Dame i gospodo narodni poslanici, stvarno je nemoguće da u 15 minuta tri govornika kažu šta ima da se kaže o ovoj temi. Srpska radikalna stranka uvek ima probleme sa vremenom, jer malo vremena dobija, za razliku od drugih poslaničkih grupa koje svoje vreme nikada i ne koriste. Međutim, da požurim u ovih nekoliko minuta, da vas podsetim, pre nego što je krenula ona vaša "buldožer revolucija", da smo mi imali državu i Ustav. Država se zvala Jugoslavija. Ustav se zvao Ustav Savezne Republike Jugoslavije. Onda se desila ta revolucija, onda vam je došao Solana sa rukama krvavim do lakata i vi ste, u skladu sa bojom njegovih ruku, rasprostirali crveni tepih, umesto da ga uhapsite, u skladu sa optužnicom koja je protiv njega bila podignuta. Dozvolili ste mu da nam napravi monstrum državu, državu koja ne liči ni na šta, državu kakva nigde u istoriji nije zabeležena i Ustav kakav nigde i nikada u istoriji nije zabeležen. Država nam se zove državna zajednica Srbija i Crna Gora. Mi kažemo – državna zajednica, Milo Đukanović i vladajuća nomenklatura u Crnoj Gori kaže – zajednica država. Ustavna povelja i država su vam bile oročene, rok je prošao, došli smo u situaciju da taj parlament državne zajednice nemamo, legitimitet ne postoji. Onda ste opet pozvali tog istog Solanu da vam prikrpi nešto što će se zvati: amandmani na Ustavnu povelju, bukvalno ste državu urnisali – i Srbiju, a i državnu zajednicu. Šta se dalje dešava? Predsednik države Srbije ide i otvoreno zastupa separatističke tendencije Mila Đukanovića, njegov otac zastupa interese Srba iz Crne Gore i zajedničku državu. Da je tata tukao sina malo ranije, mislim da se možda ovakve stvari ne bi dešavale. Bogdanović, gradonačelnik Beograda, takođe odlazi, podržava secesionističku politiku Crne Gore, a ovde se zalažu za zajedničku državu. Što se tiče G17 plus, Labus je, sećam se, otvoreno izjavljivao da Srbija treba da se odvoji od Crne Gore. Sada G17 plus podržava zajednicu. Koju zajednicu? Doveli ste onog Davinića za ministra vojske, Davinića koji je u NATO paktu zaradio penziju, dakle, odškolovao se i sada već može da kaže: ja sam završio posao, vojske više nema. Vojska nam gladuje, tehnika iz 50-te i 60-te godine. Jedino što interesuje pojedine odavde iz ove vladajuće strukture je imovina Vojske Jugoslavije. Srpska radikalna stranka je za jedinstvenu državu Srba, koji su u Crnoj Gori i Srbiji. Dakle, za jedinstvenu državu, a ne za zajednicu država i ne za ovako nešto, što otvara mogućnosti da separatisti završe svoj posao, da razbiju; a da vas podsetim, posle Crne Gore dolazi Kosovo, posle toga Raška, a posle toga Vojvodina. Stvarno nema vremena, a ima još štošta da vam se kaže, ali moram omogućiti i ostalima iz moje poslaničke grupe da izađu i kažu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vojislav Milajić. Imate još 11 minuta na raspolaganju. Izvolite.
Dame i gospodo, ovim amandmanima na Ustavnu povelju pokušano je da se popravi nešto što je uradio predsednik državne zajednice Srbija i Crna Gora Svetozar Marović. On je imao obavezu, prema Ustavnoj povelji, da raspiše neposredne izbore za Skupštinu Srbije i Crne Gore. Iz nepoznatih razloga to nije uradio. Došlo se u jednu situaciju iz koje nije moglo da se izađe drugačije, nego da opet međunarodna zajednica arbitrira, da se pojavljuje Havijer Solana, koji će nam rešavati unutrašnje probleme. Članom 20. Ustavne povelje, i članom 9. Zakona o sprovođenju Ustavne povelje predviđeno je da se posle dve godine rada Skupštine državne zajednice raspišu neposredni izbori za izbor poslanika u Skupštini državne zajednice. Taj rok je propušten i time je Svetozar Marović direktno prekršio Ustavnu povelju. Članom 31. Ustavne povelje predviđen je postupak za razrešenje predsednika državne zajednice Srbija i Crna Gora, to je situacija kada predsednik državne zajednice prekrši Ustavnu povelju. Organ koji je nadležan za ocenu da li je prekršena Ustavna povelja je sud državne zajednice, a postupak pokreće Skupština. Niti je Skupština pokrenula postupak, niti je sud državne zajednice raspravljao o tome da li je predsednik državne zajednice prekršio Ustavnu povelju ili nije. Da bi se izašlo iz ove situacije, krenulo se sa amandmanima na Ustavnu povelju, na član 20. Ustavne povelje, da bi se omogućilo kakvo-takvo legitimno delovanje Savezne skupštine. Međutim, ovim amandmanom nije predviđena retroaktivnost. Znači, ne pokriva se period od marta meseca do dana usvajanja ovih amandmana, tako da je sadašnji status Skupštine državne zajednice potpuno nelegitiman. Još je veći paradoks taj što je Zakonom o sprovođenju ovih amandmana I i II predviđeno da mandat predsednika državne zajednice traje do neposrednih izbora poslanika iz država članica. Teoretski gledano, moguće je da se u Srbiji sprovedu parlamentarni izbori 2007. godine u oktobru, a predsednik državne zajednice je stupio na dužnost u martu mesecu 2003. godine, što znači da bi mu mandat trajao preko četiri i po godine. Članom 29. Ustavne povelje predviđeno je da mandat predsednika državne zajednice traje četiri godine. Došli bismo onda u paradoksalnu situaciju da se ovim nemuštim i loše napisanim amandmanima faktički produžava mandat predsednika državne zajednice. Pored toga, nepostojanjem skupštine apsolutno nema nikakve odgovornosti ni predsednika državne zajednice, ni Saveta ministara, jer je članovima 28. i 37. Ustavne povelje predviđeno da i predsednik državne zajednice i Savet ministara odgovaraju Skupštini državne zajednice. Ovim je Svetozar Marović, na jedan tih način, nečinjenjem, izvršio državni udar, preuzeo je ingerencije koje mu ne pripadaju prema Ustavnoj povelji i raspustio najvažniji organ državne zajednice, a to je Skupština državne zajednice Srbija i Crna Gora. Hvala.
Hvala vama. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, prošle godine kada je jedna opoziciona stranka u crnogorskom parlamentu podnela Predlog za izmenu Zakona o izboru poslanika u Skupštinu državne zajednice i kada je u njihovom parlamentu, koji predvodi separatistička bratija, na čelu sa Milom Đukanovićem, uporno govorila da su izbori za Skupštinu državne zajednice besmisleni i ovakav opstanak državne zajednice – u međuvremenu, krenuli su u otvorenu kampanju i razgradnju jedinstvenog kulturnog, istorijskog i nacionalnog prostora, što se sada naziva državna zajednica – nama je bilo jasno, pre svega, nama srpskim radikalima, da će izbori za Skupštinu državne zajednice na neposredan način, kako je to predvidela Ustavna povelja, protiv koje je glasala Srpska radikalna stranka, biti odloženi. Malo je vremena ostalo, ali ja želim da vas danas podsetim samo na neke od reči koje je sa skupštinske govornice 27. januara 2003. godine uputio predsednik Srpske radikalne stranke prof. dr Vojislav Šešelj. Imam ispred sebe stenogram i reći ću vam samo nekoliko stvari na koje je dr Šešelj upozorio, rekavši da je ovo što mi danas imamo i što se naziva državna zajednica, a nije ni konfederacija, ni realna unija, ni nešto što postoji bilo gde u svetu, zapravo osuđeno unapred na manipulaciju od strane državnog rukovodstva, kako srbijanskog, prethodnog DOS-ovskog, tako i separatističkog iz Crne Gore. I, svakako je bio u pravu kada je rekao da je način na koji je promenjen i pogažen savezni Ustav, način na koji je doneta Ustavna povelja, bez procedure i dvotrećinske većine i uz činjenicu da je stvoren jedan mongoloid, zapravo, od države, nešto čime će i te kako da manipuliše Milo Đukanović i separatističke vođe u drugoj republici. Dr Šešelj je ukazao na to da je u članu 3. Ustavne povelje, pre svega, nejasno definisan cilj nove državne zajednice i rekao je da li je državna zajednica država, da li je država i da li ima vojsku. Ispostavilo se da se vojska sistematski uništava, da je to otpočeo Boris Tadić, sada aktuelni predsednik Republike, a da nastavljaju oni koji su danas na kormilu države. Zatim je dalje rekao da je Ustavna povelja pokušala da odredi ciljeve države, a koja je to država na svetu koja ima svoje ciljeve. Ima li EU ciljeve? Ima li Nemačka, Francuska, Amerika? Država je cilj sama sebi, država se formira da sama sebi bude cilj. Njena dugovečnost je njen jedini cilj. Ona druge ciljeve nema, rekao je tada dr Šešelj. Ispostavilo se da ni rukovodstvo u Srbiji, baš kao ni ono u Crnoj Gori nije shvatilo cilj postojanja i neophodnost opstanka jedinstvenog prostora na kome vekovima živi srpski narod. Definisani kriterijumi ulaska u članstvo u EU i sve ono na šta ste se i vi pozivali, a naročito prethodna DOS-ovska vlast, govore o tome da smo mi danas kao narod u izuzetno teškoj situaciji zbog pristanka na ovakvo gaženje ionako neustavno donesene Ustavne povelje i na štetu, pre svega, srpskog naroda u Crnoj Gori, svih dobronamernih građana koji žive u Srbiji i u Crnoj Gori i svih onih kojima je otadžbina Srbija i Crna Gora.
Izvolite, ima još dva minuta. Gospodin Jojić je na listi poslanika koji su se prijavili za reč. Narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanici SRS-a u toku ove rasprave izneli su svoje stavove i svoje viđenje vezano za ove amandmane i promenu Ustavne povelje. Ono što je potrebno ponoviti i što je potrebno istaći, to je da li je Ustavna povelja, koja je doneta na način kako jeste, ispunila očekivanja i koje rezultate je dala. To se najbolje može videti na načelu ravnopravnosti, ciljevima koji je trebalo da se ostvare, na ostvarivanju ljudskih i manjinskih prava i građanskih sloboda, na principima tržišne ekonomije, na zajedničkom tržištu, međunarodnom subjektivitetu, uspostavljanju i održavanju međunarodnih odnosa, utvrđivanju nadležnosti državne zajednice Srbija i Crna Gora, finansiranju nadležnosti državne zajednice Srbija i Crna Gora. Kada je u pitanju konstituisanje suda državne zajednice Srbija i Crna Gora, može se slobodno reći da se tu nije mnogo uradilo. Teško onoj zemlji u kojoj pravosuđe nije na dostojnoj visini, a to nije slučaj kada je u pitanju državna zajednica Srbija i Crna Gora. Možete imati u jednoj zemlji i rđavu policiju i težak režim, ali ako imate sud na potrebnoj visini, vi onda imate i sigurnost za svoj život, za čast i za imovinu. Nemate li suda, nemate ništa. Proteklo vreme od usvajanja Ustavne povelje pa do danas to je najbolje pokazalo. Zbog toga poslanici SRS-a, a zbog kratkoće vremena i iskorišćenog od strane poslanika koji su govorili prethodno ispred Srpske radikalne stranke smatram da se nije postupilo u smislu odredaba Ustavne povelje, jer se amandmani usvajaju i donosi ustavni akt, takoreći, koji treba da produži funkcionisanje državne zajednice, ali ne na način kako je predviđeno Ustavnom poveljom. Ustavnom poveljom je predviđeno da se Ustavna povelja donosi na način takav i takav, ali se i promene Ustavne povelje na isti način usvajaju i donose. Dakle, ni Odbor za ustavna pitanja, ni Odbor za zakonodavna pitanja nisu raspravljali o ovome i to je veliki propust ovog parlamenta i zbog toga poslanici SRS-a neće glasati za ove amandmane.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika? (Ne.) Da li predstavnik predlagača dr Zoran Lončar, ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu, želi da da završnu reč? (Ne.) Zaključujem pretres. Pošto smo obavili pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu amandmana na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora i Predlogu zakona za sprovođenje amandmana I i II na Ustavnu povelju državne zajednice Srbija i Crna Gora. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AKCIZAMA (načela; pojedinosti – ) Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Branka Bošnjak, Zoran Krasić, dr Veroljub Arsić, Dragoljub Stamenković, Vjerica Radeta, Nemanja Šarović, Nataša Jovanović, Momir Marković, Goran Cvetanović, Petar Jojić, Božidar Koprivica i Zlatan Jovanović, kao i Vlada Republike Srbije. Primili ste izveštaje Odbora za finansije i Zakonodavnog odbora. Na sednici Odbora za finansije, a nakon toga i pisanim putem, narodni poslanik Branka Bošnjak povukla je amandmane: amandman kojim je predložila da se posle člana 1. doda član 1a, na član 2,na član 4, amandman kojim je predložila da se posle člana 5. doda novi član 5a, amandman kojim je predložila da se posle člana 5a doda član 5b, na član 9. i na član 10. Pre otvaranja načelnog pretresa podsećam vas da, prema članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe, srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Pošto ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, konstatujem da je vreme rasprave po poslaničkim grupama sledeće: Srpska radikalna stranka – jedan sat 37 minuta 12 sekundi, Demokratska stranka Srbije – jedan sat tri minuta 36 sekundi, Demokratska stranka-Boris Tadić – 44 minuta 24 sekunde, G17 plus – 37 minuta 12 sekundi, Socijalistička partija Srbije – 26 minuta 24 sekunde, Srpski pokret obnove - Nova Srbija – 21 minut 36 sekundi, i poslanici koji ne pripadaju nijednoj poslaničkoj grupi, četiri poslanika SPO-a, tri poslanika SDP-a i jedan nezavisni poslanik, po pet minuta, na osnovu člana 89. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine. Istovremeno vas obaveštavam da su ovlašćeni predstavnici poslaničkih grupa za ovu tačku dnevnog reda ispred Srpske radikalne stranke gospodin Zoran Krasić, a ispred Socijalističke partije Srbije Jovan Todorović. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 136. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača mr Mlađan Dinkić, ministar finansija, želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, tri su osnovna razloga za izmenu i dopunu Zakona o akcizama. Najpre, kao što znate, u poslednjih godinu dana cena nafte na svetskom tržištu varira i utiče negativno na domaće maloprodajne cene. Mi želimo da omogućimo fleksibilnost u vođenju politike akciza, tako da u slučaju povećanja cene nafte na svetskom tržištu Vlada dobije mogućnost da može da smanji akcizu za određeni procenat, a isto tako, ukoliko dođe do pada cene, da onda može da je vrati na stari nivo. Ovim zakonom dajemo mogućnost da Vlada Republike Srbije može privremeno da smanji iznose akciza maksimalno do 20% od vrednosti akciza koje su utvrđene zakonom, s tim da ako dođe kasnije do pada cena na svetskomtržištu može da ih poveća, maksimalno do nivoa na kome su bile u prethodnom periodu. Konkretno, u ovoj situaciji kada imamo rast cena nafte na svetskom tržištu, mi želimo da kroz umanjenje akcize zaštitimo standard građana, kako bi maloprodajne cene ostale približno nepromenjene, i naravno, ako se sutra situacija bude odvijala u obrnutom pravcu, ako cena nafte bude padala, onda možemo ponovo da ih vratimo, ali ne na nivo koji bi bio viši od onoga koji je utvrđen zakonom, već maksimalno do nivoa koji je utvrđen zakonom. To je prva važna stvar koja se predviđa u izmeni Zakona o akcizama. Takođe, želimo da pospešimo izvoz derivata koji se proizvode u našim rafinerijama u Pančevu i Novom Sadu, na teritoriji Kosova i Metohije i zato predviđamo ovim zakonom da je ukoliko se izvrši prodaja derivata na teritoriji AP Kosova i Metohije moguće izvršiti refakciju akcize u punom iznosu. Drugim rečima, naši derivati mogu biti jeftiniji kada idu na Kosovo i Metohiju i možemo jedan deo viška koji proizvodi Rafinerija Pančevo i Novi Sad da plasiramo na ovo tržište pod konkurentnim uslovima. Dakle, platila bi se akciza, ali, uz dokaz da je nafta, odnosno da su derivati plaćeni i otpremljeni na teritoriju Kosova i Metohije, onda bi onaj ko je izvršio taj promet dobio nazad akcizu u vidu refakcije, kao što sada imate refakciju jedne trećine cene za dizel gorivo kod poljoprivrednih proizvođača. Što se tiče oslobađanja od plaćanja akcize, i to ovaj zakon predviđa, pripremamo otvaranje slobodnih carinskih prodavnica na Aerodromu Beograd. I u izmenama i dopunama Zakona o porezu na dodatu vrednost, dakle, takođe ćemo posebno tretirati tzv. fri-šopove koji mogu da se otvore na međunarodnom Aerodromu Beograd. Ovim dajemo mogućnost oslobađanja od plaćanja akciza na robu koja se prodaje u slobodnim carinskim prodavnicama, na vazduhoplovnim pristaništima, a to je Aerodrom Beograd, gde je organizovana pasoška i carinska kontrola, tako da možemo da kontrolišemo ovaj promet. Takođe, što se tiče derivata nafte, uvodi se jedna nova akciza na ostale derivate nafte koji se dobijaju od frakcija nafte koje imaju raspon destilacije do 380 stepeni. Naime, u praksi se pokazalo da postoji zloupotreba kod uvoza određenih destilata nafte, a to su tzv. razređivači i odmašćivači koji se koriste u određenim industrijama, u gumarskoj i nekim drugim. Primećeno je da je znatno veći uvoz ovih proizvoda i da se onda neki od ovih derivata mešaju sa naftom i bez plaćanja akcize se značajne zarade tu mogu u švercu ostvariti. Na ovaj način, mi dajemo mogućnost da Ministarstvo energetike, zajedno sa Ministarstvom finansija, propiše koji su to destilati na koje će se ubuduće plaćati akciza, ali ukoliko se ti destilati budu koristili u proizvodne svrhe, naravno, uz odgovarajuće dokaze, biće u punom iznosu izvršena refakcija, odnosno povraćaj akcize. Drugim rečima, industrija koja koristi ove destilate za svoje svrhe, dakle, kao sirovinu ili kao sredstvo rada moći će da povrati celokupnu akcizu koju plaća na taj uvoz, a sprečiće se zloupotrebe koje danas postoje i sa kojima Ministarstvo energetike nije moglo da se izbori na drugi način. Znate i sami da su bili oni napadi na članove njihove komisije koja utvrđuju ko može, a ko ne može da uvozi. Ovo je najelegantniji način: uvešće se akciza, a ako se koristi za industrijske svrhe, biće vraćena, a ako neko ima nameru da sa time vrši zloupotrebe, na ovaj način će biti ekonomski demotivisan i sprečen. Konačno, imamo još jednu promenu u Zakonu o akcizama. Dakle, kod duvanskih proizvoda uvodi se koncept minimalne akcize, čime će se naše tržište zaštititi od jeftinih i nekvalitetnih duvanskih proizvoda, a preko toga i zdravlje potrošača duvanskih proizvoda. Ovaj koncept je prisutan u sve većem broju zemalja Evropske unije, a on podrazumeva da ako je obračunata akciza na duvanske prerađevine, a koja je utvrđena u zakonu manja od minimalne akcize, onda se plaća minimalna akciza. Minimalna akciza se ovim zakonom utvrđuje u iznosu od 70% od ukupne akcize utvrđene za kategoriju cigareta sa najpopularnijom cenom, a najpopularnija cena je maloprodajna cena onih cigareta kod kojih se postigne najveći obim prodaje u proteklom polugodištu tekuće godine. Naravno, mi predviđamo da posebnim podzakonskim aktom propišemo način i postupak utvrđivanja najpopularnije cene. Na ovaj način, domaći proizvođači i svi koji danas posluju na našem tržištu biće u potpunosti zaštićeni, ali će se sprečiti ulazak dampinških cena i nekog nekvalitetnog duvana iz inostranstva. Inače, mogu da kažem da je u prvih pet meseci ove godine naplata akciza na domaće duvanske proizvode porasla 85%, što znači da je privatizacija DIN-a i DIV-a dala rezultate, jer se sada strani brendovi proizvode u Srbiji. Time je naplata akciza na domaće cigarete 85% veća, a sa druge strane, uvoz cigareta smanjen je za 30%. Ovaj proces pokazuje da Srbija treba da se usmeri ka privlačenju investitora koji će strane brendove proizvoditi dalje u Srbiji. Dame i gospodo, radi se o minimalnim i neophodnim izmenama Zakona i nadam se da ćete, imajući u vidu uticaj ovog zakona na poboljšanje standarda građana, svi podržati izmene ovog zakona. Hvala vam.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima ovlašćeni predstavnik Srpske radikalne stranke gospodin Zoran Krasić. Još jedno obaveštenje: ovlašćeni predstavnik DSS-a je Slavoljub Matić.
Kao što smo i prilikom prošlog viđenja u ovoj skupštini povodom ove tačke dnevnog reda najavili da mora da se menja, naravno, došlo je vreme da se ponovo menja novi koncept Zakona o akcizama. Samo da vas podsetim, u 2004. godini tri puta je menjan ovaj zakon. Mi smo tada izneli neke primedbe i sudeći prema ovome što je sada predloženo, neke primedbe su načelno uzete u obzir, ali nisu do kraja sprovedene i ja ću kritikovati, pre svega, tu nedoslednost u akciznoj politici. Moram na početku da istaknem da se, vidite i sami, obrazloženje ovog predloga zakona i ovo što je predstavnik Vlade povodom ove tačke dnevnog reda u uvodu istakao bitno razlikuje od vladine kampanje koja je tekla protekla dva meseca, a ticala se maloprodajne cene derivata nafte. Pošto je taj razlog otpao, nećemo da se vraćamo na maloprodajnu cenu nafte. To Vlada zna kako će da reši. Prokomentarisaću ova tri razloga zbog kojih je Vlada odlučila da menja Zakon o akcizama. Kao prvi razlog je navedeno da cena sirove nafte na tržištu varira. Mislim da je sada negde oko 50 dolara po barelu za laku naftu, a to je nekada bilo 20 i nešto dolara, pa čak i niže od toga. Sigurno da to utiče na fabričku ili preradnu cenu. Ukoliko se akcize, porezi i sve drugo odredi u nekom procentu, onda to ima neku svoju logiku i daje neku cifru koja pogađa maloprodajnu cenu. Moram da kažem da taj raspon i tu situaciju kada kretanje na tržištu diktira maloprodajnu cenu Vlada treba da reši nekim drugim sredstvima. Pre svega, to je politika cena. Vi ste ovde rekli da je ovo korak ka nekoj fleksibilnoj akciznoj politici. Mislim da akcizna politika ne sme biti fleksibilna, iz prostog razloga što ona mora da ima sigurnost, mora da ima garanciju svakome ko ulazi u određeni posao, da on unapred zna koje su to veličine, koje su njegove obaveze. Ali, vi pravdate fleksibilnu politiku time što kažete – promenićemo član Zakona po kome će Vlada da određuje iznos akcize, naravno, u slučaju promene cene sirove nafte, i to one promene koja utiče na makroekonomsku politiku zemlje. Tu su sada dva neizvesna faktora: promena cene na tržištu, njen uticaj na makroekonomsku politiku, pronalazak Vlade da je 20% u minusu ili u plusu i onda Vlada stiče pravo da promeni sve ono što smo mi ovde odlučili o iznosima akciza. Takvo ovlašćenje mi ne smemo da damo Vladi Republike Srbije. Ako bismo takvo ovlašćenje dali Vladi Republike Srbije, ma koliko pisalo ovde da je to izuzetak, onda, praktično, mi treba da donesemo samo jedan član i da kažemo – Vlada Republike Srbije je ovlašćena da utvrđuje iznose akciza za, pa da navedemo samo spisak akciznih proizvoda i kraj priče. Onda bi ona stvarno imala jednu fleksibilnu politiku akciza, bila bi slobodna, daleko od Skupštine, daleko od svega. Neću da komentarišem konkretan član na koji se odnosi ova moja primedba, podneli smo amandman, pa ćemo tu malo i matematiku da uključimo u obrazlaganje ovog našeg stava zašto ovaj koncept fleksibilne akcizne politike ne smemo da prihvatimo. Mi ne smemo da prihvatimo, jer nam Ustav ne daje to ovlašćenje. Vrlo prosto i jednostavno. Drugo, naveli ste da uvodite novu akcizu za nešto novo, nije benzin, nije dizel, nego nešto novo. To su neki derivati. Moram da vas upozorim samo na jednu stvar: suština problema koji je vas naterao da intervenišete ovom novom akcizom od, meni se čini, 32 dinara, nije u ovome što je ministar rekao; suština se nalazi u monopolu koji je formiran kod naše Petrohemije, kod naše Rafinerije nafte u Pančevu. Tu postoje samo dva kupca koji kupuju petrolej i oni trguju petrolejem. Oni omogućavaju nekome da meša goriva, a kao izgovor koriste rečenicu – taj petrolej im je potreban za razređivače za bitumen, i da ne pričam dalje, to je čitava skala tih proizvoda koji ne mogu bez neke frakcije primarnog benzina. O tome se radi. Monopol se nalazi u rafineriji i monopol se nalazi u komisiji koja postoji u Ministarstvu za energetiku. Onda imate situaciju da ljudi koji žele neki posao da obavljaju ne mogu da dobiju saglasnost za uvoz, već ih upućuju na rafineriju. Kad dođu u rafineriju, oni kažu – ne, molim vas, mi sve količine dajemo ovoj dvojici strateških partnera. Apsolutno sam siguran da neko nesvesno podstiče monopol. Ne želim da komentarišem, postoje i drugi derivati i druge frakcije koje takođe ulaze u ovu priču. Ne smemo da pravimo monopole. Monopol je napravljen Uredbom o prometu derivata nafte. Iz tog monopola treba da se izađe nekako. Sada vam je idealna prilika. Imate strane investitore zainteresovane za privatizaciju, imate veliki broj investitora iz inostranstva koji su napravili značajan broj benzinskih pumpi. I tu idete sa nekim uslovljavanjem. Razbijte monopole. Siguran sam da je neko prevario Vladu oko ovoga. Delovaće vam malo čudno, monopol koji je formiran tamo stvorio je jednu priču kod Vlade, priču da svi oni kojima se da dozvola da uvezu primarni benzin, petrolej itd. to zloupotrebljavaju, koriste za mešanje, za ilegalni promet itd. To nije tačno. Pogledajte monopol u NIS-u. Napravite spisak ko kupuje petrolej, ko kupuje ove druge stvari, a ko neće da kupi mazut u trenutku kada mazuta ima više nego što treba. Tu je rešenje. Drugo, akciza od 32 dinara za ove derivate, ove frakcije, neprimereno je visoka u odnosu na benzin i dizel. Videli ste da smo mi podneli jedan amandman. Ako Vlada kaže da treba da se snizi maloprodajna cena derivata nafte na našim pumpama, onda smanjite fiksni iznos akcize za benzin i za dizel. Vratite na ono što je bilo pre godinu dana. To je smanjenje, a ne da Vlada uzme ovlašćenje da kada nastupe one izvesne okolnosti, a uvek može da predstavi da su nastupile, onda Vlada vodi akciznu politiku bez Narodne skupštine. Želim da vas vratim u ono što je ustavnost i zakonitost, jer ako bi se prihvatio vaš koncept fleksibilne akcizne politike, onda bi, bukvalno rečeno, Zakon o akcizama imao tri člana: prvi član – ovim zakonom se propisuje akciza na te i te proizvode; drugi član – ovlašćuje se uvoz Vlada da određuje iznose akciza; treći član – ovaj zakon stupa na snagu osmog dana od dana donošenja. Niti Vlada ima to ovlašćenje, niti imamo mi pravo da to predamo Vladi. Nemamo, kao što nemamo ni kod poreza pravo da predamo Vladi da ona sve to sama reguliše. Krećem se u okviru onog prvog razloga koji ste naveli, da je problem oko ovoga. Dalje, nisam video taj amandman, ali sam shvatio na šta mislite kada ste rekli refakcija kada je u pitanju promet derivata prema teritoriji Kosova i Metohije. Rekli ste da to postoji kod nas kada je u pitanju nafta, ali se tiče poljoprivrednih proizvođača. Zadržite ga u tom nivou. Na celoj našoj teritoriji kod poljoprivrednih proizvođača zadržite refakciju. Ali, ako 1244 koristite kao neki izgovor da kažete da sve što ide prema Kosovu i Metohiji dobija refakciju, a nije za poljoprivrednu proizvodnju, onda je izvoz. Nema treće varijante. Znači, ili je izvoz ili je poljoprivredna proizvodnja, treće ne postoji. Kosovo i Metohija ne može u tom smislu da bude izuzetak, kada je u pitanju ovaj propis.
Gospodine Krasiću, da li koristite i drugih 10 minuta? Da.
Znači, ako želimo da zadržimo principijelno refakciju kada su u pitanju poljoprivredni proizvođači, sva količina nafte koja se koristi za poljoprivrednu proizvodnju, da prihvatimo i ono što ste rekli - registrovani poljoprivredni proizvođači, gurate taj koncept, mi smo vas upozoravali, sada neću da se vraćam na to, neka ide kako ste zamislili, ali onda zadržite taj princip na celoj teritoriji Republike Srbije. Ne sme da bude ovakav izuzetak, jer znate i sami da smo imali blokadu puteva, da vas ne podsećam, prošle godine u septembru ili oktobru. Nemojte sada ponovo nešto... Znam da interes Republike Srbije jeste da se na Kosovu i Metohiji prodaju samo naši proizvodi. To je normalno. To valjda svako u ovoj skupštini zahteva od Vlade, ali ako to hoćete da sprovedete, onda sprovedite na drugi način, da ne ispadne da je to izvoz. Ovako kako ste ga vi napisali, doduše ja nisam video, ali kako ste ga vi obrazložili, ispada da je to izvoz i refakcija po osnovu izvoza. To ne može biti razlog. Dalje, pričali ste o nekom novom konceptu fri-šopova. Nemojte to da radite. Sve vlade koje su radile sa varijantama fri-šopova, da li je to drumski, železnički, aerodromski, pa je bilo izuzetaka i oko aerodroma, da se ne vraćamo u veliku istoriju, to su bile institucije, mesta gde su se prali papiri i ulazila roba u zemlju nekontrolisano. Na svim međunarodnim aerodromima postoje ti fri-šopovi, ali nije taj promet kao nekada, kao što je bilo pre 20 ili pre 10 godina. Danas je kod nas tržište toliko liberalizovano da možete da kupite svaki proizvod koji se prodaje u fri-šopu u nekoj od naših prodavnica. Vi imate već i strane proizvođače kod nas. Imate, recimo, strane proizvođače cigareta, najmanje dva u našoj zemlji, a pretežno se njihova lepeza proizvoda i prodaje na fri-šopovima. Onda ne vidim koja je svrha, ali veća je opasnost od moguće zloupotrebe i svaki izuzetak ima prirodnu tendenciju da postane pravilo. Šta je bilo na Horgošu? Jedna mala kućica, fri-šop, tamo nešto i kada pogledate njihov promet, da vam ne pričam šta se dešavalo. To će da vam se desi, jer to ne možete da zaustavite. Pre će oni da nađu saučesnike za taj prljavi posao, nego što ćete vi da obezbedite kvalitetnu kontrolu, inspekcijski nadzor itd. Onda će da vas prozivaju i opet će da boli glava. Dalje, mi smo podneli jedan amandman koji se tiče, kako ste vi rekli, minimalnog iznosa akciza. Neću to da obrazlažem, ali samo želim da vam skrenem pažnju na član 12. Predloga zakona. Znate, nekada se indeksacija vršila na tri meseca, pa smo prošle godine to promenili na šest meseci i onda se javio jedan vakuum od tri meseca. Sada ta tri meseca želite da vratite praktično na devet meseci, jer to što je trebalo da se uradi za period oktobar, novembar i decembar, kada vam je bila ona cena i igra sa maloprodajnim cenama, onda ste zaključili da nećemo da vršimo indeksaciju, pa je bilo novog zakona i javio se jedan vakuum. Sada to želite da legalizujete na ovaj način. Mislim da je to loše rešenje, pogotovo u kombinaciji sa onim članom gde Vlada traži pravo da vodi akciznu politiku kada se desi ono što sam rekao malopre, ukoliko se desi. Mislim da ćete da unesete još veću nestabilnost na tržištu, jer, praktično, proizvođači i oni koji učestvuju u prometu ne znaju kada će da se menja akciza, zašto se menja akciza i kakva je akcizna politika. Svi elementi fleksibilne, kako vi to kažete, akcizne politike moraju da budu zakonske norme, a ukoliko se daje ovlašćenje Vladi da nešto radi onda mora da se navedu tačno uslovi, razlozi kada to Vlada može da koristi. Šta hoću da kažem? Znači, ovlašćenje Vlade mora biti restriktivno postavljeno kao zakonska norma, jer ukoliko nije restriktivno postavljeno, ukoliko je preširoko postavljeno, onda je to samovolja. Kada je u pitanju samovolja ili dispozicija Vlade, onda niko ne može da kontroliše i onda je to stvar slobodne procene. Kada Vlada kaže da se poziva na taj i taj član, a u članu se kaže da može Vlada da odluči, onda ne možete da je kritikujete. Onda Vlada može da kuka na svoju makroekonomsku politiku, da ima probleme, a kretala se u granicama svog ovlašćenja, a onda mora na drugom mestu da se javi neki problem. Mi smo svesni problema sa cenama derivata nafte. Gorivo ima veliki uticaj na cene svih proizvoda i direktno utiče na rast cena na malo, troškova života i svega što se prati u makroekonomskim sagledavanjima pri utvrđivanju ekonomskih pozicija države. Ali, tu politiku cena kod nafte morate da vodite vi u Vladi, s tim da ono što je zakonska norma, a tiče se poreza i akcize, ne dirate, da ostavite da to bude u zakonu, da to bude sidro te vaše politike, da to bude ograničenje vaše politike, a onaj raspon koji vam ostaje koristite da biste ispeglali i dobili cenu na nivou koji je podnošljiv građanima. Ovo vam je vrlo loše. Vi ste dva meseca vodili kampanju, maloprodajna cena derivata goriva neće da se menja do onog momenta kada Narodna skupština usvoji Zakon o akcizama itd. i vezivali ste sve za ovu sednicu i za ovu tačku dnevnog reda, a ništa ne zavisi od ove tačke dnevnog reda. Sve zavisi od Vlade, apsolutno sve. Borite se protiv monopola, ne plašite se ako to ide po nekoj širini, jer ta širina treba da omogući konkurenciju. Inspekcijska kontrola je u vašim rukama i možete da obezbedite sve ovo da bude uredno i da funkcioniše. Vodite računa da vam neko ne stvara nove monopole stvarajući priču o stanju u nekoj oblasti. Ako vam je neko, recimo, kod ove vaše treće kategorije derivata stvorio tu priču, onda uzmite podatke koliko to košta kada se uveze iz inostranstva, pa vidite ko uvozi iz inostranstva, vidite koja se razlika pojavljuje u ceni i videćete tačno lobi koji završava taj posao sa derivatima nafte. Jak lobi, povezan sa članovima Komisije u Ministarstvu za energetiku, sa Naftnom industrijom Srbije i sa onima koji imaju pare i koji su u mogućnosti da diktiraju uslove. Neko vas je tu prevario. Vi na ovaj način, da li svesno ili nesvesno, a kada znam da radite svesno ja vas kritikujem, sada nemam taj podatak, ali vam kažem da možda i nesvesno pravite nov monopol i novi lobi. Ako vam je to želja, onda kažite, a ako vam to nije želja, onda ste pogrešili u članu kojim ste propisali ove stvari koje se tiču treće kategorije derivata nafte. Pogrešili ste, jer ćete da stvorite novi monopol, da očuvate ovima koji već sada imaju monopol. Razmislite i sami kako je moguće da petrolej kupuju samo dve, eventualno tri firme, one kupuju i uvoze petrolej. Kupuju iz domaće proizvodnje i imaju ekskluzivno pravo da uvoze iz inostranstva, a drugi kada se pojave, oni kažu – idite u Naftnu industriju Srbije. Oni odu do Naftne industrije Srbije i kažu im – mi nemamo količine za vas. Oni se jave za uvoz, a oni kažu – ne možemo da dozvolimo uvoz, jer to su tako velike količine koje nisu potrebne našoj zemlji. Vidite kako se stvori priča. Sve je u redu, a samo neko sit i neko ne može da obavlja svoju delatnost. Uzmite firme koje su velika sredstva uložile da naprave neki kapacitet za taj deo proizvodnje – ne mogu da rade. Zašto? Monopol postoji, kod drugih je monopol. Ako je to Vlada htela, da napravi novi monopol, kažite. Ako vas je neko prevario, priznajte.
Za reč se javio ministar Dinkić.
Samo par pojašnjenja na prethodno izlaganje. Što se tiče fri-šopova, ovim zakonom omogućavamo da se to uvede samo na Aerodromu "Beograd", dakle samo na međunarodnim aerodromima, a u ovom trenutku je to samo beogradski. Možda ako bude još neki u budućnosti, a ograničeno je samo za međunarodne aerodrome. Sami ste rekli da nije veliki promet. Međunarodni standardi faktički nalažu da na aerodromima morate da imate fri-šopove, pa čak i neka pravila Evropske unije. Nije velika mogućnost zloupotrebe, a posebno što postoji pasoška kontrola. Znate i sami, kada putujete u inostranstvo ne možete da kupite robu bez akciza i carine ukoliko nemate bording kartu i da napuštate zemlju. Zaista je nemoguće praviti ovde zloupotrebe. Znam, u onom periodu 90-tih godina, a posebno na graničnom prelazu Horgoš i ostalima, bilo je puno zloupotreba, pa zato uvodimo samo na međunarodnim aerodromima, kao što imaju i druge zemlje. Nemamo nameru da to isto uvodimo na drugim graničnim prelazima. Mislim da shvatam razlog vaše zabrinutosti, ali kod međunarodnih aerodroma to ne stoji, jer postoji, zbog ovih bording karata i pasoške kontrole, mogućnost da se to kontroliše i da nema zloupotrebe, a i promet nije veliki. Drugo, što se tiče vaše bojazni da Vlada ovde preuzima od Skupštine vođenje akcizne politike, ne bih se sa time složio iz dva razloga. Prvo, mi ovde predlažemo smanjivanje akciza, dakle, ne opterećivanje građana, već smanjivanje akcize, a da ne poskupi cena goriva, odnosno da se vrati nazad tamo gde je eventualno otišlo u međuvremenu, kod nekih privatnih pumpi. Konačno, što se tiče ovih destilata o kojima ste govorili, zaista se ne razumem u energetiku i sasvim dobronamerno prihvatam ovu vašu diskusiju. Isto mislim da treba razbiti monopole, potpuno se sa vama slažem i smatram da postoje monopoli. Zato smo i doneli odluku da do kraja jula objavimo tendere za privatizacionog savetnika za NIS i da već početkom sledeće godine krenemo u privatizaciju NIS-a, jer ne samo da ovde neke stvari debelo nisu u redu. Ovo je nešto što smo mi dobili kao informaciju od Ministarstva energetike. Ne znam za šta služe ti destilati na 380 stepeni, ali sam takođe čuo da je petrolej taj koji se meša i tu se vrše zloupotrebe, jer se na njega ne plaća akciza i onda se ubaci sa derivatima na koje se plaća i tu mogu verovatno da budu velike zarade. Navodno, Komisija ne može da izađe na kraj sa tim, tako su rekli nama u Ministarstvu finansija. Prihvatili smo, i ovom logikom smo se vodili da na ovaj način to pokušamo da rešimo. Ako uvedemo akcizu neće se isplatiti, jer ćemo izjednačiti nivoe akciza, a čak je ovde i veća za ove destilate. Onaj ko to zaista koristi u industrijske svrhe dobiće nazad novac, tako da neće biti na gubitku. On će dokazati da je to koristio u svojoj proizvodnji, da nije mešao, nego ima dokaz da mu je to input u proizvodnji i njemu će biti vršen povraćaj akciza. Na taj način ekonomski sigurno možemo, po našem mišljenju, Ministarstva finansija, da to zatvorimo, mada se slažem da definitivno monopol koji postoji i koji drži NIS nije održiv i treba da se razbije i tu Vlada ima potpuno isti stav kao što ste i vi izneli.
Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DSS narodni poslanik Slavoljub Matić. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovani ministre, kao ovlašćenom predstavniku DSS-a obaveza mi je da kažem kako ćemo se mi poslanici DSS-a izjasniti povodom ovog predloga zakona. Odmah na samom početku reći ću da se radi o dobrom predlogu i mi ćemo, naravno, ovo podržati i glasati za. Za širu javnost, sem ovoga što smo čuli u odgovoru gospodina ministra, kao pokušaj da se odgovori na kritiku koju smo čuli od strane Srpske radikalne stranke, od gospodina Krasića, želim da dodam još nešto, a to je – u jednom delu javnosti digla se velika panika, navodno, da će ovim izmenama i dopunama Zakona o akcizama opteretiti tečni gas. Moram da kažem, još jedanput, da tečni gas neće biti opterećen akciznom taksom. Zamolio bih ministra da Ministarstvo finansija, upravo zbog takvih mogućih reakcija javnosti, izađe sa jednim planom, gde će se pokazati da tečni gas jeste energent koji Vlada Republike Srbije stimuliše. Mislim da je to jako bitno, zato što je i sam ministar pričao na Odboru za finansije da se potrošnja u Srbiji u poslednjih godinu dana, od kada je skinuta akciza na tečni gas, povećala oko pet puta. Mnoga domaćinstva, mnogi privrednici opredeljuju se za tečni gas kao osnovni energent, ali sa jednim generalnim, dugoročnim stavom Vlade mislim da i ti ljudi koji ulažu u postrojenja ili u instrumente za grejanje u svojim domaćinstvima treba u neku ruku da budu spokojni kako bi znali da su to prave investicije. Obaveza je Republičke vlade i resornog ministra, ne samo iz oblasti finansija, već i iz resora energetike, da jasno i glasno kažu narodu šta im valja činiti. Zbog toga se desila panika, i dobro je što su amandmani koje je podneo jedan od poslanika, kojima bi se tečni gas opteretio akcizom, na Odboru za finansije povučeni. Još jedanput ću podsetiti na ono što je bitno za ovaj zakon. Imamo nekoliko bitnih delova u ovim izmenama i dopunama. Prvi deo je harmonizacija akcizne politike, kada su u pitanju duvanski proizvodi. Tu unosimo promene koje će opteretiti najgori duvan, koji treba prosto eliminisati iz potrošnje. Svi znamo kakvo je zlo duvan, ali čini mi se da ovakvom akciznom politikom možemo doprineti makar malo da oni koji već moraju da puše bar puše malo kvalitetniji duvan. Potom, akciznom politikom sprečavaju se i manipulacije koje su se, pretpostavljam, dešavale tako što su se neki derivati mešali sa benzinom. I, u neku ruku, štite se i korisnici, a svi mi vozimo automobile i dobro je da znamo šta sipamo, a ne da neko takvim manipulacijama ostvaruje ekstraprofit zbog toga što neki naftni derivati nisu bili opterećeni akcizama. Potom, omogućava se Republičkoj vladi da, saglasno cenama na svetskom tržištu, obara akcizu, koja će omogućiti stabilniju cenu naftnih derivata, tj. benzina i dizela na našim pumpama. To je jako bitno za makroekonomsku stabilnost. Krajnji rezultat ili efekat ovih izmena i dopuna biće i nekoliko fri-šopova na beogradskom aerodromu. Radi se o dobrom zakonu, koji će DSS podržati. Ne očekujem čak ni od predstavnika opozicionih stranaka da će imati bilo šta, sem puke demagogije, da kažu povodom ovih izmena i dopuna. Zahvaljujem.
Hvala vama. Za reč se javio narodni poslanik Jovan Todorović, ovlašćeni predstavnik SPS-a. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, u ime poslaničke grupe SPS želim da vas obavestim da će poslanici naše grupe glasati za izmene i dopune Zakona o akcizama. Nekoliko je razloga za koje mislimo da su bitni što smo se opredelili da glasamo za ovaj zakon. Najpre ono o čemu je govorio gospodin ministar, ali i još nekoliko razloga. Prvo, mislim da je izuzetno važno da se stabilizuje snabdevanje našeg tržišta benzinom i naftom. Vi ste ovih dana videli velike redove na pumpama, nestašicu, naročito dizel-goriva. Sve je to posledica jednog iščekivanja šta će se desiti u ovoj skupštini i da li će predloženi zakon o izmenama akciza biti prihvaćen ili ne. Kao što znate, ovaj zakon je došao u proceduru negde krajem marta meseca i meni se čini da je danas krajnje vreme da ovaj zakon prihvatimo i da omogućimo stabilno snabdevanje benzinom i naftnim derivatima. Verovatno bih se i ja složio sa onima koji misle da bi ovim zakonom Vlada mogla preuzeti na sebe neka ovlašćenja ili neka prava koja ne proističu iz njene uloge. Ali, to važi samo u slučaju kada imamo jednu stabilnu situaciju na svetskom tržištu nafte i naftnih derivata. U uslovima kada se te cene menjaju, nezavisno od naše ekonomske politike, mislim da ima logike u tome da se Vlada ovlasti da vrši odgovarajuća usklađivanja, saglasno tim promenama na svetskom tržištu, s tim što je ovde i ovim zakonom Vlada ograničena u kojoj meri može korigovati visinu akciza u odnosu na promenu cena na svetskom tržištu. Rečeno je da je to maksimalno 20%, i kada je reč o povećanju akciza, kao i kada je reč o smanjenju akciza. Čini mi se da je u ovom trenutku najvažnije da obezbedimo da tržište bude snabdeveno i da, bar u ovom trenutku, ne dođe do rasta cena. Ako sam dobro razumeo gospodina ministra i ovaj predlog, bar u narednih par meseci neće doći do povećanja cena benzina i naftnih derivata, što je možda, u ovom trenutku, i najvažnije. Važno je i zbog toga što politika cena nafte i naftnih derivata izuzetno utiče na ukupan rast cena. Ukoliko bi došlo, u ovom trenutku, do povećanja cena naftnih derivata i benzina, onda bi to imalo svakako negativne posledice na ulazne inpute u proizvodnji i na onu priču koja se odnosi na rast proizvodnje, kako u industriji, tako i u drugim oblastima. Ne treba da zaboravimo ni na poljoprivrednike, koji bi eventualnim povećanjem cena pretrpeli značajne štete u pogleduvisine troškova svoje proizvodnje. Kada je u pitanju duvan, mi ovde imamo jednu novinu koja može dati dobre rezultate. Ako sam razumeo do kraja obrazloženje Predloga izmena Zakona o akcizama, shvatio sam da će zapravo tu činjenicu da u ovom trenutku neće doći do povećanja cene benzina, nafte, odnosno dizel-goriva podneti pušači, odnosno oni koji su se na ovom tržištu duvana, cigareta, cigarilosa, duvana za pušenje itd. opredelili za one cigarete koje su, pre svega, poreklom iz uvoza. Iako sam i sam pušač, ta činjenica me ne brine mnogo, zato što sam uveren da ćemo zaista merama ekonomske politike, a ove mere razumem, između ostalog, i kao mere vancarinske politike i zaštite domaćih proizvođača da destimulišemo uvoz duvana i cigareta, pogotovo kada je reč o onim manje kvalitetnim cigaretama u odnosu na ono što se proizvodi u našoj domaćoj duvanskoj industriji, ma ko da je vlasnik te duvanske industrije. Dakle, po meni, država treba da stimuliše proizvodnju domaćeg duvana. Ovo će da se odrazi, po meni, pozitivno i na proizvođače duvana, poljoprivrednike, koji će proizvesti duvan, taj duvan će kupiti industrija Vranje ili Niš ili naši domaći proizvođači, od njega napraviti cigarete, po pravilu, C kategorije i time omogućiti da imamo veću uposlenost i bolju ekonomsku situaciju u toj oblasti. Istovremeno, sprečavanjem uvoza, odnosno destimulisanjem uvoza, sačuvaćemo značajne rezerve deviznih sredstava koja bi se upotrebila za uvoz tih cigareta. Da ne govorim o aspektu zdravlja, znate da je ovih dana bio dan zaštite od pušača ili protiv pušača, to je elemenat koji je takođe bitan, jer nam se ponekad čini da je ono što je iz inostranstva i što je iz uvoza lepše i bolje nego naše, pa i kada je duvan u pitanju. Ovde bih postavio pitanje: na osnovu čega je izvršena projekcija da ćemo mi po osnovu povećanih akciza od cigareta, duvana, cigarilosa itd. imati prihod od četiri milijarde u budžetu povećan u odnosu na 2004. godinu. Nisam bio u stanju da izvedem tu računicu, ali želim da verujem da ćemo zaista imati povećane prihode po osnovu akciza, primenjujući ovaj metod tzv. minimalne akcize. Ako dobro razumem čitav problem, odnosno način na koji će se obračunavati akciza, onda bi to bilo sledeće: imamo kategoriju cigareta C, u tu kategoriju spadaju domaće cigarete, kao što je "Klasik", "Best" itd. U maloprodajnoj ceni tih cigareta imamo oko šest dinara, zaokruženo govoreći, učešće akciza. Ako vi na tržištu imate cigarete iz uvoza koje su nešto jeftinije i u kojima je u maloprodajnoj ceni sadržana akciza od četiri dinara, vi ćete onda primenom ovog zakona imati sledeću računicu: 80% u odnosu na šest dinara, koliko je učešće akciza u domaćim cigaretama – 4,80 dinara. Ako je u stranim cigaretama učešće akciza četiri dinara, onda ćemo mi biti u prilici da ta četiri dinara povećamo na 4,80 dinara. Kada na to primenimo PDV, imaćemo za jedan dinar ili nešto više skuplje cigarete koje su iz uvoza, a da pripadaju ovoj tzv. C klasi. Ako je to cilj, onda sam potpuno saglasan sa tim da se tom tzv. metodom najpopularnije cene dođe do toga da ono što objektivno isto vredi bude i na isti način i u istoj meri opterećeno na domaćem tržištu, a da se, ipak, na neki način prednost da domaćim proizvođačima cigareta i domaćim proizvođačima duvana. Tu ne vidim da je nešto sporno. Ne verujem da bismo mogli da postignemo bilo kakav negativan efekat, osim te rezerve da Vlada ne bi baš o svemu trebalo da odlučuje itd. Ali, pokazuje se da ponekad treba i Vladi dati neka ovlašćenja, koja nisu baš izvorna, samo radi toga da bismo mogli da brzo i efikasno reagujemo na poremećaje tržišta, koji su, pogotovo u ovoj kategoriji nafte i naftnih derivata, prisutni. Dolazim skoro svakodnevno iz Loznice, mnogi od nas putuju i vidite da je zaista problem kako da napunite rezervoar dizelom ili benzinom, pogotovo dizelom. Ako neće doći do povećanja cene, zašto bismo onda sada osporavali Vladi pravo da vrši usklađivanja u rasponu do 20% u odnosu na visinu akcize koja je prisutna. Iznad toga, ona će morati da traži promene zakona, odnosno saglasnost Narodne skupštine da se takve promene zakona i učine. Sve dotle dok se ne stabilizuje stanje na svetskom tržištu naftnih derivata, te odredbe mogu da ostanu, a kada se stabilizuje, onda i neće biti preke potrebe da Vlada zahteva od Narodne skupštine da ima ta ovlašćenja. Sve u svemu, mislim da je ovo jedan prihvatljiv zakon i da ga treba izglasati, pre svega da bismo omogućili privredi, a i građanima redovno i kvalitetno snabdevanje naftnim derivatima, odnosno benzinom i dizelom. Hvala.
Hvala, gospodine Todoroviću. Da li se još neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Obaveštavam vas da su, saglasno članu 89. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe: Srpski pokret obnove - Nova Srbija, SRS, G17 plus i DSS. Dajem reč, sa liste prijavljenih govornika, dr Radoslavu Joviću. Neka se pripremi narodni poslanik Miljko Četrović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovo je izuzetno važan zakon, koji reguliše materiju koja se tiče životnog standarda, standarda građana u svakodnevnom životu. Konačno, moramo više pažnje da posvetimo upravo takvim rešenjima, jer je period tranzicije inače težak i najteže ga podnose one najsiromašnije kategorije stanovništva. Mislim da razlozi koji su naveli Vladu da predstavi ovakav zakon u Narodnoj skupštini jesu valjani, korektni i da ovakve izmene Zakona treba podržati u celini. Posebno je važan ovaj deo kojim se daje, praktično, mogućnost Vladi da reaguje fleksibilno u situacijama kada dolazi do bitnih poremećaja na tržištu, jer je poznato svima nama iz svakodnevnog života, i nama koji se ne bavimo ekonomijom, da svako pomeranje cena u energetici bitno utiče na pomeranje cena u svemu ostalom i utiče na inflatorna kretanja u državi. Ono na šta sam želeo da skrenem pažnju, a i jedan od mojih kolega narodnih poslanika je prethodno govorio o tome, jeste upravo izmena koja se predviđa članom 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Tu je predviđeno da se uz tačku 1) i 2) doda i tačka 3) u kojoj kaže – ostali derivati nafte koji se dobijaju od frakcija nafte koje imaju raspon destilacije do 380 stepeni celzijusovih. Čuli smo od gospodina ministra razloge zbog čega je ova tačka ubačena, dakle, da se spreče malverzacije i ono što nazivamo sivom ekonomijom. Međutim, raspitao sam se kod tehnologa i hemičara, kod ljudi koji poznaju ovu materiju, i jasno su mi rekli da se pod ovu tačku može svrstati i nešto što zovemo tečni naftni gas, odnosno mešavina propan butana. Dakle, sa aspekta hemije i tehnologije to može biti svrstano pod tačku 3), a znamo da je prošle godine na predlog Vlade i upravo na predlog gospodina ministra ova skupština ukinula akcizu na tečni naftni gas, koja je bila relativno skromna i iznosila je 1,90, a potom tri dinara po kilogramu. Bilo bi zaista strašno kada bismo sada prihvatili da se i za tečni naftni gas prihvati akciza od 32 dinara po kilogramu, što bi uvećalo cenu tog gasa za oko 76% u maloprodaji. To bi zaista bio veliki udar i, po meni, najveći udar bi bio na onu najsiromašniju kategoriju stanovništva, koja je ovakvu politiku Vlade, koja je prošle godine jasno definisana ukidanjem akcize na tečni naftni gas, prepoznala kao preporuku Vlade u strategiji i odnosu prema energentima. Sama činjenica da je u prošloj godini potrošnja tečnog naftnog gasa povećana sa 30.000 tona na 150.000 tona govori o tome da su građani Srbije prepoznali to kao strategiju Vlade kada je u pitanju potrošnja energenata. Dakle, postoje dva veoma važna argumenta zbog čega tečni naftni gas treba izdvojiti iz ove kategorije i jasno definisati i preporučiti građanima da slobodno nastave investiranje u ugradnju plinskih uređaja u svoje automobile, kupovinu kotlova koji mogu da koriste tečni naftni gas za zagrevanje, i da ne nabrajam još neke uređaje, plinske peći itd. koje takođe mogu služiti kao energenti u domaćinstvima. Mi smo na Odboru stavili primedbu da tečni naftni gas nikako ne sme biti u ovoj kategoriji svrstan u tačku 3) i došli smo do zaključka da u spisku derivata nafte koji će dati Ministarstvo finansija i energetike (dakle, to je bio zaključak Odbora, ponavljam) nikako neće stajati tečni naftni gas, što je dobro. Smatram da je predlog ministra prošle godine da se ukine akciza na tečni naftni gas veoma povoljan, ne samo sa ovog ekonomskog i socijalnog aspekta o kojem govorim, već i sa ekološkog aspekta. Poznato je da sagorevanjem tečnog naftnog gasa imamo znatno manja oštećenja životne sredine, odnosno atmosfere, nego kada su u pitanju drugi energenti. Dakle, i ekonomski, i socijalni i ovaj ekološki aspekt zahtevaju od nas kao Narodne skupštine da se jasno opredelimo i kažemo da podržavamo politiku Vlade da se tečni naftni gas, odnosno mešavina propan-butan i dalje koristi kao alternativno gorivo i da je to jedan od načina da građani Srbije lakše prežive naredne godine, odnosno godine tranzicije i prilagođavanja. S tim u vezi sam i predložio amandman, koji nije, nažalost, stigao na vreme u Skupštinu, da se u tački 3) doda rečenica koja bi jasno glasila da se u odredbi tačke 3) izuzima tečni naftni gas. Ali, s obzirom na jasan stav Odbora, a iza toga i na jasnu saglasnost ministra finansija, da tečni naftni gas neće ući u ovaj spisak, možemo slobodno da poručimo građanima koji su ga do sada koristili kao alternativni izvor energije da to rade i ubuduće. Na kraju, još jedan argument koji ide u prilog ovome jeste i činjenica da se tečni naftni gas u Evropi takođe masovno promoviše kao energent i da je tamo odnos između cene tečnog naftnog gasa i benzina otprilike 1:2, pa čak i nešto više. Imam podatak da je trenutno u Italiji cena litra naftnog gasa oko 50 euro centi, a cena benzina 1,2 eura. Dakle, želeo sam samo da podvučem i da istaknem značaj ovoga da se Vlada jasno izjasni, vezano za tečni naftni gas, da podržim politiku Vlade i ukidanje akcize na ovaj izvor energije.
Reč ima narodni poslanik Miljko Četrović, a posle njega narodni poslanik Savo Urošević.
Poštovani narodni poslanici, od 2001, kada je donet Zakon o akcizama, ovo je osma izmena Zakona o akcizama. S obzirom na izmene i promene, krajnje je vreme da se od strane Vlade i ministra za finansije, Ministarstva za finansije predloži jedan nov zakon o akcizama, jer treba pratiti sve ove izmene i dopune za ovih pet godina. Ministar je izneo ovde tri razloga, obrazlažući dodatno ovaj predlog o izmenama i dopunama Zakona o akcizama: variranje, odnosno povećanje cene nafte na svetskom tržištu; drugi razlog je da se pospeši izvoz derivata nafte; treće, problem koji se javlja kada je u pitanju zloupotreba takozvanih razređivača i odmašćivača; i, kod duvanskih proizvoda koncept minimalne akcize. I prethodni govornici iz poslaničke grupe SRS naveli su razloge zašto se ne može prihvatiti da Vlada bude ovlašćena da određuje visinu akciza kada su u pitanju nafta i naftni derivati, plus minus 20%. Vlada može samo u izuzetnim situacijama da dobije neka ovlašćenja od Skupštine, kada su okolnosti takve, da jednu alarmantnu nestašicu spreči ili razreši po hitnom postupku, s tim da Skupština posle preuzme dalje na predlog Vlade razrešavanja. Međutim, svedoci smo da se tokom dva meseca javlja ovaj problem oko naftnih derivata u Srbiji, zbog sukoba tajnog i javnog između rafinerija i prometnika nafte, kako javnih preduzeća u okviru Srbije, tako i privatnih prometnika. Nije položilo ispit Ministarstvo za energetiku za ova dva poslednja meseca, adekvatno tome nije ni Vlada položila ispit, jer smo svedoci velike nestašice dizel-goriva u Srbiji. Da li ministar energetike i ministar finansija to znaju, trebalo bi da znaju, jer više od 20 dana na mnogim pumpama širom Srbije nema dizel-goriva, a da ništa konkretno nije preduzeto da dođe do urednog snabdevanja naftom, ako znamo sada da je sezona poljoprivrednih radova i da nema dizela na mnogim pumpama, a da ne govorim o drugima koji koriste dizel kao sredstvo za prevoz robe u saobraćaju. Sa ovim što se sada predlaže od Vlade, iako je ovde rečeno od nekih poslanika vladajuće grupacije da opozicija nema šta da prigovori ovom predlogu izmena i dopuna Zakona o akcizama, sa ovih 13 članova, ima razloga da se o svim ovim članovima razgovara, a imajući u vidu uložene amandmane od poslaničke grupe SRS. Pored navoda od strane ministra i određenih poslanika da rafinerije imaju monopol u Srbiji i da su na neki način dovele do ovakvog stanja, to se pravda sa ovim što će se događati sa NIS-om i rafinerijama da brzo postupaju, odnosno da se i ovo iskoristi kao dodatni razlog da idu u privatizaciju. A, ako se privatizacija bude sprovodila kako se do sada sprovodila u Srbiji, onda ćemo ostati bez rafinerija i bez javnih preduzeća koja se bave prometom nafte, ali bićemo u većoj krizi nego što smo danas, u ovom trenutku. Vidimo i znamo šta se događalo poslednjih 15 godina u mnogim oblastima života i rada u Srbiji; i ovi koji su se pojavili kao prometnici nafte, vlasnici benzinskih pumpi i koji su došli do kapitala i do izgradnje benzinskih pumpi i sada sa udruženjem koje su formirali pokušavaju da diktiraju uslove u prometu nafte i naftnih derivata, čast izuzecima, kao i u mnogim drugim oblastima, ti su često bili, iz ovog dela obrazloženja predloga ovog zakona, iz sfere sive ekonomije ili kriminalne ekonomije. Postavlja se pitanje da li je moguće posle ovoliko godina, ako su ovi koji su došli 5. oktobra 2000. godine na vlast legalno sprovodili zakone u državi Srbiji, da i dalje može da se navede da postoji siva ekonomija u prometu nafte i naftnih derivata? Da li je moguće da cisterne kamionske, one koje idu železničkim prugama ili nafta koja dolazi naftovodom, da to bude predmet sive ekonomije? Kao čovek mogu da prihvatim i dalje postojanje jednog malog dela sive ekonomije, jer i to je predmet ovog zakona, promet duvana, da neko može i dalje da švercuje duvan, da može da prenosi preko graničnih prelaza u torbama, da to carina nije u stanju da uhvati, da kontroliše. Ne mogu da prihvatim da i dalje može da se odvija promet nafte putem sive ekonomije i da država nema instrumente za sve ovo vreme, a izgleda da i dalje nema, da spreči apsolutno sivu ekonomiju u prometu nafte i naftnih derivata. Kada su u pitanju izmene ovog Zakona o akcizama i sve ono što je rečeno od strane ministra finansija, dakle, od usvajanja budžeta Republike Srbije za 2005. godinu, a pogotovu u poslednje vreme, da je budžet (to smo čuli i danas) faktički u plusu i da je obećan rebalans budžeta do kraja marta 2005. godine iz mnogih razloga, a poseban razlog je bio Zakon o povraćaju sredstava opštinama širom Srbije, a da su istekli i ističu rokovi za izveštaj o izvršenju budžeta za 2004. godinu, bilo bi dobro da Vlada izađe pred Narodnu skupštinu sa izveštajem o izvršenju budžeta za 2004. godinu i sa rebalansom budžeta za 2005. godinu. Saglasno sa tim, potrebno je i preispitivanje svih zakona koji se tiču obaveza građana u punjenju tog budžeta, samim tim i preispitivanje Zakona o akcizama u celosti, a ne da se svede na ovaj deo koji je sada nužan i kako je ovde predloženo. U tom smislu, očekujem, kao narodni poslanik, da će Vlada za prvo naredno vanredno zasedanje predložiti izveštaj za 2004. godinu i rebalans budžeta za 2005. godinu. Tada ćemo moći da sagledavamo sve parametre i pokazatelje, vezano za terete ili obaveze građana i privrede, i po osnovu akciza i tzv. PDV-a i svih ostalih obaveza koje pritiskaju građane.
Reč ima narodni poslanik Sava Urošević, a neka se pripremi narodni poslanik Sreto Perić.
Poštovani predsedniče, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, dva su bitna razloga, po mom mišljenju, za donošenje zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Bez želje da rangiram, jedan od razloga jeste održanje makroekonomske stabilnosti, a drugi je uvođenje reda u određene segmente našeg tržišta, odnosno naše privrede. Ako govorimo o makroekonomskoj stabilnosti, želeo bih malo da pojasnim vezu između makroekonomske stabilnosti i promene Zakona o akcizama. Poznata je činjenica da se cena derivata nafte vrlo često menja na tržištu i vrlo često je ona posledica različitih političkih potresa koji se dešavaju u svetu, a uticaj cene derivata na cene svih proizvoda koji se proizvode u našoj zemlji je veliki. U ovom trenutku su se, prema Uredbi o usaglašavanju cene nafte sa cenama nafte na svetskom tržištu, stekli uslovi za promenu na gore, odnosno za povećanje cene naftnih derivata, što bi u velikoj meri uticalo i na povećanje cena svih proizvoda, a samim tim i na povećanje inflacije. Vlada ovom izmenom dobija mogućnost da jednu takvu pojavu spreči time što će smanjiti svoj deo u ceni naftnih derivata. Znači, otvara se mogućnost da se smanjenjem akcize zadrži cena naftnih derivata na postojećem nivou, što je izuzetno dobro i omogućeno je time, kao što je ministar rekao, što je prihodna strana u budžetu za prvih pet meseci veća nego što je bila projektovana. Govorio bih malo i o tome koji su razlozi, po mom mišljenju,za takvu jednu pojavu, a to je uvođenje PDV-a, koji je na najbolji mogući način opravdao svoju svrhu. Zahvaljujući prelasku sa poreza na promet, kao oblika poreza na potrošnju, na PDV, prihodna strana u budžetu je povećana u odnosu na planiranu za 800 miliona. Ako znamo da su oko 60% prihodne strane u budžetu prihodi od poreza na potrošnju, onda je potpuno jasno da je to pozitivan uticaj PDV-a i još jedna potvrda ispravne politike ove vlade i Ministarstva finansija, koje se upustilo u jedan hrabar korak da uvede PDV, što je nekoliko prethodnih vlada propustilo da uradi. Znamo da su još iz vremena SPS-a donošeni zakoni o PDV-u, ali se nijedna prethodna vlada nije upustila da uradi ovako nešto. Ovo dokazuje spremnost Vlade. Ja sam čovek koji se bavi poslom i mogu da prenesem i svoje mišljenje i mišljenje mojih kolega, poslovnih partnera, koji su, i pored opravdanog straha od PDV-a, već posle pet meseci primene ovog zakona potpuno zadovoljni kako to sve funkcioniše. Vratio bih se na jedan detalj iz Zakona o PDV-u, koji kaže da je rok za povraćaj PDV-a, čega su se najviše privredni subjekti plašili, 45 dana, a mi imamo situaciju da se danas PDV vraća i za 20 dana. Mogu da kažem ovde da je mojoj firmi preplaćeni PDV vraćen za 20 dana, što je izuzetno povoljno i država u ovom trenutku spada u najbolje kupce kod većine preduzeća, jer ima najkraći rok za plaćanje, da tako kažem, jer se PDV vraća brže nego što su rokovi odloženog plaćanja na koje se daje roba. Pored održavanja makroekonomske stabilnosti, rekao bih još nekoliko reči i o drugim razlozima za uvođenje PDV-a. Težište bih bacio na minimalnu cenu akcize za duvan. Pošto će prihodna strana u budžetu smanjenjem akcize biti malo smanjena, promenom akcizne politike kod duvana biće delimično nadoknađen taj manjak koji se nalazi na prihodnoj strani. Mislim da je pravi način za to uvođenje minimalne akcize preko akcize na najpopularnije ili najviše prodavane cigarete, jer, pored toga što se popunjava deficit u budžetu, imamo i jednu stranu koja donosi korist za zdravlje građana Srbije – destimuliše se uvoz najjeftinijih vrsta cigareta. Puno pozitivnog su o ovoj izmeni i dopuni Zakona rekli moji prethodnici, tako da bih na kraju rekao da je pred nama jedan dobar zakon i da će ga poslanička grupa G17 plus svesrdno podržati.
Reč ima narodni poslanik Sreto Perić, a neka se pripremi narodni poslanik Ištvan Takač.
Dame i gospodo narodni poslanici, imam osećaj, kad bi predsednik Skupštine bilo koji zakon uvrstio u dnevni red, pa makar i takav da je ovaj zakonodavni dom obavezan da podnosi svoj izveštaj o radu Vladi, da bi određen broj poslanika, pre svega predstavnika vladajuće većine, izašao i rekao da je zakon dobar. Želim o ovom zakonu da govorim na jedan sasvim drugačiji način. Ministar je prilikom obrazlaganja ovog zakona rekao da želi da istakne tri njegova segmenta. U dva uopšte ne bih ulazio, ne bih ih procenjivao, a na jedan od ovih segmenata bih se posebno osvrnuo. Činjenica da su ovo devete izmene i dopune Zakona o akcizama, a osnovni zakon je usvojen 2001. godine, ukazuje na to da bi u ovoj oblasti trebalo razmišljati i doneti jedan jedinstveni zakon. Najkvalitetniji zakon o akcizama bi sigurno bio ako bi se pogledali stenogrami sa održanih sednica Narodne skupštine Republike Srbije kada je ovaj zakon bio na dnevnom redu kao osnovni, a i kasnije sa izmenama i dopunama, i sve one primedbe i sugestije koje su istakli poslanici SRS-a. Ukoliko bi se to prihvatilo i ugradilo u jedan takav zakon, onda bi on sigurno bio kvalitetan i garantovao bi višedecenijsku primenu u dobroj meri. Videćete, a i samo Ministarstvo finansija kroz štampu najavljuje određene izmene u pogledu oporezivanja nekih grupa robe, poslanici Srpske radikalne stranke su na poslednjoj sednici Narodne skupštine na kojoj je ovaj zakon bio na dnevnom redu upravo to isticali. Jedan od poslanika reče da se ovaj zakon može kritikovati samo ukoliko čovek hoće demagoški da ispriča neku priču, međutim, to nije tačno. Poslanička grupa SRS želi da ukaže na to da smo i mi za očuvanje makroekonomske situacije, odnosno klime u zemlji i da je dobro što je Vlada razmišljala da se na određen način ne poveća cena nafte i naftnih derivata. S druge strane, postavlja se pitanje da li je Vlada ta kojoj Narodna skupština Republike Srbije treba da prenese ovlašćenje da ona to odlučuje. Kaže se ovde da će ona da smanji akcize najviše do 20 posto, u slučaju poremećaja cene na svetskom tržištu nafte i naftnih derivata, odnosno da ukoliko dođe do pada cene nafte i naftnih derivata može ponovo da vrati tu cenu na osnovni nivo, tj. na nivo koji je važio pre nego što je Predlog ovog zakona došao pred nas u Narodnu skupštinu. Postavlja se pitanje da ne dođe do zloupotrebe, nećemo da kažemo da će svesno do toga doći, ali da se ne napravi takva situacija od strane onih koji se bave uvozom, a i prometom nafte i naftnih derivata, da Vlada, da bi očuvala standard građana i da bi uspela da imamo prodaju nafte i naftnih derivata, ne posegne za obaranjem, odnosno smanjenjem akcize nafte samo da bi, u tom slučaju, određeni prometnici ili možda uvoznici nafte profitirali. Nemamo ništa protiv; naprotiv, mislimo da je dobro zadržati ovu cenu. Još kad bi postojala mogućnost, a ministar nam kaže da punjenje budžeta u ovoj godini ide dosta dobro, da se cena nafte i smanji, odnosno da se smanji akciza, a na nekim proizvodima da se smanji i porez na promet, ništa ne bismo imali protiv. Ali, ni u tom slučaju ne bismo mogli, kao Narodna skupština, odnosno poslanici, da prenesemo to ovlašćenje na Vladu. Možda bi moglo ako bi se utvrdio neki mehanizam i ukoliko se kaže da ukoliko nafta poskupi na svetskom tržištu u određenom procentu, da je to mogućnost za Vladu, ali da se tačno opiše u kojim uslovima Vlada može da interveniše da ne dođe do promene cene nafte. Ministar je obećao, prilikom usvajanja budžeta za 2005. godinu, u novembru prošle godine, da će se najdalje do 31. marta uraditi objektivni kriterijumi koji će transferisana sredstva prema lokalnim samoupravama na jedan drugi način da usmere, odnosno da se prebacuje njima. Znam slučaj iz opštine Ljubovija, odakle dolazim, da su sredstva koja lokalna samouprava dobija kao transferisana znatno manja od sredstava koja je opštinski budžet dobijao prilikom uplate poreza na promet. Ministar je obećao da će taj deo svojih obaveza da završi do 31. marta. Nije to urađeno, pa bih ga zamolio, s obzirom da je ovde prisutan, ako već nije ispoštovan taj rok, da se ne duži mnogo sa tim i da, čim to bude moguće, izađe pred Narodnu skupštinu sa nekim drugim kriterijumima za transferisana sredstva prema lokalnim samoupravama. Što se tiče primene PDV-a, što je prethodni kolega malo hvalio, moja saznanja su, s obzirom da se krećem i razgovaram sa ljudima koji su mi ukazali poverenje i glasali za mene prilikom parlamentarnih izbora, da su pozitivne ocene, vezano za PDV, ali što se tiče tehnike koja je pratila to, mislim da je tu Poreska uprava bila malo rigorozna. U svim državama prilikom uvođenja PDV-a postojao je period prilagođavanja, gde su tehnički detalji i elementi praćenja takve naplate poreza bili bar šest ili sedam meseci praćeni i ukazivano je poreskim obveznicima na koji način da pravilnije to primene i da dođu što manje u sukob sa onim što je regulisao Zakon o PDV-u. Dešava se da zbog malih tehničkih propusta poreski obveznici budu kažnjeni sa veoma visokim novčanim kaznama, što sigurno ne ide u prilog ovakvom standardu kakav sada imamo u Srbiji. Ministar je prilikom obrazlaganja ovog zakona rekao da Vlada hoće da bude malo fleksibilnija u sferi akcizne politike. Termin akcizna politika, odnosno akciza na naftu, naftne derivate, cigarete i sve ostalo što je obuhvaćeno akcizama jeste kategorija fiskalne politike. U fiskalnoj politici ne može se biti mnogo fleksibilan i zbog toga poslanici Srpske radikalne stranke jesu za to da se očuva ova cena nafte i naftnih derivata, pogotovo da se stabilizuje tržište snabdevanjem naftom i naftnim derivatima, ali nismo za to da se bezrezervno da ovlašćenje Vladi, bez ikakvih daljih kriterijuma kojima bismo ustanovili u kojim slučajevima i uslovima Vlada može da interveniše da bi zadržali te cene i da bi, pre svega, očuvali snabdevanje tržišta tim proizvodima.
Reč ima narodni poslanik Takač Ištvan, a neka se pripremi narodni poslanik Stevica Deđanski.
Dame i gospodo, gospodine ministre, gospodine predsedniče, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona koji je pred nama je dobar zakon u odnosu na stanovništvo i očuvanje standarda stanovništva. Poslanička grupa G-17 plus će podržati ovaj zakon. Kao što je poznato iz člana 2. osnovnog zakona, akcizni proizvodi su: derivati nafte, duvanske prerađevine, alkoholna pića i određeni uvozni poljoprivredni proizvodi i kafa; proizvodi koji su po Zakonu o akcizama predstavljeni kao kategorija proizvoda i robe koja podleže posebnom oporezivanju. Na ovaj način država obezbeđuje stalan priliv sredstava u budžet, a sa druge strane, obezbeđuje da zajednički troškovi države budu redovno isplaćivani. U budžetu Republike za ovu godinu predviđene su 82 milijarde dinara, odnosno 21% ukupnog priliva u budžet Republike Srbije. Kao što je malopre već utvrđeno, uvođenjem poreza na dodatu vrednost, koji se primenjuje u Republici Srbiji od 1. januara 2005. godine, dobili smo određeni pozitivan priliv sredstava i, prema tome, akcizne proizvode možemo ubuduće drugačije tretirati. Posebnim zalaganjem Vlade Republike Srbije, kao i Ministarstva finansija kod inostranih kreditora, a naročito kod MMF-a, Londonskog i Pariskog kluba, obezbeđene su posebne pogodnosti radi smanjivanja spoljnog duga države, i to delom otpisa duga ili pak usmeravanjem njihovog potraživanja, isplaćivanjem. Vlada nadalje preuzima mere za smanjivanje javne potrošnje, a naročito merama za smanjivanje materijalnih izdataka. Zašto je ovo potrebno naglasiti? Smatram da se preusmeravanjem, odnosno smanjivanjem opšteg duga države prema spoljnim kreditorima omogućava da se dnevni priliv sredstava usmerava na poboljšanje dnevne likvidnosti države, a to znači da se redovno isplaćuju mesečne obaveze prema penzionerima, zdravstvenim ustanovama, školama, policiji itd. Dame i gospodo, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama predviđa dve osnovne izmene: utvrđivanje minimalne akcize kod duvanskih prerađevina i druga izmena je kod primenjivanja akcize na derivate nafte. Minimalna akciza, kao što predviđa zakon o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, utvrđuje se po posebnom predlogu zakona na bazi cena tzv. najpopularnijih kategorija koje imaju najveći obim prodaje u Republici Srbiji u proteklom polugodištu. To istovremeno znači da akciza u svakom slučaju ne može biti niža u apsolutnom iznosu ni kod jedne kategorije proizvoda od minimalne akcize. Druga izmena je kod utvrđivanja primenjivanja akcize na derivate nafte. U slučaju povećanja proizvođačkih cena derivata nafte zbog rasta cena sirove nafte na svetskom tržištu, Vlada Republike Srbije biće ovlašćena da privremeno smanji iznos akcize za koju su povećane proizvođačke cene, i to najviše do 20% iznosa. Predlagač zakona sa ovim izmenama predviđa da ova dodatna interventna mera na ovaj način utiče na stabilnost cena ovih proizvoda na domaćem tržištu. Kao što je malopre kolega naznačio, na Odboru za finansije Narodne skupštine prilikom razmatranja ovog zakona posebno je bilo reči o akcizama na tečni gas za grejanje u domaćinstvu, kao i pogonsko gorivo kod automobila i slično. Posebno je naglašeno da ovaj zakon to ne predviđa, iako se u javnosti pronela vest o istom. Smatram da ovaj predlog zakona predstavlja, s jedne strane, usaglašavanje domaćih ekonomskih propisa sa standardima Evropske unije, a sa druge strane, daje mogućnost Vladi Republike Srbije, odnosno nadležnom ministarstvu da izvrši određene intervencije kod cene naftnih derivata u slučaju rasta cena sirove nafte na svetskom tržištu, što ima neposredan uticaj na domaće tržište. Zato G17 plus podržava ovaj zakon i predlaže ostalim parlamentarnim strankama da ga u danu za glasanje isto podrže.
Reč ima narodni poslanik Stevica Deđanski, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao što ste čuli u prethodnom izlaganju nekoliko naših poslanika, mi smo u proteklom periodu, kada se raspravljalo prošle godine o Zakonu o akcizama najavili da taj zakon o akcizama nije baš dobar i da treba da se ispravi nekim amandmanima koje smo predložili. Sada se vidi da smo bili tada u pravu, što pokazuje nedoslednost Vlade Republike Srbije. Tada se nisu prihvatili ti amandmani, sada iz ovoga proizilazi, samo zato što su bili predloženi od strane Srpske radikalne stranke. Mislimo da to nije dobra situacija, pa sada ponovo razgovaramo o istom zakonu. U obrazloženju Vlade o razlozima za donošenje ovog zakona kao jedan od razloga navedena je cena sirove nafte, odnosno da cena sirove nafte na tržištu varira. Znači, spominje se, što smo čuli malopre, fleksibilna akcizna politika. Mi, kao SRS, mislimo da akcizna politika mora da bude stabilna zbog same sigurnosti onih koji žele time da se bave i koji imaju interesa. Znači, mi ne smemo da prihvatimo ovo, jer se ovde takođe govori da Vlada sama može da određuje akcizu za te akcizne proizvode, pa ispada da je parlament suvišan. Takođe, nova akciza od 32 dinara, to je gospodin Krasić lepo rekao, za nešto novo, i lepo je to objašnjeno, ja ću samo da ponovim, zbog javnosti i zbog vas ovde, da je to urađeno zbog monopolista, a znamo da su monopolisti rafinerije i Komisija u Ministarstvu energetike. Tu se dolazi do sledeće situacije: ko želi da radi upućuju ga u rafineriju, u kojoj oni, kao obično i sve u ovoj zemlji, pokušavaju da ukažu da oni ne mogu ništa tu da urade i tako se stvara monopol. Monopolisti su stvorili ovu priču da bi eventualno Vladu usmerili u nekom smeru koji njima odgovara. Zašto sam spomenuo monopol? Zbog nekog daljeg teksta. Takođe se ovde ponovo otvaraju fri-šopovi. Doduše, kaže se – samo na aerodromima, ali svejedno. Znači, fri-šopovi ne moraju da budu zaklasičan šverc, služe za pranje papira i, između ostalog, za šverc itd. Znači, služe da se operu papiri i da se preko tog pranja papira zakine država za tu akcizu, za porez itd. Verujem da tu ne može da se uspostavi dobra kontrola i da samo otvaranje fri-šopova omogućava stvaranje novog pranja papira. Ja ću dati primer, pošto dolazim iz Vršca; tu je blizu granični prelaz sa Rumunijom, gde postoje tri-četiri barake, sa rumunske strane, fri-šopovi koji imaju promet kao malo manje fabrike. Sem švercera koji tu rade i švercuju, koji takođe nisu zanemarljivi, još se i peru papiri fabrika, a posebno hrvatskog ″Ronhila″ koji je tamo najviše zastupljen. Pretpostavljamo, to je inače dil iz vremena DS-a. Sećate se svojevremenog pokušaja otvaranja fabrike ″Ronhila″ u Novom Sadu. Zato bih vam predložio da istražite takve stvari, lopovsku politiku DS-a iz proteklog perioda i sve te afere koje su nas uništile, od fabrike šećera, od tih cigareta koje smo spominjali ranije, od aerodroma i fikusa od 70.000 dinara, od Arene koja je sada aktuelna, sadašnjeg gradonačelnika Bogdanovića, koji otima šakom i kapom sve što može u Beogradu, fabrika cementa. Znači, treba da se istraži koja fabrika danas kupuje fabrike i koji tajkuni kupuju danas fabrike. Jedan primer je da je kupio sve prodavnice ″Obuće″ od Slavije do Kalemegdana i otpustio radnike, ne uzima robu od domaćih proizvođača, nego samo uvozi. Predlog je, ako hoćete da menjate akciznu politiku, da njih opteretite akcizama. Tu treba da se promene akcize. Samim tim, izlazi pitanje da li vi štitite lopove iz Demokratske stranke. Rekli ste, a vidim da su se prepoznali u ovome što sam rekao, da nećete monopol. E, pa, oni drže monopol. Na televiziji, medijske slike, sve uvozno-izvozne poslove obavljaju njihovi tajkuni, njihove sudije ih štite, a neki se prepoznaju, pa dolaze da čuju malo bolje. Ne procesuiraju slučajeve koji postoje. Demokratska stranka i ta njihova družina je ionako uništila ovako krhku privredu koja postoji. Tu su kriminalci koji su oteli pare i fabrike za vreme DOS-a, pa sada kupuju fabrike po Srbiji i otpuštaju radnike. I, ponavljam pitanje, da li njih štitite i da li štitite možda njihove koalicione partnere, poznatog srpskog "biznismena", a u stvari lopovluk Bogoljuba Karića. Kao što svi znamo, Bogoljub Karić je oteo novac od države, oteo je od ″Mobtela″ i ne da ništa državi. Dve milijarde evra je oteo i podelio na familiju i pevaljke, a sa ostatkom glumi industrijalca koji nikada ništa nije proizvodio. Plaća novinare, npr. "Vremena", a i nekih drugih, i dogovara se sa Demokratskom strankom, svojim koalicionim partnerima u Vojvodini, i još kupi ponekog nesrećnika iz Skupštine. Takav čovek šeta slobodan Srbijom i pravi koalicije sa Demokratskom strankom, smeje se narodu u lice i pljačka državu. Postavlja se pitanje – da nije počeo da plaća nekoga iz Vlade Republike Srbije? Znači, a time ću završiti, akciznom politikom pomozite državi da ima više para za penzije, nezaposlene, socijalni program, pomozite građanima, samim tim, da bolje žive. Pomozite privredi da ima stabilnost i da zna šta ih čeka u nekom dužem vremenskom periodu, a zaustavite monopol, lopovsku politiku DS-a, Bogoljuba Karića i njihovih kolega kriminalaca i prevaranata i tzv. tajkuna; ili štitite i njih zajedno. Hvala.
Reč ima gospodin Vlahović, replika na izlaganje gospodina Deđanskog, izvolite. Kaže da se prepoznao čovek.
Moram da priznam da ste vrlo duhoviti i šteta što stidljivo pričate, a ne pričate glasnije, da vas malo bolje čujemo. Što se tiče prepoznavanja, podsetiću vas da sam član DS-a, a da ste sve vreme govorili o tzv. lopovskoj politici Demokratske stranke. Kao ovlašćeni predstavnik Demokratske stranke, imam pravo na repliku. Prvo, mislim da vaše tzv. kritike ne zaslužuju bilo kakav odgovor za ovom govornicom. Javio sam se zbog javnosti koja sluša i gleda TV prenos ove sednice Narodne skupštine. Mislim da je krajnje vreme da i predsedavajući Narodne skupštine i predsednik Narodne skupštine reaguju na reči koje su nedokazane, uvredljive, koje se odnose na jednu poslaničku grupu. Mi nikada nismo, niti ćemo koristiti reči – lopovi, kriminalci, jer to ne odgovara pre svega parlamentarnoj kulturi, a poznato je da vaša stranka te reči koristi bez ikakvih argumenata, bez ikakvog utemeljenja. Znate onu narodnu poslovicu – ko o tome priča, verovatno se sam time bavi. Prema tome, molim gospodina predsedavajućeg Narodne skupštine, gospodina predsednika, da se reaguje svaki naredni put kada se iznesu teške uvrede, bilo na račun poslaničke grupe, bilo na račun pojedinaca u ovoj skupštini, jer zaista nema smisla da opterećujemo javnost sa praznim pričama koje se iz dana u dan ponavljaju. Ako nemate nešto drugo da ponudite građanima Srbije, ako nemate jasan politički program, ako nemate jasan ekonomski program, ako nemate kadrove koji to mogu da realizuju, onda je već jednom vreme da prestanete sa tim praznim pričama.
Zahvaljujem se gospodinu Vlahoviću, ali mi je žao što su ti termini uvedeni 2001, 2002. i 2003. godine u ovom parlamentu i sada je teško da se isprave, moraćemo da uvedemo novi poslovnik i da presečemo negde. Nažalost, termini su nezgodno uvedeni i teško ih je izbrisati, a zna se ko ih je uveo. Gospodine Markoviću, šta ste hteli? Da li ste vi ovlašćeni predstavnik? Gospodine Markoviću, koji je član Poslovnika povređen? Nije nijedan. Niko nije pogrešno protumačen, gospodin Vlahović je reagovao ne izjavu gospodina Deđanskog, nije ga povredio, nego je samo govorio da ne treba na taj način govoriti, tako da, molim vas, nije povređen Poslovnik i član 100. Stvarno se izvinjavam. Reč ima narodni poslanik Zoran Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama. Nažalost, prečesto se pred nama nalaze slični predlozi, čime se menja akcizna politika. Ovaj put glavno obrazloženje za ovaj zakon koji je pred nama je makroekonomska stabilnost, inflacija koja je očigledno veliki problem naše privrede. Čini mi se da je obrazloženje prejako, nedorečeno, jer inflacija se u svakom slučaju ne smanjuje, ne obara jedino i isključivo cenama naftnih derivata. Očigledno je da imamo nestašicu dizel-goriva, pre svega, a moguća je nestašica i ostalih vrsta goriva. Ovo je, nažalost, jedno kratkoročno rešenje, u potpunosti nedorečeno, koje ne garantuje da ćemo ovaj problem koji imamo sa svetskom cenom nafte ubuduće da rešavamo. U ovom zakonu imamo par novih rešenja i izmena akcizne politike i, kažem, ono što ponajviše smeta Srpskoj radikalnoj stranci, to je što se na jedan kratkoročan način donose neke uredbe, zakoni koji sistemski ne rešavaju probleme u našoj privredi koji su dugoročni. Kada je u pitanju makroekonomska politika, sasvim sigurno, kao što rekoh, da ovim nećemo bitno umanjiti inflaciju. U svakom slučaju, nećemo rešiti problem spoljnotrgovinskog deficita, jer i dalje pada proizvodnja i postoji pad privrednih aktivnosti. Neophodno je da Vlada pred nas izađe sa jednom mnogo ozbiljnijom strategijom privrednog razvoja da bismo u budućnosti mogli da očekujemo bitniji i ozbiljniji napredak i boljitak za svakog građanina Srbije. Problematično je rešenje po kome Vlada sama određuje kada će da smanji za 20% iznos akciza. Jedna ozbiljna Vlada to ne predlaže, a nažalost, sve češće se u predlozima zakona javljaju takva rešenja koja, u stvari, predstavljaju diskreciono pravo Vlade. U vezi sa novim akcizama, mislim da je to akciza na derivate do 380 stepeni celzijusovih prilikom rafinisanja, nova akciza od 32 dinara bitno je veća nego što smo do sada imali akcizu na motorni benzin, koja je iznosila 27 dinara. Mislim da je i ovo rešenje, isto tako, poprilično neozbiljno rešenje od strane Vlade. Ako Vlada nema snage da one koji zloupotrebljavaju sadašnji zakon, uz pomoć inspekcijskih, policijskih organa, privede zakonu, ne bi trebalo da proizvođače (pre svega, proizvođače proizvoda od gume, proizvođače boja i lakova) stavi u jednu jako tešku situaciju, jer će činjenica da će za 32 dinara biti opterećen nabavni materijal, osnovni materijal koji koriste u proizvodnji bitno da utiče na njihovu proizvodnju, ako uz to znamo da su bankarske kamate poprilično velike. Pretpostavljam da, u svakom slučaju, obrtna sredstva sa kojima oni moraju da računaju bitno opterećuju ovu proizvodnju i moći ćemo u narednom periodu da očekujemo i skok cene ovih proizvoda. U vezi sa cigaretama, Vlada se pohvalila da će ovim predlogom zakona u budžet uspeti da utera još nekih četiri miliona dinara više nego što je to do sada imala predlogom prethodnog rešenja. Podsetio bih vas da se ministar i Vlada hvale kako imaju suficit u budžetu posle uvođenja PDV-a i da je sasvim nenormalno, ako se ima suficit u budžetu, da se i dalje opterećuju građani Srbije. Ili je makar Vlada morala da izađe sa predlogom da se taj novac vrati poreskim obveznicima, da se manje opterećuju i oni sami, a i proizvodnja i da to bude neka nada i naznaka da ćemo ubuduće imati jednu mnogo ozbiljniju i konzistentniju ekonomsku politiku. Podsetio bih vas da je i sam ministar rekao da je naplata akcize od cigareta uvećana za nekih 85%. Prema tome, u ime Srpske radikalne stranke moram da kažem da smo jako nezadovoljni svim rešenjima koja idu ka uvećanju poreskih opterećenja građana. To su osnovni razlozi zbog čega SRS u danu za glasanje neće glasati za ovaj predlog zakona.
Zahvaljujem se gospodinu Antiću. Reč ima narodni poslanik Momir Marković. Izvolite. Neka se pripremi Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, iskoristiću priliku koju mi je predsedavajući uskratio maločas, nije mi dozvolio pravo na repliku. Hteo sam samo da pitam predstavnika Demokratske stranke da li je čitao novine pre mesec dana kada je brat šefa kabineta bivšeg gradonačelnika Novog Sada Novakovića uhvaćen sa pištoljem i sa novcem kako se vraća iz oružane pljačke. Toliko o poštenju. Dame i gospodo narodni poslanici, samo u 2004. godini ovaj zakon je menjan tri puta. Da ste onda usvojili amandmane poslaničkog kluba SRS, danas ne biste morali da menjate Zakon, jer vidim da u ovim izmenama i dopunama koristite upravo amandmane koje smo mi onda predložili. Kao razlog za ovu izmenu navodi se da cena sirove nafte varira. Oduvek je cena sirove nafte varirala na svetskom tržištu i država je bila ta koja je bila regulator i koja je držala cenu derivata nafte na domaćem tržištu, tako što je negde akcizom, negde drugim sredstvima obezbeđivala tu ravnopravnost. Prema tome, akciza mora da bude i u ovom delu, ali ne može da samo tržište određuje cenu. Možda je ovo i dobra namera, čak je i put u pakao popločan dobrim namerama. Ono što sam hteo da prigovorim ovde, jer su već neki od govornika govorili o tome, uglavnom je ostalo samo na nekakvoj usmenoj konstataciji. Tečni naftni gas, propan-butan je derivat nafte, dame i gospodo narodni poslanici, frakcionom destilacijom nafte se dobija, jeste i derivat koji se dobija degazolinažom prirodnog gasa, gde se skida taj propan i butan iz čitave one lepeze ugljovodonika, koji pripadaju prirodnom gasu i izdvaja se. Rekoste da je na Odboru zauzet stav, da je utvrđeno, dogovoreno, pa i ministar obećao. Dame i gospodo narodni poslanici, ono što ne piše u ovom zakonu sutra već nikoga neće obavezivati. Prema tome, smatram da tečni gas, ako ste ga već oslobodili akcize, morate da uvedete ovde u član 3, čini mi se, zakona, da je oslobođen akcize. Razrešenjem ovog problema oko akciza Vlada pokušava da razreši neke druge probleme. Imali smo prilike da nedavno gledamo blokade rafinerija, gde su čitavi konvoji cisterni blokirali ulaze u rafinerije i tržište je ostajalo bez određenih energenata, pre svega bez euro-dizela, a jedno vreme i bez motornih benzina, dok se Vlada ne dogovori sa onima koji su rafineriju blokirali, uglavnom su to bili čas jedni, čas drugi, onda se tržište zadovoljavalo. Dakle, problem je na drugoj strani. Problem je i ordinarna pljačka, koja se permanentno vrši u Naftnoj industriji Srbije. Problem je i to što neko dozvoljava (a kada kažem ″neko″ pre svega mislim na Vladu) izvoz euro-dizela u onom trenutku kada ga nije bilo na domaćem tržištu; kada mnoge pumpe u Beogradu nisu imale euro-dizel, hiljade tona euro-dizela se izvozilo. Problem je i uvoz euro-dizela u trenutku kada ga ima na tržištu, kada ga ima i u rafinerijama, kada rafinerije ne znaju šta će sa tim. Osnovni razlog za ove transakcije su bile provizije. Mafija je svoje kandže duboko u Naftnu industriju Srbije zabola i siše krv iz tog energetskog dela. Uostalom, u naftnoj industriji vlada kumovska garnitura, Hamović, Lazarević, kumovi su im direktori, bar trojica direktora u naftnoj industriji su kumovi i omogućavaju jedni drugima, verovatno iz ljubavi prema kumstvu, ali sve mi se više čini da je to i iz ljubavi prema novcu. Što se tiče duvana, pričamo o duvanu, o akcizama, uostalom, država je uvek preko alkohola, preko energenata i duvana obezbeđivala akcizama sredstva, pa je podmirivala druge segmente društva. Problem je u tome što smo mi sve naše domaće fabrike duvana prodali strancima. Problem je u tome što domaćih fabrika duvana nema, jedino ako završi Velja ono u Čačku, gde je kamen-temeljac osveštao pre dve-tri godine, naravno, kao kapitalnu investiciju, onda ćemo imati tu domaću fabriku duvana. Problem je i u nečem drugom: stranci koji su kupili fabrike duvana (ali to je više problem za Ministarstvo poljoprivrede i za ostala ministarstva) doneli su zagađeno seme duvana i zahtevali od naših proizvođača da seju taj duvan. I, sada u Nišu i okolini, u Prokuplju i okolini i čitavom južnom delu Srbije, gde su proizvođači duvana živeli od te proizvodnje, imate čitave parcele koje i nekoliko godina neće moći da budu korišćene ama baš nizašta. Prema tome, ako Vlada hoće da vodi politiku ove države, moraće malo drugačije da se postavi i prema tim problemima, jer je ovo samo vrh ledenog brega, uzroci su mnogo niže. Na kraju, govorilo se o PDV-u. Mislio sam da je to porez na dodatu vrednost, međutim, kada su došli oni bankari shvatio sam da je to ime muzičke grupe Pitić-Dinkić-Vlahović, PDV.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Sve što kaže gospodin Momir Marković, uvaženi kolega srpski radikal, svakako je i duhovito, a i istinito, ali, što se tiče predloženog zakona o akcizama, ja bih, gospodine ministre, dame i gospodo poslanici, da se vratim na period od pre godinu i više dana, kada je svoj ekspoze o programu Vlade Republike Srbije pred narodnim poslanicima izneo predsednik Vlade Vojislav Koštunica, gde je apsolutno bilo jasno, u martu mesecu 2004. godine, da je neophodno da u narednom periodu, dakle, govorim od tog vremena, pa sve do današnjeg dana, dođe do promene akcizne politike Vlade. Ali, to nije urađeno na način na koji je to sugerisala Srpska radikalna stranka i ovo je jedna zakasnela, ali ne dobra reakcija Vlade Republike Srbije na sveopšte prisutnu situaciju danas, i uopšte proteklih meseci, kada su u pitanju promet i prodaja naftnih derivata. Jer, uz činjenicu da je Vlada Republike Srbije odbila amandman SRS-a da se za 2004. godinu (ona bi i te kako mogla i na ovu godinu da se primeni) ustanovi akciza, a mi sada takođe i amandmanom predlažemo od 13 dinara za dizel i 16,76 za benzin i da bi to bila stabilna akcizna politika i za prošlu i za ovu godinu, mi sada dolazimo do jednog modela kome Vlada Republike Srbije, kao izvršni organ vlasti, pribegava u svom načinu da reguliše nešto što tržište samo nije u stanju da reguliše. Kada su u pitanju sve te korenite društvene i ekonomske reforme o kojima nam se često govori i o čemu je danas govorio i ministar Dinkić, naravno da je svakome cilj da se uspostavi moderna, tržišna privreda i ekonomija i da ona krene da funkcioniše i u našoj zemlji. Ekonomska praksa i razna teorijska i empirijska istraživanja su pokazala ne samo kod nas, i u zemljama koje su u nekoj fazi promena društvene i privredne strukture, već svuda u svetu, da je tržište i njegovo delovanje i tržište kao osnovni regulator svih eventualnih poremećaja jedno od najvećih dostignuća ljudske civilizacije. Kada tržište nije u stanju da reguliše i kada Vlada treba da interveniše, to je u izuzetnim situacijama, kao što Vlada Republike Srbije smatra da je i ova, ali prilika da ustanovi, rekla bih, fluktuirajuću akcizu, koju će sama da propisuje bez toga da pita Narodnu skupštinu i da to menja osnovnim zakonom o akcizama, to nije dobro. Svakako da je evidentno da i kroz privrednu i društvenu strukturu kakvu mi imamo i zbog toga što je u pitanju sirovina čija se cena diktira na svetskom tržištu neki regulator mora da postoji, ali mi srpski radikali ne možemo da se složimo sa ovakvim načinom i sa ovakvim zakonom o akcizama, gde će to pravo na sebe da preuzme Republička vlada i da na osnovu onoga kako se stvari kreću na tržištu, na svetskom tržištu pre svega, koje se reflektuje ovde i kod nas, vrši promenu i da tako prilagođava svoju akciznu politiku. Državna regulativa, aktivna, svakako je potrebna, iako se mi zalažemo za postojanje tržišne privrede, ali ne na ovakav način, i zbog toga vam sugerišemo i kroz amandmane, o čemu ćemo kasnije da govorimo. Jasno se vidi da je definisana akciza po litru dizela i benzina na način na koji to predlaže SRS apsolutno mogućnost da ne dođe do povećanja cene ovih proizvoda, strateški važnih, ne samo za prevoz putnika, nego je to generator koji utiče na celokupnu privredu i na ostale troškove, o čemu su kolege govorile. Ako je reč o punjenju budžeta i o akciznoj politici kao načinu da se dođe do osnovnih prihoda, pored ostalih poreza, onda bi sada ministar trebalo da izađe i da kaže kako je došlo do stvaranja budžetskog suficita u odnosu na planirani deficit. To je opet jedna situacija koja i te kako pogađa najširi sloj stanovnika u našoj zemlji, jer uzeti od onih koji imaju mnogo, a koji su skloni utaji, odnosno poreskoj evaziji, kao Bogoljub Karić i njemu slični prevaranti i takozvani tajkuni, jeste nešto što svakako odobrava svaki pošteni građanin Srbije. Kada je u pitanju stvaranje suficita od PDV-a na osnovne životne namirnice, kao što su hleb, mleko i ostali proizvodi, brašno, meso, koji nisu bili na kraju, pod pritiskom SRS-a, uvršteni u bivši porez na promet, onda je to nešto što mi ne možemo da opravdamo, zato što je očigledna situacija, zbog velikog broja siromašnih građana, koji žive ispod minimuma egzistencije, da, kako je jedan naslov u novinama pre neki dan to definisao – prosečnu platu guta hrana. Ali, pitanje je koliko je ljudi koji imaju prosečnu platu. Ako pogledamo od grada do grada, od Kragujevca, gde je 40.000 ljudi (i to je nedefinisani broj nezaposlenih), preko Zemuna, gde 20.000 ljudi ne radi, i svako će iz svog grada da iznese podatak, dolazimo do neverovatnih 980.000 ljudi koji nemaju posao. Ako je to bio način da se dođe do stabilnog dinara u budžetu, onda na ovakav predlog zakona o akcizama imamo velike zamerke zato što je to uvođenje nestabilnosti, s jedne strane, i to nije zakonska regulativa. To su ovlašćenja koja mogu da se podvedu pod uredbu, jedan loš način vladanja, koji svakako nije manir Srpske radikalne stranke. Pošto je ovde jedan poslanik, koji za sebe kaže da je glasnogovornik, ali mora da se podseti malo politike koju je on i sam vodio, i njegov kolega koji je bio ministar finansija, kako su građani teško živeli u tom periodu i sada se u jednom delu kontinuitet te politike nastavlja; rečeno je da nema jasne ideje, jasnog koncepta i programa. Više je nego jasno da su amandmani SRS-a usmereni na to da se dođe do stabilne akcizne politike, koja će, sa jedne strane, da štiti potrošača, odnosno milione ljudi koji koriste te proizvode, a sa druge strane da onemogući stvaranje (o čemu je govorio gospodin Zoran Krasić, naš ovlašćeni predstavnik) nekog monopola, koji i te kako utiče, odnosno indikator je određenih poremećaja na tom tržištu, za koje smatramo da treba da deluje i da tržišna ekonomija i privreda počnu da funkcionišu u našoj zemlji, ali sveukupna ekonomska i privredna situacija nam to onemogućava, a ovakve vladine intervencije nisu dobre. I, kod promene agencije u organizacije u članu 5. nama srpskim radikalima, pored onog silnog ubeđivanja i od strane bivšeg ministra finansija i gospodina Dinkića, nejasno je kako je došlo do te nagle promene uz onoliko hvaljene agencije i njihovo ustanovljavanje, jer smo imali i Zakon o duvanu i Zakon o agencijama. Šta se to u međuvremenu desilo? U članu 3. Predloga zakona koji se odnosi na novi tekst člana 10. u stavu 4. u tačkama 2) i 3), kada je u pitanju duvan, procenat 100 zamenili smo procentom 80. Ovaj termin ″najpopularnija cena″, znate, za nas nije prihvatljiv i nije dobro da takav termin uopšte postoji, zato što je najprihvatljivija cena, recimo, za neke lopove, kao što je Bogoljub Karić, 200.000-300.000 evra, jer tolika je njegova mesečna plata, a za običnog građanina, koji danas nema ni dva, ni tri evra da raspolaže u domaćinstvu, to je ogromna cifra. Prema tome, ta terminologija nije dobra i ne treba da stoji u zakonskom projektu. To treba da se promeni i da se lepo kaže da je to cena onih cigareta sa najvećim obimom prometa u Republici Srbiji, a to su one najjeftinije, koje najveći broj ljudi inače i koristi. Zato smo tražili da se procenat 100 zameni procentom 80. Ali, svejedno, u ovom konceptu Zakona o akcizama i ovoj novoj indeksaciji iznosa akciza koju nam predlaže Vlada Republike Srbije preko resornog ministra, vidimo mogućnost za nove monopoliste i za određene špekulacije. Pošto je taj sada izražen suficit od 20 milijardi dinara prisutan, pre svega zbog poreza na dodatu vrednost koji je intenzivno naplaćivan, uz veoma restriktivnu politiku koju vodi ministar Dinkić preko svojih poreskih službenika, to je nešto što najviše opterećuje građane i ne možete da se hvalite da nam je prepun budžet, a sa druge strane da znate da niste osnovne životne namirnice oslobodili poreza na dodatu vrednost. Nije vam čak palo na pamet ni da one budu oporezovane po posebnoj stopi od 8%, jer je 18% na ono što je ljudima potrebno za svakodnevni život mnogo, a akcizna politika koja će na ovakav način, kroz fluktuirajuću akcizu, da vodi Vlada Republike Srbije nije dobra i zbog toga poslanička grupa SRS ne može da podrži ovakav predlog zakona o akcizama. Hvala.
Pošto na listama poslaničkih grupa nema više prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 89. Poslovnika? (Ne.) Zaključujem načelni pretres. Saglasno članu 136. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pre toga reč ima ministar Dinkić.
Evo samo kratko da sumiram ovo što smo čuli u diskusiji. Zašto smo sada u stanju da možemo da smanjimo akcizu, a zašto to nismo uradili 2004. godine? Tačno je da smo predložili u neko slično doba, mislim da je bio maj, 2004. godine povećanje akciza i otprilike je bilo za tri dinara, koliko sada upravo nameravamo da smanjimo, jer smo tada zatekli deficit u budžetu od 45 milijardi dinara. Onda smo kroz pooštravanje finansijske discipline uspeli da smanjimo taj deficit u decembru 2004. godine na 22 milijarde i konačno sada u maju mesecu imamo blagi suficit, znači, za prvih pet meseci ove godine, 800 miliona dinara. Odakle suficit – dakle, to je bilo pitanje koje se ovde isto postavljalo. Dva su razloga: tačno je da su prihodi od poreza na dodatu vrednost znatno veći nego što su bili prihodi od poreza na promet, ali to jeste bila svrha – da se jedan deo transakcija koji je bio u zoni sive ekonomije uvede u legalan promet, a sa druge strane, smanjena je javna potrošnja, jer smo manje rashoda ostvarili u prvih pet meseci, nego što smo imali po regularnim kvotama planirano za četiri meseca. Pitanje je zašto se ide na politiku suficita ove godine? Dakle, to možda može da buni i vas narodne poslanike i građane, jer, kako sada stvari stoje, naša projekcija je da ćemo imati do kraja godine suficit u budžetu od oko tri milijarde dinara, plus dodatnih 30 milijardi dinara od privatizacionih prihoda, oni će biti sa strane i neće imati potrebu da pokrivaju deficit. Dakle, ukupno 33 milijarde dinara bi trebalo da bude višak ove godine. Zašto ga pravimo i zašto ne smemo da ga trošimo? Iz prostog razloga što smo zatekli situaciju gde smo imali permanentan rast spoljnotrgovinskog deficita, daleko veći rast uvoza od izvoza. Jedan od razloga za veliki uvoz svih ovih godina jeste, prvo, nedovoljno kvalitetna domaća proizvodnja koja bi u punom obimu mogla da pokrije domaću tražnju, a drugo, nedovoljno kvalitetne robe za veći izvoz. Politika ove vlade je bila sledeća: sa jedne strane, kontrolom tražnje kroz restriktivnu monetarnu i fiskalnu politiku da smanjimo uvoz, što smo uspeli, a sa druge strane, da kroz restrukturiranje i privatizaciju povećamo izvoz, što smo takođe uspeli. Hoću da kažem da poslednji podaci, a to je danas statistika objavila, kažu da je izvoz u prva četiri meseca ove godine 51% veći nego u prva četiri meseca prošle godine, i to je zaista spektakularan rezultat, jer se trend koji je iz prvog kvartala bio sličan – 51% održao i nakon aprila. Moram da kažem da je sve više izvoznika koji povećavaju izvoz, i kao što je rekao neko od poslanika, tome doprinosi i brzo vraćanje PDV-a, a mi izvoznicima vraćamo za 7-8 dana, mislim na one velike izvoznike. Uvoz je za prva četiri meseca manji za 6,4% u odnosu na isti period prošle godine, tako da je potpuno izvesno da ćemo ove godine imati daleko bolji spoljnotrgovinski rezultat, što je zapravo osnovni cilj ekonomske politike u ovoj godini. Naravno da imamo problema na drugoj strani. Problemi se, pre svega, ogledaju u inflaciji i upravo zbog toga što je inflacija nešto veća od projektovane moramo da idemo sa ovom restriktivnom fiskalnom politikom i zbog toga moramo da ostvarimo suficit. Što se tiče najpopularnije cene, to je naziv koji je preuzet iz drugih zakonodavstava, nismo ga mi izmislili, faktički, "most popular price" jeste taj naziv i mi smo ga samo prepisali iz drugih zakona. Još jednom želim da kažem, zbog poslanika koji su postavili to pitanje, neće se nikada više povećavati niti uvoditi akciza na tečni i naftni gas, odnosno na butan, jer kada jednom ukinete jednu akcizu, zbog izvesnosti politike, potpuno je nelogično da bilo kome padne na pamet da se ona povećava. Ukidanje akcize na butan, odnosno tečni naftni gas, odnosno plin, prošle godine, upravo je urađeno da bi se povećala potrošnja ovog ekološki čistog goriva, što se i dogodilo u međuvremenu. Tako da želim da onim poslanicima koji su postavljali pitanje oko toga pružim još jednu garanciju da neće biti nikakve akcize na tečni naftni gas.
Hvala vam, gospodine ministre. Otvorili smo raspravu u pojedinostima, ali predlažem da to uradimo posle pauze od sat vremena. Prvi će biti amandman na član 1. koji je podneo narodni poslanik Zoran Krasić i o njemu ćemo raspravljati. Dakle, pauza do 15,00 časova. Hvala vam.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad. Pre nego što pređemo na prvi amandman, molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum za rad. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Da, narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospodine predsedavajući, sada imamo mali problem. Siguran sam da bi ovaj amandman mogao da se prihvati da je tu predstavnik Vlade, ali sada nemamo predstavnika Vlade ovde. Član 1. Predloga zakona odnosi se na član 8. Zakona. Vlada je predložila da se u stavu 2. izbace neke reči, a da se stavovi 3. i 4. brišu. Srpska radikalna stranka ide malo dalje i traži da se izvrši odgovarajuća promena i u stavu 1. člana 8, tako što bi taj stav 1. glasio: "Osnovica za obračun akcize utvrđuje se na osnovu količina, prema jedinici mere i vrednosti proizvoda i", pa onda ostaje ovaj tekst koji ste izvorno stavili u stav 1. ove izmene koju dajete. Zbog čega smatramo da je važna ova izmena? U članu 8. se određuje šta je akciza u stvari. Propisuje se i kako se ona utvrđuje. Šta je osnovica za obračun akcize i osnovica za obračun akcize zavisi od tri parametra. Ona zavisi od, kao što ste videli ovde, količine, jedinice mere i vrednosti određenog proizvoda. Ako pre godinu dana niste prihvatili ovaj amandman, a mi ga ponavljamo već treći put, da skrenemo pažnju Vladi da u prvom stavu treba da definiše ono što je predmet tog člana, sada postoji razlog da ga prihvatite, tim pre što je ono što menjate u stavu 2, pa i ono što brišete u stavovima 3. i 4, upravo ovo što je u osnovi intervencije koju predlažemo, a tiče se stava 1. Vi ste u stavu 2. izbacili cigarete, cigarilose itd, a ostavili ste samo nešto što se odnosi na kafu, a stavove 3. i 4. ste izbacili, pošto se odnose na neke druge akcizne proizvode. Znači, sada postoji razlog da prihvatite ovaj amandman, jer biste, praktično, u stavu 1. imali definiciju šta je osnovica za obračun akcize, i to bez obzira na to o kom predmetu oporezivanja se radi, da li su u pitanju cigarete, derivati nafte, alkohol itd. Zato kažem – da je kojim slučajem predstavnik Vlade ovde, verovatno bi shvatio da je ovo potpuno u funkciji onoga što ste menjali u članu 8, ali ovo na jedan kompletniji način definiše čitavu ovu materiju, tako da i ubuduće, ako menjate Zakon o akcizama, nećete imati potrebe da menjate ovo što mi predlažemo, a što bi verovatno moralo da se usvoji, jer prati nešto što je elementarna stvar kada je u pitanju propis o akcizama.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Da, narodni poslanik Zoran Krasić.
Zamolio bih poslanike da obrate pažnju na ovaj amandman. Gospodin Arsić nije tu, pa moram ja da obrazložim o čemu se radi. Član 2. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama odnosi se na član 9. izvornog teksta Zakona, koji reguliše akcizu povodom derivata nafte. Vlada predlaže da se u stavu 1. doda nova tačka 3). To su ostali derivati nafte koji se dobijaju od frakcija nafte koje imaju raspon destilacije do 380 stepeni Celzijusovih i određuje se iznos od 32 dinara po kilogramu. To je nešto novo. Ako Vlada želi da vodi akciznu politiku u ovom trenutku i da smanji te akcize, a da ne dovodi u pitanje koncepciju akcizne politike, onda je mnogo bolje da se uradi ono što smo mi predložili, a to je da se u stavu 1. tačka 1) promeni, tako da se iznos ″27,50″ dinara zameni iznosom ″23,15″, a da se u tački 2) iznos ″16,66″ zameni iznosom ″13,00″ dinara. Praktično, to je vraćanje akciza za dizel-gorivo i za benzin na ono što je bilo pre 7-8 meseci. Znači, vraćanje iznosa akcize kada su u pitanju dizel-goriva i benzin na ono što je bilo nekada. Ako biste to prihvatili, onda nema potrebe da postoji stav 2, a on glasi: "Ministar nadležan za poslove finansija i ministar nadležan za poslove rudarstva i energetike objavljuju listu derivata nafte iz stava 1. tačka 3) ovog člana". Nema potrebe da dva ministra objavljuju tu listu. Ta lista postoji u našim propisima i nema potrebe da se ministar finansija upušta u te stručne stvari. Ta lista se primenjuje kada se reguliše uvoz derivata nafte. Ona je regulisana i onom uredbom kojom je propisan način uvoza nafte i nema potrebe da se ministar finansija sada uključuje u ovo i da dva ministra donose zajednički akt, pa da li je to spisak ili drugačije da se zove, kada je sve to regulisano. Ako želite da vodite akciznu politiku onda smanjite iznos akciza za benzin, za naftu i uklopite u cenu za koju smatrate da je prihvatljiva maloprodajna cena, koja ne ugrožava makroekonomsku politiku Vlade. Ovako se vi reklamirate kako od ovoga sve zavisi, a ne snižavate akcize, već u jednom drugom članu, o kojem ćemo posebno da pričamo, izvlačite za sebe pravo da do 20% vršite neke korekcije iznosa akciza. To što ste naumili nije u skladu sa Ustavom i sa zakonom, jer su svi dužni da plaćaju poreze i akcize u skladu sa zakonom i na osnovu zakona, a ne u skladu sa uredbom Vlade i na osnovu stava Vlade. To je ta osnovna primedba na ovu koncepciju akcizne politike gde ono što je zakonodavna nadležnost prelazi u ruke Vlade. Ako želite da skinete te cene prihvatite ovaj amandman. Onda nećete imati potrebe da primenjujete ono ovlašćenje za koje smatrate da vam pripada, da možete da vršite neku korekciju minus 20% od postojećeg iznosa. Ovo je potpuno drugačiji pristup akciznoj politici u odnosu na ono što je Vlada zamislila. Vlada je zamislila – propišimo to neka bude maksimalno, a onda ćemo da izigravamo Deda Mraza. Ne može tako. Bolje propišite manji iznos akciza, pa onda koristite pravo koje imate po članu 17, a tiče se indeksacije, gde se vrednost akcize ne gubi, već se usaglašava sa rastom cena na malo i kretanjima na tržištu.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, evo opet onog dokaza kada je u pitanju poreska i uopšte fiskalna politika koju vodi ova vlada da polako prepisuju amandmane SRS-a i preslikavaju predloge zakona, odnosno izmene i dopune zakona. Kada su bile poslednje izmene i dopune Zakona o akcizama gospodin ministar se jednostavno oglušio o primedbe poslanika Srpske radikalne stranke, koji su na vreme upozoravali kakve će posledice da ima takva politika koju on vodi. Naime, ta politika je krenula još dok je DOS bio na vlasti 2003. godine; tadašnji ministar Božidar Đelić je otpočeo ovakvu akciznu politiku, koja je bila na sasvim pogrešnim osnovama u svim mogućim procenama: u procenama vrednosti dolara, u procenama cene sirove nafte na svetskom tržištu. Takvu politiku je nastavila i ova vlada, odnosno ministar Mlađan Dinkić. Još u toku prošle godine upozoravali smo da nije dobro da se pre stupanja na snagu Zakona o porezu na dodatu vrednost u roku od dva meseca povećavaju akcize na naftu i naftne derivate. Tada je ministar tvrdio da zbog smanjenja broja derivata koji će biti pod teretom akcize mora da poveća akcize na naftne derivate, kao što su motorni benzin i dizel-gorivo. Tada je zaboravio da je dizel-gorivo u svakom slučaju jedan od bitnih činilaca za svaku cenu i svaki proizvod koji se prodaje ovde. Znači, počev od poljoprivrede, transportnog dela privrede, pa, u krajnjem slučaju, i do maloprodaje. Sada smo došli u situaciju da zbog stanja na svetskom tržištu nafte dolazi do poremećaja u domaćem snabdevanju naftom i naftnim derivatima. Niko drugi ne može da bude odgovoran za to nego ova vlada, na čelu sa resornim ministrom koji vodi ovu politiku. Sada, kada su već posledice i te kako vidljive, ministar se setio, odnosno ova vlada da bi mogli da steknu iz ove situacije jeftine političke poene tako što će da kažu – evo, Vlada Republike Srbije radi na tome da smanji akcize i samim tim nafta i naftni derivati ne poskupe, zaboravljajući pri tome da su oni jedini odgovorni za to kakve su sada cene nafte i naftnih derivata. Znamo za naviku gospodina Mlađana Dinkića, koju je nasledio od Božidara Đelića, a to je da svaki put kada napravi jednu poresku olakšicu mora sa druge strane da napravi poresko opterećenje, bez obzira na to što je, barem prema zvaničnim tvrdnjama Ministarstva i Vlade, naš budžet već u suficitu, znači, već ima veća sredstva od predviđenih. Tako se tačkom 3) predloženog člana 2. dodaje novi deo na koji se naplaćuje akciza, a tačka 3) glasi – ostali derivati nafte koji se dobijaju od frakcija nafte koje imaju raspon destilacije do 380 stepeni. I – ministar nadležan za poslove finansija i ministar nadležan za poslove rudarstva i energetike objavljuju listu derivata nafte iz stava 1. tačka 3) ovog člana. Sada se i te kako dobro sećamo one priče kada je gospodin ministar tvrdio da će da oslobode akcize lož-ulje, petrolej i kerozin, a svi ovi naftni derivati jesu iz frakcije destilacije do 380 stepeni. Sada je to malo prikriveno, jer će to nekom listom, koja je podzakonski akt, biti obelodanjeno i neće moći da bude predmet rasprave u ovoj skupštini. U svakom slučaju, Narodna skupština Republike Srbije ima pravo da bude obaveštena, da odlučuje i da raspravlja o tome koja će to lista da bude. Sramota je da ministar jednostavno na mala vrata sva ona obećanja koja je davao prošle godine gazi na jedan ovakav način.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 3. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Pošto je Odbor za finansije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovo je član koj se odnosi na ono što je ministar reklamirao, a to je minimalna akciza. Podneli smo amandman kojim smo tražili da se u stavu 4. u tačkama 2) i 3) izvrši izmena, da se 100% zamenjuje sa 80% i tražili smo da se izvrši korekcija u svim stavovima i umesto reči "najpopularnija cena" da se koristi pojam "sa najvećim obimom prometa u Republici Srbiji", jer stvarno to što je u engleskom jeziku nešto napisano i ima neko svoje značenje ne mora da znači da kod nas može da se koristi. Šta je to najpopularnija cena nekog proizvoda, neke grupe cigareta? Ako to potiče od reči "populus", znači najnarodnija ili najviše reklamirana cena, tako da se u ekonomiji ne koriste ti termini. Malopre sam shvatio iz odgovora predstavnika Vlade da je jedini razlog što nije prihvatio amandman upravo to što smatra da treba engleski pojmovno da instališemo u naš jezik. Postoji još jedna mnogo veća opasnost. Nismo hteli da idemo dublje u intervenciji kada je u pitanju ovaj princip minimalne akcize. U obrazloženju ovog predloga zakona naveli ste da na ovaj način onemogućavate da se kod nas na tržištu plasiraju cigarete lošeg kvaliteta. Povećanjem akcize, koja ne bi zavisila od cene proizvoda, već bi imala taj fiksni iznos, praktično se povećavaju cene najnižih kategorija cigareta i na taj način utiče da proizvođači ovde plasiraju što kvalitetnije cigarete, a da ovo što ne valja, navodno, ne dolazi na naše tržište. Na ovaj način to ne možete da sprečite. Na ovaj način možete da povećate, donekle, prihode budžeta. Moram da vam kažem da ste zaboravili na jednu stvar. Zaboravili ste da je u paketu, kada je Demokratska stranka prodavala našu duvansku industriju bila definisana, a imate vi prava da negodujete, akcizna politika za pet godina unapred. Mislim da su to oni članovi 40a, b, v itd. Na ovaj način te monopoliste činite još većim monopolistima, jer šaljete poruku uvoznicima cigareta da ne uvoze neke cigarete, jer će one biti opterećene enormnim iznosom akcize, da nema nekog bogzna kakvog interesa za taj uvoz i na taj način potvrđujete stav DS-a da je onima koji su privatizovali našu duvansku industriju ovo tržište na izvol′te. Ta vaša briga za zdravlje me posebno brine, jer ne postoje cigarete koje manje truju ili više truju, sve truju, to je valjda svima jasno. Vi to uvijete u tu oblandu, pa vodite brigu o naciji, pa povećavate akcize i za najlošiji, navodno, kvalitet, pa na taj način sprečavate sivu ekonomiju u toj oblasti i povećavate prihode i posredno utičete na neki bolji kvalitet cigareta. Sve je pogrešno, sve je uvrnuto. Taj koncept minimalne akcize, videćete i sami, napraviće još veći monopol ovim proizvođačima koji su kod nas. Moram da vam skrenem pažnju, ti koji su privatizovali naše fabrike duvana nisu voljni da otkupljuju duvan od našeg seljaka, nego uvoze duvan. Pa, što ih tu niste malo pritisnuli? Valjda se otkupom našeg duvana stimuliše naša proizvodnja i naši proizvođači. Ovako ste udarili samo krajnjeg korisnika, potrošača i zaštitili monopol proizvođača cigareta, ali tu su izgubili naši seljaci i oni koji gaje duvan i koji imaju količine za otkup, jer naše duvanske industrije nisu nešto voljne i raspoložene, jer ako uvezu tamo iz neke države iz Afrike, mogu malo i da operu dokumentaciju, pa da ovde ostane malo, da malo ostane tamo, to je opasno. Znači, ovim amandmanom nismo hteli da idemo protiv vašeg koncepta minimalne akcize, ali vam kažemo – on je pogrešan. Hteli smo amandmanima da intervenišemo, jer ne biste ih prihvatili, kao što nećete da prihvatite ni ovaj, koji je minimalan i u skladu sa vašom koncepcijom, jer ovde postoji čisto patologija neprihvatanja. Vidite i sami, prođe nekoliko meseci i dođete upravo u onu situaciju o kojoj vam unapred govorimo šta će biti i gde će doći. Nije dobro što ste predali kompletno naše tržište i što ste sve dali ovima koji su otkupili naše fabrike za proizvodnju cigareta, a pogotovo nije dobro što ovom intervencijom činite još jedan benefit tim ljudima, tim grupacijama, jer na taj način dokazujete da ste verniji od DS-a ovima koji su kupili naša preduzeća.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Član 4. se odnosi na član 17. teksta Zakona koji je na snazi i, moram da vas podsetim, taj član ima naslov – indeksacija. Stav 1, koji Vlada naravno ne menja, glasi: ″Dinarski iznosi akciza iz čl. 9. do 13. ovog zakona usklađuju se polugodišnje stopom rasta cena na malo, prema podacima organa nadležnog za poslove statistike.″ Taj prvi stav garantuje da se fiksni iznos akcize u zakonu menja putem te indeksacije, odnosno usklađivanja, i na taj način se čuva supstanca, vrednost te akcize u svakom trenutku, jer prati promene na tržištu. Međutim, ono što Vlada sada pokušava da ubaci novim stavovima, a to je upravo ono što je ministar Dinkić malopre potencirao kao najveći uspeh ove vlade, gde usled promene cena derivata nafte, odnosno sirove nafte na tržištu, a radi očuvanja makroekonomske stabilnosti, do 20% od iznosa akciza može da smanji Vlada, to ovlašćenje mi ne smemo da predamo Vladi. Nismo ovlašćeni na to. Ako bi Vlada trebalo da se ovlasti kako da primeni određenu zakonsku normu, onda i uslove i način moramo da propišemo zakonom vrlo precizno i jednostavno, da bi onda to Vlada mogla da primeni. Ovom formulacijom ne dajemo ni uslove, ni postupak, ni način, nego Vladi predajemo ovlašćenje koje mi imamo. To ne smemo da radimo. Naravno, tražili smo da se član 4. Predloga zakona briše. On se praktično tiče promena stavova 2, 3. i 4. postojećeg člana 17, znači nešto se briše, ubacuje se ovo gde Vlada može da do 20% smanji iznos akcize, a ukoliko dođe do pada cena sirove nafte da može i da vrati na onaj iznos koji je propisan zakonom. Ako mislite da to može biti instrument kojim se utiče na maloprodajnu cenu derivata nafte, moram da vam skrenem pažnju na zakašnjenje u datumima kada se ovo radi. Onaj ko zna kako se trguje sirovom naftom zna da ćete ako danas naručite naftu tek za nekoliko meseci dobiti tu naftu, jer ta nafta treba da se kupi, da se obezbedi bankarskim garancijama, da se odgovarajućim prevoznim sredstvom prebaci, da se preradi, pa ko zna kada da dođe na tržište. U tom periodu na svetskom tržištu dolazi do različitih pomeranja, jer je nafta berzanski proizvod. Ako ste mislili da na ovaj način garantujete stabilnost maloprodajne cene derivata nafte i da regulišete ovaj gaf koji postoji prema maloprodajnicima nafte, a pre svega vlasnicima benzinskih pumpi, onda moram da vam kažem da ste ušli u pitanje koje se zove – marže. Pitanje marže rešavajte vi vašom uredbom, na to ste ovlašćeni, uredbom o cenama derivata nafte, i utvrdite strukturu maloprodajne cene i benzina, i dizela i svih derivata, ali nemojte da se mešate u akciznu politiku na ovakav način gde preuzimate neko ovlašćenje, a veliku odgovornost ćete da preuzmete, potpuno nepotrebno, neustavno i nezakonito. Šta će da se desi kada cena sirove nafte drastično padne, a ona je mesecima neprirodno visoka; pa, verovatno je visoka jer neko treba da plati rat u Iraku. To i sami znate. Zašto bi građani Srbije plaćali rat u Iraku? Zašto? Mislim da vrlo olako idete kod ovih promena, jer nemate nijednu stručnu analizu, ne samo procenu šta će biti na tržištu, nego uopšte nemate procenu šta se dešava sa strukturom maloprodajne cene derivata nafte. Samo da vas podsetim, sve je u monopolu, pa ako je sve u monopolu, kako onda ne možete da imate kontrolu. Upozoravam poslanike, ukoliko se prihvati ovakav član 4. Predloga zakona, svesno kršimo Ustav i propise, jer ovlašćujemo Vladu da nešto radi što je naše ovlašćenje. Zapamtite, građani su dužni da plaćaju porez i akcize, u skladu sa zakonom i na osnovu zakona, ne na osnovu uredbe, u skladu sa uredbom, voljom ili ćefom Vlade.
Hvala. Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom na to da je gospodin Zoran Krasić jedan od najboljih pravnih stručnjaka, bar kada je zakonodavstvo u pitanju i sve ono što se dešavalo u Srbiji unazad 15 godina, i promene sistemskih i drugih zakona, potrebno je da prihvatite njegov amandman na član 4. jer nam nedvosmisleno ukazuje da Vlada Republike Srbije samovoljno, svojevoljno, uz vaš eventualni glas protiv ovog amandmana ili za ovakav neizmenjeni Predlog zakona, zadire u nadležnosti koje ne mogu nikako da budu predmet njenog poslovanja. Govoreći u načelu o Predlogu zakona o akcizama istakla sam danas da i u mnogim drugim razvijenijim državama, gde na zaista jasan način, uz utvrđena regulatorna pravila funkcioniše tržišna ekonomija, vlade tih zemalja moraju da budu neki regulator, ali samo u određenoj meri, i to isključivo u onoj koja ne zadire u drugu granu vlasti. Ako vi krenete na ovakav način, mislim na Vladu i na ministra Dinkića, koji nije ovde, da se odnosite prema nečemu što je zakon, samim tim i prema najvišem zakonodavnom telu – Narodnoj skupštini Republike Srbije, a ovde ima mnogo pravnika i poslanika koji su u vlasti, koji su dugo godina poslanici u Narodnoj skupštini, onda lepo idite na to da ukinete Skupštinu, prepustite Vladi Republike Srbije da vlada uredbama, šta će vam onda zakoni. Prosto je neverovatno da nam Vlada kao opravdanje i razlog što se ovakav član ustanovljava u zakonu navodi činjenicu da je došlo, a naročito je izraženo proteklih godinu dana, iz razloga o kojima je govorio i gospodin Krasić, do poremećaja na svetskom tržištu kada su u pitanju nafta i naftini derivati, i da mi treba da ovlastimo, praktično legalizujemo buduće poteze Vlade u jednoj nestabilnoj, ili stabilnoj, tržišnoj situaciji ili utakmici. Mi to ne znamo. Mi samo možemo da špekulišemo, a to su stvari iz oblasti tržišne ekonomije, koje zadiru mnogo dalje od Srbije i od onoga što smo mi, kao Narodna skupština, jer to je nešto zbog čega su takvi odnosi između velesila i zbog čega se vodi prevlast i zbog čega je nastala prvobitna kriza, koja se kasnije završila bombardovanjem Iraka i uopšte u bliskoistočnom području. Nemojte sebi da dajete pravo da radite nešto što u drugim državama ne bi moglo da se podvede pod zakonitost i ustavnost, da kažemo – šta nas briga šta oni rade. Ali, vodite računa o onome šta vam daje Ustav, kao mogućnost da činite, a podzakonski akt, uredba Vlade Republike Srbije je nešto sasvim drugo. Vi, dakle, u osnovnom tekstu mnogih zakona u određenim članovima ili poglavljima imate tu mogućnost koja se ostavlja Vladi Republike Srbije da propisima i drugim opštim aktima uređuje neku oblast. Ali, da se na ovakav način, kada je u pitanju utvrđivanje cene akcize, to daje kao mogućnost Vladi da ona posreduje na tržištu, gde se ustanovljava neka fluktuirajuća akciza, to je neprihvatljivo i, u najmanju ruku, poražavajuće za Skupštinu Republike Srbije. Nikome do sada to nije palo na pamet, a raznih je bilo, ne samo od 1990. godine naovamo, nego i dok su komunisti vladali; i oni su kroz kvazidelegatski sistem bar provlačili neke zakone, svi su dolazili u ovaj ukopani podrum ovde što se naziva sala Narodne skupštine, zavuku se, izglasaju neke zakone i to se onda tako rešavalo. Hajde mi sada, kao društvo koje pretenduje da bude demokratsko, a ono očigledno to nije, da se kroz institucije sistema, gde svaka grana vlasti treba da radi svoj posao, suočimo sa time šta je posao narodnih poslanika i Narodne skupštine, jer svaki dinar od akcize koji se sliva u budžet... A to je onaj isti budžet, podsetiću vas, dame i gospodo, za koji vi glasate ili ne glasate, kao što to radi SRS dok ste vi i oni prethodnici na vlasti. Napraviće se jedan pravni presedan političke prirode, kako god hoćete, ako se član 4. usvoji u ovakvom tekstu, bez amandmana gospodina Krasića, koji vam predlažem da usvojite, koji je zapravo i osnovni motiv Vlade Republike Srbije da se izvuče iz jedne situacije, iz koje je to mogla da uradi na zakonit način, izmenom Zakona o akcizama. Kako će to dalje da se dešava kada dođemo do člana 7. i 9, razgovaraćemo o tome. Kako će da funkcioniše tržište? Nismo neke vračare da se time bavimo, pa da predviđamo šta će da se dešava. Mi smo najviše zakonodavno telo, mi samo na osnovu činjenica možemo da radimo svoj posao. Desi se jedan takav (a može da dođe i do drastičnog pada, što je rekao kolega Krasić, otkud vi to znate) neverovatan skok, i veći od ovoga koji sada imamo, lepo sazovete Narodnu skupštinu Republike Srbije, dođu poslanici, pa ako treba i na svakih mesec dana menjajte zakon ili taj član koji govori o visini akciza za naftu i naftne derivate.
Da li još neko želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, to je onaj deo o kome sam pričao kada sam obrazlagao svoj amandman. Sada Vlada Republike Srbije, na predlog nekog nadležnog ministra, treba da određuje koliki će biti iznosi akciza na naftu i naftne derivate, odnosno na dizel-gorivo i motorni benzin. Sada se postavlja više pitanje zašto smo mi već nekoliko puta u ovom sazivu, u ovom mandatu, zasedali u ovoj istoj skupštini i povećavali akcize na naftu i naftne derivate. To je mogao ministar još onda da napiše. Još onda je mogao da napiše, da ne gubimo više vreme, da pretrpi ove naše kritike, da se ogluši od njih, jednostavno da pobegne iz ove sale, da ne sluša, i ako šta sluša, pitanje je da li i čuje. Jednostavno, neka sprovodi svoju politiku kako mu se sviđa. Uopšte, ovim načinom regulisanja, gde je možda ministar postavio neku gornju ili donju granicu, svakako se ne rešava taj problem, jer je razlika u iznosu za dizel-gorivo oko tri dinara, za motorni benzin oko 4 - 4,5 dinara. To je ono što će, navodno, nama da pomogne da rešimo pitanje cene nafte i naftnih derivata na tržištu. Stav je Srpske radikalne stranke da, kada je u pitanju akcizna politika, iznos akciza jedino ima pravo da određuje Narodna skupština, pogotovo što ste već u ovom istom članu dozvolili indeksaciju iznosa akciza i uvećavate za rast cena na malo. Istovremeno, kada utvrđujete osnovice, recimo, za penzije, onda je to neki količnik između rasta zarada i rasta cena na malo. Zašto takve odredbe niste primenili i kada punite budžet? Time dokazujete samo da i ova vlada istrajava na politici koju je započela Vlada pokojnog premijera Zorana Đinđića; kako su oni vladali, kako su prošli, tako ćete sada i vi.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Vlada Republike Srbije podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 4. doda član 4a. Pošto je Odbor za finansije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 5. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Gospodine predsedavajući, verovatno u tom vašem papiru ne piše, ali mislim da je napravljena velika greška. Vlada može da podnosi amandmane samo ukoliko se u raspravi o pojedinostima usvoji neki od amandmana narodnih poslanika. Ovde imamo amandmane koji su podneti nekoliko dana pošto je zakon ušao u proceduru, odnosno imamo amandmane koje je Vlada podnela na svoj predlog zakona, kada nisu još ni postojali amandmani narodnih poslanika. Znam, imate većinu, to nećete da prihvatite, ali znate i sami da smo imali nekoliko puta ovde situaciju gde postoji opšta saglasnost oko izgleda nekog člana i da treba Vlada da interveniše amandmanom, pa ste davali tumačenja kako Vlada nije u mogućnosti u ovom trenutku da podnosi amandman. Ako tada Vlada nije bila u mogućnosti da podnosi amandman, onda sada ovde nikako nije mogla da podnese amandman. Član 5 – uopšte nam nije jasno zašto ste menjali tekst člana 20b stav 2. gde ste reč "agencije" zamenili rečju ″organizacije″. Vidite, tri godine u ovoj sali slušamo kanonadu i epopeje o tome kako sve treba da budu agencije; agencija za ovo, agencija za ono. Mi kritikujemo – ne može, ljudi, to ne odgovara organizaciji državne vlasti, da ste uzeli, recimo, zavode, direkcije i neke druge nazive da opišete organe uprave, odnosno organizacije koje vrše neka upravna ovlašćenja. Ne, to pada sve u vodu. Progurali ste Agenciju za duvan. Sada se u Zakonu o akcizama menja, pa to neće više biti Agencija za duvan, nego organizacija za duvan. Kome može da bude jasno? Verovatno ćete i ove druge propise da promenite, pa ćemo imati organizaciju, u zakonu verovatno nekom, organizaciju za privredne registre, a onda ćete, kaže – da, ali ona je agencija na bazi Zakona o javnim agencijama. Nemojte, ljudi, to više da radite. Ovo vam nije bila neophodna promena, ali ste samo skrenuli pažnju na to kakav je karakter vlasti i kako ova vlast u kontinuitetu razmišlja o tome kako treba da budu organizovani i pod kojim nazivom treba da posluju organi državne uprave i upravne organizacije. Ovaj smo amandman podneli samo da vam skrenemo pažnju, ako ste dosledni, onda budite dosledni, ali nemojte da menjate. Godinama ste nas ubeđivali u opravdanost izraza – agencija, agencija, agencija, e sada ste se nešto dosetili, ne treba taj izraz, nego daj da ga nazovemo kao organizacija, a u Zakonu o duvanu verovatno će biti i dalje agencija. Ako vam je ovo fleksibilna akcizna politika, onda neka bude.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u suštini, ovo je samo terminološki amandman, ali ne mogu da se otmem utisku i da zaboravim onu priču od pre nekoliko meseci, odnosno još od kada ste počeli da osnivate agencije. Eto, navodno u skladu sa evropskim integracijama, sa reformama u državi, kako sve to zemlje u EU imaju, kako su sve zemlje koje su u tranziciji prema EU osnovale agencije, pa ste nabrajali koliko ima Francuska, koliko ima Nemačka, Velika Britanija, Austrija. Pričali ste kako je to nešto najmodernije i najbolje, kako je to najbolje osmišljen sistem državne uprave, pa ste čak izmislili i agenciju za osnivanje agencije, da biste samo jednu ili dve sednice posle osnivanja agencije za osnivanje agencija stavili da više ne postoji agencija za duvan, nego je sada to organizacija. To je suština vaše vlasti, što bi naš narod rekao– nije šija, nego vrat.
Na član 6. amandman je podnela Vlada Republike Srbije. Pošto je Odbor za finansije prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dame i gospodo narodni poslanici, dobili smo danas priliku i amandmane da branimo, posle one prakse koju ste juče uveli da više ne mogu da se podnose amandmani na predloge zakona. Ne znam otkud danas ovakva promena mišljenja. Da li možda gospodin Marković nije imao vremena da okupi taj čuveni Odbor za ustavna pitanja, pa da eventualno predloži i za ovaj zakon da nema amandmana, jer, bože moj, treba da se usvoji onako kako bi to Vlada volela. Sada, gospodine Markoviću, voleo bih da mi odgovorite na osnovu kog člana Poslovnika ste zabranili juče da se raspravlja i glasa o amandmanima, a na osnovu kog člana Poslovnika to danas dozvoljavate? Umesto što, gospodine Markoviću, tu imate sumnjive konsultacije, bolje bi bilo da malo obratite pažnju na ovo što se ovde diskutuje. U ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 6. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, kojim se traži da se u novom članu 39b u stavu 2. reči "ministar nadležan za poslove finansija" zamene rečima "Vlada Republike Srbije". Naime, članom 39b, novim članom koji je dodat ovim predlogom o izmenama i dopunama Zakona, regulisano je da lica koja derivate nafte koriste za industrijske svrhe mogu ostvariti refakciju plaćenih akciza, pod uslovom da te derivate nabavljaju od uvoznika, odnosno proizvođača tih derivata nafte, kao i da je na te derivate uvoznik, odnosno proizvođač platio propisani iznos akcize. Najpre, potpuno je nejasno zašto je propisano da se može ostvariti refakcija samo ukoliko je plaćen odgovarajući iznos akciza na ove derivate, jer je valjda prvi i osnovni uslov da to što se traži nazad bude i naplaćeno. Teško je verovati da će neko ko je nabavio naftu na crno, odnosno proizvođač ili uvoznik koji je prošvercovao tu naftu u zemlju, kasnije zatražiti da mu se, po ma kom osnovu, vrati bilo kakva akciza, jer bi time u stvari samo sebe doveo u situaciju da bude optužen za šverc, odnosno za neplaćanje akciza i da bude izložen izuzetno velikim kaznama. Druga stvar koja je sporna je ta što po ovom članu 39b bliže uslove, način i postupak za ostvarivanje prava na refakciju akcize propisuje ministar nadležan za poslove finansija. Stav Srpske radikalne stranke je da se ovakve stvari ne smeju prepuštati ministru finansija. Dakle, ne smeju se prepuštati ministru finansija, ne smeju se prepuštati bilo kom ministru, pogotovu kada imamo iskustvo kakvo imamo sa Mlađanom Dinkićem, onda je jasno da njemu ne treba u ruke dati bilo kakav posao u Vladi, a svakako ne ovako važan. Jer, na taj način omogućićete mu da dalje ide u brojne malverzacije, da svojim prijateljima omogućava u određenim oblastima povlašćene uslove i da on samostalno, što će reći arbitrarno, odlučuje ko će imati pravo na povraćaj uplaćenih akciza, u kom obimu i po kom osnovu. Takođe, treba reći da i novi zakon o Vladi, koji će izgleda biti ponovo na dnevnom redu, predviđa slično rešenje, po kome bi ovakve stvari spadale u nadležnost Vlade. Dakle, trebalo bi da se Vlada, kao kolegijalni organ, izjasni o uslovima pod kojima će neko moći da ostvari pravo na refakciju akciza. Zbog svega ovoga pozivam vas da ovaj amandman usvojite. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Ovaj član Predloga zakona ima dva velika problema. Prvi problem je taj što je refakcija kao oblik povraćaja jedno materijalno pravo, i ako je neko pravo koje je garantovano, onda se to pravo koristi, ostvaruje i uživa u skladu sa Ustavom i zakonom. Ako dođemo na tu temu, onda moram da vam kažem da način i postupak ostvarivanja nekog prava treba da se uredi i može da se uredi zakonom. Dakle, način i postupak ostvarivanja nekog prava uređuje se zakonom. Ako uđemo u ovo što ste vi ovde napisali u stavu 2 – bliže uslove, način i postupak za ostvarivanje prava na refakciju akcize propisaće ministar finansija, on to nikako ne bi smeo i ne bi mogao po zakonu da radi, već Vlada Republike Srbije. Ona je ovlašćena da propiše uslove, način i postupak kako se ostvaruje pravo na refakciju. To je prvi problem i to je više problem u Republičkom sekretarijatu za zakonodavstvo, jer, očigledno, sistem koji gradite u pravnom smislu je toliko razređen da nema tog jedinstva. Naravno, nikome ne pada na pamet da pokreće postupke pred Ustavnim sudom Republike Srbije, zato što i tamo važe neka druga pravila. Drugi veliki problem u primeni ovog člana biće ono što ste naveli u stavu 1. Ovde kažete – lice koje derivate nafte iz člana 9. stav 1. tačka 3)... A da vas podsetim da se to odnosi na one ostale derivate, gde je akciza propisana u iznosu od 32 dinara, nisu klasični benzini, niti dizel-gorivo. Vidite, kaže – koristi za industrijske svrhe. Da li neko zna šta znači korišćenje tih derivata za industrijske svrhe? Da vam objasnim kako to može da izgleda vrlo problematično. Korišćenje u industrijske svrhe može da bude da je taj derivat polufabrikat, da je sirovina, može da bude i repromaterijal u krajnjem slučaju. Uzeću primer industrije ulja, gde se koristi specijalna vrsta derivata, a ona se zove heksan; ona se ne ugrađuje u proizvod, već se putem tog heksana ljušti suncokret. Šta je onda tu industrijska svrha? Da li je to sirovina? Evo da vam kažem, što se tiče razređivača za bitumen, petrolej se koristi kao 60 ili 70% sastava. To nije proizvod, ali se koristi u industrijske svrhe da bi se napravio proizvod. Kako definisati šta je to za industrijske svrhe kako ste vi ovde napisali? Vi ćete u praksi imati navalu, svaki proizvođač koji to koristi u procesu proizvodnje će vam se obratiti sa zahtevom da mu protumačite na šta se odnosi industrijska svrha koju ste naveli u ovom članu. Mnogo je opasno kada neko piše zakon, a ne zna materiju koja treba da se reguliše zakonom. Ako vam je neko suflirao povodom ovoga, ja vam tvrdim, to je neznalica. Sada dovodite u neprijatnu situaciju parlamentarnu većinu da moraju da glasaju za nešto, a posle nekoliko meseci opet će ministar da izađe ovde i da slegne ramenima i da kaže – pa jeste, radikali su bili u pravu pre pola godine kada su nas upozoravali da to ne valja. Nije svrha amandmana opstrukcija, već je svrha amandmana da se nešto popravi, poboljša, da se sredi. Ako ne možete da prepoznate da se amandmanom nešto poboljšava, pitajte, jer imate jedan odbor, drugi ili treći odbor – šta ste mislili i zašto ste ovo podneli. Neću da vam navodim konkretne primere, dakle, nekoliko industrijskih grana koje se bave ovim stvarima koriste ove proizvode, doći će u situaciju da bi ostvarili pravo na refakciju, moraće da traže tumačenje kako da se primeni ovaj član. Imaćete jedno tumačenje Ministarstva za nauku i tehnologiju, imaćete drugo tumačenje Ministarstva za energetiku, imaćete treće tumačenje nekog poreskog organa. I, na šta se sve svede? Svede se na volju nekoga kako će šta da protumači, da li se sa zahtevom obratio ovaj ili onaj, da li je u toj firmi direktor iz moje stranke ili iz one druge stranke. Vlada može da bude ovlašćena, Ministarstvo finansija ne može da bude ovlašćeno. Ovo je greška u kontinuitetu i ja vas podsećam da je slična greška napravljena kada se donosio Zakon o PDV-u. Dakle, ovo je slična greška. Vi iz Ministarstva finansija morate malo da stišate stvari, jer da biste kontrolisali sve finansijske tokove prihvatate sve drugo, i neke stvari koje nemaju veze sa finansijama. Ulazite u tehnologiju, u metodologiju rada, u bilanse, u sve ulazite, to ne može da se kontroliše. Ako vi imate ovakav koncept Ministarstva finansija, šta treba da kontroliše, ako je ovo sve, onda vam druga ministarstva nisu potrebna.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, mogao bi čovek i da razume da način refakcije propisuje ministarstvo, ipak je to organ, ali ne i da to uređuje ministar, jedan činovnik u Vladi Republike Srbije, koji se kroz ovakve predloge izmena i dopuna zakona, jednostavno, u sve moguće meša. Navodno, kako je on to tvrdio u svom jutrošnjem ekspozeu, neko je nekada koristio razređivače kao motorna goriva, pa je tu bilo značajnih pronevera akciza i poreza na dodatu vrednost, pa ćemo sada da uvodimo akcize na to, proizvođač i uvoznik će da plaćaju akcize na to, a onda će taj koji to koristi u industrijske svrhe da ispostavi zahtev ministru da mu se vrati višak uplaćenih akciza, odnosno refakcija akciza, pa će još i ministar da određuje koja je lista tih proizvoda, odnosno naftnih derivata na koje će da se plaća akciza, propisuje način na koji se vraća, odnosno vrši refakcija akcize. Sada samo još ostaje da nam propiše i gde te proizvode na koje se vraća akciza možemo da upotrebimo, u koju namenu i za koje proizvode. Znači da kompletno ministar finansija kontroliše koliko ćemo puta vazduh da udahnemo, 14 ili 16 puta u minuti. Još smešnije što sam čuo od ministra jeste da će sada biti moguće da se izvrši refakcija akcize za naftu i naftne derivate koji se prodaju na teritoriji AP Kosovo i Metohija. Koliko je meni poznato, nafta i naftni derivati na koje se plaća akciza oslobođeni su akcize samo ako se ti naftni derivati prodaju van teritorije Republike Srbije. Čini se da gospodin ministar u Vladi Republike Srbije već unapred otpisuje Kosovo, kao, značajno mu je to tržište, jer nemamo gde da plasiramo viškove naftnih derivata, pa ćemo to da uradimo na Kosovu. Možda je u pitanju, osim te političke štete koju već pravi jednim takvim svojim postupkom, druga namera, jer do sada su najveći šverc i najveće zloupotrebe koje su postojale ovde bile vezane za trgovinu sa Kosovom, gde su nestajali čitavi šleperi cigareta, gde su nestajale čitave cisterne motornih goriva. Sada dajemo tu mogućnost, jer navodno imamo poverenja i u carinike i u druge pogranične organe, a nemamo poverenja ukoliko ta nafta i naftni derivati dolaze iz drugih zemalja, da li će naše pogranične službe to da urade kako treba. Zato sada postoji monopol ko može da uveze sirovu naftu, ko može da uveze naftu i naftne derivate, pod obrazloženjem da bi se sprečio šverc, jer se nema poverenja u državne organe, i to se nema poverenja od strane onoga koji treba da kontroliše taj državni organ, a dozvoljava se druga zloupotreba preko Kosova i Metohije, gde će opet da nestaju čitavi šleperi cigareta, čitave cisterne motornih goriva.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 7. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, cela atmosfera u sali ili možda nedostatak vazduha u ovom prostoru gde radimo očigledno navodi neke poslanike na to da ili ne slušaju ili poluodsutno prate, ali ovde je veoma važna stvar sada u pitanju, jer se govori o akcizi na duvan. Moram da vas podsetim na činjenicu da je prilikom izglasavanja Agencije za duvan Srpska radikalna stranka imala i te kako velike primedbe, zbog toga što smo te godine kada je usvajan Zakon o Agenciji za duvan imali jednu od najvećih afera koja je potresala Srbiju u poslednjih deset godina, a vezana je za Stanka Subotića, zvanog Cane Žabac, kralja duvanske mafije, kako ga je u svojoj knjizi nazvao profesor doktor Vojislav Šešelj, i umešanost vrha tadašnjeg dosovskog režima u šverc cigareta na području Srbije i Crne Gore. Ovo su veoma ozbiljne stvari, i kada je u pitanju akciza i intencija ove vlade da utvrđuje način na koji će da se određuje iznos akcize i spreči poreska utaja u prometu cigareta, moramo da budemo mnogo obazriviji. Sada mi, kao srpskom radikalu, uopšte nije jasno zašto ste odbacili ono što ste hvalili (mislim i na neke činioce ove sadašnje vlasti i na vas koji niste tada bili u Skupštini, a pretendovali ste da u nju dođete), kada je u pitanju Agencija za duvan. Kakva je ovo organizacija koja će da se bavi sada ovim poslovima? Malopre, kada je bio amandman gospodina Krasića, mi smo naveli u amandmanu na član 7, koji sam podnela u ime poslaničke grupe SRS, da je on i te kako vezan za član 4. i za poslove koje Vlada treba da radi, mi smo jasno ukazali na mogućnost monopola, ali sada je u pitanju mogućnost zloupotreba i šverca. Mislimo da ovako predviđeni članovi zakona, gde predlažete da se ova tri stava postojećeg člana 40v brišu, a dodaju se novopredviđeni članovi 40g, 40d i 40đ, nisu dovoljni da bi se eventualna utaja poreza i zloupotrebe sprečile, bez obzira na kaznene odredbe i na tu kaznenu politiku. Kada budete čuli obrazloženje amandmana koji je na član 9. podneo gospodin Momir Marković videćete da prekomponovanjem tih članova 40đ i 40v, na način kako je on to predložio u ime poslaničke grupe SRS, možete u izvesnoj meri da budete smireniji. Kada je u pitanju organizovani kriminal, koji je i te kako prisutan kod vas, a videli ste da su velikodušno predstavnici Demokratske stranke, pre svega gradonačelnik Beograda i aktuelni predsednik, u stvari isključivo predsednik svoje stranke, najvećim švercerima duvana na Balkanu, kao što su Milo Đukanović i njegova kriminalna klika, dali podršku u Budvi pre sedam dana, onda vidite da imate posla sa ozbiljnim kriminalcima, pre svega onima koji su predstavnici vlasti u Crnoj Gori i koji imaju svoje produžene ruke i ovde u Beogradu i u celoj Srbiji i da moramo mnogo više da povedemo računa kada definišemo na koji način će da se utvrđuje maloprodajna cena i kako će da se spreči utaja poreza, jer u pitanju su načini za enormno bogaćenje. Kroz brisanje ovog člana 7. i kroz amandman koji je podneo gospodin Momir Marković na član 9. donekle će da se ispravi greška koju je predlagač zakona dao ovakvim predlogom člana 7. i člana 9. Zakona o akcizama, kada je u pitanju duvan.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, nimalo nisam iznenađen odlukom Odbora i Vlade da ne prihvate ovaj amandman, jer se verovatno iza ponešto valja. Amandman na član 9. Predloga zakona o izmenama i dopunama u stvari se odnosi na član 41. osnovnog zakona. Sad molim narodne poslanike da u ovom materijalu koji smo dobili za zasedanje otvore stranu 7, gde piše: "Član 41.", inače se odnosi na kaznenu politiku, pa kaže: "Novčanom kaznom od 10.000 do milion dinara kazniće se za prekršaj pravno lice ako", pa ide: "1)" i prazno, pa onda: "2) obračunatu akcizu" i tako do tačke 10). Znači, tačku 1) je ministar rezervisao za sebe, da može da dopiše šta hoće i da može da kažnjava kako hoće. Ovo danas mi treba da usvojimo, a tačka 1) u članu 41. ostala prazna. Molim, u stvari molio bih ministra, da je našao za shodno da bude tu, da mi objasni šta treba da znači tačka 1) u članu 41. Ili da se dogovorimo, pa da prekinemo sednicu, da dođe ministar, da dopiše u tački 1) šta treba, pa da eventualno o tome razgovaramo. Stvarno neverovatno. U članu 9, koji se odnosno na član 41. osnovnog zakona, predvideli su čl. 40b i 40đ, a ja amandmanom tražim da se to zameni članovima 40b, 40v i 40đ. Da bi bilo jasnije moram da pročitam ova tri člana zakona, da bismo imali celovitu sliku i da biste, dame i gospodo narodni poslanici, znali o čemu glasate. Inače, ako uzmete ovaj materijal koji nam je došao, na osnovu koga je trebalo da se pripremimo za ovu sednicu, videćete članove 40b, 40v i 40đ itd., jedna opšta papazjanija i ni na šta ne liči. Mnogo vremena treba da biste ušli u materiju. Član 40b: ″Na cigarete iz uvoza i na cigarete koje su proizvedene u zemlji, pored akcize iz člana 40a ovog zakona, plaća se i akciza u visini″, pa se onda kaže ″u periodu od 1. januara 2005. godine do 31. decembra 2006. godine 30%; u periodu od 1. januara 2007. godine do 31. decembra 2009. godine 40% i od 1. januara 2010. godine 50%.″ Član 40v kaže: ″Dinarski iznosi akcize iz člana 40a ovog zakona usklađuju se sa rastom cena na malo.″ To znači, ako cene na malo porastu i akciza će rasti. Mislim da nema potrebe objašnjavati, ali ako je procentualno 30%, normalno, ako nešto košta 100 dinara, pa 30%, to je 130 dinara; ako košta 110 dinara, onda će biti 133 dinara itd. Međutim, ako je već ovakav predlog došao, onda da i taj član ugradimo. ″Usklađivanje dinarskih iznosa akcize vrši se u skladu sa članom 17. ovog zakona. Maloprodajna cena cigareta iz člana 40b stav 3. ovog zakona prijavljuje se i Agenciji za duvan, koja je objavljuje u ′Službenom glasniku Republike Srbije′.″ Ono što je trebalo da se eventualno izbegne jeste član 40đ. On se odnosi na kaznene odredbe. "Maloprodajne cene po jedinici mere duvanskih prerađevina iz člana 40b stav 3, člana 40g stav 3. i člana 40d stav 3. ovog zakona prijavljuju se organizaciji za duvan, koja ih objavljuje u ′Službenom glasniku Republike Srbije′.″ Sada smo došli do još jednog paradoksa koji je stvorilo Ministarstvo finansija, Ministarstvo trgovine, ili koje se već ministarstvo meša u ovo; gde god su akcize, gde god su pare, tu se po tri-četiri ministarstva strpaju, ne možete više ni da razlikujete ko je odakle. Imali smo Agenciju i progutasmo tu agenciju, mada su poslanici Srpske radikalne stranke dokazivali građanima Srbije da je otvaranje agencija samo mogućnost da zaposlite sve one koji su vam lepili plakate, duvali u pištaljke, jer zadužili su vas i morali ste. Izgleda da niste uspeli u agencije sve da spakujete, a onda da napravimo i organizaciju, pa će se na kraju napraviti organizacija za formiranje agencije i agencija za pravljenje organizacija. Nadam se da nećete još dugo, pa će onda SRS, kada preuzme vlast, i ovaj i sve ostale zakone očistiti, jer zakon mora da bude kratak, sažet, jasan svakome na koga se odnosi i svakome ko ga primenjuje. Kada dođete sa 40 pa cela azbuka i pola abecede, mislim da ovo ne razumeju ni ovi koji su predložili. Idemo dalje... (Predsedavajući: Molim vas, prekoračili ste vreme.) Izvinjavam se, ali takvi su članovi, a, b, v, 40g i đ, moram da pročitam i molim da mi se odbije vreme jer citiram članove. Od šest minuta, koliko govorim, pet i po minuta citirao sam članove. (Predsedavajući: Gospodine Markoviću, više od minut ste prekoračili vreme, molim vas, privedite kraju.) Moram da citiram još član 40đ do kraja pa onda da ljudima bude jasno: "Proizvođač, odnosno uvoznik može odrediti maloprodajnu cenu cigareta koja je viša od maloprodajne cene koju je odredio prilikom podnošenja zahteva za izdavanje kontrolnih akciznih markica, pod uslovom da je istu prijavio organizaciji za duvan, koja je objavljuje u ′Službenom glasniku Republike Srbije′." Samo se pitam da li će istu ovu odluku Agencija za duvan i organizacija za duvan da objavljuje? Hoćemo li imati dva službena lista, službeni list za organizacije koje objavljuju i službeni list za agencije? Na kraju: ″Maloprodajne cene iz stava 1. ovog člana moraju da budu istaknute u, odnosno na objektu trgovine na malo, tako da su jasno vidljive za potrošače duvanskih proizvoda.″ Predlažem svima koji se bave trgovinom duvana sve ove od 40a do 40š, b, g, đ da fotokopiramo i dostavimo ljudima da im bude jasno. Meni, verujte, dok nisam tri puta pročitao ništa nije bilo jasno.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić.
Amandman gospodina Cvetanovića odnosi se na član 43. Zakona, to je član 10. Predloga zakona, i sa prethodnim amandmanom ipak čini jednu celinu. Radi se o kaznenim odredbama. U članu 41. propisane su prekršajne kazne za pravna lica, a u članu 43. za fizička lica i preduzetnike. Ovo što je Vlada predložila kao promenu tiče se onoga što je u prethodnim članovima promenila, a ono što nije amandmanom obuhvaćeno odnosi se praktično na naš amandman na član 7, jer ne prihvatamo promenu u članu 40v, odnosno da se brišu stavovi 3, 4. i 5. Zbog toga je nastala potreba da se podnesu amandmani na član 9. i član 10, zato što sa amandmanom na član 7. čine jednu celinu. To je sasvim dovoljno što se tiče ovog amandmana, ali mislim da je povodom ovih amandmana važno i ovo što ste naveli u sledećem članu 11. Rekli ste: ″Izuzetno od člana 3. ovog zakona, Vlada Republike Srbije″, pa sada nešto oko propisivanja i objavljivanja cena. Ova odredba člana 11. će već nakon dva dana od objavljivanja zakona biti istorijska odredba. Kada se radi o istorijskim odredbama koje imaju karakter prelaznih odredaba, onda nema potrebe da govorite da je nešto izuzetno od nečega što je propisano zakonom. Nemate potrebe, tim pre što ovo možete stalno da radite, a ovo se tiče i ovih amandmana koji su podneti. S obzirom na to da se bližimo kraju, predsednik neće da mi zameri, prokomentarisao bih i ovo što ste naveli u članu 12, gde smo podneli amandman; ovo fazno ili zakasnelo usklađivanje, polugodišnje, sasvim je nepotrebno. Podneli smo i taj amandman na član 12, jer tu stoji jedan problem, kao povodom prve tačke dnevnog reda, gde se pričalo o Ustavnoj povelji i Zakonu za sprovođenje Ustavne povelje. Čekali ste poslednji trenutak, istekao je rok koji je zakonom propisan, pa nekoliko meseci posle toga ste stavili prst na čelo da razmislite, pa ste se onda dosetili da treba nešto da se promeni, pa onda predlažete promenu i kada dođe na dnevni red usvaja se ta promena i onda vidite da je od zakonom propisanog termina ili roka proteklo šest, sedam osam i ko zna koliko meseci. Sada nas terate da nezakonito stanje u ovom periodu pokrivamo. To nikada ne može da se pokrije. Morate da shvatite, da imate ovde 249, većinu, opet ne možete da pokrijete nezakonito stanje koje je postojalo. Ne znam odakle taj manir, prosto se utrkuju. Demokrate su to izmislile, doduše i u Saveznoj skupštini je bilo takvih situacija, naročito 1993. i 1994. godine. To mora da se izbegne. Na taj način se pokazuje da Skupština ne poštuje svoje propise, Vlada ne poštuje propise, ne poštuje svoje obaveze. Potpuno identična situacija – ako ste videli i osetili da neće biti neposrednih izbora, pet meseci pre toga promenite Ustavnu povelju, vodite postupak. Ako ste osetili da bi, zbog promene zakona i prelaska na polugodišnje usklađivanje, indeksacija, koja bi se izvršila za oktobar, novembar i decembar, prouzrokovala da u januaru, februaru, martu i aprilu bude nenormalno visoka cena derivata nafte zbog rasta cena sirove nafte, onda odmah menjajte Zakon o akcizama, ako ste se opredelili da to rešite putem akciza. Vi ne, sada kažete – ono što je bila naša obaveza 1. januara ispunićemo 1. jula, pa još u kombinaciji sa minus 20%. Znate, devalvira se struka, vređa se Skupština, vređa se Ustav, gazi se Ustav, gazi se zakon. Stalno se postavlja pitanje – zašto donosimo zakon, ako nikoga ne obavezuje? Ili, toliko ga obavezuje da kada ga prekrši dođe u Skupštinu i većina izglasa i on nije odgovoran, većina je završila posao. Onda praktično nema krivičnog dela zloupotrebe službenog položaja. Zašto? Sve pokriva Skupština i skupštinska većina. Jednostavno, mora da se promeni logika prema ustavnosti i zakonitosti. Nije dovoljno da se kaže – za zakon sam i modra pluća i gotovo. Delima pokažite to.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, član 43. zakona na koji se odnosi ovaj amandman jeste samo jedan član koji reguliše neke posebne obaveze po pitanju kaznenih odredaba za nepostupanje po ovom zakonu. Već ranije je bilo takvih grešaka u Zakonu o poreskom postupku i poreskoj administraciji, a vidim da je u takvim greškama ovo ministarstvo istrajalo. Znači, u članu 41. ovog zakona u stavu 1. kaže se: ″Novčanom kaznom od 10.000 do milion dinara kazniće se za prekršaj pravno lice ako″, pa kaže u tački 9) ″prodaje cigarete po maloprodajnim cenama koje su različite od onih koje je odredio proizvođač, odnosno uvoznik″; i tačka 10) – maloprodajne cene cigareta nisu prijavljene Agenciji za duvan, kao i da nisu istaknute u, odnosno na objektu trgovine na malo tako da su jasno vidljive. U članu 43. kaže se – novčanom kaznom od 5.000 do 500.000 dinara kazniće se za prekršaj fizičko lice - preduzetnik, pa tačka 8. kaže – ako maloprodajne cene cigareta nisu prijavljene Agenciji za duvan, kao i ako nisu istaknute u, odnosno na objektu trgovine na malo tako da su jasno vidljive. Pitam i Vladu Republike Srbije i poslanike koji podržavaju tu vladu – koja je razlika između pravnog lica i preduzetnika ukoliko oni obavljaju istu delatnost i ukoliko isti prekršaj naprave? Zar posao ove vlade nije da obezbedi potpuno ravnopravne uslove svim učesnicima u privrednom životu, bez obzira da li je to DOO, STR, SZR, SUR itd. Koja je razlika između delatnosti koju obavlja pravno lice i fizičko lice? U načinu vođenja knjiga samo i ni u čemu više; i postavlja se pitanje da li neko vodi složeno ili prosto knjigovodstvo, da li vodi analitičko ili sintetičko knjigovodstvo. U čemu još? U finansijskoj moći pravnih i fizičkih lica. Verujte da je više nema. U praksi je nema. Imate čitave samostalne zanatske radnje ili samostalne trgovinske radnje koje su po broju radnika, objekata, kapitalu mnogo jače nego veliki deo pravnih lica, odnosno preduzeća. Sada će samo zbog nekih predrasuda vlasnik, odnosno preduzetnik plaćati manju kaznu za isti prekršaj koji napravi u odnosu na pravno lice. Stvarno mi nije jasno šta hoće predlagač ovog zakona i ova vlada sa ovim. Znači, nisu izjednačeni svi u toj utakmici koja se zove trka za profitom. Neko sebi može da dozvoli ekonomski da plati tu kaznu od 500.000 dinara, jer će zahvaljujući većem broju objekata, većem broju radnika da zaradi više. Nije merilo da li je to pravno lice ili fizičko lice, nego kapital kojim raspolaže. To treba da se prihvati i da uslovi kaznene politike budu potpuno isti za sve koji učestvuju u privrednom životu.
Hvala. Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 11. sa predlogom da se isti briše. U članu 11. Predloga zakona predviđa se da će izuzetno od člana 3. ovog zakona Vlada Srbije, na predlog organizacije za duvan, utvrditi i objaviti u ″Službenom glasniku Republike Srbije″, u roku od 15 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona, iznose najpopularnijih cena i minimalnih akciza na cigarete i druge proizvode od duvana. U članu 10, koji prethodi članu 11, vidi se u stavu 2. da predlagač predlaže da se reč "agencija" zameni rečju "organizacija". Očigledno je da je bilo dosta agencija, pa je Vlada odlučila ili da agencije zameni organizacijama pod drugim nazivom, ili da izvrši redukciju administracije koja radi u agencijama; ili će to ostati isto stanje, samo što se menjaju reči, umesto "agencija" – "organizacija". Ne bih želeo da ponavljam ono što su govorili narodni poslanici u prethodnom izlaganju, samo bih želeo da istaknem da se ovde radi o jednom terminu koji je nepoznat, mislim da je i pogrešan; kaže se – iznos najpopularnijih cena. Umesto reči – najpopularnijih, trebalo je da bude – tržišnih. Popularna je pevačica, fudbaler, filmski glumac itd., ali ni u kom slučaju – najpopularnija cena. Valjda treba ovde da bude naznačeno da je u pitanju tržišna cena. Neću ponavljati ono što je govorio narodni poslanik Marković, narodni poslanik Krasić, jer je o tome dosta rečeno i predlažem narodnim poslanicima da usvoje amandman Srpske radikalne stranke koji je uložen na član 11. Hvala.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Božidar Koprivica. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Božidar Koprivica. Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, u ime Srpske radikalne stranke podneo sam amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama, tako što sam predložio da se član 12. Predloga zakona briše. Radi ilustracije, citiraću član Predloga zakona koji sam predložio da se briše. U njemu se kaže – usklađivanje iznosa akcize na derivate nafte iz člana 9. stav 1. tačka 1) i 2) Zakona o akcizama sa stopom rasta cena na malo u oktobru, novembru i decembru 2004. godine izvršiće se u julu mesecu 2005. godine. Dakle, ovo usklađivanje kasni skoro osam meseci. Propis koji je važio više ne važi i ako bi se usvojio ovakav predlog to bi značilo svojevrsnu amnestiju Vlade, zato što Vlada nije postupila po zakonu. Ili, ako je trebalo da promeni zakon, ona je trebalo na vreme da podnese inicijativu za promenu zakona, ako je taj razlog nastao u potrebi za usklađivanjem propisa sa ekonomskim kretanjima u zemlji. Međutim, to nije uradila. Ona je zloupotrebila službeni položaj, praktično sada pokriva ovim članom svoj nerad. U tom smislu, ako bi se prihvatio ovaj zakon, to bi značilo amnestiju Vlade, zato vas molim da prihvatite ovaj amandman na član 12. Predloga zakona.
Da li još neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, sa ovim članom 12. Predloga izmena i dopuna Zakona stvarno prevazilazite sami sebe. Ovde stvarno neko treba da bude dosta talentovan da ovako nešto napiše, barem javno da prizna. Zahvaljujući sopstvenoj tvrdoglavosti, da ne kažem čemu još, istrajavali ste na jednoj još izuzetno visokoj fiskalnoj politici, sa visokim fiskalnim i poreskim davanjima. Zbog raznih činilaca koji su bili u okruženju, a koje niste mogli da kontrolišete, ali ste bili na vreme upozoravani od strane Srpske radikalne stranke na njih, upleli ste se u jedno vrzino kolo. Znači, već je bilo problema sa usklađivanjem akciza još u novembru i decembru prošle godine. Niste smeli da ispoštujete zakon koji ste sami doneli, koji je ova vlada predložila Narodnoj skupštini i koji ste vi, gospodo drage kolege iz vladajuće većine, izglasali. Sada ta ista vlada traži od vas da joj oprostite što vas je ponizila da ne postupi po zakonu koji ste izglasali. Ništa drugo nije u pitanju. Razlog zašto to Vlada nije uradila jeste kukavičluk; kukavičluk – zato što su procenili da će biti politički izuzetno loše da poštuju zakon koji su sami napisali. Nije to bila briga za građane Srbije, najmanje ovu vladu brinu građani Srbije, nego isključivo politička šteta koju će da dožive ukoliko nastave sa ovakvom primenom zakona koje ste, ponavljam, napisali i doneli vi koji podržavate ovu vladajuću većinu. Jedini razlog je taj zašto je ovaj član 12. uopšte ubačen u izmene i dopune Zakona o akcizama. Šta sada? Sada se traži da niko ne odgovara, pa makar i moralno, što nije postupio po zakonu koji ste vi, gospodo iz vladajuće većine, izglasali.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Zlatan Jovanović. Predstavnik predlagača i Odbor za finansije nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović. Izvolite.
Dame i gospodo, podneo sam amandman na član 13. Predloga zakona koji glasi: "Ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u ′Službenom glasniku Republike Srbije′.″ Mojim amandmanom ovo se vraća u ustavne okvire i predlažem da se reči "narednog dana" zamene rečima "osmog dana". Zbog čega? Zato što je Ustavom Republike Srbije, članom 120. rečeno: "Zakon, drugi propis ili opšti akt stupa na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja, osim ako, iz naročito opravdanih razloga, nije predviđeno da ranije stupi na snagu". Znači, ako bismo usvojili ili ako biste vi, kao većina, usvojili ovaj član u obliku koji je predviđen Predlogom zakona, vi biste prekršili Ustav Republike Srbije. U Ustavu Republike Srbije propisano je da zakoni i drugi akti koje ova skupština usvaja stupaju na snagu najranije osmog dana. Naravno, Ustav predviđa i izuzetke, mogućnost da u posebno opravdanim slučajevima neki propis stupi na snagu i ranije. Međutim, ovde ne postoji razlog da se ovaj deo ustavnog rešenja primeni, odnosno da se ovaj predlog zakona uvede u pravni promet pre osmog dana od dana objavljivanja. Hoću da vas podsetim šta je predlagač u obrazloženju zakona rekao kada je pokušao da obrazloži razloge zbog kojih zahteva stupanje na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Predlagač kaže: "Naročito opravdan razlog za stupanje zakona na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije", u smislu odredbe člana 120. Ustava Republike Srbije, sadržan je u neophodnosti da što pre stupe na snagu odredbe ovog zakona koje se odnose na početak obračuna akcize na duvanske prerađevine primenom koncepta minimalne akcize, što će imati efekat većeg priliva prihoda od akcize". Da je predlagač ovde naveo kao razlog za raniju primenu ili ranije stupanje na snagu ovog zakona naftu i naftne derivate, odnosno probleme koji sada postoje u Srbiji, u poslednjih nekoliko dana, posebno sa dizelom, onda bih ovo razumeo. Naime, poslednjih nekoliko dana u Srbiji nema dizela. Razumeo bih da je predlagač zakona rekao – primenićemo ovaj zakon narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku" da bi se situacija na tržištu naftnih derivata stabilizovala; smanjićemo akcizu da bi prerađivači i prometnici naftnim derivatima omogućili i isporučili tržištu dovoljne količine dizela. Međutim, predlagač ne pominje dizel u ovim razlozima, već pominje akcizu na duvanske prerađevine. Ne mogu da shvatim šta je to toliko hitno kod ove akcize na duvanske prerađevine kada je gospodin Dinkić danas u svom ekspozeu rekao i pohvalio se kako raspolaže budžetskim suficitom od 900 miliona dinara za ovih prvih nekoliko meseci. Ako već postoji taj suficit, ako ima viška novca, zašto sada odjednom ovde poseže za kršenjem Ustava da bi se što pre prikupila neka sredstva od akciza na duvanske prerađevine? Prema tome, da završim, s obzirom da je u sali prilično nestrpljenje da se ovo privede kraju, molim skupštinsku većinu da ne krši Ustav na ovaj način, nema razloga za to. Tih sedam ili osam dana će proći vrlo brzo, a pošto je u Predlogu zakona rečeno da ostaje rok od 15 dana za određene konkretne akte, koji dolaze kao podzakonski akti, taj rok se može skratiti na sedam dana, znači i onaj ko je nadležan da te akte propiše može malo posao da ubrza, ali da se ovo ispoštuje, da ne kršimo Ustav na nekim banalnim stvarima, da to ne pređe u praksu u ovoj skupštini, biće to mnogo ružno u narednom periodu.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Da vam kažem, ovo je poslednji amandman, molio bih vas da budete koncizni, ako možemo da završimo, a ako ne možemo, i to je u redu, moraćemo sutra u 10,00 časova da se sastanemo. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, vidim da se i predsedavajućem isto žuri, kao i ministru i ovoj vladi, pa kažu – zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja. Samo mi nije jasno čemu tolika žurba, jer ste ovaj predlog Narodnoj skupštini uputili 21. marta, a sada je 1. jun. Znači, mogli ste da čekate, ovaj papir je čekao do sada u fiokama, pa ste ga izvadili i sada se odjednom žuri, i to navodno ministar, evo, zveči već nekoliko dana da će kada ovaj zakon stupi na snagu da ostanu cene nafte i naftnih derivata iste. Šta kažu u obrazloženju na ovaj poslednji član, koji reguliše datum stupanja na snagu ovog zakona – naročito opravdan razlog za stupanje zakona na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku", u smislu odredbe člana 120. Ustava Republike Srbije, sadržan je u neophodnosti da što pre stupe na snagu odredbe ovog zakona koje se odnose na početak obračuna akcize na duvanske prerađevine primenom koncepta minimalne akcize, što će imati efekat većeg priliva prihoda od akciza. Sada se sasvim lepo vidi ono što sam rekao kada sam obrazlagao prethodni amandman – baš briga ovu vladu za građane Srbije, bitno je samo daj pare od građana, daj pare, daj što pre i što više da im uzmemo da što pre osiromaše, da ih hranimo na kašičicu, da ne bi mislili svojom glavom. Nema ovde u vašem obrazloženju ni reči o nafti i naftnim derivatima, a hvalite se već danima.
Da li još neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Pošto je Narodna skupština obavila raspravu po ovim tačkama dnevnog reda, na osnovu člana 81. stav 3. Poslovnika, određujem 2. jun 2005. godine, sa početkom u 15,00 časova, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda sednice Petog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini.