne smemo da zanemarimo i investicije koje potiču iz Ministarstva zdravlja, a koje se odnose na opremu u ovoj bolnici, tako da je u 2018. godini, znači, za ovih šest meseci izdvojeno preko sedam miliona, od toga preko pet miliona za ….i za rekonstrukciju kiseoničke mreže što je jako bitno. Ova oprema je u stvari srž koja pruža zdravstvenu zaštitu pacijentima sa ovim specifičnim plućnim obolenjima u specijalnoj bolnici Ozren. Preko par hiljada bolesnika prođu godišnje u ovoj bolnici i ona zapošljava preko 150 radnika. Svakako kada bi se izvršila i dalja rekonstrukcija i investiralo više u ovoj bolnici možda bi i veći broj pacijenata moglo da opslužuje, ali trenutno zbog neke situacije koja se odnosi zbog komfora soba i kupatila nije u situaciji da primi maksimalan broj pacijenata.
Hvala puno. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ivana Stoiljković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Manojlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Jolović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Milena Turk. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Veljković. Da li neko želi reč? (Da) Dragan Veljković, izvolite.
Hvala predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kao što je i potencirano u obrazloženju predloženog zakona oblast ljudskih ćelija i tkiva do sada je bila regulisana Zakonom o transplantaciji ćelija i tkiva, kao i podzakonskim aktima donetim na osnovu tog zakona. Međutim, aktuelni zakon uređujući oblast transplantacije nije prepoznao značaj definisanja i uređenja poslova u oblasti ljudskih ćelija i tkiva za primenu kod ljudi, a isto tako nisu bili precizirani ni uslovi pod kojima se ti poslovi mogu obavljati, što je produkovalo lošu višegodišnju praksu da se u zdravstvenim ustanovama sprovode postupci u ovoj oblasti, ali bez definisanja uslova na republičkom nivou kako će se oni obavljati. Jedna od mana bila je i to što nisu bila jasno definisane ustanove koje bi mogle da budu banka ljudskih tkiva zbog čega one nisu ni formirane. Predloženi zakon u najvećoj meri otklanja identifikovane slabosti, te na precizan način definiše koje zdravstvene ustanove mogu podneti zahtev za obavljanje poslova u toj oblasti, kao i koji su uslovi koje banke ljudskih tkiva treba da ispunjavaju, a takođe pojednostavljena je procedura izdavanja dozvola zdravstvenim ustanovama za obavljanje poslova iz oblasti ljudskih ćelija i tkiva, kao ispostavljanje informacionog sistema u pomenutoj oblasti. Takođe, Predlogom zakona propisano je donošenje programa za presađivanje ljudskih organa u koji su uključene i ljudske ćelije i tkiva i koji će biti jedinstven na teritoriji Republike Srbije i koji će definisati jasne procedure i postupke u vezi sa organizacijom, timovima i finansiranjem celokupnog postupka presađivanja ljudskih organa, ljudskih ćelija i tkiva. Sva ova i druga alternativna rešenja opredelila su poslaničku grupu SNS da podrži ovaj i ostale predložene zakone. Hvala.
Hvala vama. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Dubravka Filipovski. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Maletić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Borka Grubor. Da li neko želi reč? (Da) Borka Grubor, izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o ljudskim ćelijama i tkivima na precizan i jasan način definiše koje zdravstvene ustanove mogu podneti zahtev za obavljanje poslova iz oblasti ljudskih ćelija i tkiva, kao i koje mogu biti banke ljudskih tkiva uključujući i sve uslove koje moraju da ispune da bi dobile dozvolu. Kvalitet usluga iz oblasti ćelija i tkiva neposredno zavisi od uslova u kojima se obavlja delatnost. Naime, sve predviđene ustanove će morati da imaju adekvatnu opremu, odgovarajući prostor, kao i edukovane zdravstvene radnike i zdravstvene saradnike, što direktno utiče na povećanje kvaliteta u ovoj oblasti. Kako su standardi medicinske nauke u ovoj oblasti vrlo visoki i skupi, prvenstveni cilj je da se definišu zdravstvene ustanove koje će biti u mogućnosti da ispune navedene kriterijume za testiranje, obrađivanje, skladištenje velikog broja ćelija i tkiva. Neophodno je definisati registar davalaca matičnih ćelija hematopoeze koja omogućava pronalaženje nesrodnih davalaca i obezbeđivanje ćelija za presađivanje. Formiranjem inspekcijskog nadzora u okviru Uprave za biomedicinu, obezbeđuje se kontinuiranost stručnog nadzora u oblasti biomedicine, koja je specifična zbog svakodnevnih uvođenja novih metoda i procedura rada, te se nameće potreba da nadzorom od strane stručnjaka sa najvećim iskustvom u praksi koju prate savremena dostignuća nauke u ovoj oblasti. Utvrđena je i potreba da se određeni stručni termini drugačije i preciznije definišu, a u cilju potpune harmonizacije domaćeg prava u ovoj oblasti sa pravom EU na način kako to preporučuje EU. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dalibor Radičević. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege, podneo sam amandman i na član 2. Predloga zakona sa ciljem da dodatno definišem Predlog zakona, kao i da ukažem na važnost da se zdravstvo unapredi. U zdravstvo mora konstantno da se ulaže zbog stalnog napredovanja medicine. Mora da se neguju kadrovi i da se upućuju na specijalizaciju, kako bi se lekari usavršavali i kako bi imali specijaliste iz različitih oblasti. Dobro nam je poznato da lekara specijalistu ne možemo dobiti preko noći. Od trenutka početka specijalizacije, do trenutka kada lekar završi specijalizaciju prođe od četiri do šest godina. Po informacijama koje imam, od direktora doma zdravlja u Aleksincu, podeljeno je sedam specijalizacija koje je Ministarstvo zdravlja sa vama ministre na čelu odobrilo pre par godina. Moram da naglasim da ste vi odobrili prve specijalizacije u Aleksincu posle mnogo godina. To govori da se na zdravstvo i na stručne kadrove nije mislilo uopšte u periodu DOS-ovske vlasti. Trebalo je da na čelu ministarstva dođe neko ko će domaćinski da brine o potrebama domova zdravlja i bolnica, u pogledu stručnih kadrova, da ne dođemo u situaciju da imamo domove zdravlja i bolnice, a da nemamo specijaliste koji će da rade. Zato, još jednom pohvaljujem Ministarstvo i vas ministre Lončar i molim vas da i ubuduće odobravate nove specijalizacije koje su nam neophodne, pogotovo za opštu bolnicu u Aleksincu. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Maja Mačužić Puzić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Sonja Vlahović. Izvolite.
Zahvaljujem. Vlada Srbije ulaže u zdravstvo, a reforma tog sektora je jedna od najtežih i najzahtevnijih. Ulaže se, tako će se i nastaviti, na temeljima dobrog stanja javnih finansija. imamo mogućnost da pomognemo deci, starijima, bolesnima. Mnogo je opreme kupljeno, renovirano, bolnice, otvoren je klinički centar. Tako ćemo i nastaviti, da ispravimo i poboljšamo zatečeno stanje. U Beogradu, na Institutu za onkologiju i radiologiju otvorena je nova bolnica Onkologija dva, na kojoj se radi isključivo terapija zračenja. Taj institut je dobio jedan od aparata za koje je Vlada Srbije izdvojila 700 miliona dinara za četiri. Planirana je rekonstrukcija Kliničkog centra Srbije, a zatim sledi Klinički centar Vojvodine i Kragujevca. Poštovani ministre Lončar, želim na kraju da pohvalim predloge zakona koji će rešiti lošu praksu iz prošlosti, smanjiti liste čekanja, jer se zakonima sistemski uređuje oblast doniranja organa, ćelija i tkiva u skladu sa evropskom regulativom. Hvala.
Hvala koleginice Vlahović. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Jović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radmilo Kostić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Studenka Kovačević. Da li neko želi reč? Izvolite koleginice Kovačević.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, napredak u oblasti zdravstvene zaštite, kada govorimo o Opštoj bolnici u Boru, osim predstojeće rekonstrukcije o kojoj sam već govorila u prethodnom amandmanu, moglo je da se i o modernizaciji opreme koja je obezbeđena sredstvima Ministarstva zdravlja. Radi se o opremi u vrednosti oko 20 miliona dinara. Naša bolnica sada raspolaže novim radiološkim ultrazvukom, neurološkim ultrazvukom, komorom za rastvaranje i pripremu citostatika, kao i motornim sistemom za ortopediju. Osim toga, uvedene su i nove metode rada, tako se sada u Opštoj bolnici u Boru rade i neke nove intervencije. Između ostalog, rade se i one koje zbog uslova neko vreme nisu bile dostupne pacijentima. Stoga, ponovo se na ortopediji rade proteze kukova, u službi neurologije formirana je jedinica za moždani udar, na hirurgiji je uvedena nova metoda operativnog lečenja hemoroida, na ginekologiji laparoskopske operacije, dva lekara su stekla licencu, na oftamologiji se primenjuje nova metoda operacije katarakte, i to je jedina u širem okruženju. Zatim, uvedene su nove metode iz oblasti mikrobiologije i transfuziologije. Mi smo regionalni centar za prikupljanje i tretman medicinskog otpada sa svim dozvolama, za dva okruga, Borski i Zaječarski i regionalni smo centar za kontrolu tuberkuloze. I te kako se vidi napredak koji puno znači pacijentima koji koriste usluge Opšte bolnice u Boru, obzirom da ove usluge značajno utiču na kvalitet života naših građana. Nastavite da unapređujete rad zdravstvenih ustanova i brinete o zdravlju našeg stanovništva, a u tome ćete svakako imati našu veliku podršku. Zahvaljujem.
Hvala koleginice Kovačević. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Duško Tarbuk. Izvolite, kolega Tarbuk.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministre Lončar sa svojim saradnicima, uvaženi građani Srbije, Predlogom zakona o ljudske ćelija i tkivima utvrđuju se uslovi za postizanje kvaliteta i sigurnosti u oblasti ljudskih ćelije i tkiva na primenu kod ljudi. Nadzor nad sprovođenjem ovog zakona i obavljanje određenih poslova, državne uprave i u oblasti ljudske ćelije i tkiva, kao i druga pitanja od značaja za sprovođenje poslova iz ove oblasti. Predloženim zakonom najpre se na jasan, precizan način definiše koje zdravstvene ustanove mogu podneti zahtev za obavljanje poslova iz oblasti ljudske ćelije i tkiva, kao i koje ustanove mogu biti banke ljudskih tkiva, uključujući sve uslove koje moraju da ispune da bi dobili dozvolu. Predlog zakona je propisao pojednostavljenu proceduru izdavanja zdravstvenih ustanova za obavljanje poslova iz oblasti ljudske ćelije i tkiva, kao i uspostavljanje jedinstvenog informacionog sistema. Utvrđena je i potreba da se određeni stručni termini drugačije i preciznije definišu, a u cilju potpune harmonizacije domaćih prava u ovoj oblasti, sa pravom EU na način koji to propisuje EU. Gospodine Lončar, još jednom želim da vam izrazim poštovanje i divljenje za ono što je vaše Ministarstvo uradilo u ovom periodu, to je Klinički centar Niš, gama nož, najbolji studenti se primaju na rad, znači više ne pokazuju da to što si najbolji da je to mana. Ono isto što me raduje kao čoveka, to što je predsednik Srbije, gospodin Aleksandar Vučić, najavio povećanje plata zdravstvenim radnicima i to do kraja godine, i to drastično. Mislim da ti ljudi brinu o nama kada smo bolesni i moramo i mi brinuti o njima. U svakom slučaju, hvala vam za sve što ste uradili. Ovo je odličan zakon i ja ću ga u danu za glasanje podržati, a i moje poštovane kolege molim da podrže moj amandman. Hvala.
Hvala kolega Tarbuk. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milosav Milojević. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega Milojeviću.
Hvala. Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, cenjeni ministre, dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o ljudskim ćelijama i tkivima zasniva se na prioritetnim interesima za očuvanje zdravlja i života i zaštiti osnovnih ljudskih prava, davaoca i primaoca. U skladu sa pomenutim iz prethodnog izlaganja, a u vezi zakonskih odredaba, poboljšanja zdravstvenih uslova želim da obavestim cenjene prisutne, da je opština Aranđelovac u proteklom periodu značajno unapredila ovu oblast. Nedavno su okončani radovi na polikliničkom delu Opšte bolnice u Aranđelovcu. Vrednost projekta je veća od 500.000 evra, a novoizgrađeni prostor je veličine od 700 m2 koji će imati dijagnostičke ordinacije i nadamo se najsavremenije uslove za negu pacijenata. Napravljena je velika akcija prikupljanja sredstava za obnovu i sanaciju bolnice. Priključili su se gotovo svi privrednici iz Aranđelovca. Opština Aranđelovac izdvojila je do sada oko 40 miliona dinara, od čega 24 miliona kroz „Bekament fondaciju“, a 16 miliona kroz direktne investicije. Privrednici su sakupili oko 30 miliona dinara, a građani su imali priliku da doniraju putem sms poruka. Nedavno je naša opština dobila dijagnostički skener, po čemu ćemo biti među najbolje opremljenim opštinama u Srbiji, a svečano otvaranje poliklinike i puštanje u rad skenera očekujemo u najskorije vreme. Koristim ovu priliku da se zahvalim Ministarstvu zdravlja i gospodinu Lončaru na velikoj pomoći koja nam je pružena i bez koje ne bismo uspeli da postignemo sve ovo. Pored polikliničkog dela, započeta je organizacija planiranja popune rekonstrukcije čitave Opšte bolnice u Aranđelovcu. U 2017. godini urađen je glavni projekat za rekonstrukciju Gradske bolnice, koji je lokalna samouprava platila 100 hiljada evra. Ceo projekat sa sve pratećom opremom trebalo bi da košta oko sedam miliona evra, a u toku su pregovori sa Ministarstvom zdravlja da se projekat proširi za izgradnju još jednog objekta, čime bi se ukupna vrednost povećala na čitavih deset miliona evra. Ukoliko se realizuju ovi planovi, Aranđelovac bi rešio pitanje brige i nege pacijenata u narednih nekoliko decenija sa svom potrebnom opremom i prostorijama. Iz svega navedenog, smatram da ulaganje i poboljšavanje zdravstvenog sektora od dolaska SNS na vlast je dobilo na značaju kako nije imalo nikada, ne samo u Aranđelovcu, već u čitavoj Srbiji, a duboko verujem da će se taj trend i nastaviti. Hvala.
Hvala kolega Milojeviću. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša St. Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Stanislava Janošević. Izvolite.
Hvala predsedavajući. U više navrata imali smo priliku da čujemo koji su to sve pozitivni efekti koja sa sobom nose zakoni o ljudskim ćelijama i tkivima i imamo dovoljno razloga da pomenem i one pozitivne rezultate koji će uticati na buduće transplantacije, na rad Ministarstva i na to kako se podiže kvalitet u zdravstvu u našoj državi. Pomenuti zakon precizno i decidno utvrđuje kvalitet i sigurnost po pitanju primene ljudskih ćelija i tkiva. Član 1. definiše u potpunosti kako se to prikupljaju, skladište, kako se to distribuiraju, testiraju i obrađuju ljudske ćelije i tkiva za dalju primenu kod ljudi. Kada istovremeno ima više primalaca, onda se vodi računa o republičkoj listi primalaca i naravno o pravičnoj doslednosti primene tih organa. Uzimanje ljudskih tkiva i ćelija omogućeno je i, ponavljam, samo ukoliko je lice dalo pismenu ili usmenu saglasnost o tome. Takođe, moguće je uraditi to i od preminulog lica ukoliko je dalo u toku života saglasnost ili ukoliko je njegova porodica, odnosno su članovi porodice dali tu saglasnost i naravno neophodno je da se mnoge dijagnostike urade po pitanju medicinskih kriterijuma. Ono što je takođe bitno i što ja smatram jako značajnim jeste da su utvrđene i kaznene odredbe. Kada se to čini? Mi znamo i svesni smo koji je to moralni efekat i kakve su to humane vrednosti prilikom davanja tkiva, ali je nesporno da je kažnjivo zakonom bilo koja vrsta uzimanja naknadno prilikom transplantacije nekih organa. Kažnjivo je naravno i rad ustanova koje nemaju definisan način vršenja tih dužnosti, odnosno poslova obrade, skladištenja, čuvanja organa i distribucije naravno, a kažnjivo je i ukoliko ta ustanova ne prijavi Upravi za biomedicinu neku promenu u radu. Poštovani ministre, ja vam se zahvaljujem na svim naporima, kao i vašem timu, koje ste sproveli da bismo mi usvojili ovakav zakon i ne sumnjam da ćemo to u danu za glasanje učiniti, jer ćete time pomoći mnogim porodicama i njihovim članovima i učiniti ih srećnima. A kada je neko ko je bolestan srećan? Samo ukoliko je zdrav i samo tu želju ima. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Torbica. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Branko Popović. Na naslov iznad člana 3. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Sreto Perić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, postignuti rezultati u oblasti medicine svakako se ne mogu zanemariti, oni su veliki, ali bih sve kolege zamolio da malo spustimo ove tenzije. Kada je pre šest godina donet Zakon o transplantaciji ćelija i tkiva, onda su isto neke kolege o ovome pričale kao o nečemu što je apsolutno nedostižno. Život i napredak u oblasti medicine ide jako brzo, pa će i posle ne znam ni ja koliko vremena videti da ovo nije nešto najbolje što se moglo ostvariti. Ali, da se ide napred, ide se. Transplantacija tkiva se već radi oko 50 godina i mnoge osobe da ovoga nije bilo ne bi danas možda bile žive. Savremena hirurgija nije samo više ono što leči i odstranjuje bolesne organe, nego se došlo u situaciju da se mogu zamenjivati bolesni organi potpuno zdravim organima i to je dobro. Možda čak i na agresivniji način trebalo bi raditi promociju transplantacije i zamene ljudskih organa, ali ono o čemu se SRS principijelno protivi je, da istaknemo još jednom, ta pretpostavljena saglasnost. U nekoliko članova u ovom zakonu se govori kako i na koji način može da se odstupi od pravila. Da smo samo prihvatili osnovni princip da to mora da bude pisana saglasnost, onda bi mi izbegli mnoge druge stvari. Ministar je prilikom obrazlaganja ovih zakonskih predloga rekao da je ovo usklađivanje sa evropskim direktivama i, da vas podsetim i praktično da pokažem, ovaj Predlog zakona ima 263 stranice, od toga su 24 koje se odnose na Predlog zakona, a sve ostalo su obrazloženja, pojašnjenja i ove tabele koje se rade vezano za dokazivanje Evropskoj uniji da smo mi čvrsto, odnosno da ste vi čvrsto na tome putu. To je nešto što nama nije potrebno, što mi treba više energije da trošimo kako da obezbedimo bolji zdravstveni sistem za naše građane, a ne da dokazujemo nekome. Postoji ovde još jedna opasnost, jedan član zakona predviđa da mi moramo izveštaje slati određenim organima Evropske unije. Čini mi se da ćemo od momenta rođenja nekog građanina Srbije biti obavezni da prijavljujemo i tamo negde u Briselu, ili negde, nama to ne treba, mi to ne želimo, uzalud je posao – posao ka Evropskoj uniji. Hvala vam.
Hvala. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
E, sad lepo, pošto ćete sa ova tri zakona rešiti problem transplantacija, onda bi bilo dobro da Ministarstvo sklepa još dva, tri ovako predloga, pa da onda malo ovde se kao popriča o tome i da rešimo problem lista čekanja, da prestane da se čeka na pregled specijalista, ne znam, dermatologa, onkologa, oftalmologa, da se smanji malo broj godina za čekanje za operaciju katarakte. Znate, mi smo danas slušali priču ovih naših kolega kao da ne žive u Srbiji ili kao da ne znaju nikog bolesnog u državi Srbiji. Mnogo je ovde problema, gospodo draga, koji nisu ni na domak rešavanja. Neko je rekao – ne leče se više deca SMS-om. Pa, nažalost, leče se. Naš predsednik je još pre dve, tri godine prvi govorio o tome na konferenciji i skretao pažnju ministru Lončaru da treba da se u našoj zemlji leče retke bolesti, da imamo lekare koji su to u stanju da rade, da mnogo manje košta da se nabavi ta odgovarajuća oprema nego što se tamo šalju pacijenti selektivno. Ko je taj ko će da kaže – ovaj sa retkom bolesti može da ide da se leči negde u beli svet, a ovaj ne može? Znate, kad god smo u situaciji da neko mora da kaže da ovaj može, ovaj ne može, iskustvo nam je takvo da moramo da se pitamo šta je to što motiviše i što opredeljuje da neko može, neko ne može. Je li to lična veza, jesu li to pare, je li to veza sa onom tamo, pa gde se šalju ti ljudi na lečenje? Ima u raznim državama, u raznim klinikama. Da li je neko tamo negde napravio dil, pa baš tamo šalje ljude? Znate, sve što radite je pod velom sumnje i ne trudite se da nas ubedite u suprotno.
Hvala, koleginice Radeta. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Pitanje presađivanja organa zadire u najintimniju sferu ljudskog života i integriteta čoveka, ličnosti svakog pojedinca. Sada dok mi ovde raspravljamo, gospodine Marinkoviću, ko zna koliko građana Srbije, onih koji se bave poljoprivredom su na njivi, posle svega što ih je zadesilo zbog nevremena i poplava u pojedinim gradovima, i malinari i oni koji se bave kupinama i uzgojem raznog drugog voća i povrća, spasavaju šta se spasiti može i pojma nemaju o čemu se ovde priča, niti će oni pogledati televiziju, ne mislite valjda da će i čitaju „Službeni glasnik“ i da vide u njemu kakva su njihova prava, ali će da se jednog dana svi građani Srbije probude, verovatno u utorak ili u sredu, odnosno kad stupi zakon na snagu, sa činjenicom da postoji tzv. pretpostavljena saglasnost za donore organa, a građani Srbije se nisu o tome na takav način izjasnili. Vi kažete – pa, mi smo dobili toliko procenata na izborima. Da, gospodo iz vlasti, ali vi ste tada dobili te procente kada ste agitovali za donorske kartice. Vi uopšte niste spominjali da će ovaj problem da se rešava na način da se uvodi nekakva pretpostavljena saglasnost, jer da ste to rekli, građani Srbije možda ne bi u tom broju glasali za vas. Znate, činjenica da neko uopšte o tome, juče sam o tome pričala i sada ponavljam, mora da razmišlja i da se javlja nekakvoj upravi i da daje izričiti nalog da to ne želi da uradi, ako ne želi je povreda integriteta upravo svakog čoveka u ovoj zemlji. Zbog toga ćete biti suočeni sa time i srpski radikali to ponavljaju već nekoliko dana, da će uskoro ovaj zakon doživeti svoje izmene.
Hvala.
Evo, završavam, gospodine Marinkoviću, zašto niste uradili, da biste unapredili nedostatak organa, ono što se radi po bolnicama u svetu, da se na klinikama koje će to da rade ukrštaju članovi porodica, ne porodice koja je donor onome ko je bolestan iz njegove porodice, već neke druge kojoj je takođe potrebna pomoć? To se radi na klinici „Ačibadem“ u Turskoj, u mnogim drugim klinikama u svetu, a vi ste pribegli tome da prepišete zakon i Evropske unije i videćete da će ovo naići na veliku osudu građana Srbije. Sve je to moglo da se reši drugačije, na način na koji su to mnoge druge zemlje uradile.
Hvala, koleginice Jovanović. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik dr Danijela Stojadinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Ivković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik dr Danica Bukvić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, podnela sam amandman na član 3. stav 1. tačka 5) Predloga zakona o ljudskim ćelijama i tkivima. Amandmanom se predlaže korišćenje naučne definicije, opšteprihvaćene definicije organa. Pored razloga za donošenje ovog zakona koji su istaknuti u dosadašnjoj raspravi, želim da kažem da je bilo potrebno da se novim zakonom stručni termini drugačije i preciznije definišu, a u cilju harmonizacije domaćeg prava u ovoj oblasti sa pravom Evropske unije. Takođe, još jednom bih htela da istaknem ulogu Uprave za biomedicinu, koja će kao renomirana institucija obavljati inspekcijski nadzor preko dobro edukovanih inspektora za biomedicinu u ovim ustanovama. Novo zakonsko rešenje utiče i na smanjenje troškova za zdravstvene ustanove iz oblasti ćelija i tkiva jer sada neće morati na svakih pet godina da podnose zahtev za obnavljanje dozvole. U postojećem zakonu inspekcijski nadzor nije jasno definisan, a to je svakako neodložno, obzirom na osetljivu problematiku koju ovaj zakon reguliše. Naša poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati ovaj, kao i ostale predložene zakone. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Prof. Dubravko Bojić, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, u obrazloženju ovih zakona, ili bolje reći zakonskih predloga, naveli ste da važeći zakon u ovoj oblasti nije prepoznao značaj definisanja i uređenja delatnosti u obavljanju transplantacija, kao i uslove pod kojima se ova delatnost može obavljati, što je za posledicu imalo nemogućnost izdavanja dozvola za rad pojedinim zdravstvenim ustanovama. Gospodo iz Vlade Republike Srbije, SRS traži da se posebnim aktom ili regulativom, utvrdi koje su to zdravstvene ustanove u kojima se može vršiti transplantacija svakog organa, ponaosob, ali na osnovu objektivnih, stručnih i naučnih potencijala, a ne na osnovu ličnih simpatija, sujete, neznanja, ili možda mržnje. Podsetiću vas, da je mržnja nagore stanje ljudske svesti, a vi je kao nosilac sistema danas javno emitujete u Narodnoj skupštini. Dodaću da je transplantacija, stručna, naučan i terapijska metoda lečenja, koja se u Srbiji izvodila u nemogućim uslovima ekonomskih sankcija, i to veoma, veoma uspešno sredinom 90-ih godina prošlog milenijuma. Dame i gospodo, obraćam se svima vama kao i sveukupnoj javnosti Srbije, pitanjem – Da li može biti bolje reference za nečiji rad od činjenice da ti transplantirani pacijenti i danas žive svoje druge živote. To su tada bili veliki podvizima, vi ste godine ministre u to vreme bili fascinirani nekim drugim podvizima i junacima. Hvala vam.
Hvala, profesore Bojiću. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav LJubenović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? Ružica Nikolić, izvolite.
Hvala najlepše. Dame i gospodo narodni poslanici, ovim predlogom zakona definišu se uloga i zadaci Uprave za biomedicinu. Takođe, jedna od obaveza Uprave je i da vodi registar ozbiljnih neželjenih događaja, i ozbiljnih neželjenih reakcija. U skladu sa navedenim pitali bi vas – ko snosi posledice za neželjene događaje koji nisu specifični, poput lošeg skladištenja, ili rukovanje, i koje se mere postupci i radnje, koje se sprovode da do istih neželjenih događaja ne bi ponovo došlo. Videli smo da je predviđeno i da se preduzimaju sve mere za smanjenje štete, ali ne i posledice za one osobe koje su do te štete dovele. Zatim, u okviru uvoza i izvoza ćelija na vodi se da direktor Uprave za biomedicinu daje dozvolu za svaki pojedinačni slučaj uvoza, odnosno izvoza ljudskih ćelija. Smatramo da je pored direktora ovde potrebno uključiti i stručnu komisiju, odnosno čitav tim ljudi kako bi doneli zajedničku odluku kome će dozvolu dati. Zatim, takođe kod uvoza i izvoza, napomenula bih da su nepoznati i ugovori koji pokrivaju ovu oblast, kao i finansije.
Hvala, koleginice Nikolić. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik LJiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović.. Da li neko želi reč? Izvolite, koleginice Vukajlović.
Hvala. Ne znam sada da li je ministar voljan da čuje glas naroda i da čuje glas roditelja koji imamo veliki rizik od upotrebe psihoaktivnih supstanci u školama. Malopre sam ga dobro slušala kada je govorio da su negde otprilike neka tri razloga zašto deca koriste drogu, to je karta za ulazak u društvo, radoznalost, dokolica. Ja ću vam gospodine ministre reći da to nije razlog, da to nisu pravi razlozi. Pravi razlozi su to zato što je zemlja Srbija tranzitna zemlja za krijumčarenje psihoaktivnih supstanci, i iz tog razloga se viša droge ovde pojavljuje, nego što se to pojavljuje u drugim zemljama. Zatim, proizvodnja i dostupnost ovih otrovnih, sintetičkih droga je vrlo rasprostranjena, i pre svega, radi se o najosetljivijim grupama, društvenim grupama, to su deca već od četvrtog razreda osnovne škole pa nadalje. Znamo da ove sintetičke droge i otrovi od kojih nam je nekoliko dece umrlo u zadnjih možda mesec dana, da se radi i sa finim sličicama, i u finim kesicama itd. Nisu roditelji jedino odgovorni, i želim da preuzmete potpuno odgovornost kao država, i kao Ministarstvo zdravlja, zajedno sa Ministarstvom prosvete i MUP-om, Najlepše vas, kao roditelj i kao narodni poslanik SRS molim, biće vaša odgovornost za svaki slučaj koji se dalje bude desio u zemlji Srbiji sa ishodom smrti. Ako vam ovo nije dovoljno i ako ovo ne shvatite kao najozbiljniji apel društva, građana, majki, roditelja, onda stvarno možemo slobodno da kažemo da ste čovek bez duše, da nemate senzibilitet za to što radite. Molim vas, nemojte, jako je ružno…
Molim vas, isteklo vam je vreme. Hvala vam. Doktor Dragana Barišić, povreda Poslovnika.
Kolega Marinkoviću, povređen je član 107. Naime, dostojanstvo Narodne skupštine. Evo, jutros od deset sati slušam obično kolege iz poslaničke grupe koja je sada govorila da jednostavno vređaju dostojanstvo ove Skupštine, pokušavaju građane Srbije da dovedu u zabludu. Ovom prilikom i sama sam se osetila prozvanom kao majka petnaestogodišnje devojčice. Naime, mi kao roditelji moramo da vodimo brigu o našoj deci. Ministarstvo zdravlja, MUP i ostale nadležne službe rade u korist naše dece i u korist građana Srbije, ali pre svega mi kao roditelji moramo da znamo gde naša deca idu, gde provode vreme, šta rade. Ne možemo mi da krivimo državu Srbiju, Vučića i ostale da su krivi zašto su deca na ulici do jedan, dva noću. Moramo kao roditelji da budemo odgovorni pre svega prema toj deci koja su doveli na svet, koju smo rodili, jednostavno ne možemo da tražimo razloge u nekom drugom. Smatram da Ministarstvo zdravlja, Ministarstvo pravde, MUP rade odgovorno ali pre svega i roditelji moraju da uzmu stvar u svoje ruke i da brinu o svojoj deci. Prema tome, koleginica mora da razmisli o onome što priča u ovom domu i građane Srbije ne smemo da dovodimo u zabludu.
Hvala. Smatram da nisam povredio Poslovnik, ali kao što ste mogli da vidite tokom celog dana apelovao sam na sve poslanike da imaju korektnije diskusije, u smislu da ne vređaju ministra, stvarno, bez ikakve potrebe, ali nažalost nije urodilo plodom. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne.) Reč ima Vjerica Radeta, povreda Poslovnika. Izvolite.
Gospodine Marinkoviću, slušajte malo poslanike, a slušajte i sami sebe. Ko je to sad u poslednjih nekoliko minuta uvredio Zlatibora Lončara? Ko ga je pomenuo uopšte? Dakle, mi slušamo danas hvalospeve od strane poslanika vlasti…
Samo ako možete član, molim vas.
Član 27. stav 1.
Hvala lepo.
Molim lepo. Ovo sam mogla da kažem i na kraju, a ako to ne bih rekla, onda ste vi mogli da mi izreknete opomenu pošto nema vremena da mi oduzmete.
Nemam nameru, apsolutno, da vam izreknem…
Pa, molim vas, onda nemojte da se pravite ono što niste. Dakle, hvalospevi sa ove strane, to je legitimno. Kritike sa ove strane, morali biste da shvatite takođe kao legitimne. Danas ste vi prekinuli u vrlo delikatnoj raspravi replike između kolege Martinovića i mene, kada je on uporedio Vojislava Šešelja i Zlatibora Lončara i rekao da se mi ljutimo kada neko kaže da je Šešelj ratni zločinac, a da mi s druge strane kažemo da je Zlatibor Lončar dr smrt. Sad ja moram to zaista da objasnim i ovu priliku sam čekala. Dr Vojislav Šešelj ima presudu pravosnažnu presudu Haškog tribunala, kakav god da je taj Tribunal, gde ne stoji da je on ratni zločinac, gde on nije izvršio ratni zločin i niko nema pravo da ga nazove ratnim zločincem. Od Zlatibora Lončara smo tražili i tražimo, evo, neka podnese ostavku, Meho Omerović je za manji prekršaj podneo ostavku. Neka podnese ostavku i neka lepo traži od nadležnih organa. Evo, od gospodina Gašića neka traži svoj dosije koji je onaj Vukadinović, ili kako se zove, kopirao pa delio, pa neka se utvrdi šta je prava istina... [[Isključen mikrofon.]]
Hvala. Svi znaju šta je prava istina. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Vjerica Radeta: Da.) Želite. Dobro, znate da gospodin Lončar vodi Ministarstvo dve godine bez i jedne greške, tako da svi znamo. Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Javila sam se po povredi Poslovnika posle izlaganja koleginice Nikolić Vukajlović. Smatram da su povređeni članovi 106. i 108. odnosno pozvala bih vas na primenu člana 108. ali i na primenu člana 27. Nije važno što je taj član već reklamiran. Vi ste kao predsedavajući dužni da se starate o primeni ovog Poslovnika. Reći ću vam neke stvari iz izlaganja koleginice iz čega ćete i sami da vidite da je povređen Poslovnik. Pre svega, pitanje da li je ministar voljan da čuje glas naroda i da čuje narodne poslanike, pa koliko ja vidim, ministar je ovde u sali sve vreme zajedno sa narodnim poslanicima koji ovde rade svoj posao bio i u raspravi u načelu o ovim predlozima zakona i sada, u raspravi u pojedinostima. Psihoaktivne supstance sada nisu trenutno na dnevnom redu u raspravi u pojedinostima, pa je povređen član 106. i smatram da je povređeno možda i dostojanstvo Narodne skupštine, jer reći da je ministar odgovoran za svaku sledeću smrt koja se u Srbiji desi od psihokativnih supstanci smatram da je, pre svega, preterano za diskusiju u Narodnoj skupštini. Ja neću tražiti da se o ovome glasa, ali vas samo molim da diskusija ne ide u nekom drugom pravcu, već samo u pravcu rasprave u pojedinostima Predloga zakona koji jeste na dnevnom redu. Hvala.
Hvala, koleginice Žarić Kovačević. Ja sam samo želeo da imamo jednu demokratsku raspravu, naravno, argumentovanu. Slažem se sa vama da je stvarno preterano to što je koleginica rekla. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje? (Jelena Žarić Kovačević: Ne.) Hvala. Završavamo današnji rad. Nastavljamo sa radom u ponedeljak u 10.00 časova. Zahvaljujem ministru sa saradnicima. Zahvaljujem svim narodnim poslanicima na učešću i na radu. Želim vam svima lep vikend. Hvala.