Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Pozivam vas da na početku minutom ćutanja odamo poštu preminulom narodnom poslaniku Milutinu Pešiću. (Svi prisutni ustaju.) Večni mu pomen! (Narodni poslanici odgovaraju: Večni mu pomen.) Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 169 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sednici sledeći narodni poslanici: Goran Jakšić, Goran Ilić, Miloš Aligrudić, Gašo Knežević, Dragor Hiber, Dragan Šutanovac i Velimir Stanojević. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O SEMENU (nastavak u pojedinostima) Podsećam vas da je Narodna skupština na kraju jučerašnjeg dela sednice započela pretres o amandmanu na član 3. Predloga zakona i da se za reč javio narodni poslanik Vitomir Plužarević, podnosilac amandmana.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo sutra će biti već nedelju dana kako se borimo sa ovim zakonom o semenu. Niko od relevantnih, a tu mislim na ministra poljoprivrede, nije se udostojio ni danas da dođe i da sluša ili da daje bilo kakve komentare o zakonu koji je za njega bitan. Ekonomsko porobljavanje naše poljoprivrede putem ovog zakona je proces "što gore, to bolje". Za koga bolje? Pa, za proizvođače semena koji su nas uveli u zavisnost; ta zavisnost je u domaćoj proizvodnji semena, agrohemijskom kompleksu, agromehanizaciji, agroindustriji, i na ukupnom naučnom i stručnom nivou. Nama više nisu potrebne ove delatnosti, nama je sada potreban ovaj zakon i time rešavamo sve. Ministar poljoprivrede je svojim istupanjem po ovom zakonu pokazala našim građanima, seljacima i svim ljudima koji su vezani za poljoprivredu svu zlu kob koja viri iz nje. Seme ministra je proklijalo, sada je potrebno da se i ono transformiše u biljku, ali ta biljka će zavisiti od više faktora, pošto je ministar celu poljoprivredu podelila na dva dela. Jedan deo poljoprivrede vezuje za, njoj poznatu, jednu Srbiju i drugi deo poljoprivrede vezuje, za njoj poznatu, drugu Srbiju. To su naši poljoprivredni proizvođači videli i oni sada ne žele da im takav ministar predlaže nove zakone i vodi poljoprivredu, a verovatno je da neće još dugo. Član 3. ovog zakona ima 28 tačaka i svaka ova tačka ili broj reguliše detalje dorade semena. Našim amandmanom želimo da se iza reči "tržište" dodaju reči "a obuhvata". Mislimo da bi prihvatanjem ovakvog amandmana to imalo nekakav zaustavni tok, da ovaj zakon ne bude baš onakav kako je predložen, odnosno kako ga zamišljaju mentori koji žele ovu našu semensku proizvodnju da svedu na najniži nivo. Hvala.
Da li još neko želi reč u vezi sa ovim amandmanom? (Ne.) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Lazar Čavić. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, po ovom članu upis u Registar proizvođača semena, rasada, micelija jestivih i lekovitih gljiva (u daljem tekstu: Registar) vrši se na osnovu zahteva koji proizvođač podnosi Ministarstvu. Članovima 6, 7. i 8. detaljno su regulisani zahtevi za upis u Registar proizvođača semena, ali ta regulativa treba da se definiše novim tekstom: U članu 6. stav 2. u tački 3) posle reči "podatke o" dodaju se reči "površini zemljišta i osnovu korišćenja zemljišta o". Posle tačke 5) dodaje se tačka 6) koja glasi: "Podatke o opremi, mehanizaciji i prostorijama, prema vrsti semenske proizvodnje za koju podnosi zahtev." Stav 4. menja se i glasi: "Ministarstvo donosi rešenje o upisu u Registar, ako proizvođač ispunjava propisane uslove iz stava 2. ovog člana." Da bi se neko lice bavilo proizvodnjom semena treba da ima zemljište, stručno lice koje će voditi proizvodnju, i opremu i mehanizaciju, kao i potreban skladišni prostor, prema vrsti semenske proizvodnje, što se dopunom tačke 3) i novom tačkom 6) pojašnjava. Dopunom stava 4. se naglašava da ministar, pre donošenja rešenja, proverava ispunjenost uslova za proizvodnju semena, pa tek ukoliko proizvođač ispunjava uslove donosi rešenje i upisuje se u Registar, pošto se mi borimo da ovim našim amandmanima poboljšamo ovaj zakon, za koji smatramo da nije dobar, a Ministarstvo ga predlaže i navodno se zdušno bori za njega. Ali, verovatno on nikada neće ni imati pravno dejstvo. Na primer, početkom marta firma "Delta holding" je preko graničnog prelaza Horgoš pokušala da uveze oko 25 tona semenskog kukuruza iz Amerike. Granični fitosanitarni inspektor je izdao rešenje o zabrani uvoza ove pošiljke zbog neispravnosti, a mi smo našim amandmanima i ukupnim našim načelnim pričama ukazivali da će se to dešavati. Odmah sledi intervencija Ivane Dulić i hitan dolazak na granicu još jednog od njenih kolega i ljubimaca iz G-17, Miroslava Vujovića, direktora Uprave za zaštitu bilja. Vujović naređuje inspektoru da pusti neispravnu pošiljku u zemlju i lično obezbeđuje njen prolaz. Eto, tako oni rade, zna se za koga, zna se zbog čega, a i narod neće dugo trpeti ovakva njihova bahata ponašanja koja štete svima nama.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, tek usvajanjem amandmana koji je podneo, u ime Srpske radikalne stranke, narodni poslanik Vitomir Plužarević zaokružiće se član 6. i onemogućiti da neko ko nema ni saksiju zemlje, ko nema ni onu malu baštensku motičicu bude upisan u Registar proizvođača semena, da posle toga od onih koji inače proizvode seme, a nisu upisani u Registar, kupuje seme, ugrađuje i svoju cenu i tako prodaje seme na tržištu. Dakle, ovako definisan član 6. Predloga zakona omogućava nekome ko će na Terazijama biti proizvođač semena, a bez kilograma zemlje, da na muci i znoju onih koji to seme proizvode zarađuje debelo. Sa druge strane, ovako ugrađen amandman u Predlog zakona onemogućava upravo ono o čemu je narodni poslanik Vitomir Plužarević, na kraju svoje odbrane amandmana, govorio – da se uveze genetski modifikovano seme, seme sumnjivog kvaliteta, da privatnik, pošto je upisan u Registar, a ima pravo na deklaraciju, ima pravo i da prilepi tu svoju deklaraciju na nešto za šta ni on sam ne zna ni kog je kvaliteta, ni da li je modifikovano, a onda da to prodaje kao zdravo seme. Uostalom, kako je uopšte došlo genetski modifikovano seme soje u Srbiju? Došlo je upravo tako što je neko uvezao to seme i prodao ga proizvođačima. Na kraju, u četvrtak, jedan poslanik iz vladajuće koalicije pozvao se na stav, mišljenje, na izjavu doktora Miroslava Maleševića i rekao da sojina sačma od genetski modifikovane soje nije opasna, ukoliko se ona, kao komponenta, tri ili četiri posto ugrađuje u stočnu hranu Profesor doktor Miroslav Malešević je rekao da u prvom kolenu nama možda neće smetati ako jedemo meso životinja koje su hranjene genetski modifikovanom sojom, ali u sledećim naraštajima dolazi do modifikacije, odnosno do poremećaja gena. Ono što se danas u Srbiji bude pojelo, a predstavlja genetski modifikovan proizvod, to će tek treća ili četvrta generacija osetiti. Prema tome, treba zabraniti, pre svega, da se genetski modifikovano seme uvozi, a drugo, da se genetski modifikovani organizmi ugrađuju kao komponente u stočnu hranu i tako sačuvati još ono jedino što nam je ostalo, posle ove poplave od 5. oktobra 2000. godine, kada ste rasprodali sve živo, i sve srpske interese uništili, da bar to – poljoprivredu i tu zdravu hranu, sačuvamo. Zahvaljujući upravo ovakvom semenu u prokupačkom kraju nekoliko hiljada parcela neće moći da se koristi narednih nekoliko godina, i zbog semena ″virdžinije″ koju je ″Filip Moris″ uneo, a i zbog viroze, bolesti koju je uneo sa tim semenom, tako da će te parcele ostati ledine nekoliko godina.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Stevica Deđanski. Izvolite.
Hvala. Kao što smo čuli iz izlaganja gospodina Vitomira Plužarevića, šta se sve dešava sa ovim primerom koji se desio na granici, sa uvozom 25 tona semenskog kukuruza, osvrnuo bih se na ono što je juče rečeno od strane poslanika vladajuće koalicije, gde je gospodin poslanik Vlaović rekao kako se ne priča o poljoprivredi i kako to nije smisleno. Mislim da je sve ovo vrlo smisleno, ali ne čujem njih, da oni to brane i da demantuju ovo što mi govorimo. Čak je rečeno od strane jednog drugog poslanika ovde da se ne daje na svaki član koji se kritikuje rešenje koje je smisleno. U proteklom periodu amandmani su bili vrlo smisleni, a jedan od smislenih je i ovaj, ali i oni raniji, gde smo mi tražili, da bi se sprečila ovakva situacija, da seme koje se proizvodi za stranog naručioca treba da ima sertifikat da nije genetski modifikovano. Naravno, obavezno je da ga daju naši instituti. Kao što vidimo, strani instituti nam plasiraju to genetski modifikovano, pa ne znam zašto bismo mi imali poverenja u njih. Tu postoji i jedna odrednica, odnosno predlaže se da će sve uzeti taj stranac koji je naručio. Kao što vidimo iz ovog primera koji je dat, sa uvozom semenskog kukuruza, to nije dovoljno; jer, ako ste spremni da prekršite zakon i naredite da tako nešto uđe u zemlju, kako tek možete da budete spremni da nešto pokradete i stavite kod nas u proizvodnju. Ako je namera iskrena, kao što kažete, onda bi ovi amandmani mogli biti usvojeni, a s obzirom da niko ne kaže da nismo u pravu, znamo svi kakve su vam namere. Hvala.
Hvala. Izvolite, reč ima narodni poslanik Vladislav Kronić.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo, član 6. ovog zakona odnosi se na upis u Registar proizvođača semena, rasada, micelija jestivih i lekovitih gljiva. Znači, ne odnosi se na uvoz, ni na genetski modifikovane organizme, nego na postupak upisa u Registar proizvođača semena. Naravno, i po sadašnjem, važećem zakonu postoji Registar proizvođača semena i proizvođači moraju da ispune uslove da bi mogli da budu proizvođači semena: naravno, da raspolažu određenim zemljištem, da raspolažu mehanizacijom i, ono što je najvažnije, da raspolažu stručnim kadrovima da mogu da se bave tom proizvodnjom. Na to se odnosi član 6. ovog zakona i tu nema oprečnih mišljenja u ovim dosadašnjim diskusijama, jer nisu ni potaknute. Priča o genetski modifikovanoj soji ponavlja se opet, međutim, moram ponovo da kažem da je pitanje uvoza genetski modifikovane soje regulisano zakonom tek od 2001. godine. Znači, u periodu pre 2001. godine zna se ko je regulisao tu materiju, i genetski modifikovana soja i nešto malo genetski modifikovanog kukuruza je ušlo u zemlju. Zna se ko je tada vodio te institucije koje su to odobravale ili nisu odobravale. Znači, ulazilo je to u ovu zemlju. Od 2001. godine, donošenjem ovog zakona, naravno, to je regulisano zakonom i na granici se svaka pošiljka ispituje da li je genetski modifikovana ili nije. U ovoj zemlji se gaji mnogo hektara kukuruza, soje, a kod soje je, takoreći, sto posto naš domaći genetski nemodifikovan sortiment, jer mi za to nemamo potrebe, kod nas se ne seju uvozne sorte. Sve ono što se nalazi u eventualnoj proizvodnji je predmet šverca i predmet nekih kriminalnih aktivnosti određenih grupa. Naravno, kriminalne aktivnosti se odnose na švercere, međutim od 2001. godine je taj ulaz onemogućen. Naravno da je ovoj zemlji potrebna sojina sačma iz uvoza, upravo zbog toga što je za naše stočarstvo to neophodno, međutim, uvoz sojine sačme će biti neophodan samo dotle dok mi ne učinimo, merama agrarne politike, da imamo dovoljno sojine sačme za naše stočarstvo. Dokle god to ne bude tako, naravno, moraće se kupovati u inostranstvu. Na inostranom tržištu nema ponude sojine sačme od genetski nemodifikovane soje, nego samo ove, nažalost. Prema tome, rešenje je da podignemo proizvodnju soje na našim površinama. Što se tiče kukuruza, nije bitno, jer genetski modifikovan kukuruz nije kukuruz koji je našao mesto u našoj proizvodnji, jer naši domaći hibridi, koji se seju na 95% površina, i te kako stoje rame uz rame sa hibridima kukuruza iz belog sveta i sigurno će tu bitku oni dobiti, zato što su dobri i kvalitetni. Kod ostalih biljnih vrsta, na svu sreću, nema pritiska genetski modifikovanih organizama i mi tu zaista imamo dobru i zdravu hranu, što se svih ostalih biljnih vrsta tiče. Hvala.
Hvala. Izvolite, reč ima narodni poslanik Momir Marković, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, u potpunosti se slažem sa prethodnikom, kada je rekao da je uvoz genetski modifikovane soje samo rezultat kriminalnih radnji, šverca itd. Kriminalne radnje i šverc su u 2004. godini samo deo rešenja koje je potpisalo Ministarstvo poljoprivrede za uvoz genetski modifikovane soje. Kriminalne radnje 2001. godine su 50.000 tona genetski modifikovane soje uvezene u zemlju, date "Krmivoju" kao poklon Amerike. ″Krmivoje″ je to pretvorio u koncentrat i prodao. Gde su otišle pare – to će, naravno, morati MUP i pravosuđe da dalje razrešavaju. Što se tiče cene sačme od genetski modifikovane ili genetski nemodifikovane soje, razlike u ceni nema na inostranom tržištu. Jedina razlika je u tome što se za genetski modifikovanu sojinu sačmu dobija provizija, jer to niko neće svojoj stoci da da, nego prodaju ovakvima kao što ste vi. Što se tiče izjave profesora dr Maleševića, evo sada sam našao, to je jučerašnje izlaganje profesora Maleševića; on kaže, bio je to zapravo demanti prethodne Maleševićeve izjave objavljene u jednom beogradskom dnevnom listu, da genetski modifikovana sojina sačma možda neće naškoditi našoj generaciji. Tačno, ali će naškoditi svim budućim generacijama i posledice će da osete budući naraštaji. Prema tome, dame i gospodo, onih 25 tona semena kukuruza, genetski modifikovanog, uvezlo je Ministarstvo zahvaljujući današnjoj ministarki i njenim saradnicima. Naš institut u Novom Sadu, u Zemun polju, pre svega, nema gde da proda sve svoje kapacitete, nego prodajemo drugim zemljama i mi izvozimo genetski čisto seme, a uvozimo genetski modifikovan kukuruz. Zbog čega? Zbog provizije. U pravu je bio jedan od narodnih poslanika kada je rekao da pojedina ministarstva više liče na kriminalna gnezda nego na ministarstva.
Reč ima narodni poslanik Radiša Ilić.
Dame i gospodo narodni poslanici, javljam se povodom amandmana na član 6. koji je podneo poslanik Srpske radikalne stranke Vitomir Plužarević. Zašto treba prihvatiti ovaj amandman? Treba ga prihvatiti jer je realan, neophodan i nadam se koristan u bilo kakvoj vrsti poljoprivredne proizvodnje. Kada je reč o proizvodnji semena, to bi trebalo da bude početna osnova za svakog ko bi želeo da se bavi ovom vrstom delatnosti. Svako bi trebalo, ako je ozbiljan proizvođač, da na svom zemljištu ili zemljištu pod zakupom obavi čitav proces proizvodnje semena. Kasnije dolaze laboratorijska ispitivanja i druge radnje. Zašto je teško sada nekome ko radi ovaj posao da dostavi podatke o površini i osnovi korišćenja zemljišta? Takva situacija je predviđena amandmanom i za opremu, mehanizaciju i prostoriju koja će se koristiti za određenu vrstu proizvodnje semena. Ako proizvođač, recimo, nameštaja mora da dostavi podatke o pogonu, o sredstvima za rad, zašto u ovom slučaju ne bi proizvođači semena dostavljali isto ovakve podatke? Ispada da vi u Ministarstvu, ne prihvatajući ovaj amandman, želite u Srbiji sumnjive proizvođače, fiktivna fizička lica i, naravno, prošvercovani semenski materijal. Maločas je bilo govora o pokušaju ubacivanja u zemlju 25 tona genetski modifikovanog semenskog materijala kukuruza. Reći ću još jednu stvar: za jedan kilogram prošvercovanog semena neke povrtarske vrste onaj ko to uradi zaradiće oko 10.000 evra; zamislite šta će se desiti kada se prošvercuje tona, dve ili više takvog materijala. Pitanje koji postavljaju svi poslanici Srpske radikalne stranke – zašto danas nema resornog ministra gospođe Ivane Dulić-Marković da brani svoj predlog zakona? Da li je u modi da ministri iz G17 plus beže ispred poslanika Srpske radikalne stranke? Kakvi su to preči poslovi koje ministri imaju, osim da brane svoj predlog zakona? Ministarke danas nema, verovatno ima preča posla, možda skida legla gubara po srpskim šumama, a naše šume su u jadnom stanju. Da li ih je snašao gubar, da li ih je snašao G17 plus, isto se hvata.
Reč ima narodni poslanik Stevica Deđanski, replika.
Narodni poslanik iz G17 plus rekao je za moje izlaganje da se to ne svodi na ovu tačku dnevnog reda, ili šta je već rekao. Moram da pomenem da se kod vas sve svodi na to, na uvoz, na pare, na interes, na genetski modifikovanu soju, kukuruz, koliki je deo, kako već radite. Mislim da je već više sramota da pričate ovde svašta. Kažite lepo u kamere šta ćete uraditi konkretno za seljake, ne da zarade, nego su došli do toga da moraju da preživljavaju. Treba da vas bude više sramota i za ovo kako lažete i obmanjujete narod. Nećete još dugo, to mogu da vam kažem, do sledećih izbora, a trese vam se stolica. Vrlo brzo su izbori.
Reč ima poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, jedno ministarstvo koje još neće biti dugo ministarstvo G17 plus, a u pitanju je Ministarstvo poljoprivrede, kada se ovako jedan veoma bitan zakon o semenu donosi onda se treba manje baviti administriranjem, a više ljudima koji će stvarati jedan takav zakon. Jedan ovakav zakon stvaraju specijalisti za semenarstvo sa poljoprivrednih fakulteta i instituta. Imamo saznanja da vi, gospodo, niste koristili usluge vrhunskih stručnjaka u semenarstvu, poput profesora akademika Škorića, nego ste jednostavno u Ministarstvu seli u kancelarije i smatrali da je ovaj zakon toliko svetski dobar, toliko urađen po evropskim standardima da ste se, jednostavno, više bavili administriranjem nego nečim drugim. Vitomir Plužarević je u članu 6. svojim amandmanom hteo da pojasni da kada se prave podaci o proizvođaču treba dodati površine zemljišta i osnov tog korišćenja. Ne mogu se na jednoj površini koja je sedme klase praviti sortna semena određenih kultura, poput suncokreta i kukuruza, a da se prethodno ne zna da je to prva klasa. Osnova ovog amandmana jeste baš da te površine budu u skladu sa zakonima koji propisuju uzgajanje sortnih semena. Što se tiče njegove druge dopune, normalno je da se posle tačke 5) dodaje tačka 6) koja glasi – podatke o opremi, mehanizaciji i prostorijama, prema vrsti semenske proizvodnje za koju podnosi zahtev. Znači, jedan proizvođač bi morao apsolutno da ima određenu (opet po evropskim i svetskim standardima) opremu, koja će omogućiti da seme određenog kvaliteta, a to je moguće samo ako ima dobru mehanizaciju i prostorije, distribuira kasnije do poslednjeg proizvođača. Suština je da bi stvarno trebalo da uvažite amandmane Srpske radikalne stranke, s obzirom da poslanička grupa i sama SRS ozbiljno prilazi svakom predlogu zakona, a posebno zakonu o semenu, znajući da je poljoprivreda dovedena apsolutno na najnižu lestvicu preživljavanja zemljoradnika, a time i proizvođača semena, dorađivača i svih onih koji su u lancu distribucije semena, a s obzirom da znamo da smo po vrsnim stručnjacima među prvima u Evropi i u svetu. Smatram da bi trebalo gospoda iz Ministarstva, žao mi je što nije tu ministar da sasluša naše amandmane... i pozivam vas da u danu za glasanje glasate za amandmane SRS, koji su sigurno kvalitetni i ovim samo želimo da poboljšamo Predlog zakona o semenu.
Reč ima poslanik Dragan Rafailović.
Dame i gospodo narodni poslanici, doneo sam odluku da se ne javljam po amandmanima, jer sam u uvodnom izlaganju rekao da većina amandmana, skoro svi, uopšte ne potpadaju pod ovaj zakon, nego treba da idu u neki drugi zakon koji će štititi i one koji proizvode seme, koji stvaraju nove sorte itd. Međutim, ovde se iznosi toliko neistina i toliko uvredljivih stvari da sam morao da reagujem. Kao prvo, neko je juče pričao o tome kako su seljaci dovedeni u težak položaj, upropasti ih ova vlast, prethodna vlast itd. Navešću samo jedan primer iz prakse: 2001. godine moj sin je prodao svu pšenicu roda 2000. i 1999. godine, jer je cena bila toliko mala da nije bilo računa i čekalo se sa isplatom koju pojede inflacija; dakle, prodao je po nekih sedam i po dinara tek 2001, kada je doneta realna cena, sa rodom 2001. Drugo, kolege iz Odbora za poljoprivredu odlično znaju da se svi zakoni iz oblasti poljoprivrede donose posle obimne javne rasprave koja traje i u kojoj učestvuju svi zainteresovani. Reći ću vam nešto i u vezi izbora, na kraju ovoga. Dakle, svi koji su zainteresovani učestvuju u procesu. Znate li koliko odbora imamo, gde učestvujemo, gde idemo, gde Ministarstvo održava javne tribine? Dakle, i kada je u pitanju ovaj zakon o semenu, svi koji žele da promene zakon mogli su da učestvuju. Još jednom vam napominjem, jedan isto tako veliki institut kao i taj koji je podneo amandmane, ljudi sa instituta, istom se proizvodnjom bavi i smatra da je ovaj zakon dobar. Kolega koji je, kao i vi, iz druge opozicione partije, podneo amandmane na ovaj zakon povukao je amandmane i sada mi je rekao – idem da dam izjavu za medije da je zakon dobar. Jednostavno, većina ovih amandmana uopšte ne pripada ovom zakonu, pripada nekim drugim. Izneću vam samo još jedan primer. Imam prijatelja koji 30 godina čeka premiju na lotou; igra sve moguće igre: kladionica, sportska prognoza itd. Povremeno dobija po neku malu premiju, ali glavnu premiju nikada nije dobio. Bojim se da ovde ima onih koji će isto tako čekati rezultate izbora, ali premiju nikada neće dobiti.
Gospodin Krasić, povodom amandmana.
Povodom ekspertskog predloga ekspertske stranke i ekspertskog zakona, neko se poziva na loto, pa mi se nešto ne uklapa. Ali, dobro. Pošto se ovde stalno čuje apel da se vratimo na tačku dnevnog reda, na redu je amandman na član 6. koji je podneo gospodin Vitomir Plužarević. Malopre sam preskočio amandman na član 5. koji je u tesnoj vezi sa ovim članom. Pošto je izostala ta ekspertska diskusija, ekspertske činjenice, da upozorimo te eksperte – 40% svih propisa koje je donela EU, kojoj vi hrlite preko ove studije, samo što nije potpisana, odnosi se na poljoprivredu. Evropska unija je imala interesa da to tako uradi do najsitnijih detalja, da se ne bi dešavalo da se u Francuskoj bacaju gotovi proizvodi zato što su seljaci nezadovoljni otkupnom cenom i cenom njihove robe. Pre svega, EU je obezbedila svoju prehrambenu i poljoprivrednu sigurnost, pa je onda mogla da bude suficitarna u industrijskim proizvodima i da osvaja druga tržišta. Ona se najviše štiti kada je u pitanju poljoprivreda. Sada veza sa amandmanom na članove 5. i 6 – u članu 5. stavu 2. je navedeno da se proizvodnjom semena može baviti i fizičko lice koje se nalazi u nekoj vrsti ugovornog odnosa, a verovatno je to proizvodna kooperacija sa pravnim licem koje je registrovano da se bavi proizvodnjom semena. Gospodin Čavić je podneo jedan amandman upravo u onom smeru u kome vi terate poljoprivrednike da se evidentiraju, registruju. Vi taj amandman niste prihvatili i rekli ste da je evidentiranje samo zbog budžeta. Na član 6. je podnet amandman iz prostog razloga što postoje propisi u kojima treba načelno urediti neka pitanja, ali postoje propisi u kojima treba vrlo precizno urediti ta pitanja, da ne bi štetne posledice, zbog pravne praznine i rupe, bile katastrofalne i pogubne za život, zdravlje, bezbednost i sigurnost građana i države uopšte. Ovaj propis spada u tu grupu propisa. Gospodin Vitomir Plužarević je amandmanom tražio samo da onaj ko se bavi proizvodnjom semena, da bi se registrovao, da bi postao zvanični proizvođač semena, mora da ispunjava i uslove u pogledu opreme, mehanizacije itd. Vi taj amandman ne prihvatate. Pričate da ste neki eksperti, a znate i sami da će već za nekoliko godina da bude, recimo, potpuno nov propis u toj vašoj EU, gde vi hrlite, gde će morati evro-dizel da se koristi u poljoprivrednoj proizvodnji. Do ove godine 5% ukupnih bilansa energetike mora da bude evro-dizel, a do 2010. to mora da bude 10%, sa tendencijom da i poljoprivredna mehanizacija koristi to ekološko gorivo kako bi se smanjilo zagađivanje zemljišta. Nemojte da pričate da ste neki eksperti, vi ste apsolutne neznalice u ovoj oblasti. Vi gledate da progurate ovde, a povodom konkretnih primera zloupotrebe vlasti branite se na taj način što to nije tačka dnevnog reda. Nema zakona o semenu, nema drugog zakona koji može da spreči loš moral, koji može da spreči kriminal. To treba da se uredi Opštim krivičnim zakonom. Kao što ne postoji propis koji može da zaustavi Mlađana Dinkića, odnosno "Avrama besparića" u borbi protiv piraterije, da gura pirateriju, da zaustavlja akciju, tako je i sa semenskim, sadnim i drugim materijalima, koji su na neki način pod kontrolom G17 plus. Jeste, možete vi da vrtite glavom, da dižete veđe, ali vidite i sami, za šta god se uhvati G17 plus, mi smo prvo mislili gde su pare, gde su banke, osiguravajuća društva, finansije itd. a evo sad čujemo i seme i semenski materijal. Što reče Velja Ilić, negde prikočite malo, okrenite se. Za šta god se uhvatite, na kraju ispadne kriminal. Ovaj amandman ste morali da prihvatite. Ako niste zbog ove tačke 6), gde je potpuno normalno da se izvrši kontrola da li su ispunjeni uslovi u pogledu opreme, mehanizacije i drugih resursa koji su neophodni kao uslov za tu proizvodnju, da bi bila garancija kvalitetne proizvodnje i kvalitetnog semena, što niste prihvatili ovu intervenciju u pogledu stava 4. gde se kaže – ukoliko su ispunjeni uslovi, ministar donosi rešenje o upisu u Registar. Ovako kako ste ga napisali: "Ministar donosi rešenje", nezavisno od uslova, neko će da kaže da se to pretpostavlja. Kod vas čovek ne može ništa da pretpostavi, nego mora konkretno da napiše.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, proizvodnja semena je oblast koju tretira član 6. zakona na koji je amandman podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Svako ko želi da se upusti u sadržinu ovog amandmana... a verujem da 90% poslanika iz vladajuće većine ispred sebe nema ovaj amandman i zato napamet govore, samo da bi osujetili nameru SRS, što je apsolutno neverovatno i nemoguće, da pokuša da vas ubedi da se poboljša. Zaista ne znam kako je moguće da kažete da je ovo amandman samo radi amandmana, kada on jasno i precizno definiše proizvodnju semena u članu 6. Gospodin Plužarević je lepo napisao da se u članu 6. stav 2. tačka 3) posle reči "podatke" dodaju reči "površini zemljišta i osnovu korišćenja zemljišta o", a posle tačke 5) nova tačka. Znači, on čak nije išao ni na izmenu postojeće, nego je, da bi preciznije definisao ko je taj ko može da se bavi proizvodnjom semena, stavio da tačka 6) glasi: "podatke o opremi, mehanizaciji i prostorijama, prema vrsti semenske proizvodnje za koju podnosi zahtev." Stav 4. je promenio i on glasi: "Ministarstvo donosi rešenje o upisu u Registar ako proizvođač ispunjava propisane uslove iz stava 2. ovog člana." Šta je onda tu sporno, kada je on apsolutno išao na poboljšanje, da ne dođe do zloupotrebe i da se definiše ko su ti ljudi koji su spremni, i sa površinom zemlje i sa mehanizacijom i opremom koju imaju. Dakle, uopšte nije tačna vaša priča da mi želimo da podnosimo amandmane na ovaj nedorađeni i loše urađeni predlog zakona samo da bismo ih podnosili. Ako pratite sled od prvog amandmana poslanika SRS do poslednjeg, videćete da mi, za razliku od vas, iako još uvek nismo na vlasti, a bićemo za par meseci, imamo nacionalnu strategiju razvoja poljoprivrede. To se nije pokazalo samo na ovom zakonu. Setite se, kada smo u prošlom mandatu imali predlog zakona o sirku, čiji je predlagač bio poslanik Lazar Marjanski, istaknuti poljoprivrednik, između ostalog, a čovek je i inženjer i rukovodilac u Energogasu, vi ste se tome ismevali. Vi ste tada podržavali i ministra Vitoševića, a ne mislim samo na vas, gospodine Rafailoviću, već na većinu poslanika koji sada sede ovde, a ponovo su u sazivu Skupštine. Rekli ste da to nije dobro. Kako nije dobro, ako mi hoćemo da pomognemo, za razliku od ovakvog zakona, poljoprivrednim proizvođačima. Uz sve ono što su rekli gospodin Plužarević i ostali srpski radikali dokazala sam još jednom argumentovano da je bolji član zakona sa amandmanom gospodina Plužarevića. Govorite o nekom periodu od pre pet godina, a onda mogu da se vratim na period iz 2003. godine i da postavim otvoreno pitanje oko načina interventnog uvoza 100.000 tona pšenice u proleće-leto 2003. godine, odnosno 2002. godine, kada je bila ona nezabeležena suša i kada je pad žetve bio 30 - 40% i kada je isti taj ministar iz iste ekspertske organizacije, iz iste vlade koju smo najoštrije kritikovali, pod, najblaže rečeno, sumnjivim okolnostima izvršio interventni uvoz 100.000 tona pšenice. Kod nas toga nema, niti će moći da se desi. Naravno, uvažavam ono što vi radite, jer želite da nam kažete da ste autentični predstavnik poljoprivrednih proizvođača. Ali, izađe neko od poslanika iz vladajuće strukture, pa nam tako nešto priča, a uopšte nema pojma o čemu priča ili ko zna kada je bio na selu, ili se susreo sa tim, nikada nije bio ni u jednom institutu, ili za strna žita; jedan od najpoznatijih takvih instituta je u Kragujevcu, i to znaju kolege; sada ti ljudi imaju problem zbog lošeg rada nove gradske vlasti i zbog izmeštanja Instituta. Ljudi koji nemaju veze sa poljoprivrednom strukom, ali su se na raznorazne načine ili kroz svoj politički ili drugi angažman susretali sa tim, znaju i veruju da je ovo što radi SRS u cilju popravljanja ovog zakona. Svi drugi koji žele da nam kažu drugačije, ili se javljaju, a nisu spremni za raspravu o ovom zakonu, mene podsećaju na Čedomira Jovanovića i na onu njegovu čuvenu ulogu (između ostalih njegovih uloga) u harmonizaciji odnosa između Srbije i Crne Gore, kada je on bio taj koji je trebalo da izvrši harmonizaciju za 54 poljoprivredna proizvoda, pa se drznuo da sa ove govornice kaže, primera radi, da je holandski krompir bolji od onog iz Prilika. Nemojte da obmanjujemo javnost i da omalovažavamo i naše cenjene poljoprivredne proizvođače i sve ljude ... (Predsedavajući: Vreme.) ... koji eventualno imaju nameru, ali nemaju podsticaj od države, da se bave poljoprivrednom proizvodnjom. Ako se giganti gase, ako ima manje ljudi na selu, ako su uglavnom u šumadijskim selima staračka domaćinstva prisutna, nažalost, ako se posle 100 godina u jednom selu pored Topole, u selu Božurnja gasi škola zato što je selo zamrlo, onda dajte da razgovaramo o tome kako to može da se poboljša. Budite sigurni da će poljoprivrednici u Srbiji ovakve namere i gospodina Plužarevića i SRS-a shvatiti upravo na taj način da želimo dobro srpskoj poljoprivredi i učinićemo sve, u periodu kada budemo na vlasti, da se to i desi. Hvala.
Gospodine Kroniću, vi ste jednom iskoristili pravo i govorili ste o amandmanu. Nemate dva puta pravo. Repliku traži narodni poslanik Rafailović. Izvolite.
Ne želim ništa da polemišem veliko, samo želim da koleginicu podsetim – a to mogu da urade članovi Odbora za poljoprivredu, koji mogu da vam kažu koliko umem da budem kritičan i prema Ministarstvu i prema svima na Odboru i koliko sam se zalagao i za cenu pšenice itd. – poenta cele priče je u tome da dobar deo amandmana, a znam sve amandmane, jer o njima smo raspravljali na Odboru, pripada nekim drugim zakonima. Doneli smo odluku, a ne odnosi se na ovaj amandman, da tražimo da nam se odobri da ovaj parlament donese i zakon o zaštiti onih koji proizvode i stvaraju semena. Što se tiče drugog dela priče, ako se sećate, 2001. godine prilikom izbora one vlade premijera pokojnog Zorana Đinđića, kada sam izašao za ovu govornicu, rekao sam da je srpsko selo, a to govorim od 1992. godine, najveći starački dom u Evropi. Pozivam vas ovde, hajde na Odboru za poljoprivredu da napravimo strategiju u ovom parlamentu kako da spasimo srpsko selo ne samo zbog toga da tamo bude mladih, zbog toga što je nama lepo na selu i da ima više mladih, naravno da je lepo, već zbog toga da spasimo i da nam teritorija ne propadne i da ne bude izgubljena kao i Kosovo. Hajde da radimo na tom planu i da izbrišemo granice između pozicije i opozicije, pa da to radi i sledeća vlada, bilo ko da dođe na vlast, i sve vlade u narednim godinama. Selo nije postalo staračko, ostarelo zbog toga što su ove vlade pretvorile selo u to. To je dugotrajan proces koji je počeo 50-tih godina. Jednostavno, primamljivo je ljudima na selu da im ćerke i sinovi budu u gradu, to svi žele. Srbiji je u interesu da svaki deo teritorije bude pokriven. Ali, nije problem samo starost u selu. Problem je, a reći ću vam nešto što nosim duboko u sebi, seljak je čovek van zakona. U Srbiji već dugo, znači i danas, nas nema u parlamentu, nema nas u upravnim odborima. Koliko ima seljaka predsednika opština u opštinama koje su skoro isključivo seoske, gde ima najviše seljaka stanovnika. Da li nas ima u bilo kakvim institucijama? Sve stranke, a uključujući i ovu stranu i onu, sete se nas samo kada su izbori. Kada se biraju, onda nema. Hajde da napravimo nešto da stvorimo ovu Srbiju i da je spasimo od toga da možda neko za 10 godina priča šta ćemo sa južnim delom Srbije, šta ćemo sa planinskim delovima Srbije, gde više nema stanovnika, a ne mladih. Dakle, hajde da uradimo nešto i da spasimo to selo. To nije političko pitanje, to je pitanje svih nas i sve nas podjednako tišti, tvrdim, i SRS, i G17, i DSS, i DS i sve. Hajde da radimo na tome. Hvala.
Po Poslovniku, izvolite, narodni poslanik Nataša Jovanović.
Jeste srpsko selo u velikom problemu, kao i poljoprivredni proizvođači, ali oni ne vide nikakav spas niti budućnost sa ovakvim ministrom i ovakvom vladom. To su reakcije na ovaj predlog zakona i na raspravu koju smo imali prošle nedelje, a što bi rekli ljudi sa terena, odnosno reakcije iz pojedinih šumadijskih sela – ne radi se o tome da li je nečija namera dobra, nego da li je neko sposoban nešto da uradi ili nije sposoban. Kada sam govorila o amandmanu na član 1. ovog zakona (tog dana ministar nije bila prisutna) rekla sam nešto što nisam ja izmislila, niti sam mogla sama da dođem do tih saznanja, jer se ne bavim time, kao što se ne bavi ni većina narodnih poslanika izrazito poljoprivredom, već kroz jednu studiju koji su stručni ljudi u našoj zemlji uradili, ne pre dve ili tri godine, nego čak još pre sedam godina. Pokazalo se da nemamo dovoljno razvijene određene grane poljoprivrede. Drugi je problem što seljaci danas u Srbiji ne veruju uopšte ni ovoj vladi, niti imaju mogućnost da bolje žive i da privređuju, a kamoli da pokušaju da zadrže svoju decu i da se vrate i da krenu nešto da rade. Spomenuli ste malopre da većina opština u Srbiji sa pozicije lokalne samouprave nema jasnu viziju o tome kako treba da se pomogne poljoprivrednim proizvođačima. Kako da ih ima kada, izuzimajući AP Vojvodina, 25% opština u Srbiji ima jedan način, praktično, preživljavanja, bez ikakvog razvojnog programa, bez ikakve strategije kako može selo da se oživi. U Šumadiji ima četiri izrazito agrarne opštine i niko se od čelnika lokalne samouprave, počev od grada Kragujevca, preko Knića, Rače ili Topole, nije još oglasio da kaže kako može da pomogne tim poljoprivrednim proizvođačima. Ovaj koji dobacuje – Aranđelovca trebalo bi da zna da to nije tipično agrarna opština. Ove zaista jesu, s tim što su neke od pomenutih veoma razuđene. Sela su ostavljena na milost i nemilost poljoprivrednim proizvođačima. Da uđete sada u neko račansko selo pomislićete da je 1948. godina, ništa se nije promenilo. Tamo nema ničega, nema ni lokalnih puteva, nema razvoja. Zbog toga tvrdim odgovorno, a to danas poljoprivrednici znaju, zbog programa koji ima SRS, počev od lokalne samouprave, preko programa za poljoprivredu i za strategiju razvoja ovih zapostavljenih poljoprivrednih grana, da ćemo mi uspeti da pomognemo poljoprivrednim proizvođačima u momentu kada dođemo na vlast, zato što lokalna samouprava, u onoj meri u kojoj treba da brine, ne brine o tome. Nema fonda za razvoj poljoprivrede. Jedini svetao primer, što se Vojvodine tiče, ali to je tek u začetku, jeste opština Kikinda, čiji je predsednik dr Branislav Blažić, koji je u predizbornoj kampanji obećao da će da osnuje fond za poljoprivredu, i on je to uradio, i da se pomogne onima koji žele da proizvode zdravu hranu. Ali, kako vi da promovišete (mislim na vladajuću većinu) zdravu hranu i proizvodnju onoga što može da ima siguran plasman i poboljšanje strukture izvoza u oblasti poljoprivrede, kada vam je gospodin Momir Marković danima (i može da nastavi tako i pet narednih dana) iznosio rešenja po kojima lično ministar odobrava uvoz na hiljade tona genetski modifikovane soje. Nema tu onda razgovora sa takvom vlašću i sa takvim ljudima. Suštinske promene su potrebne, a narod njih vidi u srpskim radikalima.
Reč ima poslanik Arsen Kurjački.
Kao ovlašćeni predstavnik Demokratske stranke Srbije po ovom pitanju nisam želeo da se uključujem do sada u raspravu o amandmanima iz nekoliko razloga. Prvo, što smo o tim amandmanima raspravljali na Odboru za poljoprivredu i što smo od predstavnika Ministarstva dobili suvisle odgovore i mislim da nema potrebe i dalje da se o tome raspravlja. Drugo, iz razloga što ti amandmani nisu izvorni amandmani SRS-a, nego su uzeti iz materijala Instituta za ratarstvo i povrtarstvo iz Novog Sada. Dakle, taj materijal imam i ja i svi ostali. Već je bilo govora o tome da je i Demokratska stranka iste te amandmane stavila na dnevni red, međutim, gospodin Mićović, bivši predsednik Odbora za poljoprivredu, posle obrazloženja Ministarstva povukao je te amandmane, čak na Odboru nije ni glasao za te amandmane, jer je shvatio da su to amandmani koje, kako je već rekao gospodin Kronić, mahom obrađuju drugi zakoni. To su suvisli amandmani, ali su obrađeni u drugim zakonskim rešenjima i nema potrebe, niti mogu u ovaj zakon da se ugrađuju. Zbog toga se ne uključujem u raspravu, ali neverovatno je... Naravno, ja znam da svaka politička stranka može da koristi ovu govornicu za promocije svog programa. Kada izlaze kolege iz Odbora, ja im apsolutno ne zameram, to je njihov posao. Čudno je kada izlaze ljudi koji nemaju veze sa poljoprivredom, pravnici, da ne govorim koje druge struke, i tako pričaju stručno o ovom zaista stručnom zakonu. Ovo je stručan zakon, koji ne bi trebalo da se politizira. Jednostavno ne može da se politizira, sem te priče o švercu, kriminalu i tako dalje, što nema veze sa ovim stručnim zakonom. Kada se ovi stručnjaci za sve pojave, onda je to zaista čudno i onda dođemo u situaciju da se spominje taj čuveni zakon našeg bivšeg kolege Laze Marjanskog o sirku kao elementarnoj nepogodi. To je bio jedan smešan predlog zakona. Ja sam i u prošlom sazivu to komentarisao. Šta je bila želja predlagača – ne znam, ali se cela Srbija smejala tom predlogu zakona, jer sirak ne može biti nikada elementarna nepogoda. Ne može na jednoj njivi da bude sirka, a na drugoj da ne bude. Znači, tamo gde je domaćin, gde se radi, sve tehničke mere primenjuju, gde se motika uzima u šake, nema sirka, a tamo gde se politizira, gde se rade druge stvari, gde se njiva ostavi zapuštena, tamo sirak može da bude elementarna nepogoda. Prema tome, zaista apelujem da se ponovo vratimo na temu. Neka svako iznosi svoje mišljenje o amandmanu, ali apelujem da ipak ljudi koji su u struci malo o tome pričaju, da ovi ″univerzalci″ malo ipak spuste loptu.
Prvo se gospodin Krstin javio, pa potom Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao član Odbora za poljoprivredu nisam mogao da ne izađem i ne odgovorim uvaženom kolegi članu Odbora za poljoprivredu. Nije tačno, gospodo, da je neko nama pisao amandmane, i to kažete samo iz jednog instituta. Gospodo, kod nas postoje dva veoma bitna instituta. To su Institut u Novom Sadu i Institut u Zemun polju. Nije tačno da su nam oni pisali amandmane, ali bismo bili sretni da ste uzeli bar jednog od tih cenjenih ljudi koji stvaraju sorte širom cele Evrope, profesora akademika Škorića. Suština je da su se gospoda članovi Odbora aktuelno uključili u Predlog zakona o semenu. Nema ni govora o tome da je neko drugi nama pisao amandmane. Ispada da je meni neko drugi pisao amandmane. Mogao sam samo da se konsultujem sa nekim od dorađivačkih kuća, da bi ti amandmani bili stvarno u skladu sa zakonima koje propisuje EU ili svetska organizacija. Što se tiče sirka, ja potičem iz tog kraja odakle je i Lazar Marjanski. Razlika između mog i njegovog naseljenog mesta je 10 kilometara. Neko kaže da sirak može da se uništi; nema tog sredstva kojim može da se uništi. Jednostavno, staračka domaćinstva ne mogu i nemaju sredstava više da spreče njegovo širenje od njive do njive. Prvo, treba da znate, gospodo, kako se to razmnožava. Drugo, takav koren, dubine i par metara – pa ne znam koji bi zemljoradnik mogao samo motikom da ga seče. Nije on za kopanje rovova, nego mi ulazimo u 21. vek. Više se tu ne radi o motikama, radi se sa hemijskim sredstvima, koja proizvode naši vrsni poljoprivredni instituti.
Na izlaganje Arsena Kurjačkog o amandmanu, replika, Nataša Jovanović. Samo da obavestim poslanike o načinu na koji ću voditi ovu sednicu. Dakle, po završetku ove tačke dnevnog reda, ili po završetku današnjeg zasedanja, Skupština sutra i prekosutra neće raditi. Dakle, sednica će biti nastavljena u utorak u 10.
Javljam se na repliku kolegi Kurjačkom, zbog toga što je on koristio skupštinsku govornicu, a da nije znao o čemu govori, jer mi govorimo o amandmanu na član 6. Predloga zakona, koji je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Ne da niko nije pisao amandmane SRS, nego u ovoj skupštini, bez obzira na to da li je radnik, poljoprivrednik, profesor univerziteta, pravnik, električar, ne postoji niko kompetentniji od srpskih radikala da vam u lice kaže kakvo je stanje u srpskoj poljoprivredi danas, zbog toga što vi, zasenjeni ulogom koju ima i ministar i Vlada, niste u stanju to da vidite. Gospodine Kurjački, da ste imali tu moć ubeđivanja i argumentaciju, vi biste (ali, hvala Bogu, to se nije desilo) ubedili matični odbor da postupi drugačije, ali ljudi su bili toliko razumni da su poslušali gospodina Mikavicu, pravilno su postupili, oslobodili grad Novi Sad. To je grad koji sada ide progresijom, ima gradonačelnika koji odlično sarađuje sa skupštinskom većinom i ako tamo ne možete da ubedite svoje stranačke kolege nemojte onda da dolazite da ubeđujete srpsku javnost ili poslanike da menjaju stav, a naročito kada je u pitanju amandman gospodina Plužarevića. Šta bi to sada trebalo da znači? Da li bi to trebalo da znači da u Narodnoj skupštini Republike Srbije, teorijski gledano, nema nijednog lekara, a ima ih dosta, i to iz svih političkih stranaka, a ima ih dosta i u SRS; ima i profesora univerziteta, kao što je profesor Poskurica, koji inače vodi poreklo sa sela i ima obradivu zemlju i tamo mu žive roditelji, ili kao što je kolega Marjanski, o kome smo već govorili, ili kolega Krstin, koji se takođe bavi poljoprivredom, ali radi i neki drugi posao. Šta vi hoćete da kažete – da mi koji imamo rodbinu na selu ili imamo neku površinu obradive zemlje ne znamo ništa samo zato što se ne bavimo aktivno poljoprivredom? To je stvarno drskost i bezobrazluk, zbog toga što na taj način želite da omalovažite narodne predstavnike, bez obzira na to iz koje stranke dolaze, i to baš vi koji apsolutno nemate pravo da pričate o tome. Uopšte ne znam kako je došla ta stranka na ideju da vas ovlasti da bilo šta govorite o Predlogu ovog zakona. Uporno se pozivate na Mićovića. To znači da je vama bliža, kao članu DSS-a, Demokratska stranka nego vaša matična stranka. Zašto pričate o Mićoviću, koji je povukao svoje amandmane, a nije imao amandman na član 6, o kome se sada govori? To je zbog toga što su rešenja sadržana u nekom drugom zakonu. Ko kaže da ta rešenja ne mogu da budu inkorporisana i u zakon o semenu? Vi imate neki čudan stav. Da li Odbor za privatizaciju ili možda Odbor za poljoprivredu to ne može da uradi? Vi treba da vodite računa o tome da ključni zakon, zakon koji vrši kodifikaciju krivičnih dela, Krivični zakonik... (Predsednik: Vreme.) ... dođe što pre na dnevni red Skupštine, pa ćemo onda da vam kažemo, ali poimenično, za sve ministre koji će morati da odgovaraju po Krivičnom zakoniku. Nemojte da brinete o tome što su neka rešenja, da bi se zakonski predlog poboljšao, kao što to mi radimo, sadržana i u ovom zakonu. [[Aplauz.]]
Predsednik Skupštine određuje dnevni red i o tome vodi računa. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo poslanik Branko Ranković. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li još neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, dolazim sa sela i bavim se poljoprivrednom proizvodnjom. Što se tiče proteklog vremena, pojedini poslanici su insistirali da se samo oni bave proizvodnjom i da se neko seti seljaka samo pred izbore. Što se tiče SRS, želeo bih da kažem nekoliko stvari. U Srpskoj radikalnoj stranci se unapred vodi briga i o selu i o svima. Kao što sam već rekao, dolazim sa sela i bavim se poljoprivrednom proizvodnjom. Poznajem dosta poslanika SRS koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom, a mnogi od njih su magistri tehničkih nauka, imaju zemlju, i to poveće komplekse poljoprivredne zemlje. Pošto se bavim poljoprivrednom proizvodnjom, isključivo sadnim materijalom, dobro je što je ovaj zakon o semenu i sadnom materijalu podeljen u dva zakona. Ipak, trebalo je imati i zakon o novostvorenim sortama. Smatram, što se čulo u prethodnoj raspravi, da je dobro što mi iz Srpske radikalne stranke prihvatamo savete nekih naših stručnjaka. To je uspeh naše stranke, jer struku i nauku uvek treba poštovati i ceniti, a ne kao pojedini, koji bi više cenili stranu struku i stranu nauku. Pored ovoliko naših stručnjaka u zemlji, bilo bi glupo da naši stručnjaci odu negde u inostranstvo. Sadašnja, aktuelna vlast je kritikovala bivšu socijalističku vlast da je terala naše stručnjake i studente iz zemlje. To se i sada nastavlja, i to u mnogo većoj meri nego što je bilo za vreme bivše vlasti. Ispred SRS podneo sam amandman na član 8. Brišu se tačke 3) i 4), a dodaje se tačka 6), jer je članom 8. sve već regulisano i obuhvaćeno, s tim što insistiram da se tačka 4) briše, jer ona nije uslov za vršenje poslova proizvodnje, već je to podatak koji se upisuje u Registar. Ako bi se prihvatila tačka 4), član 8. ne bi imao potpuni smisao. Najveći problem svih vaših zakona je što predlažete zakone koji nisu lako primenjivi, a izgleda da je to po onoj našoj narodnoj: "Što mora da bude prosto, kada može da bude složeno?" Što se tiče ovih vaših zakona, rekao bih vam još jednu stvar. Svi vaši zakoni se najčešće donose zbog toga da bi se bavilo nekom trgovinom ili švercom. Mi se zalažemo da se sve dovede u red, ali se ovim vašim zakonima velika mogućnost daje trgovačkim lobijima. Molio bih da se utvrdi postojanje kvoruma. Hvala.
Hvala vama, gospodine Rankoviću. Postoji predsednik Skupštine koji je ovlašćen za to. Da li još neko želi da govori o ovom amandmanu? (Ne.) Molim da se utvrdi kvorum. Konstatujem da Skupština nema potreban kvorum za rad. Dajem pauzu od pet minuta. [[Posle pauze.]] Dame i gospodo, nastavljamo rad. Molim na početku da utvrdimo kvorum. Molim poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Hvala. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da imamo kvorum za rad. Na član 9. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, ne mogu a da se ne vratim na ono zbog čega inače poslanici SRS izlaze toliko povodom Predloga zakona o semenu. Znate, kada neko ponavlja toliko puta da ste ipak morali iz Ministarstva poljoprivrede da upotrebite specijaliste za semenarstvo sa Poljoprivrednog fakulteta i Instituta, vi i dalje to niste radili, i onda se dešava ovo što se dešava, ove manjkavosti u vašem Predlogu zakona o semenu. U članu 9. lepo se kaže da je proizvođač dužan da vodi knjigu evidencije o proizvodnji semena. Ali, gospodo, on nije dovoljno potkrepljen činjenicama, a biće tek kada se u ovom članu 9. doda stav 2. Ali, prvo da vam pojasnim, da vidite da nam niko ne piše amandmane. Pa, kaže ovde – knjiga evidencije o proizvodnji semena iz stava 1. ovog člana sadrži: broj rešenja o upisu u Registar (što je logično), ime lica koje obavlja poslove stručnog rukovođenja proizvodnjom semena (što ima logike), pregledni plan semenskog useva, odnosno objekta sa jasno označenim delom gde se proizvodi seme (to je ono što smo u jednom od prethodnih amandmana, a mislim da je to na član 6, rekli), vrstu, odnosno sortu i godinu proizvodnje semena sa kojim zasniva proizvodnju (to bi morao svako normalan da ima kao knjigu evidencije), pa zatim - količinu ukupno primljenog semena, podatke o načinu proizvodnje, vrsti i datumu izvođenja radova. Ali, gospodo, treba da znate da u ovom stavu 2. posle poslednjih reči - izvođenja radova, treba da stoji – poslovno ime nosioca prava zaštite sorte sa kojim je zaključen ugovor o umnožavanju sorte. Pa, to je veoma logično i ako ne budete ubacili ovo što sada ovim amandmanom želimo da uradimo stvarno ne vidim da će ovaj član 9. biti u potpunosti onakav kakav bi trebalo da bude, već će biti obesmišljen. Dalje – podatke o kontroli proizvodnje semena. Pa, logično je da se u tu knjigu evidencije unose podaci o kontroli proizvodnje semena. Tu proizvodnju semena će moći da kontrolišu samo ljudi sa poljoprivrednog fakulteta, da li sa odseka za ratarstvo ili povrtarstvo, zavisiće od toga o kom je semenu reč, ili se radi o ljudima koji će pomoći da ta površina saživi i da se izvrši kontrola semena, normalno, uz agronoma, tj. čoveka koji je završio zaštitu bilja. Zatim – količina proizvedenog naturalnog semena, obratite pažnju – poslovno ime dorađivača kome je isporučio proizvedeno naturalno seme. Znači, poslovno ime dorađivača. Pa, gospodo, logično je da to bude firma. Ne može neko fizičko lice da pravi samo neku deklaraciju. Ne može on da bude taj kome će stajati samo ime i prezime. Zna se gde to samo može da se uradi, a zna se da u ovom slučaju, u ovom članu 9, kada se popuni stavom 2, biće onda još uobličeniji i još nekako izvodljiv, treba da stoji i – broj uverenja o priznavanju useva koje izdaje ministarstvo nadležno za poslove poljoprivrede. E, ovo se gospodi iz Vlade nije svidelo, a nije se svidelo ni većini u Odboru za poljoprivredu. U Odboru za poljoprivredu SRS ima pet poslanika. Ali, zato postoji odbor sa 15 poslanika, Odbor za poljoprivredu, i logično je da će ti ostali, da kažem DOS-ovska većina, nadglasati nas pet, jer smatraju da to nije potrebno da uđe u ovaj član 9. Ali, mi hoćemo jednostavno da kažemo – uverenje o priznavanju useva koje izdaje ministarstvo nadležno za poslove poljoprivrede. Vi čak nećete da priznate da bi Ministarstvo trebalo da bude to koje će da izdaje uverenje o priznavanju useva. Pa, mi radimo i gledamo da ovaj zakon bude upotpunjen, pošto ćemo mi, normalno, na prvim izborima, a to će se desiti što pre, imati našeg ministra poljoprivrede i zato hoćemo da ovaj zakon bude kompletan, da opet ne pravimo tamo na jesen zakon o proizvodnji semena. On će biti kompletan ako budemo u danu za glasanje usvojili ove amandmane i normalno je da bi ovaj amandman na član 9. stav 2. trebalo da se sigurno prihvati, jer će samo tako biti pravno i zakonski uređen ovaj predlog zakona o semenu.
Da li još neko želi reč o amandmanu? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo poslanik Milorad Krstin. Pošto su Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 11. amandman je podneo poslanik Miloš Dišić. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Miloš Dišić.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 141. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije podneo sam amandman na Predlog zakona o semenu, na član 11. stav 3. koji se menja i glasi: "Održavalac sorte može da umnožava i ispituje predosnovno seme sorte koje je u postupku priznavanja u Republici, uz prijavu Ministarstvu." Obrazloženje je – ovim amandmanom onemogućava se uticaj Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede na poslovnu politiku održavalaca sorte koja je u postupku priznavanja ili ometanja ispunjenja ugovornih obaveza prema stranim partnerima, a omogućava se evidentiranje svih aktivnosti u proizvodnji semena. Moram da se osvrnem na diskusiju jednog narodnog poslanika iz vladajuće koalicije. Čovek je upitao šta treba da se uradi i kako da spasemo selo. Rođen sam na Kopaoniku, ali dolazim iz Inđije i veoma dobro znam šta treba da se uradi. Moram da kažem, a odnosi se i na ovaj amandman i na ovaj zakon, da vlast prvo mora da bude koliko-toliko poštena, a ne da učestvuje u raznim aferama, posebno u ovih poslednjih pet godina od 2000. do 2005. godine, počev od struje, JAT-a, povraćaja novca sa Kipra, preko politike i ostalih stvari. Znači, vlast treba da obezbedi da otkupi proizvode od seljaka, da ih odmah isplati, da servira dobre kredite, da nabavi i obezbedi lekare u tim selima, posebno brdsko-planinskim, dobre puteve i neće biti problema da naša sela ožive i da se omladina vrati u ta sela. To važi i za sela koja su u ravničarskim delovima. Znači, ne treba puno mudrovanja. To SRS veoma dobro zna i ona će to omogućiti uskoro, jer izbori će doći u ovoj godini, kada će SRS dobiti izbore, pobediti. Mi ćemo to omogućiti seljacima, a ne samo kroz priču da se ovde utrkujemo ko je veći proizvođač i seljak; svi znamo proizvodnju, a u stvari niko se od vas tim ne bavi, osim pranjem novca i ostalim stvarima koje su pokazale, poslednjih pet godina, šta radite. Zato predlažem da se ovaj amandman i svi amandmani Srpske radikalne stranke usvoje. Koliko-toliko ćemo spasiti ovaj zakon i ovu vladu odaljiti od trgovine, novaca i ostalih sredstava kojima se najviše bave i najviše vole, a to su finansije. Predlažem Skupštini da prihvati amandmane SRS i da ovaj zakon učinimo što podnošljivijim za naše seljake.
Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo poslanik Zoran Mašić. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo Vitomir Plužarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 13. i taj moj amandman glasi – u članu 13. stav 4. menja se i glasi: "Stručna organizacija može da vrši poslove stručne kontrole ako ima adekvatnu opremu i tri zaposlena diplomirana inženjera poljoprivrede, smera ratarski, povrtarski ili opšti, i diplomiranog inženjera poljoprivrede, smer zaštita bilja, sa najmanje pet godina radnog iskustva na poslovima kontrole i položenim stručnim ispitom." Zalažemo se u ovom članu da struka dođe do izražaja i da nam se ne dešava da neki volonter daje neke svoje komentare ili, ne daj bože, kao što sada uvozimo bez deklaracije ili se deklaracija na našim semenima samo etiketira. Želimo da popravimo sadašnji član 13. Posle stava 4. dodaje se stav 5. koji glasi: "Ministarstvo propisuje uslove tehničke opremljenosti koje treba da ispuni stručna organizacija za poslove kontrole proizvodnje." Amandmanom se podiže nivo stručne kompetentnosti i opremljenosti organizacije koja obavlja poslove stručne kontrole proizvodnje semena. Stavom 5. utvrđuje se nadležnost Ministarstva za propisivanje uslova tehničke opremljenosti stručnih organizacija. U nekim prethodnim komentarima, pa i danas, čulo se da mi kao SRS nemamo program za poljoprivredu, odnosno nismo u tom kontekstu bili spremni, nego smo jednostavno prepisivali, odnosno dopisivali neke komentare na ovu temu. Mislim da, posebno se obraćam članovima Odbora, nismo izvršili prepisivanje nijednog, a posebno nismo favorizovali nijedan od instituta, koje izuzetno cenim i uvažavam. Meni je bilo neprijatno na tom sastanku Odbora, gde je na jednoj strani bila nauka, a na drugoj strani politika protkana neiskustvom, mladošću i nekim drugim idejama. Ta politika i ta mladost je negirala nauku koja je imala svoje primedbe na ovaj zakon. Imam još jedan mali komentar, a to je da li mi kao SRS imamo program za poljoprivredu. Imamo, ali on nije tema. Ja ću navesti samo neke primere o tome kako se aktuelna vlast i predlagači ovog zakona danas ponašaju, u neskladu sa željama naših poljoprivrednih proizvođača, a to je da li nam je potrebna šećerna afera. Znamo da su Miroljub Labus i kompletna njegova ekipa stavili sada to pod tepih i navodno traže krivca, treba da se pronađe krivac. Zna se ko je taj krivac, zna se ko je uzeo pare, zna se gde su pare otišle. Znači, to je jedan od delova našeg programa. Pomenuću i onaj čudni uvoz ludih krava. Znači, određen broj junica, ne zna se kojim putevima i kojim stazama, ušao je u našu zemlju da bi se, kao, poboljšao matični fond ili stado tih krava. To je jedan od programa SRS. Znači, treba da proizvodimo domaće sorte, odnosno najkvalitetnije simentalsko goveče koje se proizvodi u Srbiji i da se time dičimo, odnosno da pokušamo da izađemo u svet, a ne da nama svet šalje trećerazrednu ili ko zna koju klasu robe. Imamo u našem programu da nećemo uvoz salate i ostalih povrtarskih kultura koje su danas aktuelne, odnosno koje se cene, npr. mesa, krompira, lubenica. Mi uglavnom sada uvozimo dosta papaka, repova i ušiju, a naše kvalitetne mesne industrije ne mogu da se bave tim, navodno nemaju sertifikat, odnosno nisu im dali ovi iz G17 plus mogućnost da uđu, makar da se natkrile na neko evropsko ili svetsko tržište. Nećemo struku u poljoprivredi na nivou seminara već nauke, ali nećemo ni te čuvene Hendersone ili da ih ne znam kako nazovem, koji daju nama sertifikate i daju mogućnost da se naša struka minimizira, odnosno da ta njihova struka bude na većem nivou.
Vreme.
Mi hoćemo od naših akademika, a to su Kostić, Škorić, Simić i ostali vrsni stručnjaci koji se bave ovom strukom. Nećemo da uvozimo pšenicu. To je jedna platforma koja ne iziskuje baš veliku pažnju u tom komentaru. Mi hoćemo da budemo glavni proizvođači, odnosno izvoznici na svetskoj pijaci te čuvene srpske kvalitetne pšenice sa kojom se ponosimo i možemo da izađemo na tržište. Nećemo da nam u robnim rezervama duguju 18 milijardi dinara. O toj temi bismo mogli mnogo da komentarišemo. Nećemo da bilo koji stranac kupuje zemlju, i to je naš program, odnosno program SRS. Nećemo da nam život bude uzaludan kao što je vama. Druga Srbija je vama, a ne nama. Znači, mi živimo u jednoj Srbiji i borićemo se za tu Srbiju i putem ovog zakona i putem svih drugih zakona.
Reč ima narodni poslanik Vladislav Kronić. Kolegu Plužarevića bih zamolio da sledeći put koncipira svoje izlaganje na pet minuta, koliko je predviđeno Poslovnikom.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, govorio bih o amandmanu gospodina Vitomira Plužarevića. U članu 13. stav 4. njegov amandman odnosi na adekvatnu opremu i tri zaposlena diplomirana inženjera poljoprivrede za organizaciju koja treba da stručno kontroliše proizvodnju semena. Smatram da je zakonsko rešenje bolje, jer ako poznajemo ovu materiju znamo šta taj čovek treba da radi. On treba da izvrši stručnu kontrolu proizvodnje. Prema tome, neophodno je da imamo stručnjaka koji to zna da uradi. Od opreme mu je potreban samo jedan automobil da dođe na njivu. Pre svega, neophodan je stručnjak. U zakonskom rešenju se kaže: "Stručna organizacija može da vrši poslove stručne kontrole ako ima zaposlenog diplomiranog inženjera poljoprivrede...″ Moj kolega Plužarević kaže da treba da ima tri zaposlena inženjera poljoprivrede. Naravno, jedan, tri, pet ili deset, u zavisnosti od obima proizvodnje koju je taj stručnjak zadužen da kontroliše. Mislim da bi bilo malo rigidno ovim zakonom propisati jednoj maloj poljoprivrednoj stanici, koja treba da kontroliše, recimo, hiljadu hektara neke proizvodnje, da mora da ima tri diplomirana inžinjera. Njima je dovoljan jedan, a oni koji kontrolišu 20, 30 ili 50 hiljada naravno da ne mogu sa jednim da obave tu kontrolu. Prema tome, ako se držimo u diskusiji slova ovog amandmana, mislim da je zakonsko rešenje bolje i da nema potrebe da zakon propisuje ovaj deo. Takođe se saglašavam sa stavovima mog kolege Plužarevića. Naravno da i mi želimo isto to, razvijenu poljoprivredu koja deluje po zakonima koji tačno utvrđuju i uređuju šta je čiji posao: čiji je posao stvaranje sorte, čiji je posao održavanje sorte, čiji je posao proizvodnja svih semenskih i ostalih kategorija, da to bude uređeno po zakonu, da se zna ko stvara sortu, da se zna ko je proizvodi, da se zna ko kontroliše, da se zna ko dorađuje, da se zna ko stavlja u promet na veliko, ko stavlja u promet na malo i da ta materija bude zakonom utvrđena, upravo da ne bi došlo do onoga do čega je dolazilo nekada u našoj zemlji, da imamo monopolističko ponašanje određenih ljudi koji žele da od stvaranja sorte do maloprodaje kontrolišu taj proces. Taj proces mora da kontroliše državni organ po strogo utvrđenim principima i ti principi moraju da se poštuju.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Izvolite, kolega Milorad Krstin.
Uvažavam da vi morate da branite ovaj predlog zakona o semenu, ali ne mogu da shvatim da sputavate da proizvodnja semena ili seme dostigne onaj vrhunski svetski kvalitet, po čemu smo poznati u Evropi i u svetu. Moramo da shvatimo da smo poznati u Evropi i u svetu. Da ne ponavljam uvaženog profesora akademika Škorića i sve ostalo što smo nabrojali u diskusiji svi mi poslanici SRS-a. Ne vidim razlog zašto sada odbijaju Vlada Srbije i Odbor za poljoprivredu, opet nekim nadglasavanjem, i zašto je tu višak da imamo tri inženjera. Kod stvaranja semena je logično da imamo tri inženjera. Mora biti ratarski, povrtarski ili opšti smer i mora biti zaštita bilja. Gospodo, najosnovnije je da imamo stručnjaka koji će reći – na toj i toj površini ćemo sejati to i to. Onda ćemo imati stručnjaka - ratarca, koji će da prenese svom kolegi zaštitaru – na ovoj parceli su nam te i te biljke, tj. trave koje će morati da se unište da bi se stvorili preduslovi za stvaranje ovog sortnog semena. Stvarno ne vidim razlog, što se tiče adekvatne opreme, nije sva oprema samo u automobilu. Nekada su poljoprivredni agronomi, zaštitari, smer ratarstvo ili opšti smer, išli biciklom, pa i pešice, do određene parcele na kojoj se proizvodi seme, a sada su u pitanju obična kola. Nisu adekvatna oprema obična kola. Protumačite, vidite malo zakon i šta znači jedno seme stvoriti. Nije to tek tako, sve bi države ovog sveta stvarale seme. Mi izvozimo kukuruz. Nema te evropske države. Mi proizvodimo seme stranom naručiocu u stranoj državi. Da li vi to znate? Imamo površine u Bugarskoj, u Ukrajini. Stvar je u tome što mi imamo naše stručne ljude koji se bave samo proizvodnjom semena. Da ste to njih pitali i posavetovali se malo više... ne kažem da niste konsultovali institute za poljoprivredu ili nekoga ko je došao iz Novosadskog ili Zemunskog instituta za poljoprivredu kod vas u Ministarstvo, i taj se napravio pametan i smatra da može da uradi više od ostalih pet eminentnih stručnjaka koji se nalaze na tlu Srbije. To nije tačno. Prema tome, stvarno ne vidim razlog da se amandman koji se odnosi na član 13. stav 4. ne prihvati u danu za glasanje.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 16. amandman je podneo poslanik Prvoslav Savić. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, stvarno ne znam zašto predstavnici Vlade nisu prihvatili amandman narodnog poslanika Prvoslava Savića, koji traži da se posle završetka prvog stava člana 16, gde kaže: "Ministar, na osnovu dokumentacije o izvršenoj kontroli proizvodnje, izdaje uverenje o priznavanju semenskog useva za ostale kategorije semena", doda: "u roku od 15 dana od dana izrade, odnosno dostavljanja od određenog stručnog lica poslednjeg zapisnika o kontroli proizvodnje semena, a uverenje dostavlja nosiocu prava zaštite sorte koja se umnožava". Dakle, narodni poslanik Prvoslav Savić je hteo samo da oroči birokratizovanu službu u Ministarstvu ili pri Ministarstvu na rok od 15 dana. Ako vi svu dokumentaciju date, sve kontrole se izvrše nad određenim semenskim materijalom, sve se završi, zašto ne biste oročili na 15 dana da se to uverenje izda i da ta institucija koja seme proizvodi može sutradan da sa tim raspolaže, odmah posle 15 dana, a ne da čeka neki rok koji se Ministarstvu bude sviđao. Predlažem da u danu za glasanje ovaj amandman usvojimo i da tako malo debirokratizujemo Ministarstvo.
Da li se još neko javlja za reč? Narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospodine predsedavajući, opet imate problema sa kvorumom, ali dobro. Dobro je što elektronika pokazuje da je pao kvorum. Stvarno je čudo da Ministarstvo, odnosno Vlada kao predlagač ovog zakona nije prihvatila ovaj amandman. On je, pre svega, u funkciji pravne sigurnosti za onog proizvođača, odnosno onoga ko je usvojio određenu proizvodnju, napravio neki novi proizvod. On treba da dobije to uverenje o priznavanju semenskih useva. Predlog je da se to oroči na 15 dana. Ako smatrate da u odredbama Zakona o opštem upravnom postupku postoje odgovarajuće odredbe koje regulišu u kom roku se donosi jedno uverenje, onda moram da vam kažem da je ovo ipak poseban propis, posebna oblast i ona zahteva određenu specifičnost, a ovaj rok koji je gospodin Savić predložio ovim amandmanom je u funkciji pravne sigurnosti, jer ukoliko su izvršene kontrole, obezbeđena dokumentacija, napravljen zapisnik, završen postupak izdavanja, onda u nekom roku treba da se donese odgovarajuće uverenje. Usput da vam kažem, mislim da ste pogrešno iskoristili ovde termin "uverenje", jer uverenje, na osnovu člana 171. Zakona o opštem upravnom postupku, jedan organ izdaje na bazi službene evidencije podatka koje on ima. Vi ovde treba da donesete ili sertifikat ili rešenje kojim se priznaje to. Vi ste prihvatili ovu pogrešnu terminologiju – uverenje. Čudi me da je Republički sekretarijat za zakonodavstvo dozvolio da ovo ovako prođe, mada kod nas prolazi sve, od kada ste krenuli sa usaglašavanjem sa nekim propisima Evropske unije. Ovaj član je dobar povod da se ukaže da predlagač zakona ne zna šta je ministar, a šta ministarstvo. Vi ovde imate odredbe gde kažete – ministarstvo je dužno da radi, ministar je dužan da radi. U zakonodavnoj tehnici to je pogrešno. Kada se kaže i ministar i ministarstvo, a onda se kaže ministarstvo nadležno za poslove, pa se navede koji su to poslovi, poslovi poljoprivrede, kako će to da izgleda, ko će da bude inokosni organ ili kako će unutrašnja organizacija unutar ministarstva da izgleda, to je stvar o kojoj vodi računa Vlada. Vi ćete imati pravu zbrku da negde stoji ministarstvo, a negde stoji ministar. Ministar verovatno potpisuje to rešenje, ministar verovatno na bazi Zakona o ministarstvima, Zakona o Vladi i Zakona o državnoj upravi može da prenese to ovlašćenje nekom pomoćniku, nekom zameniku. Vi ste sasvim nepotrebno uneli zbrku i ovo je, praktično, moda ove vlade da nema jasne distinkcije šta je ministar, šta je ministarstvo. Radi se o vrlo značajnim poslovima, odnosno radi se o pitanju nadležnosti. Nemate nikakvog opravdanog razloga da ne prihvatite ovaj amandman kojim se, u suštini, precizira ono što ste vi hteli. Stičem utisak da je ovde na terenu neka patologija, jer čim dolazi od SRS-a – odbij, ne prihvataj, a kada se čuju razlozi sa ove govornice zašto smo predložili neki amandman, onda eksperti pogledaju u bele knjige i zaćute. Zakon mora da liči na zakon. Ne može da bude slobodan literarni sastav. Slobodan literarni sastav je kada ″Politika″ raspiše konkurs i deca se takmiče. Ovo je propis, mora da ima svoju oštrinu, svoju ozbiljnost i da ne mami neizvesnost, nego da garantuje neku sigurnost. Ako se pozivate u nekom vašem tumačenju na odredbe Zakona o opštem upravnom postupku, koji se supsidijarno primenjuje na pravila postupka u ovom zakonu, onda vam skrećemo pažnju da rok u kome se izdaje ovo rešenje, a vi ga zovete uverenje, mora ovim zakonom da bude propisan, jer postoji opravdani razlog zašto ne bi smeli da se primenjuju rokovi utvrđeni opštim upravnim postupkom. Pravo je čudo da ove elementarne stvari Vlada ne prihvata da bi poboljšala tekst svog zakona.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo poslanik Stojan Cvetković. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Stojan Cvetković.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS podneo sam amandman na član 18. stav 1. predloženog zakona o semenu. Član 18. stav 1. glasi: ″Troškove kontrole proizvodnje semena i izdavanja uverenja o priznavanju semenskog useva snosi proizvođač i uplaćuje na odgovarajući račun za uplatu javnih prihoda budžeta Republike.″ Amandmanom predlažem da se reč "proizvođač" zameni rečima "vlasnik sorte čije se seme ugovorno umnožava". Trebalo bi da vlasnik sorti ugovara uslove umnožavanja svojih sorti, pa on treba da snosi troškove, a posebno ako bi se uverenje dostavljalo vlasniku sorte. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, vidite da polako dolazimo do onoga zbog čega se i odužio ovaj predlog zakona o semenu. Vidite kako pravite jedan teški apsurd. U članu 18. kažete – troškove kontrole proizvodnje semena i izdavanja uverenja o priznavanju semenskog useva snosi proizvođač. Ne vidim razlog zašto bi proizvođač snosio troškove izdavanja uverenja o priznavanju semenskog useva; zašto ne bi to dobio vlasnik sorte čije se seme ugovorno umnožava. Proizvođač proizvodi, ali onaj za koga taj proizvođač proizvodi treba da bude oslobođen onog dela što ste vi nama stavili, nego bi vlasnik sorte čije se seme ugovorno umnožava trebalo da bude taj koji će uplatiti na odgovarajući račun za uplatu javnih prihoda budžeta Republike. Pravite, iz člana u član, iz stava u stav, apsurde, nakaradan zakon o semenu. Opet ponavljam, ne koristite ljude koji su specijalisti za semenarstvo, ljude sa Poljoprivrednog fakulteta i instituta. Samo ste uzeli jedno ili dvoje ljudi koji su došli, vi gospodo iz G17, sa Poljoprivrednog fakulteta ili sa poljoprivrednog instituta, seli su u kancelarije Ministarstva poljoprivrede i napravili zakon. U članu 3, a ima, hvala bogu, 28 tačaka gde objašnjavate šta je to UPOV, ISTA, OECD, DUS, svuda pored imate napisano i tačno se zna da je UPOV Međunarodna unija za zaštitu novih biljnih sorti itd. Kada već hoćete da nam prikažete neki novi zakon o proizvodnji semena, nemojte, gospodo, da ispuštate nešto što je najosnovnije. Ne može takse i sve ostalo da plaća proizvođač, a da se vlasnik sorte čije se seme ugovorno umnožava stavlja u stranu. Tu nema logike. Molim vas da kada bude bio dan za glasanje obratite pažnju na amandmane koje je podnela poslanička grupa SRS.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 21. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, jedina mana koju ima ovaj amandman je izgleda to što ga je podnela Srpska radikalna stranka. Tražio sam da se u članu 21. posle tačke 5) doda tačka 6) koja će glasiti – da ima u radnom odnosu na neodređeno vreme radnika sa završenim poljoprivrednim fakultetom smera zaštite bilja. Odgovor u obrazloženju zašto amandman nije prihvaćen kaže – amandman se ne prihvata iz razloga što su zakonom kojim se reguliše oblast zaštite bilja propisani uslovi pod kojima se može vršiti primena pesticida, kao i lica koja na tim poslovima mogu da rade. Gospodo, vi koji se hvalite da se u poljoprivredu razumete, da li znate koliko se i kakvih pesticida koristi u poljoprivrednoj proizvodnji, koje su to količine, koje su propratne pojave tih pesticida i šta mogu ti pesticidi da izazovu i kada se u razmeri koja je propisana koriste, a ne u razmeri u kojoj se inače koriste, odokativnom metodom. Zaštitu semenskog bilja mora da vodi čovek koji je stručan i odgovoran, da se zna sutra, ukoliko je neko seme zaštićeno pogrešnim pesticidima, ko će snositi odgovornost i ko će reći sutra da novo seme ne može da ide u proizvodnju zbog toga i toga, a pre svega zbog upotrebe sredstava za zaštitu. Čak ni sredstva za zaštitu bilja ne moraju da budu, a ovde mora da bude maksimalno ispoštovan propis, a ne može. Smatram da ovaj amandman u danu za glasanje treba da se usvoji i na ovaj način da se zaštiti ovaj deo zakona koji se odnosi na proizvodnju semena.
Reč ima poslanik Vladislav Kronić.
Poštovani predsedavajući, član 21. uređuje materiju koja se odnosi na doradu semena i sasvim je logično da preduzeće, odnosno pravno lice koje se bavi doradom semena, a to je jedan fizički postupak razdvajanja naturalnog semena od mehaničkih nečistoća i tako dalje, mora da ima diplomiranog inženjera poljoprivrede ratarskog smera. Takođe, jednim drugim zakonom, Zakonom o zaštiti bilja, uređeno je da za primenu pesticida u doradi semena to isto pravno lice mora da ima diplomiranog inženjera zaštite bilja, koji vodi računa o primeni tih pesticida. Prema tome, u postupku dorade semena regulisano je i jedno i drugo, ali se to reguliše Zakonom o zaštiti bilja. Prema tome, bojim se da smo malo tu pomešali neke stvari.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 23. amandman je podneo poslanik Srđo Komazec. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? (Ne.) Na član 28. amandmane, po suštini, u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Zoran Mićović i Milorad Krstin. Pošto su Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 29. amandman je podneo Dragoljub Stamenković. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovim amandmanom se traži izmena stava 2. u članu 29. Član 29. stav 2. glasi: "Za kvalitet semena u prometu odgovoran je dorađivač, odnosno uvoznik." To je potpuno normalno, ali ovoj odredbi mesto nije u ovom članu, jer prvi stav kaže: ″Seme u pogledu kvaliteta mora da ispunjava propisane norme kvaliteta″, a ovo što je u stavu 2, što sam prvo citirao, već je sadržano u članu 34 – dorađivač semena, odnosno uvoznik odgovoran je za štetu krajnjem korisniku i tako dalje. Ako ste mislili da u članu 29. stav 2. date nešto što je načelna norma, onda joj nije mesto tu. Član 29. bi morao u stavu 2. da ima sledeće: ″Norme kvaliteta semena utvrđuje ministarstvo nadležno za poslove poljoprivrede.″ Jer, prošli su neki procesi, inovacija, pronalazak, dorada, poboljšanje, nova generacija i tako dalje; ako je to sve uspešno završeno, onda se postavlja i pitanje utvrđivanja minimalnih uslova koje svaki semenski materijal mora da zadovolji. To mora neki državni organ da propiše. Nema drugog osim ministarstva. Ako bi se išlo na neke varijante... Mene prosto čudi da ovde nisu dali neku agenciju, jer, sudeći po nekim drugim propisima, za mnoge stvari su ubacivali neka nezavisna regulatorna tela i neke druge inovacije. Dobro je ovde što toga nema, što ide sve prema Ministarstvu kao državnom organu, koji je odgovoran u krajnjem slučaju, jer je država u krajnjem slučaju odgovorna. Ne može svoju odgovornost da izbegne i zato je bolje da se u stavu 2. propiše ova norma da je ministarstvo nadležno da propiše ove norme kvaliteta, minimalne uslove, da prihvati ono što je već nauka dala kao standard. Ukoliko se to ne bi tako uradilo, onda bismo došli stvarano u situaciju da nam carina nije ni potrebna, sve bi moglo da prođe. Namerno ne čitam obrazloženje ovog amandmana. Gospodin Stamenković je ovde dao veliko obrazloženje, gde je rečeno da je postojeći pravilnik, koji je još uvek na snazi, u to vreme radio Savezni komitet, jedna upravna organizacija nadležna za ove stručne poslove. Jer, država u svojoj organizaciji ima mogućnosti da kada su u pitanju stručni poslovi ne radi organ državne uprave, ministarstvo, nego da poveri upravnoj organizaciji taj stručni deo posla. Deluje malo čudno, ali ova materija bi mogla da se uporedi sa nekim sličnim materijama, recimo – lekovi, pronalasci, uzorci, tehničke inovacije. Naravno, kombinovano sa onim što praksa i specifičnost semenske proizvodnje zahtevaju. Smatram da je Vlada morala da prihvati ovaj amandman, jer ovo što ste viu vašem predlogu stavili u stavu 2. je već sadržano u ovim odredbama, a tiče se odgovornosti. Znači, za loš kvalitet i nedostatke semenskog materijala odgovara onaj koji je izvršio doradu i onaj koji je izvršio uvoz pod određenim uslovima, ukoliko se to verifikuje da se radi o tom semenskom materijalu kupljenom, obezbeđenom na taj način, posebno na toj parceli i tako dalje. Zato predlažem da u danu za glasanje imate u vidu i ovo, jer nema nijednog opravdanog razloga zašto se ne bi prihvatio ovaj amandman. Ako je koncept da Ministarstvo poljoprivrede bude kapa koja u oblasti semenarske proizvodnje vodi registre i evidencije i daje uverenja i sve ove druge stvari, onda je potpuno logično da i norme kvaliteta propisuje. Naravno, ministarstvo se ne bavi naukom, nego prihvata naučna saznanja, saznanja struke i to sve gura u neku odgovarajuću normu, da li se ona nalazila u podzakonskom aktu ili nekom drugom aktu, to u ovom trenutku možda i nije bitno za ovaj amandman, ali je bitno da država kaže – minimalni uslovi koje mora da ispunjava su ti, ti, ti, minimalni zahtevi su ti, ti, ti, svako mora da se uklopi u te propise ukoliko želi da se bavi ovim poslom i da stavlja u promet neke svoje proizvode. Zato je potrebno da se ovaj amandman prihvati.
Reč ima poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, tek sa amandmanom koji je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković član 29. ovog zakona će biti kompletan. Kaže: ″Seme u pogledu kvaliteta mora da ispunjava propisane norme kvaliteta.″ Naravno. ″Za kvalitet semena u prometu odgovoran je dorađivač, odnosno uvoznik.″ Naravno. I treće – norme kvaliteta semena utvrđuje ministarstvo nadležno za poslove poljoprivrede. Tek ovako, sa ove tri rečenice ovaj član 29. zakona je kompletan, jer ovde fali neko ko će utvrditi norme za kvalitet semena. Ako je, uz obrazloženje koje je narodni poslanik Zoran Krasić izneo, neko odgovoran za kompletnu proceduru od početka, od predsemena, pa do setve, zašto ne bi u članu koji ovo reguliše i ovaj treći stav upotpunio ovaj član i u potpunosti regulisao ovaj deo. Mislim da i ovde, kao i u mnogim prethodnim članovima, amandmani nisu usvojeni ne zato što ne valjaju, ne zato što ne upotpunjavaju zakon i omogućavaju da se on i primeni u praksi, nego zbog toga što ih je podnela poslanička grupa SRS. Smatram da bi u danu za glasanje stvarno trebalo da se glasa za ovaj amandman i onda bismo imali u tom članu 29. zaokruženu celinu.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo poslanik Zoran Mićović. Vlada je predložila da se ovaj amandman prihvati. Odbor za poljoprivredu predložio je da se ovaj amandman prihvati, s tim što je dao pravno-tehničku redakciju teksta amandmana koja glasi – umesto reči "o poljskoj kontroli (aprobaciono uverenje)" treba da stoje reči "uverenje o priznavanju semenskog useva". Sa ovom pravno-tehničkom redakcijom Odbora za poljoprivredu saglasili su se podnosilac amandmana narodni poslanik Zoran Mićović i predstavnik predlagača. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman, bez pravno-tehničke redakcije Odbora za poljoprivredu, pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 31. amandman je podneo poslanik Zlatan Jovanović. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li još neko želi reč? (Da.) Ima reč narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 31. se odnosi na utvrđivanje i ispitivanje kvaliteta semena. U stavu 1. piše da ispitivanje i utvrđivanje kvaliteta semena obavlja akreditovana laboratorija. U stavu 2. piše da dorađivač podnosi prijavu za ispitivanje i utvrđivanje kvaliteta, odnosno uzimanje uzoraka semena akreditovanoj laboratoriji. Ovde je nejasna ta akreditacija. Koje će to laboratorije imati pravo i mogućnost da vrše ispitivanje i utvrđivanje kvaliteta semena? To je nejasno, pogotovo zbog toga što je predlagač u obrazloženju rekao da uzorkovanje i ispitivanje obavljaju akreditovane laboratorije, dok uzorkovanje mogu da obavljaju i druga pravna lica ako imaju zaposleno lice odgovarajuće stručne spreme. U obrazloženju piše da je novina u ovoj odredbi to što se ispitivanje kvaliteta semena ovim zakonom poverava samo akreditovanim laboratorijama, kompetentnim za određeni tip i vrstu ispitivanja, koje su prošle stručnu proveru eksternih ocenjivača. Sertifikat o akreditaciji laboratorije dobijaju za određeni vremenski period. Šta znači "stručna provera eksternih ocenjivača"? Koliko znam, postoji JUAT, kao telo za akreditaciju. Da li se ovde misli na JUAT, ako se još uvek tako zove? Da li će JUAT vršiti akreditaciju ovih laboratorija za ispitivanje kvaliteta semena ili će to obavljati neke druge eksterne kuće, a ne znam koje su to eksterne kuće, da li su to kuće iz naše zemlje ili iz inostranstva? Mišljenja smo da je neophodno u samom zakonu navesti ko će utvrditi uslove koje mora da ispunjava laboratorija da bi mogla da dobije akreditaciju. Ovim amandmanom predlažemo da se posle stava 2. člana 31. doda stav 3. koji će uputiti na uslove koje laboratorije moraju da ispune da bi mogle da izvrše ispitivanje, odnosno da dobiju akreditaciju za vršenje ispitivanja kvaliteta semena. Znači, mi iz Srpske radikalne stranke predlažemo da se posle stava 2. člana 31. doda novi stav 3, koji glasi: "Ministarstvo nadležno za poslove poljoprivrede propisuje uslove koje treba da ispunjava laboratorija za dobijanje akreditacije". To znači da neko te uslove mora da propiše da bi neka laboratorija mogla biti akreditovana da vrši ispitivanje kvaliteta semena. Izvršio bih jedno poređenje sa članom 38. u kome se govori o etiketi koja se izdaje za semensku robu. U članu 38. piše da etiketu izdaje stručna organizacija koju ovlasti ministar, a u stavu 3. istog člana piše – stručna organizacija mora da ispunjava uslove u pogledu stručnog kadra, uređaja, opreme i prostora. U stavu 5. istog člana piše – ministar propisuje bliže uslove koje mora da ispunjava stručna organizacija. Znači, ovde se poziva na Ministarstvo, odnosno na ministra koji propisuje uslove koje mora ispunjavati stručna organizacija da bi mogla da izda etiketu, a kod ispitivanja kvaliteta se ne propisuju eksplicitno uslovi koje laboratorija mora da ispunjava da bi mogla da dobije akreditaciju. Da li JUAT, kao naša domaća kuća koja vrši akreditaciju, može i da li je uopšte predviđeno da vrši akreditaciju laboratorija, jer u obrazloženju piše da to vrše neke eksterne kuće? Na osnovu kojih propisa, uslova, kriterijuma, parametara će JUAT da izvrši akreditaciju? Da li je to regulisano nekim posebnim propisom? Smatramo da je to trebalo da bude napisano u ovom predlogu zakona, da Ministarstvo poljoprivrede, odnosno ministar propiše i uslove koje je potrebno da ispune laboratorije da bi dobile akreditaciju za ispitivanje kvaliteta semena. Hvala.
Zahvaljujem. Da li se još ko javlja za reč da govori o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Sada može da se konstatuje da ovaj zakon kao da su pisali Saša Vitošević i Miloljub Albijanić. To je tako, bar po tekstu koji čitamo. (Više poslanika u isto vreme pita: Zašto?) Gospodo eksperti, valjda znate da mi više nemamo preduzeća. Vi ste glasali za Zakon o privrednim društvima. Ceo zakon vrvi definicijama, od toga šta se smatra proizvođačem: privredna društva, odnosno preduzeća itd. Sada iz ovoga što vi pričate i kako reagujete vidim da ne znate ni šta je laboratorija. Nije laboratorija samo jedna soba u kojoj se nalaze mikroskop i epruvete. Zašto to niste pitali? U Skupštini imate ljude koji se profesionalno bave naukom 40 godina. Mogli su da vam kažu šta je institut, šta je laboratorija, šta je potrebno da bi se registrovao institut, koliko je potrebno naučnog kadra, koliko profesora, koliko stručnjaka odgovarajuće profesije itd. Ne možemo mi sada, na početku 21. veka, da savladavamo prve korake, koji su završeni još sredinom 19. veka. Nemojte, molim vas, da omalovažavate Narodnu skupštinu. Kažete "akreditovana laboratorija". Znači, neko treba da utvrdi da je ta laboratorija akreditovana. Verovatno je da ta laboratorija treba da ima i neki svoj oblik: institut, privredno društvo itd. Ne može da postoji "laboratorija". Šta je to laboratorija? Nijedan drugi zakon ne zna šta je to laboratorija. To je nešto u nečemu, to je nešto malo u nečemu velikom. To znači da je to neki institut, neka naučna ustanova. Ako mislite da ovo pitanje rešite zakonom o naučnoistraživačkoj delatnosti, onda je to nešto drugo. Ali, ovo je ipak specifična materija koja zahteva da se ovim zakonom bar nešto reši. Ko to treba da uredi koje uslove, na određenom prostoru, sa određenom tehnikom, sa određenim brojem ljudi, u nekom organizacionom obliku, treba da ispuni da bi, po vašem mišljenju, dobio taj status akreditovane laboratorije? To država mora da propiše. Nisam pristalica toga da uslovi za rad, za obavljanje delatnosti, za naučnoistraživački rad i za obavljanje kontrole, što je takođe delatnost, budu propisani bilo čime osim zakonom. Ne mogu se uslovi propisivati nekim podzakonskim aktima. U obrazloženju ovog predloga zakona piše na strani 5, četvrti pasus, to je tamo gde se obrazlaže od člana 31. do 33, šta ste mislili, pa se vidi da ništa niste mislili. To je vrlo ozbiljna stvar. Ako uslovno prihvatimo vaš termin "akreditovana laboratorija" to znači da je to ona laboratorija, da je to onaj organizacioni oblik nekog privrednog društva ili instituta koji je dobio ovlašćenje države da vrši kontrolu i da su njihovi nalazi zvanični. Ta laboratorija garantuje i državi i građanima, i proizvođaču i onom prometniku. Kada se pojavi situacija da je potrebno tzv. uzorkovanje proizvoda, kada se uzimaju uzorci i odnose na kontrolu, zna se ko to može da radi. Ako su u pitanju poljoprivredno-prehrambeni proizvodi, onda to rade ovlašćene laboratorije koje ispunjavaju neke uslove za to. Ako je u pitanju semenski materijal, onda to obavljaju laboratorije koje moraju da ispunjavaju neke specifične uslove. Eksperti o tome nisu rekli ni reč. Tu su samo neke skraćenice: EU itd, da ih sve ne nabrajam. Jednostavno, priča se od studije do studije. Molim vas, eksperti, tako ne smete da se ponašate. Ovo je zakon koji utiče na jedan deo naših pronalazača, istraživača i proizvođača, pa i izvoznika. Ali se odnosi i na drugi deo koji se tiče uvoza svih tih novih dostignuća u oblasti semenarstva. Ne možete pitanje laboratorije da zaobiđete. Pa nije valjda da svako može da se bavi tim poslom. A, sada mi kažite na osnovu čega će Ministarstvo da kaže – ova laboratorija je akreditovana, ova nije; koje ove uslove ispunjava, a koje ova ne ispunjava. Nema odredbi. Čim nema odredbi, to je neizvesnost. Pa nije valjda da nam poljoprivredu vodi onaj što ima prodavnicu za prodaju hemijskih preparata za zaštitu bilja na Vidikovcu? Pa, to je Saša Vitošević (odgovara na pitanja iz sale), vi ste ga napravili na eksperta. (Glasovi: Vreme.) Vreme, dobro, neka bude vreme.
Da li se još neko javlja povodom ovog amandmana? (Ne.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić, po Poslovniku. Pri tome želim da obavestim narodne poslanike da je predlog predsednika Skupštine da nastavimo rad i posle 14,00 časova zato što je ostalo svega nekoliko amandmana, kako bismo danas završili ovu tačku dnevnog reda i nastavili rad u utorak u 10,00 časova. Naravno, ukoliko se poslanici slože. Izvolite, gospodine Vučiću.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Ne razumem o čemu je ovde uopšte reč; mi već drugi dan ovde nemamo ministarku u sali. Ona ima neka pametnija posla, putuje negde po Srbiji, obavlja neke druge poslove. Izvinite, nemojte da ponižavate Narodnu skupštinu Republike Srbije, govorim kompletnoj poslaničkoj većini, zato što ministar nema značajniji posao od onoga što znači - odbrana njegovog zakona pred Narodnom skupštinom Republike Srbije. Ministra nema. Nju baš briga, jer – ko su poslanici, ja sam njima rekla, baš me briga da im se izvinjavam, eto, vi ste ubice, krvoloci i ne znam šta sve; baš sam im lepo rekla je l′ da; baš će da me brani B92 i neko još, milina jedna, a da se ja pojavim u Narodnoj skupštini, da zastupam to - neću, na pamet mi ne pada. E, pošto je to već tako, a u svakom trenutku vičete – vreme, ili već ne znam šta, onda vas molim da proverite kvorum. Sem toga, molim vas da zaista neko kaže zašto ministar ne poštuje Narodnu skupštinu Republike Srbije. Za to jednostavno nema opravdanja. Pitam poslanike većine kako to mogu da trpe i iz kog razloga to trpe. Uopšte nije važno iz koje su političke stranke. Prosto je neverovatno da se nešto tako događa. Hvala.
Hvala. Na prvo pitanje ne mogu da odgovorim jer nije bilo upućeno meni, a što se tiče utvrđivanja kvoruma podrazumeva se da ćemo utvrditi kvorum. Molim narodne poslanike da ubace svoje poslaničke kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da nemamo kvorum. Određujem pauzu u trajanju od pet minuta.
Dame i gospodo, nastavljamo rad posle pauze od pet minuta. Molim da utvrdimo kvorum. Molim poslanike da ubace poslaničke kartice. Konstatujem da imamo kvorum za rad. Da li još neko želi reč o amandmanu Zlatana Jovanovića? (Ne.) Na član 32. amandman je podneo poslanik Miljko Četrović. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Miljko Četrović.
Poštovani narodni poslanici, kao što su prethodni amandmani SRS, i oni koji će uslediti na Predlog zakona o semenu, i ovaj amandman na član 32. je logičan da bi se član 32. dopunio i imao svoj smisao stav 1. ovog člana, kojim su propisani uslovi koje treba da ispunjava lice za vršenje poslova uzimanja uzoraka. Predložio sam da se nov stav predvidi u ovom članu, kojim će biti predviđeno da rešenje o ispunjenosti uslova za vršenje poslova uzimanja uzoraka semena donosi ministarstvo nadležno za poslove poljoprivrede na zahtev zainteresovanog pravnog lica, odnosno preduzetnika. Razlog je što ovim članom nije predviđeno ko utvrđuje te uslove koji su propisani, a logično je da rešenje o ispunjenju uslova donosi ministarstvo nadležno za poslove poljoprivrede. Još jedan stav sam predložio ovim amandmanom, da dorađivač može vršiti uzorkovanje semena koje dorađuje i uzorke dostavljati akreditovanoj laboratoriji. Ova dva stava bi došla iza stava 1. predloženog člana 32, a stavovi 2. i 3. koji su predloženi postali bi stavovi 4. i 5 . Smatram da nije bilo razloga da predlagač ne prihvati ovaj amandman jer se izgleda beži od odgovornosti i obaveze ministarstva za vrlo važnu materiju, odnosno konkretno kada se radi o uzorkovanju semena, a to je najbitniji deo, pored proizvodnje semena, da se kroz uzorak utvrdi valjanost semena, kako je proizvedeno, a pogotovo semena koje se često prepakivanjem iz godine u godinu prodaje proizvođačima, bez stručnog utvrđivanja valjanosti tog semena. Moram da iskoristim ovu priliku i njeno ne prisustvo na raspravama koje teku o Predlogu ovog zakona, pored onih uvreda svim poslanicima Narodne skupštine Republike Srbije, koje je ministar za poljoprivredu uputila pre više dana, da time nije samo uvredila narodne poslanike i ovu skupštinu, nego time vređa stotine hiljada časnih i poštenih seljaka, koji su danas na njivama, u voćnjacima, u štalama i koji rade jedan od poslova koji je kroz istoriju, a biće i u budućnosti, jedan od najčasnijih poslova: bave se proizvodnjom hrane za opstanak ljudi i život cele ljudske vrste. Neshvatljivo je da uopšte takva osoba može obavljati funkciju ministra i pogotovo u ovakvoj oblasti kao što je poljoprivreda, a znamo koliko će i ubuduće biti važna za Srbiju, srpski narod i za srpsku državu poljoprivreda. Ne mogu da ne uputim pitanja, verovatno će ministar Marković-Dulić čuti preko svojih saradnika, zašto dug iz 2004. godine za otkupljenu višnju nije isplaćen proizvođačima višnje sa juga Srbije; još se ne isplaćuje, a sada će višnja ponovo cvetati. Znamo i bili smo svedoci preko medija kako je potpredsednik Vlade vršio navodno pregovore da pomogne proizvođačima višnje. Šta je rezultat toga? Rezultat toga su bile stotine ili hiljade tona bačene višnje. Da ne govorimo o krajnjem rezultatu, jer i ono što su otkupili navodno, hladnjačari koji su bili u pregovoru sa potpredsednikom Vlade Labusom i proizvođačima, ni do danas nisu isplatili za tu višnju koju su otkupili onako kako su sami hteli i po ceni koju su hteli. Isto bih postavio pitanje šta je sa isplatom za pšenicu, suncokret i soju, koja je otkupljena u Vojvodini i do današnjeg dana nije isplaćena proizvođačima. Da li će se ponoviti ono što se događalo prošlog jula, kada su Slovenci došli sa šleperima i za po šest dinara pokupovali deo pšenice na njivama? Da li se sa ovim priprema teren, sa neisplatom za prošlu godinu, a za dva meseca biće nova žetva pšenice. Suncokret je u postupku sejanja, i soja, pa da u julu dođu sa šleperima Slovenci da kupuju ponovo po šest dinara za gotov novac, da dođu Hrvati, da dođu posrednici i zastupnici Šiptara sa Kosova i da kupuju pšenicu za Kosovo i Metohiju. Ko su ti koji su kupili silose i mlinove i u čijem interesu su oni preuzeli, navodno preko te poštene privatizacije, transparentne, da otkupljuju i da se bave preradom pšenice, proizvodnjom brašna, a da ne govorimo o pekarama. Ova akcija, Odškrinuta vrata Evrope, koju je potpredsednik Labus sa svojima pokušao u Kruševcu, nije dala rezultate, ali su zato otvorene sve televizije, svi mediji da tom akcijom pokuša da se prevari ponovi srpski narod i birači Srbije. To neće uspeti.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 34. amandman je podneo poslanik Mita Avramov. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Mita Avramov.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 34. koji je usko vezan sa članom 29. koji je već bio na dnevnom redu, pa ću vam ukratko dati obrazloženje za ovaj amandman. U članu 34. posle stava 1. dodaje se stav 2. koji glasi: "Ugovorom o umnožavanju sorti, odnosno uslužnoj doradi koju dorađivač zaključi sa nosiocem prava zaštite sorte, a zavisno od uloge koju dorađivač ima u procesu zajedničke proizvodnje, može se utvrditi odgovornost nosioca prava zaštite sorte za štetu krajnjem korisniku". Za kvalitet semena utvrđena je odgovornost dorađivača i kad je on samo jedan od učesnika u semenskoj proizvodnji, a u svim fazama semenske proizvodnje se utiče na kvalitet semena. Jedno lice proizvodi naturalno seme, drugo lice vrši kontrolu proizvodnje, treće lice vrši uzorkovanje dorađenog semena, četvrto lice vrši ispitivanje i utvrđivanje kvaliteta semena, po čijem izveštaju je dorađivač obavezan da deklariše seme, a peto lice je obezbedilo seme za reprodukciju koja se umnožava. Apsurdnost ovakve pozicije dorađivača je posebno naglašena u situaciji kada dorađivač vrši samo uslužnu doradu za vlasnika sorti. Dobijeno naturalno seme iz proizvodnje na koju nije uticao dorađivač, samo uslužno dorađuje i deklariše po izveštaju koji dobija od akreditovane laboratorije i za to seme dorađivač snosi celokupnu odgovornost. U tom smislu je ostavljena mogućnost da se ugovorom o umnožavanju sorti ili o uslužnoj doradi utvrdi odgovornost vlasnika semena pod čijom se kontrolom proizvodnja vrši.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 35. amandman je podneo poslanik Stojan Cvetković. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, narodni poslanik Stojan Cvetković.
U ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 35. predloženog zakona o semenu. Član 35. glasi: "Seme u prometu mora biti upakovano u originalno pakovanje na način koji obezbeđuje očuvanje njegovog kvaliteta". Ovaj član zakona bi ostao nedorečen ukoliko se ne doda drugi stav koji je predviđen ovim amandmanom, i koji glasi: "Pakovanje, deklarisanje i obeležavanje semena, kao i izdavanje deklaracije vrši dorađivač semena ili uvoznik semena". Ovim amandmanom se jasno definiše ko može vršiti pakovanje semena i izdavanje deklaracije. Zato bi trebalo da sve poslaničke grupe u danu za glasanje glasaju za ovaj amandman, kako bi usvajanjem amandmana ovaj član 35. bio preciznije definisan.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 37. amandman je podneo poslanik Sulejman Spaho. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Izvolite, poslanik Sulejman Spaho.
Dame i gospodo narodni poslanici, ispred poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 37. Predlog zakona o semenu. U tom članu stav 1. glasi: "U zavisnosti od vrste i kategorije semena deklaracija i etiketa mora biti jedinstvena prema sadržaju, veličini, boji i mora imati serijski broj". Predlažem da se posle toga doda novi stav 2. koji glasi: "Ministar uređuje pitanje iz stava 1. ovog člana". Ovim amandmanom se poboljšava pravo i obaveza ministra da uredi pitanja koja se tiču sadržine i drugih pitanja vezanih za izdavanje deklaracije i etikete. Gospodo poslanici, smatram da je ovim amandmanom, dodatkom stava 2, kristalno jasno ko je taj ko će kontrolisati poslove iz stava 1. člana 37,te vas molim da u danu za glasanje glasate za ovaj amandman.
Reč ima poslanik Zoran Krasić.
Ova očigledna centralizacija prava i ovlašćenja kod Ministarstva poljoprivrede kada je u pitanju ova oblast verovatno je u ovom trenutku dobra i poželjna. Međutim, s pravom je Sulejman Spaho podneo ovaj amandman, tiče se deklarisanja i etikete koja mora biti jedinstvena prema sadržaju, količini itd, ali podzakonski akt, propis kojim to treba da se uredi na jedinstveni način, treba da donosi ministarstvo nadležno za poslove poljoprivrede. Mi imamo propise o deklarisanju. Međutim, pored toga što vi ne prihvatate ovaj amandman, problem je i taj što u prelaznim i završnim odredbama ovog zakona nema rokova u kojima ministarstvo treba da donese podzakonske akte na koje je ovlašćeno odredbom ovog zakona. Evo, poslanici mogu da vide čl. 105, 106, 107. i 108. i mogu da primete da tu nema roka u kome treba da se donesu podzakonski propisi iz nadležnosti Ministarstva poljoprivrede. Deklarisanje, etiketiranje, pakovanje semenskog materijala nije sporedna stvar, jer proizvođač, onaj ko vrši doradu i onaj ko stavlja u promet, solidarno su odgovorni za ono što se nalazi u ambalaži. To što se nalazi u ambalaži treba da ispunjava te uslove koji stoje na deklaraciji. Zato deklaracija mora da bude na tom semenskom materijalu, da onaj ko koristi taj semenski materijal zna šta seje i čemu može da se nada. Ali, vi kad se vratite u ministarstvo obavestite vašu ministarku da danas nije vreme za branje breskvi. Možda uvoza ima, ali za branje breskvi nije vreme. Ovim ekspertima da poručim, znate, kada glavom bez obzira srljate u nešto, imajte u vidu i iskustvo nekih država koje su prošle ovaj put. Ne morate daleko da idete, pogledajte svetle primere iz Slovenije. Ne tiče se direktno današnje teme koja je na dnevnom redu, ali treba da znate da EU, recimo, ne dozvoljava Slovencima da izvoze kranjsku kobasicu. Mi mislimo da je to njihov brend, da su po tome poznati, da je to neki njihov proizvod, međutim u EU njihova kranjska kobasica ne može da se proda. Zašto? Zato što ima veliki procenat vlage. Svojim propisima su zaštitili svoje poljoprivredno agrarno tržište. Kada usaglašavate naše propise i naše standarde sa propisima i standardima EU, vodite računa prevashodno o našim i samo našim interesima. Mi treba da težimo ka tim standardima, ka tim propisima i prema tom minimumu koji tamo postoji, ali nemojte da sejete lažno uverenje kod građana da, čim se to desi, sva naša roba ima da krene ka zapadnoj Evropi. Svi ovi standardi i propisi kod tehničke robe, ISO 9.000, 9.001, CE znak itd. sve je u funkciji očuvanja zatvorenosti tržišta EU. Obavestite javnost da se to tržište tako štiti. Sada su oni najavili, mislim da od sledećeg ponedeljka uvode embargo, sankcije SAD. Nemojte glavom bez obzira. Budite oprezni. Osim toga, da vas obavestim, od 1919. godine do danas, ovo je godina kada je najmanje posejano pšenice. Kada kažete da imate tri puta veći agrarni budžet, i kada pričate o registraciji poljoprivrednika i kada pričate o hvalospevima, vodite računa, prošle godine je bog dao, bila je dobra godina pa je rodilo, a ove godine je tako malo posejano. Pogledajte, raspitajte se malo kod seljaka, vidite gde ste pogrešili. Nemojte da širite lažnu nadu. Znači, ministarstvo treba da donese podzakonski akt kojim će da reguliše, propiše deklarisanje i etiketiranje, da bi pravna sigurnost savladala i taj način između onoga koji proizvodi i onoga koji koristi.
Da li se još neko javlja za reč? Narodni poslanik Dragoljub Simonović.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman kolege Sulejmana Spaha ima za cilj da bitno pojasni predloženi član zakona o semenu. Naime, predloženi član nije regulisao pitanje ko izdaje deklaraciju za pitanja koja se nude u ovom rešenju. Čudan je manir pomenutog ministarstva da tamo gde treba jasno da se kaže zašto se ministarstvo određuje posebno i gde treba da se meša tu se ne meša. Stavlja se prostor i otvara se prostor za proizvoljno tumačenje nekog ministra, činovnika ministarstva itd. Tamo gde treba jasno da se kaže za šta i ko izdaje određenu dokumentaciju za rad određene službe, tu se otvara prostor da se tumači onako kako nekome iz date situacije i datog interesa odgovara. Mislim da ministarstvo koje predlaže ovaj član zakona treba da prihvati ovaj amandman, a posebno što u obrazloženju nema odgovora na pitanje koje postavlja poslanik. Obrazloženje kaže i prepisuje predloženi član 37. iz pomenutog zakona. Nijednom rečju se ne obuhvata tema ko izdaje deklaraciju, ko je ovlašćen da ovo pitanje precizno reguliše. Hvala.
Reč ima poslanik Stevica Deđanski.
Amandman narodnog poslanika Sulejmana Spahe traži se da se u članu 37. doda da ministarstvo nadležno za poslove poljoprivrede uređuje pitanje iz stava 1. ovog člana, a citiram samo šta je obrazloženje, znači da se ovim amandmanom utvrđuje pravo i obaveza ministarstva da uredi pitanja koja se tiču sadržine i drugih pitanja vezanih za to. To je ono što smo pričali do sada, znači da se suzbije omiljena delatnost G17 plus i tih njihovih saradnika, znači uvoz genetski modifikovane soje, kukuruza, muvanje sa carinom, trpanje svega i svačega u džep. Kako? Tako što se ovim zakonom i ovim amandmanom propisuje da ima obavezu da se uredi stanje, za razliku do dosadašnjeg, gde ste mogli da tumačite to, mi smo mislili, mi smo hteli i tako se to pere u javnosti za vašu očiglednu zlonameru koju imate da uradite. Ne znam zašto je to problem, pošto je ministarstvo pravedno i želi da se ponaša u skladu sa zakonom, i da se uvede kao obaveza da ovo uradi. Molio bih vas da prihvatite, pa ćemo to videti u danu za glasanje i da li imate časne namere ili ne. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Na član 38. amandman je podnela poslanik Nataša Jovanović. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo poslanici, amandman na član 38. se odnosi na deklaraciju. Ovaj predloženi član zakona, koji nam je dala odsutni ministar Dulić-Marković, ima četiri stava. Umesto toga mi tražimo, i to sam učinila u ime poslaničke grupe SRS, da se samo kroz jednu rečenicu i jedan stav definiše ko izdaje deklaraciju i etiketu, a to je dorađivač – uvoznik semena. Ovo obrazloženje je dato u amandmanu, za koji vam predlažem da ga usvojite u danu za glasanje, i to je jedini način da se spreči monopol, manipulacije i od strane ministra, a otvoreno sumnjamo da će takvih zloupotreba biti od strane onih koji su zaposleni u Ministarstvu poljoprivrede. O čemu se ovde radi? Ministarstvo nam predlaže da etiketu izdaje stručna organizacija koju ovlasti ministar, a pri tome nam to stvara sumnje da špekulišemo ko su te stručne organizacije, jer nema nikakve naznake ko bi to mogao da bude. Ako postoji kontrola rada dorađivača kroz inspekcijski nadzor i ako kroz materijalnu odgovornost dorađivača za štetu pričinjenu krajnjem korisniku, a kroz njegovu ugovornu odgovornost prema vlasniku sorte čije seme umnožava, to je već na ovakav način, kao što smo predložili, obezbeđeno i onda ne vidimo zašto vi buduće monopoliste, ili one koji pod pukom štampom ili umnožavanjem mogu kroz ovlašćenje ministra da rade, činite ovakvim predlogom člana 38. Kako se bližimo kraju raspravi u pojedinostima o ovom predlogu zakona, situacije koje smo danas konstatovali uz naš predlog za razrešenje vlade Vojislava Koštunice, zbog toga što ste oteli generala Sretena Lukića i isporučili ga u Haški tribunal, mi na ovim drugim poljima, odnosno segmentima vašeg vladanja vidimo da tu nema nikakvog prosperiteta i da vi samo čekate da jedan po jedan amandman ili zakon prođu, da to otaljate i svuda dajete isto obrazloženje. Uopšte se ni resorno ministarstvo ne upušta u suštinu obrazloženja, kao što je to slučaj sa ovim članom 38. koji sam podnela u ime poslaničke grupe SRS. U prilog ovakvoj izmeni člana zakona, gde sam predložila da se menja i da stoji "deklaraciju i etiketu izdaje dorađivač – uvoznik semena", upravo navodim razloge da može da dođe do zloupotrebe, a po nekom šablonu ištancovano obrazloženje za neke druge amandmane, Vlada odnosno resorno ministarstvo daje mi odgovor koji je apsolutno neprihvatljiv, da je to tako u zemljama članicama Evropske unije, pa zbog toga i vi meni dajete takav odgovor i ne prihvatate ovaj amandman. Kada se već pozivate na to, kada u pidžami hapsite bolesnog generala Lukića i odvodite ga, odnosno kidnapujete i odvodite u haški kazamat, onda budite toliko sposobni, ako već niste sposobni da vladate, da obrazložite, u susret Studiji izvodljivosti, srpskim seljacima šta ih to čeka ulaskom u Evropsku uniju i šta će da dobiju, a šta će da izgubi. Mi smo vam i rekli kada je nekakva rezolucija ovde bila na dnevnom redu i da mi nismo protiv nikakvih integracionih procesa, ali ne na štetu građana Srbije, a naročito ne na štetu srpskih seljaka. Ako vi ovim želite da štitite monopoliste i da vršite negativan uticaj na proizvodnju i distribuciju semenske robe, onda ne želite dobro građanima Srbije i to je sasvim očigledno. Budite sigurni, a da ste želeli da se malo oko toga raspitate i da to proučite, u Italiji koja je nekada bila nama susedna zemlja, semenska roba i iznošenje, dorada i promet semenske robe spada u red najzaštićenijih poslova od strane njihove vlade zbog činjenice da oni tako štite svoj interes i proizvodnju koju stvaraju po regijama i izvoz, koji je kod njih u mnogo većem obimu nego što je to kod nas. Kada su naši stručnjaci sa fakulteta tzv. agrozajednice Srbije odlazili na određene sajamske manifestacije, a jedna od njih je Fiera agricola, koja se održava svakog marta u Italiji, bili su suočeni sa činjenicom da oni zapravo nemaju mogućnost da im država pomogne. Imaju sve. Imaju potrebnu opremu, imaju volju, nemaju podsticaj države, nemaju povoljne kredite, mogli bi da izvoze. Ali, vi na ovakav način želite i to da sputavate i da kažete i poručite jasno proizvođaču, odnosno dorađivaču, da sve mora da bude pod šapom jednog neodgovornog ministra, odnosno Vlade koja ne vodi računa o poljoprivrednicima, a moglo bi da bude drugačije, i biće, pošto neko uporno dobacuje vreme, vreme, uskoro u vremenu u kome će vladati srpski radikali. Hvala.
Reč ima poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo i člana i amandmana koji otkrivaju pozadinu i suštinu. U članu 38. kaže - etiketu izdaje stručna organizacija koju ovlasti ministar. Znajući ministra, znajući to da je nekoliko stotina hiljada tona sojine sačme genetski modifikovane soje uvezeno, znajući za to da nije zaštitila, a bila je obavezna da zaštiti, poljoprivredne proizvođače koji se bave proizvodnjom duvana u niškom kraju, nego je "Filipu Morisu" omogućila da donese seme koje je zarazilo dve trećine poljoprivrednog zemljišta dole, znajući to da gospođa Dulić i njena porodica drže bar trećinu Subotice u svojim rukama, znajući i to da će to što će ona odrediti organizaciju koja će, kako kaže u članu, izdavati etiketu, stručnu organizaciju koja će izdavati etiketu, znajući to i znajući gospođu ministarku, znajući da sve to ima svoju monetarnu težinu, da ne kažem procenat, da ne kažem proviziju, da ne kažem korpuciju, zbog toga smo podneli, narodni poslanik gospođica Nataša Jovanović je podnela amandman kojim reguliše ovu materiju. To znači da onaj ko proizvodi seme, ko dorađuje seme, ko priprema seme za prodaju, taj i da izda deklaraciju i da sutradan odgovara za kvalitet semena, da odgovara za eventualne štete koje nastanu zbog nekvalitetnog semena itd. U ministarku nema poverenja. Poslanici SRS nemaju poverenja u ministarkino poštenje, a sami znate da pre neki dan su rekli da imamo 44% od ukupnog broja glasova koliko se može osvojiti, a to znači 45% građana Srbije preko svojih poslanika danas iskazuje nepoverenje ministarki Dulić. Uskoro ćemo, uostalom, razgovarati i o ministarki Dulić i o ostalim ministrima, i "ministrima", kako vi imate običaj da kažete pod navodnicima, i onda ćemo malo drugačije da prekomponujemo političku scenu Srbije.
Reč ima poslanik Milorad Krstin.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto smo već pri kraju amandmana, kako reče uvažena koleginica i moja radikalka Nataša Jovanović, ali mi dođosmo do onog najbitnijeg člana 38, gde se kaže - etiketu izdaje stručna organizacija koju ovlasti ministar. Ovo stvarno pokazuje da je suština ovog zakona da sve bude u rukama ministra. Citiraću ono što je uvaženi akademik, profesor Dragan Škorić, rekao na Odboru za poljoprivredu, a vi gospodo koji ste članovi Odbora mislim da ćete se setiti. "Ukoliko se u ovoj godini usvoji ovakav predlog zakona, biće stvoreni nepoželjni uslovi za naučne institucije u našoj zemlji". To su reči profesora akademika Dragana Škorića. Zatim "ovim predlogom zakona svu vlast preuzima u svoje ruke ministar za poljoprivredu i šumarstvo". Ovo je njegov original potpis. Zatim, "gde je domaća nauka, strukovne organizacije, stručno-tehničke komisije i niz drugih pomoćnih organa". Hoće profesor akademik da kaže - gde je ta naša domaća nauka, koja je do pre neku godinu bila u samom svetskom i evropskom vrhu, gde su strukovne organizacije, gde su stručno-tehničke komisije i niz drugih pomoćnih organa. Ako hoćemo, gospodo, da se približimo EU, kako reče profesor akademik Škorić, onda to treba činiti na adekvatan način, treba srediti u potpunosti to što su činile zemlje koje su nedavno ušle u EU. Ali, gospodo, mi sa ovim i ovakvim zakonom, bez amandmana SRS, čini mi se da nećemo ući u EU, a posebno sa članom 38, gde je ministar taj koji određuje ko će štampati etikete. Gospodo, da li vi znate koliko se etiketa za račun poljoprivrede, tj. sitnog i krupnog semena, štampa u ovoj Srbiji. U pitanju su milioni, milioni dinara. Zar nije logičnije da umesto ovog prvog stava u članu 38 – "etiketu izdaje stručna organizacija koju ovlasti ministar" dođe tekst – "deklaraciju i etiketu izdaje dorađivač, uvoznik semena." Zar nema nešto logičnije u ovom članu 38. Zašto davati važnost ministru i da on bude taj koji će odlučiti o etiketi tj. stručnoj organizaciji koju će ovlastiti. Molim vas, obratite pažnju na ovaj zakon, ovaj predlog zakona o semenu iziskuje razmišljanje svih nas, a posebno svih vas koji ste u ovoj DOS-ovskoj većini. U danu za glasanje glasajte za ove amandmane.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podneo poslanik Gordana Gajić. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima poslanik Gordana Gajić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podnela sam amandman na član 40. Predloga zakona o semenu. U stavu 2. reč "ministarstva" zamenjuje se rečima "nosioca prava zaštite sorte", a u stavu 3. reč "ministarstvu" zamenjuje se rečima "nosiocu prava zaštite sorte". Smatramo da saglasnost za prepakivanje i razmeravanje izvornog originalnog pakovanja semena ne treba da daje ministarstvo, nego nosilac prava zaštite sorte, jer se tu radi o njegovom prvenstvenom interesu. Ingerenciju oko prepakivanja semena, po mišljenju SRS, treba da preuzmu institucije tj. nosioci prava zaštite sorte, a sve u cilju izbegavanja mogućih malverzacija u vezi kvaliteta semena. U praksi je bilo puno zloupotreba od strane Ministarstva, kao što je bio slučaj u vezi uvoza genetski modifikovane soje, pa su proizvođačima uništene ogromne površine zemljišta koje je bilo zasejano genetski modifikovanom sojom. Šteta im nikada nije nadoknađena i dovedeno je u pitanje zdravlje stoke i ljudi.
Reč ima poslanik Stevica Deđanski.
Amandman poslanice Gordane Gajić govori da se reč "ministarstvo" zamenjuje rečima "nosioca prava zaštite sorte". U obrazloženju iznosimo da smatramo da saglasnost za prepakivanje i razmeravanje izvornog originalnog pakovanja semena ne treba da daje ministarstvo, nego nosilac prava zaštite sorte, jer se tu radi o njegovom prvenstvenom ishodu. Šta je tu čudno? Ranije su odbijani amandmani tamo gde država treba da ima odgovornost, gde ministar može i treba da ima odgovornost, a tu gde nešto možete da smuvate, nešto da kradete, ili bilo šta, tu se nameće ministarstvo. Moram da kažem da se zbog toga baš čudimo. Razumem vaše potrebe. Kada vi čitate da nešto može da se prepakuje ili da se razmeri, vi se emotivno potresete, zacakle vam se oči, oznoje vam se ruke, pojavi se onaj znak slova "s" sa dve strelice. To tako ne može da se radi.Dosta su vam banke koje ste uništili, osiguranja, JAT, struja koju ste krali, ostavite bar poljoprivredu na miru ili me demantujte.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 41. amandman je podneo poslanik Vojislav Milajić. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vojislav Milajić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u poglavlju VII ovog predloga zakona reguliše se promet semena članovima 41, 42, i 43. U članu 41. regulišu se uslovi vezani za stručnu spremu zaposlenih u prometnim organizacijama, znači u privrednim društvima koja vrše promet semenske robe na veliko i malo. U članu 42. se reguliše koja semenska roba može da se prodaje, znači registrovana semenska roba. U članu 43. se regulišu uslovi za prodajne objekte preko kojih se vrši prodaja semenske robe na veliko i malo, a u stavu 3. predviđeno je da ministar bliže određuje uslove koji se tiču prostora za promet robe na veliko i malo. Amandmanom SRS na član 41. dodaje se stav 4. kojim je predviđeno da nadležno ministarstvo za poslove poljoprivrede donosi rešenje kojim se utvrđuje ispunjenost uslova za vršenje poslova prometa semenske robe na veliko i malo. Tim stavom se poboljšava sam tekst zakona, jer se od nadležnog ministarstva traži da utvrdi da li su ispunjene ove tri grupe uslova da bi neko privredno društvo moglo da se bavi prometom semenske robe na veliko i malo: u pogledu kvalifikacija ljudi koji se tim poslom bave, u pogledu semenske robe koja se prodaje i u pogledu prostora u kojem se vrši ta prodaja. Smatramo da je ovaj amandman vrlo koristan i da poboljšava sam tekst zakona, a u vezi je sa inspekcijskim nadzorom koji se reguliše članovima od 94. do 99, jer inspektorima koji budu vršili poslove nadzora najlakše je ako postoji rešenje kojim se utvrđuje ispunjenost uslova za promet semenske robe. Tim rešenjem se utvrđuje da su potrebni uslovi ispunjeni, a inspektor koji vrši poslove nadzora na najlakši način bi mogao, već na osnovu tog donetog rešenja, da utvrdi da li i dalje privredno društvo ili preduzetnik ispunjava uslove da se bavi prometom semenske robe. Ono što je simptomatično, i kod ovog predloga zakona i kod rasprave o njemu, kao i kod prethodnog predloga zakona, jeste da predstavnici predlagača, povodom prethodne tačke to je ministar Dinkić, a za ovu tačku je to ministarka Ivana Dulić-Marković, izbegavaju raspravu oko predloga zakona, održe politički govor pun mržnje, pokupe se i odu, i više ih ne interesuje sudbina zakona. Da li je to slučajno ili nije, oba ministra pripadaju jednoj političkoj stranci pod šifrom G17 plus, a ne verujem u slučajnosti, te mislim da nije slučajno što su oba ministra baš iz te stranke i što se ponašaju na takav način na koji se ponašaju, ne poštujući ovaj najviši dom, prema Ustavu Republike Srbije, ponašaju se krajnje bahato i neodgovorno prema narodnim poslanicima. Hvala.
Zahvaljujem, reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ko uvredi narodne poslanike, ko uvredi građane Srbije, ne zaslužuje drukčije komentare, kao što je to slučaj sa ovom ženom koja je ministar poljoprivrede. Poručite joj, kada završi sa breskvama, neka bere bostan. Danas je podnet predlog za izglasavanje nepoverenja Vladi Republike Srbije. Verovatno ste i vi svesni toga da je ovo postalo neizdrživo. Vratio bih se na ovaj amandman, da ne bih dobio opomenu. Gospodin Milajić je podneo amandman kojim traži da se posle stava 3. doda stav 4, i to dosledno sledeći logiku člana koji ste vi napisali. Ako ste propisali pod kojim uslovima može da se obavlja promet semenskog materijala na veliko i na malo, sasvim je normalno, očekuje se da u sledećem stavu bude propisano ko utvrđuje ispunjenost uslova. Vi od toga bežite. Vi to ne želite. Ovo moram malo da proširim i da vam pokažem da ceo član 41. ne valja. U stavu 1. člana 41. ste napisali sledeće: "Prometom semena može da se bavi privredno društvo, odnosno preduzeće, drugo pravno lice i preduzetnik, koji je upisan u Registar". U Registar je upisano i softversko preduzeće, ali ne može da se bavi prometom semenskog materijala. Logika je upis u Registar i upis te delatnosti. Valjda je to ta logika, ali su eksperti pojeli nekoliko reči, pa ovo nema nikakvog smisla. Po ovome kako ste vi to napisali, svako ko je upisan u Registar može da se bavi ovim poslom. To nije tačno. Mora da ima upisanu tu šifru delatnosti i mora da ispunjava minimalne tehničke uslove da bi se tom delatnošću bavio. Zbog te pogrešne logike i ova dva stava koja slede idu tom logikom, pa ste napisali koje uslove mora da ispunjava u pogledu minimalne školske spreme lice u tom društvu koje se bavi prometom na veliko - da ima poljoprivredni fakultet, a ako se bavi prometom na malo mora da ima četvrti stepen, što znači da mora da bude poljoprivredni tehničar. Ako smatrate da je to uslov, primenjujući logiku koja se koristi kod prometa otrova, herbicida itd, možemo to da prihvatimo, ali da kažemo, u stavu koji tražimo da se dopiše, da ispunjenost ulova utvrđuje Ministarstvo poljoprivrede. Ako ovaj član ostane kako ste ga vi predložili, biće kao da se promet obavlja u nekoj prodavnici, pa se inspekcijskim nadzorom utvrdi da je to običan trgovac koji nema četvrti stepen poljoprivredne struke, koji je propisan stavom 3. Šta se onda dešava? Kako je do toga došlo? Ko snosi odgovornost? Vi ćete da kaznite privredno društvo. Da, ali je promet obavljen. Ako vi smatrate da je školska sprema minimalni uslov da bi se u nekom objektu obavljao taj promet, po logici stvari, sledi stav 4. koji je gospodin Milajić predložio. Međutim, vi to nećete. Sada bih krenuo malo od prakse. Napušta se ova podela privrednih društava na to ko se bavi prometom na veliko i ko se bavi prometom na malo. To je kod nas još ostatak onog socijalističkog perioda, pa maloprodaja ima maloprodajne objekte, a velikoprodaja ima velike magacine gde deli malim trgovcima itd. Sve više se razvijaju drugi oblici trgovine, ali vi ste daleko od toga. Vi još ne znate šta to znači. Ako ste to već prihvatili, onda morate da prihvatite predloženi stav 4. člana 41, jer bez stava 4. ovaj član nema smisla. Kod prometa na malo morate da znate da se promet ovog materijala obavlja na onim teritorijama gde postoji potreba, a to su poljoprivredni kombinati, naši seljaci, jer valjda roba treba da bude što bliža onome ko treba da poseje. Razmislite o nekom selu gde postoji poljoprivredna zadruga, kako to mi kažemo, ili neki drugi objekat za promet ove robe na malo.Da li oni mogu da ispune ove uslove i šta će da se desi ako vi inspekcijskim nadzorom naknadno utvrdite da tu, recimo, dve godine čovek radi i javljaju se neki mogući sporovi, da nije znao da dešifruje etiketu, deklaraciju itd. pa mu seljak tražio jedno seme, a on mu dao neko drugo. Ako već želite da vam ostane stav drugi i stav treći, onda je nužno da se obezbedi i stav 4, a s obzirom da me upozoravate na vreme, javiću se još jedanput da vam kažem o glomaznim ovlašćenjima Ministarstva za poljoprivredu.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Na član 72. amandman je podneo poslanik Zoran Mašić. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Srboljub Marinković.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, apsolutno podržavam predlog dr Zorana Mašića na član 72. stav 2 - da ispitivanje sorte na oglednom polju traje tri godine, kao i do sada, a ne dve, što je predloženo ovim zakonom. To je zbog toga što se ne može za dve godine utvrditi vrednost nove sorte semena, kako bi se došlo do kvalitetnog proizvoda, jer obe godine mogu biti sušne, obe kišovite, obe normalne. Znači, potrebna je različitost u godinama, da bi mogao da se utvrdi kvalitet semena. Šta se dešavalo u proteklim godinama? Na poljoprivrednim gazdinstvima u južnom Banatu, u opštini Kovin, na stotine hektara je zasejano kukuruzom, kukuruznim semenom iz Zemun polja. Kvalitet semena je bio loš, tako da je pretrpljena ogromna šteta. Postupak se vodi pet godina i do sada još nije rešen taj slučaj. Gospođa ministarka je, nažalost danas nije ovde, obećala da će te štete biti nadoknađene, međutim do današnjeg dana to nije urađeno. Ne znam kako će ovim članom da se kvalitet dobije, inače mi smo na Odboru za poljoprivredu razmatrali ovaj predlog i došli do zaključka da bi ovaj amandman trebalo da se prihvati i apsolutno podržavamo predlog dr Zorana Mašića. Hvala.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Vladislav Kronić.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo, mislim da je ovo jedan jako važan član koji reguliše pitanje postupka trajanja izdvajanja sorata. Mi smo u dosadašnjem zakonu imali situaciju da taj postupak traje tri godine. Ovaj zakon predlaže da to bude dve, s obzirom da je uveden DUS test i rezultati posle dve godine, kada se upoređuju sa standardnom sortom, sa kojom se to upoređuje, dovoljni su da se utvrdi da je sorta koja je u postupku priznavanja sorata zaista bolja od standarda. To je bitno. Mislim da bi produžavanje tog roka, u sadašnjim uslovima, dovelo naše institute u nepovoljniju situaciju jer im skraćuje jednu godinu komercijalizacije novih sorata na našem tržištu, a naravno i na stranim tržištima, i smatram da je ponuđeno zakonsko rešenje dobro, jer im omogućava da godinu dana ranije izađu na tržište i da komercijalizuju svoj naučni rad i svoja naučna dostignuća za sortu koja je za dve godine pokazala da je bolja od standarda. Prema tome, mislim da je ovo zakonsko rešenje dobro. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 84. amandman je podneo Vitomir Plužarević. Vlada i Odbor za poljoprivredu predlažu da se ovaj amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li se neko javlja za reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Vitomir Plužarević.
Dame i gospodo narodni poslanici, na član 84. podneo sam amandman, a želja mi je bila da oslobodimo ministra, kako bi on imao više vremena da se bavi nekim drugim stvarima, odnosno da ne mora da evidentira registar sorti koje su priznate u odnosu na sorte koje treba da budu brisane iz registra. Smatram da ovaj problem treba da rešava ministarstvo putem "Službenog glasnika" ili nekih specijalno ovlašćenih sredstava informisanja, ili putem interneta, tako da ljudi koji se bave ovom strukom mogu u svakom trenutku da sebi priušte određene podatke i da vide koje su sorte aktuelne, odnosno koje više nisu. To je komentar ovog amandmana na član 84. Znači, da sve nadležnosti koje su date ministru pređu u nadležnost Ministarstva za poljoprivredu, pošto ono verovatno ima i razrađenu tehnologiju. A može da se desi i u nekom periodu da dođe do sukoba interesa. Na primer, da ministar, a znamo da se uglavnom ljudi iz tih branši i te struke mogu baviti i proizvodnjom nekog kvalitetnog semena, ne bi posle sama sebi morala da potpisuje ili da otpisuje neke sorte koje su priznate, odnosno sorte koje treba da budu brisane iz registra. Evo, toliko i hvala.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Ne) Na član 97. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Radić. Pošto su Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 105. amandman je podneo Dragoljub Anastasovski. Pošto su Vlada i Odbor za poljoprivredu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Zaključujem pretres Predloga u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Nastavak sednice je u utorak u 10 časova.