Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Osmu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 116 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda i usvajanje zapisnika postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 145 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži objašnjenje ili obaveštenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da) Reč ima narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Tražim objašnjenje, tačnije postavljam pitanje predsednici Skupštine i Sekretarijatu - da li će konačno stati u odbranu dostojanstva Narodne skupštine i narodnih poslanika i reagovati na odgovore na pitanja koja šalju institucije i pojedinci, koji ne samo da su uvredljivi za Narodnu skupštinu i da vređaju inteligenciju narodnih poslanika, već i vređaju inteligenciju svih građana koje narodni poslanici ovde predstavljaju? Dobio sam odgovor Marka Đurića, direktora vladine Kancelarije za Kosovo i Metohiju, na poslaničko pitanje koje sam postavio u vezi napada na dvojicu bošnjačkih studenata koji iz Novog Pazara studiraju u severnom delu Kosovske Mitrovice. Marko Đurić mi u svom odgovoru piše o svemu, osim o onome što sam mu postavio kao poslaničko pitanje, a postavio sam jednostavne stvari: ko su napadači koji su u sred bela dana u centru severnog dela Kosovske Mitrovice napali dvojicu bošnjačkih studenata i pretukli ih, koji su motivi ovog napada, da li je neko od napadača identifikovan, priveden itd? Pitao sam i da li država, odnosno Kancelarija za Kosovo i Metohiju može da obezbedi sigurnost za bošnjačke studente koji studiraju u severnom delu Kosovske Mitrovice? Ja apelujem na predsednicu i na skupštinske službe da ubuduće ovakve odgovore ne prosleđuju narodnim poslanicima, već da ih vrate institucijama i pojedincima koji ih potpisuju, sa upozorenjem da oni ovakvim odgovorom vređaju dostojanstvo Narodne skupštine i narodnih poslanika. Iz istog razloga sam reagovao i prošle nedelje, kada je ministar policije Stefanović, umesto odgovora, poslao falsifikovan policijski izveštaj o upadu u službene prostorije, oružanoj zasedi i pokušaju ubistva dr Sulejmana Ugljanina, koji je u to vreme bio i aktuelni ministar u Vladi Republike Srbije. U tom izveštaju ministar Stefanović, ne samo da je sakrio i zaštito naoružane provalnike i ubice, već je sakrio i sve njihove inicijale, a sakrio je čak i to da je uopšte bilo pucanja u našim službenim prostorijama, i to iz više komada vatrenog oružja i sa više hitaca. Tada je upucan naš član Adnan Ganić, koji je bio u neposrednoj blizini dr Ugljanina. Umesto toga, ministar i policija pokušavaju da ovim izveštajem krivicu prebace na žrtve oružane zasede u našim prostorijama. Dakle, to u pravnoj državi ne može. Mi već šest godina čekamo da provalnici i ubice budu uhvaćeni. Ovakve zloupotrebe najviših državnih organa za prikrivanje teških zločina počinjenih nad Bošnjacima su izuzetno zabrinjavajuće i predstavljaju objektivnu pretnju i opasnost za živote rukovodstva SD Sandžaka, ali i za dalje delovanje i političko organizovanje bošnjačkog naroda u Srbiji. Kada govorim o zloupotrebama državnih organa, iskoristiću ovu priliku i da zatražim objašnjenje od ministra Verbića - zašto je i na osnovu čega dozvolio da se radno mesto direktora Gimnazije u Novom Pazaru iskoristi za kupovinu odbornika naše stranke, kojom je ta funkcija data u zamenu za prelazak u vladajuću većinu? Ovim je ministar Verbić, i ljudi sa kojima je to uradio, direktno uticao na nasilnu promenu izborne volje građana Novog Pazara, naneo materijalnu štetu našoj stranci i, što je najgore, poslao jednu nemoralnu poruku đacima, da se krađom i prevarama može doći čak i na mesto direktora jedne elitne srednje škole. Ovom prilikom, s obzirom da nemam puno vremena, neću govoriti o brojnim zloupotrebama i nezakonitostima prilikom izbora školskih odbora u Novom Pazaru, ali za kraj očekujem da predsednica Skupštine, ali i ministri Stefanović i Verbić, kao i direktor Kancelarije za Kosovo i Metohiju, gospodin Đurić, u svojim odgovorima poštuju dostojanstvo Narodne skupštine i poštuju dostojanstvo narodnih poslanika koji u ime građana ove države postavljaju pitanja. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Imamoviću. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i u svoje ime pozdravim predstavnike Udruženja bankarskih klijenata efektiva, koji trenutno prate deo današnje sednice na galeriji Velike sale. Reč ima narodni poslanik Mirko Čikiriz. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Posle sedamdeset godina Srbija je konačno dočekala da bude rehabilitovan jedan od najodlikovanijih Srba, Dragoljub Draža Mihajlović. Ali, reakcije na ovu rehabilitaciju nisu samo unutrašnje, već dobijamo niz reakcija iz regiona. Moja pitanja će biti postavljena ministru spoljnih poslova, gospodinu Ivici Dačiću, a tiču se najavljenih razgovora ministra spoljnih poslova sa hrvatskim zvaničnicima oko rehabilitacije Dragoljuba Draže Mihajlovića. Pre nego što postavim pitanje, reći ću da je Dragoljub Draža Mihajlović jedan od najodlikovanijih Srba, najvećih srpskih heroja balkanskih, Prvog i Drugog svetskog rata, prvi antifašista u Evropi, da SPO misli da treba da se rehabilituju svi nevini osuđeni, da se isprave sve istorijske nepravde i da se postigne nacionalno pomirenje. Mislim da treba poslati jednu snažnu poruku da naslednici i partizana i ravnogoraca treba zajednički da grade evropsku budućnost Srbije, ali takođe da isprave i velike istorijske nepravde koje su naši prethodnici učinili i za koje nisu krive ove generacije. U tom smislu, SPO apsolutno je spreman, kao predvodnik desne evropske Srbije, da da svoj puni doprinos nacionalnom pomirenju, ali i zaštiti nacionalnih interesa i dostojanstva Republike Srbije. Mislim da neke poruke koje smo dobijali i od lidera političkih stranaka i od predstavnika političkih članova, čak i članova naše Vlade nisu dobre. Zbog čega? Zato što se mnoge stranke koje se izjašnjavaju da su proevropske, da se zalažu za poštovanje univerzalnih ljudskih prava ponašaju u ovom slučaju suprotno. Tako da mislim da je poštenije da osnuju neku komunističku partiju, da kažu da će, ako dobiju podršku građana na izborima, osnovati konc-logore, političku policiju, da će uhoditi, prisluškivati i hapsiti na političkoj osnovi, da će ukinuti višepartijski sistem, da će vršiti pojedinačne masovne egzekucije, da će zabraniti slobodu štampe, da će gaziti ljudska prava. Ono što je Hrvatska uradila, odnosno bivši predsednik Stjepan Mesić, to je da je pre 10 godina potpisao odluku kojom je 10.000 ustaša dobilo penzije, čak u slučaju kada članovi porodice ustaša, koji su nesporno bili fašisti par-ekselans i Hitlerovi najodaniji sledbenici, njihovi potomci, kada nasleđuju njihove penzije, njihove penzije se umanjuju za samo 15% u odnosu na partizanske penzije koje se umanjuju za 30%. Mišljenje SPO je da u razgovoru sa Hrvatima ministar spoljnih poslova Ivica Dačić treba da pita da li je Hrvatima problem to što se Draža Mihajlović, kao antifašista, borio protiv ustaša koje oni rehabilituju, koji su nesporno fašisti. Zatim, da li je moguće da je Stipe Mesić potpisao odluku pre 10 godina kojima ustaški koljači primaju penzije zato što su klali Srbi i u isto vreme, zašto im smeta rehabilitacija prvog antifašiste u Evropi? Zatim, da li Hrvati znaju da Draža Mihajlović, kao pukovnik, je odbio da prizna kapitulaciju, da je organizovao prvi pokret otpora u Evropi, da je njegova vlada bila u Londonu, da su mu saveznici bili Englezi, Amerikanci, Rusi, sve sami antifašisti, da je najviša srpska odlikovanja dobio za vojničku čast i hrabrost, da je najviša odlikovanja dobio i od američkog predsednika Harija Trumana, od francuskog predsednika Šarla de Gola, da Srbija treba da se ponosi time što je imala dva nesporna antifašistička pokreta? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Arpad Fremond. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslaničke grupe SVM želim da postavim pitanje vezano za probleme oko otkupa mleka u Srbiji. Pitanje bih uputio ministarki za poljoprivredu Snežani Bogosavljević Bošković. Ministarka poljoprivrede na početku aprila je najavila stabilizaciju tržišta mleka u Srbiji i da očekuje da će uskoro doći do stabilizacije evropskog tržišta, kada je reč o prehrambenim proizvodima, pre svega mleka i mlečnih proizvoda. Kako je navela, Ministarstvo sa svoje strane čini sve što može zajedno sa drugim ministarstvima da dođe do rešenja. Vlada Republike Srbije, na inicijativu ministarke i Ministarstva poljoprivrede, donela je odluku da se otkupe viškovi mleka preradom u mleko u prahu. Vlada Republike Srbije je odobrila Republičkoj direkciji za robne rezerve otkup prerađenog mleka u prahu domaćeg porekla u ukupnom iznosu od 500 miliona dinara. Naravno, ovo je za svaku pohvalu. Tu odluku su pozdravila i razna udruženja proizvođača mleka. Međutim, nažalost, efekti ove odluke, proizvođači na terenu uopšte ne primećuju jer je stanje, nažalost, sve gore i gore, prvenstveno u Vojvodini, barem u Severno-bačkom, i Severno-banatskom okrugu. Ono što me prvo interesuje, robna rezerva, dokle je došla sa otkupom mleka u prahu, od kojih proizvođača je mleko u prahu otkupljeno i, naravno, interesuje me i to u kojem iznosu? Svima nama je jasno da se mlekarski sektor suočava sa velikim izazovima zbog poremećenih ekonomskih odnosa EU i Rusije i plasmanom viškova mleka i mlečnih proizvoda iz Evrope u CEFTA region, samim tim i u Srbiju. Dobro znamo da u novonastalim okolnostima domaće mlekare su pod pritiskom niskih uvoznih cena EU proizvoda u regionu. Srbija je u izuzetno teškom položaju, jer je jedina zemlja u procesu pridruživanja koja je liberalizovala tržište sa EU, a da pre nije unapredila konkurentnost industrije i primarnih proizvođača, korišćenjem raznih fondova EU i drugih oblika finansijske podrške. Nažalost, otkupna cena mleka i dalje pada i ono što je još gore, da otkazivanje ugovora kod farmera za otkup mleka i dalje postoji na terenu, šta više, radikalizuje se. Većina mlekara je početkom maja snizila otkupnu cenu mleka za jedan do tri dinara, što je dodatno pogoršalo ionako loš položaj seljaka, koji se već od početka godine suočavaju sa stalnim otkazivanjima otkupa. Seljaci već napuštaju proizvodnju mleka jer se ne isplati gajiti i gajiti krave. Ovo je ogroman udar na našeg proizvođača, a prvenstveno na one male koji žive samo od ove proizvodnje. Želim da naglasim da mi, poslanici SVM, ovaj problem ne želimo da iskoristimo u dnevnopolitičke svrhe, kao što to neki čine, nego stvarno želimo da dođe do rešenja što pre. Imlek je otkazao otkup na celom Potisju, kao i u raznim mestima u opštini Mali Iđoš, Subotica i Bačka Topola, odakle i ja dolazim. Proizvođači mleka su nezadovoljni jer ne mogu da žive od svog rada, međutim, sad na neko vreme ne mogu ni da očekuju prihod jer Imlek uopšte ne otkupljuje mleko od njih. Oni koji muzu krave ne znaju šta će sa mlekom, a Imlek jednostavno otkazuje otkup. Po obrazloženju iz Imleka, oni nisu dužni da argumentuju svoje poteze i proizvođači neka budu zadovoljni što se ne obustavi otkup na još duže vreme. U Imleku ističu da nisu zadovoljni sa kvalitetom. Imaju problema sa povećanim brojem stomačnih ćelija u mleku. Međutim, otkupno mesto za Šupljaka kod Subotice, koji koristi mašinu za uklanjanje stomačnih ćelija, isto je zatvoren. Znači, razlika nije uvek u kvalitetu mleka, ali kažem još jednom, u Imleku kažu da ne moraju da daju obrazloženje za zatvaranje otkupnih mesta. Naravno, ima slučajeva da kvalitet sirovog mleka nije uvek na potrebnom nivou, međutim, s druge strane, farmeri nemaju uvid u analize koje se u laboratorijama obavljaju za potrebe mlekara. Ono što me interesuje je – šta može Ministarstvo poljoprivrede u ovom trenutku još da uradi po ovom pitanju, odnosno šta možemo zajednički da činimo da bi se situacija na terenu stabilizovala? Interesuje me dalje, da li Ministarstvo planira da pokrene istragu vezano za monopol tržišta u mlekarstvu? U Evropi to svako može da uradi bez ikakvih problema i ovo treba da uzmemo u obzir. Kako može Imlek jednostrano da otkaže otkup mleka, a da to unapred ne javi proizvođačima?
Vreme.
Da li može Ministarstvo, odnosno Vlada da utiče na privatne firme da poštuju pravila tržišta i da poštuju prava proizvođača? Ovo su samo neka pitanja na koja tražim odgovore, međutim, najvažnije je u ovom trenutku da se nešto uradi na terenu da bi se zaštitili naši proizvođači. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Fremond. Reč ima narodna poslanica gospođa Dubravka Filipovski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Svedoci smo porasta porodičnog nasilja. Zbog stravičnih zločina porodičnih zločina u Kanjiži, u Lozoviku, u Čačku, u Beogradu javnost Srbije je zanemela. Međutim, ustavna obaveza svih institucija u Srbiji je da rade svoj posao i da spreče zločine i pojave porodičnog nasilja. Nema opravdanja što nasilnici nisu privedeni, što nisu kažnjeni i što nasilje nije onemogućeno. Potrebne su hitne mere, sistemske mere, zakonske promene koje već duže vremena najavljujemo, a moje mišljenje je da je poslednji trenutak da se one i dese. Ministar Selaković je juče najavio promene Krivičnog zakona u skladu sa Istambulskom konvencijom, odnosno Konvencijom Saveta Evrope o sprečavanju nasilja nad ženama i decom. Moje pitanje ministru Selakoviću je kada će se te zakonske promene, kada će one uslediti? Sa ministrom Stefanovićem na Odboru za odbranu i unutrašnje poslove smo dogovorili o novom Zakonu o policiji promene koje su neophodne za sprečavanje nasilja nad ženama, porodičnog nasilja i nasilja nad decom, a pre svega tu mislim na udaljavanje nasilnika iz stana i zabranu kontakta sa žrtvom koju treba da odredi policija na licu mesta ili najviše 48 sati nakon događaja. Moje pitanje ministru policije je koliko se u našem školskom sistemu sprovodi prevencija protiv nasilja? I, koliko u nastavnim sadržajima u narednom periodu očekujemo promena, odnosno više gradiva u ovoj oblasti? Zbog toga što je veoma važno da se od najranijeg uzrasta, od predškolskih ustanova vaspitavamo našu decu protiv nasilja. Imamo problem i sa među sektorskom saradnjom institucija u ovoj oblasti i što imamo različitost postupanja, a ne usklađenost i centara za socijalni rad, policije i tužilaštva. Veliki je problem i to što ne postoji pravilnik o psihijatrijskim bolesnicima koji su pušteni iz psihijatrijskih ustanova. Naime, dok leže u bolnici na psihijatrijama zdravstvo uradi svoj deo posla, ali nemamo kontrolu, adekvatnu kontrolu šta se događa sa njima kada izađu iz bolnice. Vrlo je čest slučaj da ne uzimaju redovno terapije i da ponovo postaju nasilnici. Takođe, očekujem u narednom periodu usklađivanje porodičnog i Krivičnog zakona sa ciljem da definicija porodice u krivičnom zakonu obuhvati i lica koja su međusobno bila ili su još uvek u zajednici. Mislim da je ovo zaista okidač, sva ova ubistva koja su se desila za jednu hitnu reakciju i ja je u narednom periodu očekujem i od koordinacionog tela Vlade Republike Srbije za ravnopravnost polova od svih institucija, resornih ministarstava, policije i tužilaštva.
Zahvaljujem, gospođo Filipovski. Reč ima narodni poslanik Momo Čolaković. Izvolite gospodine Čolakoviću.
Poštovani potpredsedniče, predsedništvo, uvaženi narodni poslanici, 9. marta 2015. godine uputio sam molbu predsedniku Apelacionog suda u Beogradu Dušanu Milenkoviću sledeće sadržine – poštovani gospodine Milenkoviću, poslaničkoj grupi PUPS-a u Narodnoj skupštini Republike Srbije obratila se Tapalaga Marija iz Lokava opština Alibunar. U razgovoru sa mnom navela je da je pred višim sudom vodi nekoliko žalbenih postupaka na presudu Osnovnog suda u Pančevu. Pošto se radi o radnom sporu povodom otkaza molim vas da razmotrite ove predmete i da mi date neku okvirnu procenu kada bi moglo doći do donošenju odluke o ovom predmetu. Molim vas, da ovo pismo ne shvate kao pokušaj bilo kakvog pritiska na sud kojim rukovodite, već samo kao molbu da mi pomognete u vršenju poslaničke funkcije. Nakon dva meseca, dobio sam odgovor od zamenika predsednika Apelacionog suda, gospođe Perside Jovanović, sledeće sadržine – povodom vašeg podneska dostavljenog Apelacionom sudu u Beogradu, 9. marta 2015. godine, kojim ukazujete na obraćanje Tapalaga Marijane u vezi žalbenih postupaka pred ovim sudom, obaveštavamo vas da shodno odredbi člana 8. Zakona o uređenju sudova pravo na pritužbu na rad suda imaju stranke i drugi učesnici u sudskom postupku. Imajući uvidu da proverom kroz evidencione knjige ovog suda nije utvrđeno da vi imate svojstvo stranke, a iz vašeg dopisa nejasno u kom svojstvu upućujete navedeni podnesak, taj isti nije razmatran. Postavljam dva pitanja. Prvo, predsedniku Apelacionog suda u Beogradu, da li je ovaj odgovor u skladu sa zakonom, jer ja nisam uputio pritužbu već molbu za određenu informaciju o predmetu koji traje više godina? Drugo pitanje predsedniku, odnosno Povereniku za informacije gospodinu Šabiću, sa molbom da odgovori da li imam pravo na traženu informaciju od Apelacionog suda u Beogradu? Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Moje pitanje koje se odnosi na predsednika Vlade Republike Srbije tiče se mešanja partijskih i državnih struktura. Naime, tiče se ponavljanja jednog pitanja na koje nisam dobio dogovor, na koji način je angažovan „deliveri junit“ gospodina Tonija Blera, da li ga je angažovala Republika Srbija ili ga je angažovala SNS imajući u vidu da su u tim kursevima prisustvovali samo ministri SNS? Najvažnije pitanje, ko je platio angažovanje Tonija Blera, jer znamo da on ne gaji neku preteranu ljubav prema Srbiji, odnosno nije gajio u prošlosti, ali da vidimo ko je platio organizovanje takvog jedne obuke za kadrove SNS u Vladi. Moje drugo pitanje vezano je takođe za ovu temu tiče se aktivista SNS na društvenim mrežama neki ih još nazivaju i „botovi“, da li su i oni struktura SNS kao stranke ili države Srbije? Nažalost, ja imam dokaze da je u pitanju ovo drugo. Ispred sebe imam zvanični dokument, spisak zaposlenih u jednom javnom preduzeću u okviru EPS, tačnije Elektrovojvodina na čelu koje je kadar SNS po kojoj je od 1. marta 2015. godine do 31. maja 2015. godine angažovano 49 ljudi. Ono što mi daje sumnju da se radi o kadrovima koje treba da rade na društvenim mrežama jeste njihova školska sprema. Tako da poslove u sektoru za trgovinu električnom energijom obavlja, završio je srednju tehničku školu, keramičar, treći stepen. Dobro, verovatno ćete postaviti pitanje, ako može biti ministar keramičar zašto ne može biti neko ko nabavlja električnu energiju. U sektoru za trgovinu radi od 1. marta osoba na administrativno tehničkim poslovima sa srednjom školom, tekstilni konfekcionar. Da li ta osoba može da odgovori tom zadatku u Elektrovojvodini. Zatim, imamo osobu sa trećim stepenom pod brojem 15 srednja poljoprivredna škola, treći stepen, radi u sektoru trgovine električnom energijom. Strukovni prodavac robe svakodnevne potrošnje radi u sektoru za trgovinu električnom energijom. Srednja poljoprivredna škola pod rednim brojem 20 osoba zaposleno u sektoru za energetiku investicije. Ono što je posebno zanimljivo jeste da je među zaposlenima je i osoba sa srednjom školom ugostiteljski tehničar, četvrti stepen, radi u službi za javne nabavke. Dakle, konobar radi u službi za javne nabavke. I, umesto da je država obezbedila mogućnost da taj čovek radi u svojoj struci on vrši javne nabavke u javnom preduzeću, a u stvari radi verovatno neke druge poslove. Osoba sa deset razreda usmerenog obrazovanja radi u sektoru eksploatacije, pod rednim brojem 45 osoba, gimnazija, piše maturant radi u poslovima administrativno tehničkim poslovima. I ono što je, mogli bismo reći kuriozitet, jeste da u ovom istom sektoru radi osoba koja je završila školu za negu lepote – frizer III stepena. Dakle, po svemu sudeći da se radi o zaposlenima koji treba da obavljaju poslove za jednu od stanaka koje su na vlasti i po svemu sudeći da se radi o mešanju državnih struktura i partijskih struktura, pitam predsednika Vlade, gospodina Vučića zašto je umesto departizacije uveo partizaciju, ne viđenu u državi Srbiji, i šta će učiniti da se to spreči pogotovo govoreći o restrikcijama i smanjenju zaposlenih u javnom sektoru? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragan Šutanovac. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, koristim priliku da postavim pitanja Vladi Republike Srbije oko krucijalno važnih stvari koje smatramo da utiču pre svega na životni standard građana koji je kao što smo svedoci sve gori i gori od 2012. godine. Srbija se nažalost nalazi u jako lošem stanju, privreda je u kolapsu, životni standard više nije ni na nivou Severne Afrike, sada je to već neka Centralna Afrika. Plate u Srbiji u januaru mesecu 2012. godine iznosile su 370 evra, a 2013. 350 evra, 2014. godine 335 evra, a u januaru mesecu ove godine 325 evra prosečna plata. Dakle, životni standard je konstantno u opadanju, privreda je u kolapsu. Hvalimo se smanjenim deficitom na račun plata i penzija onih koji su te plate i penzije zaradili i sve to siguran sam ne bi bilo da imamo bolju Vladu, Vladu koja ispunjava svoje obećanje i Vladu koja čini napore da zaista ono što obeća kako u kampanji tako i kasnije, ispuni. Postavljam pitanje direktno premijeru Vlade Republike Srbije, gospodinu Aleksandru Vučiću, koji je izjavio da ćemo imati fabriku čipova od četiri milijarde dolara koju rade šeici iz Emirata i koja treba da se uradi u Surčinu. Četiri milijardi dolara investicije u Srbiji sigurno bi onemogućilo da životni standard građana Srbije bude u ovakvom opadanju, sprečilo bi da se dalje smanjuju penzije i plate i omogućilo privredni napredak Srbije. Nažalost, ovo je samo jedno od obećanja koje je dato. Mi postavljamo pitanje zbog čega ovo obećanje u situaciji u kojoj premijer ima apsolutnu vlast i u parlamentu i u Vladi, nije ispunjeno? Drugo obećanje koje bi zasigurno pomoglo da se u Srbiji zasigurno bolje živi i da se uposle kapaciteti je obećanje koje je dato da će se u Zemunu, kako je rečeno, blizu aerodroma, graditi fabrika avio delova, ovo je takođe publikovano u medijima koji su dosta bliski režimu. Rečeno je da će biti investirano oko tri milijarde evra i da će ovi avio delovi da se distribuiraju širom cele planete, a Srbija će postati centar za proizvodnju avio delova kakva nikad nije bila. Ovo je samo deo od obećanja koja su data, ja postavljam pitanje zbog čega nisu realizovani? Takođe, postavljam pitanje šta je sa ugovorom koji je potpisan o vojnoj ustanovi „Karađorđevo“ i zbog čega Srbija tu zemlju nije izdala domaćim paorima, već je izdala strancima koji kao što znamo nisu čak ni usejali tu zemlju, a po ugovoru imamo pravo na 20% ne prinosa, već profita? S obzirom da neće biti profita očigledno je da je taj ugovor štetan i siguran sam da će se organi unutrašnjih poslova morati da se pozabave tim ugovorom. Ono što postavljam kao pitanje ministru unutrašnjih poslova, svedoci smo da BIA vrlo revnosno radi po pitanju poslanika, da izdaje čak i negativne bezbednosne sertifikate poslanicima koji kontrolišu rad upravo te agencije, a imamo situaciju da su ministri odavali službene tajne i da je policija pokrenula istragu. To je zvanično saopšteno od strane ministra Stefanovića. Policija je čak formirala tim koji treba da utvrdi istinitost i da vide koje taj koji odaje službene tajne iz Vlade Republike Srbije. Ovo je vest od pre više od šest meseci. Postavlja se pitanje da li je policija toliko nesposobna da utvrdi ko od 17-18 ljudi koji sede u Vladi odaje službene tajne ili su te tajne očigledno takve da mogu da se odaju? Moguće da upravo ove tajne su krivac zbog čega nema stranih direktnih investicija i zbog čega se nalazi Srbija u jednoj opštoj katastrofi i očigledno je da ta spirala nesreće i lošeg projektovanja ide dalje. Takođe postavljam pitanje Aleksandru Vučiću, premijeru koji je potpisao Predlog zakona o odbrani od grada, koji je prošle nedelje trebao da se nađe u Skupštini, odnosno našao se u Skupštini, a onda je na volšeban način povučen iz Skupštine. Zbog čega postavljam ovo pitanje? Zato što smo svedoci da upravo zbog lošeg rukovođenja zaštitom od grada u Srbiji danas seljaci, poljoprivrednici, proizvođači gube enormne količine novca, a Srbija gubi svoj potencijal za izvoz, pre svega u poljoprivredi. Zanima me pošto su sada u medijima objavljene vesti da će Vlada nadoknaditi štetu seljcima koji su imali veliku štetu od grada, zanima me u kojoj meri, kako i kada će konačno da se pojavi taj zakon u parlamentu Srbije? Hvala.
Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SNS, narodni poslanik Aleksandar Jovičić. Izvolite.
Hvala uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo, poštovani poslanici, uvažena ministarko i gosti, znate neverovatno je kolika briga postoji u DS, to će biti naravno i pitanje koje ću posle postaviti, za paore i poljoprivrednike, vi koji ste zemlju davali Darku Šariću, Miletu Jerkoviću i ostalima, sada od jednom se brinete sa srpskog seljaka. To je zaista sramota. Pre vas, jedan veliki političar koji sedi u prvom redu je rekao – Partizacija. Da li je moguće, najveća partizacija u Srbiji je bila baš za vreme gospodina Borisa Tadića. On je bio i predsednik Srbije i predsednik stranke i predsednik Vlade i predsednik lokalnih samouprava, sve je vodio gospodin Boris Tadić. Kažete da je neki konobar, i to će biti pitanje koje ću vam posle postaviti, vodio u nekom sektoru neki deo. Vama je ortoped vodio građevinu, životno planiranje i životnu sredinu. Kako vas nije sramota? To će naravno biti jedno od pitanja. Dušn Elzović nije konobar? I on je konobar, ali znamo kako je dobro zarađivao kao konobar i šta je radio u Razvojnoj banci, šta je radio u pokrajinskim fondovima, neka vas je sramota. Sada imam jedno pitanje pošto kao narodni poslanik i odbornik u Skupštini Grada Beograda, za razliku od gospode od preko puta, razgovaram sa građanima i dolazim sa opštine Palilula i postavljam pitanje i za ministra građevine, a to je kako je moguće i želim da se to ispita, da opštinska inspekcija, na primer, u opštini Palilula gde je DS na vlasti u Beogradu, ima toliko nelegalne gradnje i da ni jedna dozvola nije izdata, da su svi počeli da dižu velelepne vile i zgrade, i ne samo što ih dižu nego zagrađaju prozore, zagrađuju životni prostor običnih naših sugrađana koji su izloženi velikom pritisku tih tajkuna, lokalnih, samoproklamovanih? Postavljam to pitanje, zašto opštinska inspekcije ne radi svoj posao i ko je nadležan da malo vidi šta se radi na jednoj opštini gde DS već 16 godina hara? To je jedno pitanje. Drugo pitanje takođe za Ministarstvo građevine je da se utvrdi zašto je opština Palilula, jedna beogradska opština koja ima ogroman potencijal na kojoj ja živim, zašto je opština, odnosno predsednik opštine i njegovi saradnici, zašto su uzimali novac za kanalizaciju i vodovod koja nikada nije krenula u izgradnju? Uzimali su od naroda, od siromašnog naroda, odvajali su od usta, a ništa nisu od toga videli jer su naravno imali od koga da nauče i ti lokalni funkcioneri, jer su imali i gospodina koji je malo pre govorio, pa su to sve lepo stavili u džepove. Takva praksa mora da se završi pošto DS vlada u lokalnoj samoupravi Palilula, ja želim da državne institucije Grada Beograda i Republike Srbije reaguju da se pljačka na takvoj jednoj teritoriji što pre prekine, da se sve vrati u sistem i u okvire zakona jer građani koji žive šest kilometara vazdušnom linijom odavde, koji nemaju ni vodovod ni kanalizaciju, a neko uzima njihov novac, imaju pravo na dostojanstven život i na elementarne uslove. Ali, očigledno se vi hvalite rezultatima, s obzirom da na republičkom i gradskom nivou niste imali nikakve rezultate, osim deficita u gradu Beogradu od 20,25%, od raznih afera koje su potresle glavni grad. Ništa bolja situacija nije npr. u jednoj lokalnoj samoupravi. Ovo je bila moja dužnost da iznesem ovde. Odbornička grupa SNS u Skupštini Beograda svakodnevno prima građane. Mi smo ih saslušali. Kada čujete jednog, pa da možda kažete – ovo možda nije istina, ali ako vam dođe na desetine i na stotine građana sa istom primedbom, to je samo dokaz da korupcija u pojedinim delovima gde DS i danas čini vlast postoji. Srpska napredna stranka će zajedno i narodni poslanici i odbornici boriti se svim legitimnim sredstvima u okviru zakona da se pljačka naših sugrađana konačno završi i da je više nikada ne bude. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: dr Ivan Bauer i Mladen Grujić. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz predloženog dnevnog reda. Dostavljeni su vam zapisnici 5. i 6. sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedenih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u Službi za poslove Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja utvrđeno da tom Odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedene zapisnike. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje zapisnik 5. sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, održane 21, 22, 23. i 28. aprila 2015. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 39 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik 5. sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Stavljam na glasanje zapisnik 6. sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini, održane 5, 6, 7. i 8. maja 2015. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 136, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 32 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik 6. sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je Predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za stavljanje na dnevni red akata po hitnom postupku, predlogu za povlačenje tački iz dnevnog reda i o predlozima za dopunu dnevnog reda. Vlada je predložila da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o izmenama i dopunama Finansijskog ugovora (Program modernizacija škola) između Republike Srbije i Evropske investicione banke, koji je podnela Narodnoj skupštini 13. maja 2015. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik dr Blagoje Bradić je predložio da se po hitnom postupku stavi na dnevni red Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i izdavanja građevinske dozvole radi realizacije Projekta „Beograd na vodi“, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. maja 2015. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih –nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 172 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Visoki savet sudstva, saglasno članu 159. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se iz dnevnog reda sednice povuče tačka Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, koji je podneo Narodnoj skupštini 24. aprila 2015. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 142, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 31 od ukupno prisutnih 173 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložili su da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o planiranju i uređenju prostora i naselja, koji su podneli Narodnoj skupštini 21. aprila 2015. godine. Da li narodni poslanik Zoran Živković, ili gospodin Vladimir Pavićević, želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Oblast planiranja i izgradnje se vrlo teško rešava u Srbiji dobrim zakonima i to je tradicija koja traje više decenija. Posledica toga je jedan urbanistički građevinski haos, koji ne treba vezivati samo za ovu Vladu, niti za prethodnu, niti za onu pre nje. To nam je deo tradicije da se ne poštuju zakoni. Zato je potreba za donošenjem dobrog zakona iz ove oblasti jako velika. Takav jedan zakon je donet 2003. godine, ali je onda akcijama raznih sledećih vlada i ministara pokvaren, izmenjen u dobrom delu. Pre godinu dana smo dobili novi zakon, odnosno dramatične izmene starog zakona, za koji je sama, ovde prisutna ministarka, rekla da nije savršenstvo iz te oblasti, da treba raditi dalje na uređivanju ove oblasti i mnogi segmenti koji bi trebalo jedan ovakav zakon da obrađuju nisu dobro rešeni ni u izmenama i dopunama koje smo imali krajem prošle godine. Zato smo poslanik Pavićević i ja, uz ekipu stručnjaka koju je vodio Marin Krešić, napravili novi predlog zakona, koji sada ponovo obnavlja neka dobra rešenja iz 2003. godine i unosi nova rešenja koja su posledica promene u tih 10 godina. Ovim zakonom koji mi predlažemo prvi put su ustanovljeni i u celini definisani novi Republički zavod za prostorno i urbanističko planiranje. Ukida se Inženjerska komora, a osniva se strukovna komora Srbije. Kontakt plan se uvodi u izradi plana. Proširen je sistem prostornih planova prostornim planom predela itd. Malo je vremena da sada izgovorim sve ono što ovaj zakon donosi. Jednim delom je obnovljeno, rehabilitovano, i ono što je bilo dobro u Zakonu iz 2003. godine i data su potpuno nova rešenja za najveći broj novih načina kako rešiti probleme u kojima živimo. Kažu da je preko milion stambenih jedinica ili građevinskih jedinica u Srbiji nelegalno. To je posledica nepostojanja dobrih zakona u našoj prošlosti i loše primene nekih dobrih zakona koji su bili doneti, ali nisu primenjivani. Zato ja apelujem na predsedavajućeg da kada ja završim, pritisne zvono, što bi trebalo da izazove kod poslanika vlasti potrebu da glasaju za ovaj predlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – dva, uzdržanih –nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložili su da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju, koji su podneli Narodnoj skupštini 26. septembra 2014. godine. Da li narodni poslanik Zoran Živković želi reč? (Da) Izvolite.
Dvadeset i šestog septembra prošle godine, shodno obećanju, koje smo dali ministru prosvete Verbiću, da ćemo mu pomoći da se u Zakon o visokom obrazovanju integriše deo koji se bavi akademskoj čestitošću, predali smo gospodin Pavićević i ja Predlog zakona o izmeni Zakona o visokom obrazovanju. To je jedan kratak Zakon, lak za čitanje, čak i onima kojima to nije svojstveno. Tri člana, a sa ciljem da se uredi pitanje povrede akademske čestitosti u visokom obrazovanju Srbije. To je povređeno nekoliko desetina ili stotina puta u poslednje dve decenije, a u zadnjih nekoliko godina se to povređuje, odnosno zloupotrebljava sa najviših pozicija srpske vlasti. Imamo puno primera u Vladi, ministri, predsednik države, ljudi na čelu javnih preduzeća itd. Ministar Verbić je u toj raspravi, u septembru prošle godine, rekao da je on svestan tog problema, ali da ne postoji zakonski mehanizam kojim bi on mogao da bude sprečen. Zato smo, poslanik Pavićević i ja, dali ovaj Predlog izmene Zakona. U prvom članu je da se doda tačka 1a. koja definiše šta je to akademska čestitost, uvodi je u Zakon, a izmena u članu 5. je definicija šta je to akademska čestitost, kako se ona povređuje i kako je treba kažnjavati. Mislim da je ovo 17 put kako predlažemo da se ovo stavi u dnevni red. Rasprava o ovom Zakonu može da bude vrlo efikasna i sadržajna. Voleo bih da čujem argumente sa bilo koje strane koji bi bili protiv ovakvog rešenja, protiv uvođenja sankcija za one koji plagiraju ili tuđe ili čak i svoje akademske, pod navodnicima, radove. Ponavljam svoj apel da ovoga puta i bez zvona poslanici glasaju za stavljanje ovog Zakona na dnevni red i da u argumentovanoj raspravi, kao što to obično imaju ili obično nemaju običaj, kažu šta misle o tom Zakonu, koje su mane. Možda zajedno dođemo do još boljeg rešenja, mada mislim da je Zakon, ovakav kakav jeste, potpuno jasan, precizan, bez bilo kakvih mogućnosti da izazove bilo kakve negativne posledice. Ne stavljanje ovog Zakona na dnevni red, odbijanje potrebe da se o tome raspravlja je isto kao da skinete sa dnevnog reda Zakon o udžbenicima.
Zahvaljujem se, gospodine Živkoviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević, na osnovu člana 92. stav 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložili su da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog rezolucije Narodne skupštine o priznanju i osudi genocida nad Jermenima počinjenom u Osmanskom carstvu u periodu od 1915. do 1922. godine, koji su podneli Narodnoj skupštini 20. aprila 2015. godine. Da li narodni poslanik Zoran Živković želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Dvadeset i četvrtog aprila ove godine se navršilo 100 godina od početka genocida nad Jermenima izvršenog od strane Osmanskog carstva u periodu od 1915. do 1922. godine. To je bio povod da kolega poslanik i ja predložimo ovu Rezoluciju, kojom bi hteli da osudimo ovaj gnusni čin koji je učinjen u periodu koji sam rekao i da se time svrstamo u veliku grupu država koje su to već učinile. Ima skoro 30 država koje su donele slične deklaracije: Ruska Federacija, Grčka, Belgija, Francuska, Kanada, Kipar, Italija, Švajcarska, Argentina, Urugvaj, Švedska, Liban, neke države u sklopu SAD-a, itd. Nemački parlament je dan, dva posle našeg ovog predloga, naravno, vezano za svoj obim rada, doneo sličnu deklaraciju. Ne želimo da ovim komplikujemo bilo kakav dnevni, politički život, niti u Srbiji, niti u Evropi i okruženju. Osuda ovog genocida nema nikakve veze sa aktuelnim turskim vlastima ili Turskom kao državom. To nije bio cilj, niti to jeste. Cilj je da u ime Srbije, u ime građana Srbije, u ime srpskog naroda osudimo genocid koji se neosnovano pripisuje ovoj državi i njenim građanima i građanima srpske nacionalnosti u poslednjih nekoliko godina, jer su neki, navodno, u ime nas činili teške ratne zločine, a sa druge strane imamo obavezu i prema građanima Srbije koji su bili žrtve teških ratnih zločina u poslednjih nekoliko decenija. Mislim da ne postoji država na svetu kojoj je u većem interesu da osudi rezolucijom genocid koji je učinjen nad Jermenima pre 100 godina, nego što je Srbija. Ovo je država paradoksa. Mislim da je krajnje vreme da počnemo da rešavamo te paradokse. Jedan je pitanje stava prema genocidu. Drugo je, recimo, što nema puno veze sa ovim, ali ima posredne veze, a to je potpisivanje Protokola o zabrani korišćenja kasetne municije, gde su građani Srbije najveće žrtve kasetne municije na kraju prošlog veka, a mi smo jedna od retkih država koja nije potpisala taj Protokol i to je još jedan paradoks koji visi iznad glave građana Srbije.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nisu glasala 164 od ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik dr Blagoje Bradić, na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Zakona o zdravstvenom osiguranju, koji je podneo Narodnoj Skupštini 30. marta 2015. godine. Da li narodni poslanik dr Blagoje Bradić želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Zahvaljujem. Gospodine predsedavajući, uvažena ministarko, poštovani gosti iz Ministarstva, cenjene koleginice i kolege, poštovani građani Srbije, ovo je peti put da predlažem skupštinskoj većini da prihvati predlog izmene Zakona o zdravstvenom osiguranju, i to u članu 41. koji govori o pravima, tj. o tome ko ima pravo da preko Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje popravlja i leči usta i zube. Četiri puta skupštinska većina nije imala sluha za moj predlog. Nadam se da će sada prihvatiti, jer jedan dobar deo te skupštinske većine su moje kolege, po vokaciji lekari, a nas obavezuje Hipokratova zakletva, poštovane kolege, da u svakoj prilici, uvek kad možemo pomognemo našim pacijentima. Usvajanjem ovog mog predloga verujem da ćemo im dosta pomoći. O čemu se radi? Član 41. Zakona o zdravstvenom osiguranju kaže da pravo na popravku na teret Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje imaju deca do 18 godine, studenti i školarci do 26 godine, trudnice i određene vrste pacijenata koji imaju druge vrste oboljenja, da sad ne gubim vreme nabrajajući to. Predložio sam da se apsolutno svi osiguranici, a podsetiću da u Srbiji negde preko 4,5 miliona osiguranika ima pravo da popravlja i leči usta i zube preko Republičkog fonda, preko sredstava Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje. Verovao sam, a verujem i sada da ćete prihvatiti ovaj moj predlog, jer na poziciji RFZO u aproprijaciji za stomatološku zdravstvenu zaštitu ima neraspoređenih preko 350 miliona dinara. Za ostvarivanje ove odluke nema potrebe za uvećanjem zdravstvenog kadra, tako da je bukvalno samo vaša dobra volja, brana između toga da svi građani Srbije imaju pravo da leče usta i zube preko finansija RFZO, ili ako ne budete prihvatili da i dalje moraju da plate dodatno uslugu stomatologa iako uredno uplaćuju za zdravstveno osiguranje. Iskreno se nadam da ćete ovog puta prihvatiti ovaj moj predlog, jer to je na dobrobit svih građana Srbije. Svi ovde pričamo da radimo u interesu građana, ovo jeste klasičan primer rada u interesu građana, a očekujem da će bar oni koji su po vokaciji medicinar, kako kaže naš narod, da povuku nogu i da prvi glasaju u ovoj sali za ovakav predlog. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem se, gospodine Bradiću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnog 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik dr Blagoje Bradić, na osnovu člana 92. stavovi 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona javnim medijskim servisima, koji je podneo Narodnoj skupštini 22. aprila 2015. godine. Da li narodni poslanik dr Blagoje Bradić želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Bradić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvažena ministarko, poštovani gosti iz Ministarstva, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, prošlog lega ova Skupština, tj. skupštinska većina je usvojila Zakon o informisanju i medijima i prateći zakon o javnim medijskim servisima. Ja sam, uvažene kolege, dao predlog izmene oba ove zakona, jer po tom zakonu za nepunih mesec dana, ili nešto više od mesec dana, par dana preko tih 30 dana, će lokalne samouprave izgubiti pravo da iz svojih budžeta finansiraju lokalne javne medijske servise. Oni će biti, ili privatizovani, ili otići na aukciju, ugašeni, i time će građani Srbije biti podeljeni u dve grupe, u jednu grupu građana Srbije prvog reda i u drugu grupu građana Srbije drugog reda. Nadam se da ćemo mi tu nepravdu ovde ovom visokom domu ispraviti, i glasajući za ove moje predloge izjednačiti građane Srbije, kako po obavezama tako i po pravima. O čemu se zapravo radi? Posle juna meseca, u Republici Srbiji iz pretplate, a dok ta pretplata ne zaživi, iz budžeta Republike Srbije će biti finansirani RTV i RTS, kao javni medijski servisi, a svi ostali koji se nalaze ispod Save i Dunava, koje je finansirala lokalna samouprava će izgubiti pravo da se finansiraju iz budžeta lokalnih samouprava i lokalne samouprave će biti prinuđene, ako žele i dalje da informišu podrobnije svoje građane o dešavanju na njihovoj teritorij, da se to dodatno plaća iz budžeta lokalnih samouprava. Moj predlog je da se izjednače po pravima građani Srbije, tako da iz te pretplate se finansira i lokalni javni medijski servis koji sam ja u ovom radnom materijalu nazvao „Radio televizija uža Srbija“. To je radio televizija koja bi imala iste potencijale kao RTV i bila finansirana iz pretplate koju ćemo svi mi i naši sugrađani koje predstavljamo u ovom visokom domu da uredno plaćamo 2017. godine, a koji se pokrivaju trenutno do 2017. godine, iz republičkog budžeta, koji opet svi mi sa našim sugrađanima punimo. Nadam se da ćete prihvatiti ovu moju sugestiju i ispraviti nepravdu koju smo naneli građanima Srbije, koji će za mesec dana izgubiti pravo da na osnovu finansiranja radio televizijske pretplate imaju pravo na lokalno javno medijsko informisanje …
Vreme.
…jer je lepo da mi znamo. Jel mogu da završim?
Isteklo je vreme. Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnog 171 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik dr Blagoje Bradić na osnovu člana 92. stavovi 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine predložio da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o informisanju i medijima, koji je podneo Narodnoj skupštini 22. aprila 2015. godine. Reč ima narodni poslanik dr Blagoje Bradić.
Ja ću nastaviti gde sam stao. Znači, izglasavanjem ove izmene zakona ćemo dovesti u isti odnos i Vojvodinu i Beograd i Srbiju ispod Save i Dunava koja će ova prava izgubiti. Podsećam vas da gubitkom javnih medijskih servisa na lokalnim samoupravama ćemo oštetiti i manjine u Srbiji južno od Save i Dunava, jer neće imati ista prava na korišćenje javnog medijskog prostora kao što imaju u Beogradu i Vojvodini. Smatram da je naša obaveza da prihvatajući ove moje predloge izmena izjednačimo građane Srbije. Podsetiću građane Niša da su u ovoj Skupštini delegirali 12 narodnih poslanika, da su na nekoj vrsti referenduma, skupljanjem potpisa preko 40.000 je dalo podršku lokalnom javnom medijskom servisu. Podsetiću vas uvažene kolege poslanici da je Skupština Grada koja je preslikana skupštinska većina ovog visokog doma jednoglasno donela odluku da se svim silama bori da Niš i okolina imaju lokalni javni medijski servis. Smatram da je moja obaveza da vas podsetim da je vaša obaveza da podržite predlog kojim će građani Niša, a ujedno i svi građani i Šapca, i Negotina, i Dimitrovgrada, i Raške, i Kraljeva, i Kragujevca, i Svetozareva tj. Jagodine imati pravo da imaju lokalni javni medijski servis bez dodatnog plaćanja iz lokalnog budžeta. Predlog zakona koji smo usvojili pre nešto manje od godinu dana daje pravo ovim lokalnim samoupravama da naknadno finansiraju projektno dodatno informisanje. Time mi stavljamo građane Srbije u podređen položaj južno ispod Save i Dunava. Prihvatanjem da se lokalni javni medijski servisi finansiraju iz pretplate, izjednačavamo građane Srbije na celoj teritoriji kako u pravima, tako i u obavezama.Još jednom apelujem na narodne poslanike da štiteći interese svojih komšija koji su ih predložili u ovaj visoki dom, glasaju za ovaj moj predlog. Hvala.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156 od ukupno prisutnih 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović na osnovu člana 92. stavovi 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine predložio da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o posebnim uslovima i načinu izmirenja obaveza korisnika stambenih kredita sa valutnom klauzulom u švajcarcima, švajcarski franak, koji je podnela grupa od 12 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – SSD, ZZS i ZS, Narodnoj skupštini 25. februara 2015. godine. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović.
Hvala predsedavajući. Uvaženi predsedavajući, uvažena ministarko Mihajlović, meni je drago da ste vi danas poranili i da ćete moći da čujete šta naša poslanička grupa predlaže kako da se zaštitite ugroženi korisnici kredita ne samo kredita u švajcarskim francima nego svih kredita koji su valutirani deviznom klauzulom. Poštovani narodni poslanici, ja vas molim da, još jednom vas molim da se izdignete iznad stranačkih interesa i da pokušate da stanete na stranu ljudi koji su oštećeni zelenaškim kamatama banaka u Srbiji. Posebno pozdravljam na galeriji članove Udruženja „Efektiva“, predsednika udruženja, gospodina Dejana Gavrilovića, građane koji su oštećeni zelenaškim kamatama, gospođu Mirjanu Uzelac i Marka Vasića i oni su danas sa nama, dragi narodni poslanici, poštovana ministarko, da čuju od vas i da konačno presudite. Da li ćete stati na stranu banaka, zelenaških kamata ili ćete pokušati da zaštitite građane koji traže samo jedno pravo, osim da otplaćuju kredite, da žive uporedo, jer oni su dovedeni u situaciju niti da mogu otplaćivati kredite, niti da mogu da žive. Mi smo predložili tri zakona koji bi ovo na neki način doveo pravdu među građane Srbije i da nestanemo opet na stranu banaka, tražili smo izmenu tri zakona svakako da je Zakon o izmeni Zakona o Narodnoj banci krovni koji govori o tome da Narodna banka osim ostalih poslova kojima se bavi treba da ima i zaštitnu ulogu u odnosu na korisnike kredita u odnosu na korisnike finansijskih ustanova. Nije uloga Narodne banke samo da štiti banke, opet da kažem koji na osnovu zelenaških kamata imaju velike profite i njihovi menadžeri enormne plate. Posao Narodne banke po ovom predlogu bila bi i zaštita korisnika finansijskih usluga, ljudi koji uzimaju kredite, ali ljudi koji svakodnevno posluju sa bankom i koji ako imaju 1.000 dinara na računu u roku od nekoliko meseci njihov iznos na računu će biti…
Vreme.
…nekoliko stotina dinara manji umesto da bude veći što bi bilo normalno za banke.
Zahvaljujem se, gospodine Veselinoviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj Predlog. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović na osnovu člana 92. stav 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se na dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopunama Zakona o Narodnoj banci Srbije, koji je podnela grupa od 12 narodnih poslanika poslaničke grupe – Boris Tadić, Socijaldemokratska stranke, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije, Narodnoj skupštini 25. februara 2015. godine. Da li narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Veselinoviću.
Hvala. Dakle, hteo sam da kažem da nije normalno ukoliko položite u banku 1.000 dinara, da za nekoliko meseci imate manje para ili da kroz godinu dana ostanete bez tih 1.000 dinara. Bilo bi normalno da vam se novac u banci uvećava obzirom da banka sa tim novcem plasira taj novac i stiče profit. Kod nas je nažalost obrnuto. Nažalost kod nas i naši građani koji su uzeli kredite recimo u iznosu od 45 hiljada evra 2008. godine, neki od njih sede i ovde, za sedam godina vratili su recimo 25 hiljada evra i trebalo bi da duguju još 20 hiljada evra, oni sada duguju 50 hiljada evra. Dakle, oni će banci od kredita uzetog u vrednosti 45 hiljada evra vratiti 100 hiljada evra. Naravno, ovo je u najboljoj varijanti da ostane sadašnja situacija kako je Narodna banka usložila i kako je dala sugestije da pošalju, ja bih rekao,nemoralnu ponudu korisnicima kredita. Jedan drugi građanin iz Beograda uzeo je kredit od 43 hiljade evra pre sedam godina. Sada duguje 60 hiljada evra. Rata mu je umesto 20 hiljada dinara sada 45 hiljada dinara, a vratio je 35 hiljada evra, a sada duguje 60 hiljada evra, a uzeo je 43 hiljade evra. Da li vi mislite, poštovani narodni poslanici, da je to normalno? Da li vi mislite da je normalno da jedan glumac, otac petoro dece, gospodin Dugalić sa svojom suprugom i petoro dece treba da se iseli zbog ovih zelenaških kamata iz zemlje zato što ne može da zadrži krov nad glavom? Banka ne samo što mu uzima krov nad glavom, on je doživotni rob te banke, on nikada ne može da vrati taj kredit. Slična je situacija i sa našim glumcima, verovatno njih znate ako gospodu na galeriji ne znate, Slobodi Mićalović i Vojinu Ćetkoviću koji kažu jednom rečju – blago rečeno, ne znamo kako da se isčupamo. Ponuđeni su nam modeli za rešenje problema sa kreditom koji imamo još od 2007. godine, a koji godinama postaje sve veći. Grcamo, radimo i plaćamo rate. Ma strašno je sve to i teško je za priču, kaže poznata glumica. Dakle, radi se o stotinama hiljada građana…
Vreme. Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 147 od ukupno prisutnih 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zaštiti korisnika finansijskih usluga, koje je grupa od 12 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije podnela Narodnoj skupštini 25. februara 2015. godine. Da li narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović želi reč? Izvolite, gospodine Veselinoviću.
Poštovani korisnici kredita, vidim da ne možete da pokažete ni ono što vam je na duši, da morate da izađete iz sale, ali nadam se da građani Srbije gledaju i slušaju ovo. Dakle, stotine hiljada građana su u situaciji da ne mogu da vraćaju svoje kredite i oni traže od vas da zaštite te građane, da zaštite njihove porodice, njihovu decu, da ne moraju da napuštaju Srbiju. To su uradile sve ozbiljne zemlje u regionu, a ovakve stvari se u ozbiljnom svetu ne dešavaju. Nema zemlje u svetu gde uzmete kredit od 40 hiljada evra, a vratite 100 hiljada evra i to ako ste dobre sreće. Poštovani narodni poslanici, smatram da narodni poslanici treba da budu zaštitnici građana a ne da budu zaštitnici zelenaša, banaka sa velikim platama gde menadžeri zarađuju ozbiljne plate dok građani ne mogu da žive od svojih plata. Zbog toga vas još jednom pozivam da prihvatite ove zakone, da rešimo ovo u institucijama kako naši građani ne bi morali provoditi vreme čekajući ispred banaka, ispred Narodne banke, ispred Vlade Srbije. Pokušajmo da ovaj problem rešimo u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Hvala narodni poslanici. Nadam se da ćete za ovaj zakon glasati a vama poštovani korisnici kredita puna podrška za sve vreme koje se budete borili za vaša prava i za vaš porodice.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Gordana Čomić, na osnovu člana 92. st. 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti koje su dovele do helikopterske nesreće u kojoj je život izgubilo sedam osoba, koji je Narodnoj skupštini podnela grupa od 16 narodnih poslanika, 9. aprila 2015. godine. Da li narodni poslanik Gordana Čomić želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Pozivam sve narodne poslanike da svojim glasom podrže stavljanje na dnevni red Predlog ove odluke i obrazujemo zajedno anketni odbor radi utvrđivanja činjenica i okolnosti koje su doveli do helikopterske nesreće u kojoj je život izgubilo sedam osoba. Po svojoj organizaciji anketni odbor ima po jednog predstavnika i jednog narodnog poslanika iz svake poslaničke grupe. Prvu sednicu anketnog odbora sazivao bi predsednik Narodne skupštine, a do izbora predsednika anketnog odbora njime bi predsedavao najstariji prisutni član anketnog odbora. Anketni odbor na toj svojoj prvoj sednici iz svojih redova bira predsednika i zamenika predsednika anketnog odbora. Ključna pitanja na koja anketni odbor tokom svog rada treba da nađe odgovor i da ga u plenumu i obliku zaključaka predstavi Narodnoj skupštini je na osnovu čega je ministar odbrane, na osnovu kojih dostupnih podataka, doneo odluku o Spasilačkoj misiji „Helikopter“, 13. marta ove godine, pošto tog odgovora nema ni u jednom izveštaju. Drugo pitanje na koje anketni odbor treba da nađe odgovor je ko je i zašto menjao plan letilice tokom obavljanja spasilačke misije, jer ni o tome ne postoji ni jedan podatak ni u jednom od dva objavljena izveštaja. Anketni odbor je po svojoj svrsi, osim što nam je nadležnost, ima za cilj da utvrdi političku i ličnu odgovornost. Naša ustavna obaveza je da se ovim bavimo i svako odlaganje odluke da se o ovome raspravlja tokom sednice Narodne skupštine je zajednička šteta za sve nas. Pre ili kasnije, mi ćemo o ovome raspravljati. Najljubaznije vas molim da to bude pre, a ne kasnije, jer ljudi koji su stradali u toj misiji zaslužuju istinu, a javnost u Srbiji zaslužuje političku odgovornost i tačne i jasne informacije o celom toku Spasilačke misije. Hvala vam.
Zahvaljujem se, gospođo Čomić. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 107, dostojanstvo Narodne skupštine. Malopre smo bili svedoci, kada je poslanik Veselinović obrazlagao svoja tri, ja ću se usuditi reći, marketinška predloga zakona. Nemam ništa protiv gostiju na galeriji, nemam ništa protiv građana, nemam ništa protiv banaka, nemam ništa protiv toga da se u dogovoru sa bankama ti krediti pretvore u neku drugu valutu, ali je malopre došlo do nezapamćenog incidenta i gotovo je neverovatno da neko unese transparent u Narodnu skupštinu i da se to pretvori u stranačku egzibiciju, tim pre što za predloge zakone koje je obrazlagao gospodin Veselinović je glasalo ukupno iz njegove grupe pet, a iz opozicije 13 poslanika. Takav neozbiljan predlog koji je podnet, praćen je stranačkom aktivnošću sa galerije. Nemam ništa protiv da se i ubuduće zovu gosti, nemam ništa protiv da se ti krediti revidiraju i pretvore u evre, ali moram da napomenem da oni koji ih danas brane da u stvari se brinu samo kako da ih sahrane. Te 2007, 2008. godine, kada su krediti dizani, guverner Šoškić i drugi finansijski stručnjaci iz Demokratske stranke su govorili da je najsigurnije dizati kredite u švajcarcima i zbog toga danas naši građani trpe posledice. Videli smo pravu hipokriziju, licemerje, videli smo nemoralnost, videli smo na delu, ja ću se usuditi da kažem, moralno mizerstvo, zato što neko ko je odgovoran i kriv što štediše danas moraju da vraćaju zbog švajcarskih franaka, po savetu tadašnjeg guvernera Narodne banke, što moraju da plaćaju enormne kredite, taj se drznuo, ne samo…
Vreme.
… sačekajte malo, da predloži te zakone, nego su uneli stranački transparent.
Gospodine Rističeviću, isteklo je vreme.
Tražim da se o ovome glasa. Hvala.
Smatram da nisam prekršio Poslovnik, jer Poslovnik u ovom trenutku ni po kom članu nije mi dao mogućnost da reagujem na dešavanja na galeriji. Molim vas, samo da završimo glasanje, jer sam mislio da se povreda Poslovnika gospodina Rističevića odnosi na obrazloženje predloga ove tačke. Stavljam na glasanje ovaj predlog, koji je podnela gospođa Čomić. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Pošto imamo prijavljenog i gospodina Arsića i gospođu Čomić, izvolite, reč ima narodni poslanik gospodin Arsić, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, povređen je član 108. stav 1. Poslovnika, zato što je predsedavajući bio dužan da opomene narodnog poslanika Janka Veselinovića za sve ono što radi ovde u Skupštini Republike Srbije. Dok je obrazlagao zaboravio je da kaže da je evro sa 80 dinara do 2012. godine skočio na 120 dinara, i tada ga nisam video da piše ove zakone, zaboravio je da kaže da je švajcarski franak sa 1,55 u odnosu na evro pao na 1,20, zaboravio je to da kaže kada je obrazlagao i da postavi pitanje sebi zašto tada nije pisao zakone. Zaboravio je da kaže da su za vreme baš te vlasti Borisa Tadića ti štetni ugovori sklapani na preporuku Narodne banke Srbije, a sada traži i zloupotrebljava na najniži, najlicemerniji, najgnusniji način u političke svrhe nesreću tih ljudi, nesreću koju im je Vlada Borisa Tadića nanela. Gospodine predsedavajući, bili ste dužni da intervenišete i ovaj bezobrazluk da zaustavite. Ne tražim da se skupština izjasni u danu za glasanje.
Zahvaljujem se, gospodine Arsiću. Kao što ste rekli, narodni poslanik Janko Veselinović je zloupotrebio svoju poslaničku funkciju na najgori mogući način, ali ja kao predsedavajući u tom trenutku nisam mogao po Poslovniku da reagujem. Izvolite, reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, povreda Poslovnika.
Poštovani predsedavajući, prekršili ste član 27. i član 103. Poslovnika Narodne skupštine, koji vas obavezuje na staranje o redu na sednici i dopustili ste da narodni poslanik dobije reč da bi ukazao na povredu Poslovnika i osporava, tokom iskazanog obrazloženja o povredi Poslovnika, pravo drugom narodnom poslaniku da predlaže zakon. Ponovili ste tu grešku i kršenjem ponovili da ste dali reč i drugom narodnom poslaniku da pod vidom člana 103. i zahteva da se govori o povredi Poslovnika, osporava, naziva bezobrazlukom, drskošću. (Janko Veselinović, s mesta: Jeste bezobrazluk.) Narodni poslanik dobacuje jeste. Pažljivo sam vas slušala, pa vas molim da dopustite predsedavajućem da vodi sednicu.
Molim vas, dozvolite da se završi izlaganje.
Povreda Poslovnika koju ste učinili time je očito usmerena ka onemogućavanju narodnih poslanika da se usude da podnesu predloge zakona. Količina gneva koja se ovde videla, i ja potpuno razumem zašto vi morate da odgovorite na taj prenos gneva, ne tiče se onoga što je izgovorio narodni poslanik, nego manifestacije na galeriji. To jeste unekoliko vaša nadležnost, ali to nema nikakve veze sa pravom narodnog poslanika da podnosi predloge zakona, kao što nema nikakve veze sa neznanjem kojim se pod traženjem reči za kršenje Poslovnika sprečava, ućutkuje i vređa drugi narodni poslanik. Hvala vam.
Zahvaljujem se, gospođo Čomić. Dužan sam da dam objašnjenje i obrazloženje. Kao što smo čuli po povredama Poslovnika, niko nije osporio pravo narodnom poslaniku da podnosi predloge za izmene i dopune dnevnog reda, samo tu činjenicu da je gospodin poslanik koji je obrazlagao predlog za izmenu i dopunu dnevnog reda organizovao da se na galeriji podignu transparenti, što nije u duhu ponašanje u Narodnoj skupštini po pravilima Narodne skupštine Republike Srbije i ovog visokog doma. Zahvaljujem. Narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov, na osnovu člana 92. stavovi 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmeni Krivičnog zakonika, koji je podnela Narodnoj skupštini 30. septembra 2014. godine. Da li narodni poslanik mr Aleksandra Jerkov želi reč? (Da) Izvolite, gospođice Jerkov.
Uvaženi gospodine potpredsedniče, koleginice i kolege narodni poslanici, uz rizik da se poslanicima SNS-a ne dopadne ovo što predlažem, pa da im vi date priliku da zloupotrebljavaju Poslovnik osporavajući i meni pravo da predlažem predloge zakona, pokušala bih da sedmi ili osmi put zamolim poslanike vladajuće koalicije da podrže ovaj predlog zakona, koji se sastoji iz samo jedne jedine izmene, da se u spisak krivičnih dela koja ne zastarevaju uvrsti i krivično delo trgovine ljudima radi usvojenja, odnosno oni slučajevi koji se kolokvijalno nazivaju krađa beba. Koliko god je premijeru neprijatno što nam tako dobro ide, meni je neprijatno što sedim u Skupštini u kojoj sedam puta predlažem narodnim poslanicima da usvoje ovu jednu izmenu Krivičnog zakonika i da tim ljudima, koje je zadesila strašna nesreća, pruže priliku da imaju više vremena da potraže pravdu pred organima naše zemlje, a da nijedan jedini put niko od poslanika koji ne glasaju za ovo nije rekao zbog čega je to slučaj. Ne znam kojim bih novim rečima mogla da vas zamolim i da obrazložim zašto za ovo treba glasati. Mogu ponoviti ono što sam nekoliko puta rekla. Evropski sud za ljudska prava je 5. marta 2013. godine doneo, a 26. marta 2013. godine objavio svoju odluku kojom utvrđuje da je Srbija povredila pravo na privatnost i porodičan život Zorice Jovanović, koja je podnela tužbu za zaštitu ovih ljudskih prava zbog deteta koje joj je ukradeno 1983. godine. U toj istoj odluci, Evropski sud za ljudska prava je obavezao Republiku Srbiju da do septembra 2014. godine usvoji novo zakonodavstvo, koje će roditeljima kojima su ukradena deca omogućiti da dobiju satisfakciju, iako je ovo jedna od onih stvari gde je malo nejasno šta to znači i šta bi to bila satisfakcija. Da li je to pomoć da se to dete pronađe? Šta bi tom detetu danas, 30 godina kasnije, značila informacija da je ukradeno, da su ga roditelji kupili? Zato je to dosta problematično. Dakle, u svim tim slučajevima priča je uvek ista. Nikada roditelji nisu dobili telo deteta, nikada nije utvrđen tačan uzrok smrti, obdukcioni zapisnik nije bio dostavljen i roditelji nisu saznali gde je dete sahranjeno. Molim vas, glasajte za ovaj predlog zakona, jer druge reči od ovih nemam.
Zahvaljujem, gospođice Jerkov. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 15, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Borislav Stefanović, na osnovu člana 92. stavovi 2. i 4. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o slobodi od straha, koji je Narodnoj skupštini podnela grupa od 19 narodnih poslanika, 20. novembra 2014. godine. Da li narodni poslanik Borislav Stefanović želi reč? (Da) Izvolite.
Molim još jednom, gospodine potpredsedniče, uvažene kolege narodne poslanike da se Predlog zakona o slobodi od straha stavi na dnevni red Narodne skupštine, da se usvoji u Narodnoj skupštini Republike Srbije, da ono što se u Srbiji poslovično dešava već decenijama, da građani Srbije trpe pritisak i trpe snažan osećaj ugroženosti i straha od strane izvršne vlasti. Ovaj zakon, ako bi ga Narodna skupština usvojila, omogućio bi da se građani oslobode od straha, a da oni ljudi iz izvršne vlasti, ko god bio na vlasti, odgovaraju po Krivičnom zakonu u slučaju da sprovode određene akte, dela ili ih teraju da se suzdrže od konzumiranja svojih prava u određenom periodu. Srbija je danas zemlja u kojoj izvršna vlast sprovodi strah i sprovodi pritisak na građane, a naročito na građane koji ne misle isto kao izvršna vlast. Srbija je danas država u kojoj se politički protivnici prebijaju na lokalnim izborima. Srbija je danas država u kojoj urednici medija, pod pritiskom izvršne vlasti, favorizuju isključivo izvršnu vlast i premijera. Srbija je danas zemlja u kojoj savetnik predsednika Republike vodi sudski postupak za rehabilitaciju Draže Mihajlovića, pa onda sud donosi odluku, gle čuda, slučajno, samo zato što je tu, ili možda baš zato što je tu savetnik predsednika u sali višeg suda. Srbija je danas država u kojoj ne možemo imati lokalne izbore bez pritiska na birače. Nekad u vidu koncentrata, doduše neuspešno, nekad u vidu batina, a nekad u vidu spavaćih soba i šporeta. Srbija je danas zemlja u kojoj izvršna vlast upumpava ogromne količine novca u njihove lokalne odbore koji su od reda posvađani. To im sve manje daje rezultate, ali to se dešava svaki dan. Usvajanjem ovakvog zakona građanin bi bio zaštićen od bilo kakvih eventualnih poteza izvršne vlasti ovog režima, koji idu sa ciljem promene njegovog mišljenja, ponašanja ili konzumiranjem upotrebom svojih prava. Ovaj zakon je Srbiji potrebniji danas nego ikad. Danas u Srbiji o svemu odlučuje jedan čovek. Danas se u Srbiji o svemu pita jedan čovek. Danas u Srbiji građani ne smeju da kažu ono što zaista misle. Danas u Srbiji građani ne mogu da budu građani, nego mogu da budu isključivo podanici. Usvajanje ovog zakona bio bi važan, doduše prvi korak do onog punog zamaha donošenja slobode natrag u Srbiju, gde joj je i mesto. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Stefanoviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 150 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika. Izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine predsedavajući. Izvolite. Povređen je Poslovnik, član 107. – dostojanstvo Narodne skupštine, i to iz dva razloga, gospodine predsedavajući. Prvi razlog je taj što ste morali da podsetite gospodina Stefanovića da ovaj predlog zakona nije upućen ni namenjen republičkoj Skupštini, već pokrajinskoj Skupštini, jer pokrajinski premijer, gospodin Pajtić, pošto nije na svom radnom mestu, obično se bavi uzurpiranjem imovine, pa hotel koristi za privođenje odbornika. Hotel koji je u vlasništvu pokrajinske Vlade i svih građana Republike Srbije koji žive u Vojvodini služi za privođenje odbornika u lokalnoj Skupštini Inđije, zato što neistomišljenik, kao što je to gospodin Čadžić, inače zamenik predsednika Opštine Beočin, bude prebijen od strane rođenog brata gospodina Gorana Ješića. Prema tome, sva argumentacija koju je gospodin Stefanović malopre upotrebio, mogli biste da ga upozorite da se ona odnosi na pokrajinski parlament, na Bojana Pajtića i na DS, i da jedini strah koji građani Srbije imaju je strah da se nikada više ne ponovi neodgovorna vlast DS, a i za taj strah se građani Srbije pobrinu na izborima. Sa druge strane, morali ste da pitate gospodine Stefanovića da li je on još uvek u DS-u? Da li je još uvek u Demokratskoj stranci, koja je 2005. godine u ovoj Narodnoj skupštini izglasala Zakon o izjednačavanju prava partizanskog i ravnogorskog pokreta, pri čemu je Demokratska stranka glasala za tako nešto? Zašto mu sada smeta jedan sudski postupak i što pokušava, po starom maniru Demokratske stranke, da utiče na sudske postupke, na sudstvo i na pravosuđe, koje je nezavisna grana vlasti? Zašto mu tada nije smetalo, a glasao je, odnosno njegova Demokratska stranka je glasala za „Ravnogorske spomenice“, a sada mu smeta sudski postupak?
Gospodine Babiću, dužan sam da dam objašnjenje. Ja gospodina Stefanovića ništa nisam razumeo jer on je pričao o decenijama širenja straha. Ja znam ko je tada bio na vlasti, tako da ga nisam ništa razumeo. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje? (Ne) Zahvaljujem. Pošto još nismo usvojili dnevni red, poslanici se javljaju po povredi Poslovnika, neću dopustiti dok se ne usvoji dnevni red da se javljate više po povredi Poslovnika, dok ne krenemo sednicu, pošto sednica još nije ni počela bez usvajanja dnevnog reda. Pošto smo se izjasnili o predlozima za stavljanje na dnevni red sednice akata po hitnom postupku, o predlogu za povlačenje tačke iz dnevnog reda o predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – 10, uzdržan – jedan, nije glasalo – 24 od ukupno 163 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova, utvrdila dnevni red Osme sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Molim službu Narodne skupštine da sačini prečišćen tekst utvrđenog dnevnog reda sednice i dostavi ga narodnim poslanicima. D n e v n ir e d: 1.Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju; 2. Predlog autentičnog tumačenja odredbe člana 54. stav 1. Zakona visokom obrazovanju Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam pozvao da današnjoj sednici prisustvuju prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, i Zoran Ilić, vršilac dužnosti pomoćnika ministra građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture. Izvolite, povreda Poslovnika, narodni poslanik Borislav Stefanović.
Izvinite, gospodine predsedavajući, molim vas, članovi 103, 104, 106. i 107. su povređeni tokom prethodnog izlaganja po povredi Poslovnika. Niste reagovali po članu 103, kada je kolega očigledno zloupotrebio Poslovnik i imao repliku na moje izlaganje. Onda ste povredili 106. i 107. zato što ste rekli, kao predsedavajući, citiram – ja ga ništa nisam razumeo. To stvarno nije korektno što radite. Dozvoljavate kolegi Babiću da ovde replicira i priča o svemu, samo ne o onome što je bio Predlog zakona o zašiti od straha, spominje nenadležni organ, ustavno definisan, doduše, Pokrajine Vojvodine, koji nema nikakve veze sa zakonima, to biste vi bar morali znati, ako ne zna kolega Babić, Pokrajinska skupština donosi odluke, a ne zakone, to je prvo. Drugo, onda se krećemo o pitanju ko je izjednačio koga. Mi, za razliku od vas, možemo da kažemo šta nije bilo dobro u prošlosti. Vi nemate prošlost. Vi imate samo sadašnjost koju izjedate i rasturate ovu zemlju. Vaš odgovor na sve to da njemu dozvolite da ovde drži predavanje o nečemu što nije uopšte bilo reči o tome u sali, a drugo, da kažete da vi ne razumete narodnog poslanika, sa nipodaštavanjem prema narodnom poslaniku. Našta to liči ovde? Malopre ste dozvolili da jedan poslanik ovde viče na nas zato što je Janko Veselinović dao izmene i dopune zakona. Šta je sledeće? Onda se pitate šta će nam Zakon o slobodi od straha. Evo zašto. Zato što možete da nas postrojite ovde na kraju. To nije korektno što radite. Četiri člana Poslovnika ste prekršili. Naravno da ćete da kažete da nema osnova, vi to ništa ne razumete. Ali razumećete, budite sigurni.
Vreme. Zahvaljujem, gospodine Stefanoviću. Upravo ste vi učinili ono što ste govorili u povredi Poslovnika, da ste osporavali da sam ja prekršio Poslovnik. Znači, koristili ste povredu Poslovnika za repliku. Ja sam samo dao objašnjenje gospodinu Babiću da nisam mogao da reagujem kada me je pozvao da sam prekršio Poslovnik zato što vas nisam razumeo. Vi ste govorili o decenijama širenja straha, a ja znam da SNS u tom periodu nije bila na vlasti i nisam razumeo onda delove vašeg izlaganja. To je nešto što sam morao da dam kao objašnjenje gospodinu Babiću, kao što ste vi sada, kažem, ono što ste osporavali prethodnom govorniku činili i sami, koristili povredu Poslovnika za repliku. Zahvaljujem. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O VAZDUŠNOM SAOBRAĆAJU Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju. Da li predstavnik predlagača prof. dr Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade i ministar građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture, želi reč? (Da) Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala lepo. Uvaženi predsedavajući, poslanice i poslanici, ispred vas je zakon o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju. Dakle, Zakon o vazdušnom saobraćaju je donet 2010. godine i u periodu do današnjeg dana, odnosno do pre mesec dana kada smo ga pustili u javnu raspravu, smatrali smo da u zavisnosti od onoga što smo u realnom životu mogli da vidimo postoje potrebe da se ovaj zakon izmeni i dopuni, da ga u tom smislu popravimo, ali isto tako i da ga uskladimo sa svim trenutno mogućim evropskim direktivama i sve ono što trenutno može da se primeni od evropskih direktiva nalazi se u ovim izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju. Naravno, danas ćemo razmatrati o izmenama i dopunama Zakona u načelu, ali ono što moram da naglasim, to je da kada posmatramo sve vrste saobraćaja u Srbiji, ne možemo da ne priznamo da je vazdušni saobraćaj sasvim sigurno jednim delom već u EU i da je vazdušni saobraćaj upravo nešto našta sasvim sigurno Srbija može da bude ponosna. Vlada jeste zadužena da utvrdi uslove vrlo jasno, da se pre svega sprovodi politika vazdušnog saobraćaja, da vazdušni saobraćaj bude bezbedan i obezbeđen. Ovaj zakon, pored usklađivanja sa evropskim direktivama, usklađivanja, naravno, mnogih terminologija, unosi i određene novine koje do sada nisu postojale u Zakonu od 2010. godine. Posebno naglašavam, o tome ćemo sigurno razgovarati, formiranje i Nacionalnog komiteta za bezbednost, ali isto tako i mogućnosti koje zakon ovog puta dozvoljava a tiču se drugačije podele aerodroma, u želji da budemo kvalitetniji, efikasniji, da smanjimo troškove otvaranja novih aerodroma. Naglašavam takođe da je ovaj zakon, kao i svi zakoni koje ovo ministarstvo radi, bilo u javnoj raspravi. Pored Beograda, tu su i ostali gradovi u Srbiji. Zakon je usaglašen sa svim sugestijama svih ministarstava u Vladi Srbije, ali kada smo radili na izmenama i dopunama zakona, onda su unutar radne grupe obuhvaćena mišljenja ne samo vladinih organizacija, nego i određenih vazduhoplovnih organizacija, kao i aeroklubova itd. Dakle, nadam se da ćemo imati jednu uspešnu i dobru raspravu. Mi smo tu da zakon predstavljamo, branimo, ali isto tako da ukoliko postoje dodatne sugestije da nešto može još da se unapredi, popravi, mi smo tu da čujemo i da to uradimo. Još jedanput, želim da kažem da upravo ovaj zakon treba da nam omogući zaista da učinimo još više u ovom delu saobraćaja jer mogućnosti za to sasvim sigurno postoje. Hvala lepo.
Zahvaljujem, gospođo Mihajlović. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodna poslanica Olgica Batić.
Hvala puno, poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima. Naime, kada govorimo o vazdušnom saobraćaju, činjenica je da je zakon o predmetnoj materiji donet 2010. godine, koji je na prilično dobar način uopšte postavio pretpostavke za dalju harmonizaciju nacionalnog zakonodavstva sa propisima EU, te je tako upravo vazdušni saobraćaj, kao što ste vi to sami u izlaganju i spomenuli, a u odnosu na neke druge vrste transporta, zasigurno prilično uznapredovao i u tom smislu svakako najdalje i otišao, za razliku od ostalih vrsta saobraćaja i to prvenstveno sa aspekta usklađenosti domaćeg zakonodavstva sa propisima EU, što zasigurno potvrđuje i izjava o usklađenosti, koja predstavlja sastavni deo i ovog, kao uopšte i svakog, predloga zakona. Naime, njihovo dalje usaglašavanje sa istim, dakle sa utvrđenim standardima i praksom međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva i tekovinama EU, ima za posledicu upravo izmene i dopune o kojima danas raspravljamo. Ono što je činjenica i ovde moram da napravim jednu digresiju, jeste da prikaz izbora međunarodnog vazduhoplovnog prava nikada nije moguć bez objašnjenja uloge i zadataka određenih međunarodnih organizacija koje se upravo bave civilnim vazduhoplovstvom, a zasigurno je da tu najveću ulogu ima pomenuta međunarodna organizacija civilnog vazduhoplovstva, određena odredbama Čikaške konvencije i koja zapravo ima trojaku funkciju – i administrativnu i legislativnu ali isto tako i sudsku. Te njene funkcije ne zasnivaju se samo na autoritetu koja ona nesumnjivo poseduje i time utiče na formiranje samog vazduhoplovnog prava, već i ono što je prisutno neko vreme, a to je da ona zapravo pokazuje jednu tendenciju uopšte kodifikacije i unifikacije vazduhoplovnog prava i mislim da je to put kojim se ide u jako dobrom pravcu. Iako je u našoj zemlji zbog sankcija i svega onog što se dešavalo u najgorim periodima kod nas, članstvo je bilo suspendovano, ono je, na sreću, obnovljeno 2001. godine, a po sticanju samostalnosti Republike Srbije. Na sreću Demohrišćana, Srbija je i samostalna članica upravo u ovoj organizaciji. Čini mi se da kako se dalje bude usaglašavao i pratio rad, tempo i dinamika upravo pomenute međunarodne organizacije civilnog vazduhoplova, tako ćemo i mi biti u obavezi da svoje domaće zakonodavstvo usaglašavamo, tako da je u tom smislu ovo jedan od retkih zakona gde mogu da kažem da se ne protivim izmenama i dopunama. Ono što je svakako tačno jeste konstatacija da se stepen razvoja jednog društva ogleda stepenom razvoja saobraćaja, a sa druge strane da se stepen kulturnog razvoja meri uopšte kulturom u saobraćaju. U godišnjem izveštaju Republičkog zavoda za razvoj, pod nazivom „Republika Srbija“ iz 2008. godine, primećeno je sledeće: da Srbija jako zaostaje za infrastrukturnim reformama u odnosu na okruženje i u odnosu na zemlje EU, da je uopšte saobraćajna mreža, znači, govorim o svim vidovima saobraćaja, potpuno neintegrisana, da je nerazvijena, nekonkurentna, nestandardizovana sa EU, da je slabo razvijena infrastruktura i neadekvatna organizacija saobraćaja, što sve predstavlja veliku prepreku privrednom rastu, ali ne samo privrednom rastu naše zemlje već uopšte povećanju produktivnosti, konkurentnosti, zaposlenosti i uopšte jednoj brzoj i kvalitetnoj razmeni dobara i usluga. Dakle, nije postojao pravilan pristup, ne samo vazdušnom saobraćaju nego uopšte saobraćaju u našoj zemlji. Ukoliko se osvrnemo za kratko unazad, onda možemo recimo da primetimo da novce od privatizacije mi smo trošili na potrošnju, umesto da smo ulagali u ono što je nama preko potrebno, a to je upravo saobraćajna infrastruktura. Čini mi se da je to neka propuštena prilika, ali, dobro. Ako imamo u vidu ko je u pomenutoj godini bio ministar finansija, onda mislim da je svaki dalji komentar suvišan. Prema mišljenju stručnjaka, naša celokupna saobraćajna infrastruktura devastirana je potpuno u periodu 1991. do 2000. godine, a onda sve ono do 2000. godine pa do dana današnjeg zapravo predstavlja popravljanje, prepravljanje, restauraciju itd. Za odvijanje vazdušnog saobraćaja svakako da su najprimarniji aerodromi, avio-prevoznici i neophodne institucije. Tu pre svega mislim na Direkciju za civilno vazduhoplovstvo i Agenciju za kontrolu letenja Srbije. Srbija ima dva aerodroma koja su u potpunosti osposobljena za međunarodni avio saobraćaj – „Nikolu Teslu“ u Beogradu i „Konstantin Veliki“ u Nišu. Treba imati u vidu da se preko aerodroma „Nikola Tesla“ u Surčinu obavlja preko 75% putničkog i oko 90% robnog transporta. Kapacitet aerodroma jeste 5,6 miliona putnika, a njegova iskorišćenost je oko 30-35%. To su podaci do kojih sam ja došla i mislim da tih 35% upravo govore o nedovoljnoj iskorišćenosti raspoloživih kapaciteta koje aerodrom „Nikola Tesla“ u Beogradu zasigurno ima. Srbija ima samo jednu avio-kompaniju, kao što znamo – Er Srbiju, sa flotom čiji su avioni prosečne starosti od preko 17 godina. Ukoliko se analizira stanje naše flote i brojnost aviona u odnosu na ukupan broj stanovnika u našoj državi, onda dolazimo do činjenice da Srbija zapravo ima svega dva aviona na milion stanovnika, a zemlje EU imaju 13 aviona na milion stanovnika. Neodgovarajuća struktura aviona, tehničko-tehnološka zastarelost, čini mi se da se ne mogu tako lako iskoreniti, posebno što je to nešto što je simbolizovalo nekadašnji JAT. Što se tiče kompanije Er Srbija koju sam pomenula, naravno da se stvari pokreću u dobrom pravcu i to je ono što je primetno, kao i da se menja sve ono što je karakterisalo nekadašnji JAT, a to je jedna potpuna intertnost i neorganizovanost. Da se situacija popravlja, takođe govori i podatak do kojeg sam došla, a to je da je 17. avgust 2013. godine dan kada je zabeležen rekordni vazdušni saobraćaj u našoj zemlji po broju opterećenosti, dakle, operacija je da je centar Kontrole letenja Beograd jednostavno pokazao spremnost da se izbori sa tako velikim opterećenjem, tada rekordnim za ovaj deo Evrope. Predložene izmene i dopune Zakona o vazdušnom saobraćaju o kojima danas raspravljamo treba da učine još jedan dodatan korak napred i one zasigurno, bar na način kako je to definisano ovim Predlogom zakona, to i čine, a to je da se odredbe zapravo upodobe praksi, znači, da one održavaju našu trenutnu stvarnost, što nije slučaj sa mnogim zakonima iz različitih materija, gde su zakoni i praksa u raskoraku, da se otklone pravne praznine kojim obiluje još uvek važeći Zakon o vazdušnom saobraćaju, da se izvrši jedno detaljnije i potpunije normativno uređenje tamo gde je ono potrebno, a što se izmenama i dopunama takođe čini i naravno da se nebrojeno puta, kao do sada, donese podzakonski akt koji će imati svoj pravni osnov jer predstavlja pravni nonsens predviđanje podzakonskog akta. Takođe, imali smo prilike da sa tim budemo upoznati. Dakle, predviđa se donošenje podzakonskog akta a da pravni osnov za tako nešto ne postoji. Usklađivanje sa definicijama međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva jeste nužnost, kao i unošenje potpuno novih zakonskih pojmova, što je vidljivo već iz člana 1. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju. Dakle, poštovanje pravila letenja tokom vršenja vazdušnog saobraćaja unosi se novim članom 4a. predloga o kome danas raspravljamo. Konačno, po meni, ono što se već trebalo uraditi, ali dobro, bar se to danas čini i što je, po meni, lično, od jako velike važnosti za jedno normativno dobro uređenje ovog zakona, jeste izmena samog pojma vazduhoplova, dodaću – konačno izmena samog vazduhoplova, jer je vazduhoplov do sada bio nekakva naprava sa posadom i jednostavno takvu terminologiju nisam mogla da razumem. Otišlo se i korak dalje, pa se sada postavilo pitanje – a šta ćemo sa bespilotnim vazduhoplovima, jer činjenica je da oni nisu imali svoje zakonsko uređenje, a isto tako, činjenica je da je takva vrsta vazduhoplova sve češća i da zaslužuje jednostavno bar da nađe svoje mesto u okviru zakonske definicije u predlogu zakona. Član 6. takođe predstavlja iskorak napred, a obezbeđenje zaštite podataka koje Direktorat pribavlja i prikupi posredstvom sistema obaveznog ili sistema dobrovoljnog prijavljivanja događaja, svakako je novina i kao što smo mogli da primetimo i dobro zapazimo jeste da je njen cilj preventivnog karakterai da je usmereno na ono na šta u prvom redu i treba da bude, a to je upravo bezbednost vazduhoplova. Neregulisano pitanje plana leta vazduhoplova koje koristi Ministarstvo nadležno za unutrašnje poslove, sada se konačno otklanja, budući da je i do sada, naravno i dalje to ostaje kao zakonska odrednica, da je direktorat taj koji je propisivao plan leta koji se odnosi na civilne vazduhoplove, a Ministarstvo odbrane, naravno i dalje ostaje nadležno za propisivanje plana leta koji se odnosi na vojne vazduhoplove. Razlikovanje komercijalnih od nekomercijalnih letenja, takođe je dobro i jako je bitno i to sa više aspekata, ali prvenstveno sa aspekata složenosti uslova koje moraju da se ispunjavaju u pogledu prvog, dakle u pogledu komercijalnog, odnosno u pogledu nekomercijalnih letenja. Usklađivanje sa odredbama Uredbe Evropskog parlamenta i Saveta broj 1008. iz 2008. godine nametnula je potrebu potpuno novog zakonskog određenja samog pojma avio-prevoza i pojma redovnog avio-prevoza, ali i finansijskih uslova za izdavanje operativne dozvole, jer finansijska stabilnost avio-prevoznika uvek je uzročno povezana sa njenom bezbednošću. Meni, naravno, nedoumicu izaziva rešenje koje predstavlja novinu, a to je mogućnost da se avio-prevozniku koji ima finansijskih poteškoća može izdati privremena operativna dozvola u slučaju da se proceni da on u određenom vremenskom periodu može izaći iz, zapravo može jednostavno izvršiti svoju finansijsku konsolidaciju. Moje pitanje jeste, na čemu bi se procena tako nečega, uopšte zasnivala neposredno pre izdavanja tako jedne operativne dozvole i šta ukoliko se ustanovi da je procena bila pogrešna? Tu je, znači neko napravio propust, u ovom slučaju direktorat i čini mi se da u tom smislu nije dovoljno samo da se odredi da direktorat jeste taj koji može da takvu dozvolu stavi van snage i čini mi se da nije dovoljno da se tako nešto samo objavi, dakle da je dozvola stavljena vam snage u „Službenom glasniku“ Republike Srbije, već da neko mora da snosi i odgovornost zato što je tako nešto uopšte dozvolio i izdao takvu jednu operativnu dozvolu. Takođe, imamo određenih nedoumica i u pogledu člana 20. Mislim da se ovde ipak treba odrediti nekakav, bar po men, fiksni rok za izvršenje uvida u dokumentaciju koju dostavljaju avio-prevoznici u slučaju davanja vazduhoplova u zakup zajedno sa posadom, ali i istovremeno uz zadržavanja postupka hitnosti, jer mislim da postoje slučajevi u praksi koji bi takvu hitnost opravdali. Takođe, ono što je dobro na izmenama i dopunama o kojima danas raspravljamo, jeste što se njima olakšava, stranim avio-prevoznicima, obavljanje međunarodnog javnog avio-prevoza sa Republikom Srbijom, a radi obavljanja kako je to već kao primer i dat u samom Predlogu zakona, recimo hitnog medicinskog prevoza, što je svakako najbolji primer, ali se ne može ograničiti samo i na to, jer primera ima sijaset, tako da i razlozi za tako nešto jesu brojni. Pošto izostaju vidljivi rezultati naše zemlje na planu životne sredine i to već dugo vremena unazad, pretpostavljam da je to razlog zašto se uopšte taj termin zaštite životne sredine izbrisao i sada se predviđa da obustavu i ograničenje avio-prevoza iz predloženog člana 23. daje Ministarstvo koje ima saznanja, teško naravno da će to moći da da Ministarstvo kulture, ili recimo Ministarstvo prosvete, jer je tako nešto otprilike nemoguće, da je došlo do prekoračenja određenih vrednosti gasova ili buke, a direktorat donosi odluku o tome, ali pretpostavljam, kažem da je ta sintagma zaštita životne sredine izostala, zato što u tom domenu mi apsolutno nikakvih rezultata nemamo. Uvođenje pojma slot, to jeste naravno posledica preuzimanja rešenja iz evropskih propisa o dodeli slotova, zaslužuje svakako svoje mesto u ovakvom jednom Predlogu zakona i mislim da to ne predstavlja ništa epohalno, već jednostavno usaglašavanje sa onim što postoji i u drugim zemljama. Definicija nekomercijalnog letenja, takođe je novina ovoga Predloga zakona koji je sadržan u članu 26. Kontinuirana plovidbenost koja se nije odnosila na sve vazduhoplove, sada se menja sposobnošću za bezbedno učestvovanje u vazdušnom saobraćaju, naravno bez izuzetka i upravo sa jednostavno tom odrednicom bez izuzetka, mislim da tako i treba da bude. Pomoćno letačko osoblje sada je kabinsko osoblje, kao i svuda u svetu, jer jednostavno ne razumem termin „pomoćno“ sa akcentom na tim „pomoćno“ i nikada neću moći da razumem takav jedan termin. Promenjen je član 189. važećeg zakona koji je od izuzetne važnosti, posebno ukoliko imamo u vidu, recimo na žalost tragediju nemačkog „Germanwings“, a koji sada eksplicitno propisuje da su lekari iz zdravstvene ustanove te koje imaju potvrdu o pravu na ispitivanje zdravstvene sposobnosti jedini ovlašćeni zapravo da obavljaju zdravstvene preglede, da daju ocenu zdravstvene sposobnosti i na kraju krajeva da izdaju lekarsko uverenje. Obrazovanje drugostepene lekarske komisije od strane direktorata, a radi sada drugostepenog razmatranja zdravstvene sposobnosti i to po pravu žalbe lica nezadovoljnog ocenom svoje zdravstvene sposobnosti, takođe predstavlja novinu i isto tako predstavlja dobro rešenje, tim pre što treba imati na umu da ni do sada lekarska uverenja apsolutno nisu davana licima kada zapravo kandidati, utvrdilo se da kandidati nisu zdravstveno sposobni. Po meni, gotovo jedini član koji ostaje nejasan, zapravo više nedorečen, kao da je trebalo staviti zarez umesto tačke pa izvršiti, dodati ga ili dodati nastavak jeste član 55. ovog predloga zakona kojim se menja stav 1. u članu 194. Zakona o vazdušnom saobraćaju, kojim se predviđa da posadu vazduhoplova pored letačke i kabinske posade mogu činiti takozvani „dodatni članovi posade“, a koji pri tome ne spadaju ni u letačkoi ni u kabinsko osoblje, pa mislim da je i ta kategorija lica trebala biti svrstana u neku kategoriju, kao i da budu određeni kriterijumi po kom osnovu neko uopšte može dobiti status dodatnog letačkog osoblja. Obaveza stranog avio prevozioca koji obavlja sa našom zemljom međunarodni javni avio-prevoz, kao i čarter letove, da podnosi direktoratu svoj program za obezbeđivanje u vazduhoplovstvu, kao i odobrenje tog programa koje će biti izdato od strane upravo nadležnog organa države avio prevozioca, jeste potpuno logično rešenje i zaslužno našlo mesto u ovakvom predlogu zakona. Čini mi se i da je promena dosadašnjeg člana 231. ali i uvođenje novog člana 231a. posledica zapravo samo zakonskog upodobljavanja stvarnim prilikama. Budući da mi vreme ističe, naravno ostaje nam i rasprava u načelu kada konkretnije možemo govoriti o amandmanima koji su podneti na određene članove zakona, ali u svakom slučaju u danu za glasanje DHSS, kao i SPO podržaće Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju. Hvala.
Zahvaljujem gospođice Batić. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala. Hvala vam na iscrpnom mišljenju o izmenama i dopunama ovog zakona. Mnogo je mogućnosti koje zaista možemo da iskoristimo da vazdušni saobraćaj u Srbiji bude zaista na još višem nivou i jedan od razloga je zašto smo predložili izmene i dopune zakona. Samo nekoliko stvari koje su bile nedoumice onome što ste rekli, vezano za privremenu dozvolu. Dakle, privremena dozvola koja se izdaje, da direktorat je izdaje i kada ste govorili o tome da je vezana naravno za finansijsko stanje, tj. direktorat je taj koji hoće proceniti ili direktorat će imati obavezu da napravi svoj dokument, utvrdi jasne kriterijume na osnovu kojih će moći uopšte da da jednu tako privremenu dozvolu, naravno bazirajući se i ovo što imate u zakonu je bazirano na Uredbi 1008, dakle direktno vezana sa propisima EU. Pominjali ste nešto što ja mislim da je jako važno da se objasni, a to je životna sredina. Kada dođe do prekoračenja emisija u prethodnom zakonu, dakle direktorat dođe do prekoračenje emisije, desi se takva situacija, direktorat onda traži mišljenje ministarstva nadležnog za zaštitu životne sredine, pa onda ono tek reaguje. Sada je stvar drugačija, budući da upravo životna sredina ili Agencija za životnu sredinu meri da li je došlo do prekoračenja emisija, onda oni direktno sa Ministarstvom nadležnim za životnu sredinu reaguju. Činilo nam se i mislimo da je to mnogo efikasnije od prethodnog stanja. Tu bih se zadržala, ako bude u pojedinostima, odgovaraćemo.
Zahvaljujem se gospođi Mihajlović. Reč ima narodni poslanik mr Đorđe Kosanić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana ministarka sa saradnicima, predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju i na samom početku reći ću da poslanička grupa JS u danu za glasanje podržaće pomenuti predlog zakona. Zašto? Jer njegovim donošenjem doprineće se povećanju efikasnosti, bezbednosti, sigurnosti u ovoj oblasti. Prosto, na samom početku ne mogu da ne kažem da je Srbija još davne 1913. godine jednim pravnim aktom uredila ovu oblast, tačnije, 1913. godine overena je Uredba o saobraćajnim spravama koje se kreću po vazduhu. Objavljivanjem te godine jedne takve uredbe svakako Srbija se stavila u red naprednih zemalja tog vremena, koje su jednim ovakvim, da kažem, pravnim aktom, ugradile temelj razvoja civilnog vazduhoplovstva, ne samo kod nas, nego u čitavom svetu. Kakva je danas situacija? Danas kroz vazdušni prostor Srbije dnevno prođe i do 2500 aviona i Kontrola letenja u Beogradu kontroliše vazdušni prostor ne samo Srbije, nego i Crne Gore i 55% prostora BiH iznad devet kilometara. Gledajući tako, otprilike, tom oblasti prođe 450 hiljada aviona godišnje, što ima dobre preduslove da se izborimo za vodeću poziciju na zapadnom Balkanu. Zašto sve ovo kažem, ministarka? U Evropi se, naime, sve više razmatra mogućnost, a kako stvari stoje, čini mi se da će to biti i neminovnost ukrupnjavanja neba iznad kontinenta. Ono je sada podeljeno, ako se ne varam, na 38, a zbog veće gužve na nebu, podelom bi trebalo da se svede na pet do šest kontrola letenja. Sada, ukratko vraćajući se i na sam zakon, reći ću da je u primeni ovog zakona održano više javnih rasprava, a s druge strane, sastanak na kojem su, osim predstavnika Ministarstva, učestvovale i zainteresovane strane i davale svojeprimedbe i sugestije, i sigurno rešenjem o nacrtu Zakona o vazdušnom saobraćaju, stvaraju se bolji tržišni uslovi za konkurenciju u oblasti vazdušnog saobraćaja. Jedno od važnih rešenja koje ovaj zakon donosi je ovlašćenje direktoru Direktorata za civilno vazduhoplovstvo da donosi podzakonske akte ako se u praksi pokaže da nešto treba da se izmeni. Davanjem tog ovlašćenja povećaće se efikasnost i vrlo brzo moći će da se reše neki, eventualni problemi, ako do njih dođe. S druge strane, čini mi se da je u ovom zakonu najvažnija stvar povećanje bezbednosti. Predviđeno je formiranje nacionalnog komiteta za sigurnost u vazduhoplovstvu i svakako će doprineti još većoj bezbednosti, jer ovo će imati zadatak da stalno prati nove mere u cilju podizanja sigurnosti. Isto tako, vlasnici malih privatnih letilica neće morati da podnose plan letenja u zoni slobodnog leta, na šta ih sadašnji zakon svakako obavezuje. Preciznije, to će biti omogućeno podzakonskim aktima koje će doneti Direktorat civilnog vazduhoplovstva. Što se tiče usklađenosti sa EU, već ste rekli da, čini mi se, u ovoj oblasti smo nekako najviše dogurali. Svakako da je dobro da se nacrti zakon koji se u ovoj oblasti pripremaju rade u saradnji sa kolegama iz EU. Sada, ministarka, hteo bih da bacim akcenat na jednu veoma važnu temu, koja je bar za mene veoma važna. Reč je o aerodromu „Morava“ u Lađevcima kod Kraljeva. Zasigurno, realizacija jednog ovakvog projekta dala bi jedan novi ekonomski impuls čitavom kraju. Da kažem, ka ovom regioni gravitira oko dva miliona ljudi, a u njegovoj blizini su značajne turističke destinacije i čini mi se da će ovaj aerodrom biti posebno značajan kada se izgradi Koridor 11, ako se ne varam, jer ćemo tada do Beograda imati najviše, otprilike, sat vremena. Isto tako, treba reći šta je do sada urađeno. Najpre, putnički terminal, koji odmah može da se stavi u pogon, iako stanje poletno-sletne staze nije zadovoljavajuće, reći ću samo da je staza bila dizajnirana za vojno vazduhoplovstvo, a ti avioni su mnogo manje zahtevni nego kod civilnog vazduhoplovstva. Postoje isto tako planska dokumenta za proširenje i produženje staze, kao i inicijativa da se razvije mreža tzv. taksija, koji će povezivati pistu sa platformom ispred novog terminala. Ministarka, sve ovo sam rekao nemajući ni jednog trenutka dilemu da će ova veoma odgovorna Vlada na čelu Aleksandrom Vučićem iznaći rešenje da se ovaj, čini mi se, veoma važan projekat stavi u funkciju. Na samom kraju, želim da kažem da će u danu za glasanje poslanička grupa JS svakako podržati Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala vam na svemu što ste rekli. Samo da dodamo zbog javnosti Srbije, a verujem da vi znate, vezano za aerodrom Lađevci. Prvo, strateški interes Vlade jeste da razvija aerodrome, da nemamo samo jedan razvijen aerodrom, koji naravno jeste centralni aerodrom, nego da imamo i ostale razvijene aerodrome. Budući da je ovo bio vojni aerodrom, znate da smo upravo pokrenuli, da je upravo ova Vlada pokrenula da vojni aerodrom Lađevci preraste u vojno-civilni aerodrom. Trenutno se unutar Ministarstva odbrane i Republičkoj direkciji našeg ministarstva radi na tome šta je sve neophodno utvrditi kao minimalni obim sadržaja da bi taj aerodrom zaista mogao da funkcioniše, a da bude civilno-vojni aerodrom. Mi očekujemo da zaista najbrže što možemo radimo na tome, kao što smo i sve prethodno radili. Potpuno ste u pravu, to će za taj kraj značiti mnogo. Kao i svaki drugi aerodrom koji mi imamo u Srbiji, a ima ih nekoliko, dakle, nisu to samo Beograd i Niš, Lađevci, ima i ostalih aerodroma. Tako da, hvala što ste pomenuli. Ovo je zaista vrlo značajno za Srbiju.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Muamer Bačevac, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe.
Poštovane kolege narodni poslanici, uvaženo predsedništvo, uvažena ministarko i gosti, Predlog zakona koji je danas pred nama donosi zaista dosta novina i aktuelnim i vrlo efikasnim rešenjima stvara zaista tržišne bolje uslove za konkurenciju u polju i u oblasti vazdušnog saobraćaja. Pred nama su izmene i dopune Zakona o vazdušnom saobraćaju iz 2010. godine, radi potpunog usaglašavanja sa pravom EU i preporukama Međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva. Poseban kvalitet ovog zakonskog predloga jeste što mnogo pažnje posvećuje sigurnosti koja je, složićemo se, i najvažnija i posebno je tretira, što je, čini mi se, kompletan zakon u potpunosti podređen i usmeren u podizanju bezbednosti u avio saobraćaju. Tako se već na samom početku utvrđuje jasna obaveza da se tokom saobraćaja poštuju pravila letenja. Boljoj bezbednosti, kako i kolega reče, će svakako doprineti i formiranje nacionalnog komiteta za sigurnost u vazduhoplovstvu, koji ima zadatak da stalno prati i predlaže nove mere koje bi mogle da podignu takođe samu sigurnost. Međutim, glavna stvar jeste to što su povećane nadležnosti Direktorata civilnog vazduhoplovstva. Za veliki deo propisa preneto je ovlašćenje sa Ministarstva zaduženog za poslove saobraćaja na Direktorat i precizirane su i bolje definisane nadležnosti Ministarstva odbrane, unutrašnjih poslova i saobraćaja, a sve u cilju podizanja bezbednosti vazdušnog saobraćaja. Direktorat sada može da donosi podzakonske akte ako se u praksi pokaže da nešto treba menjati i davanjem ovog ovlašćenja Direktoratu povećava se njegova efikasnost, te se omogućava brza reakcija u potrebnim situacijama. Direktorat takođe prikuplja podatke posredstvom sistema dobrovoljnog i obavezno prijavljivanja događaja i na taj način vrši monitoring i prati sve ono što se može desiti i, naravno, predlaže kako se takva stanja mogu popraviti. Ja mislim da je ovo izuzetno bitan instrument koji se Direktoratu daje. Ja sam kroz amandmane pokušao da nekakvim mehanizmom nagrade ili pohvale još više poduprem. Međutim, obzirom da imamo zaštitu informacija i da imamo, praktično, da identitet onog ko prijavljuje događaj treba da ostane skriven, došao sam u koaliziju sa tim pravom i odustaću od tog svog amandmana. U svakom slučaju, ističem da je zaista institut prijavljivanja događaja izuzetno bitan i da se njime zaista može unaprediti bezbednost i obezbeđivanje u vazduhoplovstvu. Novina je što se i ovim zakonom motivišu i ohrabruju lica koja na neki događaj ukažu, pri čemu se retko štiti izvor podataka i garantuje tajnost prikupljenih podataka. Jako je dobro i rešenje kojim se definiše da propise donosi direktor Direktorata, a ne Upravni odbor što je do sada bila praksa. Na ovaj način mi čini se da se još više depolitizuje ova institucija i zaista se omogućava samom direktoru, koji bi trebalo da bude visoki profesionalac, nadam se da jeste i da će biti, da vrlo brzo reaguje u određenim situacijama, što je još jedna od sigurnosnih karika koja je izuzetno dobra i koja obezbeđuje kvalitetnu bezbednost u ovom saobraćaju. Znamo da su Upravni odbor do sada činili ministri. Međutim, sada će Vlada imenovati članove, i to je još jedna od dobrih novina koja će, takođe, smanjiti politizaciju, povećati profesionalnost i na taj način dovesti do povećanja sigurno bezbednosti u ovom zakonu. Direktorat ima brojne svoje uloge i brojne svoje funkcije. Pre svega, utvrđuje mrežu ruta vazdušnog puta, kao nadzorno telo, a ne Ministarstvo kao do sada. Propise o traganju za vazduhoplovom i spašavanju lica donosi Direktorat, umesto Ministarstva. Utvrđuje se obaveza da avio-prevoznik obavesti Direktorat ukoliko daje u zakup vazduhoplov sa posadom. Direktorat donosi propise o radnom vremenu, vremenu letenja, letačkim dužnostima, odmoru, smenama, a u skladu sa zakonom. Uvodi se obaveza stranog avio-prevoznika da podnese Direktoratu svoj program za obezbeđivanje u vazduhoplovstvu, kao i odobrenje koje poseduje. Direktorat ima još mnogobrojne stručne nadležnosti i upravo prenošenje odlučivanja na ovo visoko stručno telo, koje će činiti profesionalci, predstavlja glavni mehanizam kojim se obezbeđuju brza i kvalitetna rešenja i podiže bezbednost avio-saobraćaja. Ja sam se osvrnuo samo na jedan deo zakonskih rešenja koji podižu bezbednost, misleći da je to dovoljno da pokažem koliko je ovaj zakon u celini savremen, koliko će biti efikasan i koliko će, nadam se, obezbediti uslove za razvoj avio-saobraćaja u našoj zemlji. Međutim, pridružiću se kolegi, pošto dolazim iz zone uticaja koju takođe Lađevci interesuju, odnosno Aerodrom „Morava“. Moram reći da i mi građani Sandžaka široko otvorenih očiju gledamo u ovu rekonstrukciju i očekujemo da što pre bude stavljen u funkciju ovaj saobraćaj. To je izuzetno bitno, ne samo za Kraljevo, već i za Novi Pazar, za celo okruženje, za Rašku, Tutin, Vrnjačku banju, Trstenik, Čačak, Kragujevac i od velike je važnosti. To smo kao stranka i naš lider, ministar Ljajić, je to prepoznao i zaista ulažemo veliki trud da se, unazad možda pet godina, ovaj aerodrom stavi u svoju funkciju i da što pre započne svoj rad. Kolega je naglasio da će dovršetak autoputa Beograd – Preljina mnogo značiti za Aerodrom „Morava“ ka kome gravitira oko 38 opština i oko milion stanovnika, jer moram reći da se u ovoj zoni, zoni centralne Srbije, i u kraju iz koga dolazim obavlja i realizuje 30% od ukupnog ino-turističkog prometa u Srbiji. Aerodrom zadovoljava onaj osnovni zahtev da se nalazi na maksimalnih 100 kilometara od velikih turističkih centara, kao što su Zlatibor, Zlatar, Kopaonik, ali i Novi Pazar sa svojim turističkim potencijalima, obzirom da je to mesto gde se sudaraju, susreću i dodiruju dve civilizacije, dve velike kulture, ona bošnjačko-islamska i ova srednjovekovno-srpska, kao i da imamo šta da pokažemo turistima. Turisti pokazuju ogromno interesovanje, kao i naši prijatelji iz Saudijskih i Arapskih Emirata koji su vrlo često kod nas i koji se interesuju da pomognu. Videli ste da su pomogli neke značajne infrastrukturne projekte u Novom Pazaru i mi im se, kao samom premijeru Vučiću, zahvaljujemo, jer je i on mnogo učinio da ovaj kraj bude vidljiviji. Nama bi mnogo značilo osposobljavanje Aerodroma „Morava“, ne samo za turističko, odnosno putničko letenje i za turizam, gde on ima veliko mesto i potencijal u tom razvoju, već i za kargo letove. Znate da su gradovi, opštine centralne Srbije posebno zainteresovani za ovaj vid transporta i predložili su stvaranje jedne zajedničke kargo zone od 300 do 400 hektara u neposrednoj blizini aerodroma. Tu inicijativu su zatražili načelnici upravnih okruga iz centralne Srbije. S toga, zaista želim da sugerišem da učinite sve da ovaj aerodrom počne da radi što pre. Napomenula je uvažena ministarka da u Srbiji postoji još aerodroma koji bi mogli da se stave u funkciju i da se iz vojnog prebace u civilan sektor i civilnu funkciju. Jedan od takvih jeste i vojni aerodrom u Sjenici „Dubovo“ koji bi mogao i koji se jedno vreme planirao za civilne letove. On bi takođe mogao da služi za kargo transport sa kojeg bi se transportovala zdrava hrana i drugi proizvodi na tursko tržište i na tržišta arapskog sveta. Jedan ovakav projekat bio bi jako interesantan i pospešio bi poljoprivrednu proizvodnju na Pešteru i Sjenici, tako i u zlatiborskom i zlatarskom kraju, s obzirom da ovaj deo naše zemlje ima zaista jako lošu infrastrukturu na kojoj se radi, kako bi se ona popravila, ali moram reći, vrlo sporo. Otvaranje i prilagođavanje ovog aerodroma za transport ove robe bio bi zaista jedno dobro rešenje, od izuzetne važnosti za privredu ovog kraja. U svakom slučaju, mi u SDP smatramo da je zakon jako kvalitetan, da je usvojio sve one preporuke koji je trebao da usvoji i da će biti dobra osnova za razvoj avio-transporta i avio-prevoza u našoj zemlji. S toga, u Danu za glasanje ćemo ovaj zakon zdušno podržati. Hvala.
Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Hvala vam na vašem izlaganju, vezano za zakon, i na tome što ćete glasati za izmene i dopune ovog zakona. Da naglasim ulogu Direktorata civilnog vazduhoplovstva, koji ovim zakonom postaje u potpunosti nezavisno regulatorno telo. To je ono što Vlada želi. Samo jedan podzakonski akt će uraditi Ministarstvo. On će biti vezan za Nacionalni komitet za bezbednost, a sva druga podzakonska akta ima obavezu da uradi Direktorat. Prenosimo nadležnosti i dozvoljavamo da se nezavisno obavlja delatnost. Još jedna veoma značajna stvar, a to jeste upravo Upravni odbor Direktorata koga više neće činiti ministri. Iz sopstvenog iskustva znam koliko je to neugodna pozicija i mnogo je bolje da članovi Upravnog odbora budu oni ljudi koji su zaista vezani strukom i znanjem za oblast koja se zove vazduhoplovstvo. Hvala vam što ste to primetili. To je veliki iskorak kada govorimo o izmenama i dopunama zakona.
Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, narodni poslanik Goran Ćirić.
Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo ministarka, poštovani gosti, poštovane koleginice i kolege. Slušao sam pažljivo diskusiju mojih prethodnih kolega, a i jednu izjavu gospođe ministarke, koja me je malo začudila, verovatno se radi o lapsusu. Kada je rekla i kada se govorilo o „Lađevcima“, upravo je prethodni poslanik rekao – petogodišnje zalaganje i ministra Ljajića i stavljanje u funkciju aerodroma „Lađevci, koji ima sada mešovitu funkciju civilno-vajnu, ili vojno-civilnu, a onda i prethodnu izjavu gospođe ministarke koja je rekla - ova je Vlada započela taj projekat. Upravo ste to izjavili, da li je ova Vlada, sa predsednikom Vlade Vučićem ili sa prethodnim predsednikom Dačićem, opet nije moguće, to su tri, tri i po godine, ovo je bilo pre pet godina. Tačno 2009. godine je započet projekat u vreme kada je ministar odbrane u Srbiji bio gospodin Šutanovac. Važno je, i te kako je važno završiti taj projekat, ali podsetiću vas da je za taj projekat bila obezbeđena značajna donacija od 10 miliona evra. Nažalost, ta donacija nije iskorišćena, vraćena je. Mislim da je potrebno daovi poslanici koji su to pitanje postavili, a i ja sam nameravao da govorim o tome, dobiju to pitanje, pa sam svoje izlaganje početo upravo od te teme da je ne bismo zaboravili i da bismo zaista čuli tu pravu istinu, kada je započet taj projekat. Vrlo je važno da veliki broj, ne tako veliki broj vojno-civilnih aerodroma u Srbiji stavimo u funkciju i putničkog i transporta roba. To isto važi i za Niški aerodrom koji je opet, upravo zbog ovog podsećanja 2003. godine stavljen u funkciju, posle rekonstrukcije i bombardovanja 1999. godine. I važan projekat „Ponikve“, a to su važni regioni, projekti koji će naravno značiti za sve opštine, evo, od „Lađevaca“ važnih za Kragujevac, važnih za Kraljevo, za Novi Pazar i za Čačak i za najveći broj mesta u tom okruženju od nekih stotinak kilometara, kao i za Niš, Leskovac, Kruševac, ali i turističke destinacije koje su vrlo važne od Kopaonika, Stare Planine, Vlasine i tog dela Srbije. Mislim da ovaj zakon treba svako da tretira i treba čuti šta su efekti ovog zakona da bismo podstakli razvoj ovih lokalnih aerodroma i sada polazimo od tih lokalnih aerodroma koji su onako kako su „Ponikve“ važne i za Užice i za Zlatibor i za Taru i za prelepe turističke destinacije, vrlo važno pitanje za sve nas. Ali bi bilo važno da ovde govorimo o zaista konkretnim podacima iza kojih ćemo stati i sada i posle godinu dana i za naredno vreme i poštovati sve one koji su nešto uradili. Jer da bi se ovakvi projekti završili potrebno je upravo to poštovanje svih onih koji su učestvovali u prethodnim projektima, a onda i spremnost da se ti projekti nastave u kontinuitetu da završimo na najefikasniji način, bez bilo kakvih sujeta. Nažalost, kada se radi o „Lađevcima“, ja zaista postavljam pitanje zbog čega nije iskorišćeno 10 miliona evra koji su bili spremni za završetak tog projekta, a mislim da se na taj projekat čeka isuviše duge, jer stoji oprema koja nije iskorišćena i koja je mogla da bude stavljena u funkciju ovog aerodroma. Da se vratim na ovaj zakon, naravno sve je ovo u vezi sa zakonom, mislim da je važno pitanje o kojem smo govorili i sa vašim saradnicima na Odboru za infrastrukturu, upravo ključno pitanje – zbog čega se donosio ovaj zakon? Najčešća obrazloženja su upravo ta da je to usklađivanje sa evropskim normama, sa evropskim direktivama i ja mogu da se složim sa tim. Ali polazeći od politike EU u ovoj oblasti, svakako su ključna pitanja evropske politike bezbednost i deregulacija. Tu sam postavio pitanje i mislim da je važno i ovde postaviti to pitanje deregulacije. Da li je tačno da Evropska komisija ima primedbi na naš ugovor sa „Etihadom“ i na način na koji se upravlja „Er Srbijom“, jer je na taj način prepušteno većinsko upravljanje neevropskoj kompaniji? Kakve će posledice biti po nas ukoliko bude negativnih odluka u vezi sa tom primedbom? Dalje primedbe su o potencijalnom podsticaju koji nije uobičajen za evropsku praksu, a to je smanjenje aerodromskih taksi za kompaniju „Er Srbija“ od 50%, pa i smanjenje faktura za goriva NIS-a od 50%. Tu se otvara više pitanja, takođe – šta će se desiti ukoliko se i ta primedba prihvati i ukoliko se to smatra ugrožavanjem konkurencije. Opet ću vas podsetiti i na ne tako davna dešavanja kada je jedan od bivših direktora aerodroma uhapšen i punio naslovne strane zbog toga što je potpisao nepovoljan ugovor sa „Viz Erom“. Jedan od odgovora kolege na Odboru za infrastrukturu je bio i taj da ekskluzivno je pravo poslovodstva Aerodroma „ Beograd, da u skladu sa svojom poslovnom politikom određuje popuste i taj popust nije baš tako uobičajen od 50% i sledeći na tom redu su verovatno „Viz Er“ i „Montenegro ervejz“ili možda neko drugi. Dakle, ja se sećam da je upravo Velimir Radosavljević, direktor aerodroma privođen i hapšen zbog 20% popusta za kompaniju „Viz Er“. Tada se takav ugovor smatrao neprihvatljivim i štetnim za državu – 20%. Ovde imamo pravdanja, moguće je da je to logično i moguće je da je to poslovno da u ovom trenutku „Er Srbija“ ima 50% popusta za aerodromske takse, a država Srbija je većinski vlasnik aerodroma i na koji način se država odriče tog nivoa prihoda. Od tih prihoda se može svakako puno uraditi i ona onoj drugoj važnoj stvari, a to je pitanje bezbednosti. Kao putnici možemo da vidimo i tu se zahvaljujem koleginici Bošnjak koja je to pomenula na Odboru za infrastrukturu, možemo da vidimo to mešanje dolaznih i odlaznih putnika. Možda nekome to ne smeta. Neće smetati u ljudskom smislu, ali kada se radi o bezbednosti, to je zaista problematično i naravno da ovaj zakon to tretira na ozbiljan način, ali očigledno se to u praksi ne sreće. Dakle, da li bi povećani prihodi Aerodroma Beograd doprineli bržem rešavanju tog bezbednosnog problema i da li bi smo na taj način bili mnogo efikasniji u tom smislu? Pitanje bezbednosti je isto vrlo važno u ovom donošenju zakona sa jednim značajnim pitanjem za vas, da li smo ovde podlegli komercijalizaciji i prirodnoj želji „Er Srbiji“ za većim prihodima, većom efikasnosti, većom tačnosti u letovima, sa pojednostavljenjem procedura koje ćemo videti u ovom zakonu u transferu prtljaga. Ukoliko grešim vi ćete mi to reći, ali mislim da se upravo iz želje ubrzanog procesa i transfera prtljaga, jer sada Beogradski aerodrom ima većinske prihode od upravo transfernih putnika, želi da se pojednostavi i ubrza procedura, ali da li mi tu gubimo na pitanju bezbednosti i dodatne provere. Da li smo ispustili jedan korak u toj proveri, sledećoj proveri prtljaga, a opet imajući u vidu i strukturu putnika i način tog transfera i sve većih izazova u bezbednosnom smislu i u svetu i u Evropi i naravno kod nas na našem prostoru.Dakle, izuzetno ozbiljna pitanja da bi smo preko njih prešli površno. Zato su nam potrebni vaši jasni odgovori. Druga komponenta bezbednosti je svakako pitanje zdravlja. Videli smo koliko zaraznih bolesti prolazi kroz ove prostore i putnika koji svojim mešanjem i nedovoljno efikasnom organizacijom transfera mogu da nanesu štetu i samima sebi, ali i svom okruženju. Dakle, jedno od važnijih pitanja i naravno da je ono kako je moje kolege interesovalo, stanje aerodroma „Lađevci“ onako kako Užičane i ljude u okolini Užica, Zlatiborskog okruga intesuje „Ponikve“ tako mene posebno interesuje Niški aerodrom. Imao sam tu sreću da učestvujem 2003. godine u rekonstrukciji i obnavljanju jedne velike rane za Grad Niš, i u bezbednosnom i u ekološkom, ako hoćete i u svakom drugom, infrastrukturnom smislu, jedne herojske obnove tada ljudi koji su tridesetak ne eksplodiranih projektila izvadili do dubine od nekih tridesetak metara, sa ne eksplodiranim punjenjem i pokazali veliko herojstvo i želju da stave to u funkciju građana Niša. Uložili su ogromne rizike, ogromne napore. Taj nivo aerodroma je podignut na određen nivo tamo 2004. godine kada je otvoren i reći ću vam da je tada bilo direktnih linija „JATA“ i prema Cirihu i prema Frankfurtu i jedno kratko vreme prema Parizu. Dakle, jedina linija koja nije bila profitabilna u tom trenutku. Nije bilo tada nikakvih donacija iz grada Niša i iz gradske kase. Tačno je da kada smo razgovarali o 2008. godine je išlo stimulisanje i „Montenegro ervejza“ za let prema Cirihu, ali mislim da je vrlo važno reći da je od 2004. godine bilo direktnih linija do Ciriha i Frankfurta koje su bile vrlo profitabilne. To je sada pitanje spremnosti, to je bilo pitanje spremnosti da li je bilo strpljenja investirati u to tržište jer nikada nije bilo sigurno ukoliko niste obezbeđivali kontinuitet neko vreme da će biti dovoljno putnika. Uvek je najlakši odgovor bio da nemamo odgovor na to, nemamo dovoljno profita od takvih letova. Mislim da je u tom trenutku „JAT“ kao državni sistem imao odgovornost prema čitavoj Srbiji, prema demografiji Srbije i prema svim ovim aerodromima i regionima Srbije da razvija tu vrstu efikasnog saobraćaja da bismo radili i na održanju populacije, ali i podsticaju razvoja i privrede i naravno komunikacije među ljudima, robama i idejama. Dakle, ja bih voleo i zadovoljan sam da sam čuo da se radi na modernizaciji Niškog aerodroma i nadam se da će uskoro biti gotov i taj proces. Dakle, obezbeđivanje opreme koja će obezbediti i poletanja i sletanja u otežanim meteorološkim uslovima. Mislim da je vrlo važno posvećeno raditi i poštovati zakon o otvorenom nebu. Nadam se da će, ukoliko „Er Srbija“ nema interesa da leti sa ovih aerodroma, i Niša, i „Ponikva“ i Lađevaca da će lou kost kompanije naći svoj interes i da će povoljna tarifna politika onako kako Beograd vodi ka „Er Srbiji“ tako politika ovih drugih aerodroma ka niskotarifnim avio kompanijama podsticati taj razvoj i letove iz čitavog dela Srbije. Hvala vam.
Zahvaljujem se gospodine Ćiriću. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala vam na pitanjima koja ste postavili. Ja mislim da nisam ništa propustila. Evo sada ću pokušati da odgovorim na svako od pitanja i dilema koje imate. Znam da ste o tome razgovarali na odboru, ali zbog građana i zbog vas pitanje koje je vezano za „Er Srbiju“ i kontrolu nad „Er Srbijom“ Evropska komisija jeste pokrenula utvrđivanje, da li se primenjuju odredbe Sporazuma o jedinstvenom vazduhoplovnom području. Prvo, za vašu informaciju, poslednje informacije govore da nismo prekršili nijedan jedini sporazum, nijedan jedini stav. Drugo pitanje vezano takođe za „Er Srbiju“ tiče se podsticaja, olakšica, kako god ih nazvali koje ste pomenuli. Moram da kažem da je Vlada donela vrlo jasne smernice da se daju podsticaji u zavisnosti i ne samo „Er Srbiji“, nego svakoj kompaniji koja utiče na povećanje broja putnika, obima poslovanja i u tom smislu „Er Srbija“ ima takvu vrstu uz odluku Vlade i ne bih ja to mešala sa stanjem prethodnog, odnosno jednog od direktora protiv kojeg se vodi postupak, da se tako izrazim. Nije ni slično. Dakle, postoje jasna pravila. Postoji jasna odluka Vlade i ne odnosi se samo u ovom smislu na „Er Srbiju“. Dalje, ono što mislim da je strašno važno – pitanje bezbednosti, koje ste pomenuli. Mi smo pod stalnom inspekcijom i monitoringom. Dakle, mi ne bismo mogli mnoge stvari da radimo da nismo pod stalnim inspekcijama. Dve su bile inspekcije Evropske konferencije vazduhoplovnih vlasti. Ne postoji nijedna jedina stvar koja je protiv propisa i da ugrožava na bilo koji način bezbednost. Naravno, te se inspekcije inače stalno nastavljaju. Dve do tri budu godišnje. Prema tome, za sada mi nemamo u tom smislu nikakvih problema. Da li možemo neke stvari da unapredimo? Sve što budemo radili i ovaj zakon jeste u tom smislu, mi ćemo unaprediti da to bude još bolje. Pomenuli ste Niš, a vratiću se i na Lađevce naravno, i pomenuli ste 2004. godinu. Da je nešto bilo dobro, ne bi bilo prekinuto. Dakle, sasvim je sigurno – zašto bi neko prekinuo na takav način, a to je 2004. godine, sve ugovore koji su pravljeni? Ali, takođe je činjenica da prošle godine jeste napravljen prvi komercijalni ugovor bez bilo kakve vrste subvencija, dotacija grada Niša da bismo mogli zaista da imamo osposobljen Niški aerodrom. Vi još isto odlično znate, kao što znam i ja, oprema je delom već pripremljena, odnosno već je došla. Na drugom delu opreme se sada trenutno radi i „Vizer“ je prihvatio sve ono oko čega smo se dogovarali i ne samo ugovorom nego vezano za opremu i sletanje i poletanje u uslovima koji su loši. I mi ćemo zaista imate i taj aerodrom budući da Niš jeste vrlo značajan deo, značajan centra kada govorimo i kada posmatramo celu Srbiju. Mislim da je pred Nišom i ovim aerodromom i naravno lou kost kompanijom koja je prihvatila takav komercijalni ugovor puno mogućnosti koje mi zaista sa ove strane sa stanovišta Vlade možemo samo da pozdravimo i pretpostavljam da u tom smislu i vi to pozdravljate. Kada pominjete Lađevce, konačno rešavanje statusa, slažem se i u pravu ste, jeste pokrenuto i u prethodnim vladama, ne samo u ovoj Vladi, ali konačno rešavanje statusa zaista verujem da ćemo mi to urediti u ovoj godini. Moramo nekoliko stvari da znamo, nekoliko informacija. Tu je i bivši ministar, pa pretpostavljam da uvek može to da potvrdi. Koliko sam ja informisana i koliko su me stručnjaci iz institucije informisali, prvo, mnogo toga je moglo da bude već urađeno, a odnosi se pre svega na to da ste napravili terminali a da niste stvorili uslove za sletanje i poletanje, pa da je ta pista bila nedovoljno široka, pa da se trenutno radi na tome. Znači, to su stvari koje su krenule obrnutim redom u odnosu na red koji je bio potreban. Znači, moglo je da bude brže i moglo je već da bude završeno, mogli smo već sada svi da govorimo o tome da su Lađevci civilno-vojni aerodrom, a ne da još uvek radimo na tome da uspostavimo mogućnosti da on to zaista i bude. Kada pominjete donaciju i tu moram da pozdravim odluku prethodnih ministara, zašto nisu iskoristili donaciju. Nije to donacija koju ovo ministarstvo nije iskoristilo. Sigurna sam da detalje znate. U pitanju je posao za koji je bio procenjen da vredi 25 miliona, po našoj proceni on nije više bio od 10 miliona i obaveza Srbije da vrati 15 miliona, tako da ne znam baš kako je to moguće. Naravno, vi ćete me ispraviti i reći da to nije tačno. Ne postoji ta donacija koju Republika Srbija neće iskoristiti ukoliko je to u interesu Republike Srbije. U svakom slučaju, Aerodrom Lađevci će vrlo uskoro biti civilno-vojni aerodrom i mi ćemo moći da koristimo i on je značajan ne samo za turizam kako smo pominjali ovde, nego upravo za ono što se zove kargo, odnosno za prevoz tereta i verujem da ćemo moći da pored Niša, Beograda pričamo ozbiljno naravno i o Lađevcima. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Mihajlović. (Dragan Šutanovac, s mesta: Replika ili Poslovnik. Pomenut sam kao bivši ministar.) Znam, ali nije dovoljno što neko kaže bivši ministar. (Dragan Šutanovac, s mesta: To nije tačno.) Znam gospodine Šutanovac, ali ima još bivših ministara, bivših predsednika Vlade i ostalo. Nikakav negativni kontekst. Da je bio negativni kontekst ja bih na to reagovao. (Dragan Šutanovac, s mesta: Pa, ne, ali rekla je nešto…Mislila je na mene.) Povreda Poslovnika, izvolite. Dragan Šutanovac.
Gospođo ministarka, uvaženi poslanici, povređen je član 107. Za mene nije poštovano dostojanstvo Narodne skupštine jer ste u nekoliko navrata izgovorili stvari koje nisu istinite. Znači, u svom izlaganju pre ovoga ste rekli da je ova Vlada, a za potrebu imate stalno da govorite kako je ova Vlada stvoritelj i zemlje i vazduha i vatre i mora, započela konverziju Aerodroma „Morava“, a ja ću da vas podsetim da je izgrađena ta zgrada koju pominjete i koja je najlepša zgrada južno od Beograda izgrađena u poslednje vreme završena u aprilu mesecu 2012. godine, kao i najnoviji toranj za „atr“ je završen. Ono što govorite kao neistinu a to je mantra koju koristi i Velimir Ilić to je da po ugovoru o donaciji se Srbija na nešto obavezuje. Ja sam voljan ako dozvolite da nam date koji je vaš mejl, pošto se vi novi u tom ministarstvu, ja ću da vam pošaljem taj ugovor. Ja posedujem taj ugovor. Poslaću vam taj ugovor da vi pročitate koje su obaveze onih koji doniraju, osim toga da kontrolišu način trošenja novca što očigledno ovoj Vladi nije odgovaralo. To je suština. Niste bili na toj poziciji pa ne znate. Inače, taj posao je započet u Vladi Mirka Cvetkovića. Lično sam ga vodio, rukovodio i po planu je bilo da u leto 2013. godine avioni uveliko lete. Inače, da znate, aerodrom je osposobljen i danas da sleću „atr avioni“. Sleteo je „atr“ 2011. godine. Bio sam lično u njemu. Te stvari ako ne znate, pošto ste bili ministarka energetike, loša očigledno pošto su vas premestili na ovo mesto, molim vas pitajte kolege koji sede tu ili pitajte ministra odbrane koji bi to morao da ima u svojoj dokumentaciji.
Molim vas…
Dakle, postoji pisano sve. Ako nemate, ugovor ću vam dostaviti. Molim vas da govorite istinu.
Gospodine Šutanovac, nije u redu da vređate članove Vlade na ovaj način. (Dragan Šutanovac, s mesta: Vređam? Kako sam uvredio?) Takođe, oduzimam dva minuta od vremena poslaničke grupe zato što ste zloupotrebili javljanje po Poslovniku i replicirali praktično ministru. Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Nekoliko stvari, vrlo važnih. Potpuno ste u pravu da jeste osposobljen za ATR i da ste 2011. godine vi upravo bili u avionu koji je sleteo, zato što sve što je napravljeno, napravljeno je za jedno sletanje i medijsku propagandu koju ste vodili 2011. godine, da biste se slikali. To je tačno, slažem se. Nije stvar u tome da li je zgrada lepa, bila sam tamo, prelepa je i sve je prelepo, samo što je prazno. Fantastično izgleda, ali nije to svrha aerodroma, da bude prelepa, nego je svrha aerodroma da se tu radi i da on funkcioniše, to je svrha aerodroma. Tu se slažemo, pretpostavljam. Što se tiče ugovora koji pominjete, nemam ništa protiv da ostavite ugovor, ja i dalje stojim iza ovoga što sam rekla.
Zahvaljujem se gospođi Mihajlović. Reč ima narodna poslanica Stefana Miladinović, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. (Dragan Šutanovac, s mesta: Imam pravo, pogrešno sam protumačen.) Gospodine Šutanovac, molim vas pročitajte Poslovnik. (Dragan Šutanovac, s mesta: Izvinite, ali stvarno nema smisla.) Izvolite gospođo Miladinović.
Hvala predsedavajući. Uvažena ministarka, poštovani gosti, pred nama su obimne izmene i dopune zakona koji zapravo uređuje oblast vazdušnog saobraćaja u Srbiji i praktično je krovni zakon kada je u pitanju vazdušni saobraćaj. Zapravo, ovaj zakona je usvojen 2010. godine, o tome ste govorili, pretrpeo je dve izmene i svakako se može reći da je ovo jedan od onih zakona koji regulišu one oblasti koje zahtevaju svakodnevno, odnosno svakogodišnje usklađivanje sa međunarodnim propisima i standardima i, naravno, novim tehnologijama. Na samom početku ću se osvrnuti prvo na neke odredbe zakona u prvom delu zakona. Kada su u pitanju nove definicije, o tome su govorile moje kolege, Olgica Batić je to pominjala, a tiče se, najvažnije po meni, definicije, nove definicije vazduhoplova. Ova izmena je posledica izmene pojma vazduhoplova koji prema važećem zakonu ne prepoznaje, zapravo ne reguliše bezpilotne vazduhoplove i smatram da je ovo izuzetno važno, obzirom da bezpilotni vazduhoplovi jesu nešto što je danas izuzetno značajno i prisutno u vazdušnom saobraćaju. Zakonom se stvara osnov i za bliže uslove za bezbedno korišćenje, zatim razvrstavanje opremljenosti, održavanje ovih vazduhoplova, takođe, propisaće se i uslovi za lica koja će koristiti ove bezpilotne vazduhoplove, a sa aspekta bezbednosti rekla bih da je izuzetno važno da će ovi vazduhoplovi biti evidentirani, odnosno upisani u registar vazduhoplova. Takođe, vrši se i potpuno usklađivanje izmenom definicije pojma javnog avio prevoza i redovnog avio prevoza. Pomenute su i nove kategorizacije, kao što su komercijalno i nekomercijalno letenje, malo drugačija kategorijazicija, odnosno podela aerodroma, o tome ću govoriti kasnije, i imamo novu ili modifikovanu kategorizaciju vazduhoplovnog osoblja. Jedno od najznačajnijih izmena, i ona prolazi zapravo kroz ceo zakon, jeste, tiče se zapravo Direktorata za civilno vazduhoplovstvo. Data su nova ovlašćenja, odnosno nadležnosti, od sada će Direktorat odobravati mreže ruta vazdušnog saobraćaja koje je do sada odobravalo Ministarstvo nadležno za saobraćaj uz saglasnost Ministarstva odbrane. Zatim, priznavaće sertifikate za pružanje usluga u vazdušnoj plovidbi izdate u stranoj državi, pri čemu ovi dokumenti će biti prihvatani bez vođenja postupka, što je izuzetno važno. Pomenuto je i jačanje regulatorne uloge Direktorata i definitivno da će to obezbediti efikasniji i operativniji rad samog Direktorata, jer svakako da profesionalci, odnosno lica koja rade u Direktoratu najbolje znaju koje propise treba da donesu kako bi bili efikasniji u svom radu. Naravno, menja se i rešenje koje se odnosi na sastav Upravnog odbora direktorata. Poslanička grupa SPS svakako podržava ovo rešenje. Umesto ministara svakako podržavamo da u Upravnom odboru budu lica koja su iz struke. Promenjene nadležnosti Upravnog odbora kada je u pitanju izuzimanje nadležnosti donošenja propisa još jedna je od stvari koju podržavamo. Što se tiče svih poslova koje obavlja Direktorat, oni jesu definisani prema zahtevima EU, a usklađenost Direktorata sa evropskim propisima redovno proverava Evropska agencija za bezbednost vazdušnog saobraćaja u toku svojih stadardizacionih provera. Tako je na primer, evo direktorka klima glavom, na njihov zahtev Direktoratu vraćen inspekcijski nadzor, dok je sa druge strane istraživanje udesa iz Direktorata prešlo u nadležnost Ministarstva za saobraćaj. Takođe, mislim da je potrebno reći da rezultati pomenutih provera jasno pokazuju da Direktorat je potpuno usklađen sa zahtevima, budući da je Agencija dodelila akreditaciju Odeljenju plovidbenosti Direktorata civilnog vazduhoplovstva da vrši proveru organizacija za održavanje vazduhopolova, nakon čega te organizacije direktno dobijaju sertifikat kao da je Agencija sama radila. Pomenula sam Upravni odbor. Naravno da postavljanje pitanja da li država ima nadzor nad radom Direktorata, svakako da ima i podržavamo formiranje Nacionalnog komiteta za bezbednost u vazduhoplovu. Kada je u pitanju avio saobraćaj, zakonom se vrši potpuno usklađivanje izmenom definicije pojma javnog avio saobraćaja i redovnog avio saobraćaja i preciznije se definišu opšti uslovi predviđeni za izdavanje operativne dozvole avio prevoznicima. Tu je još jedno usklađivanje uredbe Evropskog parlamenta i Saveta broj 1008/2008, a to je jeste detaljno definisanje finansijskih uslova za izdavanje operativne dozvole. Predviđaju se strogi finansijski kriterijumi koje moraju da ispune avio prevozioci kako bi obavljali javni avio prevoz. Ovo je izuzetno važno i sa aspekta bezbednosti, budući da finansijska stabilnost prevozioca svakako utiče i na bezbednost avio saobraćaja. Izvršeno je terminološko usklađivanje. To je jedan od preduslova za izdavanje operativne dozvole za obavljanje javnog avio prevoza, to jest tzv. potvrda o osposobljenosti za obavljanje javnog avio prevoza zamenjuje se sertifikatom vazduhoplovnog operatera. Zakonskim izmenama se na neki način olakšava stranom avio prevoziocu da obavlja međunarodni javni prevoz sa Republikom Srbijom, odnosno ubrzava se procedura, po novom rešenju pojedinačni avio taksi let, što je još važnije, hitan medicinski prevoz, dovoljno je da strani prevozilac pribavi odobrenje Direktorata koje po hitnom postupku izdaje. Zakonom se propisuju i objavljene ukupne cene avio prevoza, ne samo za redovni, već i za vanredni avio prevoz. Kada je u pitanju vazduhoplovno osoblje, zakon daje modifikovanu kategorizaciju vazduhoplovnog osoblja. Predloženom izmenom se dosadašnje pomoćno letačko osoblje preimenuje u kabinsko, a padobranci se svrstavaju u letačko osoblje. Tehničko osoblje kontrole letenja koje predstavlja jednu od kategorija vazduhoplovno-tehničkog osoblja, pružaoca usluga u vazdušnoj plovidbi, koja je do sada obavljala poslove na osnovu potvrde o obučenosti ovom izmenom se svrstava u osoblje kojem se izdaje dozvola, predviđa izuzetak za obuku za sticanje ili obnovu važenja dozvole kabinskog osoblja, za sopstvene potrebe da vrši i operater vazduhoplova u javnom avio prevozu. Sa aspekta bezbednosti može se reći da ove izmene i dopune svakako unapređuju bezbednost. Propisana je obaveza operatera aerodroma da po pribavljenom mišljenju MUP-a i BIA se odredi kontrolisana i obezbeđivano restriktivna zona, zatim službeni prolaz i da te zone budu jasno obeležen, propisuje da u kontrolisanoj zoni aerodroma i restriktivnoj zoni se obavlja kontrola pristupa lica i vozila, a da se pregled obezbeđivanja obavlja na ulazu i unutar ove zone. Radi još veće bezbednosti za odvijanje vazdušnog saobraćaja propisuju se posebni uslovi za planiranje, projektovanje i izgradnju aerodroma, kao i uslovi za održavanje aerodroma i aerodromske službe. Kada je u pitanju obustavljanje javnog avio prevoza na liniji, ako su prekoračene granične vrednosti emisije gasova ili buke sada se direktno ovlašćuje Direktorat da donosi odluku. Ovo je nešto što je bila dilema i koleginice Olgice Batić, ali ministarka, vi ste njoj odgovorili ko zapravo vrši ova merenja, jer u obrazloženju koje smo dobili nije bilo jasno, bar nama. Kada su u pitanju aerodromi, o tome je bilo reči takođe, izmenama zakona vrši se malo drugačija kategorizacija. Zadržali smo podelu na vojne, civilne i mešovite aerodrome, a napušta se dosadašnja podela na aerodrome, letilišta i terene. U zavisnosti od namene i karakteristike samog aerodroma, kao i u zavisnosti od tipa vazduhoplova koji može da sleće na takve aerodrome, izdaju se sertifikati ili dozvole za korišćenje ili saglasnost za korišćenje aerodroma. Propisuje se obaveza operatera, obaveštavanje Direktorata i nadležne jedinice kontrolora letenja o promenama i prekidu korišćenja aerodroma. Predviđena je mogućnost izmene dozvole, odnosno saglasnosti za korišćenje aerodroma, ali i mogućnost njihovog prenosa, kao i mogućnost izdavanja privremene dozvole pod određenim uslovima. Ono što je važno, jeste da ovaj zakon detaljnije odnosno preciznije uređuje uslove za sticanje svojstva mešovitog aerodroma, da izvesne odredbe predviđaju ugovore koji će biti između Ministarstva odbrane i civilnih operatera koji imaju dozvolu i svakako da je ovo interes Republike Srbije da osposobi sve aerodrome koje može, naravno, u cilju profita, investicija ali i održavanja. Kao što sam rekla, 2010. godine, kada smo usvojili ovaj Zakon, mi smo praktično omogućili liberalizaciju poslovanja u vazdušnom saobraćaju i ovu priliku bih iskoristila da čestitam Vladi Republike Srbije na uspešno realizovanom programu ili projektu transformacije JAT-a u Er Srbiju, jer smo svedoci da se poslovanje širi, da imamo uvedene nove standarde i nove destinacije. Unapređena je i bezbednost ali i uslužna delatnost u avio-saobraćaju. Nadam se da ćemo uskoro u tom duhu otvoriti prve interkontinentalne letove, budući da smo pre nekoliko dana ovde i ratifikovali sporazume koji se na ovo odnose i svakako da bi bilo lepo da posle 23 godine Beograd bude direktno spojen sa američkim kontinentom. Zahvaljujući uspešnom poslovanju Er Srbije imamo uspešno poslovanje i Aerodroma „Nikola Tesla“. Pominjali ste neke rekorde. Ove godine će Aerodrom „Nikola Tesla“ zabeležiti pet miliona putnika. Moram da iznesem jedan podatak. Naime, 2005. godine Aerodrom „Nikola Tesla“ je imao projekciju da pet miliona putnika bude 2030. godine. Ova strateška odluka Vlade, kada je u pitanju transformacija JAT-a i izmene ovog zakona doprineće daljem razvoju vazdušnog saobraćaja, ali, samim tim i privrede Srbije. Na kraju, mogu da kažem da ideja o objedinjavanju svih aerodroma koja provejava u javnosti, a ja verujem da ste i vi, ministarko, pristalica toga, za nas je vrlo prihvatljiva i SPS će podržati i ovaj zakon, ali i inicijativu za objedinjavanje svih aerodroma. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, prof. dr Janko Veselinović. Izvolite.
Hvala, poštovani predsedavajući. Poštovana ministarko Mihajlović, potpredsednice Vlade, ovo je jedan od zakona koji je zaokupio našu pažnju i mi smo zaista svaki član podrobno analizirali. Nismo još doneli konačnu odluku da li ćemo glasati za njega, jer očekujemo i vaše odgovore na predloge amandmana koje smo podneli. Drugo, očekujemo, pre svega, vaš odgovor na našu ključnu primedbu da ova Skupština zakone usvaja, ali da ih, nažalost, Vlada ne primenjuje, a da je uloga parlamenta u nadzornom delu zapostavljena i da zbog toga imamo ozbiljan problem da podržimo zakone koji nemaju klauzulu kojom se Vlada obavezuje da će se posle određenog vremena ministar pojaviti u Skupštini i reći: Dobar dan narodni poslanici, ja sam pre godinu dana predložio ovaj zakon, efekti ovog zakona su ti, ti i ti, finansijski efekti su u drugoj oblasti takvi i takvi i da mi onda vidimo zaista šta je ministarstvo u međuvremenu radilo. Dakle, u tom delu, ako nas ubedite da će ovaj zakon biti primenjivan i ako neke amandmane prihvatite, mi ćemo svoju odluku doneti na bazi toga. Dakle, posle dana rasprave o amandmanima. Međutim, odmah se pokazuje, dakle, čak na prvi pogled, na vizualni pogled, da će ovaj zakon biti teško primenjivati. Zašto? Zato što je postala praksa da se, iako se menja značajan broj pravnih normi, ide na izmene i dopune zakona, umesto da se donese novi zakon. Gospođo ministarko, vi ste verovatno videli kako to sad izgleda. Dakle, to su stranice i stranice precrtanog teksta, pa onda tekst velikim slovima, da bi se narodni poslanici snašli u tome. Kako će se snaći oni koji zakon budu primenjivali? A znate kako to izgleda u praksi? To izgleda tako kada želite da nađete neki zakon, izađete na sajt i dobijete jednu od verzija zakona, a niste sigurni da li je to prečišćena verzija zakona ili ne. Naravno, vi ćete reći da su službeni glasnici ti koje treba čitati. To je tačno. Ali, vi imate izmenu zakona i onome ko treba da primenjuje zakon, ostaje da sam upoređuje stare i nove odredbe. Zbog svega toga, prva zamerka jeste u tom delu, da mislim da je trebalo ići na donošenje novog zakona. Nisam merio da li se menja više od 30% odredbi, pošto ovaj zakon ima 80 i nešto članova. Možda i nije. Možda je i više. Ali, ja govorim o praktičnosti i o činjenici da su ove promene znatne, da se ovde ne radi o promeni tačke i zareza, nego da se radi o čitavim novim poglavljima. U tom smislu je moja kritika, kao pravnika. S druge strane, svakako da je potrebno da se ovaj zakon uskladi sa evropskim zakonodavstvom i vi ste to lepo u obrazloženju naveli – da je ovaj zakon o vazdušnom saobraćaju usklađivanje sa standardima, preporukama i praksom međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva (IKAO) i pravilima i pravnim tekovinama EU. E sada, i ovde dolazimo do ključne stvari. Mi zakone menjamo na bazi pravnih tekovina EU, da tako kažem, formalnih izvora prava EU. Ali, nažalost, ne ponašamo se u onom delu primene tih tekovina u praksi. Dakle, donesemo zakon i posle toga taj zakon ne primenjujemo ili ga primenjujemo samo u manjem obimu. Ministarka, imao bih za vas nekoliko pitanja. Zaista nemam dovoljno znanja iz oblasti fizike da bih mogao da razumem neke stvari. Moguće da je to sa stanovišta lica koje je fizičar tačno, ali ja vas molim, ako je moguće, da mi pojasnite odredbu. Zaista sam je čitao deset puta i nisam je razumeo. Lako ćete to pronaći, to je član 3. stav 5. Dakle, definiše se vazduhoplov i kaže se – vazduhoplov je svaka naprava koja se održava u atmosferi usled reakcije vazduha, osim reakcije vazduha koji se odbija od površinu zemlje. Moram priznati da mi nije jasno. Možda je ova odredba mogla biti malo jasnija. S druge strane, takođe se tiče pojmova, molim vas da mi date odgovor. Dakle, pozicija 24, kaže: „Lokalna noć je svaki period u trajanju od osam sati, između 22 i osam sati, po lokalnom vremenu“. Dakle, da je lokalna noć svaki period u trajanju osam sati, između 22 sata i osam sati, po lokalnom vremenu. Koliko ja vidim, tu ima 10 sati, ne osam sati. Moguće da je to, da je u tih 10 sati - 8 sati. Ali, vidite sledeći stav, kaže: „Lokalni dan je period od 24 sata koji počinje od nula časova, po lokalnom vremenu, dakle završava se u 24“. Dakle, nije uzeta ista mera, 24 sata su ovde 24 sata, od nula do 24, a ovde je data mogućnost. U tom delu smatram da bi trebalo biti ovo malo jasnije. Dakle, da nije ovog sledećeg stava, moguće je da bi ovaj prethodni stav mogao biti mogućnost lokalne agencije da odredi to noćno vreme. Meni nije sasvim jasno, ali hajde da kažem, pomoći ćete mi sigurno. Kaže: „Dodatni članovi posade su tehničko osoblje u sastavu posade koji ne spadaju u letačku ili kabinsku posadu, ali kome je operater vazduhoplova dodelio dužnost u vazduhoplovu ili na zemlji radi pomoći pilotu na letovima pri kojima se može zahtevati upotreba posebne opreme u vazduhoplovu“. Da li je to možda Oliver Antić? Ovaj član je praktično opisao njega. Dakle, on niti je bio letačko osoblje, niti je bio pomoćno osoblje, ali je pratio let i znao je elemente tog leta, od početka do kraja. Da li ste vi, ministarko, u ovom periodu pokušali da uredite i tu oblast i da za tako jednu osobu, koja se meša u sve, predvidite jednu odredbu? Ja vas molim da vidimo, pošto, jel tako, gospodin Oliver Antić je praktično vas optužio da ste vi krivi za kafu ili šta se već tamo dešavalo. Sad, jedna definicija koja se meni jako svidela, a tiče se meteorološke analize. To je informacija nastala detaljnim proučavanjem stanja atmosfere iznad posebne oblasti, zasnovano na aktuelnim osmatranjima i sledeća meteorološka prognoza. Pitam vas samo ministarko, da li su ove meteorološke prognoze imali u Republičkoj vladi, nadležnom ministarstvu prethodnih dana kada je grad omlatio voće i povrće po Srbiji i zašto protivvazdušna odbrana nije reagovala? Dakle, ovo je sve sasvim u temi, gospodine Babiću. S druge strane, molim vas, ministarko, ako je moguće da intervenišete. Ja sam tek sinoć primetio ovde jednu odredbu koja bi mogla biti smetnja, nismo reagovali amandmanski. Član 10. definiše šta su to bespilotni vazduhoplovi i kaže: „Bespilotni vazduhoplovni modeli, rakete i drugi leteći objekti mogu se koristiti u privredne, naučne, sportske i druge svrhe, tako da ne ugrožavaju bezbednost vazdušnog saobraćaja“. Zbog onoga što nam se desilo sa tim bespilotnim letelicama, mislim da bi u ovom delu trebalo predvideti da ne ugrožavaju građane, da je zabranjeno da ti vazduhoplovi lete iznad mesta javnih okupljanja. Dakle, ovo najozbiljnije govorim. Niste u ovom zakonu odredili to da li je kažnjivo ukoliko se bespilotna letelica, sa ili bez navođenja, ajde da tako kažemo, instalira ili pokrene iznad mesta gde se okupljaju građani i koja može ugroziti njihovu bezbednost. S druge strane, smatram, uvažena ministarko… Da li danas niste na otvaranju ponovo radova na Žeželjevom mostu? Bićete? Dobro. Nisam završio još. Ono što me posebno učvršćuje u odluci da ne treba da glasamo za ovaj zakon, mada, kažem, nadam se da ćete uvažiti naše predloge amandmana, jeste kaznena politika. Naime, veoma je blaga kaznena politika za kršenje odredaba ovog zakona. Odmah da se razumemo, vi ste imali u vidu prethodni zakon i vi ste korigovali kaznene odredbe na više, ali smatram da je to nedovoljno u društvenoj opasnosti koji ovi prekršaji predstavljaju. Recimo, novčana kazna od 25 do 150 hiljada dinara, kaže, kazniće se za prekršaj fizičko lice ako obavlja saobraćaj ili leti iznad gradova, naseljenih mesta i industrijskih objekata ispod visine utvrđene Propisom o klasama vazdušnog prostora, iz člana 37. ovog zakona, član 8. stav 1. Reći ću vam praksu. Evo, svi oni koji su iz Novog Sada ovde mogu da potvrde. Postoji jedno fizičko lice u Novom Sadu koje tako kad mu dođe ili kad je raspoložen upali svoj avion i leti iznad Novog Sada, iznad krovova zgrada, iznad obdaništa itd. i to lice će, prema ovom zakonu, platiti kaznu od 25 do 150 hiljada dinara. Da li mislite da je licu koje ima u vlasništvu avion kazna od 150 hiljada dinara dovoljna da ga spreči da ne leti kada mu dođe da leti, da pokaže nekom gostu grad pa da malo nadleti iznad glavne ulice u Novom Sadu, iznad stambenih objekata itd? Da li mislite da je to dovoljna kazna od 25 do 150 hiljada dinara za nekog ko koristi bespilotni vazduhoplov, vazduhoplovni model, raketu ili drugi leteći objekat, na takav način da ugrožava bezbednost vazdušnog saobraćaja? Ja smatram da nije. Dakle, smatram da vam je kaznena politika… Imate neke, moglo bi se reći, 74 kaznene odredbe. Sve 74 kaznene odredbe su svrstane u kaznu za fizičko lice od 25 do 150 hiljada dinara. Neki prekršaji koje nisamnaveo su mnogo opasniji čak i u odnosu na ove prekršaje. Smatram da se ovde kaznena politika mora promeniti, da to lice koje želi da uključi motor svog aviona i da leti iznad naseljenog mesta treba dobro da razmisli da li će mu možda biti i taj vazduhoplov oduzet, pa to biti kao mera bezbednosti i da li će platiti takvu kaznu da mu to nikad više neće pasti na pamet. Molim vas, ministarko, razmislite. Ovo nam je naročito važno kada je u pitanju ovaj deo kaznene politike jer bez te kaznene politike, doći ćemo na ono stajalište o kojem sam pričao na početku obrazlaganja našeg stava povodom ovog zakona. Doći ćemo na to da se zakoni ne primenjuju, između ostalog, zato što su inspekcije neefikasne, nema dovoljno ljudi i zato što ljudi rizikuju da plate kaznu jer su te kazne, realno, veoma niske za ljude koji imaju vazduhoplove, odnosno koji imaju avione. Ovog puta ću se zadržati na ovih nekoliko kritika. Detaljne kritike i predloge ćemo dati u danu kada budemo razgovarali o amandmanima. Još jednom da izrazim veliko zadovoljstvo što je moja upornost, možda i vaša želja, da radovi na Žeželjevom mostu budu nastavljeni i nadam se, zaista, da će se ostvariti vaše obećanje dato pre jedno sedam, osam meseci i da ćete me pozvati na početak nastavka tih radova, a ne tako što ćemo se za govornicom dokazivati ko je u tom delu u pravu, nego da će Novi Sad dobiti treći most. Novi Sad je imao tri mosta kada je imao 100 hiljada stanovnika, sada ima dva mosta a ima 300 hiljada stanovnika. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Kako vi rekoste vaša upornost i moja želja. Ne, moj posao i vaša želja. Da tako je, u pravu ste, danas su potpisani svi aneksi ugovora o prenosu novca i Žeželjev most nastavlja da se radi velikim radom, upornošću, pre svega republičke Vlade, svesti gradonačelnika Novog Sada, pre svega od društvenoj odgovornosti, onda naravno i svih ostalih. I, ići ćemo na Žeželjev most i verujem da će za 17 meseci on biti završen. Ponavljam još jednom, ne postoji lošija stvar od te da stoji infrastrukturni projekti, Žeželjev most nam troši četiri miliona evra godišnje, u smislu kada ga ne završavamo. Dakle, toliko smo izgubili svake godine, i morala sam da se nadovežem na to što ste vi sada rekli. A sada da se vratimo zakonu o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, ne mogu da se složim sa vama zato što rezultati prosto pokazuju da to nije tačno, a to je da Vlada ne primenjuje zakon, pogotovo kada govorimo o Zakonu o vazdušnom saobraćaju, i da nema dovoljno inspekcije i da nema dovoljno inspektora. Ako je jedna inspekcija dobra, a imamo puno problema i slažem se u mnogim da nema dovoljno ljudi, onda je to inspekcija Direktorata civilnog vazduhopolovstva. Kada ste već pominjali slučaj Novog Sada, u pravu ste, bilo je i prijava. Inspektor je izlazio, i koliko mi znamo, a sada se izvinjavam što čitam, jer smo sada dobili taj podatak. Dakle, Novosađani su prijavljivali taj let. Taj gospodin je polagao dodatne ispite da obnovi dozvolu, dakle, oduzeta mu je dozvola. Pokrenut je prekršajni postupak koji se vodi u sudu, koji je podneo Direktorat. Naravno, i vi ste danas to pomenuli, pa ćemo mi, ako treba i dodatno izlaziti na teren. Ali, dakle, nije tačno da inspekcija ne radi i da se po tom osnovu ne radi. Druga stvar, kada kažete zakon vizuelno deluje ovako ili onako, odnosno smatrate da treba da postoji novi zakon, to bi značilo da onda onaj zakon iz 2010. godine nije bio dobar. Mi ne mislimo. Vi ste ga donosili, da je bio dobar, bio je odličan. Neke su se okolnosti promenile i prosto moramo da ga uskladimo sa svim onim što danas jeste ispred nas, jesu i evropski propisi, ali i sve drugo, i pokušaj da podignemo bezbednost na viši nivo. Dakle, normalno je da u svakom zakonu koji dobijete imate onaj deo koji se iz zakona sklanja, imate deo da biste upravo mogli da vidite šta smo to konkretno menjali. To je moja sugestija bila koji god zakon da radimo, da svi poslanici mogu da vide šta smo konkretno promenili, jer sam iz sopstvenog iskustva pre par godina imala prilike da gledam zakone nove koji se menjaju, ili izmene i dopune zakona, gde postoj po jedna ili dve reči u nekom članu, a da nemam pojma šta je ceo član. To je samo bilo zbog toga da bi vam bilo lakše da se posvetite zakonu, kao što ste i sami rekli, da ste se posvetili. Mi ćemo pogledati amandmane. Što se tiče kaznene politike tu se slažem sa vama da treba posebnu pažnju obratiti. Pogledaćemo amandmane, slažem se da to treba da bude mnogo, možda čak i više i ozbiljnije, ali dajte da pogledamo amandmane. Što se tiče onih termina koje ste pominjali itd. Odmah da znate da to nisu srpske definicije. Dakle, da smo ih mi pravili, definisali kao takve, da su to definicije koje moraju da se preuzmu od Međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva, i to su stvari koje prosto moramo da imamo u pojmovniku kao takve. Nisam ni ja fizičar, ali kada mi objasne od toga kada sleće avion, kakvi se sve otpori javljaju itd, ja ne mislim da ja treba da o tome pričam, niti da to treba da znam, ali ono što je naš zadatak jeste da imamo uslove da se vazduhoplovna politika sprovodi. Da imamo uslove da razvijamo vazdušni saobraćaj, da se zakon primenjuje, i naravno ukoliko se ne primenjuje da koristimo, odnosno da upotrebljavamo kaznene odredbe. Toliko. Hvala.
Zahvaljujem se, gospođo Mihajlović. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe mr Zlata Đerić. Izvolite.
Poštovani građani Srbije, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedavajući, poštovana gospođo ministar, danas je pred nama Predlog zakona kojim se vrše izmene i dopune relativno skoro donetog Zakona o vazdušnom saobraćaju, ako me sećanje ne vara, to je pre nekih pet, šest godina, donet zakon. I, kao svaki zakon tek kada uđe u stvarnu primenu, onda se i vide njegove manjkavosti i onda se on usklađuje sa stvarnim potrebama života, tako je i sa ovim zakonom. Dakle, i ovaj zakon, kao i mnogi drugi, donet je u periodu grozničave zakonodavne aktivnosti ovog visokog doma, kada smo žurili da izmenimo postojeći pravni okvir kao jednu od bitnih pretpostavki za sticanje statusa kandidata za članstvo u EU, u čemu smo u međuvremenu uspeli. Na navedenoj činjenici se svakako ne možemo zadržati ukoliko želimo da u dogledno vreme postanemo punopravan član EU, i zato je logično dalje usklađivanje zakonske materije u Republici Srbiji sa međunarodnim standardima u odgovarajućim oblastima, kao i sa aktuelnim propisima koji važe na prostoru EU. Međunarodne standarde u oblasti vazdušnog saobraćaja prvenstveno ustanovljava Međunarodna organizacija civilnog vazduhoplovstva. Takođe, kako i sam predlagač navodi u obrazloženju ovaj zakon treba da otkloni određene probleme vezane za primenu u praksi pojedinih odredbi Zakona o vazdušnom saobraćaju. Dakle, da omogući da se popune određene pravne praznine ili nedostaci. Kao što rekoh, izvorni zakon je donet u trenutku kada smo žurili da ispoštujemo određene vremenske rokove,pa je sasvim logično da su se za ovih nekoliko godina njegove primene uočili i određeni nedostaci, posebno imajući u vidu izuzetnu dinamiku i brz razvoj odnosa u oblasti koje ovaj zakon uređuje. Dakle, upravo promene nastaju brzinom letenja. Koliko je oblast vazdušnog saobraćaja generalno dinamična ilustrovaću sa nekoliko primera. Pre svega, na globalnom nivou došlo je do ogromnog povećanja broja putnika koji koriste ovaj vid prevoza, jer vazdušni saobraćaj omogućava da se uštedi na onom najvažnijem i nenadoknadivom resoru, a to je vreme. Samim tim svesni u modernom vremenu da je to način na koji možemo da dođemo do nekog vremena koje nam izmiče, vazdušni saobraćaj postao je jedan od najaktuelnijih i najatraktivnijih prevoza na svetu. Prvih deset avio kompanija po broju prevezenih putnika na međunarodnim linijama je samo u toku 2013. godine prevezao blizu 400 miliona putnika. Na prva dva mesta su tzv. „lou kost“ kompanije „Rajaner“ i „Izi džet“ čije usluge u navedenom periodu je koristilo preko 130miliona ljudi širom sveta. Za njima slede „Lufthansa“ preko 50 miliona, pa „Emirates“ sa 43 miliona, „Britiš ervejz“, „Er Frans“ i tako dalje. Kada je u pitanju domaći avionski saobraćaj, u ovoj kategoriji ubedljivo prednjače američke i kineske avio kompanije što je sasvim logično, imajući u vidu teritorijalno prostranstvo ovih država kao i njihovu ekonomsku razvijenost. Delta Air Lines svaka pojedinačno su u navedenom periodu prevezle preko sto miliona putnika. Izuzetna dinamičnost u ovoj oblasti ogleda se u primeni odnosa snaga na svetskom tržištu. U poslednjih 15-ak godina mnogi tradicionalni, evropski i američki avio prevoznici koji su decenijama gradili i sticali svoje ime i mesto na svetskom tržištu suočili su se sa ozbiljnim pre svega, finansijskim problemima koje neki nisu uspeli da prevaziću, a na globalnom tržištu su se pojavili novi, značajni igrači uglavnom iz zemalja tzv. trećeg sveta, kao što su recimo Turkish airlines, Qatar Airways, Etihad Arways. Recimo švajcarski nacionalni avio prevoznik „Svis er“ 2002. godine prestao je da postoji kao takav. Air Italija suočena sa potpunim bankrotom i opasnošću da italijanski nadležni organ prizemlji ušla je u maltene identičan ugovorni odnos kao i naš JAT sa Etihad Arways koji je preuzeo vlasništvo nad paketom od 49% akcija italijanskog nacionalnog avio prevoznika. U ovom kontekstu mora se apsolutno pozitivno oceniti saradnja koju je Republika Srbija ostvarila sa arapskim partnerom kada je u pitanju transformacija našeg nacionalnog avio prevoznika i iz hroničnog gubitaša je postao projektovani lider u ovom regionu. Ono što je moj prvi utisak jeste činjenica da se predloženim rešenjima daju izuzetno velike nadležnosti Direktorata za civilno vazduhoplovstvo Republike Srbije kao telu koje po prirodi stvari najsturčnije i najmerodavnije prati i uređuje pojedina operativna pitanja ove oblasti. Tako na primer izmenom člana 38 predviđa se da mrežu linija vazdušnog saobraćaja odobrava Direktorat. U aktuelnom rešenju ovu mrežu odobrava Ministarstvo saobraćaja uz saglasnost Ministarstva odbrane. Kako praksa zahteva znatno operativnije rešenje, a Direktorat je svakako određen za nacionalno nadzorno telo u oblasti vazdušne plovidbe, odobravanjem mreža ruta vazdušnog saobraćaja predstavlja će u buduće njegovu nadležnost. Takođe, predloženim izmenama i dopunama značajan akcenta stavlja se na povećanje bezbednosti kada je usluga avio prevoza u pitanju u celini tako se u novom članu 4a propisuje da se svi vazduhoplovi koji se nalaze u našem vazdušnom prostoru bez izuzetka moraju pridržavati pravila letenja. Novim članom 15a, obrazuje se Nacionalni komitet za bezbednost u vazduhoplovstvu, kao povremeno radno telo Vlade sa zadatkom da usklađuje delovanje organa, organizacija i vazduhoplovnih subjekata koji su odgovorni za bezbednost u vazduhoplovstvu i davanje preporuka kako da se bezbednost poboljšava, što svakako treba pozdraviti kao dobro rešenje. Na istoj liniji i svakako dobro rešenje koje ima u vidu opštu korist jeste i odredba u novom članu 17a, koji ima za cilj da obezbedi zaštitu podataka koje je direktorat prikupio pod sredstvom sistema obaveznog ili dobrovoljnog prijavljivanja događaja. Cilj predviđenog rešenja nije kažnjavanje, već prevencija kako bi se unapredila opšta bezbednost u vazduhoplovstvu. Eksplicitno se navodi da su poslodavci dužni da podstiču svoje zaposlene, da radi opšte dobrobiti prijave svaki događaj koji smatraju stvarnom ili potencijalnom opasnošću za bezbednost vazduhoplovstva, a bez bojazni da tim povodom mogu da trpe bilo kakve štetne posledice od strane samog poslodavca. U članu 77. definišu se opšti uslovi predviđeni za izdavanje operativne dozvole avio-prevoznicima. Pored ostalih uslova neophodno je da privredno društvo koje želi da dobije operativnu dozvolu ima sedište u Republici Srbiji i da se nalazi u većinskom vlasništvu Republike Srbije ili u većinskom vlasništvu naših državljana, kao i pod njihovom realnom kontrolom bilo direktnom ili indirektnom. Takođe, detaljno se regulišu finansijski uslovi za izdavanje operativne dozvole u skladu sa novim međunarodnim standardima koji predviđaju stroge finansijske kriterijume koje moraju da ispune avio-prevoznici koji obavljaju javni avio-prevoz. Razlog za ovo je više nego logičan. Finansijska stabilnost avio-prevoznika direktno je proporcijalna sa bezbednošću, što je lajt motiv predloženih izmena i dopuna. Takvo rešenje u članu 80. sadrži odredbe obavezne proveri ispunjenosti uslova za izdavanje operativne dozvole. I ovde je direktorat organ koji je nadležan i obavezan da u roku od najmanje 24 meseca proveri da li su i dalje ispunjeni uslovi potrebni za izdavanje operativne dozvole, uključujući i naravno i finansijske uslove. U odnosu na važeći tekst zakona, novost predstavlja mogućnost da se avio-kompaniji koja ima finansijske poteškoće može izdati privremena operativna dozvola u slučaju da se proceni da u određenom roku do 12 meseci, ona može da izvrši finansijsku konsolidaciju. Izmenom člana 91. iz opravdanih operativnih razloga, olakšava se stranom avio-prevozniku obavljanje međunarodnog javnog avio-prevoza sa Republikom Srbijom. Naime, kako bi se obavio, na primer, hitan medicinski prevoz, biće dovoljno da strani avio-prevozilac pribavi odobrenje direktorata koji će se izdavati po hitnom postupku i samo ukoliko se zahtev odnosi na obavljanje redovnog avio-prevoza, odobrenje se izdaje po pribavljanju mišljenju Ministarstva saobraćaja. Novo i daleko efikasnije rešenje je u članu 93. trenutno ako su prekoračene granične vrednosti emisije gasova ili buke, direktorat je ovlašćen za davanje predloga za obustavu ili ograničenje avio-prevoza, a Ministarstvo nadležno za životnu sredinu je ovlašćeno da ograniči ili obustavi javni avio-prevoz. Po novom predlogu za obustavu ili ograničenje avio-prevoza daje nadležno ministarstvo kada sazna da je došlo do prekoračenja graničnih vrednosti, a direktorat donosi odluku o tome. Rekla bih da se predlagač zakona najviše angažovao izmenivši u celini poglavlje zakona koje uređuje aerodrome. Ima dosta novina u odnosu na postojeća rešenja, a navešću samo neka – zadržava se podela aerodroma na civilne, vojne i mešovite, ali se detaljnije uređuju uslovi za sticanje svojstva mešovitog aerodroma. Takođe, zavisno od namene i karakteristika samog aerodroma, kao i od tipa vazduhoplova koji mogu da sleću na takav aerodrom pravi se razlika između aerodroma kojima se izdaje sertifikat aerodroma koji moraju da ispunjavaju najstrože uslove, aerodromima kojima se izdaje dozvola za korišćenje, kao i aerodroma kojima se izdaje saglasnost za korišćenje. Definiše se da se navedeni akti izdaju na neodređeno vreme, ali da se vrši obavezna periodična provera. Propisuje se obaveza obaveštavanju direktorata i nadležne jedinice kontrolora letenja o promenama prekidu korišćenja aerodroma. Dalje, propisuju se posebni uslovi za planiranje, projektovanje i izgradnju aerodroma, kao i uslovi za održavanje aerodroma i aerodromske službe. Novo rešenje je obaveza operatera aerodroma da uspostavi savet avio-prevozilaca koji koriste aerodromske usluge čiji je cilj da zastupa interese korisnika aerodromskih usluga, dok su aerodromske naknade regulisane članom 133. Uvodi se i obaveza operatera aerodroma da prilikom određivanja visine aerodromskih naknada poštuje ravnopravnost korisnika aerodroma. Produžava se rok u kome operater aerodroma obaveštava korisnike aerodroma o primeni povećane naknade i uspostavlja se mogućnost da se operater aerodroma ili korisnik aerodroma obrate direktoratu ukoliko ne mogu da postignu dogovor o predloženim izmenama aerodromskih naknada. Navedena rešenja treba da omoguće dalju ekspanziju beogradskog aerodroma. Aerodrom „Nikola Tesla“ je i u ovoj godini nastavio sa obaranjem rekorda pa je tako samo u prva tri meseca 2015. godine zabeležen rast broja putnika koji su koristili njegove usluge, čak 13% u odnosu na isti period, inače rekordne prethodne kalendarske godine. U ostalom, berzanski pokazatelji ne lažu, a blizu pet miliona naših sugrađana koji su svojevremeno stekli po jednu akciju aerodroma to dobro znaju. Ko je kupovao akcije aerodroma Beograd nakon izlaska na berzu, ostvario je neverovatan prinos od preko 100%, jer je vrednost akcije sa početnih 600 dinara postigla ovih dana istorijski maksimum od preko 1400 dinara, uz isplaćivanje dividende akcionarima u međuvremenu. Direktorat u skladu sa svojim novim ovlašćenjima i nadležnostima sprovodi periodičnu proveru, da li imalac dozvole za obavljanje vazduhoplovno-tehničke delatnosti i dalje ispunjava uslove za obavljanje te delatnosti, što je takođe rešenje koje za cilj ima povećanje bezbednosti avio-saobraćaja. Izmenjeni član 164. propisuje da je korisnik vazduhoplova dužan da obavi radove održavanja vazduhoplova koji su predviđeni programom njegovog održavanja kako bi vazduhoplov ostao kontinuirano plovidben. Dakle, radovi predviđeni programom održavanja vazduhoplova ne vrše se samo kada dođe do prekida kontinuirane plovidbenosti, već je njihovo obavljanje uslov za njihovo održavanje. Izmenjeni član 189. propisuje da zdravstvenu sposobnost vazduhoplovnog osoblja kroz zdravstvene preglede, ocenu zdravstvene sposobnosti i izdavanja lekarskog uverenja utvrđuju lekari i zdravstvene ustanove koji imaju potvrdu o pravu na ispitivanje zdravstvene sposobnosti, što je svakako na liniji poboljšanja opšte bezbednosti. Menja se i član 199. koji se odnosi na radno vreme članova posade vazduhoplova. Detaljno se uređuje ograničenje koji se odnosi na radno vreme, vreme letenja, odmor i slobodne dane članova posade vazduhoplova u komercijalnom letenju. Takođe, daje se ovlašćenje direktoratu da donese propis kojim će se utvrditi bliži uslovi u pogledu radnog vremena, vremena letenja, trajanja letačke dužnosti, odmora i slobodnih dana članova posade. U istom smislu, novi član 199a. kojim se reguliše radno vreme kontrolora letenja, plaćeno odsustvo radi održavanja psiho-fizičke kondicije i pravo direktorata da propiše trajanje smena u toku radnog dana, trajanje neprekidnog rada i dužina dnevnog odmora kontrolora letenja. Ove odredbe su izuzetno važne sa aspekta bezbednosti letenja, imajući u vidu činjenicu da je biti kontrolor leta jedno od najstresnijih postojećih zanimanja. Imajući u vidu nove bezbedonosne izazove sa kojima se suočava globalno društvo u današnjem vremenu, a pre svega terorističke akte najrazličitijih vrsta, logične su izmene u zakonu u odeljku koji uređuje obezbeđenje. Uvodi se obaveza stranog avio-prevoznika koji obavlja sa republikom Srbijom redovni međunarodni javni avio-prevoz ili seriju čarter letova u međunarodnom javnom avio-prevozu, da podnese direktoratu svoj program za obezbeđivanje u vazduhoplovstvu, kao i odobrenje tog programa izdatog od strane nadležnog organa države avio-prevoznice. Menja se i član 225. do člana 228. kako bi se propisala obaveza operatera aerodroma da po pribavljenom mišljenju MUP i nadležne službe bezbednosti, odredi kontrolisanu i obezbeđivano-restriktivnu zonu, službene prolaze i prolaze sa putnike i slično. Propisuje se da se u kontrolisanoj zoni aerodroma i obezbeđivano-restriktivnoj zoni obavlja kontrola pristupa lica i vozila, a da se pregled obezbeđivanja obavlja na ulazu ili unutar ove zone. Takođe, precizira se ko sve mora da bude podvrgnut pregledu obezbeđivanja, ali i izuzeci od obaveznog pregleda obezbeđivanja. Istovremeno, definiše se da je za obavljanje kontrole pristupa i pregleda obezbeđivanja neophodno posedovati dozvolu. Dakle, ceo set novih rešenja usmeren je prevashodno na podizanje opšteg nivoa bezbednosti u avio-saobraćaju, tako da smatram da je jako dobro što su u postupku izrade Predloga ovog zakona svoj doprinos i mišljenje dali i Direktorat civilnog vazduhoplovstva, Kontrola letenja Srbije i Crne Gore, Vazduhoplovni savez Srbije, Aerodrom „Nikola Tesla“, JAT Tehnika, JAT Privredna avijacija, kao i sindikalne organizacije pilota i kontrolora letenja. Takođe, želim da napomenem da dolazim iz grada, iz Sombora, koji ima jedan od najpoznatijih vojnih aerodroma na našoj teritoriji. Nažalost, on je već odavno izgubio onu svoju osnovnu namenu, zbog koje je postojao, ali mi u mogućnosti, da on postane aerodrom sa drugačijom namenom, vidimo ogromnu šansu za razvoj celog našeg regiona, pa i cele Srbije, da postane alternativni Aerodromu „Nikola Tesla“, te molimo gospođu ministar da i na izlaganje mog kolege na temu upravo somborskog aerodroma obrati pažnju u kasnijem redosledu govornika. Poslanička grupa Nove Srbije će u danu za glasanje podržati ovaj predlog zakona.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Katarina Rakić, ovlašćeni predstavnik SNS. Izvolite.
Predsedavajući, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, oblast vazdušnog saobraćaja u Republici Srbiji regulisan je Zakonom o vazdušnom saobraćaju koji je donet 2010. godine i radi usklađivanja sa evropskim propisima, odnosno propisima EU, potrebno je da danas donesemo izmene i dopune ovog zakona, a pre svega i radi ostvarivanja bezbednosti u avio-saobraćaju. Iako su mnoge nadležne institucije rekle, odnosno u svojim izveštajima pokazale da je Srbija prethodnih godina prednjačila u vazdušnom saobraćaju u odnosu na druge oblasti društva, ja prosto ne mogu da se sada ne prisetim kako je naš vazdušni saobraćaj izgledao do pre jedno dve godine. Recimo, imala sam priliku, ili je to možda moj samo lični stav od tada, da kada sletite na beogradski aerodrom do pre dve godine, prosto ste imali utisak, ili je opet moj lični utisak bio takav, kao da ste sleteli u zaboravljeni grad. Nigde aviona, nigde ljudi, nigde gužve. Taj utisak svakako je bio veći ako ste, recimo, doleteli iz Frankfurta ili ste presedali u Frankfurtu, na jednom velikom aerodromu, pa ste imali prilike da vidite mnoštvo aviona, mnoštvo ljudi, gužvu i onda za samo sat i po vremena leta sletite u Beograd na prazan aerodrom, nigde ljudi, nigde gužve, nigde aviona. Ja sam se tada pitala – kako je moguće da je neko mogao da uništi jednu tako jaku avio-kompaniju kao što je bio JAT ervejz? Kako je neko mogao da uništi jednu jaku instituciju kao što je bio Aerodrom Beograd? Međutim, na sreću, ta slika danas izgleda sasvim drugačije. Mislim da na sreću nije pravi izraz. Mislim da je sreća tu manje učestvovala od Vlade Republike Srbije i premijera koji su pametnom politikom i dobrom politikom poveli naš vazdušni saobraćaj u dobrom smeru. Malo ću se osvrnuti na statistiku, mada svakako i sami možete da se uverite u ono o čemu govorim. Možete otići do aerodroma i sami se uveriti kakva je gužva danas i prisetiti se onoga šta ste tamo doživeli do pre samo dve godine. Kao što sam već rekla, pametnom odlukom premijera i Vlade Republike Srbije stvorena je, osnovana je jedna nova avio-kompanija, nacionalna, koja je za samo godinu i po dana od svog formiranja postala lider u regionu. Navešću vam samo neke od podataka koji su zaista nesporni. Er Srbija je za samo godinu i po dana od svog osnivanja uspela da poveća obim vazdušnog saobraćaja za 40%. Ukupan broj putnika u 2014. godini povećan je za 68% i to samo u odnosu na 2013. godinu, što znači da je tokom 2014. godine prevezeno 2,3 miliona putnika. Takođe, ono što je jako interesantno da pomenem jeste da je profit za prošlu godinu Er Srbije iznosio 2,7 miliona i taj profit, recimo, mogu da vam opišem ovako, iznosi 30% veći profit od, recimo, Adrija ervejza i Kroacija erlajnsa zajedno. Znači, samo godinu i po dana oni su uspeli da ostvare veći profit za 30% od dve regionalne kompanije zajedno. Takođe, ono što je Er Srbija uspela da uradi za samo godinu i po dana od svog formiranja jeste da poveća broj destinacija gde leti, gde ima direktne letove. Reći ću vam, recimo, primer da je JAT ervejz imao 27 direktnih letova, Er Srbija za samo godinu i po dana ima već 40 direktnih letova, a takođe, obzirom na to da je Federalna vazduhoplovna administracija SAD dodelila kategoriju jedan našem vazduhoplovstvu, stvoreni su uslovi da se obezbedi i direktan let za SAD, za šta je već potpisan sporazum 15. maja. Ono što bih naglasila što se tiče Er Srbije jeste da Er Srbija trenutno ima najveću flotu u, recimo, prethodnih desetak godina, ima 23 aviona. Svakako nešto što je veoma bitno jeste da je zbog povećanog obima posla Er Srbija u prethodnih godinu dana zaposlila 400 novih radnika. Pored Er Srbije mogu slobodno da kažem da je ekstremno dobar rezultat prikazao i aerodrom Beograd. Porast putničkog saobraćaja imao je 31%, što iznosi najveći porast od svih aerodroma u Evropi, kao što je moja koleginica iz SPS već pomenula. U 2014. godini bilo je 4,6 miliona putnika. Takođe je profit Aerodroma „Nikola Tesla“ u prvom kvartalu ove godine već četiri puta veći u odnosu na prošlu godinu. Takođe, koliko dobro aerodrom „Nikola Tesla“ radi govori u prilog to da su akcije Aerodroma „Nikola Tesla“ za samo godinu dana porasle 220 puta. Takođe, pored Er Srbije i aerodroma „Nikola Tesla“, svakako moram da pomenem i uspehe koje su postigli JAT tehnika i SMATSA, koje su svakako morale da daju podršku u napretku, tačnije, morale su da isprate aerodrom Beograd i Er Srbiju u svom radu. Iz svega što sam navela, proizilazi činjenica da ovu oblast, koja je jednim brzim korakom krenula, moramo sistemski da rešimo. Zakon koji je danas pred nama, a koji je predložilo Ministarstvo građevine, saobraćaja i infrastrukture, svakako predstavlja jedan dokument koji će stvoriti ambijent da naše vazduhoplovstvo može da se priključi evropskim i svetskim standardima, koji su usklađeni sa najvišim evropskim i svetskim standardima u vazdušnom saobraćaju. Ovaj zakon takođe otvara mogućnost za donošenje dosta podzakonskih akata, koji će svakako doprineti da se ovaj zakon još bolje sprovede. Kao što su moje kolege već rekle, ovaj zakon donosi izmene u podeli aerodroma, a pored aerodroma koje su navele moje kolege u Kraljevu, na kome se vrši konverzija da bi se prebacio iz vojnog aerodroma u aerodrom za javni prevoz, naravno, pomenuću da u Srbiji postoje dva aerodroma za javni međunarodni prevoz, naravno, Aerodrom „Nikola Tesla“ i Aerodrom „Konstantin Veliki“ u Nišu. Pored toga, postoji još 18 posebnih aerodroma koji se koriste za sportsko i amatersko letenje. Takođe, širom Srbije postoji 20 do 30 letilišta koji pružaju usluge u poljoprivredi i šumarstvu. Broj ovih letilišta se menja iz razloga jer se oni registruju po potrebi. Izmene i dopune koje donosi ovaj zakon svakako donose razne olakšice za izdavanje ovih dozvola i raznih saglasnosti. Svakako da je jedna bitna izmena koju donosi ovaj zakon formiranje komiteta za bezbednost. Predlog izmena i dopuna zakona koji je danas pred nama razmotrila je i pozitivno ocenila i Evropska komisija, a svakako trebamo imati u vidu da će sve ove izmene koje donosimo danas dovesti do unapređenja sistema civilnog vazduhoplovstva u Srbiji, a u skladu sa svim međunarodnim standardima za koje smo se mi obavezali. Iz svega navedenog, neophodno je da sve ove izmene i dopune što pre donesemo. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Rakić. Sada prelazimo na prozivanje po redosledu narodnih poslanika prema prijavama za reč u načelnom pretresu o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju. Reč ima narodna poslanica Suzana Spasojević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažena ministarko sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, ovo je jedan od najobimnijih zakona koji je u poslednje vreme stigao u Narodnu skupštinu Republike Srbije. Osamdeset članova predloga ovog zakona uređuje preko 200 članova, i to dovoljno govori o njegovoj sveobuhvatnosti i analitičnosti i zbog toga smatram da treba ukazati na određene segmente i, naravno, dati punu podršku u predlogu ovog zakona. Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju, o kojem danas raspravljamo, u stvari predstavlja nastavak usklađivanja sa zakonodavstvom EU koji je započet usvajanjem Zakona o vazdušnom saobraćaju 2010. godine i sada samo nastavljamo taj proces, što predstavlja ključni prioritet u pridruživanju EU. Svakako je ovaj zakon dobra osnova za uspešno priključivanje u evropske i svetske integracione procese u oblasti vazduhoplovstva, kao i za uvođenje i primenu međunarodnih vazduhoplovnih propisa, standarda, tehničkih pravila i prihvatanje međunarodne vazduhoplovne prakse, kao garancije za dostizanje najvećih standarda sigurnosti i bezbednosti u vazdušnom saobraćaju u Srbiji što je, s obzirom na značaj kada je u pitanju bezbednost u vazdušnom saobraćaju, veoma bitno. Ovaj zakon detaljno razrađuje bezbednost civilnog vazduhoplovstva, a posebno je značajno formiranje Nacionalnog odbora za bezbednost civilnog vazduhoplovstva koji između ostalog prati i sprovođenje preventivnih mera utvrđenih nacionalnim programom bezbednosti. Međutim, značajna izmena predviđena ovim zakonom, koja se jednostavno mora pomenuti, predviđena je članom 67. kojim se menja član 237, a odnosi se na prenošenje ovlašćenja sa Upravnog odbora na direktora Direktorata. Naime, predlogom ovog zakona predviđeno je da se donošenje podzakonskih propisa i akata sa Upravnog odbora prenosi na direktora Direktorata. To više ne vrši Upravni odbor, kao što je to bio slučaj do sada, i to će naravno doprineti većoj efikasnosti u donošenju propisa, ali treba obratiti pažnju na kvalitet tih akata i treba obratiti, naravno, pažnju i na stručnost direktora Direktorata, jer se osim ovlašćenja na direktora Direktorata prenose i veće obaveze, a samim tim i nama se nameće obaveza da vodimo računa o tome da li će direktor Direktorata sada moći kao inokosni organ da ispoštuje u punoj meri i obimu zadatke koji mu se ovim predlogom zakona nameću. Moram da napomenem i to da je za Srbiju veoma značajno potpisivanje sporazuma sa Amerikom. Mi odavno imamo želju i potrebu da postoji ta vazdušna veza između Beograda i Amerike. Međutim, nismo imali tehničkih mogućnosti, tačnije nismo imali avione za tako nešto. Sada je moguće da se to promeni. „Er Srbija“ je deo velike alijanse okupljene oko „Etihada“. Avio kompanije u Evropi beleže rast tražnje od skoro 6% od čega je najveća potražnja upravo za kartama za let preko okeana, tako da se nadam da će „Er Srbija“ imati motiv, a da će naša država imati realne šanse da posle više od 20 godina ponovo obnovi letove za Ameriku. Naravno, o tome će u velikoj meri, osim sporazuma sa Amerikom, doprineti i usvajanje ovog, da kažem, modernog Zakona o vazdušnom saobraćaju. Takođe, značajna izmena važećeg zakona odnosi se i na član kojim se određuje da će članovi Upravnog odbora ubuduće biti stručna lica, a ne ministri kao do sada i mi, gospođo ministarka, očekujemo da će to zaista i biti tako i da će u Upravnom odboru Direktorata sedeti stručni ljudi koji će svojim znanjem doprineti da se još više unapredi vazdušni saobraćaj u Srbiji. Naravno, potrebno je razraditi i kriterijume. Šta to znači stručna lica? Nadležni ministar, a to ste sada vi, koji će imenovati ta lica snosi i najveću odgovornost, jer će upravo Upravni odbor biti organ koji će upravljati čitavim civilnim vazduhoplovstvom i svim resursima. Pitanje čiji odgovor interesuje mnoge građane u Srbiji je kakve će posledice imati, mislim na pozitivne posledice, usvajanje predloga ovog zakona na ostale aerodrome u Srbiji, s obzirom na važnost da ti aerodromi funkcionišu? Važno je i za privredu, i za turizam i za servisiranje potreba naših građana, a s obzirom i na to da je predlogom ovog zakona predviđeno integrisanje svih aerodroma u Srbiji što zaista podržavamo i što smatramo da je dobra ideja i u ranijem periodu se mnogo puta o tome i govorilo. Dobro je što se ovim Predlogom zakona i dalje vodi računa o segmentu bezbednosti, koji se odnosi na zaštitu životne sredine. Predviđeno je da ministarstvo nadležno za poslove zaštite životne sredine predlaže Direktoratu da na određeno vreme obustavi javni linijski saobraćaj, ako utvrdi, na primer, da je prekoračen dozvoljeni nivo buke ili stepen zagađenosti. Vazdušni saobraćaj je zaista uređen i vi ste to dobro rekli, ministarka, i slažemo se da je to nešto na šta treba da budemo ponosni. To je vid transporta u kome je Srbija najdalje odmakla kada je reč o usklađenosti domaćeg zakonodavstva sa propisima EU, a usvajanjem ovog Zakona o vazdušnom saobraćaja, Srbija će dobiti još jedan potpuniji zakonski okvir koji će doprineti i većoj efikasnosti, većoj bezbednosti, većoj sigurnosti vazdušnog saobraćaja, a uz zaštitu i uređenje vazdušnog prostora. Kao što je to naša ovlašćena predstavnica poslaničke grupe SPS-a, Stefana Miladinović, rekla, naša poslanička grupa će u danu za glasanje podržati predlog ovog zakona. Hvala.
Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Hvala lepo i hvala što ćete podržati izmene i dopune ovog zakona. Samo jedna mala sugestija, odnosno pojašnjenje, a to je da Upravni odbor prenosi svoje nadležnosti na direktora Direktorata. Ono što je vrlo važno, Direktorat zaista postaje nezavisno regulatorno telo. Ono što će biti prednost, a u smislu povećanja efikasnosti, jeste da će na mesečnom nivou moći da se usklađuje sa svim propisima, pravilima i svim direktivama koje se budu dešavale u budućem periodu, a to je jako važno za ovu oblast. Što se tiče stručnih lica koja će biti članovi Upravnog odbora, mislim da to jedna od odličnih stvari koje smo stavili u ove izmene i dopune zakona. kriterijume ćemo napraviti u skladu sa nekim od postojećih zakona o javnim agencijama, ali to moraju biti ljudi iz struke i ljudi koji znaju svoj posao, sa iskustvom, jer je ovo oblast koja traži takve ljude. Naravno, ne kažem da nema ministara koji se dobro razumeju u ovu oblast, ali sasvim sigurno je mnogo bolje da su posvećeni članovi upravnog odbora koji će moći da posvete svoje vreme tom poslu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Blagoje Bradić.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Uvažena ministarko, poštovani gosti iz Ministarstva, koleginice i kolege, poštovani građani, danas raspravljamo već četiri sata o Zakonu o vazdušnom saobraćaju. Zapravo, nešto manje, pošto smo se malo duže bavili dnevnim redom. Ono što je potrebno reći na početku je da govorimo o zakonu koji je donet oktobra 2010. godina, a koji je u julu 2011. godine dodatno menjan i usaglašavan sa međunarodnom vazduhoplovnom regulativom i standardima. Ipak u proteklih pet godina, kao što smo svedoci su se desile velike izmene u praksi i pokazala je praksa da je neophodno ponovo menjati zakon kako bi ga usaglasili sa međunarodnom regulativom i kako bi bio u duhu vremena u kome se primenjuje. Najveći broj predloženih izmena u ovom zakonu po mom mišljenju je opravdan i njima se usavršavaju i dorađuju postojeća zakonska rešenja ili uvode neke nove formulacije. Ipak smatram da uz konsultacije, a to je da kažem uz konsultaciju sa ljudima iz struke da je predložen značajan broj potpuno nepotrebnih izmena čime se ….preterano proširuje i detaljizuje. Naime, neke izmene predviđaju veliki broj tehničkih i usko stručnih pojedinosti mišljenja su pripisana ovim zakonom, već se u čitavom svetu regulišu podzakonskih propisima tj. pravilnicima i procedurama. Najveći broj tih nepotrebnih izmena koje u zakonski tekst unosi stručne i tehničke detalje primetili smo u oblasti aerodroma i u oblasti vazduhoplovnog osoblja. S obzirom da se primedbe odnose samo na preterano detaljisane ne bih sada o njima pričao, nego ću napomenuti koje su nam tu zamerke i gde se mislim nepotrebno ulazi u razjašnjavanje određenih pojmova. Znači prvo zameramo vam definisanje i klasifikaciju tzv. rulnih staza na aerodromima. To je sve samo ne zakonska materija, a uz to je već vrlo precizno propisana pravilnicima Direktorata. Dalje, zameram nabrajanje, šta sve spada u usluge zemaljskog opsluživanja na aerodromima. Takođe, je već precizno definisano u tim dokumentima i pravilnicima Direktorata. Određivanje radnog vremena i plaćenog odsustva za pilote i kontrolore leta to je materija koja se isto obrađuje pravilnicima Direktorata prilično je delikatna i vrlo je živa materija, jer je podložna stalnim izmenama i mislim da bi ostavljanjem tih takvih definicija u ovom zakonu samo komplikovali buduću primenu zakona i oko eventualnih izmena bi morali da vodimo celu proceduru između zakona. Ali ono o čemu želim da kažem par reči, a što smo mi i amandmanski pokušali da izmenimo, je recimo, član 3. Predloga zakona gde se uvodi kategorija bezpilotnih letilica što je dobro i potrebno da bude u ovom zakonu. Takođe je pravilno konstatovano da detaljnije uslove za korišćenje bezpilotnih letilica propisuje Direktorat i to je u redu, ali je pre svega u stavu 2. propisano da je za lansiranje bezpilotnih letilica potrebna prethodna saglasnost kontrole letenja. Mislim da to nije dovoljno jasno obrađeno, jer ovo rešenje nije precizno, pa je čak bez precizne kvalifikacije letilica i potpuno apsurdno kako kažu ljudi od struke, jer u praksi to znači da se ni maketa helikoptera koja se prodaje u svakom tržnom centru ne može da lansira bez prethodne saglasnosti kontrole letenja. Znam da zakonodavac nije mislio, nije imao ovo na umu, ali to tako proizilazi iz člana zakona o kome sam pričao. Dalje, u članu 5. Predloga zakona predviđa se formiranje nacionalnog komiteta za bezbednost u vazduhoplovstvu kao i povremenog radnog tela Vlade. Danas ovo radno telo u praksi postoji, ali nije predviđeno zakonom što mislim da je bolje rešenje, jer uvođenje u zakon takvog radnog tela bez vrlo precizno definisanih ovlašćenja i nadležnosti može da dovede do preplitanja nadležnosti sa nekim od drugih vazduhoplovnih subjekata, tim pre što predlog zakona predviđa i da ovo telo kako kažete usklađuje delovanje vazduhoplovnih subjekata iz čega bi se moglo protumačiti i da ima uticaj na samostalnost i nezavisnost vazduhoplovnih vlasti. Dalje, u članu 68. Predloga ovog zakona u pogledu članova Upravnog odbora on se odnosi na članove Upravnog odbora Direktorata. Do sada su članovi Upravnog odbora Direktorata. Do sada su članovi Upravnog odbora, kao što dobro znate bili po funkciji ministri saobraćaja, odbrane, unutrašnjih poslova, finansija i zaštite životne sredine. Ovim zakonskim rešenjem vi ste predložili da se … samo trenutak. Vi ste uneli izmene, jer ovakav naziv predloženi članovi upravnog odbora u praksi je bilo vrlo teško funkcionisanje, jer je bio problem okupiti ministre i usaglasiti njihove termine i slobodne vreme da bi se ovo telo sastalo. Ono što smo mi predložili, dali smo vam predlog da upravni odbor ima pet članova koji po funkciji predstavljaju za to određeni državni sekretari iz Ministarstva saobraćaja, odbrane, MUP, finansija i ministarstva nadležnog za poslove zaštite i životne sredine. Mislim da je mnogo bolje imati ovako definisan upravni odbor ovog tela, jer bi Vlada bila non-stop u kontaktu sa problemima, tj ministarstva preko ovihdržavnih sekretara, bili bi u toku sa problematikom koja se rešava na ovom telu i mogla bi da kontroliše i sprovodi svoju politiku. U članu 3. stav 38. propisano je da operator vazduhoplova, to je isto naša zamerka, gde smo delovali amandmanom, svako pravno ili fizičko lice koje koristi ili namerava da koristi jedan ili više vazduhoplova, ovo je citat iz zakona, ova konstatacija je pravno i logički neprihvatljiva, jer smatramo da se namera korišćenja ni u kom slučaju ne može kvalifikovati kao relevantna činjenica za sticanje statusa operatera. Plastično da objasnim, nije dovoljno da neko želi ili namerava da koristi vazduhoplov, već to mora realnoda čini da bi se stekao status operatera vazduhoplova. Stoga smatramo da je potrebno prihvatiti naš amandman koji ćete imati prilike da vidite prekosutra tj. u danu kada budemo raspravljali u pojedinostima. Ono što sam želeo da prokomentarišem sa vama pošto sam rođeni Nišlija, ovde sam predstavnik građana Niša, je aerodrom Konstantin Veliki. Ono što je dobro i što je dobro uradilo Ministarstvo, to je ugovor za „Viz erom“ da leti iz Niša. Ono što je problematično je ne ispunjavanje obaveza iz ugovora. Napomenuću da još uvek obaveze iz ugovora, npr. da proradi restoran na aerodromu, još to nije zaživelo. Vi bi mogli da pozicije ministra da se zainteresujete zbog čega se to ne izvršava i drugo neispunjenje obaveza iz ugovora tj. uvođenje ILS, uređaja koji omogućava instrumentalno sletanje aviona. Problematično je to što, bar ja imam saznanja, nije u ovoj godini ušlo u budžet vašeg ministarstva, a postoji obaveza da se to implementira. Najverovatnije taj deo ugovora će biti ispunjen sledeće godine. Jedino ako to planirate da uradite kada bude rebalans, ja se nam juna ili jula meseca. Mislim na republički rebalans. Imam još jedno pitanje, prateći sajt može da se vidi kakvo je bilo poslovanje. Govorim o JAT i „Er Srbiji“, kakvo je bilo poslovanje od 2004.-2012. godine. Imamo 2004. godine minus tadašnjeg JAT od 15 miliona evra, zatim 2005. godine minus od 22,9 miliona evra, zatim 2006. godine minus od 14,9 miliona evra, zatim 2007. godine imamo minus od 9,2 miliona evra, zatim 2008. godine imamo minus od 29,5 miliona evra, zatim 2009. godine minus od 23,2 miliona evra, zatim 2010, godine 21,1 milion evra, zatim 2011. godine minus od 32,6 miliona evra, zatim 2012. godine minus od 34,6 miliona evra i u 2014. godini imamo samo prijavu kompanije „Er Srbije“ da je ona poslovala sa dobitkom od 2,7 miliona evra. Moje pitanje za vas – da li je tačno da je te godine Aerodrom Beograd otpisao dug „Er Srbiji“ u visini od 17 miliona evra? Da li je tačno da je Naftna industrija Srbije i AKL, to je Agencija za kontrolu leta, za nju dobro znate da deo naplate ide preko Brisela a deo se plaća i samoj agenciji, isto otpisala dug od nekih približno 17 miliona evra? To bi bila moja pitanja za vas, a o ostalom ćemo razgovarati kada budemo razgovarali o amandmanima, u raspravi o pojedinostima. Veliko hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Dosta toga ste napomenuli i sigurna sam da ćemo, kada budemo pričali o amandmanima, takođe detaljnije govoriti, ali samo nekoliko stvari, za koje mislim da su značajne. Kada govorite o velikom detaljisanju zakona, prvo da znamo da su izmene i dopune ovog zakona radili ljudi iz struke i to je ono za šta se ja posebno zalažem, a to je da ljudi koji znaju svoj posao rade na ovakvim stvarima i da imamo zaista jedne kvalitetne izmene i dopune zakona. Prosto, bilo je neophodno da postoje određeni detalji. Da ne govorimo da ćemo mi verovatno kroz ovaj zakon regulisati pitanje čartera o kojima se toliko priča, jer nikada nije bila regulisana ta oblast na pravi način. Znači, hoćemo da imamo detaljan zakon, da ne bi slučajno posle bilo nekakvih nedoumica, kada govorimo o vazdušnom saobraćaju i vazdušnoj politici. Kada ste pomenuli ovaj upravni odbor, to je nešto što je zanimljivo, zato što mi je potpuno zanimljivo da i vi predlažete državne sekretare, ima dve stvari. Prvo, državni sekretari po zakonu ne mogu da budu članovi upravnog odbora. Ali, ima još jedna, po meni, mnogo važnija stvar. Mi smo predložili da upravo struka bude u upravnom odboru. Državni sekretari dolaze i odlaze sa ministrima. Neću da komentarišem da li su politički ili nisu politički često imenovani, ali, činjenica je da ne možemo uvek da se oslonimo na sve državne sekretare, da mogu biti članovi upravnog odbora. Ako pustimo da najstručniji ljudi u ovoj vrlo specifičnoj oblasti zaista budu članovi upravnog odbora, onda sam ja sigurna da ćemo dobiti mnogo veći kvalitet, nego što smo imali do sada i da ćemo biti još bolji u tome. Dakle, mi smo tu bili prosto mnogo otvoreniji u odnosu na ovo što vi predlažete. Da budemo potpuno iskreni, ministar ili državni sekretar je pre svega član Vlade i politička figura. Ne treba nama u vazdušnom saobraćaju politička stabilnost. On ide po svojim pravilima, standardima, mi imamo nezavisno regulatorno telo, nama treba struka koja će da bude u upravnom odboru i da zaista svojim predlozima pomaže da odluke budu kvalitetnije. Operator vazduhoplova, koji ste pomenuli, jeste definicija koja je preuzeta iz Uredbe Evropske komisije 216. I uopšte, još jednom da ponovim, definicije nisu srpske definicije, to su definicije koje važe svuda u celom svetu, ne samo u Srbiji i EU, nego u bilo kom delu sveta su iste, pa su sada iste i u Srbiji. Operativno sletanje aviona, kažete da nije u našem budžetu, to je u budžetu Agencije za kontrolu leta, dakle, i te kako će se uraditi, to ćemo imati i hvala što ste pohvalili komercijalni ugovor koji je napravljen na aerodromu u Nišu. Tu bih se zadržala. Ako sam slučajno nešto propustila, kod amandmana ćemo razgovarati.
Zahvaljujem, gospođo Mihajlović. Reč ima narodna poslanica Ivana Stojiljković.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo poslanici, više puta danas smo čuli da vazdušni saobraćaj zaista jeste taj tip saobraćaja koji je dostigao najviši nivo, kada je u pitanju usaglašenost sa propisima EU i kao što je uvažena ministarka rekla, što se vazdušnog saobraćaja tiče i propisa vezanog za njega, mi smo već u EU. U vazduhoplovstvu su prisutne stalne promene – promene unapređenja tehnike, promene postupanja sa robom i putnicima, promene postupanja odnosno rada sa opasnim materijama, zato su vrlo česte i neophodne promene zakona. Osnovni razlog za izmenu i dopunu ovog zakona jeste pre svega usaglašavanje sa standardima i praksom međunarodnog odnosno civilnog vazduhoplovstva, usaglašavanje sa propisima EU, otklanjanje uočenih problema koje je imao Zakon iz 2010. godine i otklanjanje tih problema novim odredbama i detaljnije uređenje određenih oblasti. Neko kritikuje što je ovoliko detaljno, a ja bih se složila da je ta detaljnost neophodna, upravo zato što će naknadno podzakonska akta preuzeti Direktorat na sebe i ovo će biti jasni okviri za ta podzakonska akta. Ako uzmemo u obzir da smo prethodne dve sedmice usvojili dva sporazuma vezana za vazdušni saobraćaj, sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima i sa Kinom, onda možemo definitivno da kažem da je ovo izuzetno bitna oblast u našoj zemlji. Ove izmene će obezbediti i efikasnost i veću bezbednost vazdušnog saobraćaja. Većoj efikasnosti će definitivno doprineti upravo ono što smo rekli, da će se donošenje podzakonskih akata spustiti na Direktorat civilnog vazduhoplovstva, odnosno u smislu donošenja propisa, priznavanje sertifikata, donošenje nekih odredbi ograničenja. U cilju povećanja bezbednosti, osnivaju se dva nova instituta – nacionalni komitet za sigurnost i nacionalni program za sigurnost u vazduhoplovstvu. Dakle, definisana su strožija pravila letenja i pojačane su preventivne mere sistemom prijavljivanja nepravilnosti i zaštita onih koji prijavljuju te nepravilnosti. Takođe, obezbediće se bolji uslovi i za osobe sa invaliditetom i vodiće se računa, ono što je jako bitno, i o zaštiti životne sredine, na taj način što ukoliko bude prekoračenja, ukoliko dođe do prekoračenja graničnih vrednosti emisija, štetnih gasova ili buke, nadležno ministarstvo će upozoriti i dati predlog, a Direktorat će doneti odluku o ograničenju tog leta. Zakon je sada jasan, jasno definisan. Znači, podzakonska akta su spuštena na nivo Direktorata, a posebno su značajne izmene vezane za aerodrome. Posebno su značajne za nas, kojima su bitne te izmene, jer i u našim gradovima postoje aerodromi koje bi trebalo oživeti. Dakle, radi se o izmenama vezanim za aerodrome, koje će upravo pomoći otvaranje ovih novih aerodroma i formiranje budućeg javnog preduzeća „Aerodromi Srbije“. Buduće preduzeće „Aerodromi Srbije“ trebalo bi da objedini sve ove aerodrome i da podjednako upravljaju njihovom infrastrukturom i njihovim uslugama. Ova Vlada i ministarstvo definitivno su se pokazali kao dobri menadžeri u ovoj oblasti. Sve pohvale za to. „Er Srbija“ o kojoj smo slušali do sada, definitivno je potvrda u tom uspehu. U tom smislu i nas Užičane zanima da li će naš Aerodrom „Ponikva“ biti deo ovog javnog preduzeća „Aerodromi Srbije“? Ovo je aerodrom koji je nekada bio za vojne namene. Prenet je 2011. godine u vlasništvo grada Užica. U oktobru, tačne 5. oktobra otvoren je za civilne letove. Nalazi se samo 18 kilometara od Užica. Istina, infrastruktura do našeg aerodroma nije baš najpovoljnija, ali ukoliko bi on oživeo, verovatno bismo radili i u tom pravcu. Dakle, 25 kilometara od Zlatibora, 14 kilometara od Tare, upravo je to što pokazuje značaj ovog aerodroma. Površina je velika, 565 hektara. Poletno-sletna staza je dužine 3.100 metara, 45 metara je široka. Nažalost, danas nije u upotrebi u ovoj dužini. Posle bombardovanja rekonstruisano je samo oko 2.212. metara i 30 metara širine i vrlo je karakterističan zbog svoje nadmorske visine od 900 metara. Neki osporavaju, neki kažu da je to povoljno. Naravno, struka kaže poslednju svoju reč. U toku 2013. godine je izvršeno razminiranje na površini oko poletno-sletne staze, odnosno oko piste u površini od oko 1,2 kvadratnih metara. Takođe,pre nekoliko dana, možda mesec dana, uređen je i Plan generalne regulacije koji bi trebalo da narednih dana bude usvojen od strane grada Užica i od strane opštine Bajina Bašta jer se ovaj kompleks prostire na ove dve, odnosno grada i opštine i to bi trebalo u narednom periodu da bude usvojeno kako bi se mogli izdavati regularno dozvole. Takođe, veliku podršku otvaranju i do sada je dao Direktorat civilnog vazduhoplovstva naše Republike Srbije. Nažalost, na aerodrom trenutno mogu samo da slete manji avioni koji imaju 10 do 12 mesta. Tehnički aerodrom može da prihvati i veće avione, ali nemamo opremu da primimo robu i putnike i to je ono u kom smislu bi trebalo ići dalje, ali tu definitivno grad Užice ne može sam. Tako da se nadamo tom osnivanju javnog preduzeća jer smo onda sigurni u vašim rukama i tu jedino imamo šansu. Još bih samo želela da kažem da u toku 2014. i 2015. godine dobijena su određena sredstva. Dobio je ovaj aerodrom određene donacije u smislu svetlosnih sistema za sletanje i vidljivost noću, donaciju Aerodroma „Nikola Tesla“ i ja se u ime grada Užica zahvaljujem na tome, ogradu u dužini od dva i po kilometra, dostavno vozilo, radio stanice, dva kompjutera sa kompletnom opremom. Zatim, donacija Direktorata civilnog vazduhoplovstva Republike Srbije u novčanom iznosu od 8,8 miliona dinara, koja je trebala da bude i biće upotrebljena za izradu glavnog projekta, za ispitivanje nosivosti poletno-sletne staze i za, naravno, usavršavanje i osposobljavanje zaposlenih. Aerodromski kompleks je podeljen na dve zone i to bi bilo nešto poslednje što bih ja želela da istaknem. Prava zona je direktno vezana za poletno-sletnu stazu i za vazdušni saobraćaj. To je 200 do 250 hektara i tu bi trebalo uložiti zaštitnu ogradu, sanaciju preostalih oko 800 metara piste kako bi mogli i veći avioni da sleću i da se izradi putnički terminal. U tom smislu, investitorima sutra bi možda moglo biti zanimljivo ulaganje i upravljanje ovim delom aerodroma, a možda bi bilo interesantnije i ovaj drugi deo. To je ovaj ostatak gde se može ponuditi ulaganje investitorima. To je 300 do 350 hektara površine koja nije direktno vezana za vazdušni saobraćaj, ali može da obezbedi ostali program koji bi mogao da doprinese razvoj ovog vazdušnog saobraćaja. Na primer, to bi bilo ulaganje u industriju, koja se oslanja na vazdušni saobraćaj. Kao što smo pominjali, odnosno slušali smo da postoji mogućnost za otvaranje fabrike delova za avione. Ovde bi moglo na ovom prostoru direktno uz pistu da se otvori ovakvo jedno postrojenje, odnosno pogon. Zatim, ulaganje u neki novi turistički sadržaj, neko novo otvaranje turističkih kompleksa, golf terena, auto-trke. To kod nas još nije zaživelo. Znači, moglo bi da bude kao potencijal. Naravno, i razvoj turizma ovoga kraja, kao što sam već pomenula bliske centre Zlatibor, Tara, Mokra Gora i sve ostalo. Ono što bi još želela da kažem, pored turističkog razvoja, mi definitivno možemo sa ovim aerodromom dobiti i poljoprivredni razvoj, jer mi smo veliki proizvođači malina i krompira, pa u tom smislu avio-saobraćaj bi mogao da doprinese i bržem transportu ovih proizvoda. Sigurni smo da Vlada i ovo ministarstvo nadležno neće propustiti šansu da uloži i u ove male aerodrome, jer definitivno se pokazalo da svaki uloženi dinar u ovakve investiciju se višestruko vraća, jer Srbija je definitivno primer tome. Puno vam se zahvaljujem na svemu što ste učinili za grad Užice i za naše „Ponikve“ i velika podrška novom zakonu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Hvala vama na svemu što ste rekli. Šta mnogo da dodam oko „Ponikve“, sve ste objasnili. Ali, ono što jeste važno, to je upravo onako kako ste rekli, „Ponikve“ je dobila određenu donaciju od Direktorata upravo da bi obučila kadrove, da bi povećala nivo bezbednosti, što je jako važno za budućnost. Ono što je trenutni problem, kada govorimo o „Ponikvama“, jesu pristupne saobraćajnice. To je važno za svaki aerodrom, pa i za taj. To je ono na čemu treba dalje da radimo. Pominjali ste, naravno, dve opštine koje su nadležne, s tim što je koordinator i glavna opština, odnosno grad koji će na tome raditi, pre svega Užice. Ono što je još važno, to je da će Užice, odnosno da će Aerodrom „Ponikve“ svakako biti deo Privrednog društva „Aerodromi Srbije“ i to će omogućiti. A zašto sve to radimo? Upravo da bi pokušali da razvijemo što više turizam. Tako da, hvala vam što ste to primetili i što ste o tome pričali, a ove izmene i dopune zakona upravo treba da nam pomognu da mali aerodromi, sa manje troškova mogu u stvari da funkcionišu. Hvala vam još jednom.
Zahvaljujem, gospođo Mihajlović. Reč ima šef poslaničke grupe DS, narodni poslanik Borislav Stefanović. Izvolite, gospodine Stefanoviću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospođo potpredsednice Vlade, uvažene kolege, zakon o kojem danas raspravljamo jeste zakon koji se u velikoj meri oslanja na regulative EU i deo je našeg ukupnog zakonskog usklađivanja sa pravnim tekovinama EU. Samim tim predstavlja i jedan civilizacijski, pravni i društveni iskorak koji naša Republika preduzima u našem procesu uključenja u EU u nekoj budućnosti. U svakom slučaju, taj deo i taj segment koji se odnosi na stručnu obradu ovoga predloga zakona koji smo pogledali zaista je urađen na jedna dobar način, zato što se vidi da su ljudi iz struke zaista pisali i tu zaista, ponovo kažem, postoji veliki broj odredbi koji vrlo detaljno regulišu ovu oblast. Naravno da tu ima i određenih, po nama, nedostataka na koje ću ja pokušati kratko da ukažem. Prvi nedostatak, po nama, je u tome što suštinski mi mnoge zakone usvajamo koji jesu u skladu sa tekovinama EU, a u praksi se ne primenjuju. Nikada do sada nismo imali neki sveobuhvatni izveštaj Vlade da čujemo kako taj proces ide u Republici Srbiji. Takođe, ono što smo odmah primetili, a i druge kolege su o tome govorile, da su ove kaznene odredbe u samom zakonu jako male, često uvredljive i rekao bih potpuno nerealne, a pogotovo za ljude koji su avio prevoznici. Dakle, ovako male kaznene odredbe i ove kazne od nekoliko desetina hiljada dinara su, nadam se, ministarka, da se slažete, zaista neadekvatne. Čak, što sam čuo, neki ljudi se šale ovde, i što ima veze sa vašim resorom, mada ne mislim da ste vi direktno odgovorni za sve to, odmah da se ogradim, da su nam pruge i putevi toliko loši, da nam preostaje samo vazdušni saobraćaj. Da bi došli do tog vazdušnog saobraćaja, moramo nešto reći i oko naših aerodroma, o kojima su do sada neke kolege ovde vrlo nadahnuto govorile, naravno, u formi futura i u formi – uradićemo, biće gotovo, završićemo, što jeste moj predlog da uđe kao ustavna odredba u buduće promene Ustava, vezano za vašu vlast, jer osim rečenica koje počinju sa: „uradićemo“, „napravićemo“, „završićemo“, vi nikakvog drugog rezultata, na žalost građana Srbije, nemate. Tako da, sva ta priča i hvalospevi o „Er Srbiji“, koja jeste povećala broj putnika, jeste povećala broj destinacija i jeste kompanija koja uspešno posluje, to su činjenice, to stavljam sa strane i to neće biti predmet moje kritike, ali svakako će biti predmet kritike to da mi pored aerodroma Beograda imamo tri potencijalna aerodroma u centralnoj Srbiji koji suštinski nijedan nije u funkciji. Niko od njih ne obavlja poslove kako je to prvobitno bilo planirano. Neki od tih projekata su početi davno, devedesetih, osamdesetih, sedamdesetih godina, a neki su početi 2008/2009. godine, poput Aerodroma „Ponikve“, tj. Aerodroma „Morava“, da budem precizan. Međutim, tu se i dalje ništa ne dešava. Mislim da nije korektno reći da ste vi počeli taj projekat, pa ćete ga i završiti. Ponovo taj futur – vi ćete to završiti. Međutim, za ove tri godine, koliko ste na vlasti, tu se malo šta uradilo. Štaviše, mnogi od tih projekata su zaustavljeni. Za neke od tih aerodroma su i donacije koje smo dobili vraćene. Dakle, to je istina. Što se tiče „Er Srbije“, to je posebna priča kojom će se jednog dana neku u budućnosti baviti, kada se svi ugovori otkriju koje ste zaključivali kao vlast, kada se vidi šta se sve krije iza tog divnog pokrivača koji se zove krovni sporazum sa Ujedinjenim Arapskim Emiratima. Ono što se već sada zna, to je to da „Er Srbija“ ne plaća u punom iznosu ni aerodromske takse, ni gorivo, da imaju potpuno subvencionisane cene na 50%, da su zbog toga favorizovani na tom tržištu i da je to razlog zašto ostvaruju prihod. Takođe je i jedan od jako značajnih razloga da su građani Srbije platili dugove JAT-a i da mi pokrivamo svake godine iz budžetskih izdvajanja ono što oni naprave u negativnom saldu. To su činjenice. Ko je tome kriv, zašto je to tako, videće se jednog dana. Dakle, pre nego što krenete da pričate o hiljadama putnika, odgovorite nam na ovo. Ne vi lično, ministarka, nego ovi, ne znam dal su sa vaše strane ili nisu, to sad nije jasno. Ono što me je jako zaintrigiralo odmah na početku u članu 4, moram da kažem, može se čak reći u jednoj poluozbiljnoj formi. Dakle, u članu 4. se kaže – naziv člana i član 13. se menjaju i glase: „Zabranjene, uslovno zabranjene i opasne zone“. To su zabranjene zone leta i, poštovani građani i poštovani narodni poslanici, mislim da bi ovde bilo korektno da se stvari malo više definišu u jednom delu Republike Srbije koji se odnosi na deo Šumadije koji se zove Bajčetina. Znači, mislim da ste ovde morali i dužni bili predsedniku da ovu stvar malo detaljnije regulišete, oko zabranjenih ili opasnih zona leta, a znamo da Bajčetina to jeste. Mogli ste to zakonski sada preciznije da postavite, a ne da o tome odlučuju Direktorat i ostala tela. Član 133. - aerodromske naknade su oslobođeni domaći i državni vazduhoplovi na letovima posebne namene i operator aerodroma određuje visinu aerodromske naknade na način kojim se neće diskriminisati pojedini korisnici aerodroma. Namerno sam pročitao član 133. kao pisanu potvrdu onoga što nažalost nemamo u praksi, baš po pitanju „Er Srbije“ kao prevoznika. Po pitanju „Vizera“, to znamo kako se završilo. Onaj bivši direktor je pravio sa njima dogovor. Ministarka, mislim da vam je jedan od mojih kolega upravo o tome pričao, neću da se ponavljam. Čovek je dao mogućnost za smanjenje taksi i čovek otišao u zatvor, a ovde vidite da može. To je nekonzistentnost, broj 28. Član 53. i član 189. menja se i glasi – zdravstvena sposobnost vazduhoplovnog osoblja iz člana 188. stav 1. utvrđuje se zdravstvenim pregledima koje obavljaju lekari iz zdravstvene ustanove, to je u redu, ovlašćeni lekari i ovlašćene zdravstvene ustanove obavljaju zdravstvene preglede, vrše ocenu zdravstvene sposobnosti i izdaju lekarska uverenja pod uslovima koje propisuje Direktorat. Sad, znajući da imamo i da smo imali nedavno tu nesreću, ne mi, nego uopšte ceo svet na Alpima, i da se tu došlo do toga da taj čovek nije imao adekvatno zdravstveno uverenje, tj. da je doneo neko uverenje i da cela Evropa sada kroz svoje regulative tu stvar precizira, neću da kažem zaoštrava, nego precizira, mislim da možda u članu 53. ovog Predloga je možda ministarka bilo potrebno staviti da Direktorat nema baš ovlašćenje da samostalno kroz svoje pravilnike, ili kako već, određuje tu stvar, nego da piše u zakonu šta konkretno na zdravstvenom pregledu mora da se prođe u okviru zdravstvene ustanove. To je predlog, ne morate da se složite. Ova formulacija kako stoji je u redu po meni, samo smatram da je treba dopuniti pa reći – šta će u ovlašćenoj zdravstvenoj ustanovi, Zdravstvenom vazduhoplovnom centru osoba po pitanju, dakle, članovi osoblja morati da završe kao pregled na pozitivan način. Rokovi postoje, sve postoji i nemam ništa protiv, samo mislim da, neću da koristim reč trend, ali u senci nedavnih užasnih događaja na nebu iznad Evrope mislim da bi ova stvar bila veoma korisna. Sada, ono što mi se takođe ne sviđa, to je za postupanje po zahtevu za drugostepeno razmatranje zdravstvene sposobnosti plaća se taksa Direktoratu. Mislim da je to nepotrebno, ne razumem zašto mora da se plaća taksa Direktoratu koji, inače, dobra sredstva prihoduje. To građani znaju, ako ništa po platama ljudi koji su tamo. Član 199a - trajanje smena u toku radnog dana, trajanje neprekidnog rada i dužina dnevnog odmora kontrolora letenja određuje se propisom Direktorata. Takođe, razumem sve, razumem kakva je praksa bila do sada, ali baš zato smatram da je to trebalo da se precizira u samom zakonskom tekstu. To je što se tiče toga. Naravno, neću više uzurpirati vreme. Zamoliću ministarku ako može da odgovori na neka od ovih pitanja i predloge koje smo u tom smislu dali, naravno, sa željom da Srbija bude, ne samo regionalni lider u transportu robe i putnika, da Srbija ne bude samo regionalni, već evropski lider u avio saobraćaju i da Srbija kroz ovaj Predlog zakona pokuša da izbegne situaciju koja se kroz tekst zakona nameće, plašim se, a to je da se teret, tj. prtljag tranzitnih putnika na slabiji način kontroliše, kako je sada predviđeno, u odnosu na ono kako je bilo ranije. Možda sam ja laik, u stvari ne možda, nego jesam, ali smatram da bi bilo korektno to da objasnite, jer ovo ide direktno na ruku „Etihadu“, tj. njima, zato što žele preko Surčina, kao što i rade, da mahom vrše tranzitni saobraćaj za aerodrome u zapadnoj Evropi. Hvala.
Zahvaljujem se, gospodine Stefanoviću. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Nekoliko stvari za koje mi se čini da se kolege nisu dobro informisale, pošto niste bili tu kada smo pričali i kada smo o tome raspravljali. Pre svega, kada govorimo o primeni zakona i kada govorimo o inspekcijama i načinu primene zakona, moram da priznam, i ponavljam još jednom, ako jedna inspekcija radi dobro svoj posao i ako je vrlo obučena i stručna, to je upravo inspekcija Direktorata civilnog vazduhoplovstva. U tom smislu ne bi ni mogli da imamo sve što imamo u smislu raznih potvrda svih evropskih institucija da nemamo takav inspektorat, to budite sigurni. Ne bismo mogli da dobijemo ni kategoriju 1 i da imamo takav nivo bezbednosti i da sada govorimo o direktnim letovima u SAD da nemamo takav inspektorat u Direktoratu. Moram da vas razuverim, to je jedna oblast koja je zaista dobro u tom smislu uređena. Ono što bih ja posebno ovde da naglasim, rekli ste da su projekti stali i rekli ste da ti aerodromi ne funkcionišu i rekli ste da smo zaustavili neke stvari, a meni se čini da je upravo drugačije. Mnogo više su se ministri u prethodnom periodu i za vreme vaših vlada slikali kod raznoraznih aerodroma i pričali kako će leteti odatle avioni, a onda su gradovi subvencionisali takve mogućnosti, pa niko nije hteo da zaključi određene ugovore, a ja vas sada informišem da je upravo ova Vlada prošle godine, prvo, omogućila da se u Nišu zaključi prvi komercijalni ugovor, naglašavam komercijalni, jer je to jako važno, dakle, nema dotacija grada Niša za tako nešto. Drugo što je takođe važno, kada govorimo o budućem civilno-vojnom aerodromu „Morava“, ponavljam još jednom, mnogo obrnutih stvari se desilo na tom aerodromu, umesto da su prvo radili pistu, oni su radili terminal. Pričam o jednom velelepnom zdanju koje danas još uvek ne funkcioniše. Mi ćemo ga dovesti i uvesti u red, mi ćemo imati civilno-vojni aerodrom koji će imati svoju svrhu i koji će funkcionisati, za razliku od prethodnog perioda. To se takođe odnosi na Užice i „Ponikve“. Dakle, ulažemo i u jedan i u drugi i u treći manji aerodrom upravo sa ciljem da ih razvijemo, ne samo za turizam, nego da ih razvijemo i u prevozu tereta. Pominjali smo i olakšice, pričali smo o tome, ponoviću vam još jednom. Pošto stalno pravite tu paralelu između direktora Aerodroma, koji je pod istragom, odnosno koji odgovara za to što je dao određene olakšice „Vizeru“, takođe da vas informišem da je on prvi put u istoriji tada uveo Aerodrom u gubitak, takođe da je oterao i „Er Frans“, a i „Britišervejz“, koji je tog trenutka bio raspoložen za to, a kada govorimo o „Er Srbija“ onda treba da znamo da je to urađeno na osnovu odluke smernica Vlade Republike Srbije, dakle na osnovu dokumenta o razvoju vazduhoplovnog tržišta kroz stimulaciju u plaćanju aerodromskih naknada. Ne radi se ništa napamet i ne radi se ništa tajno, nego upravo onako, da prosto svi vide i da svi znaju. Kada ste pominjali zdravstvene preglede, razumem zašto to kažete upravo zbog toga šta se dešavalo, kako kažete, na evropskom nebu, ali mi u odnosu na evropska pravila ne možemo to da stavimo na taj način u zakon. Šta možemo? Kroz podzakonski akt, što ćemo i uraditi, to ćemo regulisati mnogo oštrije nego što stoji u samom zakonu. Ima još jedna stvar, postoji razlika, recimo „Er Srbija“ trenutno u svom operativnom meniju ima da u kabini moraju da prisustvuju dve osobe, za razliku od nemačke kompanije koja nije imala jednu takvu obavezu. Nama jeste cilj da nam zakon omogući viši nivo bezbednosti, jer to je, na kraju krajeva, najvažnije. Takođe, pominjali ste taksu. Taksa se plaća Direktoratu za drugostepenu komisiju, jer se u nju imenuju, sada čitam, ovo smo sada dobili, eksperti iz oblasti medicine koji nisu iz Direktorata i koji imaju određene troškove. To je razlog zašto se plaća taksa. Za sada bih tu stala, verujem da će biti dodatnih pitanja, pa ću da odgovorim.
Zahvaljujem, gospođo Mihajlović. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović, a neka se pripremi narodni poslanik Balša Božović. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Hoću da verujem da je moj uvaženi prethodnik pokušao možda da se našali, iako je to bilo malo maliciozno, vezano za tu bezbednost predsednika Republike ili tako već nekog. Znate, mi kada bismo primenjivali deseti deo bezbednosnih mera npr. koje primenjuju predsednici mnogo jačih sila, vi biste nas ovde optužili za diktaturu. Bila je jedna sjajna emisija na „Diskaveriju“ oko toga kakva je recimo bezbednost predsednika SAD ili Francuske, posebno kada lete negde, i kakvi su njihovi avioni, ili kada borave negde, šta se sve dešava u njihovom okruženju, šta se sve zabranjuje, verujem da vi ne biste tamo mogli pet minuta da izdržite, zato što ne biste imali ni mobilni telefon, ne biste imali apsloutno ništa. Tako da, verujem da ste bili maliciozni prilikom onoga kada ste rekli vezano za nekakve prelete, ali dobro, nećemo sada o tome. Želim da pričam o ozbiljnim stvarima, s obzirom da ste rekli da su naši putevi i železnica toliko loši, pa da moramo da koristimo vazdušni saobraćaj. Verujem da je to bila šala. Slažem se sa vama u tom segmentu da su nam putevi i železnica veoma loši, ostavili ste nam to što ste nam ostavili, iako za naše puteve, drumske posebno, date su abnormalne pare iz EU, od raznih donacija. Nažalost, te pare su negde nestale, a putevi su nam razoreni i potpuno uništeni i svako nas izbegava, nažalost, kruži, ide oko Srbije. Verujem da će to ova Vlada da popravi i da se već radi na tome. Konačno možemo da vidimo na mnogim koridorima da se negde nešto i radi, za razliku od nekog vašeg perioda kada ste recimo po dva, tri kilometra puta znali da asfaltirate i tu da jedno 50 puta presečete vrpcu. Međutim, ono što je veoma važno za vazdušni saobraćaj, verujem da ovaj zakon da je donet, recimo da postoji onakav „JAT Ervejz“, verujem da mi ne bismo to mogli da sprovedemo nikako, zato što onakav „JAT Ervejz“ koji ste vi nama ostavili bio bi jednostavno nesposoban da ovo sprovede, ne bi mogao sve ove mere koje se ovde traže u samom zakonu ne bi bio sposoban da to realizuje. Sada, pošto mi ovde stalno slušamo kritike na račun Er Srbije, ja savetujem svima vama koji to kritikujete, nemojte da letite Er Srbijom ili uzmite neku drugu kompaniju, ili fino idite automobilom, idite autobusom, peške, kako god hoćete, ali nemojte da koristite Er Srbiju, pošto vam se to ne dopada. Probajte nekim drugim prevoznim sredstvom jer jedna od vaših ozbiljnijih kritika, a to je jedan vaš bot, kako vi to volite da zovete sa društvenih mreža koji se lažno predstavljao godinama da je politički analitičar, sada je kod vas u stranci, on je imao jednu ozbiljnu primedbu na Er Srbiju, tako što je rekao da nema smisla da ona daje dva sendviča za obrok, a Luft hanza daje jedan. To je bila vaša ozbiljna primedba, jel tako, za Er Srbiju. Nama je drago, pre svega, što i zbog te Er Srbije smo povećali turističke, između ostalog, aranžmane i kapacitete ovde u Srbiji, konačno u Beogradu oko 600 hiljada ljudi godišnje dođe u Beograd. Mora da se poveća, to nije dovoljno. Za vaše vreme je bilo oko 200-300 hiljada ljudi, 600 hiljada ljudi danas dođe i obiđe Beograd, zato što imamo neke i direktne letove. Na tom aerodromu četiri miliona i 300 hiljada ljudi godišnje prođe. Ja se nadam da će se to povećati, pa će doći do nekih šest-sedam miliona. Ja sam izuzetno srećan što smo mi obrisali konkurenciju u regionu, zato što i Hrvatska i sve ostale zemlje i u Sarajevu posebno kukaju zato što im Er Srbija uzima klijente. Pa ja sam veoma radostan što smo mi lideri u regionu po tome. Da je ostao vaš JAT ervejz, kakav ste nam inače ovde davali, mi bismo imali gubitke, mi bismo sipali novac apsolutno u bunar bez dna, zato što vi niste imali nikakvu želju da to unapredite. Sada, izvinite, imamo kompaniju koja funkcioniše i koja će se, naravno, isplatiti godinama i već se isplaćuje i konačno posluje pozitivno. Ne znam šta vama tu smeta. Na kraju krajeva, pogledajte uslugu danas u Er Srbiji i uporedite je sa JAT ervejzom. Ljudi se bore danas zato što je to konkurencija na tržištu, bore se da zarade svoja radna mesta, na kraju krajeva. Ne mogu da shvatim takav destruktivan pristup. Šta god da neko nešto pokuša bolje da uradi, vama ne valja. Kažite šta valja. Jel valja onakav JAT ervejz? Što niste nešto unapredili? Što niste bolje napravili? Imali ste priliku tolike godine, upropastili ste tu kompaniju. Flota nam je bila razorena potpuno. Zaista ne razumem dokle više ovakav destruktivan pristup, uz svo razumevanje da možda, hajde da kažete, ne znam, nije vam nešto bilo transparentno, mada vam je sve apsolutno dato na uvid. Ali, dajte jednom, ljudi, orijentišite se na napredak ove države, a ne stalno da se vraćamo u neku destrukciju i da potpuno šta god imamo nešto inovativno i što pohvali ceo svet, vama to ne valja. Zaista bih vas zamolio, a verujem, evo, konačno smo čuli da ćete glasati za ovaj zakon, ja se bar nadam da nećete promeniti mišljenje jer kod vas, vidim i na tviteru se svađate da li bi trebalo zabraniti uvoz mleka ili dozvoliti uvoz mleka. Vama se svi funkcioneri na društvenim mrežama svađaju. Kako god, nadam se da vi nećete promeniti mišljenje do kraja glasanja, da ćete podržati nešto što je i sama EU rekla da je zaista nešto što je dobro i verujem da ćemo, kao Skupština, jednoglasno usvojiti ovakav jedan zakon koji samo može da unapredi naš vazdušni saobraćaj. Hvala vam.
Zahvaljujem. (Borislav Stefanović, s mesta: Replika, pomenut sam.) Gospodine Stefanoviću, zašto mislite da imate pravo? Pomenuti ste? Nisam čuo da ste pomenuti na bilo koji način, niti je pomenuta DS. Uslov za dobijanje replike, gospodine Stefanoviću, vrlo dobro znate. Znate Poslovnik. Izvolite, gospodine Božoviću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena ministarko, dragi gosti i poštovani građani, niko ne govori o tome da ne voli Er Srbiju. Lično bih bio veoma ponosan da Er Srbija ima veoma dobre rezultate. Mislim da je svima nama stalo da se tako nešto dogodi. Nije sporno da je JAT nekada loše poslovao. Sporno je to da danas Er Srbija ne posluje tako dobro kao što vi pričate. Nije nama kriva Er Srbija, koliko god neko pokušavao da spinuje jednu takvu stvar, već je nama kriva Vlada Republike Srbije koja neracionalno troši sredstva građana Republike Srbije i dotira jednu privatnu avio-kompaniju. Ono što je nama takođe veoma značajno jeste da se uštede od smanjenih plata i penzija zapravo sipaju u jednu avio-kompaniju da bi neko pokazao koliko ta avio-kompanija ima pozitivan bilans poslovanja, ali vam to, naravno, nekako sve teže i teže ide i ta objašnjenja nikako građani da razumeju. Kada je ovaj zakon u pitanju, on ima dobre i loše strane. Najveći problem, po našem dubokom uverenju, jeste što je on neprimenjiv, kao i mnogi drugi zakoni koje je usvojila ova Narodna skupština. Ono što je veoma simptomatično jeste da se nije pisao nov zakon, već se šminkao stari zakon i pokušavali smo da očigledno popravimo nešto što nije u praksi izvodljivo. Ono što je takođe primetno jeste da su podzakonski akti postali zakon. Ono što je takođe primetno jeste da su neke stvari uređene na veoma loš način, poput npr. Upravnog odbora Direktorata, gde članovi npr. mogu biti funkcioneri ili aktivisti SNS, gde se ne traži bilo kakav stručni kadar. Ono što je takođe loše jeste i kaznena politika. Kada je bezbednost u pitanju i avioni privatni koji lete iznad gradova, škola i obdaništa, kao što je i gospodin Veselinović govorio, se kažnjavaju sa svega 25 do 100.000 dinara kazne. Dakle, neko ko ima privatni avion, to je više nego smešna cifra kada je u pitanju ova kazna, a s druge strane nismo uradili ništa da kaznena politika bude zaista oštra i da se na taj način spreče eventualne ne daj bože nezgode. Da li se preko ovog zakona nekom omogućava stvaranje monopola? To je takođe pitanje za Vladu Republike Srbije. Mnogi zakoni koje smo donosili u ovoj Skupštini nekome su omogućavale korist i kada je bio u pitanju „Beograd na vodi“ i kada je bio u pitanju Zakon o planiranju i izgradnji, kada obećana konverzija nije došla 1. marta, kao što je ministarka koja danas obrazlaže ovaj zakon i obećala građanima. Da li je zakon pisan na osnovu sugestija Etihada? I to je takođe loše. Zakoni se pišu na osnovu interesa Republike Srbije, a ne nekih stranih privatnih kompanija. Nekada su se u Srbiji hapsili direktori Jugoslovenskog aero-transporta, kako se tada zvao JAT, za popuste koje su davali kompanijama za aerodromsku taksu od 20%. Danas Srbija daje popust od 50% kada su u pitanju aerodromske takse, a neko to zove uspehom u bilansu poslovanja. Bezbednost takođe nije po standardima EU, što takođe predstavlja još jedan problem koji ćemo pokušati da otklonimo amandmanima. Er Srbija, danas smo imali prilike da čujemo od poslanika koji podržavaju ovaj zakon, ima dva aviona na milion stanovnika, da je prosek u EU 13 aviona na milion stanovnika. Dakle, nismo dobili ono što smo očekivali, a to je da na svaki mogući način konkurentnost, makar u regionu, bude mnogo veća i mnogo bolja nego što je danas. Voleo bih da Er Srbija bude najveća firma ne u regionu, nego mnogo šire i da imamo zaista čime da se ponosimo, ali nas same cifre demantuju. Govorili ste o tome da JAT, na primer, nije bio profitabilan i da takav kakav je nije mogao da izdrži konkurenciju. Slažem se sa tim. Ali, čini mi se da malo friziramo poslovanje Er Srbije i da malo Vlada pokušava da našminka neke stvari i da neke činjenice pokaže onakvima kakve one zapravo nisu. Ono što jeste činjenica, da je od 2004. do 2010. godine minus kojim je poslovao JAT išao od minusa od 15 miliona evra do 23 miliona evra. Danas je minus Er Srbije 32 miliona evra. Ispada da je najgori možda bilans poslovanja u poslednjih 10 godina i to je takođe što građani moraju da znaju zato što svojim novcem plaćaju tu kompaniju. Kada je u pitanju kraljevački aerodrom, ispalo je da je bivša Vlada, ili da je Demokratska stranka, loše uradila kada je od jednog aerodroma napravila jedan od najmodernijih u našoj zemlji. On je potpuno nov. On je potpuno sređen i opremljen i ovde su fotografije kako izgleda Aerodrom „Morava“ koji je danas potpuno zatvoren. Ono što je situacija sa ovim aerodromom jeste da je bilo potrebno samo otvoriti dve linije nedeljno, sa zaposlenima u „Fijatu“ koji žive u Kragujevcu i Kraljevu, a petkom idu za Torino, a ponedeljkom se vraćaju za Beograd. Samo na osnovu ta dva leta, pokrili bi se operativni troškovi ovog aerodroma. Ova Vlada nije našla sposobnost da takvu jednu stvar sprovede u delo i da te radnike koji rade u „Fijatu“ da se ne prevoze kombijem do Kraljeva ili do Kragujevca, već da mogu direktno sa Aerodroma „Morava“ da odlete u Torino i da se vrate takođe na taj aerodrom. On bi počeo da živi, Kraljevo bi imalo drugačiju perspektivu, Kragujevac takođe. Mislimo da su to stvari koje su propuštene, da su to propuštene prilike i smatramo da to nije urađeno u skladu sa interesom i potrebama stanovnika tog dela Srbije. Poslednju stvar. Imamo bojazan, ponavljam da ovaj zakon neće moći da se sprovede do kraja i želimo da zaista još jednom jasno stavimo do znanja svim predstavnicima vladajuće većine. Demokratska stranka želi da Er Srbija posluje uspešno, nažalost to nije slučaj. Demokratska stranka želi da, kada je u pitanju ova oblast zaista budemo najkonkurentniji, ne u regionu nego i šire, ali to nažalost nije slučaj.
Vreme, zahvaljujem.
Poslednja rečenica.
Već ste prekoračili četrdesetak sekundi.
Izvinjavam se. Evo poslednja rečenica. Demokratska stranke neće glasati za ovaj Predlog zakona iako smo podneli amandmane, ne bi li nekako poboljšali jedan njegov deo. Ono što se tiče ove suštine, ona ostaje takva i mislim da je potrebno da se odgovori na ova postavljena pitanja koja smo postavili danas u raspravi u načelu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović.
Poštovani poslaniče Demokratske stranke, da ste kojim slučajem, a niste, na ispitu kod mene, nisam sigurna da bi ste pet dobili za sve ovo što ste dosad rekli. Evo ovako, da krenemo redom. Kad pominjete Aerodrom Kraljevo, odnosno „Morava“ i kada kažete da je zatvoren, da vas podsetim, nikad nije ni otvoren. Dakle, vi ste se bavili tim aerodromom, napravili, ponavljam zbog građana Srbije, jer vi vrlo dobro znate, dakle velelepne zgrade, savršeno, samo ste radili obrnutim smerom, niste radili pravim, pa mi sad popravljamo, kao što je u svakoj oblasti života popravljamo, popravljamo i ovde i time se ozbiljno bavimo. Ne slikamo se i ne pravimo promo letove da bismo se slikali u ATR, govoreći kako mogu da slete avioni, a ja vam kažem da ne mogu i da sada radimo na proširenju piste. To radi ova Vlada kada govorite o „Moravi“. Kada govorite o niškom aerodromu, u milionima evra, a vaš kolega Ćirić zna sigurno, može da nam da i tačan podatak, su izgledale, odnosno bile donacije ili subvencije grada Niša Aerodromu Niš, pa ništa od toga. Ono što je ova Vlada uradila, dakle mi smo omogućili da se napravi, ponavljam još jednom, komercijalni ugovor. Znate šta znači komercijalni ugovor? Dakle, nema dotacija grada Niša. „Vizer“ je prihvatio, u tom smislu i radi. Mi smo omogućili kroz Direktorat, kroz aerodrom, kroz SMATS-u, da budu potpuno opremljeni, da u uslovima loše vidljivosti zaista može taj aerodrom da funkcioniše, jer nam je stalo da taj aerodrom funkcioniše. Vrlo je važan centar. Kada pominjete Er Srbiju, odnosno minuse JAT-a, pa onda Er Srbije, ona je operativno počela da funkcioniše prošle godine u oktobru, dakle, prva godina njenog praktičnog postojanja. Da li mislite da je mogla za godinu dana da popravi sve ono što je Demokratska stranka godinama uništavala kroz JAT? Da li znate da je JAT imao pet konsultanata, pet studija i planova ste pravili šta da uradite sa JAT-om. Potrošeno je preko pet miliona evra samo na studije prethodnih godina oko JAT-a. I, šta se desilo? Ništa. Dakle, danas Er Srbija ima dobre podatke, kad na početku kažete da biste voleli da ste ponosni, pa treba da budete ponosni, treba svi da budemo ponosni. Er Srbija nije privatna kompanija. Ovde ste rekli da Vlada Srbije dotira privatnu avio kompaniju. Ne znam na koga ste mislili. Za vašu informaciju 51% je vlasništvo Srbije. Znate, dakle, to nije privatna kompanija. Dakle, to ste izgovorili, ja sam zapisala. Postoji još jedna stvar. Rekli ste da Vlada Srbije od plata i penzija dotira tu privatnu kompaniju. Ne, mi to ne radimo. Možda ste vi to radili u prošlosti, jer polazite od sebe. Kako ste se vi ponašali, pretpostavlja da se ponaša i ova Vlada. Ne, ne radi to. Imate jedan glagol koji sve vreme koristite. Nije mi baš jasan. Objasnićete ga sigurno, šminkate, našminkano, šminkano, kaže – šminkamo Er Srbiju, šminkamo Vladu, šminkamo zakon. Rekli ste da smo šminkali zakon. Ja ne znam šta to znači. Ja volim šminku, to je tačno, ali ovo oko zakona nema veze sa realnošću. Takođe još jedna vrlo važan stvar, pominjete Upravni odbor, da vam kažem nešto postoji Zakon o javnim agencijama u kome vrlo jasno stoji ko može biti član nadzornog u upravnog odbora. Dakle, to su stručnjaci, eksperti za određene oblasti. U prethodnom periodu smo imali upravo priliku da gledamo ko su sve bili raznorazni članovi upravnih i nadzornih odbora kada ste vi postavljali te ljude. Ovde je svrha da ne budu političke ličnosti, da ne budu ljudi iz političkih partija, nego upravo da budu oni koji se zaista bave strukom i koji mogu da pomognu da odluke upravnog odbora budu mnogo bolje. Čini mi se takođe još jedna stvar, i tu mislim da ste kao poslanik morali s tim da se upoznate kada pričamo o ovome, a to je da pročitate bar obrazloženje zakona, bar obrazloženje, ako ne ceo zakon. U obrazloženju ste mogli lepo da vidite da je Evropska komisija se potpuno saglasila sa izmenama i dopunama ovog zakona. Mogli ste takođe iz informacija da vidite da su sve međunarodne institucije priznale da ovaj zakon i te kako može da se primenjuje. Možda vi znate više od Evropske komisije, EU, od Evropske agencije za bezbednost, možda je to moguće, ali trenutno je stanje ovakvo. Zakon je primenjiv, mi ne bismo dobili nikada kategoriju jedan da nemamo takvu inspekciju i budite sigurni da sve što ste vi zabrljali kao vlade prethodne, mi ćemo popraviti. Toliko.
Zahvaljujem se. (Goran Đirić, s mesta: Molim vas, replika. Imam pravo na repliku, direktno sam pomenut imenom i imenom DS-a.) Molim vas, gospodin Babić ima prvo prednost. U pravu ste gospodine Ćiriću, ali morate da razumete ima redosled po kojima se replike dobijaju. Znači, prvo repliku ima gospodin Babić na izlaganje gospodina Božovića, pa onda vi imate repliku na izlaganje gospođe ministarke Mihajlović. Znači, morate to da razumete. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, šef poslaničke grupe SNS. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine Bečiću. Verujem da gospodin Božović govori kao iskusan poznavalac avio industrije zato što je u tim silnim šopinzima po Herodsu u Londonu, po takvim nekim destinacijama morao da koristi avio saobraćaj. Verujem da je koristio Er Srbiju i verujem da će ga u sledećem šopingu u Herodsu u Londonu biti sramota da uđe posle ovakvih reči upućenih Er Srbiji, biti sramota da uđe, jer te reči koje su upućene su bile krajnje zlonamerne. Ono što bih voleo i što se otvara kao tema, da li vlasnici avio u Srbiji plaćaju ovim zakonom predviđene dovoljno visoke kazne. Hajde malo da otvorimo temu, kada su ti ljudi u Srbiji kupili te avione. Pa, kupili su ih u vreme kada je gospodin Božović vodio našu državu, gospodin Tadić, gospodin Pajtić. Kupili su ih tako što su obe ruke zavukli u džepove građana Republike Srbije, ali prvo su zavukli u džepove neke „Agrobanke“, pa neke Razvojne banke, pa „Razvojne banke Vojvodina“. Samo na taj način. Pa, garantuju jalovinom, dobiju novac, pa kupe avione, pa kupe jahte, a dugove državi, a dugovi svim građanima Republike Srbije. Pa, hajde gospodine Božoviću da pričamo kada su ti ljudi kupili avione i na koji način. Kažete – dva aviona na milion stanovnika u Srbiji. Malo, priznajem da je malo i priznajem da je evropski prosek 13 aviona na milion stanovnika, ali zbog vas i vaše DS mi smo imali jedan avion na celu državu i taj jedan avion nije bio potpuno ispravan.
Vreme.
Budite iskreni i recite u kakvom stanju i u kakvom haosu ste nam ostavili ovu državu.
Zahvaljujem gospodine Babiću. Sada gospodine Ćiriću, prijavio se i gospodin Božović. Sada, da li ću dati reč vama ili njemu? [[Goran Ćirić, s mesta: Obojica imamo pravo na repliku.]] Vi ste ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe, smatrate da imate pravo na repliku na izlaganje gospođe Mihajlović zbog pominjanja Demokratske stranke… (Goran Ćirić, s mesta: Tako je, i moje ime.) I vaše ime. Izvolite. Gospodine Božoviću vi? (Balša Božović, s mesta: Pominjao je - Božović, Božović…) Mislite da je to dovoljno? Dobro, hvala. Izvolite, gospodin Ćirić, prijavite se.
Dobro je, uspešno smo prošli ovu prvu selekciju jer je zaista teško dobiti pravo na očiglednu repliku.
Gospodine Ćiriću, morate da razumete da postoji redosled koji mi moramo da poštujemo kao predsedavajući, da znamo osnove po replici. Izvolite.
Gospođa ministarka je pomenula strašne stvari koje je DS uradila, ali ću vas podsetiti na to pošto je jedan od argumenata bio - da sjajni su Lađevci, sjajna je infrastruktura i toranj i poslovna zgrada, sve je tu ali je aerodrom bio prazan. Pa, nije moguće ispuniti ga bez sadržaja koji je trebalo nastaviti i korišćenjem donacije koju i tada pored sve infrastrukture koju DS uradila, Vlada koju je vodila DS i resorni ministar, dakle, potrebno je bilo staviti to u funkciju. Onako kako je 1999. godine najveći deo infrastrukture u Srbiji, aerodromske, a to dobro znate, u Nišu je razoren aerodrom, DS posle 2000-te godine i lokalna vlast u Nišu, a i centralna Vlada uz donaciju Kraljevine Norveške uspela da rekonstruiše i da stavi to kao mogućnost za dalji razvoj niškog aerodroma i čitavog tog kraja. Niko se tada nije žalio na to nasleđeno, a možemo da govorimo tada o nasleđu 90-tih godina ili o onome što je zatekla DS, pa mnogo manje od onoga što vi govorite. Dakle, uz tu priču da nema flote, nema flote zahvaljujući DS, godine 1998. godine je Vojislav Šešelj tadašnji potpredsednik Vlade, tadašnje Vlade sa tadašnjim direktorom Žikom Petrovićem potpisao ugovor sa „Er Basom“, osam miliona i 23 miliona evra plaćenog avansa. Ko sada govori, i mislim da je i to dobro pitanje na koje je važno dobiti odgovor, šta je sa tim avansom od 23 miliona evra 1998. godine uplaćenog „Er Basu“ za osam aviona, a sada govorimo o krivici DS za to što JAT nije imao flotu, a to je ono što 2000-te godine nasledila tadašnja Vlada koju je vodila DS?
Vreme, zahvaljujem se. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Samo malo pojašnjenje. Kada govorite o „Moravi“ molim vas da se zna, za mene je mnogo strašnije to što ste prvo pravili terminal, a što niste stvorili uslove za sletanje i poletanje. Da li shvatate da ste gradili kuću od krova? To je problem kod Lađevaca. To je razlog zašto sada Vlada Srbije čini sve da ta pista izgleda kako treba i da zaista možemo da imamo saobraćaj. Dakle, bavili ste se time da zgrada izgleda prelepo, lepo, da napravite taj terminal, a niste se bavili onim što je osnovno. Valjda je osnovno na aerodromu prvo pista i u celom svetu se prave prvo piste, vi ste pravili terminal. O tome se radi, zato što je bilo mnogo jednostavnije napraviti ugovor oko toga nego napraviti priču oko piste. Dakle, mi to popravljamo, samo toliko.
Zahvaljujem gospođo Mihajlović. Reč ima narodni poslanik Balša Božović, replika na izlaganje gospodina Babića. Zato me je čudilo zato što ste se vi javili pre nego što je gospodin Babić dobio reč. Kako ste vi znali da ćete biti pomenuti kod izlaganja gospodina Babića? Ali, izvolite nije problem.
Hvala predsedavajući. Prvo me je ministarka pomenula, međutim Ćirić je dobio pravo na repliku. Kada je u pitanju, hajde prvo izlaganje ministarke, pa gospodina Babića, jeste da sam studirao na Megatrendu, pretpostavljam da bi nekako i polagao ispite kod vas, međutim završio sam čini mi se jedan malo ozbiljniji fakultet Univerziteta u Beogradu, pa nisam imao tu čast da mi vi budete profesorka. S druge strane, kada je u pitanju opaska gospodina Babića na ono što se tiče naslovne strane Informera, a u pitanju je robna kuća Herods, sve u životu za šta sam imao prilike da platim, platio sam svojim novcem i za to uzeo račun. Ne bih rekao da svi imaju račune za ono što su kupovali. Ono što sam kao najvažniju stvar želeo da istaknem jeste da nisam pominjao kao privatnu firmu Etihad, pardon „Er Srbiju“ zato što je u 51% vlasništvo Srbija. Vrlo mi je to poznato. Sva uporavljačka prava ima jedna privatna kompanija koja se zove Etihad i ona je ta koja u ovom poslu zarađuje,a građani Srbije to plaćaju. Kao na „Beogradu na vodi“ gde arapske firme zarađuju a građani Beograda to plaćaju. Dakle, zbog toga ne želimo da ovakvi ugovori ikada više budu prisutni kada ćemo novcem penzionera i prosvetnih radnika plaćati nešto, a to nešto ide u džepove onih privatnih kompanija sa kojima smo u očiglednom privatno javnom partnerstvu. Mislim da je to loša praksa, mislim da to utiče debelo na javne finansije Srbije, smatram da to nije u interesu penzionera kojima su smanjene penzije i da nije u interesu zdravstvenih radnika koji izlaze iz Srbije ili prosvetnih radnika kojima su smanjene plate i mislim da je to praksa koja se nikada neće ponoviti. Nisam imao prilike da budem na vlasti, gospodine Babiću. Onda kada budem na vlasti, mislim da se vi nikada više nećete na tu vlast vratiti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar, dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Opet sve što ste rekli nije tačno. Dakle, upravljačka prava, prvo, nije tačno da pripadaju privatnoj kompaniji, da ste slušali moje izlaganje i da ste bili u sali sve vreme a niste, što je vaše pravo, onda bi ste čuli da je pred Evropskom komisijom koja završava svoj izveštaj, da prema prvim preliminarnim saznanjima taj izveštaj je potpuno pozitivan i ne postoji ni jedan jedini propis koji je država Srbija prekršila u tom delu. Ne razumem opet to – debelo utiče na finansijski bilans; ne znam taj rečnik, ali moram da vam kažem da ako bih koristila vaš rečnik, onda bih rekla da ste vi debelo uticali na finansijski bilans svakog građanina Srbije dok ste bili na vlasti i drago mi je da niste zbog toga što ćemo mi sve ono što ste vi uništili da popravimo. Što se tiče avansa, ovde vam primer upravo govorim iz tog avansa iz 1998. godine vezan za nabavku aviona. Dakle, nabaviće se avioni u skladu sa ugovorom i mi ćemo ugovor realizovati i pravo je pitanje u stvari, kako je moguće da sve ove godine, 15 godina vi niste realizovali takav ugovor, nego posle 15 godina mi ga realizujemo i nabavljamo avione. To je primer kako se funkcionisalo u periodu dok ste vi vodiliovu državu.
Zahvaljujem. Pravo na repliku narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Drago mi je što sam dobio priliku za repliku. Jugoslovenski avio-transport Ervejz nije samo tema koja je rešena jednom odgovornom i hrabrom politikom Vlade Republike Srbije i uz pomoć naših partnera iz Etihada, sa JAT Ervejz se dugo godina neodgovorna vlast DS igrala. Kolika je cena te igre pokazuje i jedan zaključak između Vlade Republike Srbije koju je vodila DS i konzorcijuma koji je predvodio „Rotšild“. Radi se o vežbi eksperata konsultatske kuće „Rotšild“ jer nisu imali ni jedan jedini dan iskustva u oblasti vazdušnog saobraćaja a bili su angažovani od strane Vlade Republike Srbije da reše probleme JAT. Ova praktična nastava svetskih i domaćih eksperata je koštala penzionere, zaposlene, budžet ove države milion i 200 hiljada evra gospodine Božoviću, ne vaših. Vi vaše trošite u Herodsu, ovo su penzionerske, pa je tako gospodin Džeremi Mod za 33 radna dana sa cenom po radnom danu od 2.424 evra za 33 radna dana Vlada Republike Srbije mu je dala novca građana Republike Srbije u iznosu od 80 hiljada evra. Gospodin Nikolas Bonalt ima nešto manju dnevnicu, samo 1.957 evra. Proveo je 46 radnih dana, bio je malo vredniji, pa je dobio 90.000 evra. Ovo je spisak. Ja neću imati svo vreme da mogu da pročitam…
Vreme, gospodine Babiću.
Ali, ovo je spisak ljudi koji nisu radili ništa, a DS gospodina Božovića ih je častila sa milion i 250 hiljada evra, novca građana, penzionera, lekara, policajaca, vojnika, svih građana Republike Srbije. E, to se zove neodgovornost, kao što je neodgovornost u ovim vremenima kupovati u Herodsu.
Zahvaljujem, kolega Babiću. Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić, replika. Izvolite.
Hvala. Stalno svaljivanje odgovornosti za status da li JAT-a ili Er Srbije na DS je zaista po meni neozbiljno. Ja sam pomenuo 1998. godinu i ovaj ugovor kada ste i vi gospođo ministarka rekli – pa, vaša je odgovornost. Godine 1998. je taj ugovor, podsećam vas, potpisao tadašnji potpredsednik Vlade dr Vojislav Šešelj. U toj Vladi su bili ministri i Tomislav Nikolić i Aleksandar Vučić i Jorgovanka Tabaković, svi su bili u toj Vladi kada se taj ugovor 1998. godine potpisao pred Rambuje. Toga se dobro sećate. Najveći broj vas su tada bili članovi SRS. Evo, mnogi od vas klimaju glavom, tačno. Godine 1998. je to bio vrlo nepovoljan ugovor za JAT. Na koji način? Ja bih se radovao da Er Srbija reši taj problem i iskoristi taj avans. Ja bih se radovao da se zanovi flota i isporuče ti avioni. Očigledno je da prethodne vlade nisu uspele da na osnovu tog ugovora, a mnogi su rekli da je taj ugovor bio vrlo nepovoljan po nas kao državu i naš javni sistem, nije realizovan, dakle, nisu isporučeni ti avioni. Mnogo je gubitaka bilo u vezi sa tim i ja ću pohvaliti sve one koji će uspeti da taj ugovor koji je potekao upravo iz te 1998. godine i tada nije bila odgovorna DS, a i vi ste, gospođo ministarka, bili 2000-ih godina i savetnica u kabinetu Labusovom, pa ste imali prilike da uradite ponešto i da eventualno doprinesete realizaciji tog ugovora. Dakle, niko ovde u ovoj sali nema potpuni alibi i ne može da kaže - ja nisam ni u jednom trenutku nosio odgovornost za realizaciju toga, ali ne možemo da žmurimo pred tim. Optužujemo samo i isključivo DS, jer očigledno da je izvor tog problema u tadašnjoj Vladi 1998. godine, a onda delom i mnogih vas koji sedite u klupama, koji ste imali prilika u tim različitim vladama da zajedno rešavamo taj problem.
Vreme.
Mislim da smo bliže tom rešenju problema kada shvatimo i pođemo sami od sebe i priznamo tamo gde je deo naše odgovornosti, a ne stalno ping pongom bacamo lopticu sa jedne na drugu stranu ove skupštinske sale.
Zahvaljujem. Reč ima ministar dr Zorana Mihajlović. Izvolite.
Niko ne svaljuje na nikoga krivicu, nego je vrlo zanimljivo da se za 16 godina ugovor nije realizovao. Tih 16 godina SNS nije bila na vlasti, nego je bila vaša stranka. Dakle, ugovor će se realizovati. Da je tako nepovoljan kao što vi kažete, onda svakako Er Srbija i njen strateški partner ne bi preuzeli. Oni su ga preuzeli i realizovaće se. Ono što ja mogu da obećam kao ministar resorni jeste da kada se ugovor bude realizovao, Skupština, parlament i svi poslanici će dobiti izveštaj o tome kako i na koji način se realizovao i šta je od aviona došlo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika.
Neprimereno je govoriti o nekome ko nije tu, a u parlamentu nije poslanička grupa SRS. Uostalom, nije vam ni smetalo kada ste sa njima pravili koaliciju u Beogradu, pa ste ih uveli pre nekoliko godina u vreme gradonačelnikovanja gospodina Đilasa u upravne i nadzorne odbore javnih preduzeća. S druge strane, za te vlade do 1990. godine, odnosno do 2000. godine, mnogo veću odgovornost snose ljudi sa kojima ste pravili vladu, takođe. Ali, tada ste pravili pomirenje, tad ste igrali basket sa njima. Tad je bilo odlično, zato što vam neko treba i kada vam treba, onda je najbolji na svetu i kada vam ne treba naravno da je najgori na svetu. Na taj način se partneri na duge staze ne prave, ali to više govori o vama, nego što govori o nama. Naravno da SNS ne beži od odgovornosti. Imamo odgovornost, imamo odgovornost zato što je Er Srbija po broju putnika u odnosu na 220.000, koliko je prevezeno 2013. godine, o prvom kvartalu pričam, na 359.000 u prvom kvartalu 2014. godine, pa do 453.000 u prvom kvartalu 2015. godine. Taj rast broja putnika naša je odgovornost, gospodine Ćiriću. Broj destinacija – 25 destinacija u 2013. godini, 31 destinacija u 2014. godini, 35 destinacija u 3015. godini. Povećanje broja destinacija – naša odgovornost, odgovornost SNS i ove Vlade i gospođe Mihajlović za takve odlične rezultate. Preneta težina robe u tonama, gospodine Ćiriću, u prvom kvartalu 2013. godine 359 tona, 2014. godine 542 tone, 2015. godine 875 tona u prvom kvartalu 2015. godine. Po svim pokazateljima, rast i prihoda i broja putnika i destinacija i prevezene robe, e, to je odgovornost, gospodine Ćiriću, SNS.
Zahvaljujem. (Goran Ćirić, s mesta: Replika.) Gospodine Ćiriću, gospodin Babić je samo pričao o rezultatima. (Goran Ćirić, s mesta: Pomenuo je moje prezime više puta.) Pa šta ako je pomenuo? Nekome je to smešno. Da vas podsetim da je uslov za repliku ne samo spominjanje imena i prezimena. Gospodin Babić je pričao o rezultatima Er Srbije. Šta je uvredljivo tu prema gospodinu Ćiriću i njegovoj poslaničkoj grupi? Imao je repliku. Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, uvažena potpredsednice Vlade sa svojim saradnicima, uvažene kolege poslanici, građani Srbije, ja sam Milija Miletić i dolazim iz najlepše opštine Svrljig. Inače, zakonom i izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju vrši se preciziranje i pojedino uvođenje novih termina i pojašnjavanje starih izraza, kao i usaglašavanje regulisanja vazdušnog saobraćaja sa propisima zemalja u regionu, odnosno u skladu sa propisima EU. Sveobuhvatno se menja zakon iz 2012. godine. Naime, u ovom zakonu reguliše se zanimanje i opis zanimanja vazduhoplovnog operatera kao jednog od osnovnih karika u lancu bezbednog funkcionisanja vazdušnog saobraćaja, pa tako i vazduhoplovni operater mora da poseduje sertifikat koji mu izdaje Direktorat vazdušnog saobraćaja, a predviđeni su i posebni uslovi za sticanje takvog sertifikata, što je od ključne važnosti za bezbednost celokupnog vazdušnog saobraćaja. Ovim zakonom regulisano je i postojanje i funkcija aerodroma, te je predviđeno kakvi aerodromi mogu da postoje i u kojim slučajevima i u koje svrhe se mogu koristiti vojni, civilni ili mešoviti aerodromi, a takođe je regulisano i da svaki od aerodroma mora da poseduje poseban sertifikat koji bi garantovao bezbednost vazduhoplova i samih putnika. Jugoistočna Srbija poseduje bogatu istoriju vazduhoplovnog saobraćaja, jer pored aerodroma u Nišu „Konstantin Veliki“, postojao je i aerodrom u Svrljigu u selu Merdželat, koji je napravljen 1931. godine i bio je do 1945. godine, a na tom mestu u Merdželatu Grudobran je 1936. godine organizovan i prvi aeromiting. Evo, ja imam i letak koji je tada deljen žiteljima svrljiške opštine i zbog toga sam se javio povodom ove tačke, zato što želim da kažem da je Svrljig u periodu do 1945. godine imao i svoj aerodrom. Vratiću se na Aerodrom „Konstantin Veliki“ u Nišu, zato što je to nešto što je najbitnije za jugoistočnu Srbiju. Inače, Aerodrom „Konstantin Veliki“ u Nišu služi i kao alternativni aerodrom aerodromima u Beogradu, Ohridu, Podgorici itd. Tokom NATO bombardovanja Savezne Republike Jugoslavije 1999. godine pista aerodroma u Nišu pogođena je 57 puta i u potpunosti je uništeno 11% asfalta. Nakon rata aerodrom je bio van upotrebe nekoliko godina. Godine 2003. norveško ministarstvo spoljnih poslova uložilo je velika sredstva u rekonstrukciju aerodroma i aerodrom je otvoren 12. oktobra 2003. godine i dobio je ime Aerodrom „Konstantin Veliki“. Inače, ono što je bitno za aerodrom „Konstantin Veliki“ jeste i to što je prvi srpski vojni avion poleteo iz Niša iz Trupanskih polja. Vazduhoplov je poleteo 1912. godine, a iste godine 24. decembra je Radomir Putnik potpisao rešenje gde je Niš postao centar vazduhoplovstva i protivvazdušne odbrane tadašnje Kraljevine Srbije. Zato je „Konstantin Veliki“, odnosno niški aerodrom, veoma bitan za sve nas koji živimo u tom delu naše Srbije. Ono što je još bitno za naš aerodrom u Nišu, slobodno mogu da kažem, jer dolazim iz Svrljiga, to je opština pored Niša, jeste to što je niški aerodrom „Konstantin Veliki“ vrlo bitan zbog toga što je napravljen sporazum između Vlade Republike Srbije i ruske Vlade za srpsko-ruski humanitarni centar koji je veoma bitan za ceo region, ne samo Srbije, već i van granica Srbije. Možemo se setiti 2007. godine kada smo imali katastrofalne požare u celoj Srbiji, a posebno u tom delu jugoistočne Srbije, kada su dolazili veliki avioni, ruski avioni koji su učestvovali u gašenju požara. Setimo se i prošle 2014. godine kada su na niški aerodrom dolazili ruski avioni koji su učestvovali u pomoći i zbrinjavanju ljudi koji su bili oštećeni od poplava kod nas u Srbiji, a i u Bosni i Hercegovini. Inače, još neke stvari želim da kažem o niškom aerodromu, baš zbog toga što je vrlo bitno za nas, krajem juna ove godine će krenuti redovni avio saobraćaj mađarske avio kompanije „Wizz Air“ iz Niša, i to za Bazel i Malme pet puta nedeljno. Ovo je najvažniji ugovor, što se tiče niškog aerodroma, unazad 30 godina, jer je to prvi komercijalni ugovor. Zašto je ovaj ugovor toliko važan za niški aerodrom? Zato što znamo da je u periodu od 2010. do 2013. godine iz budžeta Grada Niša, moramo da kažemo, izbačeno više od tri miliona evra za subvencije italijanskom „Wind Jet“ i crnogorskom „Montenegro ervejz“ koji su sa ovolikim para uspeli da prevezu 30.000 putnika za godinu dana. U istom vremenskom periodu, Grad Niš je direktno subvencionisao Javno preduzeće aerodrom Niš sa dva miliona evra. To nije kraj. Aerodrom „Nikola Tesla“ je više puta uplaćivao i uplatio ukupno 2,3 miliona evra za razvoj vazdušnog saobraćaja u Nišu. Dakle, od 2010. do 2013.godine sa raznih nivoa vlasti je u razvoj vazdušnog saobraćaja u Nišu, avio kompanija i aerodrom u Nišu, uplaćeno je fantastičnih 7,3 miliona evra. Da stvar bude gora, po smeni rukovodstva aerodroma Niš, zatečen je dug blizu milion evra. Zato je važan komercijalni ugovor sa „Wizz Air“, a o kome je malopre govorila i potpredsednica Vlade, gospođa Zorana Mihajlović. Ovom prilikom želim da se zahvalim Vladi Republike Srbije i Ministarstvu saobraćaja, a naročiti ministarki i potpredsednici Vlade Zorani Mihajlović za nesebičnu podršku u rešavanju svih zatečenih problema na aerodromu u Nišu. Zahvaljujući Strategiji razvoja vazdušnog saobraćaja ovog ministarstva, aerodrom u Nišu se trenutno oprema sa najsavremenijom opremom za sletanje aviona i do kraja sledeće godine će ova oprema biti u punoj funkciji. Vrednost ove investicije višemilionska. Podršku naporima rukovodstva aerodroma Niš i svim zaposlenim u ovom preduzeću daje i aerodrom „Nikola Tesla“ koji je u više navrata u poslednjih godinu dana donirao preko potrebnu opremu sa specijalnim vozilima za održavanje piste i aviona. Poslanik sam iz nerazvijene opštine Svrljig i aerodrom u Nišu je naš aerodrom i naša razvojna šansa. Takođe je i razvojna šansa opštine Svrljig, opštine Knjaževac, opštine Gadžin Han, opštine Bela Palanka, opštine Babušnica, Zaječara i celog dela jugoistočne Srbije. Zbog toga želim, kao čovek koji dolazi iz jedne siromašne opštine, da svi poslanici glasaju za ovaj naš zakon, zakon kojim ćemo sutra omogućiti da aerodrom u Nišu, a i ostali aerodromi budu u funkciji. Na taj način imamo velike šanse da poboljšamo i poljoprivrednu proizvodnju i turizam, jer svi znamo da je od aerodrom u Nišu do Babinog Zuba 60 kilometara. Zbog toga moramo još više da ulažemo u niški aerodrom, jer na taj način pomažemo i razvoj poljoprivrede, razvoj turizma i celokupni razvoj jugoistočne Srbije. To važi i za ostale aerodrome. Još jednom, kao poslanik Ujedinjene seljačke stranke, ja ću glasati za ovaj zakon punim srcem, jer sam siguran da će se ovim zakonom omogućiti da aerodrom u Nišu bolje funkcioniše, da zapošljava ljude, da ljudi putuju po svetu, a i da dolaze kod nas.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić, a neka se pripremi narodni poslanik Olivera Pešić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Gospođo ministarko, gospođo direktore, gospodine Iliću, imam pregršt razloga da diskutujem o predlogu današnjeg zakona, jer je zakon dobar i koncizan. Drugi razlog je danas više puta pominjani aerodrom „Morava“ Lađevci kod Kraljeva, pošto sam ja iz Kraljeva, a i sa gospođom ministarkom i gospodinom Ilićem sam više puta bio tamo. Treći razlog, a na njega me je podsetio gospodin, odnosno kolega Mileta, to je aero-planska radionica Vazduhoplovno-tehničkog zavoda ili fabrika aviona osnovana 1927. godine u Kraljevu. Nažalost, posle 1945. godine ta proizvodnja koja je izmeštena nije vraćena. Avioni su se proizvodili po francuskoj licenci Brege 19 – 425 aviona i Dornije Do 17 – 36, 37 aviona. Danas u Kraljevu postoji jedna mala privatna fabrika koja proizvodi turističke avione. To je „Aero East Europe“, poznati po svom avionu Sila 450 C. Nadam se da će ta mala porodična fabrika prerasti u velikog proizvođača, obzirom da svoje avione izvozi u Evropu i Ameriku. Mislim da su imali veliki izvoz u Nemačku. Pre nego što nešto više kažem o Lađevcima, pošto su Lađevci bili tema i drago mi je da su Lađevci tema, jer to govori da Vlada radi prave projekte i na pravi način radi, da prepoznaje probleme velikog dela Republike Srbije. Ja prepoznajem probleme tri velika okruga: Raškog, Moravičkog i Šumadijskog. Sa rešavanjem problema aerodroma Lađevci biće i njihov put u svet lakši i mnogo brži. Pomenuću da je ovim predlogom zakona izmenjeno preko 80 članova postojećeg zakonika i da je osnovni razlog izmena i dopuna usklađivanje sa standardima i praksom Evropske unije i Međunarodne organizacije za civilno vazduhoplovstvo. Takođe, ovim predlogom zakona se vrši usklađivanje pojma i definicija, što jeste osnov, kao i pravila letenja sa Konvencijom o međunarodnom civilnom vazduhoplovstvu. Ovde se prvi put na pravi način tretira problem bespilotnog vazduhoplovstva, kao i pominjane zabrane, odnosno zabranjene zone letenja, opasne i uslovno zabranjene zone letenja. Predlogom zakona obrazuje se nacionalni komitetza bezbednost u vazduhoplovstvu. Definiše se i zaštita podataka koje Direktorat prikuplja, utvrđuje se i razlika između planova leta vazduhoplova uopšte i u operativnom saobraćaju. Direktorat odobrava mreže ruta vazdušnog saobraćaja. Definišu se obaveze pružaoca usluga, kao i priznavanje i način priznavanja sertifikata, kako za one van EU, a za sertifikate izdate u EU postupak ne postoji i sertifikat se priznaje bez vođenja postupka. Ovim predlogom zakona vrši se usklađivanje pojmova javnog avio prevoza, redovnog avio prevoza, kao i opštih uslova za izdavanje operativne dozvole avio prevoznika. Predlogom zakona bliže se definišu finansijski uslovi za izdavanje operativne dozvole, u skladu sa uredbom Evropskog parlamenta i Saveta broj 1008 od 2008. godine. Finansijska stabilnost je vrlo važna zato što je direktno proporcionalna sa bezbednošću u vazduhoplovima. Novina je i privremena operativna dozvola, takođe, sertifikat vazduhoplovnog operatera, definiše se izdavanje vazduhoplova sa posadom. U svakom slučaju su pojednostavljene procedure stranom avio prevozniku, kako bi obavljao javni avio prevoz sa Republikom Srbijom. Definiše se i ograničavanje i uspostavljanje javnog avio prevoza. Definiše se usaglašavanje redova letenja, uvođenje pojma „svota“ čija je primena obavezujuća na osnovu potvrđenog sporazuma. Definišu se i ograničavanja u uspostavljanju javnog avio-prevoza, definiše se usaglašavanje redova letenja, uvođenje pojma „svota“, čija je primena obavezujuća na osnovu potvrđenog sporazuma. Ono što sam primetio je da je najviše izmena i dopuna bilo u Glavi 6 – aerodromi, i to je oblast koja me najviše interesuje. Pre svega, pojmovi – korišćenje i podela aerodroma, gde su aerodromi podeljeni na civilne, vojne i mešovite, s tim da se detaljnije definišu uslovi za sticanje svojstva mešovitog aerodroma, kao i sertifikati, dozvole i saglasnosti za korišćenje istih. Ovim Predlogom zakona se takođe van snage stavljaju i dosadašnje podele na aerodrome, letelišta i terene. Predlogom zakona definiše se oblast planiranja, projektovanja i izrade aerodroma, održavanje aerodroma kao i aerodromskih službi, usluge zemaljskih opsluživanja i, na kraju krajeva, i pojam heliodroma. Ono o čemu ću nešto više govoriti je aerodrom „Morava“, koji se nalazi u Lađevcima pored Kraljeva. Svi mi očekujemo vrlo brzo formiranje preduzeća „Aerodromi Srbije“ i mislimo da će to biti veliki korak, da i naš aerodrom „Morava“ Lađevci konačno stane na svoje noge. Danas smo slušali ko je šta počeo i ko je šta završio. Istina je. Raspitivao sam se iministarka je stvarno rekla jednu istinu – da je objekat aerodromske zgrade fenomenalno urađen, da je to nešto moderno, da su čak u podzemlju, gde mi nismo išli, urađene najmodernije mašine koje, nažalost, od 2012. godine niko ne održava, niti su u funkciji. Znači, ne vredi održavati te mašine koje, pre svega, služe za prečišćavanje otpadnih voda itd, zato što na tom terenu ne postoji ni kanalizacija niti bilo šta drugo, tako da su uložili ogromne novce u nešto što stoji, a nismo uložili ogromne novce u pistu. Istina je da svi oni koji su stručni, kompetentni, a pre svega ljudi koji rade tamo na aerodromu „Lađevci“, koji su po vokaciji ljudi koji se bave vazduhoplovstvom, rekli su da je bilo mnogo, hajde da ne upotrebim izraz pametnije, ali da je bilo mnogo trezvenije uraditi tu poletno-sletnu stazu, a postaviti, ako mora da bude, a mora da bude, postaviti kontejner, koji će u prvom trenutku da služi ovoj svojoj svrsi. Nažalost, čujem ovde neke priče o Turcima, to smo slušali poslednjih više godina, meni je ovo drugi mandat u parlamentu, o toj donaciji, da li je to 12, 14 miliona, itd. Na kraju je računica govorila da će ta donacija biti mnogo skuplja nego da je neko sam platio i finansirao izgradnju te poletno-sletne staze. Ono što je najveći problem, to je što ta poletno-sletna staza nije urađena ni u širini ni u dužini. Znači, nedostaje nam pista i u dužini i u širini. Vlada Republike Srbije je prepoznala taj problem. Meni je bilo zadovoljstvo da sam učestvovao u razgovorima u kojima je bila i ministarka i gospodin Zoran Ilić i već ubrzano krećemo da rešimo taj problem. Nadam se da ćemo u dogledno vreme, a to će biti verovatno sledeća godina, dovesti nameni aerodrom. Ovde je neko pominjao ATR, pa i „Antonovi“ su mnogo puta sletali na taj aerodrom, pre mnogo godina, oni vojni, teretni. Ono što će doneti boljitak, pre svega građanima Kragujevca, Kraljeva, Čačka, a pre svega Šumadijskom, Raškom i Moravičkom okrugu, upravo je taj aerodrom. U planu je i kargo centar, na tih 300 hektara oko aerodroma. To jeste jedna velika investicija. Ono što ministarka zna, pošto je bila ministar energetike, pored aerodroma, u neposrednoj blizini postoji najbogatije nalazište mrkog uglja u Srbiji, čije se rezerve procenjuju na 100 tona i mislimo da nam i to otvara neke velike perspektive za razvoj tog područja. Ono što je u domenu ovog istog ministarstva, to je završetak auto-puta Preljina-Beograd, s obzirom da je aerodrom „Lađevci“ na nekih 15 km od Preljine, na 12 km od Kraljeva, na 15 km od Čačka, na 30 km od Kragujevca, što će doneti mnogo prednosti i poboljšati uslove života, pre svega stanovnicima tih područja. Ne bih više da širim, pošto su kolege dosta toga rekle. Zahvaljujem se i u svakom slučaju glasaću za Predlog ovog zakona.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Olivera Pešić.
Uvaženi predsedavajući, uvažena ministarko sa saradnicima, kolege i koleginice narodni poslanici, pred nama je danas na dnevnom redu Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju. Na samom početku želim da naglasim da će ove izmene i dopune omogućiti dalje podizanje nivoa bezbednosti u vazduhoplovstvu i da su osnovni razlozi za predložene izmene i dopune ovog zakona dalje usklađivanje sa standardima i preporučenom praksom Međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva i pravnim tekovinama EU. Predloženim izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju se detaljnije uređuju određene oblasti, kao i donošenje podzakonskih propisa, a sve u cilju podizanja nivoa bezbednosti i usklađivanja sa standardima. Propisuje se obaveza da se tokom obavljanja vazdušnog saobraćaja poštuju pravila letenja, a pravila letenja se utvrđuju propisima koje donosi Direktorat civilnog vazduhoplovstva Republike Srbije. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju se usklađuju definicije pojmova sa definicijom Međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva, a takođe se vrši i usklađivanje sa definicijama koje su sadržane u relevantnim evropskim uredbama. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju reguliše bespilotne vazduhoplove, koji važećim zakonom nisu regulisani. Dat je osnov da se propišu bliži uslovi za bezbedno korišćenje bespilotnih vazduhoplova, kao i uslovi koje moraju da ispune lica koja koriste bespilotne vazduhoplove. Takođe, definišu se uslovi i način po kojem se lansiraju rakete i drugi leteći objekti. Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, stvara se osnova da Direktorat nakon pribavljanja saglasnosti ministra za poslove odbrane i ministra unutrašnjih poslova, odredi opasnu, zabranjenu i uslovno zabranjenu zonu, kao i uslove pod kojima se odvija letenje u tim zonama. Takođe, izmene i dopune predviđaju obrazovanje nacionalnog komiteta za bezbednost u vazduhoplovstvu, kao povremenog radnog tela Vlade, a sa ciljem povećanja bezbednosti u vazduhoplovstvu. Stvara se osnov da se obezbedi zaštita podataka koje je Direktorat prikupio, bilo na osnovu obaveznog prijavljivanja događaja, odnosno kvara ili prekida ili na osnovu dobrovoljnog prijavljivanja, a sve u cilju podizanja bezbednosti. Direktoratu se daje mogućnost da prizna sertifikat za pružanje usluga koji je izdat u stranoj državi izvan EU i definiše se dokument koji je izdalo Nacionalno nadzorno telo države članice EU mora da se prihvati bez vođenja daljeg postupka za priznavanje, a u skladu sa uredbom Evropskog parlamenta i saveta koji je Republika Srbija obavezna da primeni na osnovu multilateralnog sporazuma o uspostavljanju zajedničkog vazduhoplovnog područja. U cilju podizanja bezbednosti propisuje se obaveze da se Direktorat obavesti ukoliko prevozilac daje u zakup vazduhoplov sa posadom. Što se tiče izmena i dopuna koje se odnose na oblast ekologije, predlog za ograničenje ili obustavu avio prevoza daje ministarstvo koje ima saznanja da je došlo do prekoračenja graničnih vrednosti emisije gasova ili buke, s obzirom da to ministarstvo vrši monitoring, a Direktorat donosi odluku o tome, dok je važećim zakonom bilo obrnuto. Direktorat je davao predlog a ministarstvo je donosilo odluku. Predlogom zakona o izmenama i dopunama zakona definišu se razlike između aerodroma kojima se izdaje sertifikat, odnosno koji moraju da ispune najstrožije uslove, aerodromima kojima se izdaje dozvola za korišćenje i aerodromima kojima se izdaje saglasnost. Takođe se definiše da se vrše obavezne periodične provere. Definiše se kada će Direktorat sprovesti proveru, da li će imalac dozvole za obavljanje ove vrste delatnosti i dalje ispunjavati uslove, a sve u cilju povećanja bezbednosti. Određene predložene izmene i dopune se odnose takođe na vazduhoplovno osoblje čiji poslovi neposredno utiču na bezbednost vazdušnog saobraćaja. Propisuje se i obaveza osoblja koje obavlja pregled obezbeđivanja na aerodromu, da uz potvrdu o obučenosti poseduje i sertifikat koji izdaje Direktorat, a sve u cilju povećanja bezbednosti i usklađivanja sa međunarodnim standardima. Takođe se propisuje obaveza da zdravstvenu sposobnost vazduhoplovnog osoblja utvrđuju lekari zdravstvene ustanove koji imaju potvrdu o pravu na ispitivanje zdravstvene sposobnosti. Starosna granica za obavljanje poslova pilota, radnog vremena, ograničenja koja se odnose na vreme letenja, odmor, slobodne dane, takođe su regulisani predloženim izmenama i dopunama, a u cilju povećanja bezbednosti i usklađivanju sa standardima. U Danu za glasanje podržaću ovaj Predlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Irena Aleksić, a neka se pripremi narodni poslanik Vlado Babić.
Zahvaljujem poštovani predsedavajući. Uvažena ministarko sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici i poslanice, danas diskutujemo o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju. Osnovni cilj donošenja i predlaganja izmena i dopuna jeste da se nivo bezbednosti u vazdušnom saobraćaju podigne na najviši mogući nivo. Posle svega, teško je reći nešto novo što kolege već nisu pomenule. Znači, da su osnovni razlozi za donošenje, odnosno za predlaganje izmena i dopuna važećeg zakona pre svega usklađivanje našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom EU. Ali, isto tako da je u praktičnoj primeni važećeg zakona da jesu primećene određene manjkavosti koje se svakako predloženim izmenama i dopunama poboljšavaju, odnosno otklanjaju. Ono na šta ću se ja, definitivno osvrnuti tokom svog izlaganja jeste upravo bezbednost, odnosno deo u kome se uporno insistira na tome da se stalno i neprekidno radi na unapređivanju bezbednosti kada je vazdušni saobraćaj u pitanju. S tim u vezi uvodi se potpuno novi član, između ostalog, to je član 15a. koji predviđa obrazovanje Nacionalnog komiteta za bezbednost u vazduhoplovstvu. Pre svega, ovaj komitet ima za zadatak, za cilj da koordinira, ono što je najbitnije, definitivno, da koordinira svim subjektima koji su direktnoj i indirektnoj vezi odgovorni za bezbednost kada je vazduhoplovstvo u pitanju i isto tako na osnovu različitih procena da daje preporuke kako bezbednost dalje unapredi, odnosno da se poboljša. Isto tako, tu je novi član 17a. koji ima za cilj da obezbedi zaštitu podataka koje Direktorat prikupi. Pre svega, ovde je cilj da se preventivno deluje i to na koji način? Na taj način što će Direktorat stalno dobijati različite informacije o nekim događajima i, to je ono što je posebno bitno, iz različitih izvora. Da bi se uopšte omogućilo preventivno delovanje, naravno neophodno je obezbediti zaštitu podataka o licima koja određeni događaj prijavljuju. Zašto? Zato da bi se ta lica osećala zaštićeno, sigurno, samim tim imala smelosti prijave određeni događaj. U suprotnom, ukoliko ne bi postojao ovaj član ne bi se osećala zaštićeno. Znači, ukoliko neko na bilo koji način strahuje za svoju bezbednost, naravno da neće reagovati, naravno da neće prijaviti događaj i samim tim neće moći da se radi na unapređivanju bezbednosti, te stoga smatram da je ovaj član i te kako značajan. Zatim, predloženim izmenama i dopunama preciznije, detaljnije definišu se određeni pojmovi koji u važećem zakonu nisu dovoljno precizno definisani. Jedan od tih pojmova jeste pojam nekomercijalnog leta, zatim tu su i bespilotne letelice, što je jako bitno, ako uzmemo u obzir da se njihov broj povećava. Sada se vodi računa, naravno o tome da se te letelice i evidentiraju, njihova opremljenost, vodi se računa i o tome, a naravno ono što je najbitnije od svega jesteda se vodi računa o tome koja su prava, odnosno koje obaveze korisnici, lica moraju da ispune uopšte da bi postali korisnici ovakvih letelica, što je naravno, ako uzmemo u obzir određene okolnosti u kojima živimo i slično, jako, jako bitno. Zatim, ono što ovaj zakon, odnosno izmene i dopune donose jeste da su mnogo precizniji dati uslovi u odnosu na važeći zakon , koji su to opšti uslovi da bi se dobila operativna dozvola. Članovi od 78, 79. i 80. se menjaju, tako da konkretno sada u novom članu 78. veoma detaljno, veoma precizno dato je, odnosno regulisano koje sve to obaveze, znači, koje sve to finansijske obaveze postoje i koje se moraju ispuniti kako bi se dobila operativna dozvola. Tu su kriterijumi veoma visoki, izuzetno strogi, što smatram da je jako dobro iz jednog prostog razloga, kao što je naravno svima poznato, jeste da se jedna finansijska sposobnost avio-prevoznika stoji kao ekvivalent bezbednosti koji taj avio-prevoznik, naravno može da ponudi, te stoga tu zaista nema mesta kompromisima, a kada su kompromisi u pitanju naglasila bih da je tu ipak učinjen jedan mali kompromis u smislu onoga što nema u važećem zakonu, a to je da postoji sada privremena operativna dozvola, koja važi do 12 meseci, naravno u koliko se izvrši procena, realna procena da do tih 12 meseci avio-prevoznik može da se konsoliduje u finansijskom smislu. Tako da mislim da je i to nešto što je svakako dobro i što treba podržati. Premda su moje kolege, naročito moj kolega iz Kraljeva, sve rekli o aerodromu u Kraljevu, ja kao Kraljevčanka moram da naglasim koliko je to stvarno značajno, iako kažem da neću dužiti o tome definitivno zato što je već sve rečeno. Koliko je to zaista značajno još jednom bih naglasila ne samo za moje sugrađane nego za građane Vrnjačke Banje, Kruševca, Kraljeva, naravno Čačka, Novog Pazara, Tutina, koliko će to stvarno unaprediti i pokrenuti stvari na bolje na svim poljima, koliko će to značiti i koliko to daje nadu našim građanima i za nova radna mesta i za pokretanje privrede i za privlačenje investitora. Tako da je to stvarno nešto čime se ponosimo i što zaista jedva čekamo da proradi i tako da je to nešto što svakako treba istaći i svakako treba pohvaliti. Još jednom na samom kraju svog izlaganja želela bih da istaknem da će predložene izmene i dopune svakako u značajnoj meri doprineti kvalitetu važećeg zakona, da su veoma detaljne, da su veoma precizne, što je za svaku pohvalu i kao takve svakako će u Danu za glasanje dobiti podršku SNS. Hvala.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, saglasno čl. 27. i čl. 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik Vlado Babić, a neka se pripremi narodni poslanik Tanja Tomašević Damnjanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsedavajući. Poštovana ministarko, cenjene koleginice i kolege narodni poslanici, građani Srbije, moja današnja diskusija biće vezana za aerodrom u Somboru, a na početku mog izlaganja moram da vam ukratko kažem i dam jedan uvid u analizu lokacije i hronologije postojanja ovog aerodroma, kako bi se stekla kompleksija slika o tome. Aerodrom se nalazi u zapadnobačkom okrugu na sedam kilometara jugozapadno od grada Sombora pored puta Sombor Apatin na 707 hektara. Betonska poletna staza dimenzije 1.800 puta 60 metara i rurle staze izgrađene su još davne 1943. godine. Poletna staza ojačana je 1961. godine prosečne debljine 15 centimetara i širine 30 metara, dok rurle staze nisu ojačavane. Pored ove poletne staze nalazi se sa jugozapadne strane travnatno poletna staza dimenzije 1.600 puta 150 metara. Do sada je aerodrom u Somboru korišćen kao vojni aerodrom i aerodrom za sportsko i poljoprivredno letenje. Godine 1994. opštine zapadnobačkog okruga u koje spadaju Sombor, Kula, Apatin i Odžaci naručila je studiju izvodljivosti korišćenja aerodroma Sombor za civilni saobraćaj. Godine 1995. opština Sombor formirala je posebno javno preduzeće „Aerodrom Sombor“ u izgradnji sa namerom da izvrši pripreme za njegovo osposobljavanje za potrebe civilnog saobraćaja. U tu svrhu urađen je detaljan urbanistički plan, idejno rešenje aerodroma i glavni izvođački projekat za rekonstrukciju poletne staze, izgradnju rurle staze i platforme. Dimenzije poletne staze su postojeće u dužini 1.800 puta 30 metara za potrebe aviona iz „JAT-ove“ flote Er 72. U međuvremenu promenili su se znatno uslovi u vazdušnom saobraćaju i nastaju louv kost kompanije, kargo saobraćaj je u usponu, kao i broj prevezenih putnika, koji smo čuli da je u preko milionskom odnosu. Prostornim planom RS aerodrom Sombor je predviđen za potrebe obavljanja civilnog saobraćaja regionalnog značaja. Prostorne mogućnosti su velike s obzirom da se prostire na 707 hektara, što omogućava planiranje aerodroma najviše klase sa pistom od 2.500 hiljade metara i širine 45 metara za potrebe korišćenja najvećih aviona, kao što su poslednji modeli Er basa i Boinga. Imajući u vidu da je trenutno vlasnik aerodroma Sombor Ministarstvo odbrane RS, a da se svojevremeno isto izjasnilo da ovaj aerodrom nije neophodan Vojsci Srbije za odbranu zemlje, te da će deo prostora ustupiti civilnim vlastima i omogućiti uspostavljanje civilnog vazdušnog saobraćaja. Da bi se ovo uradilo, potrebno je da Ministarstvo odbrane definiše svoje prostorne potrebe za obavljanje svojih aktivnosti, a ostatak prostora ponudi lokalnoj samoupravi. Po definisanju prostornih potreba i izrade deobnog nacrta, odvojiće se površina potrebna vojsci i ostatak ponuditi civilnim vlastima kako bi se mogla realizovati planirana namena za obavljanje civilnog vazduhoplovnog saobraćaja, jer trenutno sada u kasarni u Somboru ima svega 300 vojnika. U tom prostoru mogu se razviti razne aktivnosti uz aerodrom, kao što su slobodna carinska zona, izgradnja hangara za održavanje aviona različitih kompanija i proizvođača aviona, zatim, razvija se intenzivna poljoprivredna proizvodnja koja zahteva brz transport gotovih proizvoda na razna daleka tržišta, mogućnost izgradnje kargo skladišta itd. Nalaženjem strateškog partnera za izgradnju aerodroma Sombor naš region bi značajno dobio u svom razvoju i zaposlio veliki broj radnika. Što se tiče geopolitičkog položaja aerodroma, on je veoma povoljan jer se nalazi u blizini Dunava i luke Apatin koja je svega devet kilometara od grada Sombora. Činjenica je da blizina granici ovom regionu daje velike mogućnosti za razvoj. Što se tiče vojnog aerodroma Sombor, koji je u prostornom planu Republike Srbije definisan kao namenski i za civilne potrebe, moram istaći da lokalan samouprava u Somboru nije sedela skrštenih ruku. Aktivnosti lokalne samouprave u Somboru od 1994. godine pa nadalje su bile usmerene ka cilju da se Aerodrom Sombor osposobi i za civilne potrebe, a sve uz saglasnost tadašnjeg Saveznog ministarstva odbrane. Sačinjena je sva potrebna dokumentacija i celokupnoj infrastrukturi aerodroma izdata su sva odobrenja od tada nadležnih organa. Od 1997. godine dolazi do zastoja, jer je bio potrebno izvršiti podelu aerodroma i to na deo koji bi služio vojsci, a ostatak bi bio ustupljen civilnom stanovništvu. Dakle, Aerodrom Sombor bi bio, kao i ostalo, vojna imovina koja nije neophodna za funkcionisanje Vojske Srbije. Zaključkom Vlade i usvojenim master planom raspolaganje nepokretnostima ponuđeno je lokalnoj samoupravi uz naknadu. Međutim, to je sve bilo mrtvo slovo na papiru do 2011. godine. Zaključkom Vlade od 23. jula 2013. godine, deo vojnog kompleksa Aerodroma Sombor izuzet je iz master plana, pošto je u to vreme, po proceni Ministarstva odbrane, ranije predviđen deo nepokretnosti za utvrđivanje bio potreban za funkcionisanje Vojske Srbije, odnosno Centra za obuku koji se tamo nalazi. Ova činjenica je veoma nepovoljna za Grad Sombor, jer onemogućuje širenje planiranih privrednih aktivnosti i otvaranje radnih mesta, kao i angažovanje potencijalnih stranih investitora na koje se ozbiljno računalo, a na osnovu već usvojenog prostornog plana Republike Srbije, AP Vojvodine i Grada Sombora. Rešenjem gradskog veća od 10. februara 2015. godine, u Ministarstvu odbrane održan je sastanaka gradonačelnika Grada Sombora i predstavnika radne grupe sa ovlašćenim predstavnicima Sektora za materijalne resurse Ministarstva odbrane, i tada je iznet predlog da nadležne službe Ministarstva odbrane Republike Srbije razmotre način i predlože Vladi Republike Srbije da izmeni navedeni zaključak u vezi Aerodroma Sombor i da ga vrate u master plan i omoguće Gradu Somboru da, u saradnji sa nadležnim institucijama, nastave započete aktivnosti koje su vezane za realizaciju Aerodroma Sombor za civilne potrebe. To bi se odradilo kompenzacijom između Grada Sombora, znači, nepokretnom imovinom koja se nalazi u vlasništvu Grada Sombora i s druge strane Vojske koja bi ponudila svoj aerodrom na korišćenje Gradu Somboru, s time što bi se na taj način sigurno mogla nastaviti i realizacija civilnog aerodroma i to uz kompenzaciju imovine i uspostavljanje adekvatnih prostora za potrebe Vojske Srbije. Nadam se da će ova moja diskusija doprineti što boljem rešenju i što ranijem rešenju ovog problema Aerodroma Sombor, na opšte zadovoljstvo svih građana Sombora. U Danu za glasanje Srpska napredna stranka i ja ću glasati za ovaj zakon. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanikTanja Tomašević Damnjanović, a neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovana gospođo ministarka sa saradnicima, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, građani Srbije, danas je pred nama na dnevnom redu Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju i ja bih se na početku svog izlaganja ukratko osvrnula na istoriju srpskog civilnog vazduhoplovstva. Naime, 18. februara 1913. godine, kralj Srbije Petar Prvi Karađorđević donosi Uredbu o saobraćaju i spravama koje se kreću po vazduhu i Kraljevina Srbija se time priključila modernom vazdušnom saobraćaju i bila je peta država na svetu, posle Nemačke, Engleske, Francuske i Austrougarske, koja je regulisala pravne norme svoga neba. Objavljivanje ove uredbe je Kraljevinu Srbiju uvrstilo u one napredne zemlje koje u svom poretku imaju i kodifikaciju vazduhoplovnog prava. Dana 17. juna 1927. godine, u Beogradu je osnovano Društvo za vazdušni saobraćaj AD Aeroput. Aeroput, kao prva srpska kompanija za civilni vazdušni saobraćaj, postao je nacionalni avio prevoznik Kraljevine SHS, a ujedno i među prvim avio prevoznicima u svetu, deseta kompanija u Evropi i 21. u svetu. Aeroput je prestao da leti početkom Drugog svetskog rata, a nakon završetka ovog rata, 1. aprila 1947. godine formiran je JAT. Danas nekadašnji JAT posluje kao „Er Srbija“, kompanija koja predstavlja Srbiju na najbolji mogući način, jer je za kratko vreme od nečega što je bilo pred bankrotom napravljena firma za ponos. Ono što je bitno, jeste da će se u skorije vreme realizovati direktni letovi za SAD, što je premijer, gospodin Aleksandar Vučić i obećao prošle godine na obeležavanju prve godišnjice ove kompanije. Smatram da su ove izmene i dopune Zakona dobro koncipirane i veoma precizne u obezbeđenju sigurnosti i bezbednosti svih učesnika u vazdušnom saobraćaju na teritoriji Republike Srbije. Poseban akcenat Zkona stavljen je na formiranje nacionalnog komiteta za bezbednost u vazduhoplovstvu, koji će koordinirati pripremu i izradu predloga nacionalnog programa bezbednosti u vazduhoplovstvu. Takođe, ostale odredbe Zakona teže poboljšanju investicionog ambijenta i podizanju nivoa usluga za sve korisnike. Cilj ovih izmena i dopuna je i dalje usklađivanje sa standardima i preporučenom praksom Međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva i pravnim tekovinama EU. To se već vidi u članu 1. kojim se vrši izmena člana 3. Zakona o vazdušnom saobraćaju, koji sadrži definicije pojmova radi usklađivanja sa definicijama Međunarodne organizacije civilnog vazduhoplovstva i definicije sadržane u relevantnim evropskim uredbama. Napomenula bih član 15. Zakona, kojim se regulišu finansijski uslovi za izdavanje operativne dozvole, u skladu sa odredbama Uredbe Evropskom parlamenta i Saveta koji predviđa stroge finansijske kriterijume koje moraju da ispune avio prevoznici koji obavljaju javni avio prevoz. Finansijska stabilnost avio-prevoznika direktno je proporcionalna sa bezbednošću. Novina je da avio-prevoznik koji je u finansijskim problemima može dobiti operativnu dozvolu do 12 meseci, u slučaju da se proceni da može da izvrši finansijsku konsolidaciju. Ono što je takođe bitno, jeste da je u Zakonu decidno navedeno radno vreme članova posede vazduhoplova, kako bi se sprečilo ugrožavanje života putnika i letačkog osoblja zbog zamora i sprečile nesreće izazvane ljudskim faktorom. Zakon će izvršiti pozitivan uticaj na vazduhoplovnu privredu, pružaoce i korisnike usluga, vazduhoplovno osoblje, kao i na organe državne uprave, obzirom da će omogućiti podizanje nivoa bezbednosti i obezbeđivanja u vazduhoplovstvu. Na kraju bih samo iskoristila priliku i da pomenem aerodrom u Vršcu, gradu u kome ja živim, koji se sada koristi za obuku polaznika Vazduhoplovne akademije SMATS-a i koja je realna mogućnost da se u neko skorije vreme realizuje ideja da se i ovaj aerodrom osposobi za međunarodne letove, s obzirom da su čelnici lokalnih samouprava godinama isticali nameru da se i ovaj aerodrom osposobi za međunarodne letove malih aviona do 70 mesta, a što bi dovelo do ubrzanog razvoja turizma i privrede kako u Vršcu, tako i u drugim banatskim opštinama. Samo bih napomenula da je SMATS-a uložila mnogo sredstava na osposobljavanju aerodromskih postrojenja za rad pilotske akademije, za Vršac je važno da aerodrom ima potencijal, i što je SMATS-a za kratko vreme uradila mnogo toga na njegovoj modernizaciji. Naravno, u Danu za glasanje ću podržati ovaj predlog zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milinko Živković, a neka se prijavi narodni poslanik Vučeta Tošković. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, ministarko sa saradnicima, građani Srbije i kolege poslanici, pred nama je Predlog zakona o vazdušnom saobraćaju koji je dobar, čak bih rekao i odlično. Donošenje ovog zakona treba da otkloni uočene probleme u vezi primene u praksi i da omogući da se popune određene pravne praznine koje su do sada postojale. Moj doprinos će i ići u tom smeru da još neke uočene nedostatke ispravimo i to u delu zakona koji tretira pod jedan – pružanje usluga od interesa za Republiku Srbiju, pod broj dva – priznavanje stranog dokumenta, pod broj tri – korišćenje aerodroma u međunarodnom javnom prevozu i pod broj četiri – pregled stranog vazduhoplova. U članu 70. se kaže – da Vlada može odrediti lokaciju unutar Republike Srbije na kojima je obavezno pružanja jedno ili više usluga u vazduhoplovnoj plovidbi. Ovo je prostor i okvir za formiranje mreže aerodroma Srbije i u tom smislu predlažem da se u ovom članu i dopuni i doda, treba da bude i pored ostalog i umrežavanje aerodroma. Umrežavanje aerodroma Srbija podrazumeva stvaranje integralnog sistema u pružanju zemaljskih usluga na aerodromima Srbije i otvara prostor za razvoj i podizanje kvaliteta usluga kao i bezbednosti. Takođe, se otvara mogućnost razvoja kako primarne mreže tako i sekundarne mreže aerodroma Srbije. Ovaj sistem bi bio efikasniji, ekonomski opravdan i prepoznatljiv korisnicima iz inostranstva gde je već izvršeno umrežavanje na svim nivoima rada aerodroma. Kod člana 72, koji kaže – da Direktorat može da prizna dokument koji je stranoj organizaciji izdalo nacionalno nadzorno telo države u kojoj strana organizacija ima sedište ako uslovi pod kojima je dokument iznad nisu blaži od uslova koji su propisani za izdavanje sertifikata o osposobljenosti za pružanje usluga u vazdušnoj plovidbi. Dokument je izdao ili priznao nadležni organ EU. Ovde bi trebalo dodati da treba da postoji bilateralni ugovor o priznavanju zemalja koja je izdala dokument. Znači, postavlja se pitanje nezavisnosti i uvažavanja drugih proizvodnih sistema, kao što je Rusija, Kina, Amerika. Mi smo unapred potpisali sa EU da prihvatamo sve što potpisuju organi EU. Naravno, da bi sprečili manipulacije potrebno je dati mogućnosti i sklapanja i drugih bilateralnih ugovora sa mogućnošću prepoznavanja akata od strane drugih zemalja. U članu 107, se kaže – da aerodrom može da se koristi i za međunarodni javni prevoz ako operater aerodroma trajno obezbedi uslove za prelazak državne granice koje propisuje ministar nadležan za poslove saobraćaja uz saglasnost ministra nadležnog za unutrašnje poslove. Aerodrome koji se koriste za međunarodni javni prevoz određuje ministar nadležan za poslove saobraćaja. Trebalo bi dodati i koji svojim rešenjem uspostavlja granični prelaz na aerodromu. Znači, otvaranje mogućnosti privrednih i povremenih graničnih prelaza na aerodromima unutar Srbije dalo bi doprinos i impuls povećanja broja letova i na drugim aerodromima u unutrašnjosti. I, na kraju malo lokal patriotizma, pošto dolazim iz opštine Bor koja ima aerodrom sa svom pratećom infrastrukturom uzletno, sletnom pistom od asfalta koja može da primi težinu tereta od 5.700 kilograma i nosivosti do 27 tona i putnika do 16, trebalo bi izvršiti proširenje i produženje ove staze na 1.700 sa 50 metara i ugraditi instrumentari za noćno sletanje kao i sletanje po svim vremenskim uslovima. U danu za glasanje glasaću za ovaj predlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vučeta Tošković, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, neću govoriti o aerodromu Novi Sad jer to govorim od 1992. godine do današnjeg dana, ništa se nije uradilo, ali idemo na to da se nešto uradi. Govoriću nešto o zakonu i s obzirom da mi je vreme uskraćeno, vrlo kratko ću se obratiti. Donošenjem ovog zakona treba da se otklone i uoče problemi u primeni, odnosno praksi pojedinih odredbi Zakona o vazdušnom saobraćaju i da se stvore uslovi da bi se popunile pravne praznine. Praksa je pokazala da primena postojećeg Zakona o vazdušnom saobraćaju gde su uočene određene pravne praznine, tako da je potrebno da se detaljnije urede određene oblasti u vazdušnom saobraćaju i to je moguće uraditi donošenjem podzakonskih akata, propisa. U prošlosti to nije bilomoguće jer nije bilo pravnog osnova. Članom 265. Zakona o vazdušnom saobraćaju Direktorat je bio ovlašćen da donosi propise sadržane u aneksu evropskog zajedničkog vazduhoplovnog područja, sporazum kojim se reguliše određena oblast u vazdušnom saobraćaju i da je drugim članovima zakona sada predviđen drugi donosilac propisa za regulisanje istih oblasti. Bilo je neophodno uskladiti ove oblasti tako da ne postoje druge mogućnosti za rešavanje navedenih pitanja da bi se uradila ova oblast, sem donošenje ovog zakona. U Republici Srbiji u oblasti vazdušnog saobraćaja uređen je Zakon o vazdušnom saobraćaju koji je stvorio preduslov za sprovođenje nacionalnog zakonodavstva sa propisima EU što predstavalja jedan od prioriteta u okviru procesa pristupanja EU. Ovim izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju zakonodavac daje objašnjenje osnovnih pravnih instituta i pojedinačnih rešenja zakona i to preko 80 tačaka, izmenama i dopunama ovog zakona. Ja sam uskraćen da govorim o svim tim tačkama koje sam bio odredio, ali moram da pohvalim Ministarstvo što je uložilo veliki trud i rad što je uskladilo propise i zakone o vazdušnom saobraćaju sa evropskim međunarodnim standardima i tako ćemo stati u red svetskih sila u avio prevozu. To je prihvatila i EU. Dakle, i ja ću glasati za ovaj zakon kao i svi članovi SNS. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Toškoviću. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković. Izvolite.
U skoro svim diskusijama se više govorilo o avio kompaniji Er Srbija, o JAT-u, o aerodromima naše lepe Srbije, nego o suštini zakona, te ću ja dati jedan mali doprinos tom lošem delu, a onda ću se osvrnuti i na sam zakon. Jasno je da Er Srbija nije tema ovog zakona i jasno je da Er Srbija nije avio kompanija koja radi sa profitom. Jasno je da je nemoguće na ovako siromašnom tržištu raditi sa profitom i to su sve stvari koje su jasne bilo kome ko se imalo bavi ekonomijom. Da li ima opravdanja da se sponzoriše ta kompanija od strane budžeta Srbije, to će stajati na obrazu onih koji to rade. JAT je bio kompanija sa velikim gubicima na koji su bacane velike pare, sa velikim pitanjem da li imamo smisla da opstaje tolike godine. I, nije tačno da je sve vreme, da su ti gubici bili ogromni, ali su postojali. Godine 2003. su gubici bili nekih 200, 300 hiljada evra, ali su ipak bili gubici. Najava leta Beograd – Njujork, direktnog leta, kao prvi put u istoriji, ili ne znam od Tita naovamo, prvi put je netačno. Samo da podsetim, 2003. godine je kroz aranžman Uzbekistan Elanza i JAT-a bio direktan let Beograd – Njujork. Ukinut je iz nepoznatih razloga 2004. godine, ali to isto nije tema za ovu priču. Niški aerodrom je verovatno jedini aerodrom koji može da ima ekonomsko opravdanje i neophodan je i kao alternativni aerodrom i Beogradu i Sofiji i Prištini i Skoplju, ali mislim da to nije tema. Ono što je važno, to je da imamo solidan Predlog zakona, po ovom konceptu. Mi smo uložili 26 amandmana u našoj vekovnoj borbi za srpski jezik, za pravopis, gramatiku, ali i za efikasnost i za oštriju kaznenu politiku. Mislim da je propušteno ovom prilikom, ali to je više moja preporuka Ministarstvu, ministarki, potpredsednici Vlade, da se možda počne rad na izmeni ovog zakona, koji bi trebalo da obezbedi usaglašavanje sistema upravljanja u vazduhoplovstvu civilnog i vojnog letenja, odnosno letilica. Mi sada imamo da se ovim zakonom definiše na savremen način ono što se tiče civilnog vazduhoplovstva, ali praktično letenje vojnih vazduhoplova je ostalo u Zakonu o odbrani ili u Zakonu o Vojsci Srbije, što može da izazove probleme koje smo imali, recimo, kao što je bila situacija 13. marta ove godine, onaj „crni petak“. Šta se desilo tada? Desila se jedna zloupotreba upotrebe vojnog vazduhoplova za nenamenske svrhe, sedmoro mrtvih ljudi i nismo od toga… (Zoran Babić, s mesta: Tema.) Sedmoro žrtava je uvek tema. Mi smo posle toga dobili puno galame i malo bilo kakvih ozbiljnih procena šta se tamo desilo i Nova stranka je juče okačila na svoj sajt jedno stručno mišljenje koje na 26 strana objašnjava i tehnički, ali i zakonski šta je sve prekršeno. U tom izveštaju, pored očigledne krivice državnih institucija i funkcionera, predsednika države kao vrhovnog komandanta, načelnika Generalštaba, komandanta vazduhoplovstva, komandanta eskadrile u čijem sastavu je bio helikopter, ministra odbrane…
Ja vas molim gospodine Živkoviću da se vratite na temu.
Molim vas, pričali su o aerodromima u Boru pa ih niste prekidali. Ja vam pričam o potrebi da se ovim zakonom reše i nesuglasice između vojnog vazduhoplovstva, odnosno korišćenja vazduhoplova u vojne svrhe i civilne. Pored svih tih potencijalnih krivaca, a to će naravno tužilaštvo da utvrdi, ja se nadam, očigledni su propusti koji su učinjeni i od strane Ministarstva saobraćaja i od strane Direktorata i od strane Agencije za kontrolu letenja. Ja ne prebacujem nikome odgovornost od ovde prisutnih, ali mislim da je sve što se desilo jedna velika opomena koja morada dovede do toga da se ta oblast uredi na najviši mogući način i da se znaju sve procedure, kao što se lepo znaju za upotrebu civilnih vazduhoplova, da se to isto zna i za upotrebu vojnih. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Živkoviću. Reč ima potpredsednik Vlade, dr Zorana Mihajlović.
Od trenutka kada je formirana Er Srbija, Vlada Republike Srbije nije donela nijedan akt kojim subvencioniše i daje bilo kakvu olakšicu iz budžeta Republike Srbije i Er Srbije. Od trenutka kada je formirana Er Srbija, to ponavljam. Ovo što pominjete oko kaznene politike, potpuno se slažemo, već nekoliko poslanika je pominjalo oštriju kaznenu politiku i mi ćemo to kroz amandmane, verujem ispraviti. Kada pominje vojno i civilno, ono što je u svim zemljama, ono što je vojno je kroz vojni zakon, ono što je civilno je kroz civilni. Kod nas ne postoji neusklađenost i nema nesuglasica, a dodatno još postoji i uro-kontrola za koju pretpostavljam da znate, služba koja se bavi upravo civilno-vojnom koordinacijom kada govorimo o tim odnosima vojnim i civilnim. Tu ću da stanem zbog toga što ne možete da kažete da Er Srbija je sponzorisana od strane budžeta zato što to pre svega zaista nije tačno. Samo toliko.
Zahvaljujem. (Zoran Živković, s mesta: Replika.) Po kom osnovu? (Zoran Živković, s mesta: Svim osnovima.) Nemate nijedan gospodine Živkoviću. (Zoran Živković, s mesta: Zašto nema.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo ministarko, ja ću naravno glasati za izmene i dopune Zakona o vazdušnom saobraćaju i pažljivo sam slušao mog prethodnog kolegu i bilo mi je pomalo dirljivo kada je on pričao o vojnim pitanjima, budući da je izbegao da stekne svoje vojno iskustvo u jedinicama JNA, kada sam ga ja sticao, kao neko ko je to iskustvo sticao devet meseci na Bihaćkom aerodromu i te kako, bez obzira što sam kolega poljoprivrednik, imam iskustva u vazduhoplovstvu, ali cenim, posebno u ratnom vazduhoplovstvu i protivvazdušnoj odbrani, sada se kaže protivvazduhoplovnoj odbrani, ali takođe cenim i to što se moj kolega razume u letenje. Dakle, kada je iz Vlade odleteo, na Frušku goru je sleteo. Tu tik pored radara, oni koji poznaju Frušku goru, vrlo dobro znaju, tik pored radara se bavio i letačkim i vinodelačkim iskustvom i to je državu koštalo jedno 550 hiljada evra za podsticaje a još ćemo platiti jedno 500 hiljada evra, s obzirom da je zemljište na kome je sticano to letačko iskustvo predmet restitucije i sada ta 52 hektara treba platiti pravnim sledbenicima vlasnika kojem je to zemljište oduzeto i bez obzira što je moj kolega, kao bivši premijer imao ugovor sa narodom, da se izvrši restitucija i isprave stare nepravde, on je svoje vinodelačko i letačko iskustvo, pored radara na Fruškoj gori, stekao tako što je, po meni, od države uzeo 525 hiljada evra i tri miliona dinara, a to će nas dodatno još koštati 500 hiljada evra, tako da to letačko i vojno iskustvo nas ni manje ni više kao državu će koštati milione evra.
Molim vas gospodine Rističeviću, na temu se vratite.
Tema je letenje. Rekli ste da je tema letenje i ja govorimo i izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju.
Molim vas da govorite o zakonu koji je tačka dnevnog reda.
Molim vas gospodine Bečiću, nećete valjda na meni da uvedete cenzuru s obzirom da su svi mediji u gotovo njihovim, mala dva koraka dele od toga da u potpunosti padne mrak na vladajuću većinu, što je…
Vrlo ste duhoviti, ali ovo je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju.
Hoćete dozvoliti da nastavim? Ima veze zemljoradnja i te kako. Ministarka će razumeti. Pre nekog vremena je izvršena, proglašen je javni interes na aerodromu Beograd. Dakle, određeno zemljište korisnik je najverovatnije bio aerodrom Beograd ili aerodrom Nikola Tesla. Oni su bili korisnici eksproprijacije koja je izvršena da bi se aerodrom doradio i sagradila određena pista i još neki rezervni elementi koji su tamo trebali da se sagrade. Ali, stranka bivšeg režima je zaboravila to da uknjiži i molim vas ovo dobro da zapišete,a ovo govorim javno da bi i javnosti skrenuo pažnju na to, mogućim kupcima. To zemljište budući da nije uknjiženo na aerodrom Beograd, nije uknjiženo na državu, to zemljište se još uvek vodi kao zemljište privatnih korisnika, bivših vlasnika koji to zemljište ponovo preprodaju tako da će država greškom stranke bivšeg režima imati ogromne probleme pop pitanju vlasničkih odnosa u blizini aerodroma jer se radi o eksproprijaciji kojom je trebalo pribaviti dodatno zemljište za proširivanje aerodroma Beograd, odnosno aerodroma Nikola Tesla. U saznanju da se to zemljište ponovo prodaje i da stiče nove privatne vlasnike, pretpostavljam da će država imati grdne probleme s obzirom da oni vlasnici koji su to prodali, za to dobili novac, to su ponovo prodali, ovog puta ne državi nego privatnim vlasnicima. Budući da u katastru nije uknjiženo, znači nije bilo prepreka da se to zemljište prometuje i sada neko ko je pošteno platio to poljoprivredno zemljište u blizini aerodroma će imati problem i država sa njim i s toga ja molim da ovo zapišete i da obratite pažnju i da proverite informacije koje sam ja dobio iz Surčina od poljoprivrednika koji žele da se ta nepravda ispravi, odnosno da se to zemljište ne preprodaje, budući da će poljoprivrednici koji to zemljište kupe biti oštećeni s obzirom da je to već jednom prometovano u korist države, odnosno korisnika eksproprijacije. Zato kažem, gospodine Bečiću da je ovo imalo veze i te kako sa poljoprivrednim temama. Takođe vazduhoplovstvo ima i te kako teme po pitanju poljoprivredne avijacije, privredne avijacije, budući da se vazduhoplovi mogu koristiti i za prihranjivanje poljoprivrednih kultura. Mogu poslužiti i za zaštitu vinove loze, voćnjaka, itd, i te kako se koriste u te svrhe i kod nas a ne samo u svetu. Mislim da moj kolega poljoprivrednik ima takva iskustva u zaštiti vinove loze avionom. Znači, ne samo da je odleteo i sleteo, već mislim da je mogao na tako značajnim površinama da koristi poljoprivrednu avijaciju. Takođe, postoje letelice koje se zovu rakete i modeli koji mogu da se koriste u poljoprivredi. Jedna je posebno u šumarstvu, da se mogu osmatrati putem dronova i raznih modela, ne samo navijačke grupe, stadioni, već se mogu osmatrati i eventualni počeci određenih požara da bi se stekao javni uvid kako treba dejstvovati. Takođe, avijacija može da ima i protivpožarnu svrhu. Ja verujem da ćemo, s obzirom da je ranije sve rasprodato od kvalitetnih aviona kojima smo se štitili od požara, verujem da deo poljoprivredne avijacije i privredna avijacija može da ima i tu svrhu i zato govorim da na to treba obratiti pažnju. Iz tih delatnosti ja predlažem, takođe da ministarka zapiše, da određeni deo prihoda treba odvajati za protivgradnu zaštitu, budući da na linijama preleta, da na linijama vazdušnih koridora ne može da se koristi protivgradna zaštita, zaštita od grada, nisam rekao od grada, mada ni tu ne bi puno pogrešio, s obzirom da se stanovništvo skoncentrisalo u četiri velika grada. Govorim o zaštiti od grada, od leda, s obzirom da se ne može štiti u linijama sletanja, poletanja, u vazdušnim koridorima, ne može štiti poljoprivredne useve i stoga proizilaze određene štete po poljoprivredne useve, voćnjake, vinograde itd, pa predlažem da se određeni deo prihoda sa aerodroma i od kontrole leta usmeri na to da se ili poljoprivrednicima osiguraju usevi, koji trpe zbog toga što ne mogu da imaju kvalitetnu protivgradnu zaštitu, ili da menjamo koncept protivgradne zaštite, pa da se nabavljaju određeni avioni ukoliko se svi skoncentrišemo na to, pa se odbrana od grada može vršiti određenim vazduhoplovima, pa možemo i to koristiti kao način odbrane od grada ili koristiti neki kombinovani način da se u linijama gde se vrši letenje, preletanje itd. koriste vazduhoplovi kojima se na takav način štite poljoprivredni usevi i zasadi od grada. Što se tiče ostalih delova zakona, ja mislim da treba obratiti pažnju posebno na obezbeđenje, s obzirom da vazduhoplovstvo može da posluži teroristima na raznorazne načine. Sve druge primedbe koje je opozicija istakla smatram neumesnim i neumerenim, budući da smo zatekli državu koja je propala u svim segmentima društva i mislim gotovo da je ravno bahatosti kada neko prigovara na bilo kom stanju, u bilo kom segmentu u našem društvu i u našoj državi, budući da ono što smo mi zatekli nije ni ličilo na državu i da mi moramo prvo da stvaramo državu kroz zakone, da bi mogli da osposobimo ne samo našu avijaciju, već da bi mogli da osposobimo i naše stanovništvo da što više koristi avijaciju kao prevozno sredstvo, ne samo za prevoz ljudi, nego i za prevoz robe. Budući da se ovde mnogo pričalo o lokalnim aerodromima, ja predlažem da stranka bivšeg režima iskoristi svoje piste iznad svojih penthausa i da uspostave međusobni vazdušni saobraćaj, s obzirom na značajne površine koje imaju pod stambenim prostorima, tamo negde kod pašnjaka, a može da se uspostavi međunarodna linija koja bi, recimo, išla između Beča i Inđije, sa sletanjem u Andrevlju, recimo, sa penthausa potpredsednika stranke bivšeg režima i bivšeg predsednika opštine, sa njegovog penthausa od 250 i nešto kvadrata sigurno može neki heliodrom, odnosno neki helikopter bezbedno da uzleti, a još bezbednije da sleti, recimo, na stan u Beču, da to bude međunarodni let, koji takođe ima oko 200 kvadrata. Mislim da tu nema nikakvih opasnosti. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Živković, povreda Poslovnika.
Povredili ste član 107. koji kaže da je govornik dužan da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine i da nije dozvoljeno da koristi uvredljive izraze, kao ni da iznosi činjenice i ocene koje se odnose na privatni život drugih lica. Postoji i kazna definisana u članu 109, koji kaže, znači, nije pitanje arbitrarnosti, nego se obavezno opomena izriče narodnom poslaniku ako iznosi činjenice i ocene koje se odnose na privatni život drugih lica. Prethodni govornik godinu dana se bavi mojom biografijom i to je potpuno nevažna stvar. Razlog što sam se sada javio, prvi i poslednji put, da obratim pažnju na bilo šta što može da se zove govorom prethodnog poslanika, je što je pored mase neistina izrekao još jednu maksimalnu, a to je da sam ja izbegavao vojsku. Pošto imate ministra odbrane, pitajte ministra odbrane da nađe u vojnim arhivima zašto sam ja oslobođen vojske i to je bolest koja je takva da je ne bih poželeo, odnosno posledice povrede, koje ne bih poželeo nikome, ni kolegama poslanicima, niti bilo kome u ovoj zemlji. Ako je to način da se priča o bilo kome, onda ova Skupština stvarno nema više nikakvog smisla, ne što sam ja u pitanju, nego što se vladajuća većina preko svog glavnog ideologa spušta na najniži mogući nivo. Prema tome, predsedavajući, 107. kao uzrok i 109. kao kazna je nešto što ste propustili da uradite i bilo bi dobro da ispravite tu svoju grešku.
Gospodine Živkoviću, kao što znate, u nekom trenutku kada sam smatrao da gospodin Rističević nije govorio o temi, pozvao sam ga da se vrati na temu i da govori o temi dnevnog reda, o tački dnevnog reda, a sve ovo što vi govorite, samo kada biste mi još rekli gde sam ja trebao vas da prepoznam, da to govori o vama, ja ću vrlo rado sledeći put reagovati. Sigurno je da ono što vi sada govorite meni nepoznanica, pogotovo ovo zadnje što ste rekli. Ja po tome ne mogu da znam o kome je govorio gospodin Rističević. Ali, moja je molba da vi kažete gde ste se sve prepoznali, da bih ja mogao sledeći put da reagujem. Da li želite da se Skupština izjasni? (Zoran Živković, s mesta: Da vam kažem kako je…) To možete reći posle. Sada mislim da to ne interesuje ostale poslanike, a mene kao predsedavajućeg interesuje. (Zoran Živković, s mesta: Da, želim da se glasa.) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, povreda Poslovnika.
Član 107, gospodine predsedavajući, takođe. Mislim da se zakoni jedne zemlje donose da važe podjednako za sve, bili oni ljudi, bili oni građani Srbije, bili poslanici, ministri, bilo ko i bilo šta. Takođe, pravila u Narodnoj skupštini koja su opisana u Poslovniku o radu Narodne skupštine treba da važe podjednako za sve. Oni koji propagiraju da su poslanici višeg reda i da im je sve dozvoljeno i sve omogućeno i da mogu da zadiru u privatan život i predsednika Vlade i da mogu da zadiru u privatni život brata predsednika Vlade i da mogu da zadiru i da rade šta god hoće i kako god hoće i to je dozvoljeno, to je u redu. To je za gospodina Živkovića deo političkog folklora, deo izražaja. Neko ko je prvi počeo da se bavi privatnim životima drugih ljudi na neosnovan, pokvaren način i dokazano pokvaren način, a od svega toga kada se dokazalo da je neistina sve što je uradio i sve što je rekao, ovde nismo doživeli nijedno izvini, a kamoli ostavku na koju se obavezao. Sada taj neko spočitava zašto se njemu tako nešto pokazuje i zašto je neko bez pominjanja imena i prezimena, a gospodin Rističević nije pomenuo nijedno ime i prezime. Da li se neko pronašao u svemu tome ili nije, to je problem tog koji se pronašao. Mnogo veći je problem da smo ovde danima, nedeljama, ne mi, već porodica Aleksandra Vučića bila izložena najogavnijim napadima koji su pokazani kao neistiniti i sada taj isti čovek i dalje nastavlja da nas bombarduje sličnim stvarima bez jednog jedinog običnog izvini. Zbog toga mislim da nije prekršen ni Poslovnik malopre, kao i što je kolega Rističević govorio apsolutno istinu.
Zahvaljujem. Sve razloge koje bih sada naveo, vi ste rekli, tako da samo mogu da vas pitam da li želite da se Skupština izjasni? (Zoran Babić, s mesta: Ne.) Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, da ne bi bilo zabune, da ne bi bilo nešto nedorečeno, ničije ime nisam pomenuo, čak nisam pomenuo ni sve funkcije koje je, po meni, moj kolega poljoprivrednik obavljao. Ako se neko prepoznao, to je njegov problem i krivica do njega samog. Reklamiram član 103. i član 104, a iz prostog razloga da skinem sumnju da sam se mešao u privatni život drugih lica. Nije privatna stvar dobiti subvenciju za vinograd od 525.000 evra i tri miliona. To je javna stvar. Građani imaju pravo na informacije. Ako ih ne dam ja, imaju pravo da ih dobiju od Poverenika za informacije o javnog značaja. Dakle, tu nema ništa sporno, jer je novac isplaćen iz javnih izvora. Takođe sam govorio o mom iskustvu u vazduhoplovstvu, govoreći da sam 1978, 1979. godine služio vojni rok, da sam imao obuku šest meseci, a da sam gotovo devet meseci proveo u Bihaću na aerodromu, a svi oni koji su služili vojsku znaju koliko je taj aerodrom u to vreme bio osetljiva i značajna stvar i da tamo nije mogao doći baš svako. Takođe, sam i govorio da je moj kolega, nego navodeći ime, tu čast da služi vojsku izbegao, odnosno izbegao je da služi oružju i da se oružjem služi u vojsci, ali je zato vrlo rado naknadno pribavio sebi dozvolu za držanje oružja u civilu i ne samo za držanje, već je jedan od retkih koji imaju dozvolu za nošenje oružja. Pa, sad malo nisam sposoban da služim oružju, a malo sam sposoban da ga nosim u civilu. Mislim da je mnogo mačku goveđa glava. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Rističeviću. Mogu samo da kažem da ako se neko prepoznaje u svakoj vašoj rečenici, to je onda stvar te osobe. Mi kao predsedavajući to ne možemo da znamo, niti možemo nekoga da prepoznajemo u svakoj vašoj rečenici.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo Mihajlović, poštovani gosti iz Ministarstva, poštovani gospodine Bečiću, vi ste povredili član 108. Poslovnika Narodne skupštine kojim se definiše održavanje reda na sednici. Red na sednici podrazumeva, između ostalog, i da se vi i drugi narodni poslanici pridržavate svih članova Poslovnika, pa i onog stava člana 103. koji kaže da narodni poslanik ne može da ukaže na povredu u postupanju predsednika Narodne skupštine na koju je već ukazano. Gospodin Živković je ukazao na povredu Poslovnika na osnovu člana 107, nakon njega se javio gospodin Babić koji je ukazao isto na član 107. i umesto da kažete gospodinu Babiću da nema pravo da reklamira povredu Poslovnika, jer je ta reklamacija već urađena. Vi ste dali pravo gospodinu Babiću da govori dva minuta. Mimo toga, gospodine Bečiću, vi ste i gospodinu Babiću i gospodinu koji je govorio nakon gospodina Babića omogućili da zloupotrebe pravo na povredu Poslovnika time što ste potpuno prećutali njihove govore, koji su bili replike narodnom poslaniku Zoranu Živkoviću, i vaša je obaveza bila, gospodine Bečiću, da kada ste uočili da gospodin Babić replicira gospodinu Živkoviću, a javio se po povredi Poslovnika, i da drugi gospodin replicira gospodinu Živkoviću, a javio se po povredi Poslovnika, kao potpredsednik Narodne skupštine koji predsedava današnjoj sednici, da kažete gospodi i gospodinu Babiću da nije primereno, ni dostojanstveno da bilo koji narodni poslanik zloupotrebljava prava predviđena Poslovnikom Narodne skupštine, da im izreknete najpre meru upozorenja, a gospodine Bečiću, nakon toga na osnovu člana 109. i meru opomene. Da se glasa o ovome.
Gospodine Pavićeviću, ja bih to sve učinio da ste samo još posle, kada ste stali, dodali još jednu rečenicu koja glasi – kada se i gospodin Živković javio po povredi Poslovnika i replicirao gospodinu Rističeviću, ja bih onda možda ocenio da na je na taj način prekršen Poslovnik. Znači, nisam prekidao ni gospodina Živkovića, ni gospodina Rističevića, ni gospodina Babića, kao što znate, gospodine Pavićeviću. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani potpredsedniče i predsedavajući gospodine Bečiću, poštovana gospođo Mihajlović i poštovani gosti, pretpostavljam, iz Ministarstva, ima jedna latinska izreka i prosto me današnja rasprava malo, a inače su me gostovanja gospođe Mihajlović podsetila na tu latinsku izreku koja kaže da je naročito veliko neznanje neznati da greši. Moj jedan osećaj ovako je da gospođa Mihajlović u želji da osigura tu poziciju da je izvan bilo kakvog neznanja u Narodnu skupštinu dolazi da potvrdi da je grešila i da greši. To je sada jedna zanimljiva situacija na koju je, gospođo Mihajlović, mislim, jednim delom ukazala i narodna poslanica SNS gospođa Rakić. Ja sam to primetio. Čini mi se da smo svi to primetili, i to je sada jedna zanimljiva situacija. Sada ću, gospođo Mihajlović, da vam kažem gde sam primetio da ste grešili danas, i ne samo danas, nego povodom sadržine ovog predloga zakona. Prvo, gospođo Mihajlović, ponovo ste grešili u pravopisu i gramatici srpskog jezika. Poštovana gospodo, mi smo u Narodnoj skupštini podneli 19 amandmana, a koji se tiču ovog dela, i to na čl. 1, 6, 7, 11, 12, 14, 15, 24, 25, 27, 29, 31, 37, 45, 49, 50. i 55. Gospođo Mihajlović, jednom kada ste bili ovde, mislim, povodom rasprave o Zakonu o planiranju i izgradnji, ovde sam bio pripremio jedno uputstvo koje sam vam poklonio i knjigu jednu „Divlje društvo“. Očekivao sam da neće biti ovakve vrste pogrešaka sada, međutim vidim da ponovo imamo istu vrstu greške. Poštovana gospođo Mihajlović, još jednu sam stvar primetio ovim povodom. Vi ste ovde, povodom rasprave pojedinih narodnih poslanika, danas delili ne prelazne ocene narodnim poslanicima, predstavljajući se ovde kao profesorka kod koje, ako bi došao neki narodni poslanik, da bi dobio peticu. Dakle, ne prelaznu. Gospođo Mihajlović, šta ja onda da kažem kada vidim da imamo problema sa pravopisom i gramatikom srpskog jezika? Hoću da vam kažem – važno je da biramo reči kojima se služimo u našem dijalogu u Narodnoj skupštini Republike Srbije i da nije primereno da bilo koja ministarka ili bilo koji ministar narodnom poslanicima ovde izriče ne prelazne ocene. Druga stvar, gospodin Živković je to u svom govoru i rekao. Mi smo dosledni u jednoj politici ovde, kao narodni poslanici, u zagovaranju oštrije kaznene politike. Molim vas, gospođo Mihajlović, vi ste jednim delom već reagovali na taj deo primedbi ili predloga, da reagujete na naše amandmane koje smo podneli na čl. 72. i 74. ovog predloga zakona, kojim je maksimalna kazna zaista maksimalna, ali ona koje je minimalna može da bude malo veća. Naš je predlog da ona koje minimalna, a predviđena čl. 72. i 74, poštovana gospođo Mihajlović, bude malo veća, a onako kako smo mi predložili. Treća stvar, primetio sam danas da Vladu brani gospođa Mihajlović i u ime SNS narodna poslanica gospođa Katarina Rakić. Čuo sam mnogo reči hvale i od narodne poslanice gospođe Rakić za Vladu i za ovaj predlog zakona, a ovim predlogom zakona, poštovana gospodo, u jednom delu promoviše se, po mom sudu, gospođo Mihajlović i gospođo Rakić, neefikasnost. Imam čl. 77. i 78. Pazite, poštovana gospodo, u članu 77. se kaže – propisi za izvršavanje ovog zakona doneće se u roku od 24 meseca od dana stupanja na snagu ovog zakona. Sada ja ovako razumem, ako je jedna Vlada efikasna, ako gospođa Rakić tvrdi da je ovo efikasna Vlada, pa kako 24 meseca od dana stupanja na snagu ovog zakona. Možda negde nisam uspeo da vidim dobru argumentaciju za to. Čitao sam obrazloženje sadržine ovog člana i člana 78, ali nisam video zašto je potrebno 24. Gospođo Mihajlović, da odmah oduzmem taj argument da samo kritikujemo, podneli smo amandmane i na ova dva člana. Smatramo da je 18 meseci, poštovana gospodo, dovoljno da se pripreme ova dokumenta, kako bi ovaj zakon mogao da se primenjuje apsolutno. Molim vas da uvažite, gospođo Mihajlović, i ove amandmane i prethodnih 21 amandman koji smo podneli na ovaj predlog zakona.
Zahvaljujem, gospodine Pavićeviću. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja načelnog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz 96. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Goran Ćirić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsedavajući, poštovana gospođo ministarka, poštovane koleginice i kolege, danas smo imali raspravu o zakonu koji je otvorio mnoga pitanja. Mislim da je jedna od ključnih tema, nesporno, naša želja da nacionalna avio kompanija, koja nije u potpunosti u vlasništvu Republike Srbije, dakle 51% kapitala zajedno sa „Etihadom“, dakle „Er Srbija“ napreduje iz dana u dan. Naravno da ćemo uvek i najradije putovati „Er Srbijom“, onako kako smo putovali u JAT-u. Ali, ono što je neophodno i potrebno, imati spremnost, posebno ministar, pa posebno premijer, posebno Vlada, ali i svi narodni poslanici, a to je da budemo spremni da razgovaramo o svim izazovima koji mogu da doprinesu efikasnosti i ove kompanije i svih kompanija koje će poslovati u Srbiji, zahvaljujući i infrastrukturi o kojoj danas ovde govorimo, ne samo o aerodromu Nikola Tesla, nego i o tri aerodroma o kojima smo govorili kao velikom potencijalu, koji u ovom trenutku imaju status vojno-civilnih ili civilno-vojnih. Šta je ono na čemu je DS insistirala? Upravo na otvorenoj proceduri koja mora da se zasniva na poštovanju zakona. Mi danas ovde imamo Predlog zakona za koji smo rekli da, mora da bude pre svega motivisan ovaj predlog javnim interesom. Postavili smo neka pitanja i valja ih ponoviti. Mislim da je važno i zbog svih nas i zbog javnosti u Srbiji. to je ovo pitanje koje je otvorila Evropska komisija, to je pitanje ključnih tačaka evropske politike u ovoj oblasti. To je pitanje bezbednosti. Naveli smo neke primere koji upravo otvaraju tu temu. Ponoviću to pitanje – da li je ovo zakon koji je pre svega išao sa ciljem povećavanja efikasnosti i brzine u transportu, jer je jedna od primedbi ovih rešenja u zakonu upravo to da se izašlo u susret „Er Srbiji“, koja zasniva svoj veći profit upravo na većem broju transfernih putnika i želji da se smanji kontrola transfera, prtljaga u transferu? Dakle, mislim da je to vrlo važno pitanje u kojoj se treba meriti između većeg profita i između potrebne bezbednosti koja je neophodna i nama i koje uslovljavaju svi i evropski i svetski standardi. Drugo pitanje koje je vrlo važno je deregulacija u vazdušnom saobraćaju. Dakle, pitanje koje valja otvoriti pre svega zbog odgovornosti i mogućih posledica. Još jednom pitam – Evropska komisija je u jednom delu dala primedbe, vi ste nam odgovorili da su konačni odgovori i ja se nadam da su zaista konačni odgovori na to upravo ovakva vrsta subvencionisanja ili ovakva vrsta diskonta koje daje državno preduzeće Aerodrom Nikola Tesla jednom od avio prevoznika, makar to bilo u 51% vlasništvu Republike Srbije, dakle sa 50% popusta na aerodromske takse i 50% na fakture goriva iz NIS-a opet je država Srbija tu sa 49% u akcijama NIS-a. Dakle, posredno država Srbija i građani Srbije gube deo profita ili deo dobiti i iz tih sistema. To jeste otvoreno za raspravu i ja znam šta su odgovori. Time podstičemo i broj putnika i nacionalnu kompaniju, potrebe za podsticajem i rastom turizma, ali još jednom ponavljam, važno je da u skladu sa javnim interesom i pre svega poštovanjem zakona i naših normi razgovaramo o tome najotvorenije. Jedna stvar koja nije pomenuta. Pominjali smo i flotu i mislim da je pošteno reći da je smanjena starost flote, ali ne time što su kupljeni novi vazduhoplovi, nego tako što su iznajmljeni novi vazduhoplovi i to nije promenilo kapital ovog sistema ili povećalo njegovu vrednost. Mislim da je u skladu sa tim potrebno pitati i govorili smo o toj temi, o 23 miliona dolara avansa, gde smo čuli argument ministarke koja je rekla – „Etihad“ je preuzeo i „Er Srbija“ će preuzeti taj ugovor, on je dobar zbog toga što su oni pristali da ga preuzmu. Svako bi preuzeo ugovor u kome postoji već 23 miliona dolara datog avansa, to je interes svakog ko vodi bilo koju kompaniju. Mislim da je važno pitanje i važno je da dobijemo odgovor i na nešto što se često čuje i u javnosti, a i u stručnoj javnosti, a to je da je znajući da je struktura kapitala 51% Republike Srbije, 42% „Etihada“, dakle ovih 49% su pribavljeni na način da je „Etihad“ pozajmio 40 miliona dolara u 2013. godini, između 21. oktobra i 16. decembra 2013. godine, gde se kasnije ta pozajmica konvertuje u kapital. Sada ja pitam ministarku da li mislite da je bilo u skladu sa zakonom u tom trenutku kada nije bilo mogućnosti da se pozajmica konvertuje u kapital? Niko neće ovde reći – ne želimo dobro „Etihadu“, samo otvaramo pitanja u kojima želimo da ova kompanija posluje u skladu sa uslovima u kojima posluju i ostale kompanije u Srbiji. To je ono na čemu DS insistira. Mislim da su ovo vrlo važna pitanja na koja bi trebalo dobiti odgovore. Još jednom kažem, svima nama je i te kako stalo do razvoja svih kompanija u Srbiji, naravno i „Er Srbije“ koja je najčešće pominjana u ovom kontekstu kada razgovaramo o Zakonu o vazdušnom saobraćaju. Hvala.
Hvala. Reč ima potpredsednik Vlade dr Zorana Mihajlović.
Mislila sam da ništa ne komentarišem ponovo, zato što ponavljate nekoliko puta ista pitanja i dobijate vrlo jasne i konkretne odgovore i ponavljate opet ta pitanja. U redu, to su vaše unutrašnje dileme koje javno govorite, ali jedna stvar mi stvarno nije jasna. Prvo kažete da je, vezano za ugovore iz 1998. godine, da je taj ugovor štetan, da je loš. Ja vam odgovorim da „Er Srbija“ zajedno sa strateškim partnerom preuzima taj ugovor, za razliku od vas koji ga 15 godina niste realizovali, mi ćemo ga realizovati i imati avione. Onda sada kažete – pa svako bi preuzeo taj ugovor zato što ima avansa. Pa izvinjavam se, jel loš ili nije loš? Jel dobro ili nije dobro, pošto jednog trenutka pre sat vremena shvatam da nije dobro, a sada shvatam po vama da je dobro. Drago mi je ako sam uspela da vas ubedim za ovih sat vremena da kažete da je taj ugovor dobar. Toliko.
Zahvaljujem. Zaključujem načelni pretres… (Goran Ćirić, s mesta: Replika.) Gospodine Ćiriću, niste u nikakvom negativnom kontekstu pomenuti. Mislim da nema smisla da dobijete repliku. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Zahvaljujem se. Pažljivo sam danas slušao ceo tok rasprave o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, zato što se i vrednost jedne zemlje meri kroz jedan uređen vazdušni prostor, kroz prihod koji se dobija od vazdušnog saobraćaja kroz punjenje budžeta na taj način, a ne mala sredstva se slivaju u budžet Republike Srbije, zbog povećanog broja zaposlenih da li na Aerodromu Nikola Tesla, da li u okviru „Er Srbije“. To što, a imao sam priliku pre nekoliko dana da provedem skoro sat vremena na Adi i za tih skoro sat vremena na Adi video sam na desetine aviona koji su, a tu preko Ade je sletni koridor na pistu Aerodroma Nikola Tesla video sam desetine aviona koji su sleteli na naš aerodrom, za razliku od perioda kada nije postojala „Er Srbija“, za razliku od perioda kada smo razno razne stručnjake, nazovi stručnjake za rad na privatizaciji JAT čašćavali po satu 2500, 2000 ili 1800 evra, za razliku od tog perioda kada je bilo više aviona u muzeju pored zgrade Aerodroma Nikola Tesla, nego što ih je sletalo na sam aerodrom. Tokom današnje rasprave čuo sam svakakve zamerke. Najčešće nisu imale nikakve veze sa zakonom. Čuo sam zamerku i da je najveće neznanje ne znati da grešiš, pa pitam onoga koji nas je time tako obznanio – kada je više grešio, da li zna kada je više grešio, kada je zagovarao bele listiće ili kada je zagovarao listiće na kojima će se popunjavati ime Demokratske stranke i Bojana Pajtića? Sumnjam da zna, a čim ne zna, znači da ima najveće neznanje. Videli smo i zamerke da ovo nije dobar zakon zato što su to izmene i dopune zakona. Ovo je zakon. Narodna skupština Republike Srbije uvek usvaja zakone, da li oni bili o vazdušnom saobraćaju ili o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, mi usvajamo zakone. Vlada Republike Srbije predlaže zakone. I mene čudi da Tadićev doktor populističkih namera i pamfleta ne zna da usvajamo zakone, a ne izmene i dopune. Jer, to jednostavno nije po pravilu. Žao mi je što ja kao mašinski inženjer moram da ga učim pravu. S druge strane, gospođo Mihajlović, vi ste pre nekoliko meseci u Narodnu skupštinu kao ovlašćeni predstavnik predlagača doneli Zakon o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji. Neka i ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju donese iste efekte kao i taj zakon o izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji, ja ću biti veoma srećan čovek. Zato što ste tim izmenama i dopunama Zakona o planiranju i izgradnji doveli do toga da naša država postane mnogo konkurentnija, da se građevinska dozvola izdaje ne po mesecima i godinama, kao što je to bilo u režiji Demokratske stranke bivšeg režima, već za 28 dana, da investitori i građani ne tumaraju više od šaltera do šaltera, od činovnika do činovnika, nego da dolaze na jedno mesto. Zbog toga, gospođo Mihajlović, vi imate pravo, zbog tog iskustva, zbog te primene, i dalje da donosite, da li osnovne zakone ili izmene i dopune zakona, znam da će efekat biti kao na Zakonu o planiranju i izgradnji, koji je ponos i ove Vlade i ove skupštinske većine. Dobro je što se članom 3. menja član 10. osnovnog zakona i što se u zakonsku regulativu uvode bespilotni vazduhoplovi. Bio sam prisutan na stadionu kada je jedna takva, bespilotni vazduhoplov, želeo da naše društvo, i reakcijom tih ljudi koji su prvenstveno bili na samom stadionu, pokaže da nismo zreli. Ja sam i tada, iako i dan-danas osećam i gorčinu u ustima, u stomaku, gorčinu u srcu, posle tog drona ili bespilotnog vazduhoplova, kao i većina ljudi na samom stadionu koji su bili, zahvalan tim ljudima zato što nisu krenuli da ruše i lome, već su hrabro prihvatili to kao jednu vrstu zamke u koju kao društvo nismo ušli. Ja čestitam i tim ljudima, ali i ostalim građanima, zato što su ostali mirni, iako politika mnogih ovde kritizera liči na bespilotne vazduhoplove, od nekud su navođeni ali nikada ne znate gde će da slete i u šta će da udare, tako da je otprilike ta politika politika ovih bespilotnih vazduhoplova ili dronova. Što reče naš narod – muva bez glave. Ono što bih kao posebnu vrednost istakao, nikada do sada nisam video zakone da ministar razvlašćuje samog sebe. Nikada do sada, a nisam čuo danas u višesatnoj raspravi, da je neko rekao – e, svaka čast ovoj Vladi, svaka čast vama, gospođo Mihajlović, zato što ste stvari, a ima ih u desetinama članova, sa ministarstva preneli na direktorat; zato što ste rekli – želimo da čujemo struku, želimo da čujemo one najodgovornije, želimo da čujemo one sa najviše znanja, uz, naravno, saglasnost ministarstva kao kape nad celokupnim, ne samo vazdušnim, nego i ostalim saobraćajem. Zar to nije vredno jednog aplauza, jedne pohvale, da se ceni znanje, da se ceni iskustvo, da se ceni znanje onih ljudi koji sede u Direktoratu civilnog vazduhoplovstva? Danas se pričalo o svemu i svačemu. Video sam kolege koji su pročitali prvi član, pojmove, i poslednji član, kazne. Kao da između desetine članova ne postoji. Nisu imali vremena ili želje, od pisanja transparenata, ni da pročitaju ostatak zakona. Zbog toga sam ja veoma zahvalan mojim koleginicama i kolegama iz poslaničke grupe SNS, zato što su danas strpljivo i temeljno govorili o ovom Predlogu zakona i zato što i jeste danas tema, pored Zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju, jeste i tema aerodrom „Morava“, jeste tema aerodrom u Vršcu, jeste tema aerodrom u Nišu, iako taj aerodrom u Nišu vidim da je loš, samo zato što nema kafanu na aerodromu. Molim vas, zar ti ljudi dolaze tamo u kafanu? U Nišu ima dosta tih objekata u kojima lepo može da se ode, da se pojede nešto i da se podruži sa ljudima. Da li je potrebno da zamerka ide na način što nema kafane na aerodrom u Nišu i da je taj aerodrom loš? Molim vas, umesto toga, mi treba da se radujemo avionima koji sleću i poleću sa niškog aerodroma. Jeste tema bio i aerodrom na Poniklama, jeste tema bio aerodrom u Vršcu i sve ono o čemu su govorile, veoma temeljno i veoma studiozno, moje kolege iz poslaničke grupe SNS. Ali, naravno, kada se govori o vazdušnom saobraćaju, najveća i najvažnija tema je tema „Er Srbija“. Ja sam video kada je i koleginica Rakić govorila o rezultatima „Er Srbije“, da su mnogi odmahivali glavom, da su neki i sada izašli iz sale, ne mogu da slušaju dobre rezultate, ne mogu da čuju dobre rezultate, a evo, i sada se neki javljaju sa dva prsta. Ovo je dobro videti i izaći pred građane Republike Srbije da je upravo gospodin Pavićević sada, sa dva prsta visoko podignutim u vis, rekao da je on taj koji ne voli da čuje dobre rezultate kompanije koja je 51% u vlasništvu Republike Srbije i vas, poštovani građani Republike Srbije. I ja sam mu zahvalan na svim gramatičkim izmenama, i ovog i prethodnih i budućih zakona i ponudio mu radno mesto lektora u Vladi. Ali, nemojte se radovati neuspesima. Ali, nemojte se radovati neuspesima. Nama su kao društvu, kao državi, građanima su potrebni uspesi. Nama je potrebno još mnogo „Er Srbija“. Ukoliko svako budemo pokušali da spotaknemo, da se radujemo neuspehu, da navijamo za nešto loše, da li navijamo na taj način za nešto loše našoj deci? Samo zbog političke mržnje, pakosti, a to je iz oblasti patologije, tako su mi bar rekle moje koleginice i kolege iz zdravstva i zbog toga ću i zbog građana Republike Srbije, koji se, siguran sam, raduju ovakvim stvarima, ponoviti – prvi kvartal 2013. godine u odnosu na prvi kvartal 2015. godine po broju putnika – 2013. godine 220 hiljada putnika, 2014. godine 359 hiljada, a 2015. godine 453 hiljade putnika preveženo „Er Srbijom“ i ako se neki žale što je takav trend i takav rast broja putnika. U broju destinacija sa 25 destinacija 2013. godine, preko 31 destinacije 2014. godine na 35 destinacija 2015. godine i ja ne verujem da će Srbija preko, iako poštujem, Uzbekistan kao državu, kao i sve ostale države, ne verujem da će Srbiji biti partner Uzbekistan za put u SAD, već evropske zemlje i direktno SAD. Put Srbije, put evropskih integracija po današnjim bih rekao da neki koji su u kampanji zagovarali taj evropski put, sada zagovaraju Uzbekistan. Preneta težina robe u tonama 2013. godine u prvom kvartalu iznosi 359, a 2014. godine 542, a 2015. godine 875 tona. Molim vas, preko 200% za dve godine je veća tonaža.
Vreme
Završavam sa dve rečenice, gospodine predsedavajući, i zahvaljujem se na ovom vremenu. Ova kompanija je prošlu 2014. godinu, „Er Srbija“, koja je u vlasništvu svih građana Republike Srbije, ma koliko neko želeo da prikaže na drugi način, završila prvi put u istoriji sa dobitkom od 2,7 miliona evra. Dakle, 2,7 miliona puta pobedili su građani Republike Srbije.
Zahvaljujem, gospodine Babić. Gospodine Pavićeviću, mnogo ste neozbiljni ako, kao i vaš kolega, tvrdite da sam trebao da vas prepoznam u belim listićima, u rečenici koju je izgovorio gospodin Babić - beli listići. (Vladimir Pavićević, s mesta: Izgovorio je moje ime i prezime.) Da, to ste upravu, ali na kraju izlaganja, a vi ste mnogo pre toga tražili da vam dam repliku na osnovu rečenice koju je izgovorio gospodin Babić - beli listići. Tako da, molim vas, vi ćete dobiti sada repliku na osnovu pomenutog vašeg imena i prezimena, ali nemoj te kao i vaš kolega da tražite pravo na repliku u raznim rečenicama koje izgovaraju poslanici gde se vi prepoznajete. Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Pavićević, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsedavajući, gospodine Bečiću, poštovana gospođo Mihajlović i poštovani gosti, najpre, žao mi je što gospođa Mihajlović nije meni, na primer, danas odgovorila na moja tri zapažanja. Ja volim ovde da imamo dijalog i strašno žalim što toga nema. Ali, gospođo Mihajlović, u četvrtak ćemo da imamo amandmansku raspravu. Mi smo spremili 23 amandmana i ja ću da obrazložim sve te amandmane, gospođo Mihajlović. Nadam se da će tada rasprava da teče. Druga stvar, gospodin Babić je meni zamerio što sam se pozvao na jednu latinsku izreku da je naročito veliko neznanje neznati da grešiš. Gospodinu Babiću je izgleda promaklo da sam ja time ukazao da gospođu Mihajlović izmeštamo iz polja neznanja, zato što gospođa Mihajlović kontinuirano od sednice do sednice Skupštine priznaje da greši. Poštovana gospodo, to znači da je reč o osobi koja nije u polju neznanja. Molim vas, gospodine Bečiću, da to evidentirate ovde i vi gospođa Mihajlović. Treća stvar, gospodin Babić ovde sada kaže i upućuje na nas ovde – neko je pročitao samo prvi, a neko samo poslednji. Pa, ja sam podneo 23 amandmana, pozvao se ovde na amandmane 1, 6, 7, 11, 55, na članove ovoga Predloga zakona. Gospodin Babić kaže – pa mi ovde zagovaramo evropski put i time odgovara na moju primedbu da je Vlada neefikasna, a neefikasnost sam pronašao i u članovima 77. i 78. ovoga Predloga zakona. Ja onda gospodina Babića, gospodine Bečiću, pitam - pa šta je nego neefikasna Vlada koja do dana današnjeg nije formirala pregovarački tim za pregovore sa Evropskom komisijom, poštovana gospodo, kada do dana današnjeg nije otvoreno nijedno pregovaračko poglavlje? Pa, kako mi možemo tu Vladu da nazovemo efikasnom na putu evropskih integracija?
Vreme.
Ne možemo, poštovana gospodo, očigledno je. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović. Imate tri minuta. Izvolite.
Prvo, smatram da je vrlo nekorektno i maliciozno, to vređa i ugrožava našu spoljnu politiku, jednu zemlju kao što je Uzbekistan, koja je četiri puta veća nego Srbija, na taj način ponižavati kao što je to činio gospodin Babić. Ne znam šta se može desiti na jednom takvom molitvenom doručku da SAD postanu jedina zemlja na svetu i da poslanici mrzitelji svega što je zapadnog postanu obožavaoci SAD-a, njihove kulture, a ponižavaju druge narode koji su nam prijatelji vekovima. Sa druge strane, kada je u pitanju bespilotna letilica i muva bez glave, kako je moj kolega nazvao, pa to je najbolja slika, nisam se setio, izvinite, za ovu Vladu. Nema bolje bespilotne letilice i muve bez glave, niti bolje poredbe, sem ove Vlade. Pa to je Vlada koja ne zna šta radi ministar, šta radi premijer, šta radi potpredsednik. Tu nema nikakve koordinacije, što se vidi iz rezultata – pad proizvodnje, pad BDP-a, pad svega onoga što bi trebalo u jednoj normalnoj zemlji sa sposobnom vladom da raste. Jedino što nije sporno da raste je stranačko zapošljavanje, pričali smo danas o tome itd. Dakle, mi smo imali nameru, i još uvek nećemo odustati od toga, da možda podržimo ovaj zakon, ukoliko se prihvate naši amandmani, jer mi se ne ponašamo neodgovorno kao što se ponaša predsednik najveće poslaničke grupe, gospodin Babić. Jer, nije neozbiljno ukoliko ukažemo da su kazne za to što avion leti iznad grada u nedozvoljenom području i da pilot, fizičko lice, vlasnik tog aviona plati kaznu od 25.000 do 150.000 dinara, jer smatramo da to nije nikakva kazna za nekoga ko ima avion. Znam da gospodin Babić voli da se konsultuje sa svoja dva psihijatra koja sede u poslaničkom klubu, kao što je to malopre rekao, ali ja bih vas molio, naravno, da se više konsultujete sa vrlo kvalitetnim ekonomistima koje imate u vašem poslaničkom klubu, sa pravnicima itd. Manite se psihijatrije i ocenjivanja nastupa pojedinih poslanika. Znate da to neće ovu Skupštinu dovesti nigde, a nažalost ni ovu državu, niti demokratiju o kojoj treba da pričamo.
Zahvaljujem. Gospodine Veselinoviću, pošto ste me na neki način prozvali, radi istine samo da kažem da je gospodin Babić rekao, citiraću – uz dužno poštovanje Uzbekistanu, i govorio je o partnerstvima kompanija, a ne o odnosima između dve zemlje. Tako da, ono što ste vi sada želeli da insinuirate nije tačno. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić, replika. Izvolite.
Biću jako kratak, gospodine predsedavajući, iako mi nije jasno kako je mogao kolega Veselinović da dobije tri minuta, četiri minuta za repliku. Mislio sam da će govoriti o zakonu.
Gospodine Babiću, izvinjavam se, samo radi informacije, imao je vremena od ovlašćenog tri minuta. Znači, nije bila replika.
Da, ali u ta tri minuta se govori o zakonu, a ne o Vladi, Zoranu Babiću ili o bilo kome.
Da, ali to je manir gospodina Veselinovića. Izvolite.
Mada nemam problem. Ja ću biti jako kratak. Moju današnju repliku, završnu repliku ću svesti samo u jednu rečenicu. Boris Tadić nije letelica, ali je pao i nikada se više neće podići. Nikada više.
Zahvaljujem. Gospodine Veselinoviću, vi ste se javili? [[Janko Veselinović, s mesta: Da, replika.]] Replika, ali po kom osnovu? (Janko Veselinović, s mesta: Na vaše izlaganje.) Na moje, nemate pravo. Zahvaljujem. (Janko Veselinović, s mesta: Molim vas, po Poslovniku.) Po Poslovniku? Na moje izlaganje? Dobro, izvolite.
Reklamiram član 106, 107. i 27. Poslovnika zato što vi sa tog mesta možete da vodite sednicu, a ne da učestvujete u raspravi. Dakle, mogli ste da zatražite reč, da vas zameni, a ne vidim da imate drugog potpredsednika, da vas zameni gospodin Arsić, pa da kažete da je to moj manir, da na taj način razgovaram. Dakle, ostavite te vaše ocene za vaše unutar stranačke odnose. Uvažavajte narodne poslanike. Za izgovorenu reč svako snosi odgovornost za sebe, a nemojte vi davati ocenu, jer ne bi bilo dobro da mi dajemo ocenu vašu, vašeg načina vođenja sednice i tako dalje, ostavićemo to za neku drugu priliku, gospodine predsedavajući.
Gospodine Veselinoviću, kada pročitate Poslovnik vidite da on meni daje mogućnost da dam objašnjenje poslaniku koji se pozvao, u ovom slučaju gospodin Babić mi je zamerio da sam dao reč po osnovu replika. Ja sam mu odgovorio da ste dobili reč po dnevnom redu, reč po vremenu šefa poslaničke grupe koje vam je ostalo, a to je tri minuta i gospodine to je objašnjenje. Ako vi gospodine Veselinoviću, danima govorite na način koji nije primeren izlaganju kada govorite van dnevnog reda, kada govorite na način koji želite, kažete da je u redu, a sada kada meni uskraćujete pravo da dam obaveštenje ili objašnjenje narodnom poslaniku, mislite da ste u pravu. Nažalost, niste jer Poslovnik govori drugačije. Zaključujem načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o vazdušnom saobraćaju. Sa radom nastavljamo sutra u 10.00 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Osme sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 95 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 99 narodnih poslanika, odnosno da suprisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Miletić Mihajlović i Olena Papuga. Nastavljamo rad i prelazima na pretres o tački 2. dnevnog reda PREDLOGU AUTENTIČNOG TUMAČENjA ODREDBE ČLANA 54. STAV 1. ZAKONA O VISOKOM OBRAZOVANjU. Primili ste Predlog autentičnog tumačenja koji je podneo Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo 28. aprila 2015. godine. Podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram pretres o Predlogu autentičnog tumačenja. Da li predstavnik predlagača dr Aleksandar Martinović, predsednik Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, želi reč? (Da.) Izvolite. Reč ima narodni poslanik dr Aleksandar Martinović.