Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2018. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 92 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 90 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje, u skladu sa članom 287. Poslovnika o radu Narodne skupštine? Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, svojevremeno je naprednjački režim uspostavljen u Srbiji na osnovu velikih obećanja o borbi protiv kriminala, korupcije, o borbi protiv mafije. Naprednjački režim je na vlasti već šestu godinu, a vreme je da se saldira šta su do sada uradili i da li su bar ona svoja osnovna obećanja ispunili. Vi se sećate da je dosmanlijska vlast 2000. godine počela otmicama najbogatijih ljudi u Srbiji, od sina Lepe Brene i Bobe Živojinovića, preko Miroslava Miškovića, Milije Babovića i drugih. Evo, već svi znamo, novine su se raspisale, da su i političari učestvovali u podeli novca od tih otmica. Koji su to političari? Cela Srbija zna, samo vlast izgleda ne zna. Moje pitanje Nebojši Stefanoviću, ministru unutrašnjih poslova. Taj novac su direktno delili Čedomir Jovanović i Zoran Đinđić, pored glavnih pripadnika surčinskog klana. Tad je surčinsko-zemunski klan bio jedinstven. Oni su se pocepali tek kad ih je Đinđić podelio 2002. godine, jedan deo na čelu sa Čumetom hteo da legalizuje, a drugi deo da strpa u zatvor, pa se ovi nisu dali. Krajnje je vreme da se obelodani dokumentacija ostavinske rasprave Zorana Đinđića i tamo ima mnogo interesantnih stvari. Setite se Verice Barać. Ona je izgarala na poslu razotkrivajući teške oblike korupcije i kriminala u Srbiji. Jedan od najvećih kriminalaca poslednjih godina, Tomislav Nikolić, joj je dodelio visoko državno odlikovanje. Nijedna od tih privatizacija nije do kraja rasvetljena. Pogledajte u kojim se sve privatizacijama pominju Miroljub Labus, Mlađan Dinkić, Božidar Đelić, Aleksandar Vlahović i drugi. Ovde sam tri i po sata u Saveznoj Skupštini govorio povodom naše inicijative da se smeni guverner Narodne banke, tadašnji, Mlađan Dinkić, iznosio dokumentaciju, podatke o kriminalnim pojavama u toku formiranja tzv. Nacionalne štedionice na koju su prvo prebacili staru deviznu štednju. Videli smo posle kako je propala ta štedionica, a da nikoga glava zabolela nije. Krajnje je vreme da se te stvari rasvetle. Krajnje je vreme da se to sve ispita. U protivnom, nastupiće zastarelost. LJudi, već 18 godina je prošlo od ovih otmica. Apsolutna zastarelost u našem pravu je 25 godina. Hoćemo li dozvoliti da nastupi apsolutna zastarelost i da ti ljudi i dalje glume da su nevini, da su časni, da su pošteni, a cela nacija zna koliki su lopovi? U sadašnjoj vlasti imamo primere krupnih kriminalaca protiv kojih niko ništa ne preduzima. Evo, imamo novu aferu sa ovim ministrom sporta koja se tek nedavno pojavila u javnosti, a znamo odavno za sve afere ministra zdravlja Zlatibora Lončara. Još pre više od tri godine sam govorio o tim aferama na nekoliko konferencija za štampu, osvežio sam nedavno sećanje i niko ništa ne preduzima. Može li takav čovek još dugo da bude ministar? Dokle će biti ministar jedna Zorana Mihajlović koja je državnim parama čak i donji veš kupovala u NJujorku, i to najskuplji na svetu? Čekamo tu rekonstrukciju Vlade, pa ako slučajno ostane u Vladi, pripremili smo jedne ogromne gaće da joj poklonimo ovde u Narodnoj skupštini, da ne bi više državni novac mogla da troši u NJujorku, jer ovo su gaće koje se ne menjaju svaki dan, nose se po mesec dana. Dame i gospodo, mene muka tera da se malo našalim sa ovim stvarima, ali ovde odavno mesta ni za kakvu šalu nema. Hoćete li preduzimati nešto? Ako vi nećete, ima neko ko jedva čeka da preduzme dizgine u ruke, pa da preduzima te mere u borbi protiv mafije, kriminala i korupcije.
Zahvaljujem, gospodine Šešelj. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Hvala lepo. Nekoliko pitanja. Prvo pitanje predsednici Vlade i nadležnim ministrima, a tiče se niškog aerodroma, pitanje i svega što je vezano za tu temu. Pitanje pod 1. – po kom osnovu je Vlada Srbije, države Srbije potpisala tajni sporazum sa izvesnom francuskom kompanijom o koncesiji za Aerodrom „Nikola Tesla“? Koji član Ustava, koji član kog zakona ili pravilnika ili čega god može da da ovlašćenje da bilo ko u Srbiji potpisuje tajne ugovore kada je u pitanju javna imovina? Da li je to deo projekta da se zajedno sa kupovinom, odnosno koncesijom za prištinski aerodrom uništi niški aerodrom iz razloga koji su sitno sopstvenički interes neke kompanije i vrha srpske vlasti koju predstavlja Aleksandar Vučić? Imali smo izjave neki dan da je neophodno da se preuzme niški aerodrom da bi mogao da se dalje finansira, da se pomaže, da se razvija. Zašto se onda ne prenese u vlasništvo Republike Srbije i banjalučki aerodrom, pošto je nadležna ministarka saobraćaja rekla, zajedno sa premijerkom i predsednikom države, da će i taj aerodrom biti pod subvencijama srpske Vlade? Drugo pitanje je vezano za Paraćin. Da li je tačno da je Nacionalna služba za zapošljavanje odobrila fiktivna radna mesta na javnim radovima u preduzeću „Eurolin“ u Paraćinu za aktivisti SNS koji rade kao internet tim u povereništvu SNS u Paraćinu i koji zapravo uopšte ne idu na posao u firmu „Eurolin“ nego sede u stranačkim prostorijama? Da li je ministru, a pitanje je postavljeno Neli Kuburović i Zoranu Đorđeviću, poznato da povereništvo SNS i firmu „Eurolin“ vode Radiša Savić i Milan Nedić, koji su i odbornici SNS, da li je ministru poznato da je Milan Ilić, koji je zvanično poverenik SNS i odgovorno lice u firmi „Eurolin“ ili „Eurolajn“ iz Paraćina u dokumentaciji KRIK, koja je javno dostupna, označen kao pravosnažno osuđeno lice u aferi Rudnika Resavica zato što je prema ovoj dokumentaciji podmićivao sada već pravosnažno na višegodišnju kaznu zatvora osuđenog direktora Rudnika? Da li je zakonito da Nacionalna služba ne kontroliše rad radnika koji su na javnim radovima, da odobrava javne radove za preduzeća koja šalju radnike da rade u stranci i za preduzeća koja vode pravosnažno osuđena lica pred Tužilaštvom za organizovani, pred Sudom za organizovani kriminal i kakav je prema javno dostupnoj dokumentaciji i Milan Ilić? Znači, firma, oni vole da je zovu „Eurolin“, a verovatno se čita „Eurolajn“, i zloupotreba javnog novca. Pitanje ministru kulture – da li je gledao predstavu „Lift – Slobodan šou“, Prištinskog narodnog pozorišta? Da li je tačno da je pokrenut postupak kazne reditelja te predstave zato što je pozvao vrh srpske vlasti, predsednika države, premijerku, ministra i sve ostale da dođu na premijeru te predstave u Gračanicu pre par meseci? Ja sam sinoć gledao tu predstavu i preporučujem je svima onima koji žele da se upoznaju sa jednim umetničkim viđenjem jednog mračnog dela srpske prošlosti. Danas je tačno mesec dana od kako je Vučić obećao da će da obavesti srpsku javnost o saznanjima vezano za ubistvo Olivera Ivanovića, za ona saznanja do kojih su došle naše službe. Danas je i skoro tri meseca, odnosno tri meseca i jedan dan od ubistva. Srpska javnost nije dobila nikakvu informaciju, ni od naših službi, ni bilo koju informaciju koju su naše službe dobile od bilo koga. Da li je bilo ko uradio bilo šta u slučaju otkrivanja uzroka i izvršioca i nalogodavaca ubistva Olivera Ivanovića ili je država završila svoj posao tako što je stvorila atmosferu da njegova likvidacija bude nešto što je za jedan deo javnosti prihvatljivo? Tu atmosferu smo imali i pre 15 godina u slučaju predsednika Vlade Srbije, u tom trenutku Zorana Đinđića.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Aleksić.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, postavljam pitanje premijerki Vlade Republike Srbije, a tiče se vodovoda i pijaće vode u Zrenjaninu. Premijerka je 30. januara ove godine rekla da je Zrenjanin na korak do zdrave pijaće vode. Godine 2015. je pompezno najavljeno rešavanje tog problema tako što se izvesni privatni investitor doći i investirati pare iz svog džepa, a građani Zrenjanina dobiti pijaću vodu i to već 2016. godine. Sa zakašnjenjem od godinu dana, negde polovinom prošle godine tek fabrika, odnosno postrojenje za prečišćavanje vode za piće je puštena na nekoliko dana u rad, da bi posle toga bila zatvorena i do dana današnjeg građani Zrenjanina nemaju zdravu pijaću vodu. Pri tom, to stanje i to što se dešavalo u tom čitavom procesu zapravo pokazuje svu nesposobnosti današnje vlasti u Republici Srbiji, nesposobnost lokalnih vlasti i nesposobnost pokrajinske vlasti. Naime, u kojoj normalnoj državi jedno ministarstvo, u ovom slučaju Ministarstvo građevine može dati dozvolu za izgradnju postrojenja za preradu pijaće vode privatnoj firmi koja se zove „Zilo grup“, navodno italijanski investitor, u APR se to ne vidi, mislim da je registrovana firma u Srbiji sa srpskim vlasnicima, da to preduzeće može napraviti fabriku, prečišćavati vodu i po 0,28 centi je prodavati vodovodu koji će je dalje distribuirati građanima? Zatim, Ministarstvo zdravlja i Pokrajinski sekretarijat za zdravstvo odbijaju da daju dozvolu za puštanje u rad tog postrojenja zato što je to u suprotnosti sa Zakonom o komunalnim delatnostima. Pitam premijerku – ko će snositi odgovornost zato što ne poštuje zakone koje usvaja ova Skupština, ne poštuje zakone Vlade Republike Srbije. Ako je neko iz Ministarstva građevine prekršio Zakon o komunalnim delatnostima i dao je saglasnost nekakvom privatnom investitoru da napravi tu fabriku, a onda sada Ministarstva zdravlja ne da saglasnost da se to pusti u rad – ko je odgovoran? Neko mora da snosi odgovornost. U međuvremenu došli su do jednog sjajnog rešenja, a to je – hajde da rešimo problem, kako reče premijerka, postoji jedna mala začkoljica, ali ćemo nju rešiti tako što će grad Zrenjanin kupiti sada to izgrađeno postrojenje, tu fabriku od privatnog investitora. Sada treba da se neposredno pogodbom utvrdi da li je to 6,5 miliona ili je 8 miliona evra ili koliko god i da li će to postrojenje zapravo i kada se bude pustilo u rad omogućiti građanima Zrenjanina da imaju zdravu pijaću vodu. Neke analize i studije kažu da ne i to pokazuje jedno neodgovorno ponašanje i igranje sa državom, igranje sa građanima, igranje sa parama građana, igranje sa zdravljem građana. Najavljeno je da će taj višedecenijski problem da se reši vrlo jednostavno bez uloženih para, bez ičega i evo danas 2018. godine građani Zrenjanina su primorani da protestvuju zato što moraju svakoga dana iz svog džepa da kupuju vodu za piće za sebe, za svoju decu. Ovde se postavlja ozbiljno pitanje odgovornosti. Postavlja se pitanje – kako je moguće da jedna država sebi dozvoli jednu takvu stvar? Danas sve dok se ne pusti postrojenje u rad taj privatni investitor koji je to uradio, kako kažu, bez državnih para s tim što je država dana garancije za 6,5 miliona evra, svakoga dana naplaćuje penale 4.500 evra dok se ne pusti postrojenje u rad. Tako da premijerka duguje odgovor građanima Zrenjanina kojima je 30. januara rekla da će problem biti rešen ili će se uvesti privremene mere gradskoj vlasti ako je ona odgovorna ili će se kazniti neko iz Ministarstva građevine ili možda neko iz Ministarstva zdravlja ili možda neko iz pokrajinske vlasti, ali na taj način biste pokazali da neko zaista brine o građanima. Ovako će ovo biti praktično još jedan u nizu tajnih ugovora koji su praksa ove vlasti ugovora o koncesiji Aerodroma, poput „Beograda na vodi“ itd. I ovo je tajni ugovor, tako da se i ne zna ko je zapravo taj investitor koji predstavlja tu grupu, kako se zove, „Zilija grupa“, navodno iz Italije, da li su to neki naši investitori i ko sada njima iz budžeta treba da 6,5 ili 8 miliona evra, ko će se pogoditi sa njima za te pare i da li će građani Zrenjanina konačno dobiti zdravu pijaću vodu?
Zahvaljujem, kolega Aleksiću. Reč ima narodni poslanik Slaviša Ristić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Poslaničko pitanje upućujem Vladi i Kancelariji za KiM, na molbu pripadnika goranske zajednice iz opštine Dragaš. Naime, 6. aprila ove godine na adresu moju, odnosno ovde u Narodnoj skupštini dobio sam njihovo pismo sa molbom da u njihovo ime postavim poslaničko pitanje koje glasi – kada će Vlada Republike Srbije da razreši Adema Hodžu dužnosti predsednika Privremenog organa opštine Gora iz razloga što je na skupštini Kosova kao poslanik i član poslaničkog kluba Srpske liste glasao za sporazum o razgraničenju tzv. države Kosovo sa Crnom Gorom, čime je pokazao lojalnost kosovskim institucijama delujući suprotno našem opredeljenju i politici države Srbije? Dakle, na njihovu molbu postavljam ovo pitanje, naravno iz pijeteta i poštovanja prema goranskoj zajednici koja je ostala lojalna državi Srbiji sve vreme i naročito danas kada su pritisci na njih daleko veći čak i prema nama Srbima. Takođe su me zamolili da vas, gospodine predsedavajući, a naravno i Vladu i Kancelariju upoznam sa pismom koje su oni uputili gospodinu Marku Đuriću, na koje on, naravno, nažalost, nije reagovao, pismo je kratko, neću ga komentarisati i opisivati već ću ga pročitati, dakle, Kancelariji za KiM, direktoru Marku Đuriću. Pismo glasi – Poštovani, šta je još potrebno da Adem Hodža uradi da bi bio razrešen dužnosti predsednika privremenog organa opštine Gora? Dok vas šiptarski teroristi hapse, vaš predsednik Privremenog veća Adem Hodža pod pratnjom i dobro naplaćenom izdajom, suprotna interesima države i politike, sav ozarenog osmeha u društvu zločinca, teroriste Ramuša Haradinaja, glasa na skupštini za sporazum o razgraničenju tzv. države Kosovo i Crne Gore. Postavljamo vam pitanje gde i u kojoj državi može neko posle takve izdaje biti predsednik Privremenog organa? Čime vas je zadužio, taj amoralni, bahati izdajnik pun zla, loše namere prema nama Gorancima i državi, stavljajući sebe iznad zakona, govoreći i preteći nam da ćemo, ukoliko njega i njegovog brata Redžepa ne podržavamo i ne sledimo, izgubiti posao, ukinuti penzije, socijalna davanja, dečiji dodatak i druga davanja, zaboravljajući da su ta prava koja građanima pripadaju na osnovu zakona? NJegovo ponašanje i delovanje među intelektualcima i građanima Gore je neprihvatljivo i kao takvo izaziva ogroman revolt i osudu, zahetavajući njegovu bezuslovnu smenu i pokretanje krivične odgovornosti za sve ono što je za vreme obavljanja funkcije predsednika uradio. Navode par primera, kao nezakonito trošenje budžetskih sredstava dobijenih od Kancelarije za KiM, silovanje mlade studentkinje goranke u Kosovskoj Mitrovici, zbog čega je proveo nekoliko meseci u pritvoru, a za sve to vreme, kako navode, primao platu iz budžeta Republike Srbije, prijave Albanaca putem službe za zapošljavanje uz dobru nadoknadu radi dobijanja besplatnog zdravstvenog osiguranja. Zar njemu treba verovati, koji se za vreme boravka predsednika Vučića u Lapljem selu i vas u Kosovskoj Mitrovici sakrivao da ga Albanci ne bi prepoznali i videli, a nas slao na te sastanke? Zar njemu treba verovati, koji se naglo obogatio kupivši veliki raskošan stan u Prizrenu, njemu koji vrši pritisak na srpsko obrazovanje u Gori, a sam svoju decu upisao u Prizrenu da mu nastavu pohađaju na albanskom jeziku? Od vas, poštovani direktore, tražimo bez odlaganja, pokretanje postupka za razrešenje predsednika Adema Hodžaja od strane nadležnih organa, jer je on velika šteta po nas Gorance i državu Srbiju. Verujemo da ćete podržati naš zahtev. Na kraju, iskreni pozdravi. U potpisu, grupa intelektualaca i građana opštine Gora. Moja dužnost je da ovo pročitam, mada u razgovoru sa njima interesovao sam se ko zapravo stoji iz ovoga. Oni su mi rekli da od svega ovoga, bahatosti ovog čoveka, najviše ih je zabolelo saznanje kako su saznali nezvanično, čak i od ovog Hodže, da zapravo on u tzv. skupštini kosova, kako tvrde, nije glasao sam, već je glasao na nagovor iz Beograda, pre svega Marka Đurića i pripadnika Srpske liste, što ih je posebno zabolelo, jer oni sebe smatraju, zaista to i jesu, pravi graničari države Srbije tamo gde žive, na Šar-planini, a doživeli su da se neko iza njih sakrije, glasajući za tzv. granicu između tzv. kosova i Crne Gore. Dakle, evo, u njihovo ime i očekujem da im zaista Vlada i Kancelarija odgovori na ovo pitanje i, u najmanju ruku, da se tim ljudima izvinimo svi ovde zajedno.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Miladin Ševarlić. Izvolite.
Zahvaljujem. Prvo pitanje Vladi Republike Srbije, ministru privrede i Agenciji za restituciju – zašto se u postupku restitucije ne može izvršiti supstitucija poljoprivrednog zemljišta sa drugim raspoloživim državnim zemljištem na teritoriji Republike Srbije? Kada će na dnevni red Narodne skupštine doći predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o restituciji? Drugo pitanje istim državnim organima – zašto je u postupku restitucije izostavljena restitucija ili supstitucija sa drugim državnim zemljištem i imovinom u vlasništvu Republike Srbije za poljoprivredno zemljište i drugu imovinu zemljoradničkih zadruga, oduzetu bez naknade u periodu posle 1. jula 1953. godine do danas? Ističem da je u Srbiji, za razliku od nekih drugih zemalja u svetu, članstvo u zemljoradničkih zadrugama u Srbiji bilo dozvoljeno samo fizičkim licima i da je imovina stvorena radom i poslovanje zadrugara i zadruga de fakto i de jure privatno vlasništvo članova zadruge ili njihovih naslednika, ukoliko su članovi zadruge umrli. Samo u periodu od 1960. do 2012. godine, između poslednja dva popisa, potpuna popisa poljoprivrede iz zadružnog sektora nestalo je preko 400 hiljada hektara poljoprivrednog zemljišta. Treće pitanje postavljam Narodnoj skupštini, Vladi Republike Srbije, Ministarstvu finansija, Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede. Prošlo je 20 dana od kada je Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu Narodne skupštine podržao moju inicijativu, na čemu se zahvaljujem članovima Odbora, da se izmeni Zakon o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju i Zakon o budžetu Republike Srbije za 2018. godinu, na osnovu kojih su sredstva za Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede umanjena za 5,3 milijarde dinara, odnosno preko 15 milijardi dinara za podsticaje poljoprivredi i ruralnom razvoju u 2018. godini. Po istoj hronologiji sredstva za poljoprivredu i ruralni razvoj u periodu od 2013. do 2018. godine smanjena su za oko 70 milijardi. Sledeće pitanje Vladi Republike Srbije, Ministarstvu privrede, Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede i Ministarstvu prosvete, nauke i tehnološkog razvoja. Poljoprivredni fakultet univerziteta u Beogradu je 1936. godine raspolagao sa 313 hektara zemljišta na oglednom dobru „Crvenka“ u Pančevačkom ritu. Iz Fonda društvene imovine Poljoprivrednom fakultetu je 1946. godine dodeljeno još 560 hektara zemljišta. Uredbom o oglednim stanicama Poljoprivrednog fakulteta u Beogradu, koji je Vlada Narodne Republike Srbije pod brojem 292, donela 31. 1951. godine, a objavljena je 17. avgusta 1951. godine u „Sl. Glasniku NRS br.28“ ustanovljena je i ogledna stanica „Crvenka“. Narodni odbor opštine Krnjača dao je Poljoprivrednom fakultetu na trajno korišćenje bez naknade poljoprivredno zemljište u površini 360 hektara i 63 ara i 52 metra za oglednu stočarsku stanicu „Crvenka“. Shodno navedenom, molim Vladu i resorna nadležna ministarstva da iz površine državnog zemljišta koje koristi PKB korporacija izdvoji 1233 hektara 63 ara i 52 metra kvadratna, pre njegove eventualne privatizacije, i na toj površini uvede u posed Poljoprivredni fakultet univerziteta u Beogradu, koji iduće godine obeležava jubilej 100 godina rada, da bi se konačno formiralo ogledno ratarsko-stočarsko dobro „Crvenka“, kako bi fakultet raspolagao sa zemljištem i objektima za praksu studenata iz oblasti ratarsko-stočarske proizvodnje. U mojoj studiji „Poljoprivredno zemljište u Republici Srbiji“, objavljenoj 2015 .godine, utvrdio sam da je npr. za proizvodnu 2011. i 2012. godinu od ukupno 5.959 hektara državnog poljoprivrednog zemljišta datog na korišćenje bez naknade najviše čak 1313 hektara, 22% dato kazneno-popravnim ustanovama, a najmanje za sva tri poljoprivredna fakulteta u Srbiji, svega 28 hektara, 0,5%, što ukazuje kako se država zaštitnički odnosi prema zatvorenicima, a neodgovorno prema studentima, diplomcima, magistrima i doktorima nauka.
Zahvaljujem gospodine Ševarliću. Reč ima narodni poslanik Olena Papuga.
Hvala predsedavajući. Svoje prvo pitanje bih htela da postavim premijerki Brnabić i ministru sporta, a tiče se opštine Kula i raspoređivanja sredstava za sportske organizacije. Naime, opština Kula raspisala je javni poziv za dodelu redovnih sredstava za sportske organizacije, za 2018. godinu. Presudom Vrhovnog suda je potvrđena odredba Zakona o sportu, gde je jedini ovlašćeni predlagač teritorijalni sportski savez. U rukama imam predlog finansijskog plana koji je teritorijalni sportski savez opštine Kula po programskom kalendaru, podneo na vreme lokalnoj samoupravi. Pitam ministra sporta – da li će se ovaj javni poziv na osnovu Zakona o sportu, kao protivpravni akt staviti izvan snage? Drugo pitanje, Sportski savez opštine Kula i Sportski savez opštine Bačka Palanka, članovi su Sportskog saveza Srbije od 2016. godine, kada je usvojen novi Zakon o sportu. Bačka Palanka i opštinski savez iz Kule su podneli zahtev za rešenje nadležnosti teritorijalnih saveza da bi oni preuzeli Sportski savez Srbije. Kako je propisano Zakonom o sportu i na taj način da se urede odnosi u sportu, u tim jedinicama lokalne samouprave, zašto Ministarstvo sporta nije podnelo takvo rešenje? Takođe, isto pitanje postavljam i ministarki pravde, a tiče se tih sportskih saveza, Vladimir Batez, pokrajinski sekretar za sport je Petru Bodrožiću, predstavniku Sportskog saveza opštine Kula, u prisustvu svedoka izjavio da iako sze nadležni, misli na Ministarstvo, da li mislite da vi u ovoj državi možete dobiti i jedan sud? Da li sudije donose presude na osnovu političke volje ili na osnovu zakona? I, odakle smelost pokrajinskog sekretara da sa takvom sigurnošću može da govori o ishodu presuda? To pitam ministarku pravde. Svoje pitanje postavljam i „Železnicama Srbije“ i ministarki Mihajlović. Naime, železnička stanica u Novom Sadu je sagrađena pre 54 godine i od tada do dana današnjeg u tu železničku stanicu, odnosno u zgradu i sve ono što pripada toj železničkoj stanici nije nikada ništa ulagano. Putnici se u sadašnje vreme sve više vraćaju i putuju železnicom, jer znamo da je putovanje železnicom mnogo jeftinije, tako da kroz tu železničku stanicu, nekada prođe oko 13.000 putnika. Najavljeno je da će se nova železnička stanica renovirati, da će renoviranje početi sada u maju, mislim sredinom ove godine, pa me interesuje, pošto je najavljeno samo da će se raditi neki, da kažem, šminkerski poslovi, da će se krečiti, da će se raditi pokretna vrata, da će se malter koji otpada rešiti, renovirati itd, ali me interesuje i pitam Železnice Srbije i ministarku Mihajlović - da li će se na železničkoj stanici u Novom Sadu uraditi i napraviti pokretne stepenice? Jer je stanica bez tih pokretnih stepenica funkcionisala 54 godine. To predstavlja veliki problem, jer jednostavno putnici koji su invalidi, koji dolaze sa koferima, jer je stanica železnička u Novom Sadu jako prometna, a i otvaranjem te putne mreže između Beograda i Budimpešte će najverovatnije biti još prometnija, pa me interesuje da li će se olakšati život invalidima i putnicima koji prolaze i dolaze u Novi Sad i da li će se na železničkoj stanici, osim tih šminkerskih poslova, krečenja itd. napraviti i pokretne stepenice?
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ana Stevanović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Svoje prvo pitanje upućujem ministru Vanji Udovičić, Ministarstvu omladine i sporta. Naime, obratili su mi se učenici, odnosno studenti i njihovi roditelji koji primaju stipendiju Dositeja, i da pitaju kada će se pojaviti i kada će biti objavljena konačna rang lista dobitnika stipendije? Ponavljam, u pitanju su stipendije koje primaju najbolji učenici naše zemlje, najveći ponos koji imamo. Samo da podsetimo kakvi su oštri kriterijumi koje studenti treba da ispune. Jedan od kriterijuma je npr. da imaju prosek ocena od 9,63, tako da ovi učenici iako smo već uveliko zašli u april mesec i u drugi semestar, učenici i njihovi roditelji se pitaju da li su ovo stipendije za studiranje ili pak stipendije za letovanje? Čisto da bi znali kako da planiraju taj novac. Još jedna sugestija u vezi sa ovom stipendijom jeste ministru Zoranu Đorđeviću. Jedan od sramnih kriterijuma koje treba da studenti ispune jeste da ukoliko se ne zaposle u roku od tri godine, treba da vrate svoju stipendiju. Tako da dolazimo u jednu apsurdnu situaciju da najbolji učenici treba da budu na Birou, dok se partijski zaposleni kadrovi upodobljavaju, tako da bih u tom smislu dala sugestiju ministru Đorđeviću da upravo ova deca, ovi studenti imaju prioritet prilikom zapošljavanja u javnoj i državnoj upravi. Mislim da je to uredu, mislim da je to fer, kako prema ovim studentima koji treba da zadržimo u svojoj zemlji, pošto se na sva usta hvalimo koliko su obrazovani studenti blago naše zemlje, treba da uradimo nešto ne bismo li ih zadržali u ovoj zemlji. Svoje sledeće pitanje upućujem Zorani Mihajlović, koje se nalazi ispred koordinacionog tela za rodnu ravnopravnost. Naime, već nekoliko puta sam postavljala pitanje u vezi sa svojom prijateljicom, svojom koleginicom, Bojanom i Vanjom Đorđević, pitala sam šta će se desiti sa njenim slučajem, pošto se spremala sistematizacija, po kojoj, zamislite u Narodnom pozorištu u Vršcu se briše pozicija dramaturga. Meni bi bilo sasvim jasno da na primer pozicija nuklearnog fizičara ili pak, biologa, na primer hemičara ne postoji u pozorištu, ali da ne postoji pozicija dramaturga, da se ona briše iz sistematizacije jeste nešto što do sada nije uopšte viđeno. Kako je u pitanju očigledno politički pogrom, zato što je i prethodno Bojanin muž bio otpušten iz istog ovog pozorišta, upućujem pitanje Zorani Mihajlović da li ovaj slučaj ima veze sa podsticajnim merama Vlade Republike Srbije za povećanje nataliteta, zato što je Bojana i majka troje maloletne dece i najobrazovanija u ovom pozorištu i pitanje je šta će sa njenom porodicom, njenom decom i njenom daljom karijerom u suštini biti? Završila bih ovo pitanje jednim finim citatom Nušićevim koji kaže – u svakom slučaju bolje gledati život u pozorištu, nego gledati pozorišni komad u svom životu, a to je upravo ono što moja koleginica i moja prijateljica Bojana Ivanov Đorđević trenutno doživljava. Kada smo već kod Nušića, pitala bih i postavlja pitanje ministru Rasimu LJajiću – šta će učiniti da spasi festival Nušićijadu u Ivanjici? Podestimo, u Ivanjici trenutno imamo situaciju koja je dosledna Nušićevim komadima, tako da jedan sreski kapetan izgleda sprečava da se ovaj festival organizuje i održi. Naime, kao što je Živka ministarka Čedu razrešila uloge Darinog muža, jer je ona vlast i može joj je, tako je Ivanjički predsednik opštine jedno udruženje po imenu Kudes javno i svečano razrešio ingerencija na Nušićijadi, valjda po istoj logici, a da građanstvo kome se obraća, spasi pošasti koje je Udruženje građana Kudes doneo u njegovu opštinu. Šta se ovde dešava? Udruženje građana Kudes koje je oživelo ovaj festival pre osam godina, doživelo je situaciju da predsednik opštine Zoran Lazović izbacuje ovo udruženje i razrešava ga svih ingerencija da upravlja ovim festivalom. Tokom upravljanja Kudesa ovim festivalom, ovaj festival je proglašen za pet najboljih festivala u Evropi. Dobitnik je nekoliko najznačajnijih nagrada i priznanja. Uspeo je da za osam godina sakupi preko 300.000 posetilaca iz preko 20 zemalja, da održi preko 55 pozorišnih predstava, 20 koncerata, nebrojano tribina, radionica i doživljava da bude izbačeno iz svog čeda, iz svog festivala koji je oživeo i koji je stvorio. Podsećam takođe javnost da je mladi Nušić zbog pesme „Pogreb dva raba“ bio osuđen na dve godine strogog zatvora u Požarevcu, jer se tadašnji kralj Milan našao uvređen Nušićevim stihovima. Međutim, i u takvim uslovima neslobode i gušenja, kreativnih pobuda, Nušić je u zatvoru napisao jednu od svojih najpoznatijih komedija pod nazivom „Protekcija“ i na najbolji način pokazao da apsolutizam i cenzura na duge staze uvek gube utakmicu sa slobodom misli i stvaralačkog izraza. Završila bih ovo svoje pitanje još jednim Nušićevim citatom, odnosno misli – u zemlji u kojoj vladaju dr-ovi, gospođe i gospode ministarke, a sreski kapetani odlučuju da ćape i što nije njihovo, možemo svi zajedno samo da budemo ožalošćena porodica. A ovog leta Nušićijada je izgleda viđena za potpunu kontrolu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jerkov. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsedniče. Moja pitanja upućena su najpre predsednici Skupštine, Maji Gojković, a zatim i Aleksandru Martinoviću, predsedniku Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja. Pitanje je vrlo jednostavno – Kada će osuđenom ratnom zločincu Vojislavu Šešelju biti oduzet mandat i kada će on biti izbačen iz Narodne skupštine Republike Srbije? Na drugi način postavljeno ovo pitanje glasi – Kada će Narodna skupština primeniti član 88. Zakona o izboru narodnih poslanika, koji u tački 3. kaže da poslaniku prestaje mandat pre isteka vremena na koje je izabran ako je pravosnažnom sudskom odlukom osuđen na kaznu zatvora bezuslovno u trajanju od najmanje šest meseci? Drage kolege, ne piše: ukoliko je upućen na odsluživanje kazne zatvora u trajanju od šest meseci, ne piše: ukoliko je pred domaćim sudom pravosnažno osuđen na kaznu zatvora bezuslovno u trajanju od šest meseci. U tački 3. člana 88. piše da narodnom poslaniku prestaje mandat ako je pravosnažnom sudskom odlukom osuđen na kaznu zatvora bezuslovno u trajanju od najmanje šest meseci. Ratni zločinac Vojislav Šešelj je prošle srede pravosnažnom sudskom odlukom osuđen na kaznu zatvora u trajanju od deset godina. Tom čoveku, po zakonu, nije mesto u Narodnoj skupštini. Sramota je da osuđeni ratni zločinac predstavlja građane Srbije, a da ne pričam koliko vređa sve one ljude koji su bili žrtve njegove politike i sve porodice onih koji njegovu politiku nisu ni preživeli. Ja znam, kolege iz Srpske napredne stranke, znam, gospodine Martinoviću, i prenesite i gospođi Gojković, da znam da oni ni njegove ratne zločine, ni ovo što danas sedi u Skupštini, ne doživljavaju strašno ozbiljno i ne misle da je to nešto strašno. U krajnjem, oni su ga i podržavali sve vreme dok je vršio i činio te ratne zločine. Gospodin Martinović nas je do pre svega nekoliko godina ovde ubeđivao da su Hrvati koji su proterani iz Vojvodine maltene zamenili neke svoje udžerice u Vojvodini za velelepne vile na moru itd. (Aleksandar Martinović: Nije osuđen za ratne zločine.) Samo da znate, koleginice i kolege, negiranje ratnih zločina je samo po sebi problematično, ali ne pričamo sada o tome. Poštovanje zakona ne može se svoditi na to da li se nekom nešto sviđa ili se nekom nešto ne sviđa. U zakonu piše da onaj ko je osuđen na kaznu zatvora dužu od šest meseci treba da ostane bez mandata i to je nešto što Narodna skupština mora da sprovede. (Aleksandar Martinović: Oduzmite mu mandat, ko vam brani.) Molim gospodina Martinovića da svoje simpatije za Vojislava Šešelja sačuva, može i da se vrati kod njega u stranku, neka mi ne dobacuje dok govorim. Drugo pitanje upućeno predsednici Narodne skupštine Maji Gojković – šta će Narodna skupština uraditi da zaštiti našu dvojicu kolega od sramnih napada Vojislava Šešelja, od pretnji da će ponoviti ratne zločine a da će početi od našeg kolege Tomislava Žigmanova i našeg kolege Nenada Čanka? Ili Narodna skupština nema ama baš nikakvu nameru da učini ništa kada jedan, ne mogu da kažem kolega jer ratni zločinac ne može biti naš kolega, ali kada jedan osuđeni ratni zločinac preti dvojici poslanika? Mi smo iz presude Vojislavu Šešelju, iz onoga što se 90-ih godina u Srbiji, u Vojvodini i na celoj teritoriji bivše Jugoslavije dešavalo, videli da njegove reči nisu prazna pretnja. To je čovek koji je osuđen na 10 godina zatvora zbog proterivanja Hrvata iz Vojvodine. On danas preti Tomislavu Žigmanovu, preti da će ponoviti ove zločine, on preti da će razbiti nos svakome ko ga nazove ratnim zločincem. Evo, mi iz Demokratske stranke kažemo – Vojislav Šešelj je osuđeni ratni zločinac, pa nek krene da razbija noseve. Evo, može od mene prve da krene! Hvala.
Koleginice Jerkov, ja nisam želeo da vas prekidam jer je vaše legitimno pravo da postavite pitanje… (Radoslav Milojičić: Nemaš pravo da je prekidaš.) Nemam nameru da uđem, gospodine Milojičiću sa vama u dijalog, već da vodim sednicu. (Goran Ćirić: Već si ušao.) Ne, nisam ušao, samo želim da ukažem na to da ipak poštujete dostojanstvo svih narodnih poslanika i to ko će sedeti u Narodnoj skupštini ne odlučujete vi, ni ko će biti narodni poslanik ne odlučujete vi, već građani na izborima, a pravno tumačenje svakako, na pitanja, odgovor ćete svakako dobiti u roku koji je definisan Poslovnikom. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, ja nisam dobio odgovor i tražim da mi se dostavi odgovor od Vlade Republike Srbije, s obzirom da nisam dobio izvinjenje Demokratske stranke, da mi se dostavi spisak ubijenih 1991. godine, 25 Hrvata, kao što to tvrdi kolega Žigmanov, poslanik Demokratske stranke. Insistiram da mi se taj spisak dostavi ili da mi se dostavi informacija da li se to desilo ili nije? Mi smo ozbiljna država i želim da taj spisak ukoliko postoji bilo koja žrtva da mi se taj spisak dostavi, jer ja tvrdim da se to u Srbiji nije desilo. Broj dva, tražim da Ministarstvo pravde, koleginici Jerkov objasni, s obzirom da sam ja zemljoradnik čovek, ona je fakultetski obrazovana, da joj objasni i odgovori koja je razlika između osuđenog i osuđivanog. S obzirom da je ona postavljala pitanje u vezi jednog našeg kolege koji je osuđivan. Dakle, izdržao kaznu, pa molim Ministarstvo pravde da fakultetski obrazovanoj koleginici naznači razliku između osuđenog, onog ko će ići na izdržavanje kazne i osuđivanog, bez obzira na način na koji je osuđen, osuđivanog koji je već izdržao kaznu, da joj strikno objasni tu razliku. Dalje, postavljam pitanje Vladi Republike Srbije, odnosno organima bezbednosti, da li je kolega Slaviša Ristić kupio mandat na listi, na izbornoj listi Sande Rašković Ivić za 640 hiljada dinara, te da li to ima veze sa njegovom profesionalnom delatnošću s obzirom da je on poreski inspektor i da vrši poresku kontrolu, što može kod privrednih subjekata na Kosovu i Metohiji da dovede do posledica po pitanju ekonomskog funkcionisanja tih firmi. S tim u vezi, Đorđe Vukadinović je na toj listi prošao kao manjina, postavljam pitanje, s obzirom da se raskukao u Vremenu na dve, tri stranice, u odnosu na moju malenkost i kolegu Atlagića, da mi se dostavi odgovor, to tražimo od predsedništva Skupštine, da mi se dostavi odgovor, da li sam ja imao bilo kakva veća prava kao narodni poslanik od kolege Vukadinovića i da li sam koristio ta veća prava ukoliko su ona postojala s obzirom da on želi ovde da ukaže na nejednakost narodnih poslanika, ja tvrdim takođe da se to nije desilo i da su svi poslanici po pitanju prava, pa i prava na podnošenje amandmana jednaki. Ali, tražim da mi se to odgovori. Nadalje, tražim da mi se odgovori, organi bezbednosti i tužilaštva, šta će biti preduzeto povodom tajnog sporazuma koji su u Virdžiniji postigli Zoran Živković i predstavnici „BAT“ i „Filip Morison“ o prodaji Duvanske industrije Niš i Duvanske industrije Vranje, gde je provizija bila 12 miliona dolara u korist gospodina Živkovića, a pet miliona u „BAT-u“ su podelili verovatno Đelić i Vlahović, dakle, da mi se odgovori da li se to desilo s obzirom da se taj tajni dogovor desio za vreme Sablje kad su bila daleko manja prava građana zbog vanrednog stanja. Takođe, da mi organi bezbednosti, odnosno Vlada Republike Srbije se raspita kod organa bezbednosti u vezi Saše Jankovića i ostalih boraca za slobodu, da li postoji sprega između spoljnih međunarodnih pritisaka, vidljiva sprega i takozvanih domaćih boraca za slobodu Đilas, Janković, Jeremić i tako dalje, Borko, Janko Veselinović. Znači, da li postoji sprega gde pod pritiscima međunarodne zajednice, unutrašnji faktor to jest takozvani borci za slobodu imaju nameru da podignu odgovarajuće, po njima odgovarajuće nemire u Republici Srbiji. Da li postoji bezbednosna procena u kojoj se to procenjuje, s obzirom da Saša Janković posebno radikalno najavljuje brisanje stranka, streljanje, navodi primere od Čaušeskog itd. S obzirom na osetljivost trenutka u kome se nalazimo, ja tražim da mi Vlada Republike Srbije odgovori po tom pitanju, ovo što sam naveo. Takođe, pitam da li je provedena istraga protiv Vuka Jeremića zbog trošenja, nenamenskog trošenja sredstava dok je vršio funkciju ministra spoljnih poslova, tj. da li je bilo istrage oko prodaje imovine u inostranstvu države Republike Srbije „Energoprojektu“ i drugima. To je ono što za danas imam da pitam. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Mirjana Dragaš. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Želim danas da iskoristim svoje pravo na postavljanje poslaničkog pitanja i to ministru Đorđeviću, ministru za rad zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, a vezano je za položaj porodica koje imaju decu sa posebnim potrebama. Naime, prema nekim podacima do kojih sam došla, otprilike 23 hiljade dece ili porodica, koji se nalaze u ovoj poziciji, i Zakon o socijalnoj zaštiti koji je donet 2011. godine, je na određen način regulisao njihova prava u oblasti njihove zaštite i socijalne sigurnosti. Poslanička grupa SPS, u vreme donošenja tog zakona, nastojala je da posebno utiče na regulisanje onog člana, koji se odnosi baš na položaj porodica i roditelja koji sami brinu o svojoj deci, na visinu njihove socijalne zaštite ili mera koje se u tom pravcu preduzimaju, a posebno zaštiti samohranih roditelja koji brinu sami o svojoj deci. Napominjem da u to vreme, inicijativa SPS nije našla adekvatnu primenu u zakonu, već su te mere na znatno nižem nivou tada usvojene i postale su deo zakonske regulative. Danas, u stvari u poslednje vreme, vidimo da Vlada više brine o merama populacione politike. Uvedene su mnoge nove mere koje do sada nisu postojale i zahvaljujući radu i inicijativi ministarke Slavice Đukić Dejanović, i drugih resornih ministara, s obzirom da se o ovim pitanjima mora raditi interresorno, mi smo došli u situaciju da se više pokazuje briga države o položaju dece, položaju porodica i njihovoj zaštiti. Mislimo da je upravo to razlog i ukazujemo da je možda i vreme da se o ovim merama i u pogledu socijalne zaštite i socijalne sigurnosti porodica koje same brinu o deci sa posebnim potrebama, može više obratiti pažnja, može se više brinuti i u tom smislu se povećati mera njihove zaštite. Cilj je, kod upravo društvenog opredeljenja, kada je reč o ovim stvarima, da se obezbedi da deca sa posebnim potrebama više borave u porodici, da imaju tu zaštitu, ljubav i svaku vrstu socijalizacije koja je u tom smislu mnogo bolja, nego da svoj život provedu u socijalnim ustanovama koje su za to posebno obezbeđene. Na taj način je država takođe stavljena u jednu vrlo aktivnu poziciju, gde sredstva i za život i za socijalizaciju sama kroz rad tih ustanova mora da obezbedi. Moje pitanje je ustvari direktno. Ima li mogućnosti u budžetu da se poveća ova mera socijalne zaštite za decu sa posebnim potrebama? Da li je u planu takva mera za naredni budžetski period i da li je prisutna povećana pažnja u ovom pravcu, kao i da li se možda razmišlja o tome da se u narednom periodu pristupi izmenama Zakona o socijalnoj zaštiti, naročito u ovom odeljku koji se odnosi na decu sa posebnim potrebama? Obrazloženje za ovakvu vrstu pitanja i ovakvu vrstu interesovanja, zapravo proizilaze, u stvari iz potrebe da se odgovori na pitanje ko brine o deci kada roditelj radi, ko brine o deci kada je reč o samohranim roditeljima koji se nalaze u ovim uslovima socijalne potrebe, a svesni smo pri tome činjenice da roditelji u takvoj situaciji imaju često problem sa poslodavcima, a vrlo često imaju i situaciju i obavezu da brinu o svojoj deci, ali zbog toga moraju da napuste posao. Znamo da je socijalna nadoknada po zakonu, koji je donet 2011. godine, izmenjen 2012. godine, u stvari 12 hiljada dinara, ali sigurno da to nije dovoljno za socijalnu sigurnost. Zato smatramo da naša poslanička grupa treba da se pridruži svim nevladinim organizacijama i inicijativama koje idu u pravcu donošenja zakona koji bi regulisao položaj roditelja kao negovatelja i time ih stavio u jednu posebnu brigu, jedan poseban fokus koji bi se pokazao da ima visok stepen društvene i socijalne zaštite. Mislim da, kada bi ovo postala obavezna socijalna kategorija, da bi u svakom slučaju opravdali i zahteve i inicijative koje je SPS imala 2011. godine, a i u skladu je sa politikom koja vlada vezano za populacionu politiku i zaštitu porodice iskazuje. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, u poslednjih nekoliko dana, u medijima je prisutno više afera koje se tiču opštine Paraćin. U toj opštini je na vlasti DS, to je jedina opština gde je ta stranka na vlasti. Izvesni Saša Paunović koga već Paraćinci zovu „paraćinski despot“, zato što je skoro već 20 godina na vlasti, a ništa dobro za Paraćin nije učinio. Apsolutno ništa. Najnovija u nizu afera se odnosi na zamenika predsednika te opštine, dakle prvog čoveka Saše Paunovića i to je jedan flagrantan primer sukoba interesa, trgovine uticajem i zloupotrebe službenog položaja. Naime, kako pišu mediji, zamenik predsednika opštine Paraćin, izvesni Tomislav Šalatić, je istovremeno i direktor jedne privatne firme, koja dobija većinu poslova na opštinskim tenderima. U pitanju je firma „Spektar invest“, na sajtu Agencije za privredne registre, se jasno vidi da je Šaletić jedan od direktora i član odbora direktora te firme. Jedan od tendera se i odnosio i na rekonstrukciju Gradske apoteke u Paraćinu, kada je posao upravo dobila ova firma, a vrednost čitavog posla je bila 13 miliona dinara. Dakle, ispred mene je i odluka o dodeli ugovora za javnu nabavku, koja potvrđuje sve ove navode. Dakle, da stvari ovde budu potpuno jasne, imamo zamenika predsednika opštine, koji je istovremeno i direktor privatne firme i baš ta privatna firma sve vreme dobija sve poslove baš u toj opštini. Klasičan sukob interesa i zato je moje pitanje upućeno Agenciji za borbu protiv korupcije i ono glasi – da li je u pitanju sukob interesa u ovom slučaju, pogotovo ako imamo u vidu da zakon propisuje da ako organ ili telo raspravlja i odlučuje o stvari u kojoj funkcioner ili povezano lice ima privatni interes, funkcioner je dužan da postojanje privatnog interesa saopšti pre svog učešća u raspravi? Dalje, ja pozivam Ministarstvo unutrašnjih poslova i nadležne organe MUP da istraže ovaj i sve ostale slučajeve u Paraćinu, da se vidi da li je bilo trgovine uticajem i da li je bilo zloupotrebe službenog položaja? Znate, taj Saša Paunović, on je na vlasti već skoro 20 godina u Paraćinu. Dakle, ko zna šta ćemo tamo sve naći. (Nataša Sp Jovanović dobacuje sa mesta, ali se ne razume.) Hvala, koleginice Jovanović, u pravu ste. Ko zna šta će se tamo naći kada nadležni organi uđu i vide šta je sve rađeno za ovih 20 godina. Paraćinci znaju da se tamo, u toj opštini, poslovi isključivo dobijaju na taj način. Javna je tajna da se poslovi nameštaju po raznim rodbinskim i kumovskim linijama. Opet se pokazalo da gde god je DS na vlasti, gde god DS vrši vlast, u kojoj god opštini, bila to Smederevska Palanka ili Paraćin, uvek su u pitanju kombinacije, uvek su u pitanju zloupotrebe službenog položaja, uvek su u pitanju namešteni poslovi, namešteni tenderi i ostali lopovluk i onda ne čudi zašto je tamo pokrenuta inicijativa za raspisivanje vanrednih lokalnih izbora, koju su građani Paraćina podržali, svesrdno podržali. Dakle, ogroman broj potpisa je prikupljen povodom te inicijative. Jedino ko se boji te inicijative i raspisivanja vanrednih lokalnih izbora je upravo Saša Paunović. Plaši se da će isplivati na videlo sve ono što je radio poslednjih 20 godina u toj opštini i ja ovom prilikom želim da ga pozovem da se ne plaši glasa naroda, da se ne plaši volje naroda, nego da raspišemo vanredne lokalne izbore u toj opštini i da vidimo koja stranka će osvojiti većinu, a onaj ko nema razloga da se plaši, ko nije vršio nikakav kriminal ili ko nije učestvovao u nikakvom kriminalu apsolutno nema razloga za strah. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Markoviću. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Gordana Čomić i Maja Videnović. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su povodom pretresa u pojedinostima po 1. tački dnevnog reda - Predlogu zakona o planskom sistemu Republike Srbije, pozvani da sednici prisustvuju dr Nebojša Stefanović, potpredsednik Vlade i ministar unutrašnjih poslova, dr Dušan Vujović, ministar finansija, Zoran Đorđević, ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, kao i predstavnici ministarstava. Nastavljamo sa radom. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj Zakon o planskom sistemu, ja bih rekao, još jedan je od zakona kojima vi samo pokušavate da ispunite formu, i to pokušavate da ispunite formu na jedna loš način. Vi govorite o EU, govorite o tome da ste u obavezi da usklađujete svoje zakone, iako ste, mislim, svi potpuno svesni, ako biste želeli i mogli barem na trenutak da budete iskreni da od tog evropskog puta Srbije u EU nema ništa. Međutim, ima ovde mnogo važnijih stvari. Pošto maločas nisam dobio reč, moram prvo odgovoriti onima kojima je posao da mrze Srbiju, ovima koji se raduju kada neko od srpskih patriota bude osuđen, ovima kojima je jedina briga kako će svakoga dana govoriti ružno o svojoj zemlji, o svom narodu. Vi, koliko god da se trudite, koliko god da nas mrzite, koliko god da mrzite zemlju i narod, zemlju u kojoj živite i narod sa kojim živite, ne možete poraziti logiku, ne možete poraziti zdrav razum. U Srbiji nije bilo rata. Samim tim, ne može biti ni ratnih sukoba, ni zaraćenih strana, ni ratnih zločina. Presudu Haškog tribunala možete da okačite mačku o rep. Ako vam se ne sedi u Narodnoj skupštini Republike Srbije, pa ne morate sedeti, i onako ništa pametno od vas nećemo čuti. Za razliku od vas, SRS i dr Vojislav Šešelj su samostalno izašli na izbore, kandidovali se. Znao je narod za Hag, znao je za lažnu optužnicu, zbog toga smo i dobili poverenje i budite sigurni da će to poverenje, baš zbog te sramne osude Haškog tribunala, biti još veća sledeći put, a sve ono što se pripisuje Vojislavu Šešelju i SRS kao zločin, nas čini ponosnim. Eto, da čujete još jedanputa – niti tu ima zločina, niti je bilo ko proteran, niti je bilo ko ubijen. Sve lažete i sve smo dokazali čak i pred Haškim tribunalom. (Aleksandra Jerkov: Sram te bilo!) Sram tebe bilo.
Po Poslovniku, narodni poslanik Radoslav Milojičić.
Gospodine Arsiću, reklamiram član 108. Mislim da ovde danas nije tema lik i delo gospodina Vojislava Šešelja. Da je sreće da nikada nije ni ušao u politiku i da je sreća da nikada on i SPS nisu ni bili na vlasti. Ne bismo imali ratove, ne bismo imali bombardovanja, ne bismo imali žrtve… [[Isključen mikrofon.]]
Kolega Milojičiću… (Radoslav Milojičić: Predsedavajući, zašto ste mi oduzeli reč?) Upravo zbog člana 108. koji ste vi reklamirali. Ne možete tako. (Radoslav Milojičić: Dozvolite mi da završim.) Dozvoliću vam da završite, ali ne možete tako. Ne odlučujete vi ko će da bude narodni poslanik ili ne. O tome odlučuju građani na izborima. Izvolite.
Ne znam da li ste pratili moje izlaganje? Vidim da ste svi ovde nervozni, više vi iz SNS, nego ovi iz radikala na pominjanje optužnice. Ja nisam pomenuo ko će da bude poslanik, pomenuo sam član 108, jer ste ga vi prekršili, jer je prethodni govornik branio lik i delo, sraman govor, i sraman lik i sramno delo vojvode Šešelja. Ja sam samo obrazložio da je sreće da se nikada ni on, ni SPS nisu uhvatili politike. Ne bismo imali ratove, bombardovanje… [[Isključen mikrofon.]]
Poštovani poslanici, određujem pauzu u trajanju od 15 minuta, u skladu sa Poslovnikom. Nastavićemo sa radom za 15 minuta. [[Posle pauze.]] Ministre Đorđeviću, molim vas, mi bismo da nastavimo. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Izvolite. (Neđo Jovanović: Poslovnik.) Ne pravim ja pauzu da bismo nastavili tamo gde je i napravljen razlog za prekid. Filip Stojanović? Hvala. (Neđo Jovanović: Može, nigde ne piše.) Vi ne vodite sednicu. Na član 2. amandman su zajedno podneli poslanici Marko Đurišić, Miroslav Aleksić, Nenad Konstantinović, Goran Bogdanović i Zdravko Stanković? Da li žele reč? Da li neko drugi želi reč? Hvala. Na član 2. amandman je podneo poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? Na član 2. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Da li želite reč? Sreto Perić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, ja sam spreman sad malo i da vam oprostim vaše promašaje i vašu politiku u ministarstvu koje vi vodite, imajući u vidu posle koga ste došli na čelo vojnog ministarstva. Elem, da se vratimo na amandman koji sam ja u ime Srpske radikalne stranke podneo, a podneo sam na član 2, gde sam predložio da se u članu 2. stav 1. tačka 6) briše. Da bi se bolje razumeli, ja ću vam ispričati jednu životnu priču, gospodine ministre, dolazi gladan učenik iz škole i kaže – Mama, šta ima danas za ručak, ona kaže – Imam viziju, kaže – Dobro, a šta će biti za večeru, e za večeru će biti – Misija, a on kaže – Mama, mani šalu, počni da radiš nešto. Gospodine ministre, isuviše je lepih reči možda u ovom zakonu, pomalo nejasnih, ali potpuno besmislenih. Evo, ja imam argumente u dva pravca, a protiv ovog zakona. Prvo, sve ovo što vi navodno želite da postignete ovim zakonom je već regulisano određenim zakonima, kao što je Zakon o Vladi, Zakon o Ministarstvima, Zakon o javnim preduzećima, o državnoj upravi, Zakon o glavnom gradu, Zakon o budžetu, zakon o budžetskom sistemu. To je već sve regulisano. Dokaz da je to tako, vi ste juče čuli od mnogo naših kolega koji su rekli da su u Šapcu, Leskovcu, Novom Sadu, Pančevu, Kruševcu, Koceljevi, Rakovici, Ubu, Nišu, Kragujevcu radi dobro. Znači, ovaj zakon nije uopšte bio neophodan i nije bio potreban da bi se dobro radilo. U Zakonu o ministarstvima koji je donet 2014. godine, menjan tri puta 2015. godine i jednom 2017. godine, u delu četiri gde su posebne organizacije, definisan je i Republički sekretarijat za javne politike. U članu 33. je tačno opisano šta je u nadležnosti tog sekretarijata, te s toga da bi sproveli u delo ono što vi želite, nije vam bio potreban uopšte ovaj Zakon o planiranju. Koordinacija nije postojala ni ranije, a nema je ni sad. Najbolji primer je, ja sam to kada je bio na dnevnom redu zakon iz oblasti prosvete, dokazao kada je odličan student medicine morala da potraži posao tamo gde je išla na specijalizaciju, jer nije bilo koordinacije između državnih organa u Srbiji. Sada mi je, posle današnjeg dana a i ranije naravno, bilo jasno da nije moglo ni da bude. Tamo je Sekretarijat za rad i zapošljavanje vodili iz neke druge stranke koji su uputili takvog studenta, takvog stručnjaka da se vrati tamo gde je bila na specijalizaciji, jer u Srbiji za nju nema mesta. Vodite, ministre, računa da i u vašem periodu ne budemo imali takvih slučajeva, da najbolje budemo terali iz Srbije.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela Vjerica Radeta. Da li želite reč? (Da) Izvolite.
Mi smo podneli više amandmana na član 2, tražili smo generalno da se ovaj član briše, ali pošto smo pretpostavili da to nećete prihvatiti ni vi iz Vlade ni skupštinska većina, onda smo predlagali i predlažemo da se brišu pojedinačne tačke i čini mi se ako postoji imalo razumevanja, onda ova tačka 65. stav 1. bi zaista morala da se briše. Ta tačka govori o koordinaciji javnih politika. Između ostalog kažete – Vodeći računa o međusobnoj usklađenosti javnih politika, koje usvajaju i sprovode i njihovoj prioritizaciji. Zaista, koristiti ovakve izraze je apsurdno. Šta vam to uopšte znači? Dakle, to što ste, i uvek je loše, i 18. godina to pričamo, pričali smo i ovima što se malo pojunačiše pa pobegoše, da nije dobro da se uzme neki zakon od neke komisije EU, tamo neki činovnik dobije lepe pare da ovo napiše i onda samo dostavi i ovde se jako loše to prevede i onda zaista imamo smešne predloge, a kasnije i zakone. Član 2. inače, i ovo nije samo u ovom zakonu, govori o pojmovima i smislu ovog zakona, što je, juče sam to rekla, uvredljivo za pravnike. Nije nikakvo obrazloženje, odnosno nije argument da se predlozi pišu na osnovu jedinstvenih metodoloških pravila za izradu propisa. To su pravila koje je 2010. godine doneo Zakonodavni odbor, koji je potpisao tada Vlatko, kako mu beše, Ratković, da, iz DS i ne vidim zašto to vas obavezuje? To nije Sveto pismo. Šta god vam kažemo, vi kažete – Mi smo to nasledili. Pa nije valjda toliko bitno šta ste nasledili od Vlatka Ratkovića? Tako da zaista bi trebalo da se ovim pozabavite. Takođe, u ovom članu, a i u ostalim zakonima, kažete da svi termini u ovom zakonu upotrebljeni u muškom rodu, podrazumevaju se i u ženskom rodu i obrnuto. Sada ja to kad tumačim, naslov iznad ovog člana stoji – Pojmovi u smislu ovog zakona. U skladu sa ovim poslednjim stavom trebalo bi da stoji – Pojmovi i pojmovke u smislu ovog zakona. Ili, ne znam, imate koliko hoćete primera - Sadržina strategije, valjda onda - Strategije i strategijica, ako je u skladu sa ovim zakonom koji nam vi predlažete. Srednjoročni plan, mora da stoji – Plan i planica. Dakle, pokušavam na baš ovakav način da vam skrenem pažnju koliko je ovo potpuno besmisleno. Još kaže – Vlada ne može prihvatiti ovaj amandman iz razloga što suštinski ne doprinosi unapređenju Predloga zakona. Ministre Đorđeviću, ako možete, meni neukoj objasnite, šta suštinski unapređenju Predloga zakona daje ovaj član 2? Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Marina Ristić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman da se iz ovog člana stav 1. obriše tačka 7). Čitajući ovaj Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije, nisam mogla da se ne začudim kako je Srbija kao država uopšte i funkcionisala do sada. Izgleda da se sve radilo neplanski, tajno, bez ikakvih analiza, bez jasno definisanih ciljeva. Mora da je to tako čim vladajuća struktura smatra da nam je sada ovaj zakon neophodan. Pa, ni za ovaj zakon nisu imali stručnjake da ga napišu kako treba, već su ga dali lošim prevodiocima da prevedu zakon EU. Sada, ovaj loše prevedeni zakon EU u tački 2. nam objašnjava razne pojmove javne politike, koja je, znači, najvažniji izbor. Pojasniće nam i mnoge druge. Konkretno, ova tačka 7) nam objašnjava da je analiza efekata jedan analitički proces. Meni ovaj ceo pojmovnik, čitajući ga, deluje kao da su ga pisali ipak neki koji su se opredelili za tajnu politiku i uče nas kako da na najbolji način isperemo mozak narodu. Meni tako deluje. Član 7, preveden na jezik običnog čoveka, glasi – tokom planiranja, formulisanja, primene, treba strogo voditi računa kako da se zamažu oči narodu, jer treba izabrati optimalne mere za postizanje javnih politika, tj. onog najvažnijeg izbora, kako kažu u EU. Što bi rekao naš narod – da se Vlasi ne dosete. Ceo ovaj Predlog zakona je pisan u ovom stilu. Kada bi se dao dobrim prevodiocima, svima bi bilo jasno da ga treba odbaciti u celini, jer se on ne može popraviti nijednim amandmanom. Ovo jednostavno sve treba da se briše. Mi ovakav zakon već imamo i više da se ovde u Skupštini ne brukamo. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite.
Članom 2. Predloga zakona o planskom sistemu definisani su pojmovi, odnosno pojedini izrazi koji se koriste u zakonu. Mi poslanici SRS smo vam više puta kroz amandmane na različite predloge zakona ukazivali na to da je suvišno objašnjavanje izraza koji se koriste u zakonima, odnosno predlozima zakona. Očigledno je da se to dešava i da je to već postala praksa, zato što se zakoni koje donosite po direktivi EU samo prepisuju. Na ovaj član zakona moje kolege i ja smo podneli više amandmana. Amandmanom koji sam podnela traži se brisanje tačke 9) stava 1. člana 2. Predloga zakona, kojim se objašnjava šta je vrednovanje učinka javnih politika, pa se kaže da je to ocenjivanje efikasnosti i efektivnosti javne politike koja se sprovodi, odnosno koja je sprovedena, njenih učinaka na osnovu relevantnih podataka i analiza, kao i rezultata praćenja sprovođenja u cilju njenog preispitivanja i unapređivanja, odnosno kako bi se utvrdilo li je potrebno uvesti određene izmene. Evo, i ovde se jasno vidi da je izostala reč. Znači, prevideli ste deo teksta dok ste prevodili. Samo ovo objašnjenje koje sam citirala potpuno je nepotrebno i samo opterećuje tekst zakona. Takođe je veoma zanimljivo i obrazloženje zašto se ovaj amandman ne prihvata. Pa, kažete – amandman se ne prihvata iz razloga što suštinski ne doprinosi unapređenju Predloga zakona. E, upravo o tome mi i pričamo. Zašto bi u zakonu stajalo nešto što suštinski ne doprinosi unapređivanju zakona, već ga samo opterećuje, baš kao ovo vaše definisanje pojmova?
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik LJiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Izvolite.
Tačka 11. govori apsolutno identično isto što i tačka 1. i objašnjava da se definiše željeno stanje na nivou društva i kao takvo, mi smo juče imali mogućnost i priliku da čujemo od poslanika vladajuće većine šta to znači neplansko, odnosno kako su oni objašnjavali sve do dolaska njihove stranke na vlast i šta je to sada plansko i efekte planskog, odnosno tog njihovog planiranja. Čuli smo primere od koleginice šta je rezultat planskog rada na primeru Novog Sada, koliki je ostao dug, kako se sada dobro i pametno radi i kako nema zaduživanja. Ali, takođe bih podsetio da vi tolikih eksperata imate i u drugim gradovima. Želeo bih da spomenem i bivšeg gradonačelnika grada Zaječara, gospodina Velimira Ognjenovića, koji je isto tako dobro planirao, zatekao neplansku kasu, u kojoj je kada je on postao gradonačelnik ostao dug od 2,5 milijardi dinara. Zatim je ustanovio da je bio oštećen budžet za više od 100 miliona na ime ekoloških taksi koje su naplaćivali po Zaječaru od velikih zagađivača, od čega je 90 miliona tadašnja vlast, na čijem je čelu bio Boško Ničić, prebacili rukometnom klubu, a 10 na reprezentaciju, odnosno na putovanja i ručkove. To ništa ne bi bilo sporno da tadašnji gradonačelnik Zaječar, spomenuti gospodin Velimir Ognjenović, inače član SNS, te 2015. godine nije podneo i krivičnu prijavu sa svim dokazima o kriminalu vlasti i vladajućeg Boška Ničića. Ali, sve to je palo u vodu 2. septembra 2017. godine, kada je Boško Ničić preleteo u redove SNS. Nismo mogli juče da čujemo da li je možda vaš bivši gradonačelnik zapravo obmanuo javnost, kako se završio sudski proces i da li je zapravo Boško Ničić najbolji gradonačelnik koga je SNS imenovala u poslednjem periodu. Da li treba da zaboravimo na sve optužbe, koje su bile međusobne, između Boška Ničića i njegovih koalicionih partnera ili sadašnjeg Boška Ničića, koji je naprednjak i koji valjda neće ostaviti, ili puj pike ne važi, neće ostaviti više nikakav dug, neće oštetiti budžetsku kasu grada Zaječara, neće trošiti i naplaćivati ekološke takse? Samo da vas podsetim, zakon kaže da kada naplaćujete za ekološku taksu, taj novac može da se koristi samo za ekološke poslove grada, kupovinu novih kontejnera, uređivanje obale Timoka, uklanjanje divljih deponija itd. Postavlja se jasno pitanje – da li je taj Boško Ničić, koga smo zaboravili, bio neplanski, koji je tada bio ursovac, deesovac, šta li je već bio, sve u svemu, jednom rečju dosmanlija, a sada smo dobili novog Boška Ničića koji je planski naprednjak? S druge strane smo mogli isto tako da čujemo od koleginice isto iz redova vladajuće većine da je govorila da u Beogradu više ne postoje problemi kada dolazite da rešavate određene svoje poslove na šalterima, pa je čak rekla da je Mica, čuvena šalterska ubica, sada postala prošlost. Podsetiću zarad javnosti, kada već govorimo o Beogradu, da je isti taj poslanik iz stranke, koji dolazi iz SNS, 2012. godine građanima Beograda obećavao kancelariju za brze odgovore. Kancelarija možda i postoji, a pitanja i odgovori teško da su ikada izašli u javnost. Pitanje možemo sada da postavimo - gde je nestala ta kancelarija i zašto je nema i kako je moguće da na ovaj način zaista pokušavate da dezavuišete javnost? Treći narodni poslanik iz vladajuće većine, uvaženi kolega Đorđe Komlenski, moram se potpuno složiti sa njegovim jučerašnjim izlaganjem. On je rekao da je pučijada, koja je izvršena od 5. oktobra 2000. do 2012. godine, napravila veliku štetu, ekonomsku štetu u Srbiji. Nazvao je tadašnju vlast štetočinama koji su nas, kaže, vratili u vreme posle Prvog svetskog rata, ali opet zarad javnosti ponavljam i apsolutno se slažem sa mojim uvaženim kolegom. Da li je u to vreme u istoj toj vlasti bila izvesna Zorana Mihajlović i radila u kabinetu, na primer, gospodina Miroljuba Labusa? Da li je tada ekonomijom upravljao Mlađan Dinkić, koji je posle postao savetnik premijera Aleksandra Vučića, i mnogi drugi? Jednostavno ceo ovaj zakon veze nema sa činjenicom. Imamo da uvek optužujete one koji su neplanski, a danas ste sve te štetočine dosmanlija sproveli u planske naprednjake. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Da li želi reč? Reč ima Nikola Savić.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 2. ovog zakona i u vezi ovog člana mi smo se juče naslušali u ovoj sali, pre svega od poslanika vladajuće većine i od samih ministara, predstavnika Vlade, kako su strane investicije nešto što je najbolje za ovu zemlju, nešto što dovodi do ogromnog razvoja ove zemlje. Naravno, nemam ništa protiv stranih investicija, ali moram da kažem da se nijedna zemlja na svetu nije razvila samo zahvaljujući stranim investicijama. Kada su u pitanju strane investicije koje dolaze u Srbiju, u pitanju su, pre svega, zastarele, prljave tehnologije. Znači, tu nisu u pitanju sofisticirane tehnologije, nego nisko profitne tehnologije. To ću ilustrovati jednim primerom. Dolazim iz grada Niša. Recimo, tamo imamo fabrike „Juru“ i „Šin Von“, korejske fabrike, koje prave kablove, i to najobičnije kablove od, hajde da se izrazim jednim običnim jezikom, kvačila do štop svetala. Grad Niš je pre 40-ak, pa i više godina, imao fabriku poluprovodnika koja je u to vreme predstavljala i bukvalno jednu malu tehnološku revoluciju i još mnogo toga. Znači, ipak nisu ste strane investicije nešto što donosi takvu korist kao što se to kaže. Objektivnosti radi, moram da kažem, ove fabrike o kojima sam govorio, „Jura“ i „Šin Von“ dovedene su u Niš još za vreme demokratske vlasti. Kada je u pitanju vlast SNS oni su te investicije, moram da priznam, podigli na malo veći tehnološki nivo, pa je dovedena fabrika „DŽonson elektrik“ i još neke druge fabrike. To je daleko od onoga što je Niš nekada imao. Niš je pre 40-ak godina imao i fabriku računskih mašina, preteča kompjutera IBM, „Hanivel“, itd, da ne govorim više o tome. Znači, nije to ni približno ono što se predstavlja građanima Srbije. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Aleksandra Belačić. Da li želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav LJubenović. Izvolite.
Hvala. Poslanička grupa SRS je podnela amandman na član 2. Predloga zakona o planskom sistemu Republike Srbije. U članu 2. su navedeni pojmovi koji se koriste u ovom zakonu i njihovo značenje. Mi smo predložili ovim amandmanom da se u stavu 1. brišu tačke 14) i 16). Inače, ono sa čime se SRS ne može složiti je to što je kod ovog Predloga zakona jedan od razloga za donošenje efikasno sprovođenje procesa pristupanja EU. Bez ikakvih dilema i stida predlagač je naveo da se ovaj zakon usvaja posebno u kontekstu zahteva koji proističu iz pregovaračkih Poglavlja 17 – ekonomska i monetarna politika i 22 – regionalna politika i koordinacija strukturnih instrumenata. Ovdašnji put koji je izabrala ova vlast mi ne možemo popraviti amandmanima, ali možemo da neprekidno apelujemo da je krajnje vreme da se prekine sa tzv. evropskim putem Srbije. Sva dešavanja govore u prilog tome da to nije dobar put za Srbiju. Poseban argument za ovu tvrdnju nalazi se u tome što EU neprekidno ispostavlja zahteve i sadašnja srpska vlast nastavlja kontinuitet prethodne i ispunjava zahteve. Vlast to čini bez razmišljanja, o šteti koja se time nanosi Republici Srbiji i njenim građanima. Stav SRS je da se sa time treba hitno prestati i da se u Narodnoj skupštini donose zakoni koji su interesu građana Republike Srbije, a ne ispunjavanje zahteva EU koji nikad neće prestati novim uslovljavanjima, a na štetu građana Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Mandić? Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Čabraja. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Slaviša Bulatović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre, poštovane kolege poslanici, podnosim amandman na član 2. Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije i predlažem da se u stavu 1. doda tačka 18) koja glasi: „Efikasnost planiranja – planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije s posebnim osvrtom na vladavinu prava.“ Jedan od razloga za donošenje Zakona o planskom sistemu Republike Srbije je, između ostalog, i potreba da se uspostavi efikasan sistem planiranja Republike Srbije i jedinica lokalne samouprave. Predlogom zakona se propisuju formati i obavezna sadržina različitih planskih dokumenata, a u cilju ujednačavanja prakse, jer se jedino na taj način može omogućiti uspostavljanje efikasnog planskog sistema. Oslanjajući se na načelo realističnosti i polazeći od uvažavanja ekonomskih, prostornih i administrativnih mogućnosti ograničenja, mora se voditi računa o efikasnosti prilikom izrade i sprovođenja planskih dokumenata. Zbog toga se Predlogom zakona propisuje obaveza sprovođenja analize efekata javnih politika prilikom izrade svih dokumenata javnih politika i povezivanje tog procesa sa procesom analize efekata propisa kada se mere javnih politika sprovode putem propisa. Na taj način obezbeđuje se efikasan planski sistem i povoljan regulatorni okvir za razvoj društva. Usvajanjem amandmana stvorila bi se mogućnost iskazivanja sveukupnih kapaciteta koje država angažuje prilikom primene Zakona o planskom sistemu, što u krajnjoj liniji doprinosi afirmaciji sveukupnog razvoja Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Manojlović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre, poštovane kolege narodni poslanici, u članu 2. stav 1. dodaje se tačka 28) i ovim amandmanom se dodatno definišu pojmovi Predloga zakona. Čuli smo u obrazlaganju prethodnih amandmana od strane kolega da je izneto par zamerki na ponavljanje i na insistiranju uvođenju pojmova u zakon. Međutim, upravo mi iz SNS smatramo da su pojmovi izuzetno važan deo i sastavni deo ovog zakona. Na sreću, danas možemo da se bavimo ovakvim zakonima, danas se u Srbiji donose mnogi važni zakoni i sve ovo doprinosi izuzetnom napretku i razvoju Republike Srbije, pa samim tim danas na sreću možemo da se bavimo i pojmovima, i terminima na svojstven način. Danas je radnik zaista radnik i možemo da ga kao takav termin primenjujemo i u praksi i da radnik bude zaista onaj koji zarađuje i koji prima platu za taj svoj rad, a podsetiću da iste te radnike su do 2012. godine bez imalo poštovanja, bez imalo griže savesti, nazivali gubitnicima tranzicije. Ako je možda i u tom trenutku u nekom od zakonu koji su oni donosili stajalo šta znači radnik kao pojam, verovatno su mnogo više voleli da ih nazivaju gubitnicima tranzicija, bili smo u isto vreme i država u kojoj se nikada nije manje radilo i nikada nije bilo u istom trenutku i više viška zaposlenih. Kako su oni planirali, videćete na primeru grada Kruševca da i dalje na sajtu lokalne samouprave, gradske uprave, stoje nekakvi akcioni planovi, stoje nekakvi planovi šta to treba da se ostvari. Jedino što može da se zaključi, to je da je papir u tom trenutku trpeo sve, kao i građani Srbije, a koji na svu sreću danas ne moraju više da trpe takvu vlast koja ih je do 2012. godine vodila. Samo ću da pokažem kako je to funkcionisalo. Evo plana gradonačelnika koji je bio kadar tog žutog preduzeća i koji je 20 dana proveo u Kini, zamislite, sa čak 17-oro još drugih gradonačelnika iz tog perioda i koji se iz Kine vratio sa brilijantnom idejom da Srbija može u Kinu da izvozi suvu šljivu. Kada odete na Vikipediju, pa otkucate Kina, prva rečenica je da je Kina najmnogoljudnija zemlja na svetu, a odmah ispod toga vidite da je Kina, već u drugoj rečenici, najveći proizvođač šljiva na svetu od čak 4,1 milion tona i čini 45% ukupne svetske proizvodnje šljiva. Gradonačelnik Kruševca, nekadašnjeg iz žutog preduzeća je došao sa puta, 20 dana proveo u Kini i bio sa 17-oro gradonačelnika još i vratio se sa idejom da Srbija najvećem proizvođaču šljiva na svetu proda šljivu iz Srbije. Izuzetna izvozna šansa i to su bili planovi do 2012. godine. Upravo ovim zakonom, ovakvim planovima, koje danas donosimo, ovakvim zakonima, Srbija napreduje sve više i bićemo ponosni tek u godinama koje su ispred nas. Hvala putno.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Sonja Vlahović. Da li neko želi reč? Izvolite koleginice Vlahović.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, posle perioda od tri godine koliko je trajao Sporazum sa MMF, posle donošenja teških i bolnih mera fiskalne konsolidacije, u ovom zasedanju uređujemo strukturne promene. Imamo iza sebe sistemsku reformu javnih finansija koja se ogleda u smanjenju deficita budžeta Republike Srbije, kao i opšte države do nivoa današnjeg suficita i smanjenja javnog duga. Koliko je Vlada Republike Srbije uspešna u svom radu govori podatak da je šef kancelarije Svetske banke u Srbiji, Stiven Ndegva, najavio da će međunarodni kreditor pored tri odobrena nova kredita Srbiji pružiti dalju finansijsku podršku našoj zemlji za reformu poreske politike i za poljoprivredu. Od poreskih reformi preko efikasnosti tržišta rada energetike do jačanja poslovnog okruženja i prevencije, sve češćih prirodnih katastrofa. Naglasio je da je banka optimistična u pogledu reformi koje sprovodi Srbija, da predviđa veći privredni rast u ovoj godini u odnosu na 2017. godinu i da nastavlja blisku saradnju sa Vladom Republike Srbije. Moram da naglasim da je napredak u pogledu privrednog rasta se i te kako oseća i da u prilogu tome sve češće nailazimo na izjave poput izjave pomenutog šefa kancelarije Svetske banke u Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik LJubica Mrdaković Todorović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. U fokusu predloženog amandmana je značaj inkluzivnog obrazovanja za sveukupni razvoj Republike Srbije. Želim da kažem da je inkluzivno obrazovanje odgovornost svih nas. Zato je pored reforme obrazovanja, koju sprovodimo, neophodno aktivno uključivanje drugih sektora u organizovanju i pružanju podrške inkluzivnom obrazovanju i razvoj usluga na lokalnom nivou odnosno u lokalnim zajednicama. Da bi se omogućilo inkluzivno obrazovanje, država i Vlada pružaju podršku za stvaranje uslova za potpunu društvenu uključenost svih građana i građanki, pre svega za uključivanje sve naše dece u obrazovni sistem. Pokret socijalne inkluzije, čiji je najvažniji deo obrazovna inkluzija, doveo je do toga da deca sa smetnjama u razvoju, osobe sa invaliditetom ne budu više isključivo korisnici određenih specijalizovanih profesija i specijalizovanih ustanova. Naime, cilj je da sva deca, ali sva deca, na kvalitetan način budu uključena u vaspitno obrazovni proces i da se postignu najbolji rezultati u učenju svakog pojedinačnog deteta, što je ujedno i glavni pokazatelj efikasnosti jednog obrazovnog sistema. Želim da kažem da Zakon o planskom sistemu Republike Srbije, koji je na današnjem dnevnom redu, veoma precizan i kristalno jasan i zbog građana Republike Srbije, a posebno građana Niša, želim da kažem da grad Niš ima urbanistički plan kao strateški razvojni plan planski dokument. Ukupna površina građevinskog područja generalnog urbanističkog plana koji je razrađivan kroz 22 plana generalne regulacije po delovima naseljenog mesta iznosi 155,89 kvadratnih kilometara. Trenutno je Skupština grada Niša usvojila 16 planova generalne regulacije, što predstavlja 78% ukupne površine teritorije građevinskog područja generalnog urbanističkog plana. Pred usvajanjem su još tri plana generalne regulacije, što predstavlja 12% ukupne površine teritorije građevinskog područja generalnog urbanističkog plana i u toku je izrada još tri plana generalne regulacije, što predstavlja još 10% ukupne površine teritorije građevinskog područja generalnog urbanističkog plana. Tokom 2018. godine građevinsko područje grada Niša u obuhvatu generalnog urbanističkog plana biće pokriveno planskim dokumentima iz kojeg će u najvećem delu moći direktno da se dobije građevinska dozvola za toliku površinu, a ponoviću, u pitanju je 155,89 kvadratnih kilometara, a sve ovo je veoma značajno pre svega za građane Niša, za buduće investitore, za izgradnju saobraćajne i druge komunalne infrastrukture, kao i za sprečavanje divlje gradnje. Hvala.
Po amandmanu, Sonja Pavlović.
Hvala. Ovaj zakon ispred nas je od izuzetnog značaja i to ću potvrditi time što u članu 184. ovog Poslovnika stoji da predlog plana razvoja Republike Srbije i predlog prostornog plana Republike Srbije ne mogu se donositi po hitnom postupku, a ovde mi u Skupštini, pre svega, se nalaze u skupštinskoj proceduri. To su zakoni najvišeg nivoa i daju jedan opšti, generalni okvir za pojedinačno sinhronizovano delovanje planova nižeg reda. U tom smislu smo mi hteli da doprinesemo poboljšanju ovog zakona, veoma ozbiljno smo pristupili ovom zakonu jer smatramo da je veoma bitan, i smatramo da je tu evropsko zakonodavstvo, njihova pozitivna iskustva su veoma bitna, međutim, da nisu u potpunosti preneta u ovaj zakon. U članu 2. stav 1. tačka 1), mi je menjamo i ona bi trebalo da glasi da javna politika jeste proces utvrđivanja ciljeva i pravaca delovanja Republike Srbije, autonomnih pokrajina i jedinica lokalne samouprave u određenim oblastima, radi ostvarivanja i zaštite javnih interesa. Znači, dodajemo umesto reči: „željenih ciljeva“ pojam: „javni interes“, smatrajući da je javni interes sveobuhvatniji od izraza – željeni ciljevi, na nivou društva. Ostvarivanje i zaštita interesa ne sastoje se samo u postizanju željenih ciljeva, već i u merama kojima se obezbeđuje zaštita prava ili bezbednosti u društvu i može se odnositi na pojedine kategorije društva ili društvene grupe. Pojam javnog interesa može se odnositi na društvo kao celinu, recimo, u slučaju zaštite životne sredine, može se odnositi na lokalne interese, recimo, u slučaju infrastrukturnih projekata od državnog značaja, gde se interes lokalnih zajednica mora posmatrati kao javni interes i država je obavezna da štiti taj interes lokalne zajednice samim tim što je on javni interes, čak i ako dolazi do konflikta interesa i ciljeva. Može se, zatim, odnositi na javni interes pojedinih društvenih grupa, recimo, zaštita osoba sa invaliditetom, zaštita potrošača, gde takođe taj javni interes pojedinih grupa postaje i državni interes i država mora da ga štiti. U tom smislu, da bi se sve to ispoštovalo, veoma je bitno, ja ovde želim da se bavim sadašnjošću i da gledam u budućnost, a ne da prepričavam šta je bilo unazad 10 godina, ako hoćemo pozitivne primere iz istorije morali bi da odemo mnogo, mnogo dalje i ja to nosim kao tradiciju i pozitivno iskustvo ali živim u sadašnjosti, u tom smislu je bitno da učešće javnosti u donošenju ovih planova se promeni, da mu se da najviši mogući stepen. Znači, potpuna transparentnost je potrebna kako bismo donosili kvalitetne planove i kako bi ovaj Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije imao pravu težinu, pravi pozitivni efekat u implementaciji. Znači, javnost možemo definisati, i u tom smislu smo uveli izmene u ovaj zakon, gde javnost znači jedno ili više fizičkih i pravnih lica, u skladu sa nacionalnim zakonodavstvom, njihova udruženja, organizacije ili grupe. To je izmena koju smo želeli da unesemo u ovaj član 2. i da dodamo zainteresovanu javnost. To je deo javnosti koja je pogođena ili će verovatno biti pogođena ili ima neki interes u procesu kreiranja ili sprovođenja javne politike. Lično smatram da je ta zainteresovana javnost sve veća i da ne može biti i da uzima aktivno učešće u kreiranju svojih lokalnih politika. Znači, to je najvažnije u svemu – uključiti javnost u proces donošenja planova, bez obzira da li su oni dugoročni, srednjoročni ili kratkoročni. Već sam istakla da nije dovoljno da se gotov nacrt plana predoči javnosti bilo kog zakona na klasičnim raspravama, za koje je predlagač obično sa zakašnjenjem obavestio javnost i onda tu bude veoma mali broj zainteresovanih. Znači, treba u procesu izrade tih planova ili u procesu izrade bilo kojih zakona javnost da se uključi na samom početku. Zato smatram da bi onda interes lokalnih zajednica bio mnogo bolje zaštićen i da bi se donosili planovi koji su na lokalu mnogo potrebniji i kvalitetniji. Da bi se sve to sprovelo, potrebno je da ta elektronska uprava zaista radi besprekorno. Ne treba da se lažemo, ona je daleko od besprekornog rada i to je implementacija svih zakona koje smo doneli ovde, znači, o elektronskoj upravi, o elektronskom poslovanju, veoma je spora i još uvek nekvalitetne. Sistemi su zagušeni, softveri su neadekvatni, nemamo u potpunosti obučene ljude koji se time bave i imamo veliki problem. Govoriti o tome da jednim klikom na dugme mi dobijamo sve potrebne podatke, apsolutno nije tačno. Realan život iza ovih vrata postoji, a u realnom životu se muče zdravstveni radnici u elektronskom poslovanju i korisnici njihovih usluga, poreski službenici u elektronskom poslovanju i korisnici njihovih usluga. U objedinjenoj elektronskoj proceduri za dobijanje građevinskih dozvola, sve to što čujemo zaista nije tačno. Tu se muče oni koji učestvuju, koji razrađuju projekte i oni koji im daju dozvole, jer to sve ide sporo i ti rokovi od 15 dana za koje čujemo da se dobijaju građevinske dozvole, to uopšte nije tačno. To su rokovi koji traju godinu dana, nismo se tu mnogo pomerili i imamo velike probleme. Ovo ne može na brzinu i treba jednostavno priznati. Ovo je prva faza, mučna, naporna, gde nismo radili na edukaciji ni stručne ni šire javnosti, ali će ona u nekom periodu, za pet, 10, 15 godina, kad već, doneti željeni cilj. Ne treba da kažemo da je to veliki uspeh i da se sada dešava da to sve funkcioniše fantastično, jer ne funkcioniše fantastično, nego treba preduzeti korake kako stručnu javnost i kako širu javnost edukovati da bi sve to ipak moglo mnogo bolje da funkcioniše. Hvala vam puno.
Zahvaljujem. Po amandmanu, narodni poslanik Mihailo Jokić. Izvolite.
Hteo bih da izreknem neke stvari koje u ovom izlaganju prethodne poslanice nisu tačne. Tačno je to da nije sve savršeno, ali ako je naša elektronska uprava i naša kancelarija za elektronsko poslovanje dobila pre dva meseca svetsku nagradu u Ženevi od UN, to znači da smo mi u tim razmerama, u tim relacijama sa drugim zemljama načinili krupne korake, to treba reći građanima. Mi smo krenuli ne od nule, mi smo krenuli od minusa. Mi imamo obučene ljude i nije sve tako idealno i ne može se sve rešiti jednim klikom, slažem se, puno ima problema, ali smo mi napravili ogroman uspeh. Treba ljude koji su to uradili pohvaliti i reći – bravo, bravo za osvojeno prvo mesto u svetu kada je u pitanju elektronska uprava i da će verovatno ubuduće biti bolje. Posle vaše diskusije zaključilo bi se da ništa nije u redu, da mi nismo nikakve pomake napravili. Mi smo uradili mnogo u svetskim razmerama, a to garantuje i to dokazuje nagrada koju smo dobili u Ženevi pre dva meseca. Hvala.
Zahvaljujem. Po amandmanu narodni poslanik Sonja Pavlović. Izvolite.
Prvo, gospodine, nije u pitanju svetska nagrada, drugo, ja nikada ništa napamet ne govorim i sopstveni sam insajder, skupljam informacije sa svojih projekata i iz svog poslovanja. Znači, to apsolutno nije tačno. Ja priznanje prihvatam i uvek ću pohvaliti što smo dobili priznanje. Mi smo dobili priznanje što smo se od nulte tačke pomerili malo dalje. Ali, smatraću, pošto mi ovde u Skupštini treba da budemo reprezentativni primer tog višegodišnjeg celoživotnog učenja, koje ću još jednom ponoviti, i usavršavanja, znači, svi mi ovde u sali i svi ovde u Skupštini oko sale, onog trenutka kada budem mogla svoje amandmane da potpišem svojim elektronskim potpisom i da pošaljem mejlom u Skupštinu, znači da uđe u proceduru, smatraću da je napravljen jedan korak napred, bar u Skupštini. Ne, mi još uvek čučimo na pisarnici, trčimo da predamo te amandmane sa ličnim potpisom, običnim potpisom, a pritom smo uveli Zakon o elektronskom poslovanju gde je elektronski potpis potpuno ravnopravan svojeručnom potpisu. O ČEmu mi pričamo. Mi ovde u Skupštini ne možemo da uvedemo elektronsko poslovanje i digitalizaciju. Pričamo o nekim papirima koji su ukinuti. Mi smo zatrpani gomilama papira, a hoćemo da to uvedemo među javnost. To što ste rekli zapravo nije tačno. Neka je nagrada data, ja ću je pozdraviti. Ona je podsticaj, ja je tako shvatam, data i to je dobro. Međutim, realno, stanje na terenu je sasvim drugačije. Kažem vam još jednom, iza ovih skupštinskih vrata gde ljudi rade, ostaju bez posla, propadaju im firme, menjaju delatnosti, idu na biroe, idu po svoje zdravstvene knjižice, pokušavaju da zakažu lekarske preglede, se dešava sasvim nešto drugo od onog o čemu mi ovde pričamo. Znači, mi pričamo o nekom fantastičnom životu, kome naravno svi težimo da ne bi imali problema u običnim životnim stvarima, a na terenu se zapravo dešava drugo. LJudi se muče, imaju veliki problem. Hvala.
Reč ima narodni poslanik, Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Čisto da ne ostane nedorečeno, osećam potrebu da reagujem na ovo što smo čuli maločas. Ispada, sudeći po prethodnom izlaganju, da smo nešto pogrešili kada smo govorili ovde o tome da su zaista dobre stvari postignute u Republici Srbiji, kada je reč o digitalizaciji, domenu e-uprave, unapređenju servisa u tom domenu. Dakle, apsolutno ništa pogrešno nije. Kazano je malopre, nije reč o bilo kakvoj svetskoj nagradi, nego o ne znam čemu, da li je ponuđeno neko alternativno objašnjenje kakva je to nagrada bila. Rečeno je da nije reč o bilo kakvom ostvarenju, dostignuću nego podsticaju da se nešto počne i da se pomeri sa mrtve tačke. Pa, pogrešno je i jedno i drugo. Pročitaću vam kako glasi vest koju su objavili, ne samo na sajtovima naših institucija, nego su objavili i tzv. nezavisni mediji i oni koji se sa nama politički očigledno ne slažu. Doslovce glasi ovako: „Kancelarija za IT i e-upravu dobitnik je prestižne svetske nagrade za doprinos razvoju informacionih tehnologija“. Dakle, reč je o svetskoj nagradi i ništa nije pogrešio kolega Jokić, naprotiv, bio je potpuno u pravu. Tu nagradu zajednički dodeljuju IT-u, UNESCO, UNDP, UNCTAD. Kancelarija za IT i e-upravu je u oštroj konkurenciji od ukupno 685 prijavljenih i 492 nominovana projekta Vladinih institucija, kompanija, organizacija, civilnog društva i celog sveta uspela da dobije tu nagradu. Dakle, reč je o, kako oni koji su tu nagradu dodelili, doprinosu, o rezultatima koji su ostvareni i postignuti. Razumem da u žaru političke borbe ponekad ima želje da se bude i oštriji nego što treba, ali dame i gospodo, pogledajte samo kako izgleda beleška o svemu što se u ovoj sali dešava. Između ostalog, na sajtu Narodne skupštine, što je takođe jedna od tema kada mi govorimo o modernizaciji našeg sistema, kako su obrađeni, recimo, u sistemu e-parlamenta. Mislim da će svako ko je kao narodni poslanik, između ostalog i korisnik tih usluga, biti samozadovoljan. Da uvek možemo da pomerimo lestvicu još po malo. Nije to sporno, ali hajde da ne budemo bez potrebe kritički naoštreni na apsolutno sve oko nas i da svaki dobar rezultat i svaki uspeh, jer to je uspeh zajednički, to je uspeh ne samo institucija kojoj pripadamo, već čitavog društva i države, da to zajednički pozdravimo. To je fer i korektan odnos. Ako hoćemo da preterujemo u svemu, pa i u svojoj kritici i u negativnim tonovima, onda rizikujemo da pogrešimo u svemu. Teško pogrešimo, kao kada je reč o ovim kvalifikacijama, nagradama i našim institucijama, tako i o zakonima o kojima raspravljamo. Uđemo u grešku od samog starta, pa kažemo da se nešto ovde dešava po hitnom postupku. Ovaj zakon je ušao u proceduru 6. septembra 2017. godine. Kada počnemo sa greškom, onda grešimo i srljamo do samog kraja. Ne treba da radimo tako. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Zoran Đorđević. Izvolite.
Zahvaljujem. Samo da preciziramo neke stvari. Vlada Republike Srbije je jedna, ako znate u ekspozeu naše predsednice Vlade, jedna od najvažnijih prioriteta jeste i digitalizacija. Mislimo da ćemo time doprineti tome da naši građani imaju efikasniju državnu upravu, ali i do svojih nekih problema i do stvari do kojih dolaze danas sa vrlo kompleksnim i komplikovanim administrativnim stvarima, to u buduće ne rade i da mogu na jednostavniji način da dođu do toga. Proces nije ni malo jednostavan i zahteva dosta segmenata koji treba da se urade, a pri tome da se vodi računa da oni budu povezani i da na neki ne mogu da rade u suprotnosti, odnosno da mogu prirodno da budu naslonjeni jedni na druge i da ne iziskuju da kasnije neki od njih traže neku doradu ili eventualno ulaganje nekih dodatnih finansijskih sredstava kako bi se međusobno ukrstili. Na kraju samo bih to povezao i sa Ministarstvom rada koje radi na projektu izrade socijalnih karata, koje treba da sublimira na kraju sve ono što postoji u državi Srbiji, kada su u pitanju baze podataka i da na neki način ukrštanjem podataka možemo da dođemo do toga da imamo i strukturu naših građana i da ih lišimo toga da čak u nekim slučajevima, gde će u međuvremenu da apliciraju da dobijaju to što im treba na jedan brži način, u perspektivi, u budućnosti rade to bez ikakvog apliciranja. Jeste ideja da država bude odgovorna prema svojim građanima, da ona prepozna onog kome je potrebna i da tu pomoć po automatizmu da dodeli, a onog trenutka kada ne bude bilo potrebe za tim, isto tako i da oduzme. Da lišimo mogućnost toga da neko zloupotrebljava to i da možemo da budemo sigurni da pomoć i sve ono što država daje ide u prave ruke, a da građani znaju da ono što država izdvaja u svom budžetu, radi na jedan transparentan način i da raspoređuje pravedno. Mislim da je to ideja i našeg društva i da mi i kao društvo i kao celina i kao država, a ova Vlada je to sebi dala u amanet, idemo ka tome i verujem da ćemo 2020. godine postići i taj krovni sistem socijalnih karata po uzoru na neke zemlje koje su razvile na najbolji mogući način i da će Srbija biti rame uz rame sa njima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Sonja Pavlović.
Zahvaljujem se ministru Đorđeviću na odgovoru. I ja se negde tu slažem sa tim i mislim da će to sve biti, nadam se jednog dana. Zbog toga sam vrlo ozbiljno pristupila pokušajima da nekim amandmanima ovaj zakon još poboljšam. Moraću da se osvrnem i na ovo što je moj prethodni kolega, gospodin Orlić rekao. Prvo, pogrešno me je parafrazirao. Nisam rekla da se ovaj zakon donosi po hitnom postupku, nego sam važnost tog zakona istakla time što predlozi plana razvoja RSPrvo, pogrešno me je parafrazirao. Nisam rekla da se ovaj zakon donosi po hitnom postupku, nego sam važnost tog zakona istakla time što predlozi plana razvoja Republike Srbije i prostornog plana Republike Srbije, koji su zapravo sastavni deo ovog zakona o kome pričamo, ne mogu se donositi po hitnom postupku i donosi ih Skupština Republike Srbije. Znači, to je bio razlog, što smatram zašto ovaj zakon ima veliki značaj. Osim toga, o ovom priznanju koje je došlo, on je dat kao doprinos razvoju. Dobili su ga stručnjaci, kancelarija koja je doprinela razvoju elektronske uprave. Vi ako imate želje i sluha i hoćete bilo kakvu polemiku, morate da pratite šta se dešava na terenu. Na terenu to zaista nije tako i ljudi se muče. Ukoliko smatrate da je sve to što smo uradili …. (Predsedavajući: Privodite kraju koleginice Pavlović.) Molim? (Predsedavajući: Vreme za vašu poslaničku grupu je isteklo.) Za poslaničku grupu ili za ovlašćene? (Predsedavajući: I za poslaničku grupu i za ovlašćenog predstavnika.)Dobro. Hvala. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Evo odličnog primera dame i gospodo kako stvari funkcionišu na terenu. Pogledao sam sada u ovoj servis e-parlamenta i upravo ste gospodine predsedavajući, nema više vremena za raspravu. Ja to između ostalog vidim koristeći ove savremene, moderne, digitalne servise o kojima pričam. Treba dame i gospodo da budemo korektni i fer maksimalno. Ne može se kada vam nešto ne odgovara prebacivati teža priča, ma nema to veze ni sa kim politički, to je reč o nekim nezavisnim stručnjacima i nezavisnim ljudima. Svako od nas snovi i odgovornost što znači, sleduju mu i pohvale i pokude za ono što se u njegovo vreme događa i ne treba nikome da smeta što se dobre stvari i uspesi u Srbiji beleže danas, pa da ih zbog toga ignoriše i da zbog toga želi da ih minimizira, da zbog toga pripiše nekim imaginarnim licima i da se trudi da se za njih ne čuje i ne zna. To su dobre stvari njih treba pozdraviti. Igrom slučaja to će biti nešto što ćemo mi moći da beležimo kao rezultat i uspeh u periodu kada smo imali čast, dužnost da se o Srbiji staramo. Pogrešno je, kao što je potpuno pogrešno kada vi danas čujete Borisa Tadića ili Vuka Jeremića, da za naše greške nismo krivi mi, nego su to radili neki stručnjaci koje smo mi angažovali, pa su oni sve uradili pogrešno. Tako je potpuno pogrešno za nešto dobro što se dogodi naprimer u Srbiji danas i zato je danas takođe danas kazano – dobri primeri se gledaju u istoriji. Ima ih i danas. Pogrešno je ignorisati u koje su vreme došli. Srbija je zajednička kuća, i kao što treba da budemo složni nad zajedničkom brigom u nevoljama i nedaćama, tako treba da budemo složni u zajedničkom konstatovanju da se nešto dobro u Srbiji događa. To je valjda nešto što koristi svima. Sutra će bože zdravlja to biti dobar temelj da njemu zajednički gradimo dalje. Neko ko bude u prilici da snosi odgovornost u tom trenutku. Ukoliko su fer i ukoliko su korektni, ljudi s druge strane možda steknu priliku, i time završavam gospodine predsedavajući, da se u toj ulozi nađu oni. Ukoliko nastupaju isključivo negativno i kritikuju ono što je za građane i državu dobru, bojim se da sami sebi uskraćuju priliku da se ikada o bilo čemu staraju ponovo. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Jović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milimir Vujadinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandra Majkić. Da li neko želi reč? (Da) Koleginica Majkić, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, podnela sam amandman na član 2. stav 1. da se dodatno definiše još jedan osnovni pojam u Predlogu zakona o planskom sistemu Republike Srbije. S obzirom na to ovaj zakon reguliše i srednjoročno planiranje i upravljanje sistemom javnih politika nužno ga je doneti i usvoji u danu za glasanje, pre svega zbog toga što u prošlosti imamo dosta primera lošeg planiranja i posledice koje to loše planiranje proizvede. Tako imamo reformu sudstva iz 2008. godine koja je kratkoročno, možda donela koristi DS, ali srednjeročno kao što planira ovaj zakon moglo je da dovde samo do toga da se naruši nezavisnost sudstva, takođe i donesu manje kvalitetne presude. Takođe, imamo jedan od loših primera planiranja prošlosti, to je kada je donet 2011. godine Zakon o socijalnoj zaštiti, tim zakonom su prenete nadležnosti na lokalne samouprave, tj. date su im obaveze da finansiraju određene usluge socijalne zaštite, ali transfer sredstava nije prenet na lokalne samouprave, to je ispravljeno tek 2016. godine i već pet godina nakon donošenja zakona, kada su prvi transferi dati lokalnim samoupravama u Srbiji. S druge strane, jedan od najboljih primera dobre javne politike i dobrog planiranja je stopa inflacije u Republici Srbiji, koja je u poslednjih pet godina stabilna, mala i dobro planiran. Imamo primere dobrog planiranja u mnogim lokalnim samouprava u Srbiji danas koje su dobro isplaniranom i racionalnom potrošnjom i racionalizacijom javne uprave dovele do uštede u budžetu i koja su dovela do mogućnosti da se ulaže u infrastrukturu i industrijske zone tako i grad Kikinda iz kojeg ja dolazim, je upravo racionalizacijom u trošenju i racionalizacijom u javnom sektoru, došlo je do toga da je u 2015. godine otvorena prva industrijska zona u ovom gradu, a danas baš zbog otvaranja te industrijske zone u četiri strane firme radi preko 800 ljudi. Zahvaljujem.
Po amandmanu narodni poslanik Nataša Jovanović. Izvolite.
Koleginice Majkić, vi ste započeli jednu temu, a ja ovde, malo će biti čudno, pošto ste vi iz vladajuće strukture da se u jednom delu složim sa vama. Dakle, sve ono što se dešavalo u prošlosti, vi niste ispravili, ali ja ću da govorim konkretno o jednom delu vaše diskusije, a tiče se lopovluka DS, jer evo ovde sedi Aleksandra Jerkov, kao predstavnik tog režima koji je žario i palio, pljačkao po Srbiji, ostavljao ljude bez posla i to je u stvari najveći zločin. Progon ljudi sa radnih mesta, ostavite ih na ulici, nigde ništa nemaju, nemaju deca hleba da jedu, ništa. Evo, vidim ovde, njoj je sve lepo, kucka poruke, uživa, prima poslaničku platu. Pa, dobro kakve tezge da ogovara, gospođo Radeta, to ona najbolje zna. Sa druge strane mi imamo situaciju da je ključni problem to što su ostale te žute sudije u najvećem delu u osnovnim sudovima. Ja sam govorila, gospodine ministre, vi to najbolje znate kada ste preuzeli resor, videli ste koliko je preduzeća koja su ovi iz žutog lopovskog preduzeća oterali u stečaj. Sto osamdeset osam je po popisu iz 2015. godine, a možda se to i povećalo kasnije, možda i vi predsedavajući to znate jer ste član Odbora za finansije, ali najveći je problem što ništa nije moglo da se uradi sa ljudima koje je vlast sistematski obmanjivala, pljačkala i to je zapravo počelo od 2001. godine i kada je došlo dotle, što bi narod rekao, da je već više blata i vode preko glave, ljudi su morali sami da se snalaze i da traže poslove. Sada, koleginice Majkić, kada se obraćate na tu žutu lopovsku stranu, vi morate da imate u vidu to, pošto pretpostavljam da je isti problem i kod vas u Kikindi, kao i kod mnogih drugih kolega u gradovima Srbije, da to njih ništa ne dotiče. NJima je najvažnije kako da ruše ustavni, državni poredak, da slušaju naloge Skota i ostalih zlikovaca sa zapada, da što više rade protiv svoje zemlje i svog naroda, da što više izmišljaju, kleveću i lažu, da optužuju srpske junake poput našeg predsednika prof. dr Vojislava Šešelja za koga ste svedoci, kao i čitav srpski narod da se sam borio protiv zlikovaca iz Haga, da je ratni zločinac, to čusmo od ovog lopovskog preduzeća i lično iz usta Aleksandre Jerkov, jutros. Znate, kada mi moramo u takvoj jednoj atmosferi da vodimo skupštinsku raspravu onda se postavlja pitanje, a šta vi radite i gde ste bili svih ovih godina da te lopove procesuirate, da ih označite da su izdajnici, da su radili zlo protiv svog naroda i protiv svoje države, a znate, a tako je kolega Markoviću, Orliću, da vas dalje ne prozivam iz klupa, da to kažete da to čine i dalje, da se sastaju na prijemima sa pojedinim ambasadorima zapadnih zemalja, da kleveću svoj narod, svoju državu, da sve rade zajedno. Pa, da, što kaže gospođa Radeta, neki idu i u neke, verovatno hotelske sobe i na prijeme i tako dalje. Dakle, sve to gledate, nemo posmatrate i mi sada treba u jednoj ovako uglađenoj i finoj atmosferi da vodimo raspravu o zakonu koji u suštini nije toliko bitan za prosperitet države i naroda, ali znate morate jasno da žigošete sve one koji su zlo za srpski narod i srpsku zemlju. Ja ću to, kao i kolege srpski radikali da činim svuda i na svakom mestu i kada se isključe kamere i kada nisam za skupštinskom govornicom, jer kako god da pogledate, a imate stenograme svih sednica koje smo imali do 2012. godine, dok su oni žarili i harali po Srbiji, videćete da je ostala samo pustoš i da takvim ljudima svakoga dana to treba ponavljati kako bi možda to doprlo do njihovih mozgova, ali ja ne verujem da to ikada može da se desi.
Pravo na repliku, narodni poslanik Goran Ćirić. Izvolite.
Dakle, nijednom rečju niti pomišljam da bilo kakvu uvredu uputim niti vama lično niti bilo kom poslaniku ili poslanici koji sede u ovoj sali, ali ustajem ovde da podignem glas protiv ovakvog tona i rečnika i izraza koje smo zaboravili od 90-ih godina na ovamo. Ja sam juče pozvao ministra i potpredsednika Vlade, ministra unutrašnjih poslova, da nam kaže, a izašao je u tom trenutku iz sale, na koji način će država reagovati na pretnje dvojici naših kolega poslanika, pretnje i ugrožavanjem njihovog života? Nažalost, niko od koleginica i kolega nije ustao i podigao glas protiv takve vrste pretnje. Čujemo danas isto, ton kojim se na ovakav način napadaju poslanice i poslanici i naravno da se prisećamo devedesetih godina i posledica ovakvog verbalnog nasilja nad ljudima u ovoj Skupštini, ali i verbalnog nasilja nad svim političkim protivnicima. To ništa dobro nije donelo, dakle, ni pripadnicima drugih nacija, drugih vera, drugih političkih opcija. To neće doneti dobro Srbiji i ja vas pozivam da podignete glas protiv ovakvog načina i odnosa i prema poslanicama i poslanicima, ali i prema svima onima koji različito misle u Srbiji. Videli smo danas i u ovim pitanjima, imate jednog predsednika Opštine Paraćin, jednog jedinog iz Demokratske stranke, koji je meta i koji smeta upravo zbog toga da među 175 predsednika opština i gradova u Srbiji, jedini predsednik opštine iz DS je meta i on će smetati do trenutka dok je predsednik koji uspešno vodi ovu Skupštinu.To govori o toj nespremnosti i netrpeljivosti. Danas govorimo…
Privodite kraju kolega Ćiriću.
Koristiću vreme poslaničke grupe.
Ne možete, zato što ste dobili po osnovu replike. (Nataša Sp. Jovanović: Replika.) Nemate koleginice Jovanović pravo na repliku [[Nataša Sp. Jovanović: Imam pravo na repliku.]] Kolega Ćirić je rekao „zbog ovakvog načina govora“ i vi to smatrate da je pravo na repliku? Kakav je to način govora, jel rekao? (Vjerica Radeta: Kakvo je njegovo blejanje?) Ne možete tako koleginice Vjerica da se ponašate prema kolegama. Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Orlić.
Biću kratak gospodine predsedavajući, da vas ne zabrinem, jer vidim da je danas jako teško raditi kada se neki svojski trude da uslovi ne budu adekvatni uslovima za rad. Pošto je postavljeno pitanje, naravno da mi jako dobro primećujemo šta je ko radio i kakve su mu zasluge i uopšte nije sporno da je naš stav oko toga jasan, ali svi smo svedoci i danas u Srbiji se srećemo sa tom čudnom pojavom, da kada se za nešto što je očigledno loše, što je upadljivo crno, kaže, ovo ne valja, nije bilo u skladu sa zakonom ili nije korektno, mi dobijamo sa druge strane komentare tipa – ma to je sve politički program, to je sve iživljavanje autoritarne većine, standardni i klasični izgovori. Ne malo puta, mi smo govorili u ovoj sali koliko je različitih predstavnika bivšeg režima sa različitih nivoa vlasti, odgovaralo po zakonima ove države, zato što su u nečemu očigledno pogrešili i mi smo uvek dobijali sa druge strane komentar – reč je o političkom progonu i tu stvarne krivice nema. Da li je tako ili nije, uvek treba da sude institucije, da li se ti procesi odvijaju kako treba, da li je to u skladu sa onim kako očekuju građani od države, pa opet na kraju sud daju sami građani. Da se mi zalažemo za državu koja nema problem sa takvim pojavama, koja je jasno određena prema kriminalu, korupciji, zloupotrebama, to je više nego jasno. To se uostalom vidi iz rezultata postignutih na tom planu zvaničnih državnih institucija, to se vidi i u ocenama svih naših međunarodnih partnera, koji kažu da su naši rezultati na tom polju impresivni. Jedna dobronamerna poruka za sve one koji žele da se i danas bilo šta što je loše, nekorektno ili protivno zakonu u Srbiji, oceni kao politički progon, uvek neka pođe od sebe i neka pogledaju najpre u svoje dvorište. Gospodinu koji se danas stara o opštini Paraćin, može se zameriti sve ono na šta se reagovalo i danas. Nije ispravno, korektno, na kraju, nije ljudski optuživati sopstvenu državu, a on je to uradio, čini mi se u nekom plaćenom oglasu juče za politička ubistva. To se, dame i gospodo, ne radi. Od toga počnite, to rešite pa da pričamo o svemu ostalom. Hvala lepo.
Po Poslovniku, narodni poslanik Nataša Jovanović.
Verovala sam gospodine Arsiću, kao političar sa višegodišnjim iskustvom i kao neko ko zna da je svaka uvreda i povreda dostojanstva Skupštine nešto kada treba da reagujete, da ćete to da uradite prilikom govora Gorana Ćirića. Bili ste dužni da zaštitite i dostojanstvo Skupštine i narodnih poslanika od takvih kleveta i laži koje su izgovorene u trenutku kada je on dobio pravo na repliku. Pominjanje devedesetih godina, stradanje srpskog naroda i svi zločini koje smo pretrpeli od ustaških hordi…
Hoćete samo član da kažete?
Sve ono što je naš narod morao da podnese zbog takvih koji podržavaju politiku zapadnih moćnika koji su sve uradili da nam rasture zemlju, da proteraju narod, da ljudi ostanu bez svojih ognjišta, a da se pri tome taj koji je govorio ne priseti svog perioda kada mu je bilo veoma lepo i kada je uživao kao direktor Pošte, uljuljkan u sve svoje funkcije… (Narodni poslanik Aleksandra Jerkov dobacuje ali se ne razume.) Ja bih vas zamolila da ovoj spodobi tamo kažete da me ne prekida kada govorim.
Koleginice Jovanović, recite konačno koji član Poslovnika?
… i kada koristim svoje pravo kao narodni poslanik. Ja sam se pozvala na član 107. i član 27. i molim vas da ubuduće zaštitite dostojanstvo Narodne skupštine od takvih koji bi trebalo da ćute i da se pokriju ušima i da reč ne progovore zbog svega lošeg što su uradili i narodu i državi.
Smatram da nisam povredio navedene članove Poslovnika. Da li želite da se Skupština izjasni? (Ne.) Pravo na repliku, narodni poslanik Goran Ćirić.
Dakle, ovo nije replika na prethodno izlaganje. Pozvali ste upravo na analizu i ličnu odgovornost za ono što smo radili, evo stojim pred vama sa ličnom odgovornošću za sve ono što sam radio i od tih devedesetih ili sredine osamdesetih godina kada sam započeo svoju profesionalnu karijeru. Mislim da bi bilo najpoštenije da svako od nas stavi svoj lični život pred svima nama ovde i kaže šta smo radili i gde smo bili. Kod svih ovih optužbi koje smo slušali o žutom preduzeću o žutim izdajnicima, koji seju lokatore devedesetih godina, koji pozivaju na NATO bombardovanje, a ja vas pozivam da kažete gde ste to bili recimo 1999. godine? Bio sam devedesetih godina u toj političkoj stranci koja se zalagala za mirno rešenje problema u SFR JOT, tog mirnog političkog rešenja nažalost nije bilo, toliko pameti nije bilo, ali onog trenutka kada je naša zemlja napadnuta 1999. godine, kao pripadnik raketnih jedinica sam bio na Kosovu 1999. godine i branio svoju zemlju i branio decu u Srbiji. To je moja odgovornost i ja sam ponosan na to. Zbog toga ne dozvoljavam da bilo ko optužuje i ljude iz DS, jer smo mi pojedinci, jer je bilo puno njih i na tom ratištu 1999. godine, onako kako sam bio ja, bilo je pripadnika svih stranaka, bilo je pripadnika koji nisu pripadnici bilo koje stranke, ali te ljude vređate na ovakav način. Ovakav način govora i te otrovne optužbe su nas nažalost uvodile u velike nesreće i ovo o čemu govorite, o stanju u Srbiji je u stvari posledica tih devedesetih godina, desetogodišnjeg ratovanja na ovom prostoru koje se teško oporavlja upravo zbog toga, kada je svet ubrzano napredovao, jer to su bile najproduktivnije… [[Isključen mikrofon.]]
Pravo na repliku narodni poslanik Vladimir Orlić.
Rekli smo svaki put, reći ćemo i sada i kada god treba. Onome ko je učestvovao u odbrani zemlje na bilo koji način, svaka čast, ali ne može svaka čast onima koji su podstrekivali i podržavali one koji su napadali ovu zemlju. Neka bude na personalnom nivou, pa neka bude za one koji su učestvovali u odbrani još jednom svaka čast. Ali, ako su delili političke organizacije sa ljudima koji su bili na drugoj strani, jer su sami tako želeli, ne mogu i oni da dele to svaka čast. Svakome kako je sam zaslužio. Nema pravo bilo ko da se ljuti, svako je sam sebi birao okruženje. (Goran Ćirić: Gde ste vi bili?) Kada pričamo o žutom preduzeću, ja citiram radnu grupu tog žutog preduzeća koje je u svom izveštaju napisalo da su sami nameštali tendere, da su sami nameštali konkurse, da su se sami ugrađivali za procenat. U tom izveštaju, sami sebe nazivaju žutim lopovima i nemojte na druge da se ljutimo. Ono što su sami o sebi napisali, to im se sada čita glasno. Kada pričamo o otrovnom odnosu i ne znam kakvom verbalnom retoričkom nastupu, ja sam malopre kazao – otrov u Srbiji danas može da se pronađe vrlo jasno kada neko uzme, pa recimo u tabloidu, poput „Danas“, zakupi od para svoje lokalne samouprave, za koju na sva usta kuka da para nema, da grca u nemaštini jer je zla maćeha Srbija kinji i ne da novac, iako to nije istina, a od tih para koje nema uzme pa zakupi celu stranu da sam sebe reklamira. Em što to radi, možda to donese neku korist za tu lokalnu samoupravu, čisto sumnjam, ali možda samo u teoriji, a onda potroši celu celcijatu stranu za brutalne optužbe na račun sopstvene države. Šta je ako nije otrov, šta je ako nije brutalan odnos prema državi kada neko uzme i u tom plaćenom oglasu kaže – danas u Srbiji sprovode politička ubistva? Našta to liči? To ne samo da je notorna neistina, to je ljudska sramota. Kažem još jednom, u svom dvorištu da se počisti, pa da pričamo o čemu god ko hoće.
Po kom osnovu se javljate, gospodine Ćiriću?
Replika.
On je spominjao predsednika opštine Paraćin, koji je državnim novcem platio oglas, članak koji je pričao protiv države. Još vam je rekao i svaka vam čast što ste bili učesnik u ratu. Vi ste njega pitali gde je bio on. Imao je 16 godina. Tada je imao 16 godina i sreća njegova i ja mu ne želim da ima iskustva iz rata koja imamo i vi i ja. Idemo dalje po amandmanima. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Palalić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Jovan Palalić.
Poštovani potpredsedniče, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, novi zakoni se donose da bi se popravilo zatečeno stanje i da bi se unapredio život građana i zaista je potpuno nejasno zašto ovde danima slušamo zašto poslanici naše poslaničke grupe iznose sve ono što je bilo loše u pojedinim oblastima javnih politika koje su vođene u prethodnom periodu. Pa to je jedna svojevrsna evaluacija lošeg stanja koje je nasleđeno i koje mora da se menja i novim zakonom i novim javnim politikama. Jedna od najvažnijih stvari koja sasvim sigurno daje doprinos usvajanjem ovog zakona jeste ne samo definisanje kako se donose javne politike, ne samo evaluacija, ni politika, nego koordinacija javnih politika. Samo koordinacija javnih politika na nivou države moći će da obezbedi jaku, stabilnu i efikasnu državu koja će na najbolji način štititi državne i nacionalne interese. Na žalost, u prethodnom periodu ne da nismo bili svedoci toga, nego smo imali sasvim suprotno, razgradnju države i primere kako smo se brukali pred svetom i kako se u okviru jedne iste vlade vodila različita i katastrofalna nacionalna politika. Ovih dana se mnogo govorilo o Kosovu. Navešću jedan primer koji bukvalno govori koliko je ovaj zakon bitan, a kako je u prethodnom periodu rađeno tako da smo se pred licem sveta brukali, jer smo u okviru jedne iste vlade imali dve različite politike. Ministar spoljnih poslova u to vreme Vuk Jeremić podneo je jednu rezoluciju UN za koju je u okviru UN, po tadašnjim saznanjima, obezbeđena podrška, da bi pre glasanja predsednik Republike jedne te iste vlade naložio da se ta rezolucija povuče kako bi se izmestilo odlučivanje o Kosovu iz UN u EU, a čijih katastrofalnih posledica smo i danas svesni. Šta smo mi mogli očekivati kada u okviru jedne vlade imamo dve različite javne politike, nekordinisanu politiku i imamo bruku pred međunarodnom javnošću? Upravo oni koji su želeli da imamo podeljenu, slabu vladu, danas nam govore kako je jaka vlast i kako je jaka vlada nešto nedemokratsko i kako imati jaku vladu u Srbiji nije demokratija, a uživali su i vodili su politiku protiv interesa Srbije kada smo imali slabu vladu, kada smo imali podeljenu vladu i tada im je takva vlada najviše odgovarala. Ovaj zakon omogućuje koordinaciju javnih politika, jaku državnu politiku, stabilnu vladu, efikasnu vladu i sasvim sigurno politiku koja će čuvati državne i nacionalne interese i voditi nezavisnu, suverenu i samostalnu politiku. Takva politika se danas u Srbiji vodi, a ovaj zakon će u narednom periodu još više da je unapredi.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Mihailo Jokić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Mihailo Jokić.
U okviru svog amandmana ću da govorim o srednjoročnom planiranju, o njegovom značaju i na primeru jednog valjevskog preduzeća, a to je Valjevska pivara, da otvorim jedan problem o kome mislim da treba u budućnosti da razgovaramo. Srednjoročno planiranje je neophodno i zbog globalizacije, o čemu smo govorili i zbog bržeg ekonomskog razvoja, zbog veće efikasnosti. To srednjoročno planiranje već primenjuje Valjevska pivara u periodu od 2013. do 2017. godine. U tom periodu od te četiri godine lični dohoci u Valjevskoj pivari su povećani za 40%. Valjevska pivara je u budžet Republike Srbije uplatila milijardu i 900 miliona. Milijardu i 59 miliona uplatila je samo za akcize. Valjevska pivara je bila privatizovana 2000. godine, a posle toga opljačkana, pa uvedena u stečaj i posle toga postala državno preduzeće. Kao državno preduzeće od 2013. godine srednjoročnim planiranjem sa 205 radnika Valjevska pivara je danas ponos i stub valjevske privrede. Zašto ja govorim o Valjevskoj pivari danas i o tom planiranju? Zato što je Valjevska pivara napravila plan razvoja za buduće četiri godine, za period od 2018. do 2021. godine, gde će rast proizvodnje biti sa indeksom 117, rast troškova sa indeksom 112. Dobit će imati indeks 265. Postavljam jedno pitanje. Valjevska pivara se nalazi na spisku preduzeća koje treba privatizovati u budućem periodu. Ja kao poslanik smatram da Valjevska pivara, ako ovako posluje i sa ovim rezultatima ne treba da bude privatizovana i da treba da ostane vlasništvo države. To moje mišljenje deli i većina Valjevaca. Valjevska pivara sa ovim pokazateljima o kojima ja govorim je sposobna kreditno i uz pomoć države da proširi svoje kapacitete, jer ono što Valjevska pivara danas svojim poslovanjem pruža na kulturnom, na sportskom polju, koliko pomaže sve organizacije u Valjevu, to neće uraditi ni jedan privatnik, u to sam uveren. Čak i ovaj čovek koji je danas prvi čovek pivare, sutra kada bi pivara bila njegova, čast njemu, i on ne bi radio to što radi sada. Kažem, to su impozantni rezultati i treba razmisliti dobro o putu kojim idemo. Gospodo, da li sve mora da bude privatno? Tvrdim i mogu da dokažem i evo dokaz iz Valjeva da kada je država vlasnik, a kada imate sposobne ljude, da je to još bolja varijanta nego privatna. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Mitrović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nenad Mitrović.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ja sam na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije podneo amandman na član 2. U članu 2. stav 1. Predloga zakona dodaje se tačka 18) efikasnost planiranja. Amandmanom se dodatno definišu osnovni pojmovi Predloga zakona. Stabilnost i kurs dinara proističe pre svega iz političke i finansijske stabilnosti, na osnovu čega možemo računati na nove investicije i nova radna mesta. Predloženim Zakonom o planskom sistemu Republike Srbije možemo da računamo na ravnomerni održivi razvoj u određenim oblastima. Garant za ovo su učesnici u planskom sistemu koji utvrđuju javne politike. Usvajanjem dokumenta javnih politika učesnici su Narodna skupština, Vlada Republike Srbije i organi lokalne vlasti u skladu sa svojom nadležnošću. Pored toga što imamo koordinisano planiranje javnih politika, imamo i mehanizam koji se odnosi na kontrolu sprovođenja javnih politika kroz kontrolu i sprovođenje srednjoročnih planova, ali i kroz propisivanje obaveza izveštavanja o sprovođenju srednjoročnih planova od strane nadležnih organa za sprovođenje kontrolnih mera ili aktivnosti iz dokumenta javnih politika. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Krivokapić. Da li neko želi reč? (Da.) Kolega Krivokapić. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege, podneo sam amandman 2. na član 2. ovog zakona kojim se dodaje tačka 18. koji glasi – Efikasnost planiranja, odnosno planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim težištem na nerazvijene opštine. U tačkama od 1. do 17. detaljno su definisani izrazi koji se koriste u ovom zakonu. Kako bih obrazložio svoj amandman i koliko je bitno da se dodatno definiše izraz „efikasnost planiranja“, pokušaću da objasnim kroz suštinu i bitnost samog planiranja i sve što iz planiranja proizilazi. Da ne bi došli su situaciju da se pitamo u čemu je greška, zašto se stvari nikad ne odvijaju po planu, prethodno moramo da se planiranjem fokusiramo na budućnost i na taj način ćemo brže odgovarati na promene u okruženju. Da bi planski sistem bio efikasan, treba da se ispoštuju određena pravila, odnosno svaki pojedinac treba da bude angažovan u procesu planiranja, zatim plan treba da obezbedi resurse kako bi se zadovoljile buduće potrebe a planiranje mora da bude kontinuiran proces i na kraju planiranje i sam planski sistem, treba da zadovoljava potrebe u budućnost uz uvažavanje trenutnog stanja. Prethodna vlast nije spoznala značaj i suštinu mnogih stvari pa i samog planskog sistema jer ozbiljno vođenje države nije maštanje, sanjarenje o tome šta ćemo uraditi u narednom periodu, već odlučivanje o tome šta ćemo raditi danas u nameri da ostvarimo ciljeve sutra. Država može najviše uštedeti ukoliko dobro planira, ima dobar planski sistem, jer će joj to obezbediti da manje investira u resurse neophodne za ostvarivanje sveukupnih rezultata. Možemo slobodno reći da je planski sistem, vremensko gledano namera u razvoju i napredovanju države koji će jednako poslužiti građanima, eventualnim investitorima i kreditorima što ima za pozitivan rezultat sveukupni razvoj same države, a svakako nerazvijenih opština. Efikasnost planiranja direktno proističe iz dobrog planiranja. Planski sistem je efikasan ako ostvaruje svoju svrhu koja se ne meri samo vremenom ili utrošenim sredstvima. Imajući u vidu sve unapred navedeno moram da naglasim da je u članu 2. tačkama od 1. do 17. detaljno definisano značenje izraza ovog zakona, ali je potrebno dodatno definisati efikasnost planiranja u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije, sa posebnim težištem na nerazvijene opštine, što je vrlo bitno i zato sam pažljivo analizirajući pomenute tačke, predložio amandman kojim se član 2. dopunjuje tačkom 18. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Orlić. Da li neko želi reč? (Da.) Kolega Orliću. Izvolite.
Hvala lepo. Pa i efikasnost kao aspekt je naravno veoma važna za reč o postupanju u domenu izrade strateških dokumenata, planova, programa, ali i prilikom realizacije tih strateških planova. Ono što je danas realnost u Srbiji, dame i gospodo, apsolutno više niko ne može da negira. Dakle, ozbiljan planski, sistematičan pristup između ostalog doveo je do toga da mi zaista više nemamo nikakvu teškoću, naprotiv. Sa lakoćom odgovaramo na sva pitanja koja se tiču pitanja zaposlenosti, pitanja otvorenih novih preduzeća, formiranih novih radnih mesta. Nekada su se kritičari svega i svačega protiv de fakto ostvarenih rezultata na tom planu borili negacijom, govorili da nema novih fabrika, govorili da nema novih pogona, a pošto je to danas toliko očigledno da je puno komično negirati ih, pošli su na neki novi pristup, pa su onda krenuli sa temama poput – To su loši poslovi, to su jeftini poslovi, to su nekvalitetni poslovi. Dolazimo do tačke kada država ozbiljnim i odgovornim postupanjem, ne samo da privlači poslove koji podrazumevaju neku vrstu i manuelnog stvaranja, već i one koji su složeniji po svojoj strukturi, pa do vrhunskih poslova. I govorili smo ovde o sjajnim primerima, poput onih koji u IT sektoru nose prosečne neto plate od 700, 800, hiljadu, hiljadu i po evra i došli do fenomenalne situacije. Danas nas ti isti optužuju da ni tu ne radimo kako treba, jer ne treba ni takve poslove da podržavamo zato što zamislite sada tu tezu, na taj način mi činimo rad skupljim te uništavamo konkurenciju na tržištu rada. Oni kojima su puna usta lajkanja nad - Zašto su plate male; danas tvrde - Ma da budu plate da budu što manje, ne smeju da budu velike. Što bi rekli - Kako god da okreneš, ne valja. Srećom po Srbiju. Srbija jako dobro zna šta je za nju dobro. Srbija jako dobro zna šta je za nju korisno, pa zbog toga i podržava one koji su u stanju da Srbiji posao obezbede. U svim mogućim formatima i u broju od 170 hiljada potpuno novih radnih mesta, što je nešto što danas apsolutno niko ozbiljan ne može da negira. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Tanja Tomašević Damnjanović. Da li neko želi reč? (Da.)
Hvala poštovani predsedavajući. Poštovani gospodine ministre sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, podnela sam amandman na član 2. Predloga zakona o planskom sistemu Republike Srbije koji se odnosi na efikasnost planiranja sa osvrtom na unapređivanje pravosudnih institucija. Razlog za donošenje ovog zakona jeste potreba da se uspostavi efikasan, transparentan, koordinisan i realističan sistem planiranja Republike Srbije, autonomnih pokrajina, jedinica lokalne samouprave, koji pokriva sve ključne aspekte, socijalne i ekonomske razvojne politike i regionalnog i prostornog razvoja uz optimalno korišćenje budžetskih sredstava, obezbeđenje održivog rasta i razvoja Republike Srbije, uključujući i AP i jedinice lokalne samouprave, kao i efikasno sprovođenje procesa pristupanja EU. Predlogom zakona propisuje se i obaveza sprovođenja analiza i efekata javnih politika prilikom izrade svih dokumenata javnih politika i povezivanje tog procesa sa procesom analize efekata propisa, kada se mere javnih politika sprovode putem propisa. Takav sistem obezbeđuje usklađivanje pravnog okvira za poslovanje i život građana, odnosno obezbeđuje se efikasan planski sistem i povoljan regulativni okvir za razvoj društva. Za život građana i za razvoj društva, potrebno je poboljšanje kvaliteta i efikasnosti pravde, jačanje nezavisnosti i odgovornosti pravosuđa u cilju jačanja vladavine prava, demokratije, pravne sigurnosti, približavanje pravde građanima i vraćanje građanima poverenje u pravosudni sistem. Srbija je na tom planu radila mnogo, ali svakako je potrebno još mnogo uraditi kada su u pitanju nasleđeni problemi u pravosuđu, jer kada vi imate situaciju da je bivši režim postavio sve tužioce i sudije u tobože reformi pravosuđa, problemi neefikasnosti i političkog uticaja na pravosuđe su neminovni. Zato ponavljam, potrebno je još mnogo da radimo kako bi dobili pravosudni sistem, u kome su pravosudne institucije i nosioci pravosudnih funkcija, u svom radu oslobođeni svakog nedozvoljenog uticaja i pritiska, koji bi ometali ostvarivanje pravde, a ja verujem da će Srbija, na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem i sa ovom Vladom u tome i uspeti. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Jolović. Kolega Jolović. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre, ovim amandmanom dopunjuje se član 2. stav 1. Predloga zakona o planskom sistemu Republike Srbije. Naime, u članu 2. ovog Predloga zakona obrazloženo je značenje svih pojmova koji se javljaju pri izradi određenih planskih dokumenata, a sve u cilju razvoja Republike Srbije. Pored definisanja, značenja javne politike planskog sistema, učesnika u planskom sistemu koji utvrđuje javne politike, upravljanje sistemom javnih politika, koordinacija javnih politika, analize efekta, praćenje sprovođenja javnih politika, vrednovanje učinka javnih politika, izveštavanja o realizaciji i postignutim učincima, opštih i posebnih ciljeva javne politike, kao i efekata i pokazatelja učinka, veoma je bitno sagledati efikasnost planiranja. Kako je planiranje proces koji uključuje izbor zadataka i ciljeva te akcije za njihovo ostvarivanje i zahteva odlučivanje, odnosno izbor između budućih smerova delovanja, biti uspešan, tj. efikasan, u planiranju je uslov za ponovno organizovanje procesa planiranja. Grad Novi Pazar je prepoznao značaj donošenja razvojnih i drugih planskih dokumenata, rukovodstvo grada intenzivno radi na tome. Zahvaljujem.
Po amandmanu, narodni poslanik Goran Ćirić. Izvolite.
Mogli bismo da podržimo ovaj amandman, dakle, uz par dodatnih pitanja za predlagača amandmana i za prisutnog ministra Đorđevića. Dakle, vi ovde predlažete efikasnost planiranja, planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na bolji pristup u ekonomskim resursima. Slažem se. Potrebno je imati bolji pristup ekonomskim resursima i načinu na koji će se eksploatisati. To je pitanje i za vas, a i za gospodina ministra. Ovde u ovoj Skupštini je 2011. godine usvojen Zakon o javnoj svojini. Suština političke odluke i politike kod usvajanja ovog zakona je bilo vraćanje imovine gradovima, opštinama, lokalnim samoupravama i javnim preduzećima, a cilj tog zakona je efikasnije upravljanje upravo tim ekonomskim resursima, tom imovinom. Dakle, 2011. godine je bila ta neka prethodna većina. Godine 2014. posle tri godine po isteku roka za primenu tog zakona od tri godine je produžen taj rok i samim tim verifikovana politika, javna politika o vraćanju imovine i upisu imovine i lokalnih samouprava, gradova, opština i javnih preduzeća. To je bio preduslov i za buduću koorporativizaciju, za način na koji će javna preduzeća biti efikasnija, ali i za lokalne samouprave koje treba da se bave ne samo, naravno, i komunalnim poslovima, ali ne samo komunalnim poslovima, nego i podsticajem lokalnog, ekonomskog razvoja. Upis imovine je preduslov za podsticaj lokalnog ekonomskog razvoja. Posle tri godine ponovo produžetak roka i ponovo potvrda ove većine, dakle, ova većina je ponovo potvrdila taj zakon i javnu politiku vraćanja imovine. Sada je pitanje - zbog čega donosimo te odluke, i za predlagača amandmana, šta je onda stav da Vlada sada donosi zaključke kojim daje preporuke lokalnim samoupravama za vraćanje te imovine državi, a Vlada Republike Srbije je kroz ovu većinu i kroz njene predloge o produženju rokova potvrdila da je to potrebno? Dakle, to jeste nešto što je u kontradiktornom odnosu. Mene tu vaše objašnjenje interesuje. I, naravno, vidite da se radi o ovom aktuelnom trenutku za prenos imovine aerodroma Niš. Još jedno pitanje u vezi sa tim za ministra ovde prisutnog, jer treba iskoristiti tu priliku da razjasnimo upravo te stvari. Pitanje – zbog čega nije osnovano javno preduzeće aerodromi Srbije, već Aerodromi Srbije, d.o.o? Dakle, očigledno je ideja, i možete da vidite uvidom u APR i registraciju, da je formirano preduzeće Aerodromi Srbije d.o.o, dakle, deoničarsko društvo, a ne javno preduzeće aerodromi Srbije. Dakle, podsetiću vas na član 7. Zakona o javnim preduzećima, koji kaže da uslove za obavljanje delatnosti od opšteg interesa po članu 7. ispunjavaju javno preduzeće, društvo kapitala i preduzetnik iz člana 3. ovog zakona, mogu da otpočnu obavljanje delatnosti od opšteg interesa kada nadležni državni organ, odnosno imalac javnih ovlašćenja, u skladu sa zakonom, utvrdi da su ispunjeni uslovi za obavljanje te delatnosti u pogledu, prvo, tehničke opremljenosti, kadrovske osposobljenosti, bezbednosti i zdravlja na radu, zaštite i unapređenja životne sredine i drugih uslova propisanih zakonom. Dakle, Aerodromi Srbije d.o.o. nisu tehnički opremljeni, nema te opreme i kadrovski osposobljeni, jer imaju dva zaposlena u ovom trenutku i ne ispunjavaju ove uslove, jer ćemo se složiti da se ovde radi o delatnosti od opšteg javnog interesa. Šta imamo u ovom slučaju? Kada spojimo taj odnos politika o javnoj svojini i primeni Zakona o javnoj svojini, neku vrednost koja može aproksimativno da se proceni na 50-ak miliona evra vrednosti aerodroma sa licencama, sa svim dozvolama koje su potrebne, se prenosi ukoliko se donese ovakva odluka na Aerodrome Srbije d.o.o. Dakle, pitanje je - gde je tu javni interes i šta vi mislite upravo u tom vašem pristupu i pristupu Vlade, načinu na koji će se preneti imovina? Inače, razgovarali smo o tome i voleo bih da čujem vaš stav, jer su stalne primedbe - pa dobro, vi kritikujete, nemate nikakvih predloga. Ponoviću ono u šta zaista i iskreno verujem, i to jeste politika DS, a to je da je stav da infrastrukturu, ne samo aerodromsku infrastrukturu, jer i Aerodrom „Nikola Tesla“ i aerodrom Niš, i „Morava“, su infrastruktura, a operacije i letovi su i Er Srbije i lou kost kompanija nad tom infrastrukturom, da ne treba privatizovati infrastrukturu do iznosa iznad 51%, da država treba uvek da ostane većinski vlasnik. Može da se uvede po ugledu organizacija mnogih evropskih aerodroma, ali država je većinski vlasnik u najvećem delu i tih evropskih zakona, i lokalne samouprave i država, ali sa preko 50% u upravljanju tom infrastrukturom i podsticaju operacija i konkurencije nad tim aerodromima. Upravo rezultat aerodroma Niš pokazuje upravo razvijenu konkurenciju, jeftinu uslugu i nešto što jeste javni interes, a to su jeftine avio karte i mogućnost putovanja i iz Niša i prema Nišu. Dakle, molio bih vas da mi, onako kako će predlagač ovog amandmana dati i dodatne argumente i odgovore na ove naše dileme, i vi, gospodine ministre, kažete šta je vaš stav u tom smislu javnih politika vezanih za javnu svojinu i primenu Zakona o javnoj svojini, ali i ovaj deo zbog čega se javno preduzeće i imovina jednog grada prenosi na deoničarsko društvo, a proces prenosa nije u skladu sa Zakonom o javnim preduzećima. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Mihailo Jokić. Izvolite.
Ja moram da se osvrnem na ovo poslednje izlaganje. Moram da se obratim direktno, nemojte se ljutiti, gospodine Ćiriću, ne znam da li ste vi pravnik ili ekonomista, ali ako govorite o tome da li aerodrom u Nišu treba da bude pod ingerencijama Republike ili grada Niša, vi ovde morate da izađete sa ciframa, sa podacima koje su finansijske mogućnosti grada Niša da ulaže u taj aerodrom koji se mora razvijati. Aerodrom nije pokretna imovina koja će iz Niša biti preneta u Beograd. Stvar je u tome da je to objekat koji se mora usavršavati i razvijati, u koji se mora ulagati. Može li svojim finansijskim mogućnostima, prema svom budžetu, prema svom poslovanju, može li grad Niš da to uradi ili ne može? Jer, to je interes Srbije. Vi izađite sa podacima i dokažite da je to moguće. Ako je to moguće, i ako sa tim budžetom i sa trenutnim finansijskim stanjem u kome se nalazi grad Niš, grad Niš može da izdvoji toliko i toliko sredstava koliko je potrebno aerodromu Niš, ja ću prvi da glasam da on bude i ostane u Nišu. A, ovako pričati deskriptivno i opisivati, to je samo gubljenje vreme i to je političarenje. Hvala.
Pravo na repliku, narodni poslanik Goran Ćirić. Izvolite.
Meni se sviđa ovakav način razgovora. Mislim da to može da bude produktivno da bismo razjasnili, da bismo otvorili sva pitanja. Jer, ovde je mnogo otvorenih pitanja, jer nemamo pred sobom sve ugovore koji očigledno utiču na ovu vrstu odluke. Ali, ono što ja znam, to je nešto i u vezi sa ovim zakonom o kome govorimo, dakle, direktno je u ovoj temi. Pa, predstavnici lokalne samouprave grada Niša, čijoj većini ne pripadam ja, nego su to vaše koleginice i kolege, u političkom smislu, su doneli odluku. Vaš kolega je, čini mi se, i predsednik Skupštine grada Niša. On vodi tu skupštinu koja je pre dva meseca izglasala srednjoročni plan razvoja aerodroma Niš, u kome se definisalo da od 2018. godine, dakle, pre samo dva meseca, od 2018. do 2028. godine niški aerodrom raste, radi profitabilno, radi samostalno i moguće je ulagati iz sopstvenih sredstava. To je odluka Skupštine grada Niša pre dva meseca i to je planski dokument i politika lokalne samouprave grada Niša, vaših koleginica i kolega, mojih sugrađana. Pozivam vas da poštujemo pravo lokalnih samouprava da odlučuju o tome. Vi onda imate apsurdnu situaciju da samo posle petnaestak dana dobiju ovakav zaključak Vlade i sada treba doneti potpuno suprotno rešenje u kojem će reći – ne, nismo sposobni, pogrešno smo glasali, Aerodrom Niš nije osposobljen za tako nešto. Što se tiče ulaganja, mislim da je to isto važno reći. Dakle, i nama je potrebna puna informacija. Neka uđe DRI i neka utvrdi sve nivoe ulaganja u Aerodrom Niš da bismo imali potpune parametre o njegovoj vrednosti, ko je koliko ulagao, koliko grad i kolika je ukupna vrednost i šta je struktura kapitala i vrednosti toga. Zato govorim o Zakonu o javnoj svojini, SMATSA agencija nezavisna od Vlade je već donela svoje odluke i pre šest meseci usvojeno je takođe na skupštini grada Niša da će ulagati u toranj u Nišu 13 miliona evra. Dakle, nezavisno od budžeta Republike Srbije. To su informacije.
Replika? (Vladimir Orlić: Može i po amandmanu.) Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Samo jedna napomena. Nisu stvari toliko komplikovane koliko možda deluju. Dakle, odluka grada uvek može da se uporedi sa informacijama i upravo tim ciframa koje je kolega Jokić pomenuo. Dakle, jednostavno je i ne treba tu ne znam koliko matematike da se utvrdi, na osnovu onoga čime raspolaže grad, da li je to nešto čime raspolaže grad dovoljno da pokrije desetine miliona ulaganja. Mi smo pričali o tome ovde i nije ništa sporno i ništa nejasno. Nije ni pod kakvom maglom, desetine miliona planira Republika da uloži u Aerodrom. Da li je to nešto … (Goran Ćirić: Evra?) …evra. Tako je. Da li je to nešto što može da uradi grad? Svi znaju kako glasi odgovor. Počnite od toga i sve će nadalje biti apsolutno jasno. Na temu onih optužbi da neko nešto hoće namerno da uruši, sroza ili šta već, koliko god sa jedne strane delovalo nerazumno da ga je neko namerno podizao, svojski se trudio da uspešno radi, a hoće da uradi sve potpuno suprotno, jednostavna logika da neko to hoće da uradi, za šta se danas optužuje Republika Srbija, najlakše rešenje bi bilo – ne diraj ništa, ostavi ga tamo i onda se pod izgovorom – nema Niš para, sve ruši samo od sebe, u hipotetičkoj situaciji, naravno. Kada radimo sve suprotno od toga, koliko treba računanja ili prosto samo malo iskrenosti da se zaključi kako glasi istina. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić, po amandmanu.
Svestan sam toga da ne bih dobio repliku svakako. Hoću da razjasnim ovo. Mislim da je ovo civilizovan dijalog i mislim da je potrebno čuti argumente. Najavljujete da Republika želi da uloži desetak miliona evra, a ja sam vam već rekao šta je potrebno sada od ulaganja niškom aerodromu. Potreban je toranj zbog bezbednosti i potrebno je svetlo koje će obezbediti sletanja po uslovima magle. Procena je 13 miliona evra. Ta sredstva su izdvojena iz Agencije SMATSA u svim planovima kroz već usvojeni plan i kreditiranje Evropske banke za rekonstrukciju i razvoj. To je ta infrastruktura i ono što je potrebno ulagati u niški aerodrom. Čak i da je potrebno da Republika ulaže, a mislim da nije, jer to može da se vidi upravo iz ovih analiza i potpunog pristupa javnosti svim ovim informacijama. Čekajte, pričali smo o IT i spremnosti za subvencije. Najavljivali su dolazak jedne velike IT kompanije, da ne pominjem ime, i obećane subvencije od 9,5 miliona evra, privatnoj kompaniji 19.000 evra po zaposlenom u IT sektoru, a mnogi iz IT sektora i klastera u Srbiji su reagovali na to, jer su rekli da to neće biti novo zapošljavanje nego uzimanje gotovih, najboljih kadrova iz njihovih firmi i slabljenje potencijala IT sektora u Srbije. Znači, tu smo spremni 9,5 miliona evra investicija u privatnu kompaniju, a sa druge strane uslov za grad Niš i bilo koje ulaganje na tom nivou od 9,5 miliona evra ili 10 miliona evra je taj – prenesite imovinu od 50 miliona evra vrednosti, jer je to preduslov, jer na drugačiji način ne dam pare. Dakle, o tome treba da razmišljamo svi zajedno i da mislimo na koji način onda podstičemo ljude na lokalnom nivou i u Valjevu i u Nišu i u Subotici i u Novom Sadu, naravno u Beogradu, na koji način podstičemo njihov entuzijazam da razmišljaju o svojoj budućnosti, o svojoj perspektivi, razmišljaju o planskim dokumentima i donose upravo ovakve planske dokumente pre dva meseca, a vi im onda kažete posle sedam dana - više ne važi, to što ste planirali okačite mačku o rep i donesite ovu odluku o prenosu imovine.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić, pravo na repliku.
Zanimljivo, dame i gospodo, kako u analizi od početnih 20-ak miliona u roku od dva, dva i po minuta dođosmo na 10-ak. Ne možemo tako. Moramo ozbiljno od samog početka do samog kraja. Velike su razlike u pitanju. Ta razlika koju neko napravi, kao verbalni manevar, već i haj haj prevazilazi ono što bi, na primer, grad Niš mogao da izdrži. Dakle, samo jedna greška u jednoj rečenici ili malo prostora da se zvuči ubedljivije, već prevazilazi sve ono što bi grad mogao da podnese sam, ako pričamo o tome da podnosi sam. Kontrolni toranj, pista i terminal, mi o desetinama miliona evra pričamo. Ako se složimo da to grad ne može, ako se složimo da to bez Republike ne može, šta je još onda sporno? Šta je onda sporno da li će neko od ljudi, pričalo se o tome ovih dana, koji su zaposleni na aerodromu, oko aerodroma, pružaju različite vrste usluga, šta će se u njihovom životu promeniti, ukoliko se o nečemu formalno stara Republika? Ostaje tu gde je bilo i svi će putnici ići tamo gde su išli, svi će odsedati tamo gde su odsedali i prevoziti se kako su se prevozili. Kako će to uticati na živote ljudi u Nišu ili u okolini tog grada? Neće nikako. Dakle, reč je o klasičnoj političkoj igri na temu nečega što bi trebalo da zvuči strašno, a sve je samo ne strašno. Ne, naprotiv, dobro je, korisno i lepo je. Hoće država da uloži danas, Bogu hvala, za razliku od onih vremena koje ne volite kada pominjemo, ali moramo da ih pominjemo zato što mnogo opominju danas, Bogu hvala, u odnosuna ta vremena, pa ima odakle. To je valjda dobro. Još jednom, kada već biramo argumente, hajde neka budu takvi da u njima ima neke logike i neke niti koncizno. Ne možemo da pričamo da je loše kada su plate male, a da napadamo kada država daje podršku programima gde su plate velike. Ne možemo da tražimo da se nešto razvija i prihoduje, na primer Aerodrom u Nišu, a da pričamo da mu je vrhunsko dostignuće da bude najjeftiniji na svetu. Moramo da se odlučimo, ako ćemo ozbiljno. Ako nećemo ozbiljno, onda, time završavam, zaboravljamo na desetine miliona u replici od dva minuta. Hvala lepo. (Goran Ćirić: Replika.)
Nemate pravo na repliku, gospodine Ćiriću. Reč ima ministar Đorđević. Izvolite.
Imam samo jednu sugestiju za kolegu Orlića, odnosno dve primedbe na vaše izlaganje. Prva stvar, zaboravili ste da kažete da je SMATSA državna institucija i da država preko SMATSA ulaže te pare, a o čemu je pričao poslanik. Znači, Srbija želi da ulaže 10 miliona, tačno je. Tačno je da SMATSA treba da izgradi, ali to je država Srbija. Tačno je i da država Srbija to nigde ne vodi. To ostaje gradu Nišu. Sa još jednom činjenicom se ne slažem sa vama. Imaće to i te kakvih efekata na grad Niš, jer želja države Srbije jeste da zaposli i poveća broj putnika. To znači da će građani Niša dobiti novi posao na Aerodromu Niš, da će dobiti kvalitetniju uslugu i da će biti bogatiji za jedan moderan aerodrom koji će biti rame uz rame sa beogradskim aerodromom i pomoći da učini da Srbija bude još bolja i konkurentnija i da privučemo još stranih investitora.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Dragišić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Stanislava Janošević. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Efikasnost planiranja i realizacija planova je ono što je jedna od osnovnih karakteristika Vlade Republike Srbije. Možda po svojoj teritoriji Srbija je među manjim zemljama u Evropi. Međutim, kada krenete od Palićkog jezera, kroz Vojvodinu, preko Fruške Gore, pa uđete u Šumadiju, Mačvu, preko Zlatibora i Kopaonika, odete južno u Niš, Pirot, Vranje i dođete do crkve Svetog Arhangela Mihajla na ulazu u Prizren, onda shvatite koliko smo mi jedna velika i bogata zemlja tradicijom i kulturom. Fascinirana sam požrtvovanjem Vlade Republike Srbije da paralelno ulaže u mnoge od ovih nerazvijenih delova u Srbiji. Svakodnevno smo svedoci da niče ono što je infrastrukturno nedostajalo. Kako Vlada ulaže u glavni grad Republike, tako i u ove manje sredine, na isti način grad Zrenjanin nije zaboravio sela u svojoj opštini. Nakon rekonstrukcije trga u centru grada koji je Zrenjanin svakako ulepšalo, mi smo svoje snage preorjentisali na uređenje trga u selu Melenci. Čestitamo ovom prilikom savetu Mesne zajednice Melenci koji su inicijativu i podneli da bi se krenulo sa rekonstrukcijom. I ovaj projekat je u vrednosti od 10 miliona dinara. Melenci su inače najveće selo u opštini Zrenjanin sa 6.000 stanovnika i ono što ga isto krasi jeste lekovita banja Rusanda. Shodno svemu pomenutom podnosim amandman koji će bliže definisati efikasnost poslovanja. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Veljković. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pojmovi koji se koriste u predloženom zakonu sa preciznim značenjem utvrđeni su u odredbi člana 2. zakona. Predloženim amandmanom dopunjuje se član 2. tako što se dodaje tačka 18. koja glasi: „Efikasnost planiranja sa značenjem planiranja u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije, s posebnim osvrtom na prava raseljenih lica“. Republika Srbija kontinuirano više od dve decenije radi na rešavanju problema lica koja su morala da napuste svoje domove tokom sukoba na prostoru bivše Jugoslavije i aktivno stvara uslove za kvalitetan, dostojanstven i siguran život izbeglica i interno raseljenih lica u Republici Srbiji i aktivno pomaže povratak u mesto porekla. Vlada Republike Srbije je posvećena pronalaženju trajnih rešenja ove osetljive kategorije lica, uz poštovanje svakog pojedinca na izbor. Problemi sa kojima se suočavaju izbegla i raseljena lica manifestuju se u svim sferama života, a najizraženiji su u oblasti rešavanja stambenih potreba, rešavanja statusnih pitanja, zapošljavanja, ostvarivanja prava iz penzijskog, zdravstvenog, socijalnog osiguranja i drugo. Kada je u pitanju rešavanje stambenih pitanja, u proteklom periodu Vlada Republike Srbije, uz podršku međunarodne zajednice, obezbedila je preko 15 različitih stambenih rešenja putem kojih je zbrinuto preko 50 hiljada lica. Projekti rešavanja stambenih potreba uključivali su i izgradnju stambenih jedinica, dodelu pomoći za kupovinu seoskih domaćinstava, dodelu paketa građevinskog materijala i montažne kuće. Najveći deo do sada realizovanih projekata izgradnje stambenih jedinica bio je namenjen rešavanju stambenog pitanja lica iz kolektivnih centara i u funkciji njihovog zatvaranja. Izbeglice i raseljena lica koja žive u lošim uslovima, u privatnom smeštaju, u tzv. nezvaničnim kolektivnim centrima zbog ograničenih sredstava bili su u manjoj meri obuhvaćeni programom podrške za rešavanje stambenih pitanja i to uglavnom putem programa dodele građevinskog materijala i kupovine seoskih domaćinstava sa okućnicom. Posebno treba istaći da je lokalna samouprava važan oslonac i aktivan učesnik u procesima lokalne integracije izbeglica i raseljenih lica. Jedinice lokalne samouprave koje su uključene u projekat stambene izgradnje učestvuju i dodelom građevinskog zemljišta bez naknade, obezbeđivanja primarne komunalne infrastrukture i odustajanjem od naplate različitih lokalnih taksi i doprinosa. Veliki broj jedinica lokalne samouprave i dalje pokazuje motivisanost za učešće u projektima lokalne integracije. Više od 137, što gradskih, što opštinskih skupština, usvojilo je lokalne akcione planove za unapređenje položaja izbeglica i raseljenih lica i dobilo finansijsku podršku Komesarijata za izbeglice i migracije za realizaciju aktivnosti predviđenih ciljevima u navedenim planovima. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Stanija Kompirović.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, podnosim amandman na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije. U članu 2. stav 1. Predloga zakona dodaje se tačka 18) koja glasi: „Efikasnost planiranja – planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije, s posebnim osvrtom na unapređenje pravosuđa“. Srbija radi na unapređenju pravosuđa i pravosudnih institucija, a u prilog tome govori činjenica da je kroz projekat unapređenja i efikasnosti pravosuđa prepolovljen broj predmeta u našim sudovima. Novi Zakon o izvršenju i obezbeđenju koji je usvojen 2015. godine, a počeo je da se primenjuje 1. jula 2016. godine, doprineo je da značajan broj predmeta privedemo kraju. Uspeli su da se za 18 meseci smanji broj izvršnih predmeta sa 1,4 miliona na 665 hiljada u 30 sudova širom zemlje. Ovaj projekat je jedan od značajnih aspekata pravosudne reforme, a to je unapređenje efikasnosti pravosudnog sistema, čime su ostvareni ciljevi. Sistem je postao efikasniji, a veliki broj građana dobio je priliku da reši svoje predmete. Država je pokazala spremnost da odgovori na izazove i zahteve građana - poštovanje vladavine prava, nezavisno i nepristrasno i odgovoran pravosudni sistem. Znači, gradimo efikasniji pravosudni sistem i bolji poslovni ambijent za brže rešavanje sporova i odlučnu borbu protiv korupcije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Petković. Kolega Petkoviću, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 2. stav 1, gde se dodaje tačka 18) Predloga zakona o planskom sistemu. Predloženim zakonom se uređuje planski sistem Republike Srbije, odnosno upravljanje sistemom javnih politika i srednjoročno planiranje vrste i sadržine planskih dokumenata koja se u skladu sa svojim nadležnostima predlažu, usvajaju i sprovode učesnici u planskom sistemu, međusobna usklađenost planskih dokumenata, postupak utvrđivanja i sprovođenja javnih politika i obaveza izveštavanja o sprovođenju planskih dokumenata, kao i shodna primena obaveze sprovođenja analize efekata na propise i na vrednovanje učinka istih. Svedoci smo da je digitalizacija poslovanja tema o kojoj se sve više govori. Svi se slažu da je to veoma bitna stavka, da donosi velike prednosti, a posebno uštede, ali većina razmišljanja na tu temu svodi se na to da omogući lakše funkcionisanje opšte javnosti bez ulaska u to da li je tako shvaćena digitalizacija dovoljna, kao i šta je potrebno da bi ona bila smislena i efikasna. Da bi digitalizacija bila kompletna, odnosno sveobuhvatna, bitno je postojanje šire perspektive, a suština jednog sveobuhvatnog pristupa odražava se kroz jednu misao – da bismo bolje opslužili potrebe građana i celokupnog društva, moramo unaprediti i dodatno ubrzati proces digitalizacije. Složićemo se da je digitalizacija prisutna u svim sferama društva, kako u ekonomiji, tako i u privredi, industriji, prosveti, zdravstvu, školstvu, pa i kod nas ovde danas u parlamentu i Domu Narodne skupštine Republike Srbije. Posebno ću istaći da ćemo na svaki način pružiti podršku predsedniku Republike Aleksandru Vučiću i Vladi Republike Srbije u daljem nastavku u procesu digitalizacije celokupnog društva Republike Srbije. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Milena Turk. Koleginice Turk, izvolite.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo poslanici, podnela sam amandman na član 2. Zakona o planskom sistemu koji za cilj ima dodatno definisanje pojmova koji su upotrebljeni u ovom predlogu. Ukoliko govorimo o kreiranju javnih politika, zaista moramo ovom procesu da pristupimo sistematski i tako što ćemo obuhvatiti sve oblasti i obratiti pažnju zaista na sve regione i ravnomerno uložiti u njih. Ono što je bilo neophodno je da Republika pripremi preduslove, kao što su politička i ekonomska stabilnost, i činjenica je da je Srbija u ovom procesu koji je sprovela zaista prepoznata i uživa veliki ugled u svetu i naši rezultati su svuda priznati i cene se. Uveliko se radi na usklađivanju našeg zakonodavstva sa tekovinama EU i na sprovođenju reformi koje imamo u našoj zemlji u proteklih nekoliko godina. Veoma je bilo važno pripremiti uslove kako bi investitori prepoznali da je naša zemlja povoljan ambijent za ulaganje i da smo spremni da razvijamo našu privredu i otvaramo radna mesta. Opremaju se industrijske zone u svim krajevima naše zemlje, ali se i istovremeno radi na pripremanju infrastrukture koja je zaista bila zapuštena i nedostajala u mnogim krajevima. Akcenat je upravo na nerazvijenim područjima, na onim delovima naše zemlje u kojima su godinama samo zatvarani pogoni, zatvarana radna mesta, u kojima su se objekti urušavali, u kojima su sistemi bili neefikasni, zastareli i prevaziđeni. Konkretno, u Trsteniku se zaista u ovom momentu mnogo ulaže od strane Republike i to je ono što nam je nedostajalo. Samo u ovom momentu se izvode radovi na tri škole u vrednosti od 75 miliona dinara. Do kraja godine ćemo imati još dve. Ulaže se u objekte vrtića, regionalne puteve. Trenutno preko 25 miliona dinara. Samo industrijska zona, stekli su se uslovi da je opremimo i pripremimo za investitore. Prethodna vlast nije imala volje ili umeća ili sposobnosti da uopšte reši problem imovinskih odnosa, a kamoli bilo šta drugo. Sada želimo da u dogovoru sa našim građanima radimo po prioritetima, čitave godine, da dobro sarađujemo sa Vladom Republike Srbije i obezbedimo sve ono što je nedostajalo. Lako je raditi stihijski u predizbornoj kampanji, zaduživši opštinu za nekoliko stotina miliona dinara, ali mi želimo da radimo svake godine, cele godine i da upravo zajedno sa našim građanima kreiramo politiku kako bi to svima bilo na koristi i kako bismo mogli da se razvijamo. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Darko Laketić. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Laketiću, izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, lično smatram da je najznačajnije za svaku državu, najznačajniji element predstavlja adekvatno planiranje. Predloženim amandmanom sam pre svega želeo da ukažem na ovu istinu, ali takođe samo želeo da stavim do značaja i da dam do značaja jednoj činjenici da je adekvatno planiranje neophodno i na lokalnim nivou, dakle na nivou lokalnih samouprava. Najznačajniji segmenti dugoročnog i kratkoročnog planiranja jesu lokalne, odnosno javne politike. Upravo na nivou lokalnih samouprava jako je teško napraviti jednu dugoročnu i kratkoročnu projekciju, da kažem, ulaganja, prevashodno ulaganja u infrastrukturu, zato što svojevremeno 2012. godine najveći broj lokalnih samouprava je zatekao jedno vrlo loše, rekao bih katastrofalno, finansijsko stanje. Inače dolazim iz Prokuplja i narodni sam poslanik iz Topličkog okruga i mogu reći da 2012. godine, dug koji je zatečen u opštini Prokuplje, iznosio je preko dve i po milijarde dinara. Na ovakav dug vrlo je teško napraviti adekvatan plan, govorim o planu ulaganja u infrastrukturu, ali i pored toga uspeli smo da u ovom vremenskom periodu završimo u potpunosti dom kulture i novo obdanište i još jedno obdanište koje je urađeno uz pomoć Ministarstva za populacionu politiku i uz pomoć „Srbija voda“ kompletno sanirano korito reke Toplice. Oko sto miliona, samo u prošloj godini, je uloženo u putnu infrastrukturu i pored tolike dubioze koja je najvećim delom vraćena. Zato smatram da je pre svega ovaj zakon uvod u adekvatno planiranje, koje će pre svega biti dugoročnog karaktera i uvod u jedan, rekao bih, značajno brži rast i razvoj od lokala pa do cele države. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Mićin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milija Miletić. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Miletić, izvolite.
Zahvaljujem se, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, kolege poslanici, građani Srbije, ja sam kao i do sada uvek predstavljao i predstavljaću jugoistok Srbije, brdsko-planinska područja, nedovoljno razvijena područja, a inače ovde u Skupštini predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku, koja je izabrana sa liste SNS. Šta drugo da kažem, da ću ja podržati ovaj zakon, da sam napisao amandman na član 2. gde želim da dam doprinos i akcenat na nedovoljno razvijena područja. Dolazim iz Svrljiga, opštine koja je nerazvijena, ali opština koja ima kapaciteta za razvoj. Opština u kojoj je predsednica opštine žena i Vlada Republike Srbije, na čelu sa tadašnjim premijerom gospodinom Vučićem, a sada predsednikom Srbije, je stavila veliki akcenat na doprinos poboljšanju života i žena i ljudi na selu, a poseban akcenat stavljen je na žene na selu. Jelena, kao predsednik opštine u Svrljigu, je osoba koja je primer kako treba domaćin da se ponaša, jer smo mi u budžetu opštine planirali za ovu godinu, a od 2011. godine stimuliše se bračna zajednica sa 250 hiljada dinara, a 350 hiljada dinara daje se za bračnu zajednicu kada se stvara u našim selima. Za svako novorođeno dete, za svaku nezaposlenu porodilju daje se po deset hiljada dinara mesečno, a za žene na selu, za decu na selu 50% više. Sada smo u toku budžeta za 2018. godinu otvorili sredstva za decu koja upisuju prvi razred srednjeg obrazovanja, pet hiljada dinara prva godina, narednih 12 meseci svako dete, a za decu koja upisuju dualno obrazovanje sedam i po hiljada dinara. Na taj način sistemski planiramo i želimo da radimo, da doprinesemo razvoju naše opštine. Tako i Vlada Republike Srbije i naš predsednik su planirali da se Srbija razvija svuda podjednako. Očekujem da ćemo u okviru naše velike šanse, a to je poljoprivreda, u narednom periodu još više izdvajati sredstva za ulaganje u poljoprivredu, jer je poljoprivreda ono o čemu svi govorimo, ali veliki broj nas to i radi. Bavim se baš poljoprivredom i ovo govorim iz srca. Još jednom pozivam sve kolege poslanike da podrže amandman, da se da podrška nedovoljno razvijenim područjima, da se da podrška našim ženama na selu, svim ženama, i domaćinima Srbima i svima koji žive u Srbiji, koji žive od svog rada i poljoprivrede. Još jednom, podržaću zakon i pozivam sve da glasaju za moj amandman.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Krsto Janjušević. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Janjušević, izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege, efikasnost planiranja je ključ ekonomskog razvoja. Frenklin je rekao – ne planirati znači planirati neuspeh. Prvi saradnici tada premijera Srbije Aleksandra Vučića su dali veliki doprinos u formiranju slobodne industrijske zone u Priboju. Tada na tih 27 hektara površine nismo imali investitora, ali imali smo planove i vizije. U okviru plana kapitalnih investicija opštine Priboj za infrastrukturno opremanje tog prostora imali smo određene kritike – nepoverenje, zašto, čemu, to je običan papir, to ne vodi nigde. Danas u toj industrijskoj zoni posluje sedam preduzeća. Tu radi 250 ljudi, a u naredne dve godine svih tih sedam preduzeća će minimum udvostručiti broj zaposlenih. Ovih dana su pregovori sa jednom od najboljih domaćih kompanija da svoje poslovanje počnu u Slobodnoj zoni Priboj i u toku su razgovori u Razvojnoj agenciji Srbije o podsticajima i subvencijama toj domaćoj firmi. Onda krenemo šire, Koridor 11, nova deonica autoputa Preljina-Požega, industrijska zona u Čačku i velika investicija koja je dogovorena, industrijska zona u Užicu. To je proizvod realnih planova i realnih vizija koje nisu ostale samo na papiru. U vreme onih koji su od 2008. do 2012. godine Srbiju ostavili bez 400 hiljada radnih mesta u tom delu Srbije je bila veća verovatnoća da se negde pokrene vulkan nego neka nova firma i neki novi proizvodni pogon ili asfaltna baza za novu deonicu autoputa. Politika ove Vlade je da plan ide u fioku tek nakon realizacije za razliku od nekih prethodnih politika gde su planovi odmah završavali u fiokama, tamo otprilike gde je trebala Srbija da završi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Svetlana Nikolić Pavlović. Da li neko želi reč? (Da) Koleginica Nikolić Pavlović, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se u članu 2. stav 1. Predloga zakona doda tačka 18, koja glasi – efikasnost planiranja – planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na unapređenje medicinskih ustanova. Smatram da se ovim amandmanom dodatno definišu osnovni pojmovi ovog Predloga zakona. Ubrzani proces tranzicije kroz koji prolazi naša zemlja na putu ka EU pokazao se kao svojevrsni test za svaku instituciju, uključujući i zdravstvenu, koja mora da dokaže da je dovoljno sposobna i profesionalna, da odgovori na visoko postavljene standarde koji podrazumevaju svakodnevno potvrđivanje i kontrolu kvaliteta rada. Posebni ciljevi Zavoda za javno zdravlje Pomoravlje u Ćupriji u budućem periodu odnose se na više oblasti. U ekonomske ciljeve se ubrajaju obezbeđivanje prosečnog realnog rasta ukupnog prihoda od 3% do 5% godišnje, rast zarada shodno prihodu, održavanje učešća tržišnih zarada u ukupnom prihodu Zavoda na nivou 35% do 45%, povećanje učešća budžetskih sredstava u ukupnom prihodu Zavoda, tako da u narednom periodu ne budu manja od 55% do 65%. U investicione ciljeve ubrajaju se očuvanje u unapređenje stanja infrastrukturnih objekata i instalacija, unapređenje uslova rada, uz potpuno obezbeđenje zaštite na radu, očuvanje postojeće i nabavka nove opreme za laboratorijski rad, uzorkovanje i transport uzoraka, održavanje i obnova voznog parka zavoda. U kadrovske i stručne ciljeve se ubrajaju izrada i realizacija plana školovanja, edukacija i stručnog usavršavanja radnika, izrada plana stručnjaka zavoda na savetovanjima na stručnim skupovima, simpozijumima i drugo, tj. godišnji plan. U organizacione ciljeve se ubrajaju promovisanje nove organizacije zavoda, u čijoj su osnovi centri, uspostavljanje multisektorskog i multidisciplinarnog rada na nivo centra i zavoda u celini, uz poštovanje opšte hijerarhijske organizacione strukture. U ciljeve za realizaciju poslova i zadataka se ubrajaju nastavak, praćenje, 2evidencija, analiza zdravstvenog stanja stanovnika Pomoravskog okruga, razvijanje elemenata upravljanja rizicima i pretnjama po javno zdravlje, promovisanje zdravlja, razvoj partnerskih odnosa sa lokalnom zajednicom u domenu zaštite i unapređenje javnog zdravlja. Ostvarenje uslova da zavod preuzme centralnu ulogu koordinatora i promotera javno-zdravstvenih aktivnosti na nivou Pomoravskog okruga. Nastavak sa razvijanjem i zaokružavanjem tržišnih poslova kako bi se obezbedili stabilni vanbudžetski izvori finansiranja. Sredstva na tržištu se ostvaruju u okviru Centra za kontrolu i prevenciju bolesti, Centra za higijenu, humanu ekologiju i ekotoksikologiju, kontrola zdravstvene ispravnosti namirnica i predmeta opšte upotrebe, kvaliteta vode za piće, izrada procene analize i studija iz oblasti zaštite životne sredine, ispitivanje otpadnih voda, ispitivanje ambijentalnog i emisionog vazduha, aktivnost mobilne jedinice u vanrednim akcendetalnim situacijama i drugo, centra za kliničku mikrobiologiju i u manjoj meri drugih centara. Zahvaljujem.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Jelena Mijatović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Mladen Lukić. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Lukiću, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, u članu 2. stav 1. predložio sam da se doda tačka 18), a odnosi se na efikasnost planiranja. Efikasnost je odnos između veličine rezultata po jedinici ulaganja, a odnosi se na veličine rezultata ovog puta i ulaganja imputa. Planiranje predstavlja, kao proces, menadžersku funkciju kojom se određuju ciljevi tekućeg poslovanja i razvoja organizacije, zatim predviđanje i definisanje budućih zadataka, kao i poslova u kojima ti zadaci treba da se izvršavaju, a ciljevi ostvaruju. Cilj efikasnog planiranja je da se datim ulaganjem ostvari što bolji rezultat i da se predviđeni rezultat ostvari sa što manjim ulaganjem. Ono predstavlja osnovu za obavljanje drugih menadžerskih aktivnosti, organizovanja i vođenja i kontrole. Pravilnim organizovanjem, vođenjem i kontrolom ulaganja, odnosno njihovim pravilnim pozicioniranjem dobijamo rezultate koji odgovaraju stvarnim potrebama. Ukoliko se na teritoriji Bajine Bašte, to je lokalna samouprava iz koje ja dolazim, pravilno pozicioniraju sve destinacije pogodne za izgradnju turističke infrastrukture i ako se pravilno predvidi njihovo spajanje odgovarajućom putnom infrastrukturom, tako da potencijalni posetiocima bude svaka destinacija primamljiva, kako svojom uslugom i lepotom, tako i infrastrukturnom dostupnošću. Tek tada je moguće omogućiti primamljiv dolazak investitora iz celog sveta koji bi ulagali u izgradnju turističke infrastrukture. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik LJibuška Lakatoš. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, podnela sam amandman kojim predlažem da se u članu 2. Predloga zakona o planskom sistemu Republike Srbije doda tačka 18. koja glasi – efikasnost planiranja, planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na razvoj školskog sistema. Zbog značaja efikasnog planiranja školskog sistema, sistema vaspitno obrazovnih ustanova i obrazovanja, kao bitan segment svih društvenih aktivnosti, a samim tim i razvoja Srbije, značajno je efikasno planirati školski sistem i prilagoditi sistem obrazovanja kako bi mogao da prati privredu. Upravo takav primer efikasnog planiranja školskog sistema tj. obrazovanja, gde obrazovanje prati privredu jeste i opština Stara Pazova, koja se prilagođava ekonomskom razvoju budućeg grada i prepoznaje ekonomske potrebe. Shodno tome, školuje profile koji su na tržištu potrebni i traženi. Opština Stara Pazova je opština sa velikim brojem domaćih i stranih investitora, razvijenom privredom, izgrađenom infrastrukturom, razvijenim oblastima zdravstva i školstva, gde se obrazuju novi profili koji su potrebni privredi, a upravo to dovodi do smanjenja nezaposlenosti i povećanja životnog standarda naših građana, ka čemu svi težimo. Stara Pazova zaslužuje prema svim parametrima da konačno dobije status Grada, što je rukovodstvo opštine već zatražilo od nadležnog ministarstva i dostavilo Vladi Republike Srbije svu potrebnu dokumentaciju. Na nama, uvaženim, biranim predstavnicima naroda jeste da učinimo sve da ekonomija i obrazovanje budu u funkciji razvijanja opština, gradova i regija, sa jednim jedinim ciljem, a to je sveukupni razvoj Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Bojanić. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Amandman na član 2. zakona odnosi se na efikasnost planiranja, a sve u vezi sa održivim razvojem. Za razliku od svih vlada, od 2000. do 2012. godine koje su se planski bavila samo zatvaranjem fabrika i sistematski otpuštale radnike i ostavljali ih na ulici, ova Vlada, predsednik republike i ova skupštinska većina rade na održivom razvoju Republike Srbije. Da je to tako, govori nam upravo i poseta koja se odigrala danas i juče, da delegacija od 100 privrednika iz jedne nemačke pokrajine je došla u Srbiju da razgovara sa našim privrednicima, da razgovara o ulaganju budućem, u proizvodne pogone u Srbiji. Da je to tako, govori i primer mog grada Kraljeva, gde se više decenija nije otvorilo ništa. Nekad davno su otvorili neki toalet na železničkoj stanici. Toga se lepo sećam. Predsednik republike je omogućio pre svega da u ovoj godini otvorimo jednu fabriku „Tai grupe“, Turska i da započnemo radove negde u septembru mesecu, na izgradnji najveće „Leonijeve“ fabrike, ne samo u Srbiji, nego na zapadnom Balkanu. Ono što opet govori da radimo na održivom razvoju, da razmišljamo o budućnosti, ne danas za danas, nego danas za sutra, je i detalj da smo našli, odnosno da su domaći investitori otkupili deo nekadašnjeg velikog giganta „Magnohroma“ i da taj deo već radi i da će raditi i da zainteresovani investitor iz inostranstva kupuje drugi deo, odnosno onaj najveći deo fabrike „Magnogrom“ tj. fabrike vatrostalnih proizvoda. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas trajati posle 18,00 sati, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milosav Milojević. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, cenjeni ministri u Vladi Republike Srbije, dame i gospodo poslanici, na osnovu člana 161. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, podneo sam amandman na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije. U članu 2. stav 1. Predloga zakona predlažem da se doda tačka 18) koja glasi: „Efikasnost planiranja – planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na unapređenje privatnog sektora“. Ovim amandmanom definiše se pojam koji će postaviti temelje budućeg razvoja privatnog preduzetništva. Kao što svi znamo, živimo u 21. veku u kome su standardi tehnološkog razvoja i uspostavljanja jasnih principa i obrazaca rada od suštinskog značaja, doba je digitalizacije, usavršavanja tehnološkog pristupa procesima proizvodnje i efikasnijeg planiranja, upravljanja sredstvima u cilju boljih ekonomskih rezultata. Ovaj proces reformi neophodan je u tržišnoj trci koja se odvija i samo najmodernijim metodama možemo postići ono čemu težimo, a to je prosperitet svih građanki i građana Republike Srbije. Pažljivim planiranjem nastavićemo trend privlačenja stranih investitora, motivisaćemo domaće privrednike za nova ulaganja i kvalitetnu radnu snagu zadržati u Srbiji. Kao čovek koji je izabran na listi SNS za odbornika lokalne Skupštine opštine Aranđelovac, smatram za ličnu dužnost da i na ovaj način skrenem pažnju na važnost teme o kojoj govorimo i navedem da postoje veoma dobri primeri u praksi povezivanja planiranja sa postizanjem željenih ciljeva. Opština Aranđelovac je napravila niz dobrih mera koje su pomogle boljoj saradnji sa lokalnim privrednicima i koje su, na kraju krajeva, postigle efekat smanjenja nezaposlenosti, povećanja plata radnika, ali i veći promet i profit privatnih subjekata. U narednim javljanjima po amandmanima reći ću nešto više o primerima dobre saradnje lokalne vlasti i privatnih kompanija. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Goran Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ana Karadžić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vlado Babić. Da li neko želi reč? Kolega Babić ima reč. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, cenjeni gospodine ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, u članu 2. stav 1. Predloga zakona dodaje se tačka 18) koja glasi: „Efikasnost planiranja – planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na razvoj medicinskih centara“. Ovim amandmanom se definišu osnovni pojmovi Predloga zakona. U okviru efikasnosti planiranja danas ću govoriti o medicini rada. Medicina rada je jedna grana medicina koja svakodnevno donosi svež novac, a uz to ima minimalne troškove. Somborska medicina rada oko 100.000 dinara donosi dnevno u kasu doma zdravlja. Cilj izrade, donošenja i usvajanja strategije medicine rada je da se omogući specifična zdravstvena zaštita radno aktivnog stanovništva. Očuvanje i unapređenje zdravlja radno aktivne populacije ostvaruje se kroz implementaciju adekvatnog koncepta delatnosti medicine rada i organi delatnosti medicine rada i organizacijom službe koje obezbeđuju najviši mogući nivo zaštite zdravlja na radu za sve radnike. Osnovna strategija službe medicine rada je poboljšanje njenog sadržaja i njene aktivnosti. Aktivnosti i ciljevi službe medicine rada će se odnositi na sve aspekte zdravlja, i to: na primarnu prevenciju povreda na radu, profesionalne bolesti i bolesti vezane za rad, zaštitu zdravlja svakog zaposlenog i rano otkrivanje bolesti koje ugrožavaju kako radnu sposobnost, tako i kvalitet života, zatim promociju zdravlja na radnom mestu, obezbeđivanje dostupnosti, tj. princip medicine rada za sve zaposlene, naročito za vulnerabilne grupe, sektor visokih rizika i za zaposlene u malim i srednjim preduzećima, poljoprivredi, koji su do sada malo bili obuhvaćeni, a potrebno je uključivanje specijalista medicine rada u timove za izradu i dopunu akta o proceni rizika po zdravlje na radnom mestu. Da bi se ostvarili planirani ciljevi službe medicine rada neophodno je obezbediti sledeće aktivnosti: 1) prethodni pregledi za sva radna mesta sa posebnim osvrtom na radna mesta sa povećanim rizikom, 2) redovni periodični pregledi radnika koji rade na radnim mestima sa povećanim rizikom za zdravlje, 3) vanredni periodični pregledi odnose se na izmene u zdravstvenom stanju koje utiču na bezbednost obavljanja posla, 4) ciljani pregledi odnose se na specifične štetnosti i 5) sistematski pregledi svih zaposlenih, bez obzira na radno mesto. Potrebno je izvršiti i promociju zdravlja pre svega na radnom mestu, i to upoznavanjem radnika sa profesionalnim štetnostima, njihovim rizicima po zdravlje i mogućnosti otklanjanja istih sa aspekta korišćenja ličnih zaštitnih sredstava i sprovođenja osnovnih higijenskih principa pri radu. Promocija zdravlja treba da se odnosi na prevenciju nezaraznih bolesti promovišući zdravu ishranu i fizičku aktivnost među radnicima i mentalno zdravlje na radu, kao i redovan obilazak preduzeća radi uvida u uslove rada i radne sredine, zatim, organizovanje kurseva za obuku u pružanju prve pomoći, kontinuiranu edukaciju kadrova službe medicine rada da bi mogla da odgovori na zahteve koje nameću nove tehnologije i stari modeli koji danas nisu korišćeni, kontinuiranu nabavku nove opreme neophodne su aktivnosti službe medicine rada i povezivanje u jedinstven informacioni sistem. Moram da kažem da specijaliste medicine rada u Somboru nisu ugovoreni, što je jedan od problema. Svakako da je cilj službe medicine rada i uključivanje u sistem javnog zdravlja. Da bi sve navedene aktivnosti bile dostupne radnicima, služba medicine rada mora da bude posrednih između poslodavca i radnika, tj. mora da se ostvari potpuna saradnja sa poslodavcem sklapajući ugovore o pružanju usluga medicine rada. Osim saradnje sa poslodavcem radi kontrole sprovođenja bezbednosti i zaštite na radu neophodna je i saradnja sa inspekcijom rada. Briga za zdravlje radnika ne sme biti isključivo u nadležnosti poslodavca, već i država kroz svoje institucije mora da nosi deo odgovornosti. Zaštita zdravlja radnika ultimativno mora da bude jednako dostupna svima i tu država mora da ima najveću ulogu. Osim navedenih aktivnosti, cilj službe medicine rada je da u skladu sa doktrinarnim stavovima i zakonskom regulativom vrši zdravstvene preglede radi izdavanja lekarskih uverenja za razne potrebe, kao što su: lekarska uverenja o zdravstvenoj sposobnosti za upravljanje motornim vozilima, za upis u srednju školu i fakultet, za boravak u domu, za usvajanje deteta, za starateljstvo, hraniteljstvo, za boravak u zemlji, i drugo. U danu za glasanje SNS će podržati ovaj zakon. Hvala vam.
Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu u trajanju od jednog sata. Sa radom nastavljamo u 15.05 časova. [[Posle pauze.]] Poštovane dame i gospodo nastavljamo sa radom. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vera Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.)
Poštovani predsedavajući, ministre Đorđeviću, kolege poslanici, građani Srbije, želela bih da predložim amandmanom na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije ukažem jasno koliki značaj on ima zahvaljujući principima efikasnosti i odgovornosti za obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije u domenu privrednog rasta. Reformom državne uprave i njenom racionalnošću i efikasnošću stiče se uslov za sveukupni ekonomski i privredni razvoj. Državna uprava mora da bude podrška građanima i privrednim subjektima, a ne balans i kočnica razvoju. Za tako nešto potrebna nam je profesionalna uprava koju čine stručni i odgovorni službenici. Zahvaljujući setu zakona tako nešto će biti moguće. Nastavak te politike je ovaj zakon koji na dugoročan i realan način postavlja državne ciljeve pre svega ne bi li dostigli zacrtane ekonomske vrednosti neophodne za bolji život svih naših građana. Kako se dobro organizovana i efikasna državna uprava višestruko isplati građanima možemo videti na primeru moje opštine Rakovica. Birajući mudro svoju opštinsku i gradsku vlast, građani su izabrali asfaltiranje ulica umesto prazne opštinske kase, izabrali su obnovljene škole umesto nameštenih tendera, izgradnju vodovodne mreže umesto praznih obećanja. Dok su drugi obećavali sadašnja vlast na opštini Rakovica gradi. Rekla bih još ovo o Predlogu zakona, ovim amandmanom sam istakla efikasnost planiranja koju mi je i sam zakonodavac usadio u odredbe zakona ne bi li državna uprava bila oslonac celokupnoj privredi i društvu. Zamolila bih kolege poslanike da razmotre moj amandman i da u danu za glasanje pruže podršku usvajanju poboljšanog teksta zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Srbislav Filipović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima kolega Filipović.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, građani Srbije, sve možete da nadoknadite u životu osim izgubljenog vremena. Srpska napredna stranka od 2012. godine se trudi da nadoknadimo sve ono što je propušteno, sve ono što je loše urađeno u nekom prethodnom periodu, da ispravimo sve greške koje su pravljene i u mnogome smo u tome i uspeli. Prvo, kroz finansijsku stabilizaciju, kroz mnoge uštede koje smo napravili, onda smo uspeli da zaposlimo ljude, da otvorimo brojne fabrike. Iza svega toga stoji ono o čemu sam juče govorio, a to je plan, plan jasan, vizija da znamo šta želimo, kuda želimo i kako želimo da naše društvo izgleda u narednom periodu. Zato sam i podneo ovaj amandman želeći da pomognem, da poboljšamo i da podržim Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije. Plan i ideja ono što ima SNS i to se vidi i daću to na primeru grada Beograda u kome živim. Kada smo došli na vlast u Beogradu zatekli smo praznu kasu, zatekli smo urušen grad, upropašćeno sve. Sve je bilo prazno i pusto. Imali smo priliku da nastavimo onim putem kojim je išla DS, onim putem kojim je išla sadašnja opozicija. Mi smo se opredelili za drugačiji put, za drugačiju ideju i da probamo da uradimo nešto u gradu Beogradu. Onda smo rekli, hajde da vidimo u kojim opštinama je potrebno šta uraditi, da pitamo naše građane, da razgovaramo sa njima. Na osnovu razgovora sa građanima, u komunikaciji sa građanima SNS i njeni čelni ljudi su napravili plan kuda i kako treba da se razvija grad Beograd u narednom periodu i to su građani ocenili 4. marta na izborima kada su dali ogromnu podršku listi SNS - Zato što volimo Beograd, na beogradskim izborima. To je primer kako smo radili u gradu Beogradu u te četiri godine, plan gde ulažemo, kada i zašto. Svake godine u jednoj opštini rešimo jedan veliki problem. Ako svake godine budemo rešavali i nastavili dalje da u celoj Srbiji rešavamo jedan problem, mislim da će ovo društvo biti daleko bogatije i srećnije nego što je bilo u periodu od 2000. do 2012. godine i da ćemo svi zajedno moći da budemo mnogo zadovoljniji u budućnosti. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Savkić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šormaz. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radmilo Kostić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Drecun. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Borka Grubor. Da li neko želi reč? (Da.)
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije sa posebnim osvrtom na razvoj zdravstva. Da bi građani mogli da koriste zdravstvene usluge i da na najbrži način stignu do zdravstvenih ustanova i putevi treba da budu adekvatni i kvalitetno odrađeni. Zahvaljujem se Vladi Republike Srbije i ministarki Mihajlović za obećanu brzu saobraćajnicu od Šapca do Loznice i dalje do Republike Srpske koja će mnogo značiti za taj deo zapadne Srbije, a i za početak rekonstrukcije železničke pruge Šabac-Loznica-Brasina, pa sve do Republike Srpske. Time će se stvoriti uslovi za brži i lakši put, a samim tim i investitori će doći pre u taj deo naše Republike. Prethodna vlada je uložila ogromna sredstva za sređivanje putne infrastrukture na teritoriji grada Loznice, zatim puta Loznica-Valjevo, Loznica-Mali Zvornik-LJubovija. Rekonstruisano je mnogo mostova oštećenih u katastrofalnim poplavama 2014. godine počev od mosta na Jadru u Draginjcu, pa osam mostova u opštini Krupanj. Preko Kancelarije za upravljanje javnim ulaganjima u opštinu Krupanj je uloženo oko 150 miliona dinara počev od sanacije vodovoda, klizišta, izgradnje 29 stambenih objekata, novčane nadoknade za porušene objekte u vrednosti od 34.894.000 dinara, novčana pomoć za oštećene objekte u vrednosti od 133,2 miliona dinara, asfaltiran je put Krupanj-LJubovija u dužini od 17,8 km. Preko Kancelarije za upravljanje javnim ulaganjima sanirano je zagađenje Kostajničke reke, reke Korenite i Jadra, nastalo usled izlivanja jalovine sa deponija Rudnika Stolice u vrednosti od 220 miliona dinara. Sanirane su ambulante u Beloj Crkvi i u Mojkoviću, rekonstruisan Dom zdravlja Krupanj u vrednosti od 17.382.000 dinara. U objektima nekadašnje „Krupanjke“ otvoren je proizvodni pogon „DŽinsi“, zaposleno 150 radnika, zbrinuto više stotina porodica. Sve ovo se desilo zahvaljujući angažovanju našeg predsednika, gospodina Aleksandra Vučića koji je nakon katastrofalnih poplava posetio Krupanj više od deset puta i bukvalno oživeo ovu opštinu koja je bila u totalnom sablasnom stanju. Zbog povoljnije privredne klime odliv stanovništva je smanjen, a broj nezaposlenih je manji od 2.000. U prošloj godini prvi put u opštini Krupanj rođeno je 25% više beba nego prethodne godine.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Đukanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Dubravka Filipovski. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Milekić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Željko Sušec. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima kolega Sušec.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre Vlade Republike Srbije, dame i gospodo narodni poslanici. Efikasnost planiranja u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom za unapređenje vodoprivrede je izuzetno velike važnosti, pogotovo kada je poljoprivreda u pitanju. U Srbiji se preko 30 godina nisu gradili sistemi za navodnjavanje. U cilju, razvoja, unapređenja poljoprivredne proizvodnje sistemi za navodnjavanje su izuzetno važnosti. Iz tog razloga Ministarstvo poljoprivrede na čelu sa Vladom Republike Srbije je krajnje odgovorno pristupilo rešavanju ovog višedecenijskog problema. Danas se trenutno u Republici Srbiji gradi 14 sistema za navodnjavanje, a u pripremi je još 15 projekata koji će se realizovati do kraja 2018. godine. Ministarstvo poljoprivede u Vladi Republike Srbije planira da u ciklusu od šest do sedam godina dođe do 300 hiljada, odnosno 400 hiljada hektara obradivih oranica koji će biti pod sistemom za navodnjavanje, što je zaista za svaku pohvalu. Ne mogu, a da ne spomenem kada je kanalska mreža za navodnjavanje u pitanju, ne mogu da ne spomenem grad Pančevo koji je u 2012. godini imao zapuštenu i zataloženu kanalsku mrežu za odvodnjavanje. Odgovornim pristupom grada Pančeva i Gradskog sekretarijata za poljoprivredu u saradnji sa Vodoprivrednim preduzećem Tamiš-Dunav danas se na teritoriji grada Pančeva održava, intenzivno održava preko 500 kilometara kanalske mreže za odvodnjavanje sa potencijalnom mogućnošću za korišćenje i navodnjavanje, što u velikoj meri poljoprivredni proizvođačima na teritoriji grada Pančeva daje mogućnost da uz nabavku opreme u subvencije koje intenzivno sprovodi Vlada AP Vojvodine, odnosno Pokrajinski sekretarijat za poljoprivredu utrostruče svoje poljoprivredne proizvode. Poljoprivreda je najveći potencijal u Republici Srbiji. Primera radi uspeh dobiti koju Hrvatska ostvari u oblasti turizma u toku jedne turističke sezone Srbija bi morala da ostvari u poljoprivrednoj proizvodnji. Kada je sadašnja Vlada Republike Srbije u pitanju, nema sumnje da se ovaj primer neće realizovati u skorijoj budućnosti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Bogatinović. Da li neko želi reč? (Da.)
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministri sa saradnicima. Podneo sam amandman na član 2. ovog zakona o planskom sistemu Republike Srbije kako bih poboljšao tekst samog zakona. Kako treba voditi lokalnu samoupravu i kako treba domaćinski planirati, možemo videti i naučiti od lokalne samouprave grada Leskovca. Gradonačelnik Leskovca Goran Cvetanović je prepoznao činjenicu da savremena putna infrastruktura u gradu i selima, jeste preduslov opšteg prosperiteta i sveukupnog razvoja. Kada smo 2012. godine preuzeli odgovornost u gradu Leskovcu, zatekli smo ulice koje su bile željne obnavljanja. Uređenje većeg dela gradskih i seoskih saobraćajnica nije rađeno decenijama. U periodu od pet godina, u gradu i okolini, izgrađeno je i rekonstruisano preko 60 saobraćajnica. NJihova dužina iznosi preko 20 hiljada metara, a vrednost više od pola milijarde dinara. Značajna pažnja posvećena je i pešačkim površinama, izgradnja i sanacija trotoara uređena je na površini od 17 hiljada metara kvadratnih, za šta je izdvojeno 53 miliona dinara. To je dobro planiranje, poštovane kolege i prava podrška donošenju ovakvog i sličnih zakona. Naravno, grad Leskovac investira u bolji kvalitet života. U rekonstrukciji vodovodne mreže, kao i izgradnju severnog kraka vodovoda, u gradu Leskovcu, do sada je uloženo preko pet miliona evra. Izgrađena je nova vodovodna mreža u dužini od 32 kilometara, za šta je izdvojeno 96 miliona dinara. Kanalizaciona mreža izgrađena u dužini od 8,500 metara, a ukupne vrednosti 37,3 miliona dinara. Značajne investicije ostvarilo je i JKP „Toplana“, koje je poslednjih godina u modernizaciju sistema grejanja uložilo preko dva miliona evra. Izgrađena je nova kotlarnica na gas, izvršena je rekonstrukcija toplovoda automatizacija toplotnih podstanica, kao i ugradnja filtera za pročišćavanje produkata sagorevanja. Takođe, i svim konzumentima toplotne energije, omogućeno je fakturisanje po potrošnji toplotnih podstanica, ugradnjom pouzdane merne opreme. Zamenjeno je 46 toplotnih podstanica, novim automatskim podstanicama i to u objektima, kolektivnog stanovanja povezanih sa sistemom, čime je formirano jezgro budućeg dispečerskog sistema. U međuvremenu, toplotni konzum je povećan sa 500 stambenih jedinica, stanova i oko 20 hiljada metara kvadratnih poslovnog prostora. Javno komunalno preduzeće Toplana daje redovne godišnje subvencije određenim ugroženim socijalnim kategorijama, korisnicima daljinskog grejanja. Na kraju, važno je pomenuti da su i vodovod i Toplana u Leskovcu, od nekadašnjih gubitaša postala uspešna javna preduzeća i nadalje se mogu očekivati dalje investicije u poboljšanju kvaliteta, vodosnabdevanja i grejanja građana Leskovca.
Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević.
Poštovani predsedavajući, ministri sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, moj amandman je usmeren na sveukupan razvoj Republike Srbije, s tim što bih ja ukazala i na značaj jedinica lokalnih samouprava, ovaj zakon će biti sveobuhvatan u smislu da se ne odnosi samo na sistem planiranja Republike Srbije, već će se odnositi i na AP i na jedinice lokalnih samouprava. U Nišu, kao jedan od boljih projekata, istakla bih izmeštanje gradske zelene pijace sa sadašnje lokacije, odnosno pored tvrđave, na novu lokaciju, otvorenog tržnog centra zbog čega su upravo urađene izmene i dopune urbanističkih planova opštine Palilula. Ovim planom, grad će osloboditi okolinu tvrđave od montažnih objekata, ali i postupiti u skladu sa zakonom o zaštiti spomenika kulture. Tvrđava u Nišu je najveća u ovom delu Balkana i svakako jedna od najatraktivnijih građevina u ovom gradu. Sa druge strane, Niš će na taj način stvoriti uslove za realizaciju velikih investicija i velikih projekata koji će se desiti uz pomoć Vlade Republike Srbije, a neki od tih projekata su već odobreni. Krajem marta ove godine, odbornici Skupštine grada Niša usvojili su predlog drugih parcijalnih izmena i dopuna generalnog urbanističkog plana, a one podrazumevaju i izmeštanje međugradske autobuske stanice „Niš Ekspresa“, Kvantaške pijace, izgradnju još jednog tržnog centra, takođe jedne multifunkcionalne koncertne sale i trgovinskog poslovnog objekta kod osnovne škole „Sveti Sava“. Dakle, donošenje ovog zakona će omogućiti sistematizovan, usklađen na svim nivoima, realističan i efikasan planski sistem u Republici Srbiji. Hvala.
Na član 2. amandman je podnela narodna poslanica Dragana Barišić. Koleginice Barišić, izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, podnela sam amandman na član 2. Zakona o planskom sistemu Republike Srbije koji bi dodatno definisao pojmove ovog zakona, a tiče se dodavanja tačke 18. koja se odnosi na efikasnost planiranja sveukupnog razvoja Republike Srbije. Kao lekar, osvrnula bih se na zdravstveni sistem. Loše vođena politika, pre svega, urušavanje zdravstvenog sistema koje je trajalo više decenija, a pre svega bih rekla da je dosmanlijska vlast urušila zdravstveni sistem Republike Srbije i dovela srpsko zdravstvo na najniže grane, uticalo je da se suočimo sa mnogim problemima. Naglasila bih da loše vođena kadrovska politika i loše vođen kadrovski plan, doveo je do toga da srpsko zdravstvo, da se suoči sa problemom manjka lekara određenih specijalnosti, tako da je Vlada Republike Srbije na čelu sa tadašnjim premijerom Aleksandrom Vučićem, morala da donosi izmene i dopune Zakona koji su postojali, ali su bili jako loši, da bismo sprečili problem da ostanemo bez anesteziologa, bez pedijatara, bez patologa, ali na svu sreću uspeli smo dobrim planom i to da uradimo obezbedimo našim mladim lekarima da odu na specijalizaciju u kraćem roku nego što je to nekada bilo. Ono što bih naglasila je i to da smo dobrim planiranjem u oblasti zdravstva, tačnije u oblasti primarne zdravstvene zaštite uspeli i da rešimo problem u lokalnim samoupravama, problem koji se odnosi na vakcinisanje dece i ovom prilikom želela bih da pohvalim kruševački dom zdravlja, gde je obuhvat dece koja su podlegla vakcinaciji čak preko 90%. Znamo da je problem koji se tiče vakcinacija i, između ostalog, zbog loše vođene politike kadra iz G17 plus, kada smo imali problem sa lošom nabavkom vakcinacija, pa su naši građani, nažalost, poverovali u sve neke priče antivakcinalnog lobija i nevakcinisanjem dece doveli, eto, do pojave nekih bolesti koje su uveliko trebale da budu iskorenjene. Politika koju vodi naša Vlada, Vlada Republike Srbije, resorna ministarstva je politika napretka i vraćamo zemlju na ono mesto koje treba da bude i naše zdravstvo, naravno i sve ostale grane. Zato i dobijamo podršku naših građana i nastavićemo da radimo odgovorno, kao i do sada, jer politika SNS je odgovorna politika koja daje rezultate. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Tijana Davidovac. Da li neko želi reč? (Da.) Koleginice Davidovac, izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, jedan od osnovnih razloga za donošenje ovog zakona jeste da se uspostavi efikasan sistem planiranja na republičkom nivou, nivou autonomnih pokrajini, kao i na nivou jedinica lokalnih samouprava, što doprinosi sveukupnom razvoju naše zemlje, a samim tim se stvaraju uslovi za unapređenje i povećanje saradnje sa zemljama u regionu. Dolazim iz opštine Lazarevac, koja je samo jedna od mnogih gde se može videti efikasnost rada i saradnje između svih nivoa vlasti od kada je SNS, predvođena našim predsednikom gospodinom Aleksandrom Vučićem, došla na vlast. Odgovornom politikom koju smo vodili u protekle tri godine u Lazarevcu je urađeno mnogo. Navešću samo neke projekte koji su realizovani, a koji su značajno doprineli razvoju moje opštine. U protekle tri i po godine na teritoriji opštine Lazarevac je izgrađeno i rekonstruisano više od 80 kilometara puteva i ulica. Rekonstruisano je i novoizgrađeno preko 60 kilometara vodovodne mreže i oko 10 kilometara kanalizacione mreže. U Lazarevcu se gradi prvo vanbolničko porodilište na teritoriji opštine Beograda u proteklih 40 godina. U toku je i renoviranje doma zdravlja „Dr Đorđe Kovačević“ prvi put od izgradnje, gde je posebna pažnja posvećena povećanju energetske efikasnosti. Renovirano je pet ambulanti na teritoriji opštine Lazarevac. Nakon 35 godina rekonstruisan je vrtić „Dečije carstvo“, kao još 10 školskih i predškolskih ustanova. Nakon više od 15 godina, od kada je fabrika „Beko“ otišla u stečaj, turska kompanija „Birlešik tekstil“ kupila je fabriku, a sada je u toku proširenje pogona fabrike, što će omogućiti otvaranje ukupno 1.200 radnih mesta, uglavnom za žensku radnu snagu. Otvoren je i moderan tržni centar koji zapošljava 250 naših građana. Posebna pažnja je posvećena i razvoju poljoprivrede, koja je u potpunosti bila zanemarena u periodu pre nego što je SNS došla na vlast. Otvorena je kancelarija za poljoprivredu gde se zainteresovani poljoprivredni proizvođači mogu informisati o svim aktuelnostima u ovoj oblasti. Kao što ste mogli i čuti, a svako ko dođe u Lazarevac može i da vidi, za SNS nema podele građana na građane prvog i drugog reda, kao što je bilo ranije. Sada smo svi građani Republike Srbije. Ne postoje prioriteti kako bi se nečiji lični interesi realizovali, već se ulaže u svaku opštinu u napoj zemlji. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Olivera Ognjanović. Da li neko želi reč? (Da.) Koleginice Ognjanović, izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, planiranje u javnoj upravi je neophodno kako bi javne politike i propisi mogli da budu dobro osmišljeni i formulisani. Zato sam predložila amandman koji glasi: „Efikasnost planiranja, odnosno planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na finansijsku stabilnosti“. Osnovni cilj realnih planova razvoja i njihovog efikasnog sprovođenja jeste u obezbeđivanju kontinuiranog ekonomskog rasta i društvenog napretka baziranog na jasnim smerovima razvojne politike. Razvoj savremenog finansijskog tržišta uslovljen je procesima inovacije i konkurencije koji vode stalnom kreiranju novih finansijskih instrumenata i širenju tržišta. Ovo je smer politike kojom se vodi naša Vlada i ovo je politika kojom je Vlada stekla poverenje stranih investitora. Samo proteklih mesec dana predsednik Vučić je postavio kamen temeljac i otvorio nekoliko fabrika. U Kragujevac je došla nemačka fabrika industrijski kompleks „Mint park“, koji će proizvoditi delove za vagone i tramvaje. Nemačka u Srbiji već zapošljava preko 44 hiljade radnika, a ulaganja u srpsku privredu dostigla su vrednost od oko dve milijarde evra. Za Srbiju je najvažniji spoljno-trgovinski partner i u robnoj razmeni i u razmeni usluga, a ukupna robna razmena Srbije i Nemačke prošle godine je iznosila gotovo 4,4 milijarde evra. Vodeći evropski proizvođač kablova i kablovskih sistema za automobilsku i drugu industriju je „Leoni“. Otvorio je u Nišu treću fabriku u Srbiji. Vrednost investicije je 22 miliona evra, a fabrika će zaposliti 2.200 ljudi. U Prokuplju je otvoren nov proizvodni pogon fabrike „Bizlink“, koja proizvodi kablove za male kućne aparate, a u kojoj će, pored 350 radnika, posao dobiti još oko 450. Postavljen je kamen temeljac za pogon fabrike „Eseks Jurop“ u Zrenjaninu, koja će proizvoditi emajlirane bakarne žice, uz investiciju od 30,4 miliona evra, a posao će dobiti više od 150 ljudi. Sve ove i buduće investicije su pokazatelji da je Vlada Srbije, na čelu sa predsednikom Vučićem, stvorila pogodno tlo za ulaganje, čime će se obezbediti finansijska stabilnost i pozitivna privredna klima. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša St. Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima koleginica Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani potpredsedniče Vlade sa saradnicima, kolege narodni poslanici, Zakonom o planskom sistemu, ovom veoma važnom i sveobuhvatnom zakonu, želi se postići sledeće: sprečavanje postojanja više paralelnih proizvodnih procesa, zatim lakše određivanje prioriteta u radu organa državne uprave, sprečavanje neefikasnosti merenja učinka na svim nivoima i još niz problema i nedoumica. Najsigurniji i najprecizniji način primene je kroz zakon, a ne kroz uredbe ili kroz preporuke, jer nama se žuri. Žuri nam se da napredujemo i nadoknadimo vreme kada se zaduživalo za penzije ili kada su se rasprodavala najbolja preduzeća. Zato sam podnela amandman na član 2. Predloga zakona gde se dodaje tačka 18) koja glasi: „Efikasnost planiranja – planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije, s posebnim osvrtom na rast ekonomskih indikatora“. Kao diplomirani ekonomista i neko ko ima 27 godina radnog iskustva u raznim ekonomskim oblastima potpuno mi je jasan značaj ekonomije. Ovde ne pričamo samo o visini plate ili o potrošačkoj korpi, već mnogo šire, o sigurnosti, o napretku i stabilnosti zemlje, o tome da se vraća ugled ove zemlje u svetu, da je globalizacija uticala na kretanje ljudi, roba i usluga i bolju razmenu informacija. Naša zemlja želi da ide u korak sa svetom i na dobrom je putu. Postigla je stabilnost ekonomskih parametara i NBS predviđa ubrzanje rasta BDP u 2018. i 2019. godini za oko 3,5%. To se primenjuje svuda, u gradu i selu, samo ako hoćemo da budemo realni. Svaki građanin Mladenovca od dolaska privremenog organa 2015. godine, pa na dalje vidi napredak. Ozdravljena su javna preduzeća, asfaltirano je 40 kilometara puteva, 13.660 nove kanalizacione mreže, preko 8.000 metara nove vodovodne mreže. Lasta u Mladenovcu je dobila 15 novih autobusa, što je u uslovima da 20.000 hiljada ljudi putuje svakodnevno na posao, u školu, na studije u Beograd veoma značajno. Prošlog avgusta je vraćena poslednja rata kredita, koji je prethodna vlast podigla u iznosu od tri miliona evra i dva puta produžavala grejs period kako za vreme njihovog mandatovanja ne bi vraćali, nego je to sačekalo SNS, tako da se bušio svaki napredak. Kroz poljoprivredne subvencije građani Mladenovca su primili 34,5 miliona dinara. Osnovna škola „Sveti Sava“ u Mladenovcu je kompletno renovirana a pretilo je kompletno urušavanje zbog podzemnih voda. U toku su radovi na muzeju grada koji je bio zatvoren od 2009. godine. Toliko o tome koliko je prethodna vlast vodila računa o kulturi. Nabrojala sam samo delić realno evidentnog ekonomskog oporavka koliko je moglo da stane u ograničeno vreme za ovo današnje izlaganje. Zbog važnosti koje imaju ekonomske indikatori na rast i stabilnost naše države podnela sam ovaj amandman. Zahvaljujem svima na pažnji.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Matić. Da li neko želi reč? Kolega Matić, izvolite.
Zahvaljujem. Moj amandman na član 2. Zakona o planskom sistemu Republike Srbije prvenstveno ima za cilj poboljšanje razvoja opština i gradova. Cilj svakog zakona, a posebno ovog, koji reguliše planski sistem Republike Srbije da se urede određene oblasti, da se postave pravila, da u ovom slučaju konkretno ovde se uređuje vizija budućeg razvoja kroz planska dokumenta. Ja ću opet kroz jedan primer, živi primer, reći gde će ovaj zakon imati dobre efekte. Uzeću primer izgradnje autoputa kroz centralnu Srbiju, Beograd, Obrenovac, Ub, Lajkovac, LJig, Gornji Milanovac, Čačak itd. Svakako da kroz gradove i opštine u centralnoj Srbiji, gde prolazi autoput, je jako bitno za njihov razvoj, za razvoj njihove privrede, kao i Srbije u celini, ali sada dolazi do značaja šta to znači za opštine koje se nalaze u neposrednoj blizini autoputa u izgradnji, a kroz koje ne prolazi autoput. Planskim dokumentima će se predvideti vreme i dinamika izgradnje pristupnih saobraćajnica koje će ta mesta povezati sa auto-putem i dati mogućnost da te opštine i ti gradovi imaju perspektivu i benefit od tog autoputa odnosno ukupan privredni razvoj. Primera radi, to su opštine Koceljeva, Mionica, grad Valjevo, recimo Koceljeva bi trebala da ima jednu dobru vezu sa budućim auto-putem, a to bi trebalo da bude otprilike na nivo magistralnog puta, dok grad Valjevo bi trebalo da ima pristupnu saobraćajnicu na autoput nivoa polu auto-puta, jer grad Valjevo zaslužuje tako nešto. Ovde se vidi ono što ovaj zakon omogućava i daje mogućnost da kroz planiranje, kroz planska dokumenta se to predvidi, i vreme i finansije i dinamika, a to kada imamo i kada imamo plan i znamo da će to biti, mislim da nam daje mogućnost da te sredine razvijamo najbolje što je moguće u ovoj Srbiji, na čelu sa ovom Vladom i predsednikom Vučićem. Tako da ove opštine koje sam naveo kao primer imaće jedan pun razvoj, dobar razvoj a samim tim i Republika Srbija će se razvijati brzo i bolje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marko Atlagić. Da li neko želi reč? Kolega Atlagić, izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, gospodine ministre Stefanović sa saradnicima, drago mi je što ste ponovo među nama u ovom visokom domu kojem ste vi svojevremeno predsedavali na zadovoljstvo svih građana Republike Srbije i narodnih poslanika, ne samo poslanika vladajuće koalicije nego i opozicionih poslanika, ovo ne mislim ja nego misle i opozicioni poslanici. Poštovani potpredsedniče, na dnevnom redu je planiranje, planski dokumenti, oni se reflektuju na vaspitanje i obrazovanje, pogotovo na naše nastavnike koji vrše planiranje svakodnevno. To su tzv. dnevne pripreme, zatim sedmično planiranje, zatim imaju mesečno planiranje, polugodišnje i godišnje. Efikasno planiranje, dame i gospodo, u vaspitanju i obrazovanju podrazumeva i planiranje u odnosu naših učenika prema moralnim vrednotama i prema državnoj imovini, da je Đorđe Vukadinović, zvani „Vlah“, dok je bio đak, vaspitan za pravilan odnos prema državnoj imovini, ne bi oteo milione iz državne lutrije, ja ga zaista pozivam i prozivam da kaže je li uzeo te pare ili ne, da su poslanici bivšeg režima vaspitavani kao učenici za pravilan odnos prema zakonu i zakonitosti, ne bi priznavali Haški tribunal, jer ga je osnovao nelegalni organ, to oni dobro znaju. Prema tome, ako ga je osnovao nelegalni organ, sve odluke koje donosi one su ništavne a danas nam i juče pune uši o tom kako je on legalan. To je najveća pravna civilizacijska politička nakaza, a njegov predsedavajući prvi i poslednji Teodor Meron, jedan od najvećih zlikovaca uz Klintona i Olbrajtovu u 21. veku. Da su Zoran Živković zvani „poljoprivrednik u pokušaju“, Saša Janković zvani „prangija“, Dragan Šutanovac zvani „zgrabi novac“, Saša Radulović zvani „kralj stečaja“, Vuk Jeremić zvani „vuk potomak“, Boško Obradović zvani „lupeti“, Boris Tadić zvani „lipicaner“, imali pravilan odnos prema istini, ne bi dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije za brutalno prebijanje Marka Đurića i njegove saradnike od strane šiptarskih siledžija proglasili krivi iako je generalni sekretar Alijanse za budućnost Kosova, Rahim Pecoli izjavio i utvrdio da je za to kriv Hašim Tači, koji je to unapred pripremao. Zato je poštovani potpredsedniče bitan ovaj amandman koji govori da se planiranje odnosi i na vaspitanje i obrazovanje. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Rističeviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, planiranje je veoma bitno u poljoprivredi. Stranka bivšeg režima to nije razumela i zato su obično imali ministra protiv poljoprivrede, a ne ministra poljoprivrede. Naime, ja smatram da biljna proizvodnja nije dovoljna i da moramo, da bi povećali BDP iz poljoprivrede i prehrambene industrije, da moramo da sem biljne proizvodnje imamo razvijeno stočarstvo. Klanice nam rade sa 50% kapaciteta. Izvozne šanse, posebno u govedarstvu, izvozu goveđeg i jagnjećeg mesa i ovčijeg su veoma izvesne. Dakle, mi moramo našu stočnu hranu, naš kukuruz umesto izvoziti za 800 miliona, mi treba da tovimo stoku i da na takav način zaradimo kroz to dve milijarde evra umesto 800 miliona, a preradom u klanicama taj iznos dostigne četiri milijarde i na takav način poljoprivrednu prehrambenu proizvodnju sa pet milijardi dignemo na 10 milijardi. Takođe, ja mislim da ono što je stranka bivšeg režima zaboravila da uradi, to je PIO osiguranje poljoprivrednika, koje smo doveli do toga da se samo jedan poljoprivrednik osigurava, ali su ostali dugovi. Mislim da bi zbog nesmetanog funkcionisanja, posebno malih poljoprivrednih gazdinstava trebali da omogućimo poljoprivrednicima da to regulišu i zato pozivam Ministarstvo finansija, Ministarstvo poljoprivrede, i dalje naporno radimo, ali jednu šansu su poljoprivrednici propustili, da im dopustimo da još kroz jednu šansu makar te svoje dugove prema PIO osiguranju i zdravstvenom osiguranju izmire na odgovarajući način, recimo prodajom dugova i kamata za 10% od njene vrednosti, zato što je dug 200 milijardi evra, on je nenaplativ, a naplatu samo 10% mi bi za 20 milijardi osnažili verovatno svoj agrarni budžet. Tako kroz povećane stimulacije i subvencije svoju poljoprivrednu proizvodnju još više uvećali. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radovan Jančić. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Jančiću, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsedniče Vlade, poštovani narodni poslanici, planski sistem Republike Srbije karakteriše pretežna neefikasnost i netransparentnost. Sa ciljem da se ovi nedostaci otklone, predložio sam da se dodatno definišu osnovni pojmovi Predloga zakona amandmanom koji glasi: „U članu 2. stav 1. dodaje se tačka 18) – efikasnost planiranja, planiranje, u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije, sa posebnim osvrtom na unapređenje rada lokalnih samouprava“. Brojni su razlozi za donošenje ovog zakona. Osnovni je što pokriva sve ključne aspekte socijalne i ekonomske i razvojne politike, regionalnog i prostornog razvoja, nameće obavezu koordinisanog planiranja i međusobne usklađenosti planskih dokumenata učesnika u planskom sistemu. U periodu posle petooktobarske bager revolucije pa sve do 2012. godine, jedini planski dokument koji je bivši režim realizovao bili su projekti pustošenja Srbije, pljačkaške privatizacije i pljački budžeta lokalnih samouprava. Jedan od primera pljački je uzurpacija poljoprivrednog zemljišta u državnoj svojini od strane lokalnih moćnika, sve uz saglasnost bivših predsednika opštine, sa ne malim naknadama, naravno, ne za budžete opština, pokrajine, države, nego za njih i njihove džepove. Sredinom 2017. godine započelo se sa izgradnjom za poljoprivrednike severnog Banata najznačajniji objekat – Regionalni sistem kanalske mreže za navodnjavanje, sa crpnom stanicom na reci Tisi kod Srpskog Krstura. Kanalskom mrežom otvara se mogućnost da se navodnjavaju površine od 4.800 hektara poljoprivrednog zemljišta u katastarskim opštinama Novom Kneževcu, Čoki i Kikindi. Upravo ovaj projekat je primer koordinisanog planiranja i usklađenosti planskih dokumenata više lokalnih samouprava javnog preduzeća „Voda Vojvodine“ i Vlade Republike Srbije. Vlada Republike Srbije na čijem je čelu bio premijer Aleksandar Vučić, sada predsednik Srbije, stvorila je sve preduslove za brži razvoj, za bolji standard građana, izgradila je čvrste temelje na kojima se sada može graditi društvo jednakih mogućnosti i šansi za svakog pojedinca, na kojima će Srpska napredna stranka, na čelu sa Aleksandrom Vučićem, sasvim sigurno izgraditi modernu, razvijenu i uređenu zemlju, toliko potrebnu za mirnu i bolju budućnost naše dece. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Miodrag Linta. Da li neko želi reč? Kolega Linta, izvolite.
Ja ću govoriti o jednom problemu koji izaziva nezadovoljstvo desetina hiljada pripadnika vojske i policije Republike Srpske Krajine. Naime, radi se o kategoriji građana Srbije, ali i proteranih Srba koji žive raseljeni širom sveta, kojima nije priznat ratni staž za period od osnivanja Savezne Republike Jugoslavije, 27. aprila 1992. godine, pa sve do 1995. godine, kad su završeni ratni sukobi na području današnje Hrvatske. Podsećam da je Ministarstvo za rad, zapošljavanje, socijalno-boračka pitanja još krajem 2014. godine usvojilo Nacrt zakona o pravima boraca, ratnih vojnih invalida i porodica palih boraca kojim, nažalost, nije predviđeno priznanje ratnog staža za krajiške borce. Takva odluka tadašnje radne grupe nije primljena sa simpatijama kod proteranih Srba, jer smatraju da nije u redu da budu jedina kategorija boraca na prostoru bivše Jugoslavije kojima nije priznat ratni staž za vreme ratnog perioda. Podsećam da je čak i Hrvatska sa svojim skandaloznim zakonom o braniteljima, u kojima govori zvanično o agresiji Srbije, srpskog naroda i bivšeg JNA na Hrvatsku, priznala kompletna prava pripadnicima hrvatskog Veća odbrane iz susedne Bosne i Hercegovine. Krajiški borci smatraju da su diskriminisani zbog te činjenice i očekuju da će ministar Đorđević, koji je najavio u januaru ove godine donošenje novog zakona o pravima boraca, ratnih vojnih invalida i porodica palih boraca, uzeti ozbiljno ovu primedbu, ovu sugestiju i da će u novome zakonu, za koji se nadam da će biti usvojen u razumnom vremenskom roku, biti ispravljena ova nepravda. Nepravda se odnosi i zbog toga što je ratni staž u dvostrukom trajanju priznat ne samo borcima Srbije, nego čak i krajiškim oficirima, komandantima brigada, korpusa vojske Republike Srpske Krajine, a nije priznat borcima. Borci postavljaju pitanje – a s kim su ti komandanti brigada i korpusa komandovali, kada je njima priznat ratni staž u dvostrukom trajanju za čitav ratni period, a nije priznat krajiškim borcima? Dakle, još jedan apel na Ministarstvo za rad, zapošljavanje, socijalno-boračka pitanja da u narednom periodu, kroz dijalog, se dođe do rešenja i da u novome zakonu o pravima boraca, ratnih vojnih invalida i porodica palih boraca uđe i ova odredba i da se i krajiškim borcima, a njih ima preko 50 hiljada, prizna ratni staž u dvostrukom trajanju za period 1992-1995. godina. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Duško Tarbuk. Da li neko želi reč? Kolega Tarbuk, izvolite.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Poštovani ministre Stefanoviću sa saradnicima, uvaženi građani Srbije, želeo bih da predložim amandman na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije i ukažem jasno koliki značaj on ima za obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije u domenu efikasnosti i lokalne samouprave. Uspostavljanjem racionalne efikasne lokalne samouprave stiče se uslov za sveukupni razvoj države. Država se ne gradi samo od vrha, ili od republičkih organa, već upravo sa lokalnih nivoa. Ali, i pored toga, neophodno je da krovni zakon, dakle, strategija bude postavljena na principima racionalnosti i efikasnosti. Predloženi planski sistem to ima u vidu, pa je, kada se radi o planiranju, on isključiv, uključio je principe racionalne upotrebe resursa, obavezne analize i adekvatnih konsultacija, kao i odgovornosti i transparentnosti, što uspostavlja jedan krajnje efikasan sistem planiranja. U srži efikasnog planiranja jeste profesionalna, odgovorna državna uprava, lokalna samouprava, a nju čine profesionalni i odgovorni službenici. Ovih dana je vrlo lagano prošla jedna, po meni, vrlo zanimljiva vest iz oblasti ekonomije, a to je da je dinar druga najbolja valuta na svetu u proteklih godinu dana. Srpski dinar je druga valuta u svetu sa najboljim perfomansama u proteklih 12 meseci, što je doprinela i činjenica da je prošlog meseca dostigao svoju najveću vrednost prema evru u poslednje tri godine. Ja moram da izrazim veliko zadovoljstvo što sam kao čovek i građanin ove zemlje dočekao da se ovakva vest pojavi od priznate agencije „Blumering“ iz Amerike i mogu da konstatujem da je ova Vlada i prethodna Vlada svojim radom utrla taj put, te svoje kolege poslanike molim da u danu za glasanje podrže ovaj zakon, a ako budu imali snage i vremena, i moj amandman. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Maja Mačužić. Da li neko želi reč? Koleginice Mačužić, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani potpredsedniče Vlade sa saradnicima, podnela sam ovaj amandman u želji da ukažem na efikasnost planiranja sa aspekta međunarodne saradnje, kao i da naglasim značaj procesa planiranja za međunarodnu saradnju i celokupnu reformu našeg društva. Ovaj zakon će omogućiti pripremu strateških i programskih dokumenata za finansiranje iz međunarodnih fondova, kao i za planiranje, pripremu, sprovođenje i praćenje sprovođenja projekata koji se finansiraju iz međunarodne razvojne pomoći. Kao što sam već rekla, ovaj veoma važan zakon koji je predložila Vlada, ne samo da će uticati na privredu, već će, pored brojnih drugih aktivnosti ove Vlade, ali i prethodne Vlade na čelu sa Aleksandrom Vučićem, dovesti do unapređenja međunarodnog položaja Srbije. Donošenje ovog zakona će biti dobar pokretački mehanizam, između ostalog, i zbog međunarodnih fondova čije korišćenje nam pomaže da uspostavimo najviše standarde u svim oblastima, po ugledu na najrazvijenije zemlje svega. Veoma je važno da će se ovim zakonom urediti jedan sistem planiranja koji će biti uporediv sa međunarodnim sistemom planiranja i na taj način će još više Srbiju približiti svetu. Bez obzira što Vlada nije prihvatila ovaj amandman, ja bih iskoristila ovu priliku da pohvalim ne samo ovaj zakon, koji je danas na dnevnom redu, već i ostale zakone koji će se razmatrati u narednom periodu, a kojima se unapređuje ekonomski sistem i međunarodni položaj Srbije. Vlada Republike Srbije ima punu podršku građana Kraljeva, odakle dolazim, ali i građana Srbije za dalje razvijanje međunarodnog položaja Srbije i nesmetan razvoj Srbije. Pozivam kolege poslanike da u danu za glasanje daju podršku ovom amandmanu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Tomić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marko Zeljug. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Zeljug, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovane kolege poslanici, uvaženi gospodine ministre, na član 2. Zakona o planskom sistemu podneo sam amandman kojim bi se posle tačke 17) dodala tačka 18), koja glasi – da se radi uvođenja efikasnosti u planiranje sa uticajem na razvoj Republike Srbije sa osvrtom na državnu upravu. Predlog ovog zakona kroz svoju primenu treba da omogući transparentnost, efikasnost i efektivnost u sprovođenju javnih politika i njihovo upravljanje, kao i uticaj na sveukupan ekonomski napredak svih učesnika u sprovođenju javnih politika i programa, kao i Republike Srbije u celini. Vlada Republike Srbije, predvođena SNS, je uvidela da je sistemu državne uprave potreban zakon kojim bi se povezala državna uprava, AP i lokalna samouprava sa ciljem koordinisanog planiranja javnih politika od strane nadležnih donosioca dokumenta i da se planiranje vrši uz uvažavanje interesa svih učesnika u realizaciji. Takođe, uveden je institut kontrole sprovođenja javnih politika kroz kontrolu izrade i sprovođenja srednjoročnih planova, kao i obavezno podnošenje izveštaja o sprovedenim dokumentima javnih politika od strane donosioca. Postoji jedan primer na koji bi se najviše primenio ovaj zakon, ujedno i uvideli puni efekti njegove primene. Projekat koji je ponos grada Beograda i Republike Srbije, a to je Projekat „Beograd na vodi“. Na ovom projektu, koji je posledica vizije predsednika Vučića, učestvovali su svi nivoi vlasti Vlada Republike Srbije, lokalna samouprava, odnosno grad Beograd i gradske opštine u delovima svojih nadležnosti. Ovaj projekat je izrodio potrebu za donošenje Zakona o planskom sistemu, integrisanom planiranju, koordinisanom sprovođenju planova i politika. Ovaj projekat danas menja sliku o Beogradu i izdiže ga na viši nivo. Gura napred ekonomiju čitave zemlje od ruiniranog i zapuštenog dela grada i rečne deponije, stvara se urbana sredina koja će biti ponos svih koji su učestvovali u njenoj izgradnji, kao i svih građana Beograda. Upravo zbog ovakvih projekata od važnosti za razvoj Republike Srbije i nižih nivoa vlasti, treba podržati ovaj zakon i sve izmene koje poboljšavaju njegovu primenu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zvonimir Đokić. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Đokić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, svedoci smo da su se do danas propisi, dokumenti javnih politika, mislim na strategije i akcione planove i programe, retko menjali, odnosno popravljali, što bi po pravilu trebalo činiti nakon proteka roka u kome se mogu sagledati početni efekti istih. U praksi su se do danas odredbe propisa preispitivale i menjale po pravilu samo na inicijativu privrednika ili organa koji implementira propis i to po pravilu tek kada pojedina rešenja stvaraju veliki problem u poslovanju, parališu sprovođenje neke administrativne procedure ili onemogućavaju primenu propisa koji je u žiži interesovanja javnosti. Primera je na pretek, ali nemam dovoljno vremena na raspolaganju da ih sada navodim. Ovakvo stanje je posledica odsustva kontinuiranog preispitivanja efekata svih propisa i vrednovanja sprovođenja javnih politika u cilju njihovog unapređenja. Zbog toga je u prošlosti dolazilo do gomilanja neefikasne, suvišne i štetne regulative, a onda se pristupalo najskupljem i najtraumatičnijem regulatornom instrumentu za prevazilaženje ovakvog stanja, a to je, sećate se, tzv. giljotina propisa koja je u Srbiji sprovođena tokom 2009. i 2010. godine. Mi iz SNS se nasuprot tome zalažemo sa propisivanje obaveze sprovođenja eks post analize efekata svih dokumenata javnih politika i svih propisa, SNS se zalaže za uspostavljanje jedinstvenog informacionog sistema u koji će se unositi dokumenti javnih politika, srednjoročni planovi, ali i izveštaji o sprovođenju istih. Time će se obezbediti efikasno i konzistentno planiranje na svim nivoima, koje će podrazumevati precizno utvrđivanje mera za sprovođenje javnih politika, kao i odgovornih za sprovođenje tih mera, rokova, učinaka i efekata. Ovakvo uspostavljen informacioni sistem će olakšati poslove u vezi sa planiranjem, jer će u praksi obezbediti automatsko generisanje delova planskih dokumenata i izveštaja o njihovom sprovođenju. Svojim amandmanom želeo sam da se uvođenjem još jednog pojma u članu 2. stav 1. Predloga zakona dodatno definiše efikasnost planiranja kao pojam koji značajno utiče na sveukupni razvoj Republike Srbije, a samim tim i na unapređenje sistema odbrane. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Igor Bečić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Marković. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Markoviću, izvolite.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Uvaženi potpredsedniče Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, i ovaj amandman kao i amandman na prethodni član potencira, odnosno, izvinjavam se, ima potrebu da naglasi modernizaciju i kontekstu sveukupnog razvoja Republike Srbije. Prilikom obrazlaganja prošlog amandmana sam napravio jedan primer kako jedna dobra praksa u jednoj lokalnoj samoupravi, u pitanju je gradska opština Vračar, ume da da jako dobre rezultate, kada je reč naravno o sistemu planiranja. Taj sistem planiranja koji uvažava sa jedne strane interese svih ostalih učesnika u planskom sistemu i sa druge strane prioritete, probleme, ali i sugestije i predloge građana te lokalne samouprave uvek se ispostavi kao dobar vid saradnje građana sa lokalnom samoupravom, ali i saradnje lokalne samouprave sa ostalim učesnicima planskog sistema. U pitanju je anketa koju je opština Vračar sprovela prilikom projektovanja budžeta sa željom da u budžet za narednu godinu uvrstimo sve one sugestije, predloge građana koje su oni u toj anketi i inicirali i to je rezultiralo povećanim brojem kulturnih sadržaja, povećanim brojem obrazovnih sadržaja, edukativnih sadržaja, sportskih događaja, manifestacija itd. Želeo bih da istaknem možda i najveći dosadašnji uspeh nove opštinske vlasti na Vračaru, a to je ustupanje prostora aneksa zgrade gradske opštine Vračar gradu Beogradu, a za potrebe predškolske ustanove Vračara. Dakle, dobićemo novi vrtić, trajno ćemo rešiti akutni problem koji imamo na Vračaru, a to je manjak mesta u vrtićima. U pitanju je prostor od više od 700 kvadratnih metara koji se do sada koristio kao Poslovni prostor Vračar. Opština daje taj prostor, Grad Beograd će finansirati projekat i na taj način ćemo doći do 300 novih mesta za decu Vračara, za predškolsku ustanovu Vračar. Trenutno oko 150 predškolaca sa Vračara je na listi čekanja, ne moram da naglašavam koliki je to problem za građane Vračara. Ovo je dobar primer zajedničke i dobre socijalne politike opštine Vračar, ali i Grada Beograda i nadam se da će ovaj primer slediti i ostale opštine. Zahvaljujem. a. Ovo je dobar primer zajedničke i dobre socijalne politike opštine Vračar, ali i Grada Beograda i nadam se da će ovaj primer slediti i ostale opštine. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Dalibor Radičević. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Radičević, izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, uvažene koleginice i kolege, na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije, podneo sam amandman i na član 2. Predloga zakona, gde predlažem da se doda tačka 18, koja glasi – efikasnost planiranja – planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije s posebnim osvrtom na industrijalizaciju. Zato sam predložio da se doda tačka 18) kako bi se zakon dodatno poboljšao i bio precizniji. Kako bi upravljanje sistemom javnih politika bilo moguće, potrebno je da se pripremaju i sprovode planska dokumenta. Naravno, potrebno je i da se rade detaljne analize i da se stalno prate efekti koji se na taj način postižu. Da bih to pojasnio, možemo posmatrati na primeru dovođenja stranih investitora. Novi investitori nam, osim kapitala koji unose u zemlju, donese i nove tehnologije, grade se nove hale ili se već postojeće ponovo stavljaju u funkciju, upošljavaju se i novi radnici. Koristi od ovakvih investicija su višestruki. Kroz naplatu poreza puni se budžet Republike Srbije, smanjuje se broj nezaposlenih, ostvaruju se nove tehnologije i osposobljavaju se radnici za rad na novim tehnologijama. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ana Čarapić. Da li neko želi reč? (Da) Koleginice Čarapić, izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, amandman sam podnela na član 2. Danas govorimo o efikasnosti planiranja. Efikasnost znači raditi prave stvari na pravi način. I Srbija i građani Srbije danas imaju efikasnu Vladu. Izneću par rezultata rada naše Vlade koji to i potvrđuju. Kada je u pitanju spoljno-trgovinska razmena, uspeli smo da povećamo izvoz u januaru i februaru 2018. godine, odnosno na kraju 2017. godine za 14,1%. Ali, prava stvar gde je stopa izvoza je povećana je uređena na pravi način tako što u strukturi izvoza dominiraju proizvodi sekundarne faze prerade. Kada su u pitanju strane direktne investicije, stopa rasta stranih direktnih investicija je 26,4%. Ali, bitno je da su strane direktne investicije izvozno orjentisane. Inače, kada su u pitanju strane direktne investicije, stalno nas kritikuju kako nije dobro da Srbija ima strane investitore. Mi smo uspeli da zaposlimo 170.000 ljudi. Ako uzmemo u obzir da novozaposleni ljudi imaju najnižu zaradu, to je 23.053 dinara, ispod toga ne može biti zarada, i ako isključimo porez na dodatnu vrednost, ako isključimo porez na dobitak privrednih subjekata, priliv u budžet Republike Srbije za godinu dana je 163.868 miliona evra. I ako uzmemo u obzir da smo imali subvencije za strane investitore, mi za godinu dana uspevamo da povratimo sve ono što smo dali, odnosno što smo dali subvencije stranim investitorima. Naredne godine imamo prihod, ali samo ako gledamo poreze i doprinese, znači, ako isključimo porez na dodatu vrednost i ako isključimo porez na dobit. Dakle, skoro 164 miliona evra je svakako veće nego nula, i zarada, da je najniža, a nije najniža, veća je od toga, od 23.000 dinara je svakako veća nego nulu koju smo imali. Kada govorite da uvozimo strane tehnologije, pa, gospodo, kako da koristimo domaću tehnologiju kada ste nam uništavali privredu prethodnih 10, 15 godina. I kada uvozimo strane tehnologije, država ima prihod od toga. Mora da se plati carina kada se uvozi strana tehnologija, da li stranu tehnologiju uvozili strani investitori ili domaći investitori, država ima priliv po osnovu carina, tako da, strani investitori su svakako dobri za privredu, podjednako dobri kao i domaći investitori. Kada govorimo o stopi nezaposlenosti mi smo uspeli da prepolovimo stopu nezaposlenosti, ali naša Vlada je efikasna. Stopa nezaposlenosti je prepolovljena tako što imamo zapošljavanje radnika u privatnom sektoru. Imamo smanjenje jaza zarade između privatnog i javnog sektora. To je dobro. Mi imamo privredu na zdravim osnovama. Kada je u pitanju minimalna cena rada, da, povećali smo minimalnu cenu rada sa 130 na 143 dinara, ali je dobro što se to pozitivno odrazilo na agregatnu tražnju. Zašto se pozitivno odrazilo na agregatnu tražnju? Pa, zato što imamo stabilnu stopu inflacije od 1,5% gde je stopa inflacije bila veća povećanjem minimalne cene rada bi inflacija pojela i ne bi se odrazila na agregatnu tražnju, a kada imamo porast agregatne tražnje, svakako imamo i porast agregatne ponude, odnosno porast proizvodnje proizvoda i pružanja usluga i to je svakako dobro za nastavak pozitivnog trenda zapošljavanja i smanjenja stope nezaposlenosti, jer nam je cilj da do kraja 2018. godine stopa nezaposlenosti bude ispod 10% , a to ćemo i postići. Danas sve što radimo, radimo da građani Srbije i danas i sutra i naredne generacije žive bolje i to je odgovorna politika naše Vlade. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Cokić. Izvolite, kolega.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, amandman koji sam predložio glasi: „U članu 2. stav 1. Predloga zakona dodaje se tačka 18) koja glasi: Efikasnost planiranja u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa osvrtom na budžetsku stabilizaciju“. Vrlo je važno da usvajamo ovaj zakon, jer je on od presudnog značaja za koordinaciju između opština i Republike kada je u pitanju planiranje. Međutim, nekada događaji i investitori mogu da iznenade, može da se pojavi investitor a da vi niste planirali na koji način ćete da ga prihvatite i dovedete u svoju sredinu. Navešću vam jedan primer iz Podunavskog okruga, jer kao što znate, centar Podunavskog okruga je grad Smederevo i spada u razvijene gradove u Republici Srbiji, kakvi bi trebalo da izgledaju i ostali gradovi, zahvaljujući, pre svega, dovođenju kineskog partnera u Železaru Smederevo i rešavanjem tog velikog problema Republike Srbije, ne samo grada Smedereva, ali i dobrim vođenjem grada i dovođenjem brojnih investitora u grad Smederevo. Navešću vam samo jedan primer, to je dovođenje PKC-a i stvaranje industrijske zone u gradu Smederevo od 2015. godine. Pregovori su se vodili. Nije bilo sredstava. Međutim, grad Smederevo odlučio se da podigne, da se zaduži kreditno, da u jednom veoma kratkom roku od četiri meseca od ledine napravi halu veliku 22.000 kvadratnih metara, savršenu, modernu, u koju su došli finski investitori i do sada zaposlili 1.800 mladih ljudi do 40 godina. One priče koje sam juče slušao da kod ovih novih investitora ljudi rade u teškim uslovima, potpuno su netačne, jer se u toj hali koja takođe proizvodi kablove za kamione Volvo, Man i druge tipove kamiona, rade radnici u klimatizovanim uslovima, koji su od 20 do 24 stepena. NJihovo radno odelo su patike, pamučne pantalone i majice i ceo dan rade u tim uslovima. Imaju odmore dva puta po deset minuta i pauzu za ručak. I, normalno, plate nikad nisu dovoljne, ali je kad se ulazi u PKC, za jedno mesto uvek konkurisalo dvoje do troje ljudi i dosta ljudi je zaposleno iz Podunavskog okruga, i ne samo iz Podunavskog okruga, nego i iz opštine Kovin, koja je tu preko samog mosta blizu i zapošljava, eto, i iz te opštine veliki broj ljudi. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Dragana Kostić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre, drage kolege narodni poslanici, na član 2. podnela sam amandman sa intencijom da ukažem koliko efikasno planiranje utiče na sveukupni razvoj Republike Srbije, a posebni je osvrt na povećanje ulaganja. Šta ovo znači u praksi, najbolje govori primer iz moje lokalne samouprave – Sokobanje. Dolaskom na vlast u Sokobanji, Srpska napredna stranka 2016. je, između ostalog, zatekla neupotrebljivi plan generalne regulacije. Plan koji je trebalo da omogući dolazak investitora, kako domaćih, tako i inostranih, za žuto preduzeće nije značilo ništa. Za građane Sokobanje ste uskratili nova radna mesta, zarade, bolji život. Za njihovo vreme, ne da nije ulagano u Sokobanju, nego su uspeli da hotelsko-turističko preduzeće „Lepterija“ dovedu u stečaj, preduzeće koje je bilo stožer razvoja turizma u Sokobanji. Zato su čelnici lokalne samouprave koji su iz redova SNS kao prioritetni cilj postavili sebi izradu novog primenljivog plana generalne regulacije Sokobanje, koji će otkloniti probleme koje su izazvale promene u prostoru, a da se razvoj Sokobanje, u skladu sa principima održivog razvoja i principima zacrtanim u evropskim poveljama i dokumentima. Rezultati koje iznosim svakodnevno govore da smo mnogo toga uradili i do sada, a da će Zakon o planskom sistemu biti pravni okvir da ubuduće budemo još bolji i odgovorniji. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Goran Kovačević. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani ministre, na član 2. Zakona o planskom sistemu Republike Srbije podneo sam amandman u kojem insistiram na efikasnom planiranju koji doprinosi rastu i razvoju, odnosno makroekonomskoj stabilnosti države Srbije. Dokumenti razvojne politike, dokumenti javnih politika i ostali planski dokumenti svakako utiču na formiranje opšteg nivoa rasta i razvoja jedne nacije. Ovde se ne govori samo o rastu i razvoju ekonomije, već pre svega o rastu i razvoju obrazovanja, rastu i razvoju zdravstva, opštim životnim uslovima koje jedna nacija može da ostvari imajući dobar sistem planiranja, ali nije sporno da opšta javna potrošnja, pogotovo u državama kao što je srpska uređena se bazira pre svega na javnim prihodima. Javni prihodi su rezultat budžeta Republike Srbije, kao i budžeta lokalnih uprava. To sve čini opštu državu, a da vas podsetim da je budžet realna i planska kategorija. Budžet Srbije je dugo vremena bio samo planska kategorija i planirao se, ali je realno praktično ostvarljiv i realno se ostvaruje u procentima bez bilo kakvih odstupanja od 2015. godine. Da podsetim Skupštinu Republike Srbije i građane Srbije da od 2015. godine praktično nemamo rebalans budžeta. Da li nešto govori o boljem planiranju, o boljem i efikasnom sprovođenju javnih politika, ako uspete da u jednoj fiskalnoj godini na nivou države Republike Srbije planirate budžet koji je potpuno tačan i ne doživljava nikakve promene. Kada govorimo o rastu i razvoju, onda u stvari mešamo dve stvari vrlo često, rast i razvoj. Rast je jasna matematička kategorija i ako pratite ekonomske rezultate od 2015. godine, onda vrlo jasno možemo i precizno da oslikamo sliku drugačije ekonomski jače i bolje Srbije. Naravno da je ključni doprinos Vlade Republike Srbije, predsednika Srbije, Aleksandra Vučića, i ovaj amandman i ovaj zakon samo treba da nastavi tim putem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ivana Stojiljković. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi potpredsedniče Vlade sa saradnicima, ovim amandmanom predlažem u članu 2. dodavanje novog pojma – efikasnost planiranja sa ciljem smanjenja siromaštva u Republici Srbiji. Ukoliko ne postoji efikasnost i visok nivo realizacije planova, kako kratkoročnih, tako i dugoročnih na nivou lokalnih samouprava, to će se definitivno odraziti i na rezultate Vlade i na kašnjenje planova Vlade. Postojanje jasnog planskog sistema i postojanje planskih dokumenata i propisa definitivno su dobar uslov za nova partnerstva i prekograničnu saradnju. Podsetiću da se i među tačkama dnevnog reda ove sednice nalaze predlozi zakona koji se tiču podsticaja za korišćenje obnovljivih izvora energije; od izgradnje vetroparka u Kostolcu, pa sve do tržišta bio mase, što je veoma važno za Republiku Srbiju. Dakle, Vlada Republike Srbije je prepoznala veliki potencijal u ovim međusektorskim projektima održivog razvoja i energetske efikasnosti i na tome se veoma insistira. Zašto? Zato što veća upotreba bio energije pored toga što daje sigurnost za buduća vremena smanjuje loš uticaj na životnu sredinu, podstiče i razvoj lokalnih samouprava, podstiče razvoj otvaranja novih radnih mesta, uštedu novca na energentima koji se kasnije preusmeravaju u nekim drugim pravcima, za neke nove robe i usluge i naravno smanjenje siromaštva, što i jeste cilj ovog mog amandmana, znači smanjenje siromaštva kroz ravnomerni regionalni razvoj. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Stojković. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik LJiljana Malušić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima iz ministarstva, dame i gospodo poslanici, podnela sam amandman na član 2. Predloga zakona o planskom sistemu Republike Srbije kojim se dodaje tačka 18. koja glasi: „Efikasnost planiranja – planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na smanjenje socijalnih razlika“. Zaista bez efikasnog planiranja nema dobrog privrednog razvoja. Danas bih se bazirala na opštinu Voždovac. Dolazim sa opštine Voždovac i 2010. godine, kada smo na lokalnim izborima pobedili, zatekli smo jednu potpuno devastiranu opštinu. Opština Voždovac ima urbani i ruralni deo. Taj ruralni deo je bio katastrofa. Šta da vam kažem, ako selo Ripanj, koje se nalazi na 10 kilometara od centra grada Beograda, nije imalo vodu. Prvo što smo uradili, naravno, radimo infrastrukturu. Ko bi došao od investitora? Ko bi zaposlio ljude ako nema dobru infrastrukturu? Naravno, prvo što je uradila, opština Voždovac je uložila efikasnom politikom, planskom, u infrastrukturu, a onda donela generalni urbanistički plan, napokon. Zahvaljujući tome, opština Voždovac je postala izuzetno dobro mesto za investiranje. Spomenuću samo tri od možda 33 dobrih investitora. To su „Lidl“, zatim „Voždove kapije“ i „Panorama Voždovca“. „Lidl“ prodavnica nemačkog trgovinskog lanca „Lidl“ koji će u Srbiji otvoriti 18 prodajnih objekata i zaposliti preko hiljadu ljudi, a na Voždovacu će zaposliti 300 ljudi. Takođe, kompanija, izraelska, „Šikun i Binui grup“ ulaže u srpsko tržište 170 miliona evra. Trenutno gradi „Voždove kapije“, poslovno-stambeni prostor i samim tim pokrećemo građevinsku, mašinsku industriju, elektro industriju, zapošljavamo radnike. Treći kompleks koji se gradi, gradi se „Panorama Voždovca“. Na 24 hiljade metara uloženo je 13 miliona evra. Takođe, biće zaposlena masa radnika. Ono što je dobro za opštinu Voždovac je što na opštini Voždovac postoji Savet za zapošljavanje i taj Savet za zapošljavanje svake godine organizuje sajam zapošljavanja, gde izlažu mala, srednja preduzeća, velike kompanije i svake godine se zaposli izvestan broj građana opštine Voždovac, najmanje od 200 do 400 ljudi. Parametar ili egzemplari je da je 2014. godine na opštini Voždovac bilo nezaposlenih 11 hiljada, 12, a danas je taj broj prepolovljen. Tako radi odgovorna lokalna vlast. Tako se smanjuje siromaštvo. To je odgovorna socijalna politika. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Olivera Pešić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj moj amandman ide u pravcu da se poveže afirmacija sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na socijalnu ravnopravnost sa ovim zakonom. Rukovodstvo grada Leskovca prepoznalo je važnost postojanja planskih dokumenata i u prethodnih pet godina intenzivno radi na donošenju, odnosno usvajanju svih vrsta planskih dokumenata. Dok SNS u Leskovcu nije preuzela odgovornost za rukovođenje gradom, samo 1/3 teritorije grada je bila pokrivena planskim dokumentima. Imali smo generalni urbanistički plan, prostorni plan i jedan plan generalne regulacije. Danas grad Leskovac ima 17 planova generalne regulacije i šest planova detaljne regulacije. Danas je Leskovac jedan od retkih gradova u Republici Srbiji koji ima usvojene sve potrebne planove. Poslednji planski dokument koji nedostaje za naseljeno mesto Vučje biće usvojen u toku ove nedelje na sednici skupštine grada koja je zakazana. Kao rezultat donošenja planskih dokumenata danas u Leskovcu imamo intenzivnu gradnju i danas u Leskovcu prvi put nakon mnogo godina imamo ozbiljnu stanogradnju i prvi put su moji sugrađani nakon mnogo godina u situaciji da kupe stanove u novogradnji. Statistika kaže da se godišnje izgradi i proda preko 300 stanova, a da ovaj broj iz godine u godinu raste. Druga stvar koja je vezana za planska dokumenta je da zahvaljujući planskim dokumentima grad Leskovac je u stanju da izvrši eksproprijaciju zemljišta za izgradnju infrastrukture. Nema novih ulica bez pribavljanja vlasništva nad zemljištem, za šta se osnov naravno opet stvara u planskim dokumentima. Zatim ide utvrđivanje javnog interesa opet na osnovu planskih dokumenata i na kraju kupovina u postupku eksproprijacije i tek nakon toga može da se gradi. Sve ovo što sam navela je u direktnoj vezi sa razvojem grada, a naravno i sa ostvarivanjem socijalne ravnopravnosti. Zato vas pozivam da u danu za glasanje podržite ovaj moj amandman. Zahvaljujem.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Jovica Jevtić. Da li neko želi reč? Kolega Jevtić, izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, drage kolege narodni poslanici, na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije na član 2. predloženog rešenja podnosim amandman u smislu dodavanja tačke 18. u stavu 1, koja precizira efikasnost planiranja sa ciljem afirmacije ravnomernog razvoja Republike Srbije. Mislim da ćemo se svi složiti da je efikasno planiranje žila kucavica svakog dobro definisanog sistema upravljanja. Kada kažemo efikasno planiranje pre svega mislimo na usklađenost paralelnih planskih procesa u Republici Srbiji. Realno se tu pre svega misli na hijerarhijsku usklađenost planskih dokumenata od najvišeg do najnižeg nivoa državne uprave. Pomenuti planski dokumenti su obavezni da u sebi sadrže odrednice koje planiraju prioritete u radu, izradu godišnjih planova na osnovu tih prioriteta, izradu programskih aktivnosti i finansijske konstrukcije za sprovođenje pomenuti godišnjih planova. Često u praksi dolazi do neusklađenosti prilikom realizacije planskih dokumenata iz razno-raznih, ponekad objektivnih, a često i neobjektivnih razloga, što uz često nedostatak instrumenata za realizaciju godišnjih planova upravo pokazuje na slabost i nedovoljnu efikasnost planiranja. Zaista realno mislim da neusklađenost planskih paralelnih procesa, pogotovo u smislu hijerarhije, glavni je uzrok pojave velikog broja problema koji se u praktičnom smislu, pored nedovoljne transparentnosti, najviše ogleda u neravnomernom razvoju čitave zemlje. Zbog svega rečeno treba insistirati na efikasnom planiranju i definisanju instrumenata za sprovođenje planskih dokumenata u svim sferama društvenog života. Te stoga ovim amandmanom upravo želim da ideji efikasnost planiranja na ovaj način dam podršku u smislu boljeg i kvalitetnijeg definisanja pojmova predloženog zakonskog rešenja, a sve u cilju afirmacije sveukupnog ravnomernog razvoja Republike Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Snežana Petrović. Da li neko želi reč? Koleginice Petrović, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre, poštovane kolege narodni poslanici, na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije podnela sam amandman na član 2. stav 1. kome se dodaje tačka 18. koja glasi – Efikasnost planiranja – planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije s posebnim osvrtom na poresku odgovornost. Predloženim amandmanom se dodatno definišu osnovni pojmovi predloženog zakona. Usvajanjem zakona o planskom sistemu Republike Srbije biće unapređen proces izrade dokumenata javnih politika i propisa na način koji obezbeđuje međuresornu koordinaciju, učešće zainteresovane javnosti, kao i praćenje sprovođenja vrednovanja i izveštavanja o primeni propisa. U kontekstu sprovođenja reformi javne uprave, usvajanjem predloženog zakona unaprediće se sistem upravljanja javnim politikama i time će se doprineti unapređenju upravljanja baziranog na znanju, povećanju pravne sigurnosti, poreske odgovornosti, kao i unapređenju poslovnog okruženja i kvaliteta pružanja javnih usluga u Republici Srbiji. Planski sistem Republike Srbije na republičkom, kao i na nivou autonomnih pokrajina i jedinica lokalne samouprave nije u dovoljnoj meri efikasan i transparentan. U proteklih par godina učinjeni su određeni pomaci u ovoj oblasti, ali je neophodno i dalje raditi da se sprovedu sve aktivnosti koje bi pomogle da planski sistem postane efikasniji, delotvorniji i jeftiniji. U cilju povećanja efikasnosti planskog sistema neophodno je raditi na poboljšanju, prvo, efikasnosti planiranja, zatim usklađenosti planskih dokumenata, izvršiti analizu efekata javnih politika i propisa, poboljšati informacioni sistem za podršku planiranju, otkloniti nedostatke analitičkih kapaciteta u organima državne uprave i izvršiti sveobuhvatnu reformu sistema upravljanja javnim politikama. Primenom predloženog zakona u praksi doći će svakako do poboljšanja planskog sistema, a samim tim i pozitivno će uticati na sveobuhvatni razvoj Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Desanka Repac. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Goran Pekarski. Da li neko želi reč? Izvolite kolega Pekarski.
Poštovani predsedavajući, poštovane dame i gospodo poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, podneo sam amandman na član 2. Zakona o planskom sistemu Republike Srbije. Ovaj član se bavi objašnjenjem i značenjem izraza koji se koriste u ovom zakonu. NJih ima ukupno 17, a ja sam predložio da se doda i 18 izraz. Pomenuću samo neke, kao što su učesnici u planskom sistemu, ostali učesnici u planskom sistemu, koordinacija javnih politika, analize, praćenje, sprovođenje javnih politika, vrednovanje učinka javnih politika i naravno sam izraz – javna politika. Predložio sam da se doda i izraz – efikasnost planiranja. Mislim da je potrebno da prilikom svakog planiranja unapred izračunamo i efikasnost. Kada se kaže efikasnost misli se na brzinu realizacije i na korist. Kada se kaže korist, ne misli se samo na finansijsku korist nego se misli i na neke druge koristi kao što su ekonomska, kulturna, odbrambena, nacionalna, obrazovna, ekološka ili neka druga korist. Ministar Đorđević je kroz jedan jednostavan i klasičan primer pokazao kako javna politika može da bude transparentna i korisna kada je efikasno isplanirana i to na primeru grada Niša, kako država tamo koristi svoje resurse i preusmerava ih kako bi se iskoristili na maksimalno mogući način. Država, odnosno Ministarstvo odbrane, odnosno Vojska Srbije donela je odluku da deo svojih resursa prebaci u drugo ministarstvo, odnosno Ministarstvo obrazovanja, odnosno da deo kasarne „Filip Kljajić“, ako se ne varam, da na korišćenje gradu Nišu zajedno sa pratećim objektima kako bi se iskoristio za izgradnju univerziteta u Nišu. Tako upravljanom javnom politikom država nastoji da iskoristi sve svoje kapacitete u korist grada Niša i to ne samo u korist grada Niša nego i studenata i omladine ne samo Niša, nego i čitavog tog regiona i da na taj način efikasnim planiranjem stvori nove stručne kadrove. Sada kada država želi nešto da da, da preusmeri, da stvori nove kvalifikacije, zarad upošljavanja kapaciteta, mene interesuje da li će ovi vajni opozicioni lideri koji su se grčili po Beču ili su išli po Centralnom parku u NJujorku i gledali cveće, odnosno gledali kako trešnje cvetaju, da li će sada doći u Niš da protestvuju protiv jedne ovakve odluke od koje će imati koristi ne samo grad Niš, ne samo omladina u Nišu, nego i cela Srbija. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marković. Da li neko želi reč? Izvolite koleginice Marković.
Hvala. I ovim amandmanom kao i prethodnim želela sam da ukažem na značaj procesa evrointegracija na našu zemlju. Članom 2. Zakona o planskom sistemu Republike Srbije definisani su pojmovi koji se koriste u smislu ovog zakona. Predložila sam dodavanje tačke 18. u kojoj bi se objasnio pojam evropskih integracija i ono što ovu Vladu razlikuju od svih prethodnih to je da je otvorila prva pregovaračka poglavlja i to 2015. godine, iako je Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju potpisan 2008. godine, a na snagu je stupio tek 2013. godine. Dosta vremena smo izgubili i otvaranje prvih pregovaračkih poglavlja predstavlja jasan signal da smo čvrsto rešili da sprovodimo reforme u oblastima našeg društva i to po ugledu na najrazvijenije evropske zemlje. Mi želimo da uvedemo najviše standarde i mi smo nedvosmisleno pokazali kom tipu društva želimo da pripadamo. Uostalom, velika većina naših građana vidi upravo najrazvijenije zemlje EU kao idealne za život i naš posao je da stvorimo takve uslove i u Srbiji. U prilog tome ide i činjenica da 65% stranih direktnih investicija u Srbiji dolazi upravo iz zemalja članica EU, na samom vrhu su Italija, Austrija, Nemačka. Nemačka preduzeća zapošljavaju preko 44 hiljade radnika, austrijska 13 hiljada. U poslednje dve godine iz EU je stiglo blizu 1,5 milijardi evra godišnje po osnovu stranih direktnih investicija, što je skoro tri puta više nego 2012. godine, kada su iznosile 551 milion evra. Spoljnotrgovinska razmena je najveća sa zemljama EU i iznosi oko 65%, oko 20% iznosi spoljnotrgovinska razmena sa zemljama CEFT-a, a ostalih 15% je sa svim ostalim zemljama. Otvaranje poglavlja poslalo je poruku investitorima da je Srbija jedna stabilno i dobro mesto za ulaganje. Sam proces evrointegracija je jedan od načina da kreiramo što bolji ambijent za privlačenje stranih investicija, ali i za podsticanje domaće proizvodnje. Proces evrointegracija predstavlja samo dodatni podsticaj, ne predstavlja nikakvo uslovljavanje, ne predstavlja prepisivanje zakona EU, uostalom, ako je nešto dobro i ako smo videli da dobro funkcioniše u najrazvijenijim zemljama, zašto to ne bismo primenili u Srbiji. Mi želimo da stvorimo jednu uređenu državu, sa jakom i stabilnom ekonomijom. Ja sam potpuno sigurna da je članstvo u EU najbolji put za to, a potpuno je logično dodavanje pojma evrointegracija u okviru tačke 18) člana 2. ovog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Pantović. Da li neko želi reč? Kolega Pantoviću, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 2. ovog zakona, gde želim posebno da istaknem pojam efikasnosti planiranja, posebno u onom polju koje se odnosi na povećanje infrastrukturnih kapaciteta naše zemlje. Ono što sigurno zanima najviše naše građane, a posebno mlade, jeste razvoj one infrastrukture koja direktno utiče na povećanje novih radnih mesta. Imali smo priliku pre nekoliko dana da vidimo da u Kragujevac stiže nemački „Simens“, a istovremeno da kreće i gradnja velikog industrijskog parka u tom gradu, čime se Kragujevac konačno vraća na mapu industrijskih centara. Ovaj industrijski park imaće centar za istraživanje, razvoj i edukaciju, učinioce za praktičnu nastavu i savremene laboratorije gde će mladi stručnjaci tragati za inovativnim rešenjima, kao i prostor za podršku startap kompanijama. Ovaj industrijski park je šansa za zapošljavanje inženjera i obučenih radnika iz cele Šumadije. Takođe, što se tiče velikih planiranih projekata, potrebno je spomenuti najavljenu izgradnju industrijskog parka u Borči. Ovaj park će se prostirati na 320 hektara i u njemu će, prema studiji izvodljivosti, biti otvoreno preko hiljadu inovativnih kompanija. Vrednost projekta je 300 miliona evra. On znači 10 hiljada direktnih radnih mesta i oko 40 hiljada indirektnih radnih mesta. Industrijski park će graditi kompanija koja je gradila najveći industrijski park na svetu u gradu Sudžou u Kini. Takođe, već 40 najvećih visokotehnoloških kompanija iz Kine su potpisale memorandum gde su najavile zainteresovanost učešća u ovom projektu. Ovi veliki projekti uposliće naše mlade inženjere, naučnike i na taj način ih zadržati da ostanu i stvaraju ovde u Srbiji, što je, složićete se, jedan od najbitnijih zadataka svih nas. Zahvaljujem.
Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Maletić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Jasmina Obradović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Sandra Božić.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, kolege poslanici i uvaženi građani Srbije, amandman sam podnela na član 2. stav 1. Predloga zakona kojim se dodaje tačka 18) koja glasi: „Efikasnost planiranja – planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na jačanje državnog sistema“. Cilj ovog zakona i podzakonskih akata je uspostavljanje sistema odgovornosti za rezultate i stvaranje okvira za merenje efikasnosti rada u javnoj upravi. Ovaj zakon svakako jeste rezultat marljivog rada Vlade i prestavlja unapređenje i jačanje državnog sistema Srbije. U skladu sa odgovornom politikom koju Vlada i predsednik Aleksandar Vučić vode stvaraju se sve povoljniji uslovi za dolazak stranih investitora i otvaranje novih radnih mesta. Pored ostalih, poslednja u nizu vest koja mene, kao poslanika koji dolazi iz Pančeva i Južnobanatskog okruga, posebno raduje je dolazak u Pančevo nemačke kompanije CTF. Kompanija CTF je između deset zemalja odlučila da svoje investicije usmeri ka Pančevu i ka Srbiji. Ova kompanija sa sedištem u Fridrihshafenu je multinacionalna kompanija koja obuhvata oko 230 proizvodnih lokacija u 40 zemalja i zapošljava oko 13.700 radnika. CTF je svetski lider u proizvodnji delova i sistema za automobilsku industriju, brodogradnju, železnicu, kao i elektroniku za belu tehniku, građevinske mašine i procesnu opremu. U automobilskoj industriji globalni je lider u tehnologiji pogona i šasija, kao i aktivnoj i pasivnoj sigurnosnoj tehnologiji, a naročito je poznat po proizvodnji sistema transmisije, upravljanja i kočenja. Kompanija je organizovana u sedam divizija od kojih je jedna e-Mobility, u okviru koje se planira izgradnja fabrike u Srbiji, odnosno u Pančevu. Investicija je vredna 160 miliona evra i ovo ulaganje, prema članu 27. Uredbe o uslovima i načinu privlačenje direktnih investicija, predstavlja ulaganje od posebnog značaja za Republiku Srbiju. U fabrici u Pančevu biće otvoreno 1.000 radnih mesta, neto zarada zaposlenih biće između 450 i 500 evra. U severnoj industrijskoj poslovnoj zoni jula ove godine počinje se sa izgradnjom postrojenja za proizvodnju komponenti iz oblasti auto industrije. Između ostalog, proizvodiće se osovine za električni pogon, motori sa električnom vučom, elektronika, mehatronika menjača, mikrosvičevi itd. Takođe, investitor je izneo mogućnost i za otvaranje još jedne jedinice CTF-a u Pančevu kojom bi došlo do otvaranja značajnog broja radnih mesta. Na ovaj način Nemačka, pored toga što je najveći spoljnotrgovinski partner Srbije, postaje i značajan poslodavac u Srbiji. Trenutno 44.619 radnika u Srbiji je zaposleno u nemačkim kompanijama, uz poslednju investiciju u Kragujevcu i Pančevu. Taj broj će premašiti 50.000. Efikasnost planiranja i upravljanja javnim politikama, kao i odgovorno vođenje zemlje doveli su do ovih rezultata. Srbija ubrzano napreduje, čuva svoje finansije i ujedno smanjuje nezaposlenost. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Mirko Krlić. Da li neko želi reč? Kolega Krliću, izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, jutrošnji tok današnje rasprave pokazao je upravo koliko je važno efikasno planiranje razvoja Srbije, efikasno planiranje koje mora svakako obuhvatiti i Srbe u regionu. Videli smo da i danas određene političke opcije ne preskaču a da ne spomenu 90-e i ne spomenu teške godine kada su Srbi u regionu najviše stradali. Stradali su u teškim ratnim uslovima za koje su najmanje bili krivi, a planiranje je bilo takvo da smo sa zapadnim Srbima imali jedan most, i to železnički, da smo Srbe u Krajini mogli videti samo preko koridora, a da smo na jugu u Kosovskom Pomoravlju ostavili mek trbuh i tamo gde najviše Srba živi danas ih je sve manje i manje. Ovakve stvari se ne mogu ponoviti i zbog toga je planiranje sveobuhvatno i Srbe iz regiona nikako ne možemo zaboraviti. Kad sam već spomenuo rat, rat nosi mnoga zla, jedno od najvećih su ratni profiteri, to su oni koji se na muci obogate, međutim, pretpostavljam da to i gospodin ministar sa današnje pozicije najbolje zna, obično ti ratni profiteri brzo, istom brzinom, izgube taj kapital, a često izgube i glavu. Kako je stečeno, tako i ode. Ono što je gore od ratnog profiterstva su antiratni profiteri. Antiratni profiteri su oni koji piju krv sopstvenom narodu, koji grebu rane koje su tek zalečene, koji ne dozvoljavaju da se zaboravi, da se oprosti i da se krene napred. To su neke političke stranke, imali smo prilike, opet kažem, i da takvu politiku čujemo, nevladine organizacije, pojedinci, hrane se na muci, hrane se na prošlosti, jer od toga jedino mogu da opstanu. Šta bi danas radile „Žene u crnom“, Fond za humanitarno pravo, Nataša Kandić, Borka Pavićević, Bogoljub, alijas Teofil Pančić, i njima slični, od čega bi živeli da nema stalne uspomene, stalnog vraćanja ovog naroda unazad i pokušaja da se objasni sopstvena krivica, tamo i gde je ima, tamo i gde je nema. Veliki Rastko Petrović je jednom prilikom rekao da smo mi Srbi narod koji se uzdigne do samog mesta gde stoluje gospod Bog, a onda se survamo u blato i odričemo svega, svoga, sopstvenoga. Efikasno planiranje razvoja Srbije uvek mora biti u skladu sa svim Srbima, sa Srbima u regionu, sa Srbima ma gde oni živeli. Sebe se sami ne smemo odricati i zbog toga mislim da pažnja o Srbima u regionu mora uvek biti deo svakog zakona. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Branko Popović. Da li neko želi reč? (Da.) Kolega Popoviću, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, dopunom ovog člana tačkom 18. koju sam predložio dodatno se definišu osnovni pojmovi predloga zakona. Naime, planiranje javne politike sveukupnog razvoja je osnovni preduslov započetih reformi i njena efikasnost se ogleda u realizovanim projektima od strane države. Vlada Republike Srbije dodatno podiže standard građana donošenjem dobrih zakona, odluka i dokumenata. Uvođenjem elektronskog recepta pacijenti više ne moraju da idu kod izabranog lekara jednom mesečno, već jednom u šest meseci. Smanjuju se gužve u čekaonicama, a lekari su rasterećeni, mogu da se više posvete pacijentima kojima je neophodna neodložna pomoć. Srbija je takođe prepoznala značaj brige o pacijentima obolelih od retkih bolesti kojih u zemlji ima oko 450 hiljada, a u cilju njihovog lečenja u budžetu za 2018. godinu opredelila je milijardu i 500 miliona dinara. Poređenja radi, 2012. godine za istu svrhu izdvojeno je 130 miliona dinara. Veliki napredak ostvaren je i u oblasti transplantacije organa. Godina 2017. ostaće zabeležena po velikom broju donora i velikom broju urađenih transplantacija. Otvoren je Centar za transplantaciju koštane srži u KCS i u njega je uloženo 90 miliona dinara. Dostigli smo standard EU u ovoj oblasti i sa pravom očekujemo članstvo u Euorotransplantu, što bi značilo veće mogućnosti za transplantaciju onim građanima kojima su organi neophodni. Osnovan je i Fond za lečenje dece u inostranstvu i ovim putem je upućeno oko 60 najmlađih pacijenata u najbolje inostrane klinike. Omoguće je konstantan dolazak inostranih stručnjaka, kako bi osiguranici bili lečeni u svojoj zemlji, a domaći lekari sticali nova znanja. Ulaganje u zdravlje ljudi je ulaganje u budućnost. Vlada Republike Srbije odavno prepoznaje ovu činjenicu i svojim aktivnostima sva ministarstva daju puni doprinos procesu razvoja zdravstva, a samim tim i sveukupnom razvoju naše države. Hvala.
Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Branimir Rančić. Da li neko želi reč? (Da.) Kolega Rančiću, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Poštovani ministre, poštovana gospodo iz Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, član 2. definiše pojmove predloga zakona o planskom sistemu Republike Srbije. Predložio sam amandman koji glasi – u članu 2. stav 1. predloga zakona dodaje se tačka 18. koja glasi – Efikasnost planiranja, odnosno planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na unapređenje zdravstvenih uslova. U osnovi efikasnog planiranja leži aksiom obnavljanja stanovništva. Obnavljanje stanovništva je stimulacija svih instrumenata i zdravstvene politike u cilju rađanja zdravog potomstva jer bez obnove stanovništva nema smisla država ni zakon ni zdravstveni uslovi. Zbog toga su doneti zakoni kao što je Zakon o biomedicinskoj potpomognutoj oplodnji i Akcioni plan nove ekspanzivne pronatalne politike. Efikasnost planiranja se ostvaruje kroz mrežu zdravstvenih ustanova i kroz medicinski kadar. Da podsetim, u Srbiji postoji 375 zdravstvenih ustanova u državnoj svojini, od toga 167 domova zdravlja, 16 zavoda na primarnom nivou, 40 opštih bolnica, 40 specijalnih bolnica, četiri klinička centra, posebno bih naglasio ovaj najnovijih Klinički centar u Nišu, i četiri kliničko bolnička centra, 37 instituta i zavoda koji obuhvataju delatnost na više nivoa, od kojih su četiri instituta, 23 zavoda za javno zdravlje. Ukupan broj postelja iznosi 38.590 čime je obezbeđenost od 525 postelja na sto hiljada stanovnika što je nešto manje od evropskog proseka koji je 570 na sto hiljada stanovnika. Takođe je postignuta obezbeđenost od 281 lekara na sto hiljada stanovnika, što je takođe nešto manje od evropskog proseka, znači 320 lekara na sto hiljada stanovnika u Evropi. Ali, zato u primarnoj zdravstvenoj zaštiti postignuta je obezbeđenost od 81 lekara na sto hiljada stanovnika što je sasvim dobar prosek, jedna lekar na hiljadu i 200 stanovnika. Sve su ovo parametri koje moramo imati u vidu kada planiramo radi približavanja standardima koje nameće evropsko poimanje zdravstvenih uslova i zato se ovim amandmanom dodatno definišu pojmovi predloga zakona. Nadam se da ćete u danu za glasanje podržati ovaj moj amandman. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Da li neko želi reč? (Da.)
Poštovani predsedavajući, uvaženi potpredsedniče Vlade, kolege poslanici i poslanice, poštovani građani Srbije, uložila sam amandman na Zakon o planskom sistemu na član 2. kojim predviđam efikasnost planiranja, a u cilju zaštite osetljivih društvenih grupa. Zadnjih 26 godina Srbija beleži negativan prirodni priraštaj. To znači da je broj rođenih manji od broja umrlih, ali zadnjih 26 godina tim problemom nije se bavio niko. Prvi koji se uhvatio u koštac sa ovim problemom je bio 2016. godine premijer Aleksandar Vučić koji je formirao Savet za populacionu politiku. Naravno, prvi cilj Saveta bila je revizija Strategije za podsticaje rađanja, a strategija jeste osnovni dokument javne politike. U Strategiju naravno idu i akcioni planovi. Moram da istaknem da je u Srbiji u martu mesecu ove godine zabeleženo ispod sedam miliona stanovnika. To je podatak koji se poredi sa 1966. godinom, samo što smo tada na godišnjem nivou imali 103 hiljade rođenih beba, a 2017. godine broj rođenih beba bio je 65 hiljada. Pitanje života i pitanje rađanja jeste prioritet broj jedan za SNS, kao što je i prioritet ekonomski oporavak i bolji život građana. U tom smislu želim da istaknem da je doneta Strategija za podsticanje rađanja i tom Strategijom predviđene su finansijski podsticaji porodicama sa decom i to tako što je za prvo dete predloženo sto hiljade dinara, za drugo dete deset hiljade dinara 24 meseca, za treće dete 12 hiljada dinara deset godina i za četvrto dete 18 hiljada u vremenskom trajanju od deset godina. U prilogu ovome ide i zakon koji je Narodna skupština usvojila a to je Zakon o finansijskoj podršci porodici sa decom, koji stupa na snagu 1. jula ove godine. Moram da istaknem da prvi put ova Vlada, odnosno SNS, pridaje značaj i majkama sa sela, na taj način što će i poljoprivredne osiguranice moći da ostvare pravo na porodiljsko bolovanje, kao i one majke koje rade na osnovu ugovora o povremenim i privremenim poslovima, na osnovu ugovora o delu, na osnovu ugovora o autorskom delu. Briga o svakom građaninu Srbije, briga o našoj deci, briga o budućnosti zemlje, to je politika SNS.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Milan Knežević. Da li neko želi reč? Kolega Knežević izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, mada su neki u ranijoj diskusiji poslanici pomenuli, ja bih opet pomenuo radi javnosti i građana koji prate ovaj skupštinski prenos, da član 2. Predloga zakona, u stvari detaljno objašnjava i definiše pojmove koji se koriste u ovom zakonu. U vezi s tim, ja sa mojim amandmanom želeo da predložim u članu 2. stav 1. da se doda tačka 18. koja glasi – efikasnost planiranja, planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na razvoj prosvetnog sistema. Treba reći da u svakom sistemu planiranja javnih politika, bilo na nivou Republike Srbije, na nivou AP ili lokalnih jedinica samouprave, krajnji rezultat koji želi da se postigne je efikasnost. U vezi sa tim nama je poznata sama procedura donošenja bilo kog zakona od trenutka podnošenja, rasprave u Skupštini i usvajanje. Međutim, ono što je bitno, šta se događa sa zakonom posle donošenja? Najbitnija je implementacija tog zakona, primena tog zakona za oblast koji je donet da se uređuje i ako u implementaciji zakona nema odgovarajuće primene životno u radu u oblasti u kojoj se on primenjuje, krajnji efekat donetog zakona je neefikasnost. Zato, ne samo ja, nego i moje kolege koje su već referisale svoje amandmane, potenciraju tu efikasnost planiranja, s tim što ja u mom amandmanu potenciram na razvoj prosvetnog sistema. Zašto? Obrazovni sistem i prosvetni sistem u krajnjem rezultatu imaju našeg građanina, koji u tom obrazovnom i prosvetnom sistemu stiču edukaciju, stiču odgovarajuća znanja i veštine koje kasnije primenjuju u radu i životu. Tako da ta primena i efikasnost koju oni stiču kroz obrazovni i prosvetni proces uzročno posledično utiču i na njih, odnosno neophodno je i tako je i u stvarnosti, neprekidan razvoj obrazovnog i prosvetnog sistema sa neprestanim poboljšanjima i uvođenjem novina, kako bi krajnji efekat tih poboljšanja u prosvetnom sistemu bio i bolji i kvalitetniji, sveukupni razvoj naše države odnosno Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Bojan Torbica. Da li neko želi reč? Kolega Torbica izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, cenjeni ministre sa saradnicima, kolege narodni poslanici, amandmanom koji sam podneo predviđeno je da se u članu 2. stav 1. Predloga zakona o planskom sistemu Republike Srbije doda tačka 18. koja glasi – efikasnost planiranja, planiranje u cilju sveukupnog razvoja Republike Srbije s posebnim osvrtom na efikasnost pravosuđa, s ciljem da se ovim amandmanom dodatno definišu osnovni pojmovi Predloga zakona. Već drugi dan slušamo diskusije predstavnika bivšeg režima, istog onog koji je duže od jedne decenije vladao ovom zemljom, koji je sproveo pljačkašku privatizaciju, koji je uništio srpsku privredu rasprodavši u bescenje više od 2.500 preduzeća, koji je otpustio blizu 750.000 radnika. Drugi dan slušamo obrazloženje o njihovoj nevinosti, koja bez ijedne trunke srama izgovaraju ne samo pred nama, već i pred građanima Srbije, koji prate prenose zasedanja Narodne skupštine i da je samo ovo što sam do sada naveo sav njihov greh tokom dvanaestogodišnje vladavine bilo bi mnogo, ali nažalost Srbije i najviše nažalost njenih građana, nije. Enormno zaduživanje zemlje, pustošenje budžetskih fondova, sistematsko siromašenje države i građana, katastrofalna reforma pravosuđa, uz brojne afere koje su ih pratile tokom celokupne vladavine, jesu njihova politička zaostavština. Kada govorimo o efikasnosti pravosuđa, svi smo pre nepunu deceniju bili svedoci kako je bivši DOS-ovski režim radio na povećanju efikasnosti pravosuđa, pre svega kroz sprovođenje reforme pravosuđa, kada je na najgrublji način iz tog istog pravosuđa proterano preko 1.000 kvalifikovanih stručnih, časnih i čestitih sudija i tužilaca, sa obrazloženjem da svi ti ljudi nisu dostojni, da nisu kvalifikovani, da ne znaju svoj posao. Bez ikakve griže savesti, bivši režim ih je izložio na stub srama iz samo jednog razloga, nisu želeli da postanu politički poslušnici DS. Pred nama je veliki posao na ispravljanju svih negativnih posledica vladavine bivšeg ražima, a ono što je u ovom trenutku najvažnije jeste da se poslednjih nekoliko godina vidi rešenost, kako aktuelne, tako i prethodne republičke Vlade da Srbiju postavi na svoje noge, i to ne samo rešenost, već i konkretni rezultati sprovođenja takve politike. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite kolega Komlenski.
Dame i gospodo narodni poslanici, drugarice i drugovi, uvaženi ministre sa saradnicima, amandman na član 2. kojim se dodaje tačka 18. sam podneo jer je to jednostavno pravnički nužno i u skladu sa već podnetim amandmanima na član 1. Da bi ovaj zakon bio kvalitetniji i amandmani koje sam podneo, upravo treba da utvrde obavezu kroz Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije za sada, a sutra kroz Zakon, obavezu da se kroz planiranje mnogo više vodi računa i o socijalnoj ravnopravnosti. Amandman na član 2. posebno će svoj izražaj dati ukoliko bude usvojen, a ja se nadam da hoće, na direktnu primenu članova 3, 4, 5, 6. i 7, kao i članova 38. i 39. ovog zakona. Podsetiću da su članom 3. definisana načela upravljanja sistema javnih politika, zatim poglavlje 2. gde su planski dokumenti kojim se određuje vrsta i pojam planskih dokumenata, dokumenti razvojnog planiranja, plan razvoja, investicioni plan, a članovima 38. i 39. se govori o usvajanju dokumenata javnih politika i sprovođenju javnih politika. Da bi se sprovodile javne politike na način koji će obezbediti veću socijalnu ravnopravnost, to već mora kroz same planove da bude jasno i definisano, utvrđeno, a kako su ovo planovi koji će određivati budući razvoj Srbije u dužem vremenskom periodu i koji će praktično direktno uticati i na planiranje budžetskih sredstava koja će se ulagati, kako sa nivoa Republike, tako i sa nivoa lokalne samouprave, jako je važno da se socijalna ravnopravnost ovde utvrdi tako što će višak sredstava koji proističe iz do sada prikupljenih fondova i sredstava od stranih investicija koje su pristigle, budu uložena u ona područja koja za strane investitore nisu bitna, ali nama demografski i zbog samog rasporeda stanovništva i ostanka ljudi na svojim ognjištima je jako važno. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Ivana Nikolić. Da li neko želi reč? Koleginice Nikolić, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi potpredsedniče Vlade sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom želim da istaknem važnost saobraćajnog povezivanja u donošenju planskih dokumenata. Dolaskom na vlast Srpske napredne stranke, odgovornim vođenjem politike, kako na republičkom tako i na lokalnom nivou, kao prioritet i kao razvojna šansa, prepoznato je izdvajanje saobraćajnica, izgradnja novih kilometara državnih, opštinskih i nekategorisanih puteva, modernizacija železnice, vazdušnog saobraćaja itd. Kao rezultat takvog delovanja, u Srbiji se beleži povećanje broja fabrika, otvaranje novih radnih mesta i činjenica je da sve to otvara pitanje u vezi sa koordinisanjem svih vidova saobraćaja, bavljenje izgradnjom saobraćajne infrastrukture, uređenjem industrijskih zona. Koristi od izgradnje saobraćajnica, konkretno auto-puta, osećaju opština Ub, u kojoj su zbog izgradnje prve fabrike u industrijskoj zoni, budući radnici već krenuli na obuku i uskoro će početi da rade. Efikasni planski sistemi na nivou Republike Srbije, autonomne pokrajine, jedinice lokalne samouprave, treba da budu koordinisani, da doprinesu stvaranju dobrog ambijenta, da svi učesnici u sistemu budu odgovorni, da primenjuju zakone, da rad bude transparentan, da se zadire u sve pore koje su ključ razvoja jednog sistema, počev od zdravstva, obrazovanja, dobre infrastrukture. Jednostavno, neka se zadrži kontinuitet rada predsednika Republike Srbije, Vlade Republike Srbije, odgovornog rukovodstva lokalne samouprave, uz primenu iskustva razvijenih zemalja i modernizacijom u radu i svakako će to doneti samo koristi za građane Republike Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Marko Parezanović. Da li neko želi reč? Kolega Parezanović, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministre, poštovane kolege, govorio sam već koliko je za obrazovanje važno planiranje i dugoročne strategije. Govorio sam i o tome koliko naša država u prošlosti nije ulagala dovoljno u obrazovanje i na koji način su se trošila sredstva iz privatizacije. Ako bih hteo to ilustrativno da pokažem, mislim da se to najbolje vidi na jednom primeru koji je prilično čest u svakodnevnom životu, a to je situacija kada pojedinac dobije određen kapital u nasledstvo, dakle ne nešto što je sam stvorio svojim radom, nego nešto što je stvarao neko drugi a on, igrom slučaja, došao u priliku da sa time raspolaže i sad imate ljude koji će da ulažu u neki posao, nekretnine, da se odnose domaćinski prema tome, a imate i one koji će to da potroše a da ne znaju zašto su potrošili i da iza njih ne ostane ništa. Nažalost, ovaj drugi primer najbolje opisuje kako je državom rukovođeno u prethodnom periodu, kako je bivši režim raspolagao sa onim što su generacije decenijama stvarale u našoj zemlji. Zato danas jedini način da ulažemo u razvoj, da ulažemo u obrazovanje, jeste da imamo ekonomski rast. Sigurno ste primetili da danas više niko ne dovodi u pitanje to da li je nezaposlenost u Srbiji smanjena. Nekoliko godina su govorili kako su to podaci koji su fingirani, kako se brišu ljudi sa evidencije rada, kako to nije realno. Međutim, kada su sve svetske relevantne institucije potvrdile da se nezaposlenost u Srbiji smanjila, da se povećala uposlenost, više to ne govore. Sada imaju drugu taktiku, a to je da kažu da, eto, dobijaju ljudi posao zato što je niska cena rada. I to govore oni u čije vreme nije bilo nikakvog posla u vreme kada su ti ljudi ostajali bez posla, kada nisu imali ni platu ni priliku da reše svoju egzistenciju. Više niko ne dovodi u pitanje da nije sporan rast našeg bruto društvenog proizvoda, samo kažu da on, eto, nije dovoljno veliki, misleći da smo zaboravili da je Srbija pre sedam ili osam godina bila u recesiji i da je imala negativan rast bruto društvenog proizvoda. Takođe, ono što je posebno važno, prvi put posle osam godina naš javni dug je u padu, iako neki kritičari pokušavaju da ga prikažu u apsolutnim ciframa, kako bi on izgledao veći, a odlično znaju da niko ozbiljan u svetu javni dug ne iskazuje u apsolutnim ciframa, već isključivo kroz njegov udeo u bruto društvenom proizvodu, a udeo javnog duga u našem bruto društvenom proizvodu je sve manji i prema prognozama i MMF-a i Svetske banke u narednim godinama on će pasti ispod 50%. Sve ovo o čemu govorim pre skoro četiri godine govorio je i sadašnji predsednik Srbije, a tadašnji premijer, kada smo ušli u mere fiskalne konsolidacije i teške reforme za ekonomski oporavak zemlje i, evo, skoro četiri godine kasnije, prosečna plata u Srbiji je veća. Veći je i naš bruto društveni proizvod i mnogo je manja nezaposlenost i uspeli smo, uprkos svemu tome, da imamo i investicije u autoputeve, mnogo je više kilometara autoputeva nego ranije, da privedemo kraju neke višedecenijske projekte, kao što je Koridor 10, a da opet, s druge strane, više nemamo ogroman budžetski deficit, koji smo imali 2012. godine. Sve je to posledica ozbiljnog planiranja, ozbiljne dugoročne politike, a naravno da i dan danas ima onih koji traže dlaku u jajetu, koji uvek vide trun u tuđem, ali zato nikad ne vide balvan u svom oku. Ovaj zakon o planskom sistemu Republike Srbije se u potpunosti podudara i uklapa sa politikom i SNS i predsednika Srbije, koja je definisana pre četiri godine. U danu za glasanje ću podržati ovaj zakon.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Boban Birmančević. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Birmančeviću, izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovane kolege poslanici, poštovani građani, poštovani ministre, Zakon o planskom sistemu Srbije nastavlja kontinuitet Vlade, kontinuitet ove Skupštine i kontinuitet države Srbije, koju ona sprovodi od 2012. godine pa do današnjeg dana, a koju će sprovoditi i u budućnosti. Ono što je jako bitno, ovaj član zakona se odnosi, kroz moj amandman koji sam podneo, pojačavam ga i želim da ukažem na efikasnost koja se pre svega odnosi na razvoj i povezivanje regiona, a pre svega mislim na dovođenje investitora, na izgradnju infrastrukture i stvaranju svih onih uslova koji su potrebni svakom regionu, bez obzira da li se radi o jugu, istoku, severu, zapadu ili bilo kom delu Srbije. Ono što je do 2012. godine izgledalo kao nemoguća misija to je upravo bila izjava da ćemo dovesti nekog investitora, da će neko doći u Srbiju i da će neko u Srbiji otvoriti fabriku, ali planovi koji su od 2012. godine bili izneti i koji su u funkciji, pa od 2014. i 2016. godine sa novim i promenljivim premijerima, ali u pozadini i u osnovi svih ovih planova je Aleksandar Vučić i upravo plan da se poveća broj zaposlenih, da se dovede što veći broj investitora je plan koji je urađen efikasno i koji je napravio značajan rezultat za Republiku Srbiju i posebno za regionu. Ono što oni nisu mogli da urade, nisu mogli da urade upravo iz razloga što kada neko dolazi u Srbiju do 2012. godine je postojalo ono čuveno – a gde sam tu ja, a lider iz žutog preduzeća iz grada Šapca, iz koga ja dolazim, koji još uvek, nažalost, lider i u gradu Šapcu, je dobio nadimak „deset posto“, a nadimak se dobija u Srbiji po onome što čovek radi i po onome kako to radi. Od 2012. godine ne postoji više „deset posto“ i ono što hoću da podsetim ne samo građane Srbije, nego upravo i regiona u kome živimo, jer svima je bitno ko donosi planska dokumenta u Srbiji, Boris Tadić koji, kada je prestao da bude predsednik Republike, prvo što je uradio, osnovao je svoju stranku. Pajtić kada je prestao da bude predsednik AP Vojvodine, osnovao je svoju stranku, odnosno nije osnovao svoju stranku nego je napustio bavljenje politikom, Đilas kada je prestao da bude gradonačelnik prvo što je uradio izbacio je Vuka Jeremića i Dušana Petrovića iz DS, a kada je prestao da bude gradonačelnik onda je izbacio samog sebe, a Dušan Petrović je na sve to, naravno, kada je prestao da bude nešto u Republici Srbiji, osnovao je svoju stranku, a svi zajedno, u pokušaju da upravo sruše Aleksandra Vučića i SNS, su se ujedinili i kao i do sada, od svega toga, naravno, nije bilo ništa. Znači, obećavam građanima da upravo ljudi koje sam pomenuo neće odlučivati o planskim dokumentima. O planskim dokumentima i o budućnosti Republike Srbije odlučivaće Aleksandar Vučić, Vlada SNS i njihovih koalicionih partnera i ne brinite za svoju budućnost. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Blaža Knežević. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Kneževiću, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, kada govorimo o efikasnosti planiranja, svima je jasno da od dolaska na vlast SNS država Srbija ide krupnim koracima napred i postala je ekonomski i politički lider u regionu. Svi znamo u kakvom ponoru se nalazila Srbija u koju su je dovele kvazi demokrate i najveće političko zlo koje je vladalo Srbijom. Mudrom i pametnom politikom Aleksandra Vučića država Srbija je postala fiskalno konsolidovana zemlja, dolazi nam sve veći broj investitora, realizuje se veliki broj projekata u oblasti infrastrukture, a ugled i poštovanje države Srbije u svetu je na najvišem nivou ikada. Danas smo čuli, jutros, pošto sada više opozicije naravno nema, neverovatnu količinu mržnje prema svemu što je dobro u Srbiji. Treba učiti i na dobrim i na lošim primerima. Imala je i bivša vlast, a sadašnja opozicija efikasno planiranje u periodu kada su bili na vlasti. Veoma efikasno su isplanirali upad u Narodnu skupštinu, paljenje i pljačkanje Narodne skupštine u jednom periodu. Nakon toga, sledi najgora tortura od strane jedne vlasti prema svojim građanima ikada u istoriji Srbije, a to je, sećate se svi, formiranje kriznih štabova po lokalnim samoupravama, kada su maltretirali sve političke neistomišljenike. Zatim, izuzetno efikasno su isplanirali puštanje iz zatvora preko dve hiljade šiptarskih terorista koji, kada su prešli granicu, obukli su uniforme OVK. Takođe, izvanredno isplanirane pljačkaške privatizacije, koje su stotine hiljada radnika ostavile bez posla, a onda, 2003. godine, dobijamo premijera sa završenom kasnom večernjom školom koji nastavlja da urušava Srbiju. Onda sledi urušavanje i uništavanje najvećeg ponosa Srbije, a to je srpske vojske. Bukvalno su je bacili na kolena, devastirali i bukvalno pretopili u „Železari“ Smederevo. Katastrofalnom reformom, takođe dobro isplaniranom i efikasnom isplaniranom reformom pravosuđa, preko noći su ostavili bez posla i na ulici preko 800 sudija samo zato što su drugačije mislili i zato što nisu želeli da sude onako kako je to DS od njih zahtevala. Zatim, izvanredno isplanirano da se kosovsko pitanje iz UN izdvoji. Takođe, na kraju, izvanredno isplanirano da se država Srbija dovede do finansijskog i ekonomskog bankrota. Mogu ja da razumem lične frustracije nekih nesposobnih ljudi Jankovića, Jeremića, Tadića i Đilasa, ali mržnju prema svojoj državi ne mogu da razumem. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Da) Kolega Martinoviću, izvolite.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Gospodine ministre, mislim da vama kao ministru unutrašnjih poslova ne treba posebno objašnjavati zašto je važno efikasno planiranje u sektoru bezbednosti, odnosno zašto je efikasno planiranje važno za jačanje bezbednosnih kapaciteta Republike Srbije. Tu mislim, kako na MUP, tako i na Ministarstvo odbrane i na Vojsku Srbije. Srpska napredna stranka i njena poslanička grupa u Narodnoj skupštini podržavaju politiku Vlade u oblasti odbrane. Smatramo da su prioriteti u toj oblasti održavanje i unapređenje operativnih i funkcionalnih sposobnosti Vojske Srbije, poboljšanje standarda pripadnika Ministarstva odbrane i Vojske Srbije, opremanje i održavanje naoružanja i vojne opreme, popuna ratnim i materijalnim rezervama i nastavak učešća Vojske Srbije u multinacionalnim mirovnim operacijama. Juče sam rekao da je Ministarstvo odbrane u 2017. godini uradilo jedan važan posao, posao koji nije mogao da se uradi bez brižljivog i preciznog planiranja. Završeni su nacrti i strategije nacionalne bezbednosti i strategija odbrane, a Bele knjige odbrane Republike Srbije, dugoročnog plana razvoja sistema odbrane i srednjoročnog plana i programa razvoja sistema odbrane. Ono što danas želim da napomenem, to je da nas u verovatno narednim mesecima očekuje donošenje seta zakona iz oblasti odbrane Republike Srbije. Tu pre svega mislim na zakon o izmenama i dopunama Zakona o odbrani, zakon o izmenama i dopunama Zakona o Vojsci Srbije, Zakon o vojnoj, radnoj i materijalnoj obavezi, Zakon o upotrebi Vojske Srbije i drugih snaga odbrane u multinacionalnim operacijama van granica Republike Srbije. Tu mislim na Zakon o proizvodnji, prometu naoružanja i vojne opreme, Zakon o vojnom obrazovanju i Zakon o zdravstvenoj zaštiti i zdravstvenom osiguranju vojnih osiguranika. Ovom prilikom, budući da sam već pomenuo Zakon o proizvodnji, prometu naoružanja i vojne opreme, želim samo da podsetim narodne poslanike i građane Republike Srbije da smo u ovoj oblasti, kao država, napravili veliki pomak i da je to takođe uticalo na suficit u budžetu Republike Srbije. U 2017. godini ukupna vrednost izvoza i izvoznih dozvola, kada je u pitanju odbrambena i namenska industrija Republike Srbije, iznosila je preko 764 miliona dolara. U 2017. godini potpisani su ugovori u vrednosti od preko 331 miliona dolara. Ukupna realizacija ugovora privrednih društava iz oblasti odbrane i namenske industrije iznosila je 224 miliona dolara. Direktna ulaganja države tj. direktna ulaganja Republike Srbije u fabrike odbrambene i namenske industrije Srbije, iznosila su samo u 2017. godini 49 miliona evra. Ono što je jako važno, ono što bi građani Srbije trebali da znaju, iz sopstvene proizvodnje mi danas redovno servisiramo tekuće obaveze prema državi i prema drugim poveriocima kada je reč o odbrambenoj i namenskoj industriji Srbije. Naravno, situacija koju danas imamo drastično je drugačija, drastično je bolja nego što je bila do 2012. godine kada smo, ne mi, nego neki drugi koji su bili na vlasti, sistematski radili na tome da unište sve bezbednosne kapacitete Republike Srbije, da unište sve tenkove kojima smo raspolagali, sva teška artiljerijska oruđa. Dovoljan je samo podatak da smo uništili preko 800 tenkova T-55, da smo uništili najveći broj tenkova T-84. Sve to, kao što su rekle i moje kolege, najveći deo toga je pretopljen u smederevskoj „Železari“ zato što je neko hteo, a taj neko se zove Dragan Šutanovac bivši ministar odbrane, da na mala vrata i puzeći, Srbiju uvede u NATO pakt. Poslanička grupa SNS čvrsto je opredeljena za politiku vojne neutralnosti. Vlada Republike Srbije imaće našu punu podršku da održimo vojnu neutralnost Republike Srbije, da građane Srbije ne izlažemo bilo kakvim rizicima od nekog novog rata ili nekog novog oružanog sukoba, ali ćemo isto tako podržati politiku Vlade da dodatno ojača bezbednosne kapacitete Republike Srbije, a pre svega našu vojsku zato što ne želimo da se nad srpskim narodom bilo gde u zemljama bivše Jugoslavije ponove zločini kao što su bili „Bljesak“ i „Oluja“. Ono što je za nas u Srbiji naročito važno, želimo da osposobimo i našu vojsku i našu policiju, ali i naše bezbednosne službe da nam se ne desi da bilo ko na teritoriji Kosova i Metohije specijalnim, vojnim i policijskim jedinicama upadne kako na sever Kosova i Metohije tako i u srpske opštine u kojima su Srbi većina, a koji se nalaze južno od Ibra. U tom smislu ide i intencija ne samo ovog mog amandmana nego i svih drugih kolega iz poslaničke grupe SNS.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Studenka Kovačević. Da li neko želi reč? (Da) Koleginice Kovačević, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, podstaknuta diskusijama nekih od kolega poslanika moram reći da mi iz SNS govorimo o ekonomskom razvoju Srbije koji je svakako potkrepljen delima, radom i činjenicama. Neosporne su fabrike koje se grade, neosporno je da naši preduzetnici proširuju postojeći posao ili započinju novi, neosporno je da nam je privreda oživela. Da ne govorimo sa koliko zemalja u svetu smo izgradili čvrste prijateljske odnose koji su osnova za ekonomski razvoj, koliko danas imamo sporljnotrgovinskih partnera i koliki je rast spoljnotrgovinske razmene Srbije. Ni iz čega smo napravili mnogo i nastavljamo, intenziviramo rad na razvoju. Gospodine predsedavajući, značaj rezultata našeg rada umanjuju oni čiji interes nije bio usmeren ka razvoju Republike Srbije, dok su bili na vlasti, naravno, već ka njihovom sopstvenom rastu kapitala. Kada već dobro znaju šta su nam ostavili, a ostavili su nam ogromnu nezaposlenost i državu na korak do bankrotstva, bar neka sada ne govore kako bi oni bolje štitili interese građana Srbije. Interesi Srbije im se nađu u fokusu samo dok su u opoziciji. Dok su bili na vlasti, izgubili su taj fokus. Narod je te obmane kaznio, ali oni i dalje ne shvataju. Neće se oni uzdići unižavajući druge, ali politika koju vode je nedostojna srpskog naroda, jer je vođena interesima spoljnih faktora, kojima svakako dobrobit srpskog naroda nije u žiži interesovanja. Mi ćemo nastaviti da radimo na razvoju efikasnijim planiranjem. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na naslov iznad člana 3. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? (Da) Koleginica Nataša Sp. Jovanović ima reč.
Hvala, predsedavajući. Gospodine ministre, ovaj deo zakona koji se odnosi na načelo upravljanja sistemom javnih politika je prilika da pokrenem jedno pitanje, s obzirom na to da tačka 11), koja govori o načelu javnosti i partnerstva, kao i prva i druga tačka o ekonomičnosti i finansijske održivosti, mogu da se podvedu pod nerazumevanje mnogih građana Srbije zašto i dalje tolerišete da italijanska fabrika „Fijat“ vrši torturu nad radnicima u kragujevačkoj „Zastavi“. Naime, taj problem je otpočeo još pre 10 godina, tačnije od momenta kada je „Fijat“ počeo proizvodnju svog modela u gradu u kome živim i gde sam rođena i gde radnici, bez obzira na to što su uz pomoć države, a ne italijanske fabrike, dobili posao, a objasniću i kako, sve to mi građani Srbije iz budžeta plaćamo. Italijani su nas opljačkali u ovom poslu. Država je dala 50.000 evra za svako novo otvoreno radno mesto. Država Srbija, o tome smo govorili na našim konferencijama za novinare, plaća poreze i doprinose, to ne rade Italijani. Država Srbija je ta koja je dala garancije za „Fijat“, odnosno za njihov kredit koji su uzeli od Evropske banke, naša garancija koja je ratifikovana ovde u Skupštini za kredit od 500 miliona evra i tako tome nema kraja. Da ne govorim o tome da je grad Kragujevac, koji je inače u provaliji zato što je vodi nesposobni Vladimir Nikolić, i to vi svi dobro iz SNS znate, da on nije sposoban za tu funkciju, pada u sve veću provaliju i iz razloga što smo mi „Fijat“ oslobodili na 10 godina od lokalnih taksi. To je uradio, pre svega, Mlađan Dinkić, zajedno sa Borisom Tadićem, sklapajući takav posao. Sada, zašto vi ne date odgovor mojim sugrađanima i radnicima koji su zatražili još plus pored toga što trpe takvu torturu, ono što dobijaju svi radnici „Fijata“ u svetu, a to je da im se plati tzv. bonus efikasnosti. Jer, znate, jutros kada sam iz Kragujevca krenula na posao, srela sam u komšiluku čoveka koji mi je rekao da njegov sin, inženjer mašinstva, koji nije mogao da nađe prvobitno posao u svojoj struci, a sada radi u jednoj privatnoj kompaniji, je radio sedam meseci u „Fijatu“. Radio je na postavljanju sedišta u modelu 500-l. NJegova sekundaža za to je 16 sekundi. Ako slučajno uđe u sedamnaestu ili osamnaestu sekundu, on biva kažnjen. On čovek kaže da je prosto nemoguće da se norma ispunjava na takav način. Pauza od pola sata za odmor, rade kao roboti, bez bonusa, za oni koji uspevaju i pored takvih nenormalnih sekundi da ostvare svoju normu, onda nema onoga što radnici traže. Zatražili su od premijerke Brnabić i od vas, od članova Vlade, da im pomognete. Zaboga, kažu iz rukovodstva i iz poslovodstva pljačkaškog „Fijata“ – oni na to nemaju pravo zato što im je povećana plata. Pa, plata im je usklađena sa minimalnom cenom zarade i taj bonus od 6% je nešto što oni moraju da dobiju, jer rade u fabrici koja je dužna to da im da. Nemam još puno vremena, jer sad trošim i vreme poslaničke grupe. Ja bih molila nadležne da reaguju i da se zaštite svi oni koji, nažalost, moraju i kako-tako da rade u fabrici koja može da, što bi naš narod rekao, podvije rep i da ode, jer, evo, već uskoro ističe tih 10 godina.
Zahvaljujem. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Vjerica Radeta i Marko Đurišić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Kolega Periću, izvolite.
Gospodine Stefanoviću, pošto vi niste samo ministar, nego i podpredsednik Vlade, to je dobra prilika da malo govorimo o amandmanima na Zakon o planskom sistemu Republike Srbije, konkretno na amandman na član 3. koji govori o načelima upravljanja sistemom javnih politika. Pošto ste i podpredsednik Vlade, vi svakako imate veću odgovornost nego samo ministar u Vladi i trebalo bi malo više da se obrati pažnja kako i na koji način Republički sekretarijat za zakonodavstvo kao posebna organizacija radi i priprema ove zakone. U faktičkom i u pravnom, naučnom sistemu postoje neki principi i načela. Postoji dva, tri, četiri, pet, u nekim više. Postoje teoretičari koji smatraju da je možda optimalno rešenje ili možda idealna prilika za negde oko osam načela, otprilike. U ovom zakonu postoji 14 načela. Kad bi se pravila neka gruba podela među zakonima, svi zakoni bi mogli da se svrstaju u materijalne i u procesne. Ovaj zakon je neki miks, otprilike, a postoje i u pravnoj teoriji prihvaćena opšta načela koja se podrazumevaju, čak neki teoretičari smatraju da treba ostaviti i pravne praznine koje mogu biti početne i naknadne. Naravno da bi život koji je možda i brži, pogotovo sad kako se Srbija razvija, raste i cveta, da je život brži od mogućnosti pravnog normiranja. Zato neki pravni teoretičari smatraju da pravnih praznina treba biti više da bi se moglo pre odgovoriti nekim zahtevima. Sad ja ne govorim o tome na koju stranu bi se svrstala SRS, nego samo kažem da je ovo prenormirano. Ovo je skoro i besmisleno. Zaista smo predložili da se ovo briše, jer je nepotrebno. U suštini, kompletan zakon, po nama, nema smisla, ali vi ste se opredelili da izađete pred Narodnu skupštinu sa ovim predlogom zakona. Mi tu ne možemo ništa učiniti. Iznosimo svoje stavove. Pošto ste već tu, gospodine ministre, nisam siguran, ali mi se čini da ste prošle godine prilikom otvaranja mosta, danas je nekoliko kolega pominjalo most LJubovija – Bratunac. Nisam siguran, čini mi se da ste bili i vi, i most je kao zvanično otvoren. Tačno godinu dana je prošlo. On jeste u građevinskom smislu završen. Ponekad nešto još izađu zaposleni u određenim kooperantskim firmama da ofarbaju, da doteraju, al dalje se ništa ne dešava. Ja pretpostavljam da bi vi mogli neku informaciju da pružite ne meni, naravno, i meni bi dobro došla ta informacija, nego građanima Srbije, ja bih rekao srednjeg Podrinja, koji mnogo očekuju od izgradnje i puštanja ali u punom smislu i pravom tog mosta. Hvala.
Reč ima ministar dr Nebojša Stefanović.
Most je u građevinskom smislu završen i pripreme sa naše strane za otvaranje prelaza su gotove, obezbeđena dodatna sredstva za novi prelaz, za ljude koji će tu raditi. Međutim, još uvek sa strane BiH nema određenih odluka i određenih poteza koje oni treba da povuku, odnosno da završe posao sa svoje strane da bi moglo da se radi o, da kažem, graničnom prelazu koji će raditi u punom kapacitetu, tačnije, da ne bude samo otvoreno, kao što vi kažete, samo građevinski završeno, već da bude stavljeno u punu funkciju. Sa kolegama razgovaramo jako često, insistiramo zato što znamo da je to potreba stanovništva i na tome zaista često insistiramo kad razgovaramo sa kolegama iz Ministarstva, da kažem, Bosne i Hercegovine, ali takođe i sa njihovim Ministarstvom spoljnih poslova, da bismo na bilo koji način ubrzali sve ono što oni treba da urade da bi most proradio. Što se tiče Republike Srbije, sve što je trebalo da se uradi je urađeno, sva ministarstva, sve nadležne službe i, što se nas tiče, mi sutra već možemo da počnemo sa punim radom. Ne zavisi u ovom slučaju konkretno od nas, ali očekujemo da će i od strane BiH to rešenje biti doneto brzo. To je sve što mogu da vam kažem u ovom momentu.
Zahvaljujem. Na član 3. Amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. Amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 3. Predloga zakona o planskom sistemu. Naravno, Vlada nije prihvatila ovaj amandman, i to sa obrazloženjem da on ne doprinosi unapređenju Predloga zakona. Mogu i da prihvatim obrazloženje Vlade, jer ja dolazim iz opozicione stranke i bez obzira kakvi su amandmani, kada su u pitanju opozicione stranke, Vlada uglavnom te amandmane odbija. Međutim, ono što mi nije jasno je zbog čega Vlada ne prihvata amandmane vladajuće većine, jer ako amandmani opozicije ne doprinose unapređenju zakona, onda bi valjda po nekoj logici stvari amandmani vladajuće većine trebali doprinositi unapređenju predloga zakona. Vidimo ovde da to nije slučaj, jednostavno vi izigravate istovremeno i vlast i opoziciju i na taj način pokušavate ili želite da se dopadnete građanima, mada ja mislim da to nije baš ni moguće i da to ne može mnogo da traje, jer nemoguće je spojiti dva u jedan. Ako uzmemo, recimo, jednog prosečnog gledaoca koji prati prenose Narodne skupštine Republike Srbije, ako posle ovakvog načina rada još uvek i uopšte ima takvih, prosečan gledalac ni pod razno ne može da ukapira o kom zakonu se radi, o kom članu zakona, jer jednostavno poslanici vladajuće većine uglavnom govore jedno te isto, ali je razlika samo u tome što je osvrt na grad iz kojeg dolaze. Sve ostalo je isto i zaista ovakav način rada mislim da ne vodi nikuda.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, dr Nebojša Stefanović. Izvolite.
Vlada pre svega prihvata one amandmane za koje smatra da će unaprediti tekst zakona. Kao neko ko je bio ovlašćeni predstavnik predlagača u prethodne četiri godine u većem broju zakonskih predloga prihvatao sam veliki broj amandmana opozicije, različitih opozicionih stranaka kada su oni uticali na to da predlog zakona bude bolji. Tada kada se, ne kažem ja da su zakonska rešenja i poslanika opozicije i vlasti loši, ali mi smatramo da mi imamo bolji, dakle mi imamo viđenje celine zakona za koju smatramo da odgovara onom tekstu koji smo predložili i zbog toga, da kažem, Vlada nije prihvatila jedan broj amandmana, jedan broj jeste, za koji je smatrala da su dobri, odnosno da unapređuju tekst zakona. Kao odgovorni ljudi moramo da vodimo računa o tome da celina zakona bude prihvatljiva, odnosno da bude usklađena i sa drugim pravnim normama, zato što svaka promena zakona iziskuje usklađivanje i drugih akata. Uostalom, u ovom zakonu ćemo baš imati usklađivanje podzakonskih akata koji se tiču planskog sistema Republike Srbije. Da li se to dopada građanima ili ne, oni to kažu na izborima i, bogami, u prethodnih nekoliko ciklusa su rekli da im se dopada. Ja bih voleo da i drugi porazmisle za koje su građani rekli da im se baš ne dopada to što govore, da li je to najbolji način da predstavljaju i svoju stranku i građane u Narodnoj skupštini, ali to je svakako pravo svakog narodnog poslanika.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala puno. Dame i gospodo narodni poslanici, član 3. Predloga zakona je samo još jedan u nizu bespotrebnih i suvišnih članova ovog predloga zakona od kog ste pokušali da napravite čitavu nauku. Naravno, dobili ste nalog iz EU, prepisali ste zakon, veoma ga loše preveli i evo mi poslanici SRS pokušavamo kroz brojne amandmane da ipak malo poboljšamo ovaj tekst predloga zakona koji ovakav kakav je sad ne treba ni da se donese jer i nema smisla. Ovim članom vi propisujete načelo upravljanja sistemom javnih politika, detaljno iz obrazlažete kako bi, kažete, ona omogućila i lakša tumačenja odredbi zakona, zatim kažete da se preciznim definisanjem načela izbegava preklapanje načela. Stav SRS je da se ceo ovaj član briše. Amandman koji sam podnela odnosi se na načelo jednakosti i nediskriminacije. To je stav 1. tačka 9) ovog člana predloga za koji se traži brisanje, jer smatramo da opšte prihvaćena načela ne treba posebno naglašavati u zakonu, kao što ne treba stalno naglašavati i isticati princip ili načelo jednakosti, jer na taj način stalnim isticanjem različitosti, odnosno potenciranjem jednakosti upravo dovodite do plodnog tla za diskriminaciju.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav LJubenović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Hvala. Poslanička grupa SRS podnela je ovaj amandman sa predlogom da se u članu 3. stav 1. izbriše tačka 10). Smatramo da će tekst zakona biti usvojen, ne treba opterećivati suviše i zato smo podneli ovaj amandman. Kada se usvoji ovaj predlog zakona, u Srbiji već postoji praksa donošenja planskih dokumenata, plana razvoja, investicionog plana, strategija za mnoge oblasti, akcionog plana i drugih dokumenata. Mnogo značajna stvar za sve građane Srbije jeste primena u praksi svega napisanog. Mnogi sadržaji u planskim dokumentima ostaju mrtvo slovo na papiru, a odgovornost za to niko ne snosi. Time se nanosi dvostruka šteta. Vlast ispunjava zahteve EU, mnogo toga ostaje na papiru i na prvi pogled ispunjena je forma, definisani su ciljevi, imenovani su učesnici, određeno je ko će upravljati sistemom javnih politika, ko će vršiti koordinaciju, praćenja, sve što će zadovoljiti formu. Međutim, ostaje pitanje u kojoj meri će sve biti sprovedeno i da li će iko snositi odgovornost, jer kada pročitate većinu planskih dokumenata, kada vidite strategiju za određenu oblast, kada pročitate akcioni plan, na prvi pogled vidite spisak lepih želja, ali se spisak nekih želja, koje nisu baš tako lepe i realne, kada tako nešto treba sprovesti u delo, onda se dešavaju susreti sa praktičnim problemima i uglavnom se ne ispunjava ono što je planirano ili za pogrešno sprovođenje odgovornost ne snosi apsolutno niko. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Mandić. Da li neko želi reč? Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Sonja Pavlović, Marinika Tepić, Jovan Jovanović i Zoran Živković. Da li neko želi reč? Nijedan od podnosilaca amandmana nije tu. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? Izvolite, koleginice Belačić.
Zahvaljujem. U ime poslaničke grupe SRS sam podnela amandman na tačku 12. stava 1. člana 3. Predloga zakona o planskom sistemu Republike Srbije. Ovim amandmanom predlažem brisanje ove tačke koja je nepotrebna. U tački 12. reč je o načelu odgovornosti koje podrazumeva jasno određenu odgovornost institucija za sprovođenje mera i aktivnosti javne politike. Stav SRS je da se načelo odgovornosti podrazumeva u svakom zakonu, kao i druga načela među kojima mogu biti i načelo javnosti, načelo jednakosti, načelo nediskriminacije, načelo koordinisanosti i saradnje, kao i određeni vremenski rok u kome se zakon sprovodi. Imamo utisak da je predlagač zakona na neki način više želeo da ispoštuje formu nego suštinu i da su u Predlog zakona ušle definicije koje se podrazumevaju kako bi zakon imao što veći broj strana i kako bi delovao što ozbiljnije. Čudi nas da niste npr. izdvojili poseban član u kome biste u prvom stavu naveli – zakon ne važi u sledećim državama, pa ste onda mogli pod tačkama da pišete – tačka 1. – zakon ne važi u Albaniji, tačka 2. – zakon ne važi u Andori, tačka 3. – zakon ne važi u Angoli itd. i da na kraju u drugom stavu napišete – zakon važi samo na teritoriji Republike Srbije. To bi otprilike bilo isto kao i navođenje ovih načela. Jednostavno nije potrebno da se tako nešto nađe u Predlogu zakona. Kada je reč o odgovornosti kao takvoj, smatramo da je mnogo važnije od toga da se odgovornost definiše u zakonskom predlogu, da postoji odgovornost na svim nivoima političkog delovanja ove vlasti i sa tim u vezi zanima nas – da li će ova vlast biti odgovorna prema građanima koji su je birali i da li će ispuniti obećanje da rasvetli 24 sporne privatizacije sprovedene za vreme režima DS? Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik LJiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Čabraja. Koleginica Čabraja nije tu. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? Kolega Martinoviću izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SNS podržava međunarodnu vojnu saradnju Republike Srbije, podržavamo međunarodnu saradnju Ministarstva odbrane i Vojske Srbije. Želim samo da podsetim građane da smo u 2017. godini imali 141 aktivnost međunarodne saradnje, 10 ministarskih poseta, da je 470 pripadnika Vojske Srbije učestvovalo u realizaciji osam multinacionalnih vežbi, a da su zemlje učesnice na vežbama bile Ruska Federacija, SAD, Belorusija, Bugarska, Mađarska, Makedonija, Crna Gora, Moldavija, Rumunija, Slovenija, Albanija, Ukrajina i druge zemlje. To pokazuje da je Srbija kada je u pitanju odbrana, kada je u pitanju bezbednost, kada je u pitanju jačanje njenih bezbednosnih kapaciteta opredeljena za saradnju sa svim državama u svetu, ali na principu pune vojne neutralnosti. Što se tiče međunarodne vojne saradnje, podržavamo činjenicu da je potpisan Memorandum o razumevanju između Vlade Republike Srbije i Vlade države Izrael u vezi sa vojnom odbrambenom i odbrambeno industrijskom saradnjom. Potpisana je Nota o pristupanju Srbije Tehničkom sporazumu o osnivanju tzv. HELBROC, čime su stvoreni preduslovi za angažovanje Republike Srbije u borbenoj grupi HELBROC, gde je Grčka inače vodeća nacija. Podržavamo Sporazum između Saveznog ministarstva odbrane i sporta Republike Austrije i Ministarstva odbrane Republike Srbije, po kom osnovu je donirano 30 dvogleda za noćno osmatranje namenjenih našim snagama koje su angažovane na obezbeđivanju državne granice i sprečavanju ilegalnih prelazaka migranata. Naravno, pozdravljamo Memorandum o razumevanju u oblasti vojno-tehničke saradnje između Republike Srbije i Kazahstana. Ono što takođe želim da naglasim to je da je Vojska Srbije imala i te kako sluha za saradnju i ima sluha i dalje i to treba posebno planirati u 2018. godini, saradnju sa civilnim sektorom. U 2017. godini Ministarstvo odbrane i Vojska Srbije rekonstruisali su i otvorili Park Milice Rakić, ako se ne varam na današnji dan Milica Rakić je poginula u Batajnici u NATO bombardovanju. Vojska Srbije učestvovala je u gašenju požara na teritoriji opštine Kladovo. Inženjerci Vojske Srbije su intenzivno radi na rekonstrukciji puteva ka rodnoj kući Milunke Savić, naše heroine iz Prvog svetskog rata, na rodnoj kući Vojvode Petra Bojovića u selu Miševići u opštini Nova Varoš i intenzivno su radili na izgradnji puta u dve mesne zajednice u opštini Ivanjica i mi se iskreno nadamo da će takva politika Ministarstva odbrane da se nastavi i u ovoj godini.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Slaviša Bulatović. Da li neko želi reč? Kolega Bulatoviću, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre, kolege poslanici, podnosim amandman na Zakon o planskom sistemu Republike Srbije u smislu da se u članu 3. doda tačka 15. koja glasi – načelo efikasnosti koje podrazumeva obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije s posebnim osvrtom na vladavinu prava. Predloženim amandmanom se dodatno definišu načela upravljanja sistemom javnih politika. Oslanjajući se na načelo realističnosti i polazeći od uvažavanja ekonomskih, prostornih i administrativnih mogućnosti i ograničenja mora se voditi računa o efikasnosti prilikom izrade i sprovođenja planskih dokumenata. Načelo efikasnosti, kao neizostavno načelo prilikom primene svih zakona generalno bi podrazumevalo da se uloženi resursi prilikom izrade i sprovođenja, odnosno upravljanja sistemom javnih politika u najvećoj meri iskoriste za ostvarivanje svrhe zbog kojih se usvaja Zakon o planskom sistemu Republike Srbije. Načelo efikasnosti bi doprinelo procentualnom izražavanju ostvarenih učinaka u odnosu na očekivane, na koji način bi bilo omogućeno kvantitativno izražavanje rezultata i njihova merljivost. Usvajanjem predloženog amandmana, kojim se dodaje načelo efikasnosti, stvorila bi se mogućnost iskazivanja sveukupnih kapaciteta koje država angažuje prilikom primene Zakona o planskom sistemu, što u krajnjoj liniji doprinosi afirmaciji sveukupnog razvoja Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Manojlović. Da li neko želi reč? Kolega Manojloviću, izvolite.
Gospodine predsedavajući, uvaženi gospodine ministre, amandmanom, koji sam podneo, se dodatno definišu načela upravljanja sistemom javnih politika i ovom tačkom u članu 3. Predloga zakona naročito se ističe načelo efikasnosti. Efikasnost generalno opisuje u kojoj meri su resursi dobro iskorišćeni, naročito sam posvetio pažnju onim privrednim resursima i koliko su ti resursi ispunili svoju upotrebu, tj. koliko su namenjeni nekom zadatku ili svrsi. Od 2012. godine plan i samoplaniranje shvataju se i zaista primenjuju na jedan potpuno drugačiji način nego što je to bio slučaj 2012. godine, kada smo u tom periodu sva planiranja koja su se dešavala mogli samo da poistovetimo sa nekakvom vrstom maštanja. Pisalo se i planirano zaista sve i svašta bez utvrđivanja realizacije plana, bez realnih osnova za takve planove, bez odgovornosti i najvažnija stvar, bez ikakve koristi po korisnike planova, a to stalno ističemo, ono što je nama iz SNS, a to je zadovoljstvo građana Srbije. Do 2012. godine ne zna se da li je pogubnije to što su pojedini planovi pisani pa nije došlo do njihove realizacije ili pak oni planovi koji su pisani na nerealnim osnovama i realizovani, a podsetiću samo na neke od njih, tu spadaju povećanje penzija i plata na nerealnim osnovama, naročito u periodu do 2012. godine gde kada god su se održavali neki izbori, bez obzira da li bili lokalni ili republički. Srbija u svakom pogledu zaista nije sprovela …
Privedite kraju, gospodine Manojloviću. Nema više vremena poslanička grupa. Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Sonja Vlahović. Da li neko želi reč? Koleginice Vlahović, izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, ovo je moj treći amandman na Predlog zakona, sa osvrtom na unapređenje privrednog rasta. U Srbiji, kao u regionu, beleži se pozitivan trend kada je u pitanju privredni rast. Stabilniji rast koji Svetska banka predviđa u narednih nekoliko godina može se ostvariti pod uslovom da se primeni pravilna kombinacija javnih politika i propisa, kako bi se smanjila osetljivost na udare i podstakao kao rast. Prema mišljenju Svetske banke, ukupni izgledi su pozitivni, pošto se očekuje oporavak rasta u Srbiji. U izveštaju se konstatuje da se zaposlenost povećava, i to naročito u sektoru trgovine na veliko i malo. Što se tiče povećanja fonda zarada u javnom sektoru u periodu januar – februar 2018. godine, u odnosu na isti period prošle godine, taj je rast iznosio 11,8% u nominalnom iznosu, odnosno 7,9 milijardi dinara. To su podaci koji se odnose na ukupan opšti sektor države koje objavljuje Ministarstvo finansija i tu su uključeni svi nivoi države, kao i socijalni fondovi. Na osnovu raspoloživih podataka o bruto domaćem proizvodu, za prva dva meseca može se uočiti da je državni sektor doprineo u nominalnom iznosu za 11% privrednom rastu. Ovi podaci su jasni i jasni pokazatelji da se radilo i da imamo još uvek prostora što se tiče napredovanja privrednog rasta. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik LJubica Mrdaković Todorović. Da li neko želi reč? Koleginice Mrdaković, izvolite.
Hvala, predsedavajući. Ovom prilikom želela sam da istaknem da jedna od oblasti rada lokalne samouprave u gradu Nišu je i strateško planiranje koje obuhvata strategiju razvoja grada, akcione planove, program razvoja grada, sektorske strateške dokumente i upravljanje procesima sektorskog strateškog planiranja. Što se tiče primera strateškog planiranja, ja ću nabrojati par njih: izrada strategija bezbednosti grada Niša, izrada programa razvoja turizma grada Niša za period 2018-2020. godine sa akcionim planom, analiza stanja železničke pruge na Koridoru 10 na relaciji Beograd–Niš–Preševo–makedonska granica, izrada i monitoring programa razvoja grada Niša za 2017. i 2018. godinu, izrada programa lokalnog ekonomskog razvoja grada koji ima za cilj podsticanje konkurentnosti, podsticanje zapošljavanja i privlačenje investicija. Što se tiče programa razvoja grada, pomenuću samo neke: podrška razvoju investicija u oblasti zaštite životne sredine, naime, u pitanju je „Projekat sakupljanje i prerada otpadnih voda u gradu Nišu“; zatim izrada tehničke dokumentacije prostorno funkcionalne celine šireg okruženja Trga Kralja Milana u centralnoj zoni grada Niša i izrada projekta za izvođenje pešačkog mosta kod Tvrđave; zatim održivi model rešavanja neuslovnih romskih naselja; zatim program „Gradimo zajedno“; program prezentacije Vile sa peristilom i izgradnja zaštitne konstrukcije nad njom na arheološkom nalazu Medijana u Nišu, koji je u završnoj fazi; zatim revitalizacija Niške tvrđave, faza dva; uređenje sportskog terena „Rovče“; uređenje letnje pozornice; partetno uređenje dečijeg igrališta; zatim program „Radimo zajedno“; izgradnja saobraćajnice između Bulevara 12. februar i Bulevara Nikola Tesla u Nišu, opština Crveni krst i izgradnja kolovoza i trotoara u kompleksu Lozni Kalem. Ovakvih primera ima mnogo.
Privodite kraju, koleginice Todorović.
Molim vas, samo još jednu rečenicu. Živim u gradu Nišu i pre 2012. godine, a i sada nakon 2012. godine. Citirala bih reči predsednika Srbije gospodina Vučića 2017. godine, kada je polagao kamen temeljac za fabriku „Cumtobel“. „Srbija ulaže u Niš. Niš je danas drugačije mesto nove energije, Niš postaje novi industrijski centar Srbije“, kazao je predsednik Vučić. Zahvaljujući zaista ogromnom radu, trudu, energiji, entuzijazmu, situacija u Nišu je danas mnogo, mnogo bolja, što ohrabruje i ispunjava optimizmom da je osećaj beznađa konačno iza nas. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Radoslav Jović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milimir Vujadinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Majkić. Da li neko želi reč? Koleginice Majkić, izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, mi smo ovde u Narodnoj skupštini prošle godine ratifikovali Ugovor o zajmu između Republike Srbije i Nemačke razvojne banke KfW za program vodosnabdevanja i kanalizacije u četiri grada i opštine među kojima je i Kikinda. Tu su, naravno, i Vrbas, Paraćin i Knjaževac. Ovaj zajam je izuzetno povoljan, sa fiksnom godišnjom kamatom od 1,1% i periodom otplate od 15 godina, s tim da je poček otplate pet godina. Jedan od preduslova za dobijanje ovog kredita bila je pre svega uspešno izvedena reforma javnog sektora u Kikindi, gde smo mi četiri javna preduzeća spojili u jedno, napravili ogromne uštede, zatim vraćanje svih dugova koje je SNS 2013. godine zatekla od strane DS i njenih derivata, stabilizacija gradskog budžeta i to je sve urađeno kako bi ovaj projekat bio sproveden na tržišnim vrednostima. Sledi potpisivanje posebnog ugovora. Ovo je upravo jedan primer efikasnosti, na šta se i odnosi moj amandman, dobrog planiranja jedne gradske uprave koja će napokon da reši pitanje koje u Kikindi postoji već 30 godina, a to je pitanje loše i nekvalitetne vode. Mi očekujemo, zahvaljujući gradskoj upravi i podršci Vlade, da za četiri godine u Kikindi poteče čista voda iz slavina. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Jovan Palalić. Da li neko želi reč? Kolega Palaliću, izvolite.
Hvala. Sasvim je sigurno da je zatečeno stanje koje je naša vlast nasledila posle DS, kada je u pitanju pravosuđe, sigurno zahtevalo jasno i konkretno planiranje kako bi se katastrofalna reforma pravosuđa sprovedena za vreme Vlade Mirka Cvetkovića u potpunosti sanirala. Posle činjenice da je pravosuđe urušeno, da su ukinuti sudovi, da su otpuštene sudije, da je obezvređen rad sudova, usledio je period konsolidacije u pravosuđu. Doneta je Nacionalna strategija reforme pravosuđa, donete su konkretne mere i konkretni zakoni kojima se uspostavlja javnobeležnički sistem, donet je novi Zakon o izvršenju i obezbeđenju kojim je rešeno preko hiljadu predmeta za samo godinu dana, što prethodna vlast niti je želela, niti je znala, donet je niz novih zakona koji se odnose na medijaciju, koji se odnose na parnični postupak. U svakom slučaju, posle katastrofe koju je ostavila DS u oblasti pravosuđa, jasno i konkretno planiranje i efikasno sprovođenje zakona od strane naše Vlade doprinosi jačanju nezavisnosti pravosuđa, doprinosi poboljšanju ugleda sudija i doprinosi u svakom slučaju vladavini prava, što u narednom periodu može doprineti novom prilivu stranih investicija i sasvim sigurno boljem životu građana i doprineti jačanju pravde u našem društvu. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Mihailo Jokić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nenad Mitrović. Da li neko želi reč? Gospodine Mitroviću, izvolite.
Poštovani gospodine Arsiću, gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije. U članu 3. Predloga zakona dodaje se tačka 10) koja glasi: „načelo efikasnosti, koje podrazumeva obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije s posebnim osvrtom na stabilnost kursa dinara“. Amandmanom se dodatno definišu načela upravljanja sistemom javnih politika. Uređivanjem planskog sistema i njegovim povezivanjem sa procesom izrade budžeta kroz srednjoročno planiranje organi državne uprave biće efikasniji u planiranju svog rada, aktivnostima za koje su nadležni, kao i u trošenju sredstava koje imaju na raspolaganju. Proces upravljanja javnih politika je u tesnoj vezi sa zakonodavnim procesom, jer propisi spadaju u regularne instrumente koji se donose u cilju sprovođenja usvojenih javnih politika. Koordinisano i transparentno planiranje je svakako značajno. Projekat Koridora 10 deonica auto puta „Srpska kuća – Levosoje“, koja prolazi pored Bujanovca je projekat koji je dobro planiran, a koji će biti uspešno realizovan, biće od velikog značaja za ceo region juga Srbije. Donošenjem ovog zakona moći ćemo da uskladimo planove republičkih i lokalnih organa, a ujedno pratićemo i njihovu realizaciju. Zašto sve ovo govorim? Govorim iz razloga što lokalna vlast u opštini Bujanovac već duže vreme govori o izgradnji industrijske zone, a onda predsednik opštine kaže kako će se u Bujanovcu graditi dve industrijske zone, a još na vidiku nema nijedne. Mislim da ćemo donošenjem ovakvog jednog zakona, jednim koordinisanim planiranjem između republičkih i lokalnih organa otkloniti nejasnoće. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Krivokapić. Da li neko želi reč? (Da.) Kolega Krivokapić, izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege, član 3. odnosno tačke od 1. do 14. definisana su načela Predloga zakona o planskom sistemu Republike Srbije na koji sam podneo amandman 3. kojim se dodaje tačka 15. koja glasi – Načelo efikasnosti koja podrazumeva obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na nerazvijene opštine. Pripremajući amandmane koje sam podneo na ovaj zakon detaljno sam analizirao sve članove zakona i mogu slobodno da kažem da je po mom mišljenju donošenje zakona o planskom sistemu Republike Srbije jedan od važnih preduslova za strane investicije u Srbiji i da zbog toga u taj posao, pored Vlade i ministarstava moraju da budu uključeni i drugi subjekti i svaki pojedinac. Svrha svakog planskog sistema je postizanje određenih ciljeva, s tim što ciljevi moraju biti jasni, dostižni i proverljivi. Da bi planski sistem funkcionisao adekvatno u svim aktivnostima i na svim nivoima potrebno je doneti zakon. Predsednik države Aleksandar Vučić i Vlada Republike Srbije donošenjem ovog zakona i seta ostalih zakona, omogućavaju da planiranjem i uspostavljanjem planskog sistema sami planiramo šta i kako uraditi, a ne samo reagovati na nastale situacije, kao što su radili u prethodnoj vladi. Zahvaljujući pre svega predsedniku naše države, Aleksandru Vučiću i njegovom radu, prvi put smo sada u situaciji da u našoj državi mi upravljamo poslom, a ne posao nama. Na kraju pored načela definisanih u članu 3. tačkama od 1.-14. mišljenja sam da bi trebalo dodatno definisati načelo efikasnosti koje prikazuju koji je odnos uloženog i ostvarenog, a samim tim ima i direktan uticaj na sveukupni razvoj Republike Srbije i nerazvijenih područja u našoj državi, pa sam u tu svrhu predložio napred pomenuti amandman. Hvala
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Orlić. Da li neko želi reč? (Da.) Kolega Orliću, izvolite.
Pitanje razvoja, dame i gospodo, naravno, od velike je važnosti za svako društvo, pa tako i naše, i naravno uvek se posmatra pre svega, u kontekstu ekonomskih prilika. Postoje stvari koje su toliko jasne, toliko precizni indikatori, da je zaista apsurdno pokušavati da se one negiraju, i one najbolje svedoče o tome na koji način određeno društvo funkcioniše kada je reč o njegovoj ekonomiji, na koji način to društvo živi. Društvo u Srbiji, dame i gospodo, zahvaljujući snažnim naporima i ozbiljnim rezultatima napravljenim upravo na ovom planu, na planu ekonomije, danas može se reći, za razliku od ružnih, prošlih vremena, zaista radi, zaista funkcioniše i zaista živi. O tome neumoljivo govori zvanična statistika. Kada pogledate broj novoregistrovanih privrednih društava, broj osnovanih preduzetnika i samo uporedite tu statistiku po godinama, dovoljno je da pogledate koliko je bilo formiranih i osnovanih društava nekada, koliko danas. Onda pogledate koliko je nekada bilo normalno da se na godišnjem nivou tih društava zatvori, a kako stvari stoje danas, i da vam bude apsolutno sve jasno. Godine 2012. zvanična statistika kaže 38.848 osnovanih privrednih objekata, ukupno društva i preduzetnici. Skoro 39, nešto manje. Godine 2017. 43.446. Dakle, razlika se meri u hiljadama, naravno u pozitivnom smeru. Pogledajte kako je nekada izgledala situacija po pitanju zatvaranja, i kaže 40.208 u 2012. godini. Dakle, za skoro dve hiljade više privrednih društava je nestalo godišnje, to je tada bilo standard, to je tada bilo normalno. Danas, 24.668, suma sumarum, 20 hiljada u plusu. Ovo govori mnogo rečitije nego bilo koja druga statistika koju se neki samo prave da ne razumeju. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Tanja Tomašević Damnjanović.. Da li neko želi reč? (Da.) Koleginice Tomašević Damnjanović, izvolite.
Hvala. Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, članom 3. Predloga zakona o planskom sistemu Republike Srbije propisuje načela upravljanja sistemom javnih politika u skladu sa kojima se pripremaju i usvajaju i sprovode planski dokumenti i vrši izveštavanje o njihovoj realizaciji. Propisivanjem načela daju se smernice učesnicima planskog sistema da u procesu upravljanja sistemom javnih politika prilikom izrade i sprovođenja planskih dokumenata poštuju načela ekonomičnosti i načelo finansijske održivosti, načelo realističnosti, načelo relevantnosti i pouzdanosti, načelo konzistentnosti i usklađenosti. Amandmanom kojim sam podnela se dodatno definišu načela upravljanja sistemom javnih politika i to tako što se u članu 3. dodaje tačka 15. načelo efikasnosti, a sa akcentom unapređenja pravosudnih institucija. Reforma pravosuđa jeste bila i ostaje važan prioritet Republike Srbije u cilju unapređivanja nezavisnosti pravosudnog sistema, ne pristrasnosti i kvaliteta pravde, unapređenja stručnosti, odgovornosti, efikasnosti pravosuđa. Reforma pravosudnog sistema Republike Srbije zasniva se na pet ključnih načela, nezavisnost, nepristrasnost i kvalitet pravde, stručnost, odgovornost i efikasnost. Ovim načelima obezbeđuje se okvir za uspostavljanje razvoj i organizovanje pravosudnih institucija u cilju stvaranja pravosudnog sistema koji može u potpunosti da zaštiti prava svih građana uz stalni rad, unapređivanje i konkretnoj primeni istih u svakoj fazi razvoja pravosuđa i primene prava. Načelo efikasnosti podrazumeva pravosudni sistem u kome se delotvorno upravlja i racionalno koriste resursi, primenjuju zakonito propisan postupak za poštovanje ljudskih i manjinskih prava i sloboda zagarantovanih kako domaćim tako i međunarodnim propisima. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Jolović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Dragišić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Stanislava Janošević. Da li neko želi reč? (Da.)
Hvala predsedavajući. Znate, kada je neko predsednik Republike, predsednik Vlade, ministar, gradonačelnik, onda svakako da mora biti dostojanstven, pravedan i dosledan, a nas danas takvi ljudi predstavljaju i vode i ja vam, poštovani ministre, u potpunosti verujem. Do 2012. godine to apsolutno nije bilo primer. Možda bi bilo bolje u stvari, da su građane zaveli u žuto, a gospodo, a žuto preduzeće je građane zavilo u crno. Možete misliti kakav je to bezobrazluk i nemarnost bila kada su Opštu bolnicu Đorđe Jovanović iz Zrenjanina saterali u ćošak i nabili dugove od 600 miliona dinara. Nije im manjkalo automobila za lične potrebe, nije im manjkalo novih fotelja i televizora, gospodo, ali im je manjkalo sredstava za zdravstveno osiguranje i zdravstvenu zaštitu. Možete zamisliti kada je u plućnoj bolnicu u Zrenjaninu nije ušao bolji aparat čak od 1978. godine i na svu sreću SNS je preokrenula tok ove priče i danas sve ide u korist građana, pogotovo zdravstvena zaštita. U prilog tome govori angažovanje za opremanje angi-osale, novog rendgena u plućnoj bolnici, ali naravno i zdravstvenih pregleda za građane koji nemaju zdravstvenu zaštitu. U ovoj sferi takođe Zrenjanin vodi računa o naseljenim mestima koji se nalaze u našoj opštini i pre svega mesec dana opremili smo ambulantu u Jankov Mostu, građani Jankovog mosta su čekali 30 godina na ovu situaciju i drago mi je da smo mu omogućili primarnu zdravstvenu zaštitu i shodno tome podnosim amandman koji će omogućiti razvoj Republike Srbije. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Veljković. Da li neko želi reč? (Ne.) Kolega Veljkoviću, izvolite.
Hvala, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, odredbom člana 3. predloženog zakona taksativno su nabrojana načela koja se poštuju prilikom izrade i sprovođenja planskih dokumenata. Predloženim amandmanom dodaje se tačka 15. koja predviđa još jedan princip, a to je princip efikasnosti planiranja koji podrazumeva planiranje u cilju sveobuhvatnog razvoja Republike Srbije sa posebnim osvrtom na prava raseljenih lica. Zakonom o planskom sistemu Republike Srbije predviđene su vrste dokumenata kojim učesnici u planskom sistemu, u skladu sa svojim nadležnostima, utvrđuju ili razrađuju već utvrđene javne politike. Među ostalim dokumentima nalazi se i strategija kao osnovni dokument javne politike, kojim se na celovit način utvrđuje strateški pravac delovanja i javne politike u konkretnoj oblasti planiranja i sprovođenja javnih politika utvrđenih propisom Vlade. Strategija se, po pravilu, usvaja za period od pet do sedam godina, a ostvarenje njenih ciljeva planira se i prati posredstvom akcionog plana za sprovođenje strategije. Upravo u kontekstu rešavanja problema lica koja su morala da napuste svoje domove tokom sukoba na prostoru bivše Jugoslavije, Vlada Republike Srbije je 10. jula 2015. godine usvojila Nacionalnu strategiju za rešavanje pitanja izbeglica i interno raseljenih lica za period od 2015. do 2020. godine. Navedena Nacionalna strategija odnosi se na dve ciljne grupe – izbeglice čiji je status definisan u skladu sa Zakonom o izbeglicama i interno raseljena lica sa teritorije Kosova i Metohije. Ova strategija je, u odnosu na izbeglice, utvrdila dva osnovna paralelna pravca delovanja, kojim se omogućava da izbeglice slobodno izaberu za njih najpovoljnije trajno rešenje, povratak ili integraciju. Kada je reč o više od 20.000 raseljenih lica iz AP Kosovo i Metohija, koji borave na teritoriji centralne Srbije i više od 18.000 raseljenih lica unutar Kosova i Metohije, osnovno strateško opredeljenje Republike Srbije je da svakom pruži podršku za održiv povratak. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Stanija Kompirović. Da li neko želi reč? (Da) Koleginice Kompirović, izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je veoma bitan Zakon o planskom sistemu Republike Srbije. Ima značaj da se unapredi isti i efikasnost tog sistema u svim sferama našeg društva, kako u pravosuđu, tako i u zdravstvu, socijalnoj politici i penzijskom sistemu. Kada je u pitanju penzijski sistem Republike Srbije, on se danas nalazi u daleko boljem stanju nego, recimo, što je bio pre pet godina. Povećanje izvornih prihoda fonda potiču, pre svega, iz činjenice da je povećan broj zaposlenih lica, da se bezuslovno sprovodi borba protiv sive ekonomije, što svakako ima za posledicu bolje stanje kako u budžetu Republičkog fonda PIO, tako i u budžetu Republike Srbije. Bila su predviđanja da do povećanja penzija neće biti do 2020. godine. Međutim, dobri rezultati koje je donela fiskalna konsolidacija, doveli su do toga da su penzije tri puta povećavane, doduše onoliko koliko je privredni rast dozvoljavao i to u decembru 2015. godine, decembru 2016. godine i u decembru 2017. godine za 5%. Dobri rezultati koji su posledica rada Ministarstva finansija, Ministarstva rada i ostalih organa, ali i Republičkog fonda za penzijsko, invalidsko osiguranje, najbolje se ogleda u činjenici da je 2004. godine, iz budžeta Republičkog fonda PIO isplaćivano oko 13% manje penzija nego sada, tako da pravi izazov, iako je došlo do povećanja obaveza za isplatu davanja iz penzijskog sistema, stabilan penzijski sistem, kakav je sada, a koji je u potpunosti oporavljen i stabilizovan u prethodnih pet godina, će dovesti do željenog cilja, a to je da ukupna davanja za penzije budu ispod 11% BDP. U teškim trenucima fiskalne konsolidacije država se potrudila da zaštiti one sa malim penzijama. NJih je oko 1,1 milion, tako da se njima penzije nisu smanjivale, već su se u skladu sa napred navedenim povećanjima penzija veće nego što su bile. Ukoliko se ovakav trend privrednog rasta nastavi svakako će dovesti do ukidanja umanjenja penzija za ostale korisnike sa većim iznosima, kojima svakako dugujemo veliku zahvalnost na razumevanju i podršci, a sa kojima smo na istom zadatku, a to je uspostavljanje finansijske, stabilne, zdrave i jake države. Na kraju mogu samo da kažem da je danas penzijski sistem Republike Srbije u potpunosti oporavljen, na stabilnim nogama, tako da se isplate penzija vrše redovno i neupitno, a ubeđena sam da će se penzije i dalje povećavati i to mnogo brže i više nego što očekujemo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Petković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Milena Turk. Da li neko želi reč? (Da) Koleginice Turk, izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi ministre, dame i gospodo poslanici, podnela sam amandman na član 3. Zakona o planskom sistemu, koji za cilj ima dodatno definisanje upravljanja javnim politikama. Kada govorimo o kreiranju planova za razvoj naše zemlje, veoma je važno da razvijamo i mehanizme za praćenje učinka i da veoma racionalno planiramo i racionalno koristimo raspoložive resurse. Neophodno je da maksimalno iskoristimo potencijale kojima raspolažemo, kao i da iskoristimo raspoloživa sredstva na adekvatan način kako bi naši rezultati bili što bolji i što vidljiviji. Kroz kreiranje politike mora se voditi računa o tome da se obuhvate sve oblasti, svi krajevi naše zemlje, svi građani, kako bi se pružila šansa svim našim okruzima i svim regionima da se ravnomerno razvijaju i upravo je to politika koju u ovom momentu u mandatu Aleksandra Vučića sprovodi SNS, gde se šalje poruka da je cilj da se ravnomerno razvija naša zemlja, da se ulaže u infrastrukturu svih krajeva, da se otvaraju nova radna mesta i da se pruži šansa da se mladi ljudi zapošljavaju, da se spreči odlazak mladih i da se spreči osipanje naših gradova i opština. Temelji su postavljeni kroz obezbeđivanje stabilne finansijske i političke situacije i sada se radi na razvoju infrastrukture i privlačenju investitora. Fabrike se otvaraju u svim okruzima, i u Rasinskom, i u Raškom, i u Nišavskom i kada govorimo o novim radnim mestima, veoma je važno da obezbedimo našim građanima priliku da pošteno zarađuju i pošteno žive od svog rada. Kada je u pitanju opština Trstenik, samo u namensku je uloženo 3,5 miliona evra, u otvaranje i osposobljavanje novog pogona i nabavku novih mašina i očekujemo da, kada ova proizvodnja zaživi, tu bude uposleno dosta novih radnika. Veoma je važno i da lokalne samouprave budu kooperativne, da sarađuju i da zajednički rade na stvaranju uslova za dovođenje investitora i za razvoj, jer smo zaista svedoci da smo mnogo vremena izgubili i mnogo šansi propustili u prethodnim vremenima kada su naše opštine i gradove vodili ljudi koji su bili inertni, nesposobni i nezainteresovani za sarađuju, koji su samo vodili politiku sukoba i slali poruku da možda i nije potrebno njihovim regionima da se razvijaju. Građani su svaki put kada su odlučivali nedvosmisleno rekli da politika SNS nema alternativu i dali podršku Aleksandru Vučiću da sve to sprovodi. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Darko Laketić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Mićin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milija Miletić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima kolega Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre, kolege poslanici, građani Srbije, ja ću kao poslanik koji je izabran sa liste SNS, ali predstavljam Ujedinjenu seljačku stranku ovde u Skupštini i predstavljam veliki broj građana Srbije koji žive na jugoistoku Srbije, koji žive u nedovoljno razvijenim područjima, pozvati sve još jednom da govorimo o nerazvijenim područjima, da govorimo o razvoju i planskom razvoju infrastrukture. Mogu da kažem da je naša Vlada, na čelu sa našim premijerom gospodinom Vučićem, sadašnjim predsednikom Srbije, 2014. godine krenula sa efikasnom razvojem putne infrastrukture, autoput prema Sofiji, autoput prema Grčkoj, put prema Staroj Planini, o kojem sam govorio, koji ide preko Svrljiga. Radi se železnička pruga prema Dimitrovgrad. Radiće se, siguran sam, i prema istočnoj Srbiji. Govorio sam i o Niškom aerodromu 2014. godini po prvi put ovde u Skupštini i rekao sam da je niški aerodrom, u periodu pre nego što je došao gospodin Vučić kao premijer, bio u veoma lošem stanju. Od 2014. godine pa do današnjeg dana niški aerodrom ima preko 300.000 putnika i ja pozivam sve građane Niša da imamo poverenje u našeg predsednika i da imamo poverenje u našu Vladu, jer naša Vlada, siguran sam, misli najbolje i Nišu i građanima Niša i jugoistoku Srbije. Razvojem infrastrukture imamo veliku šansu da razvijamo i našu poljoprivredu. Izgradnjom puta prema Staroj Planini velika šansa svih nas jeste da radimo na promociji da se tu prodaju poljoprivredni proizvodi koji su veoma kvalitetni, a to su proizvodi iz svrljiškog kraja. Još jednom pozivam sve kolege poslanike da daju podršku amandmanu koji sam ja podneo, amandmanu na član 3. jer podrška razvoju nedovoljno razvijenih područja je podrška razvoju Svrljiga, Bele Palanke, Gadžinog Hana, Babušnice i svih opština na jugoistoku Srbije. Razvojem tih malih opština, tih sredina, siguran sam da će i naša Srbija ići mnogo brže, jače i bolje u narednom periodu. Hvala vam još jednom.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Krsto Janjušević. Da li neko želi reč? Kolega Janjušević, izvolite.
Hvala predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege, načelo efikasnosti je svakako u funkciji ekonomskog razvoja. Do pre par godina u slobodnoj industrijskoj zoni Priboj nije bilo investitora, a na parkingu je bilo jako malo automobila, svega par, a najčešće jedan od tih automobila je bilo vozilo Vlade Srbije sa saradnicima tadašnjeg premijera Aleksandra Vučića. Danas u slobodnoj zoni Priboj imamo sedam firmi, 250 zaposlenih ljudi, imamo kapital iz Španije, Holandije, Slovenije, Turske, domaći kapital i u narednom periodu će sve te firme udvostručiti broj zaposlenih. Pristupna saobraćajnica slobodnoj zoni Priboj bila je takva da se dva vozila nisu mogla normalno mimoići. Danas je to moderna saobraćajnica u koju je Vlada Srbije uložila oko 450 hiljada evra. Desila se ovom narodu jedna vlast koja se parkirala na leđa ovog naroda i koja je otpustila 400 hiljada ljudi, a ono što joj je pošlo za rukom, malo kome u svetu, tačnije nikome, to nije pošlo za rukom, da je i Parking servis u Beogradu poslovao negativno. Zamislite sad šta smo mi iz Priboja mogli da očekujemo dobro od ljudi koji su Parking servis u Beogradu oterali u minus? Šta su mogli da od takvih očekuju oni ljudi iz Požege, iz Užica? Mogli smo samo da očekujemo da nas trajno parkiraju u istoriju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Svetlana Nikolić Pavlović. Da li neko želi reč? Koleginice Nikolić Pavlović, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se u članu 3. Predloga zakona doda tačka 10), koja glasi: „Načelo efikasnosti, koje podrazumeva obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije, s posebnim osvrtom na unapređenje medicinskih ustanova“. Ovim amandmanom se dodatno definišu načela upravljanja sistemom javnih politika. Na Dan studenata, 4. aprila, imali smo čast da predsednica Vlade Republike Srbije, gospođa Ana Brnabić, poseti opštinu Ćuprija i bude specijalni gost na svečanoj akademiji Visoke medicinske škole strukovnih studija u Ćupriji, čime je još jednom pokazala kako se odgovorno vodi politika, kako se s pažnjom i odgovornošću pristupa sagledavanju činjeničnog stanja i rešavanju progblema. Visoka medicinska škola strukovnih studija u Ćupriji je u regionu prepoznatljiva kao lider u obrazovanju iz oblasti zdravstvene zaštite i nege, sa modernim pristupom nastavi i podsticanju kreativnosti i aktivnog učešća studenata u nastavi vežbama i vannastavnim aktivnostima. Studenti stiču znanja po najsavremenijim metodama u savremeno opremljenim kabinetima. Ovom prilikom svečano su otvoreni farmaceutski blok, kompjuterska laboratorija, serverska soba, nakon čega se premijerka obratila studentima. Tom prilikom je zamolila studente da po završetku školovanja ostanu u Srbiji, a da će Vlada Republike Srbije dati sve od sebe da napravi što bolje uslove da studenti ostanu u Srbiji i da rade za svoj narod, jer je za državu Srbiju prosveta jedan od prioriteta Srbije, da prosvetu vrati na mesto koje zaslužuje, da svima koji žele da uče i napreduju stvori što bolje uslove za to, kao i da izgradi društvo u kome se znanje ceni. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Jelena Mijatović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Mladen Lukić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik LJibuška Lakatoš. Da li neko želi reč? (Da) Koleginice Lakatoš, izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, podnela sam amandman kojim predlažem da se u članu 3. Predloga zakona o planskom sistemu Republike Srbije doda tačka 15), koji glasi: „Načelo efikasnosti, koje podrazumeva obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije, sa posebnim osvrtom na razvoj školskog sistema“. Rastući ekonomski potencijal zasnovan je na dobrom planiranju svih učesnika u planskom sistemu. U današnje vreme svesni smo posledica tranzicije koja je ostavila tragove na celokupno društvo i zaustavilo razvoj školskog sistema. Treba da nastojimo da napravimo obrazovni sistem koji će biti u funkciji kvalitetnog obrazovanja, da razmišljamo o svakom pojedincu, da usaglasimo potrebe sveukupnog razvoja Srbije, što i jeste preduslov i garancija za viši nivo životnog standarda. Školski sistem treba da stvori preduslove za svakog pojedinca, da mu pruži šansu da bude dovoljno edukovan, kako bi mogao da odgovori potrebama društva, a svakog pojedinca osposobi da bude samostalan u svom poslu. Navešću primer opštine Stara Pazova, gde se broj građana konstantno uvećava, što iziskuje od školskog sistema da prati razvoj privrede opštine i zahteve tržišta radne snage, što je i učinjeno, tako da su u sistemu srednjeg strukovnog obrazovanja otvoreni novi smerovi u području rada mašinstva i obrade metala - mašinski tehničar za kompjutersko konstruisanje, tehničar za kompjutersko upravljanje, mehaničar za grejne i rashladne uređaje i auto-mehaničar, a u području rada saobraćaja – saobraćajni tehničar drumskog saobraćaja, zatim, područje rada hemije, nemetala i grafičarstvo, otvoren je i smer – tehničar za grafičku pripremu. Sve ovo je urađeno u cilju modernizacije društva, stavljajući akcenat na činjenicu da ubrzani razvoj Srbije… (Predsedavajući: Privodite kraju, koleginice.) Privodim kraju. Ekonomski i tehnološki napredak traži od školskog sistema da pre svega bude efikasan, a lokalna samouprava iz koje ja dolazim još privlačnija za dolazak investitora. Zahvaljujem.
Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Bojanić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milosav Milojević. Da li neko želi reč? Kolega Milojeviću, izvolite.
Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine, cenjeni ministri u Vladi Republike Srbije, dame i gospodo poslanici, na osnovu člana 161. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, podneo sam amandman na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije. U članu 3. Predloga zakona predlažem da se doda tačka 15) koja glasi: Načelo efikasnosti koje podrazumeva obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije, sa posebnim osvrtom na unapređenje privatnog sektora. Samo efikasnom upravom, kada govorim o državnom javnom sektoru, odnosno stručnim menadžmentom u privatnim kompanijama, možemo ostvariti stalni i nesmetani privredni ekonomski rast. Uspostavljanje ciljeva odgovornosti zadataka neophodno je kako bi proces razvoja bio nesmetan u odnosu na štetne faktore. Ono što je želja svih narodnih poslanika SNS jeste da kroz proces donošenja zakona i podzakonskih akata postavimo osnove na kojima će počivati efikasna privreda i rad državnih institucija, kao i privatni sektor. Opština Aranđelovac, dobila je nedavno prilikom posete našem gradu pohvalu od potpredsednice Vlade i ministarke građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, profesorke, doktorke Zorane Mihajlović, da je jedna od najboljih opština u izdavanju građevinskih dozvola i sprovođenju ozakonjenja. Ovo navodim kao jedan od primera kojima pokušavamo da na što brži i efikasniji način izađemo u susret svima koji žele da ulažu ili razvijaju privredu ili bilo koju drugu delatnost. Takođe, trudimo se da u saradnji sa privrednicima ostvarimo iste željene ciljeve. Govorio sam u prethodnim izlaganjima o primerima saradnje za izgradnju polikliničkog dela opšte bolnice ili o državnim subvencijama za zapošljavanje novih radnika. Želja je da se tako nastavi i tim putem ide u budućnost, a opet ponavljam, usvajanje ovih odredba zakona doprinosi zajedničkim ciljevima. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Katarina Rakić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Goran Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Ana Karadžić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vlado Babić Da li neko želi reč? (Da) Kolega Babiću, izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre, cenjene koleginice i kolege narodni poslanici, u članu 3. Predloga zakona dodaje se tačka 15) koja glasi – načelo efikasnosti, koje podrazumeva obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije, sa posebnim osvrtom na razvoj medicinskih centara. Amandmanom se dodatno definišu načela upravljanja sistemom javnih politika. Građani Srbije opravdano očekuju promene u zdravstvenom sistemu i zdravstvenoj politici koja će im doneti bolje uslove i poboljšanje položaja u ostvarivanju zdravstvene zaštite. Takođe, i zdravstveni radnici očekuju bolje uslove rada i primanja dostojna čoveka u ovoj vrlo odgovornoj profesiji. Ova zdravstvena politika bazirana je na ustavnom i zakonskom poretku Srbije, kao i zacrtanim ciljevima. Pre svega, ona je utemeljena na dugoj tradiciji srpskog nacionalnog shvatanja solidarnosti i to solidarnosti zdravih nad bolesnima, bogatih sa siromašnima i mladih sa starima. Briga za zdravlje, za bolji kvalitet života svih građana, ugradiće se u sve državne politike Republike Srbije kao obaveza svih institucija i pojedinaca. U toku rasprave o amandmanima u protekla dva dana, već je napomenuto da su zdravi građani osnov razvoja i prosperiteta naše zemlje, jer samo zdravi građani mogu doprineti ekonomskom i socijalnom razvoju. Baš zato na zdravlje moramo gledati kao na nacionalni resurs koji zaslužuje kontinuirano stvaranje i strateški zasnovan razvoj. Pre desetak godina zdravstvena zaštita u Srbiji je doživela krah i kolaps. Do kraha dolazi usled neuspešnih obećanja, neplanskog improvizatorskog razvoja, namernih obmana sa međustranačkom pogubnom kadrovskom politikom, kao i korupcijom koja je usađena u sistem zdravstvene zaštite, tako da je postala vodeći pogubni faktor uređivanja odnosa u njemu od koga skoro da nema odbrane. Takva politika stvorila je duboki jaz između zdravstvenih radnika i građana, a lekare izvela bez razloga na stub srama kao korumpirane službenike, iako ogromna većina njih živi skromno i od svoje zarade i ne učestvuje u nikakvoj korupciji.
Zahvaljujem, kolega Babiću. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Vera Jovanović. Koleginice Jovanović, izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani potpredsedniče Vlade gospodine Stefanoviću, gospodine ministre Đorđeviću, kolege poslanici, građani Srbije, ovim amandmanom želela sam da načelo efikasnosti kao jedno od osnovnih načela uspešne javne uprave, ali i uopšte države, nađe svoje mesto u članu 3, jer pored načela ekonomičnosti, realističnosti, konzistentnosti i kontinuiranosti, upravo je efikasnost garant da će regulativa biti u službi građana i da će omogućiti nastavak razvoja Srbije i privrednog rasta. Bilo je neophodno kreirati planski sistem koji će dosta realističnije na principu prioriteta upotrebiti oskudne resurse na najefikasniji mogući način. Takođe, budući zakon garantuje standardizovan kvalitet i neophodne alate koji će u najboljem ostvariti planove i postavljene ciljeve Vlade Republike Srbije. Upravo reforma javne uprave najznačajniji je pokretač celokupnog razvoja Srbije. Ona mora da bude servis građana sastavljen od profesionalnih i stručnih kadrova. Značajna stvar koju Predlog zakona prepoznaje jeste vrednovanje učinaka javnih politika i njihovo vrednovanje. Na taj način, bićemo u stanju da svaku buduću politiku prilagođavamo stvarnim situacijama i stvarnim zahtevima. Domaćinskim ponašanjem, dobrom politikom, građani Rakovice su dobili mnogo toga. Pored novog doma zdravlja, spomenutog u mom amandmanu 1, građani su dobili u Rakovici čitav set besplatnih usluga na raspolaganju. Uštedama i zahvaljujući privlačenju investitora, građani danas imaju priliku da rade, pohađaju besplatne kurseve i programe. U mojoj opštini Rakovica obnovljeno je ili izgrađeno oko 60 dečijih igrališta, sportskih terena i parkova. Najveća započeta investicija je kanalizacija u ulici LJubiše Lekovića u Resniku, a sve to u saradnji opštine Rakovica, Direkcije grada i Skupštine grada Beograda. Poslednje četiri godine na Rakovici je, verovali ili ne… (Predsedavajući: Privodite kraju.) Završavam. …nego prethodnih decenija. Građani to vide i zato su nedvosmisleno još jednom ukazali poverenje SNS na nedavno održanim gradskim izborima.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Srbislav Filipović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Savkić. Da li neko želi reč? Kolega Savkiću, izvolite.
Podneo sam amandman na član 3. zakona, kojim se dodaje tačka 15. koja glasi – načelo efikasnosti koje podrazumeva obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije s posebnim osvrtom na efikasnost pravosudnih institucija. Imajući u vidu veliku važnost Predloga zakona, na efikasnost pravosudnih institucija i na princip efikasnosti pravosuđa, s obzirom na to da je komplementirana i suštinska za dalji napredak Republike Srbije ka EU, neophodno je u samom Predlogu zakona da se izričito i nedvosmisleno naglasi i afirmiše princip efikasnosti pravosudnih institucija, a to se upravo postiže ovim predloženim amandmanom. Glavni cilj postavljen u Nacionalnoj strategiji reforme pravosuđa Ministarstva pravde je uspostavljanje vladavine prava i pravne sigurnosti i da se vrati poverenje građana u pravosudni sistem Republike Srbije. Cilj reformi koje Vlada Republike Srbije sa velikim uspehom sprovodi je unapređenje efikasnosti pravosuđa, koje se ogleda, između ostalog, i u ubrzanim sudskim postupcima i rasterećenju sudova, kao i stavljanja akcenta na mogućnost rešavanja sporova alternativnim metodama. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Šormaz. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Radmilo Kostić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Milovan Drecun. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Borka Grubor. Da li neko želi reč? Koleginice Grubor, izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministri sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, podnela sam amandman na Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije sa posebnim osvrtom na razvoj zdravstva. Pošto zdravlje nije samo odsustvo bolesti, već stanje fizičkog, psihičkog i socijalnog blagostanja, ova Vlada se trudi da u svim lokalnim sredinama pomogne da ljudi bolje i zdravije žive. Tako je i u opštini Mali Zvornik, preko Kancelarije za upravljanje javnim ulaganjima, urađeno pet mostova ukupne vrednosti 54.746.000 dinara, zatim, NBS je uložila 4.293.000 u most na reci Lavnaja u Radalju. Ministarstvo prosvete je u rekonstrukciji osnovne škole „Branko Radičević“ u Malom Zvorniku i đačku kuhinju osnovne škole u Radalju uložilo 31.524.000. Ministarstvo poljoprivrede je finansiralo uređenje nekategorisanih puteva i projekat kontrole plodnosti zemljišta u vrednosti 3.037.000 dinara. U toku je izrada projektne dokumentacije za renoviranje tajnog podzemnog grada nadomak Drine u Malom Zvorniku, nazvanom Kamena devojka, građenom kao tajno sklonište vojske Kraljevine Jugoslavije. Taj podzemni grad je izgrađen po nalogu kralja Aleksandra i u njemu je svoje poslednje dane u Srbiji proveo Kralj Petar Prvi Karađorđević, pre odlaska u izbeglištvo. Smatra se velikim turističkim potencijalom Malog Zvornika. Veliki doprinos boljoj i lakšoj saobraćajnoj komunikaciji opština Podrinje je i kompletna rekonstrukcija državnog puta prvog B reda broj 28, od Banje Koviljače do LJubovije, u vrednosti od 720 milina dinara. Takođe, i boljem povezivanju sa Republikom Srpskom će doprineti novoizgrađen most u LJuboviji „Bratoljub“, u čiju izgradnju je Ministarstvo građevine uložilo 660 miliona dinara. (Predsedavajući: Privodite kraju.) U poslednje dve godine investiciona ulaganja u opštinu LJuboviju od strane Republike Srbije su 356.300.000 dinara, uglavnom preko Kancelarije za upravljanje javnim ulaganjima, a i preko Ministarstva finansija, privrede, energetike, turizma, državne uprave i lokalne samouprave.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Vladimir Đukanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Dubravka Filipovski. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Milekić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Željko Sušec. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Žarko Bogatinović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Studenka Kovačević. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministri, Predlogom zakona o planskom sistemu Republike Srbije, kao što mu i sam naziv kaže, stvaramo pravni okvir za donošenje planova na svim nivoima. Izradom planova obezbediće se održivi rast i razvoj Republike Srbije. Zašto smatram planiranje posebno važnim za građane Srbije? Pokušaću da objasnim kroz primer lokalnih samouprava. Dolaskom SNS na vlast u skoro svakoj lokalnoj samoupravi zatekli smo probleme koji su prisutni čak i po četiri decenije. Iako su ti problemi od vitalnog značaja za stanovništvo, kao što je snabdevanje pijaćom vodom ili kanalizacija i slično, to jesu skupi projekti, ali se mogu raditi fazno i trajalo bi nekoliko godina, ali svakako manje od 40 godina. Da je u tom periodu neka vlast započela rešavanje, narednu ništa nije obavezivalo da nastavi taj projekat. Tako su decenije prolazile, a građani ostali uskraćeni za pijaću vodu. Kikinda i Zrenjanin će napokon moći da računaju da će im sa česme poteći čista pijaća voda, jer će se početi sa izgradnjom sistema za prečišćavanje vode. Poštovani građani, ovaj zakon uvodi sistem odgovornosti za rezultate i stvara okvir za merenje efikasnosti rada u javnoj upravi. Koliko je planiranje važno pokazalo se i na primeru zasada lešnika. Lešnik rađa posle sedam godina. Svi zasadi koji su planirani i realizovani pre tog perioda danas daju prinose. Mi smo ranije uvozili lešnik za 10 miliona dolara, sada ga uvozimo za dva miliona dolara, a kako prinos nastavlja da pristiže, uskoro ćemo lešnik izvoziti. Moramo iskoristiti što naša zemlja ima povoljne klimatske uslove za uzgoj lešnika i oraha. Svaka lokalna samouprava može na svojim potencijalima napraviti strateški plan i na taj način doprinositi sopstvenom razvoju, a samim tim i sveukupnom razvoju Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Poštovani ministri sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, podnošenjem amandmana sam između ostalog želela da istaknem i razloge zbog kojim sam posebnu pažnju posvetila baš ovom predlogu zakona. Radi se o novom zakonu koji će detaljno urediti planski sistem u Republici Srbiji, otkloniti postojeće nedostatke u ovoj oblasti i shodno tome uticati na smanjenje troškova, kako budžeta Republike Srbije, tako i budžeta jedinica lokalnih samouprava. Pre svega, zakon će biti dobra osnova za donošenje pravih političkih odluka na državnom nivou. To će značiti dobru primenu zakona i u lokalnim samoupravama. Uređivanjem planskog sistema, organi državne uprave će efikasnije sprovoditi aktivnosti za koje su nadležni, ali i bolje planirati trošenje sredstava za njihovu realizaciju. Efikasnost planiranja je pojam koji treba uvesti radi sveukupnog razvoja Republike Srbije. Potrebna su zakonska rešenja koja će olakšati sprovođenje javnih politika, olakšati realno planiranje aktivnosti u skladu sa budžetom i poboljšati saradnju državnih organa na različitim nivoima. Primena ovog zakona će to omogućiti. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Dragana Barišić. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministri sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, podnela sam amandman na član 3, jer smatram da je sveukupni razvoj Republike Srbije obaveza svih nas. Obaveza svih nas narodnih poslanika koje su građani birali jeste i da budemo na radnom mestu. Mi iz SNS to i radimo, a dok oni koji su se, igrom slučaja, našli u ovoj sali i danas nisu ovde. Građani Srbije treba da znaju da oni kojima su dali procente, pa makar to bilo i 2%, 3%, 5% ne rade ono za šta su ih delegirali, ne bore se za njihova prava, ne bore se za ono što su im obećavali. Znači, da su oni slagali sve ono što su rekli. Nadam se da će ih građani Srbije zbog toga kazniti i na sledećim izborima poslati tamo gde i zaslužuju - na političko smetlište. Ono što želim da kažem jeste i to, da bi se postigao sveukupni razvoj Republike Srbije, neophodna je koordinacija svih onih struktura od predsednika Republike, preko resornih ministarstava, preko Vlade, do lokalnih samouprava. Lokalna samouprava iz koje dolazim, grad Kruševca, do 2012. godine, nažalost, bila je vođena onima kojima danas nisu ovde. Verovatno se i stide ti iz žutog preduzeća zato što su uništili sve ono što su mogli. Uništili su Srbiju, uništili su sve krajeve od severa do krajnjeg juga. Moj grad je od četvrte pozicije u staroj Jugoslaviji dospeo na najniže grane, ali odgovorna politika, pre svega SNS, u Kruševcu vođena gospodinom Bratislavom Gašićem, dovela nas je sada da imamo čime da se pohvalimo. Mislim da je mnogo malo vremena ovde kojih imam kroz ovaj amandman, ova dva minuta, da kažem sve ono što je urađeno, ali to se iz dana u dan vidi i pokazuju naši građani na izbornim rezultatima i podrškom od preko 65%. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Tijana Davidovac. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministri sa saradnicima, kolege poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, načelo efikasnosti koji sam predvidela ovim amandmanom odnosi se na efikasnost javne politike koja se sprovodi. Ovim zakonom je predviđeno vrednovanje učinaka javnih politika na osnovu relevantnih podataka i analiza, kao i na osnovu rezultata praćenja sprovođenja, a to sve u cilju preispitivanja i unapređenja kako bi se utvrdilo da li je potrebno sprovesti određene izmene. Utvrđeni učinci javnih politika predstavljaju osnov za reviziju javnih politika i dalje planiranje. Možemo reći da planski sistem Republike Srbije, kako na republičkom, tako i na nivou autonomnih pokrajina i jedinica lokalnih samouprava, i dalje karakteriše efikasnost iako su u proteklih par godina učinjeni određeni pomaci u ovoj oblasti. Zato je neophodno sprovesti set aktivnosti koje su predviđene ovim zakonom i koje će pomoći da planski sistem postane efikasniji, delotvorniji i jeftiniji. Efikasan planski sistem na svim nivoima vlasti podrazumeva koordinisano planiranje javnih politika, obavezno sprovođenje analize efekata, standardizaciju planskih dokumenata, kao i srednjoročno planiranje od strane organa nadležnih za sprovođenje konkretnih mera. Usvajanjem ovog zakona značajno će se doprineti i usklađivanju republičkih propisa sa propisima EU. Shodno tome, pozivam svoje kolege da u danu za glasanje podrže amandman koji sam podnela, a u cilju razvoja regionalne saradnje. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Olivera Ognjanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicima, moj amandman glasi: „Načelo efikasnosti, koje podrazumeva obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije s posebnim osvrtom na finansijsku stabilnost“. Efikasnost plana se meri njegovim doprinosom svrsi i ciljevima, a ciljevi su ključni element planiranja i ujedno pokazuju smer kretanja javnih politika. U poslednjih nekoliko godina, možemo pratiti smer koji vodi u strukturne reforme, planove i strategije koje su preteće razvoja i modernizacija u svim segmentima srpske privrede. Možemo videti da se kroz politiku Vlade sprovodi inicijative i promoviše dijalog o ekonomskim politikama, ubrzanjem međunarodne saradnje u oblasti infrastrukture, trgovine i finansija i privlačenju značajnih resursa i izvora, uključujući i privatni sektor, a sve u cilju infrastrukturnog razvoja, kao osnove dugoročnog održivog rasta. Sistem javnih politika se prenosi na lokalne samouprave. U opštini Grocka iz koje dolazim je uz efikasno planiranje u protekle četiri godine obnovljeno i asfaltirano 148 kilometara puteva. Radi se na proširenju i obnavljanju vodovodne mreže, do sada oko hiljadu i po metara, i odobrena su sredstva za završetak sportske hale. Strukturne reforme i poboljšan poslovni i investicioni ambijent privukli su veći priliv stranih investitora. Podsetiću vas da Srbija aktivno učestvuje u inicijativi „Jedan pojas, jedan put“ u razvijanju infrastrukturnih projekata i povezivanju od juga prema Evropi i unutar regiona zapadnog Balkana, kako putna, tako i železnička mreža. Novi put svile bi trebao ponovo da poveže kontinente. Planirana je izgradnja brže železnice, novih luka, tehnoloških parkova i mreže autoputeva. Planiranjem i implementacijom ovakvih projekata, uz strategiju razvoja, Vlada Srbija će obezbediti dalji razvoj i stabilnost Srbije. Zahvaljujem.
Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Reč ima Nataša Jovanović.
Zahvaljujem predsedavajući. Da bi se brzo obavio zadatak potrebna je efikasnost. U Republici Srbiji je do sada postojalo više paralelnih procesa koji su se duplirali i osporavali aktivnost i realizaciju. Takođe je prevelik bio broj dokumenata, a samim tim i troškovi su bili veliki. Zato sam podnela amandman na član 3. tačka 10) koja glasi – načelo efikasnosti koje podrazumeva obezbeđivanje sveukupnog razvoja Republike Srbije s posebnim osvrtom na rast ekonomskih indikatora. Privukli smo dve milijarde direktnih investicija. U 2017. godini otvoreno je 130.000 radnih mesta, od toga 20.000 u Beogradu. Ima otvorenih 1.100 gradilišta. Kranovi su na sve strane. Započeti su i veliki projekti, projekat „Beograd na vodi“ koji je podigao toliko prašine na početku, koji je najveće gradilište na ovom delu Evrope. Umesto đubrišta na obalama Save već se vide obrisi luksuznih i ekskluzivnih zdanja. Nova autobuska stanica počinje da se gradi u 42 bloku na Novom Beogradu, što će znatno poboljšati saobraćaj u ovom delu grada. Zatim, Francusko-Japanski konzorcijum započinje sanaciju deponije i izgradnju fabrike za preradu i pretvaranje otpada u električnu energiju u Vinči. Makiš-Mladenovac je počeo da se gradi, verovali ili ne, 1975. godine, pa su više decenija radovi stajali. Tek sa dolaskom SNS, ono što se smatralo nemogućom misijom je nastavljeno. Ovo je od velikog značaja za moj grad, iako je u međuvremenu opština Mladenovac radila na poboljšanju vodosnabdevanja i izgradnju bunara. Podnošenjem amandmana sam želela da posebno naglasim značaj ekonomskog napretka i porast svih ekonomskih indikatora u Srbiji, jer do sada su često donošena ad hok rešenja … (Predsedavajući: Privedite kraju koleginice Jovanović.) … zato je planski sistem od presudnog značaja za ekonomski napredak naše zemlje. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Matić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Marko Atlagić. Da li neko želi reč? Kolega Atlagiću, izvolite.
Poštovani potpredsedniče, za efikasno planiranje bitno je planiranje vaspitanja i obrazovanja, posebno razvijanje ljubavi prema istini. Da su Dragan Šutanovac, zvani „zgrabi novac“, Saša Radulović, zvani „kralj stečaja“, Saša Janković, zvani „Sale prangija“, Boško Obradović, zvani „lupeti“, Boris Tadić, zvani „lipicaner“, Dragan Đilas, zvani „Điki mafija“, Đorđe Vukadinović, zvani „Đorđe Vlah“ imali razvijen odnos prema istini i ljubavi prema istini ne bi za brutalno prebijanje Marko Đurića i njegove saradnike od strane šiptarskih siledžija okrivili Aleksandra Vučića, Marka Đurića i Srbe iz Kosovske Mitrovice, iako je Rahim Peconi tvrdio da je za to kriv Hašim Tači koji je unapred to isplanirao i realizovao. Za ove nadimke, poštovani potpredsedniče, nisam kriv ja, iako me je okrivio Đorđe Vukadinović, nego upravo novinari i građani Srbije. Tako su npr. u dnevnim novinama 18 puta u tri dnevne novine Sašu Radulovića nazvali „kralj stečaja“ u godinu dana, a „Sale prangija“ 84 puta za dve godine u tre dnevne novine. Radi istine, zato je ovaj amandman, ljubavi prema istini i te kako bitan. Hvala.
Zahvaljujem. Sa ovim bismo završili sa današnjim radom i nastavljamo sutra u 10,00 časova. Zahvaljujem svima. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2018. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuju 93 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 85 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici Gordana Čomić i Maja Videnović. Nastavljamo pretres u pojedinostima u Prvoj tački dnevnog reda – Predlog zakona o planskom sistemu Republike Srbije. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su povodom pretresa u pojedinostima o 1. tački dnevnog reda - Predlogu zakona o planskom sistemu Republike Srbije pozvani da sednici prisustvuju predstavnici predlagača odnosno Vlade Republike Srbije. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Kolega Rističeviću, izvolite.