Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Drugu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 107 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 49. Zakona o Narodnoj skupštini predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom odlučivanja postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika, pa vas pozivam da radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 150 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja svih narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Dragan M. Marković, dr Vesna Ivković, Justina Pupin Košćal i Aleksandar Jovanović. Poštovane dame i gospodo narodi poslanici, za Drugu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu utvrdio sam sledeći D n e v n i r e d: 1. Redovan godišnji izveštaj za 2019. godinu, koji je podneo Zaštitnik građana, sa Predlogom zaključka Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu od 16. decembra i Predlogom zaključka Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova od 17. decembra 2020. godine; 2. Izveštaj o sprovođenju Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja i Zakona o zaštiti podataka o ličnosti za 2019. godinu, koji je podneo Poverenik za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti sa Predlogom zaključka Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu od 16. decembra 2020. godine; 3. Redovan godišnji izveštaj za 2019. godinu, koji je podneo Poverenik za zaštitu ravnopravnosti sa Predlogom zaključka Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova od 17. decembra 2020. godine i 4. Izveštaj o radu Državne revizorske institucije za 2019. godinu sa Predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava od 23. novembra 2020. godine. Narodni poslanik dr Aleksandar Martinović, na osnovu članova 92. stav 2, 157. stav 2. i 192. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički jedinstveni pretres o svim tačkama dnevnog reda. Da li gospodin Martinović želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 157, za – 150, nije glasalo – sedam. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: mr Zoran Pašalić, Zaštitnik građana, Milan Marinović, Poverenik za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti, Brankica Janković, Poverenik za zaštitu ravnopravnosti, dr Duško Pejović, predsednik Saveta Državne revizorske institucije, Jelena Stojanović, zamenik Zaštitnika građana, Nevenka Bojanić i Ljiljana Dimitrijević, članovi Saveta Državne revizorske institucije, Milena Milinković, sekretar Državne revizorske institucije, Rada Kovačević i Gordana Mohorović, pomoćnici generalnog sekretara Službe Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti i Tatjana Prijić, viši savetnik u Službi Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. Dobrodošli i izvolite. Pozdravljam nezavisne institucije. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 1. do 4. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova te poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članovima 192. i 238. stav 4, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o svim tačkama dnevnog reda. Da li predstavnici predlagača žele reč? Predstavnici predlagača su mr Zoran Pašalić, Milan Marinović, Brankica Janković, dr Duško Pejović, Vladimir Đukanović, dr Muamer Bačevac i dr Aleksandra Tomić. Da li se neko od predlagača javlja za reč? (Da.) Reč ima Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani gosti i predstavnici institucija koje su u nadležnosti rada Narodne skupštine Srbije, poštovani narodni poslanici…
Aleksandra, izvini. Molim sve koji su ovlašćeni predlagači da ubace kartice koje ste dobili.
Ja sam uverena da će predsednik Državne revizorske institucije gospodin Pejović sigurno dati detaljan prikaz Izveštaja o radu ove institucije za 2019. godinu, ali pre toga kao predlagač u ime Odbora za budžet i finansije i kontrolu trošenja javnih sredstava želim da kažem da smo zaista u proteklom periodu ostvarili jednu dobru saradnju sa ovom institucijom, da mnoge stvari zajednički predlažemo, pomeramo i imamo zaista podršku Ministarstva finansija u svemu tome. Kao rezultat tog rada je što smo u ovoj godini imali 40 zakona iz oblasti finansija, od toga 27 koje smo videli kao izmene i dopune i potrebu da se mnoge stvari menjaju, da bi na adekvatan način zaista upravljali javnim finansijama po svim međunarodnim standardima, a pre svega, u interesu građana Srbije, jer se time postižu veće uštede, kad je u pitanju budžet Republike Srbije. Izveštaj DRI za prethodnu godinu je sastavni deo Akcionog plana u kome učestvuje i Odbor za finansije. Inače, Vlada Republike Srbije, u saradnji sa EU i Evropskom komisijom, donela je Program reforme upravljanja javnim finansijama krajem 2015. godine za 2016. do 2020. godine i tim planom svakih šest meseci Vlada šalje izveštaj Evropskoj komisiji, u tom delu, kada govorimo uopšte o upravljanju javnim finansijama, sa svim parametrima svrsishodnosti, a to će najbolje državni revizor prezentovati šta to znači, pogotovo otvarajući određena i politička pitanja koja mi imamo, kada je u pitanju trošenje javnih finansija. Obaveza je Vlade da šalje na svakih šest meseci Evropskoj komisiji taj izveštaj, a prema Akcionom planu, koji je donela Vlada takođe krajem 2015. godine, u kome postoji 19 tačaka, svaka institucija ima svoje obaveze. Tačke 18. i 19. su obaveze Odbora za finansije, budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava i DRI da raspravlja o revizorskim izveštajima različitih sektora kojima se bavi ova institucija i svake godine mi imamo, zbog toga, prema tom planu, povećanje broja sednica van sedišta. Godine 2017. smo imali jednu, 2018. dve, 2019. godine tri i ove godine četiri sednice. Na tim sednicama mi smo imali prilike da čujemo, uvek smo uzimali najbolje primere i tražili smo od DRI da nam kaže koje to lokalne samouprave imaju najbolje primere kada je u pitanju trošenje javnih sredstava. Ove godine smo, inače, počeli od Vračara. Tu smo, jednostavno, definisali ono što su zaključci, na kraju krajeva, i gde smo raspravljali o Izveštaju DRI za prethodnu godinu. U tom izveštaju smo videli mnoge nepravilnosti koje su imali do 2019. godine i razlika svih onih koji su vodili institucije krajnje odgovorno sa reformom do 2019. godine i napravili smo jednu analizu i poređenje kako su se vodile finansije nekada, a kako se vode danas. Ono što nam je na toj sednici upravo bilo najinteresantnije, to je da smo posmatrajući strateške okvire kojima se bavi Republika Srbija, kada su u pitanju javne finansije, uvek razmatramo onaj deo koji se odnosi na budžet, znači, konsolidovani izveštaj budžeta Republike Srbije. Mi smo po prvi put u Skupštini Srbije imali glasanje ovog izveštaja zajedno sa budžetom za sledeću godinu. Razmatrali smo sektor koji se odnosi na zdravstvo, koji nam je od izuzetnog značaja u ovoj godini pandemije Kovid 19. Razmatrali smo kasnije i izveštaje koji se odnose na same lokalne samouprave, ali na deo koji podrazumeva socijalu. Najinteresantniji deo mislim da je onaj koji se odnosi na metodologiju, odnosno na izveštaje koje obuhvataju svrsishodnost, odnosno one analize svrsishodnosti koje su nama od najvišeg značaja. Kasnije ću se vratiti na tu temu, ali želim da kažem da vi na osnovu ovog izveštaja po prvi put možete da vidite, prvo, da je izveštaj urađen na krajnje jedan standardizovan način, u smislu samog izveštaja, gde ovaj rezime na početku govori o tome šta je DRI radila u prethodnoj godini. On je urađen po međunarodnim standardima i u tom rezimeu, u stvari, možete da vidite dosta toga, koji je sastavni deo ovog izveštaja. Možete da vidite koji su programi revizija. Po prvi put ova revizorska institucija u ovom sastavu je razdvojila finansijsku reviziju, reviziju poslovanja, zatim, kombinovanu reviziju i reviziju svrsishodnosti. Možete da vidite koji su to efekti post revizije. Možete da vidite koji je doprinos donošenja svih ovih izveštaja koje radi DRI i to konkretno kada govorimo o novcu. Možete da vidite koje su to preporuke koje DRI daje kada su u pitanju određeni propisi, ali i određene inicijative kada je u pitanju izmena i dopuna samih zakona. Na kraju krajeva, u ovom izveštaju stoji i onaj deo koji se odnosi na samo upravljanje kadrovima, kako se nose sa velikim poslom, a kako se nose sa razvojem svojih kapaciteta, kad su u pitanju stručni ljudi. Na kraju, imate međunarodnu saradnju, koja je očito više nego aktivna, s obzirom da su bili članovi u više od pet projekata i mislim da su imali veliki broj sastanaka kada je u pitanju samo izveštavanje i prikaz onoga što rade. Najinteresantniji deo ovog rezimea mislim da je upravo ovaj deo koji se odnosi na same revizorske proizvode. To je ono što oni nazivaju izveštaji, koji kažu da ima 133 izveštaja kada su u pitanju finansije, zatim, finansijski izveštaji, zatim, imate sedam kad su u pitanju izveštaji pravilnosti, 12 kad su u pitanju kombinovani i na kraju, 264 izveštaja za post revizione aktivnosti, odnosno 505 ukupno, što pokazuje da zaista ovaj posao je veoma zahtevan. Kada pogledate koliko je to u novcu, onda to iznosi 451 milijarda dinara i kada vidite da, u stvari, sistem finansijskog upravljanja i kontrole, koji postoji u institucijama, onda treba reći da je 88 subjekata od 159 uvelo tzv. sistem interne kontrole. Znači, mi smo zakonom obavezali da sve institucije treba da imaju internog revizora. To je onaj revizor koji u toku godine rukovodstvu skreće pažnju kako treba voditi finansije, a da budu u skladu sa svim zakonskim propisima o računovodstvu, o reviziji i, na kraju krajeva, ono što se odnosi čak i na međunarodne standarde, kako to radi knjiženja, kako radi sektor računovodstva. To, naravno, rukovodioci institucija ne moraju da znaju, ali zato imaju internog revizora koji treba u stalnom kontaktu da to radi i da obaveštava i menadžment do kog stepena se to stiglo. Međutim, kao i svuda, u Srbiji je to jedan proces, koji traje i koji mi svaki put u svojim izveštajima nagoveštavamo da treba da se pojača interna kontrola, upravo zbog toga da bi što manje posla imao i revizor, na kraju krajeva, i eksterna revizija, koja se uzima sa strane, ukoliko želite da zaista budete ispravni. Zašto je ovo bitno? Bilo koja institucija da želi da se bavi bilo kakvim zaduživanjem ili izveštavanjem, ona mora da ima po prirodi stvari ove izveštaje i uglavnom se tu gledaju da ti izveštaji budu pozitivni, ukoliko želite da se razvijate dalje i da ulažete određena sredstva. Preporuke koje je dala DRI za prošlu godinu iznose 1970 i od toga su 1221 za finansijske izveštaje, 420 za poslovne, 100 je za kombinovanu, ali je 229 za svrsishodnost. Kad pričamo o svrsishodnosti, ja ću vam reći da je to za nas najinteresantniji deo ovih izveštaja za narodne poslanike, pogotovo što, recimo, su ispitivanjem određenih stavki u svojim izveštajima njima bilo najinteresantnije da se bave, recimo, prevencijom, kad su u pitanju same poplave, kad je u pitanju efikasnost informacionih sistema za registre nepokretnosti, kad je u pitanju javna svojina, zatim, davanje određenih mišljenja kad je u pitanju poslovni prostor i naplata poslovnog prostora na lokalnom nivou. Mi smo na Vračaru imali saznanje da je preko 480 miliona ostalo nenaplaćeno do 2012. godine. Kada je u pitanju opština Vračar, kao što znate, tamo je poslovni prostor jedan od najinteresantnijih kada je u pitanju grad Beograd i jedan od najviših cena kada je u pitanju zakup poslovnog prostora koji se odnosi kao i Stari Grad. Za nas je to bila jedna od najfascinantnijih brojki kada je u pitanju zaduženje. Oni koji su vodili do 2012. godine, a to su predstavnici DS i gospodin Kuzmanović su došli do toga da opština ne naplaćuje poslovni prostor kao državni novac zakup i da zbog toga ni ne snosi nikakvu ni političku, ni moralnu, ni krivičnu odgovornost, upravo zbog toga što državni revizor kada je podnosio određene prijave sudu, ti postupci nikada nisu procesuirani na onaj način na koji to zakon propisuje. Kao što vidite neki koji su se krajnje neodgovorno odnosili prema finansijama i prihodima od strane građana Srbije, kada govorimo o javnim finansijama, danas nam spočitavaju mnoge kritike kada su u pitanju ulaganja, investicije i donošenje određenih mera koje govore o tome da zakon mora da se poštuje, a upravo su oni bili akteri najžešćih nepravilnosti i nepoštovanja zakonskih normi. Kada govorimo o analizi svrsishodnosti vodoprivredne infrastrukture, ono što je za nas kao poslanike u Odboru bilo jako interesantno jeste što smo primetili da je cena vode u određenim lokalnim samouprava različita. Mi smo na kraju ove godine tražili da se za neke sledeće sastanke uradi jedna malo detaljnija analiza, koja je to struktura troškova koja definiše cenu vode, jer znamo da je to pitanje tržišta, ali da pokušamo da pomognemo svim građanima Srbije da, kada pričamo uopšte o ceni komunalija koje su ujednačene za cenu električne energije, možemo da razgovaramo o tome da i cenu vode možemo da prognoziramo i projektujemo potpuno ujednačeno kada su u pitanju svi gradovi. Naravno, da uslovi pod kojima građani koriste pijaću vodu nisu isti u svakom gradu, u svakoj lokalnoj samoupravu, ali nama je to jedan od važnih problema koje vidimo kod samih građana i želimo da pomognemo svima i u lokalnoj samoupravi, da nađemo načine kako da ovaj problem rešavamo. Kada govorimo o temi materijalna podrška mera za smanjenje siromaštva, to je jedna od tema koja je uvek bila predmet analize i Fiskalnog saveta, i javnosti, i određenih ekonomskih stručnjaka koji su nas kritikovali u ovoj godini, ako se sećate, kada smo kao parlament usvajali sve one predloge koje je Vlada u toku vanrednog stanja, usled Kovida-19, donela, a kada je u pitanju podrška i privatnom sektoru i kada je podrška bila i svim građanima Srbije tzv. podrška od 100 evra za smanjenje siromaštva i tih aktivnih mera, i garantne šeme, i obustavljanje, odnosno prolongiranje kreditnih obaveza građana Srbije. Uvek su te mere na meti kritika. Mislim da je dobro da DRI uradi jednu analizu. Uradila je tu analizu svrsishodnosti. Mislim da je dobro za sve nas da imamo saznanja o tome koji su efekti svega toga. Na kraju krajeva, imamo temu koja je vezana i za zaštitu životne sredine. To je onaj deo koji je nama bio interesantan – upravljanje industrijskim otpadom, uvoz polovnih automobila, koliko je država na određeni način tu gledala kroz prste svim građanima Srbije kada je u pitanju uvoz polovnih automobila. Mislim da na tome treba raditi, da samo zajedničkim radom dolazimo do određenih kvalitetnih rešenja. Stoga smo mi kao Odbor, a i na predlog i uz saglasnost DRI usvojili ovaj izveštaj za prethodnu godinu na Šestoj sednici 18. novembra, s tim što smo predložili da zaključak, osim što se usvaja izveštaj, glasi da Narodna skupština ocenjuje rad DRI za 2019. godinu celovito, kao predstavljanje aktivnosti DRI u izvršenju ustavnih i zakonskih svojih nadležnosti, da pod tačkom 2, polazeći od preporuka DRI, a koje su sadržane u ovom izveštaju za 2019. godinu, Narodna skupština preporučuje Vladi da preduzme mere iz svoje nadležnosti kojima će obezbediti sprovođenje preporuka DRI, tako što će predložiti Narodnoj skupštini donošenje određenih zakona, kao i izmena i dopuna podzakonskih propisa koje donosi Vlada iz nadležnosti ministarstava i koje su u izveštaju posebno ukazane. Pod tri, polazeći od nalaza DRI, kod većine revidiranih korisnika javnih sredstava nije uspostavljen sistem interne kontrole koji svojim funkcionisanjem obezbeđuje poslovanje u skladu sa propisima, internim aktima, ugovorima, kao i drugim ciljevima. Odbor konstatuje da je neophodno da Vlada sa odgovornošću za izvršenje ovih zakona obezbedi dosledno sprovođenje Zakona o budžetskom sistemu, a u delu koji se odnosi na obaveze uspostavljanja adekvatnog sistema finansijskog upravljanja i kontrole, uvodeći internu reviziju kod korisnika javnih sredstava. Ovaj zaključak će biti objavljen u Službenom glasniku Republike Srbije i nadamo se da i one inicijative koje smo zajedno sa predstavnicima ministarstva… Moramo da se zahvalimo saradnicima gospodina Siniše Malog koji su u aktivnom jednom postupku saradnje sa predstavnicima DRI i članovima Odbora zaista saglasni da određene zakonske propise menjamo u sledećoj godini. Moram da kažem da se taj broj propisa smanjuje zato što smo očito dosta toga radili. Godine 2018. smo imali, na osnovu ovih inicijativa, 30 izmena i dopuna zakona, ove godine 27 od 40 koje je Ministarstvo finansija predložilo Skupštini, a za sledeću godinu predlažemo 20 zakona sa izmenama i dopunama i zaista imamo punu saradnju kada je u pitanju Ministarstvo finansija i predlaganje. Predložićemo Narodnoj skupštini da ovakav zaključak Odbora prihvate svi narodni poslanici, jer smatramo da je u interesu svih građana Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Kao što sam malopre rekao, ima više predstavnika predlagača, pa oni sada imaju prvo reč. Prema tome, ko se prijavi od njih, dobiće reč. Gospodine Bačevac, vi ste se prijavili, ali vi ste na više mesta ovde. U kom svojstvu ćete govoriti? (Muamer Bačevac: U svojstvu izvestioca odbora.) Dobro. Pitam zato što ste i predlagač, i izvestilac odbora, i ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe. Zbog vremena, pre svega.
Svako je pitanje lekovite, gospodine predsedavajući. Kratko ću reći nešto u ovom prvom delu. Pre svega, da bi jedna skupština pozitivno uticala na političke procese u zemlji, ona mora da ostvari tri ključna kriterijuma. Pod jedan, mora da ima značajna ustavna ovlašćenja, ali i da bude poštovana u jednoj državi. Druga stvar jeste da ta ista skupština bude nezavisna od Vlade. Treća stvar, jako bitna, jeste da i to, čini mi se, predsedniče Skupštine, da mi trenutno imamo, da ima organizacione kapaciteta da preduzima odlučne akcije. Skupštine koje kreiraju dominantnu politiku u određenoj državi su retke u svetu, ali tamo gde je to slučaj to su države blagostanja, ekonomskog prosperiteta i vrhunske demokratije. Kao najbolje primere navodim nemački Bundestag ili švedski Riksdag, jer skupštine dominantno kreiraju politiku u jednoj zemlji. Upravo mi, socijaldemokrate, zaista insistiramo na vraćanju poverenja u parlament Republike Srbije, na jačanju njegovog integriteta i jačanju aktivnosti i uticaja koji skupština u jednoj državi mora imati. Međutim, gospodo, uz sva ova dva navedena slučaja koja sam naveo, i u Nemačkoj i u Švedskoj, rezultat toga da je skupština jako uvažena jeste, pre svega, ne proističe iz politike sukobljavanje već, pre svega, od ukorenjenih navika da se pregovara i ovako dolazi do konsenzusa, sa jedne strane, ali i sa druge strane i postojanja, reći ću, jedne razvijene kulture društvenog dijaloga. Zato me jako raduje, i mi smo to jako podržali u ovoj Vladi, sa formiranjem ove Vlade i dobijanjem legitimiteta ove Skupštine, odnosno formiranja ove Skupštine, to da smo osnovali jedno novo ministarstvo koje će se baviti ljudskim i manjinskim pravima i, naravno, inicirati, insistirati na dijalogu, društvom dijalogu u našoj zemlji. Vi znate da skupština ima nekoliko svojih funkcija. Moram vas podsetiti, i sebe i sve vas, na to. Pre svega, zakonodavnu funkciju. To je bazična osnova svake skupštine u svetu, ali ta funkcija sve manje ima mesta i uticaja. Skupštine igraju važnu predstavničku ulogu, kao veza između naroda i Vlade. U 18. veku ova funkcija skupštine je izražena sloganom koji je usvojilo 13 američkih kolonija koje su se pobunile protiv britanske Vlade i rekle – nema oporezivanja bez predstavljanja. Nema oporezivanja bez predstavljanja naroda u Skupštini. Mi smo predstavnici naših građana u ovoj Skupštini i predstavljamo interese svih onih krajeva i svih onih građana iz krajeva koji su nas delegirali. To je jako bitna funkcija Skupštine. Zbog toga se i moć skupštine u određenom političkom sistemu posmatra kao pokazatelj demokratske vladavine. Skupština je često mesto političkog regrutovanja, gde se praktično vide sposobnosti i vide kvaliteti mladih, perspektivnih ljudi koji sebe delegiraju za buduće lidere i za buduće, da kažem, donosioce najbitnijih odluka u ovoj državi. Funkcija skupštine pod 4. je da daje legitimitet režimu, odnosno Vladi koju bira, te da podstiče javnost da sistem vladavine doživi kao pravedan. To su četiri funkcije. Dok je značaj zakonodavne i predstavničke uloge od osnivanja skupština do danas opadao, dotle je veća pažnja posvećivana mogućnosti skupštine da ograniči i kontroliše izvršnu vlast. Skupštine sve više danas postaju kontrolna tela čija glavna uloga je da proizvedu odgovornu Vladu i, pre svega, razvojem institucionalnih mehanizama olakšaju ovu ulogu. Kako bi se uspostavili mehanizmi nezavisne i samostalne kontrole sprovođenja zakona koji regulišu ljudska i manjinska prava i slobode, formirane su i institucije, između ostalog i Zaštitnik građana i Poverenik za zaštitu ravnopravnosti. Ovi organi…
Gospodine Bačevac, ja sam vas malo pre pitao, zato što je vreme ograničeno, pa sam vas zato pitao. Za izvestioca Odbora je pet minuta.
Evo, brzo ću završiti, imam još par rečenica.
Vi imate i vreme kao ovlašćeni predstavnik.
Da, znam. Sve znam.
Samo da vam skrenem pažnju.
U ovom uvodnom delu, gospodine predsedniče, imam nešto da kažem bitno i mislim da je ovo što pričam jako bitno. Prema tome, očekujem i vašu podršku.
Da li možemo da vam oduzmemo vreme od ovog drugog ili ne?
Možete, slobodno.
Mislim, ne možete i jedno i drugo. Ja moram da vam kažem.
U redu. Bitno je da se koncentrišemo na sadržaj, a to je da skupština ima nadzornu ulogu, da je to jako bitna uloga i da je to uloga koju treba gajiti. Ovi poverenici o kojima govorimo danas u savremenom svetu se uzimaju za četvrtu granu vlasti, gospodo. Znači, pored zakonodavne, pored sudske i pored izvršne vlasti danas se sve više govori i o četvrtoj grani vlasti, odnosno četvrtoj grani vladavine, a to su nezavisna regulatorna tela. Zbog toga mi je jako drago što danas u plenumu, po prvi put, raspravljamo o njihovim izveštajima, prateći trendove u razvijenim demokratijama i praktično želeći da pokažemo svima da smo zainteresovani za javnost rada naše Vlade. Želim na kraju samo da podsetim da smo mi, poslanici SDP-a, od formiranja ovih odbora, a pre svega Odbora za ljudska i manjinska prava 2012. godine, uzeli učešće u njegovom formiranju i rukovodimo radom ovog Odbora i za nas je zaista krucijalno pitanje ostvarivanje ljudskih i manjinskih prava i ravnopravnosti polova. Na kraju, i predsednik, naš predsednik gospodin Rasim Ljajić, je bio prvi ministar za ljudska i manjinska prava u zajedničkoj državi Srbija i Crna Gora. Sve to ukazuje na pažnju koju mi dajemo ovome. Želim da kažem i da završim sa jednom mudrom izjavom koju je rekao Vudro Vilson da vladavina parlamenta je vladavina odbora. Parlament u ovom plenarnom zasedanju je parlament na javnoj izložbi, a parlament u kabinetima svojih odbora je parlament na delu. Grubo rečeno, jake skupštine imaju jake odbore, dok slabe skupštine imaju slabe odbore. Potrudićemo se da Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova bude jak odbor i da u koordinaciji sa resornim ministarstvom, koje je osnovano, da se poravnamo sa najrazvijenijim demokratijama Evrope na polju ljudskih i manjinskih prava i ravnopravnosti polova. Ja vam zahvaljujem, a konkretno o izveštajima ću u ovom drugom delu govoriti.
Evo vidite koliko sam bio tolerantan, sva minuta i više ste govorili, tri. Kad ste pomenuli Vudroa Vilsona, američkog predsednika, mi smo zaboravili, pre sto godina je bila Velika španska groznica, gde je umrlo od 30 do 50 miliona ljudi. On je tada oboleo. Međutim, mi kao i uvek nikada ne izvučemo pouke iz svega toga što se desilo, pa sto godina nakon toga imamo iste mere zaštite kao i tada. Niko se više od predstavnika predlagača nije javio, bar je meni ovde u sistemu, pa ako je tako onda pitam predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa. Dragan Marković se javio. Izvolite.
Hvala. Ja sam mislio da će prvo naši gosti danas da nam se obrate, ali nema veze. Želim da ih sve pozdravim i dame i gospodo narodni poslanici, ja imam nekoliko pitanja za Državnu reviziju. To je jedna institucija koja je veoma bitna, ne samo ove godine, nego na neki način usmerava privredne subjekte kako treba da rade. Imao sam tu sreću da dva puta grad Jagodina ima kontrolu za veoma kratko vreme i mnogo toga smo naučili nešto što nismo znali, ali je ostalo nedorečeno ne samo za Jagodinu, ovo je generalno za sve lokalne samouprave, nedorečeno šta sa onim firmama koje su propale, bile su u restrukturiranju, pa su posle ušle u PPR, neke su pretekle, neke su se likvidirale, odnosno likvidacija preduzeća, a vodite potraživanje od ranijih godina za određenu cifru koja nije baš mala, to mislim n a sve lokalne samouprave u Srbije da imaju sličan problem? Dalje, da li nekada kada se nešto zove viša sila, a šta je viša sila, to su elementarne nepogode, poplava, korona, može lokalna samouprava da sama nešto odradi i da pomogne građanima? Naravno da može, ali mora da se sprovede, tumačenje je Državne revizije da se sprovede tender, da se usvoji tender. To traje dugo i da li će tim koji u tom trenutku trebala pomoć pomoć stići na vreme ili ne. Šta je najvažnije? Mislim da posebnu metodologiju ima DRI i način kako ona kontroliše privredne subjekte i imao sam tu priliku da objašnjenje bude - takav je zakon, mi se slažemo da ovo nije lako, ali je zakon takav i zakon se donosi u parlamentu. Očekujem da vi predložite izmene i dopune nekih zakona koji će i vama i lokalnoj samoupravi omogućiti da rade pravilno. Na primer, mi smo imali krivičnu prijavu kada su bile poplave, nismo naveli vrstu glodara, a radili smo dezinfekciju i platili određenom izvođaču. Nije navedena vrsta glodara, da li je to mali pacov ili veliki ili ne znam. Samo da me ne shvatite pogrešno, ne kritikujem ja Državnu reviziju, nego želim da sa vama podelim mišljenje vaše i šta je to što će se izmeniti u narednom vremenskom periodu. Dalje, zakoni se razlikuju. Zakon o osnovnom obrazovanju kaže da decu do četvrtog razreda vodi učitelj negde na neku ekskurziju. Mi na primer u Jagodini 15 godina smo decu vodili u Buljarice na more i stavljena je primedba, čak i krivična prijava napisana odgovornom licu, što nije raspisan tender za učitelja ko će da vodi tu decu. Onda se javi učitelj iz Beograda i vodi decu iz Niša, Jagodine itd. Ne znam da li se sećate, ali nije važno. Šta je još važno? Važno je da vi kao državni revizor kontrolišete javne nabavke. Najveća rupa u zakonu je upravo gde su javne nabavke. Tri ponuđača i kaže – evo ovaj je najpovoljniji. Šta je po vama najpovoljniji ponuđač? Mi imamo slučajeve da, ne želim da pričam ni o jednom gradu u Srbiji, npr. jedan grad u Srbiji je vršio adaptaciju Kulturnog centra sa 250 mesta 350 miliona dinara, a drugi grad u Srbiji, nije bitno kako se zove, ima 600 mesta za novoizgrađenu salu, adaptacija stare sale za 335 miliona. Upravo je poenta u tome kako se vrši javna nabavka i da vi stavite primedbu na Zakon o javnim nabavkama. Očekivao sam kada se taj zakon donosio da ćemo mi u jednom trenutku da znamo da postoji neka kasa gde su ušteđene pare od javnih nabavki i evo to je npr. kasa lokalne samouprave, da ne nabrajam sve državne institucije u Srbiji. Na šta još želim ne da stavim primedbu, nego da po meni kao višegodišnjem privredniku nema logike za tako nešto. Ne možete vi da dođete i stavite primedbu sada, npr. Nišu, Kragujevcu, Jagodini, što neki izvođač radova nije dobio novac za 45 dana. Ako ne dobije za 45 dana, onda imate problem, CRP, ne ide vam uplata od poreza na plate. Ako se dogovori subjekt, koji se zove lokalna samouprava, da nešto gradi, a da tom plaća dve, tri, četiri godine, zašto bi neko imao protiv ili da primenjuje neki zakon, ako takav dogovor postoji? Želim da vam kažem da retko koja lokalna samouprava u Srbiji može sama da finansira neke velike projekte. U redu staviti primedbu gde se kupuju kola, ali opet nisam čuo neka lokalna samouprava sada kupuje neke besne automobile, kao što je nekada to rađeno. Ali, ako su sredstva uložena da kroz nekoliko godina se vrate u budžet ili ta sredstva poboljšaju život građanima u tom naselju, u tom selu, u toj ulici, treba dati takvu saglasnost. Onda nam se sabere sve ono što su izvođači radova, kaže – lele, vi ste prezaduženi, a nismo. Dalje, šta znači prezaduženost? Vrednost, odnosno realizacija budžeta iz prethodne godine, to vam daje kreditnu sposobnost i bonitet ako nekada tražite kredit ili da bi mogli da kažete da dobro radite ili ako u procentima na osnovu realizacije u prethodnoj godini ne prelazite ono što se zakonska obaveza treba dozvoliti lokalnoj samoupravi. Sada, svi mi koji smo ovde smo predstavnici nekih stranaka. U istom trenutku posle 10 dana kontrola nekoliko stranaka, među njima JS i stavljena nam je primedba što nismo odredili lice koje će da vozi auto koji poseduje JS, a da pri tom, nema ni održavanja tog auta, servisiranje, ni gorivo čak, jer je kod mene pravilo - prijatelju ako hoćeš da se angažuješ za funkciju, tvoj auto moraš da voziš i kao gradonačelnik i kao predsednik, ne znam šta. Vi ste nam stavili tu primedbu, krivična prijava za to, to pričam za buduće vreme, da se ne dešava nekima drugima, i krivičnu prijavu ste nam napisali zato što nismo odredili po kom kriterijumu delimo propagandni materijal u izbornoj kampanji. Hajde da je tu bila neka velika cifra, da smo imali neke velike donatore, da smo uplaćivali pare i ono što se u pravu zove, vi znate – postoji osnovana sumnja, nije bilo ni osnovane sumnje za tako nešto, ali pet puta se ide u Kragujevac, pa čekate ispred vrata sudije i platite 80 hiljada. Dalje, kažnjeni smo, ali i druge lokalne samouprave, viša sila je sneg i obično kada se pravi ugovor sa izvođačem, odnosno onim koji održava u zimskom periodu puteve, pravi se ugovor da se samo glavni putevi po selu čiste, a šta ćemo ako je sneg pao 40,50 centimetara – da čistimo i sporedne ulice? Mi angažujemo traktore gde damo po 20 litara po selu i po pet hiljada dinara tom traktoristi. Krivična prijava, odgovorno lice, 90 hiljada dinara kazna. Mogu i da vam sve to dostavim. Nije to bitno. Ne žalim se ja što smo imali takav ishod svega toga. Šta se još radi? Na primer, Državna revizija ode u instituciju neku i kaže – javne nabavke za decu koja su išla na more, četvrti razrede, nepravilnost jer nisu raspisali tender za učitelja, milion evra. Pa onda u drugom nekom postupku gde su javne nabavke ne stoji reč – možda, a treba da stoji reč – možda, 700 hiljada evra. Kada se sve to sabere, vi stavite na vaš sajt, novinari to dohvate i bave se temom koja nije tačna ili nije tako definisana. Samo tražimo od vas da vi predložite kao najveći stručnjaci kada je u pitanju, ono se zove ekonomija, transakcija novca i da kažete – smatramo da ako primenimo ove zakone nove ili da doradimo neke stare zakone bolje će funkcionisati država i mi. Jednostavno, Državna revizija je jedna institucija koju mi poštujemo izuzetno, ali znate šta – nije lako nešto što se zove greška ili negreška, nešto što se zove nenamensko trošenje novca ili greška koja se može ispraviti. Vi obično napišete i date 70 dana da se ispravi greška svim institucija posle vaše kontrole. Možda i nešto manje, ne znam, i ko ispravi i ima materijalne dokaze za 70 dana vi uzmete u obzir ono što se zove knjigovodstvena greška. Nije problem da vi pogrešite da li sa konta 501 ili sa konta 375 preusmerili tamo, a treba da vratite na 375 konto. Ali, veoma je važno kada vi dajete izveštaj, veoma je važno da se napiše šta je i da li je to onako kako prenose mediji? U budućem vremenskom periodu, molim vas, bilo bi mnogo bolje i za državu i za vas da malo više obratite pažnju kada su u pitanju javne nabavke. Ko daje saglasnost za hitan postupak? Šta je to hitan postupak? Ako će školi krov da se sruši, treba da čekamo ne znam koliko vremena? Poštovani članovi državne revizije, mi u Srbiji imamo konstantno 20 subjekata koji reketiraju one koji ispunjavaju obavezu da izvrše radove, a onda stave primedbu i kasni vam procedura, idete ponovo u postupak, pa se ta procedura oduži. Pojedini gradovi, na primer Leskovac, nije mogao da asfaltira puteve zbog primedbe koja je bila u formalnom smislu ništa, ali neko o tome odlučuje. Tu isto državni revizori treba da stave primedbu, odnosno savet. Šta je još najvažnije? Još nikada niko, i nas 90% koji sedimo ovde, nismo imali u ruci pare, ako nešto košta, svoje rođene, jer Srbija i Jugoslavija poslednjih 40 godina nije bila u najboljem smislu te reči, da vi sad imate pare, hoćete da pravite kuću, kao vlasnik privatni ili da formirate neku privatnu kompaniju, pa u nekom trenutku neku investiciju ulažete u mašine, vi ulažete na osnovu ugovora koji imate, ali to da bude kriterijum državne revizije!? Ako mi sada pravimo nešto što će da vam donese pare i novac, a imamo ugovor sa budućim korisnicima, onda to treba da se istoleriše, a ne da se bavimo nekim stvarima, da samo nešto stavimo u zapisnik, nije bitno šta. Tu ne mislim na vas. Eto, to su neke primedbe koje se generalno odnose na sve lokalne samouprave. Mi bi u budućem vremenskom periodu trebali da dobijemo od vas savet, ne samo da ovaj izveštaj date Skupštini, na tri A-4 strane, pošto niko ne čita više od tri kucane strane, date preporuku šta je to, pre nego što se izglasa lokalni budžet i drugi budžeti, ali veoma važno za lokal, pošto ima tu dosta ljudi koji nisu iz privrede i ekonomije, na šta je važno da obrate pažnju. Prilivna strana mora da bude jednaka odlivnoj strani. Jel tako? Šta ako se desi da je prilivna strana manja a odlivna veća? Šta ćemo sa dugovima, poštovani članovi državne revizije, koji se prenose iz godine u godinu, a taj subjekt koji treba da plati je propao, ugašen? Da li je to zloupotreba, prekršajna prijava ili krivično delo za nekog koji sada ne prenese potraživanje, a na taj način se pravi i lažni izveštaj završnog računa. Dalje, mora da se obrati pažnja, a i tu treba da date toleranciju, kada je u pitanju amortizacija, nije ista amortizacija na fabriku koja radi non-stop i na fabriku koja stoji, a ona se stalno pojavljuje u izveštaju i pravi neke troškove. On ne može da ima troškove i tu nema amortizacije. I to je jedna rupa u zakonu koja na neki način šteti državi itd. Imam još nekoliko pitanja. Predsedniče, izvinjavam se, možete li još jednom da mi kažete ko je sve prisutan? (Predsednik: Prisutni su svi koji su na čelu tih nezavisnih institucija – Zaštitnik građana, gospodin Pašalić, Brankica Janković, poverenica.) E, Zaštitnik građana. Želim da mi objasni Zaštitnik građana da li se oni bave samo zaštitom nekih ljudi, ili zaštitom sedam miliona i nešto stanovnika koji žive u Srbiji? Jel vi vidite šta radi opozicija, kako preti ljudima iz vlasti, šta sve govore o deci predsednika i šta su govorili o deci Ivice Dačića, koji je jedno vreme ćutao? Ali, u poslednje vreme to što pričaju o deci predsednika Srbije…Ja nisam čuo vas koji sedite ovde da izdate saopštenje, pa da kažete – ovo nema smisla. Zato je ova Skupština gledano u šerovima 1,1. Sada, dok ja govorim, možda je 3. Dame i gospodo - 1,1. Nismo krivi mi, poslanici, nemojte pogrešno da me shvatite. Ali, evo, oni su sada tu došli da nam daju neke izveštaje, mi aplaudiramo. Ako može kamera da zumira, znači sada je gledanost u ovom trenutku 2,2 šera, a bude od 0,4 do 1,3. Nas je narod ovde poslao da nas sluša, da donosimo zakone i mi poslanici smo zato ovde. Mi hoćemo i želimo, ali šta sad, jedno isto što je bilo i pre i sad ponovo revizija ode, ne znam gde, u Skupštinu grada Beograda ili negde drugde i isto – nismo mi krivi, vi ste poslanici, Skupština donosi zakone. Vi nam dajte preporuku. Vi ste jedan od najstručnijih ljudi koga sam ja upoznao u mom životu kada je u pitanju knjigovodstvo i ekonomija. Ali, ne da budete stručan u smislu da napravite zapisnik, taj subjekt plati kaznu 100 hiljada dinara. Znate šta, u lokalnoj samoupravi su plate tih činovnika 50 hiljada. Znači, on svoje dve plate treba da da zbog nečega što je smatrao da je po zakonu? Kako mi možemo da objasnimo, na primer deci, vi ste mi pisali, odnosno vaši ljudi, krivičnu prijavu, četvrtog razreda i njihovim roditeljima da dođe da ih vodi neko u Buljarice na more iz Beograda? Kažu – to je Zakon o javnim nabavkama, nismo mi krivi. Ne kažem da ste krivi, ali predložite da se promeni. Šta je to što se zove pomoć građanima, socijalna pravda? Ono što sam ja davao tri hiljade za gospodina i četiri hiljade za gospođu, i svi mi se smejali. Kažu – kako to Palma određuje? Pa, ne određujem ja, ima komisija koja to radi, centar za socijalni rad. Vi ste to videli u zapisniku. Ali ste nam stavili primedbu – kako, po kom kriterijumu, itd. Znači, ako kriterijum postoji i odluka budžeta i odluka gradskog veća i nije u suprotnosti sa zakonom, to tako treba da ide. Izvinite što se vraćam ponovo na vas. Ravnopravnost polova, i tu isto imam velike zamerke. Vi morate da budete oštri preko Centra za socijalni rad ako muž preti supruzi u kontinuitetu godinu dana da će da je ubije, 60% takva realizacija se desila, jel tako? Ne znam ko je od vas, gospođa Brankica…
Tu je gospođa Brankica, ali nemate više vremena gospodine Markoviću.
Dobro, poštujem. Hvala.
Reč ima Duško Pejović.
Uvaženi predsedniče Narodne skupštine, poštovani narodni poslanici, poštovana Skupštino, pozdravljam vas ispred DRI i zahvaljujem što ste nam dali priliku i mogućnost da kažemo nešto o godišnjem radu koji smo podneli na vreme i prema zakonu, dakle, o radu institucije za 2019. godinu. Na početku je određeni nesporazum bio, hteo sam se javiti, ali nisam znao u kom trenutku, pa bih zamolio ako mi dopustite ukratko da iznesem o izveštaju koji sam pripremio, a širi izveštaj ste dobili kao narodni poslanici do 31. marta 2020. godine za 2019. godinu. Ovo je jedna od najvažnijih aktivnosti koje institucija ima, da kada obavi svoj posao izvesti Narodnu skupštinu o svom izvršenom radu. I mi smo to učinili putem izveštaja, dali smo svojoj Narodnoj skupštini izveštaj šta smo to uradili u prethodnoj godini. Izveštaj ima strukturu, sadržaj, pitanja itd, da sada o tome ne govorim detaljnije, ali u izveštaju prikazujemo kako institucija ispunjava svoje nadležnosti i kako institucija izvršava svoju osnovnu misiju i viziju. Vizija je da pomažemo državi i njenim organima da mudro upravlja svojim sredstvima, a misija je kako to čini, pouzdanim informacijama da odgovorno i javno upravlja prihodima, rashodima, imovinom, obavezama, javnim dugom i svim ostalim aktivnostima. U ovom izveštaju se predstavlja i dokaz posvećenosti i profesionalizma zaposlenih u instituciji, u čiju stručnost i naporan rad, nadam se i vi narodni poslanici u Skupštini i svi građani možete se uveriti i svoje odluke zasnovati na našim izveštajima. Savet institucije 26. decembra 2018. godine doneo je program revizije za 2019. godinu u kome je navedeno da će se vršiti revizija finansijskih izveštaja i pravilnosti poslovanja, da će se sprovoditi finansijske revizije, revizije pravilnosti poslovanja zasebno i revizije svrsishodnosti u poslovanju. Sve planirane revizije smo završili, osim subjekta revizije Narodna banka, jer subjekt revizije nije dostavio dovoljno informacija i dokaza za izražavanje revizorske ocene tvrdeći da nije korisnik javnih sredstava. Na osnovu nedavne izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu usvojena je odluka da Narodna banka nije korisnik javnih sredstava, pa prema tome ne podleže ingerenciji Državne revizorske institucije. Što se tiče revizorskih proizvoda ili izveštaja, ukupno smo za godinu dana sastavili, napisali, vama dostavili i na sajtu objavili, naravno i subjektima, 241 redovni revizorski izveštaj, 264 su bili poslerevizioni izveštaj, tako da možemo da kažemo da je sastavljeno, upućeno i na sajtu objavljeni svih 505 izveštaja. Inače da vas obavestim, sve što radimo, svaki izveštaj se nalazi na sajtu, i redovni izveštaj, i odazivni izveštaji koji dolaze od subjekata, i poslerevizioni izveštaji koji sastavljamo mi kao ocena o verodostojnosti, istinitosti od tih odazivnih izveštaja. Svi su ti izveštaji na sajtu, kao i odnedavno na sajtu se nalazi registar preporuka tako da svaki pojedinac u svakom momentu može da na jednoj lokaciji vidi subjekta, preporuku i njen status, da li je otklonjena, da li nije otklonjena, da li je delimično otklonjena ili je njeno otklanjanje u toku. Bilo je 251 subjekat revizije po ovim svim osnovama. Dato je 140 revizorskih ocena ili mišljenja, od čega 33 nemodifikovane ili pozitivne ocene, 102 ocene sa rezervom, četiri negativne ocene i jedna uzdržavajuća, odnosno ne izražavanje ocene. Za 10 subjekata smo izrazili stav da je u pitanju kršenje obaveze dobrog poslovanja, a kod jednog subjekta da je teži oblik kršenja obaveze dobrog poslovanja. Sada, prelazimo, pa ću ja to kraćeno, da ne oduzimam mnogo vremena, na ove iznose koje se kvantifikuju u nepravilnostima, a to je da je kod pripremnih radnji za sastavljanje finansijskih izveštaja utvrđeno greški u ukupnom iznosu kod revidiranih subjekata 163,2 milijarde dinara. Što se tiče finansijskog upravljanja, kontrole i interne revizije stanje je sledeće. Najznačajniji nalazi kod samih korisnika subjekata revizije u oblasti FUK-a, skraćeno izraženo su nepostojanje ili nepotpuno postojanje internih akata koja regulišu same interne postupke i procedure, neusaglašene od internih akata sa aktima više pravne snage, da nije vršena kontrola dokumentacije, da je nepouzdana knjigovodstvena dokumentacija, kao i ostale slabosti koje se ogledaju u neuspostavljanju pomoćnih knjiga u knjigovodstvu neusaglašenosti sa glavnom knjigom, pogrešnim organizacionim, ekonomskim programskim unutrašnjim klasifikacijama, kao i pogrešnim izborima sredstava. Što se tiče interne revizije, mogu da kažem da je kod 149 subjekata koji imaju obavezu uspostavljanja funkcije interne revizije utvrđeno da interna revizija je uspostavljena kod 64 subjekta ili 43%. Kod 17 subjekata je delimično uspostavljeno, u smislu da je uneseno u unutrašnju organizaciju, da će se oformiti, ali interna revizija nije uspostavljena, odnosno niko nije zaposlen. Kod 68 subjekata ili 46% uopšte nije uspostavljena. Tu vidimo najveći problem u javnom sektoru. Dakle, nedovoljno uspostavljen efikasan, interni kontrolni sistem, kao i nedovoljno uspostavljanje interne revizije ili čak i tamo gde je uspostavljena, ne daje očekivane rezultate. To je glavni problem koji se javlja u javnom sektoru o čemu ću u narednim informacijama i iskazivati određene iznose. Na primer, kod prihoda i primanja greške su utvrđene u iznosu od 65,6 milijardi dinara. To je, dakle prihodi su ostvareni, oni su evidentirani, ali su greške u knjigovodstvenim evidencijama. Kada kažem u knjigovodstvenim evidencijama, nemojte na ovaj iznos govoriti u negativnom smislu da su to male stvari. Dakle, kada vršimo reviziju finansijskih izveštaja mi potvrđujemo ili osporavamo iznete iskaze u obrascima. Nije isto kada se prikaže na nekom kontu neki iznos u odnosu na drugi iznos koji mi utvrdimo u postupku revizije. To nije pravilno, istinito i objektivno predstavljanje rezultata svih poslovnih izmena, odnosno promena, kao i samih izvršenih transakcija. Zbog toga je važno da kod revizije finansijskih izveštaja, ona se u stvari radi, ona nije ukinuta, nigde, ni u zapadnoj Evropi, u svetu razvijenom, samo je manji broj izveštaja u smislu u ovoj oblasti, ali se revizija u finansijskom delu, i zbog toga je jako važno pravilno utvrditi koliko je bilo prihoda i primanja i koliko je bilo rashoda i izdataka. Mi kada smo potvrđivali obrazac koji se odnosi na prihode, utvrdili smo 65,6 milijardi. To je taj propust unutrašnji u knjiženju, za koji su odgovorni, ne oni koji su na čelu, oni su svakako za sve odgovorni, nego su odgovorni stručni ljudi koji rade knjigovodstvene i ekonomske aktivnosti. Što se tiče nepravilnosti, one su vezane za aktivnosti koje su dovele do težih posledica, je 29 miliona, dakle 29 miliona je nepravilnost u prihodima, a u greškama je u milijardama. Što se tiče rashoda i izdataka, greške su 79,3 milijarde u pogrešnom knjiženju po bilo kom osnovu, ja mogu detaljnije ako vas interesuje kako je, šta je to u opisu, kod koga itd, ali, sada da ne oduzimam vreme, ja hoću da kažem, da se javljaju greške u evidentiranju u značajnim iznosima, a nepravilnosti u rashodima i izdacima su 3,94 milijarde dinara. Kod zaposlenih je jedna milijarda su nepravilnosti, gde se pogrešno obračunavaju plate i zarade, da li zbog osnovice, da li zbog ovih samih koeficijenata, da li zbog nekih drugih stimulacija ili drugih elemenata koji se uvode, a koje nepoznat zakona. Sada smo kod javnih nabavki i vrlo je važno ovo da kažem, obuhvatili smo u reviziji 29,2 milijarde dinara javnih nabavki, utvrdili smo 2,82 milijardi nepravilnosti ili 9,7% ili zaokruženo svaki deseti dinar u javnim nabavkama kod revidiranih subjekata ima neki od propusta meren prema proceduri koja je određena u Zakon o javnim nabavkama. Šta je to najviše što se događa u ne poštujući ovaj zakon? To je da se u konkursnoj dokumentaciji određuju dodatni uslovi za učešće u postupku javne nabavke koji nisu u logičnoj vezi sa predmetom javne nabavke na kojoj je akcent ili da se pozivi za podnošenje ponuda i obaveštenja o zaključenju ugovora nisu objavljivali na portalu javne nabavke u propisanom vremenskom delu ili samom roku ili nisu objavljeni uopšte. Ali, ono što je najveća nepravilnost kod javnih nabavki jeste da su izvršeni rashodi i izdaci bez provedenog postupka javne nabavke, a da pri tom nisu postojali razlozi za izuzeće od primene Zakona o javnim nabavkama u iznosu od ukupno 306 miliona dinara ili su zaključeni ugovori u kojima je izvršena povreda ili narušavanja načela javnih nabavki. Preuzimanja obaveza iznad odobrenja aproprijacije je bilo ukupno 238 miliona dinara i ovde je reč uglavnom o lokalnim samoupravama, koje imajući okvir ili aproprijaciju ili dato pravo za određen iznos kod izvršenja budžeta se prelazi taj iznos i to je preuzimanje obaveza iznad odobrenih aproprijacija i ako taj iznos pređe preko milion dinara tada se piše krivična prijava i to je nešto što stalno upozoravamo jedinice lokalnih samouprava i jedino dosad smo pisali prijave krivične po toj osnovi. Prema tome, ovo što je prethodno izneto, a na to ću se vratiti, sve što je rečeno krivična prijava odnosi se na prekršajnu prijavu koje zaista nisu iste, ali su u pitanju prijave. Javni dug je potvrđen da je 31. decembra 2018. godine iznosi 54,5%, odnosno učešće duga opšteg nivoa države u BDP ne uključujući obaveze po osnovu same restitucije, a prema podacima o BDP Republičkog zavoda za statistiku koji je dat 1. marta 2019. godine, što znači da je iznad nivoa od 45% BDP, ali je znatno ispod nivoa koji je bio 31. decembra prethodne 2017. godine. Što se tiče pripremnih radnji za sastavljanje konsolidovanih izveštaja tu su utvrđene značajne nepravilnosti koje se odnose na popis ili neizvršen popis ili nepotpuno izvršen popis kod nefinansijske imovine, finansijske imovine, obaveza i samoga kapitala. U bilansu stanja su zaista najveća odstupanja upravo kod nefinansijske imovine, finansijske imovine i kapitala i ona iznose 188,7 milijardi dinara i upravo ovde dolaze knjigovodstvene problemi najviše do izražaja. Ja to posebno naglašavam, vi ste primetili da drugi put kada izveštavamo u plenumu razdvajamo greške koje se odnose na knjigovodstvene greške od nepravilnosti koje se odnose na greške u rukovođenju samom organizacijom. U rezultatu poslovanja, utvrdili smo greške u 73,6 milijardi dinara. Mi smo 2019. godine načinili najveći iskorak u reviziji svrsishodnosti poslovanja, jer smo prethodne 2018. godine imali dva tima, dve ekipe, koji su radili za godinu dana dva izveštaja, obrađivali dve teme, a 2019. godine je 12 revizorskih timova osposobljeno da radi, a 2020. godine smo uvećali za jedan tim i dogodine planiramo 14 ekipa. Dakle, stalno nam raste broj ekipa u oblasti svrsishodnosti aktivnosti. Uvažena predsednica Odbora je istakla neke od ovih tema, a ja ću ih samo iščitati, a ako vas interesuje nešto što je veoma važno u svrsishodnosti, krenuo bih u detaljniju pažnju, da sada ne oduzimam vreme. Radili smo prevenciju poplava u Republici Srbiji, i utvrdili smo određene aktivnosti, ova vrsta revizije je drugačija. Ona se ne odnosi na finansijske izveštaje, ona se ne odnosi na jednog subjekta, ona se ne odnosi na jednu godinu. Ona se odnosi na sistemski problem i na probleme u društvu, u celini i ti problemi smetaju, ovo što smo prethodno čuli u izlaganju koje smo imali, jer upravo deo toga govori o sistemskim stvarima i mi iz ugla revizije svrsishodnosti poslovanja, možemo i trebamo i hoćemo i želimo, jer razvijamo timove i deo institucija u tom smeru da obrađujemo. Dakle, 2019. godine imali smo prevenciju koju smo napomenuo, imali smo utvrđivanje efikasnosti informacionog sistema za registar nepokretnosti u javnoj svojini, dalje, obezbeđivanje same konkurencije u postupku centralizovanih javnih nabavki, davanje u zakup poslovnog prostora u svojini jedinice lokalne samouprave. Da vidite do kakvih značajnih, frapantnih podataka smo došli i ja želim da ih iznesemo ovde, sve je to objavljeno u izveštaju, sve se to nalazi u samoj instituciji. Efektivnost podsticaja u stočarstvu, svrsishodnost upravljanja vodovodnom infrastrukturom, dostupnost i ispravnost vode za piće, materijalna podrška kao mera smanjenja siromaštva, finansiranje laboratorijskog i sanitetskog materijala i uticaj na utroške zdravstvene zaštite, upravljanje industrijskim otpadom, efikasnost nadzora nad eksploatacijom rudnog bogatstva i efikasnost akvizicije od strane nadležnih organa. Ukoliko postoji interesovanje, o detaljima mogu da iznesem kroz vaše interesovanje, ali samo još da napomenem da smo dali 1.970 preporuka, status tih preporuka na jučerašnji dan je 89% preporuka, ispunjeno za preporuke prvog prioriteta za koji je isteklo vreme i rok da se one sprovedu. Da li smo inicijativu za izmenu zakonskih propisa, ovo što je predsednica Odbora i uvaženi poslanik što su iskazali kao da to je naša obaveza, član 5. Zakona o DRI u stavu 1. u tački 8. kaže – da DRI osim što sprovodi reviziju, ima mogućnost i obavezu da predlaže promenu propisa, do kojih je došlo u postupku revizije, gde smo utvrdili da neke od propisanih stvari mogu uticati ili utiču negativno na određene aktivnosti u ukupnom sistemu. Još da kažem da smo pokrenuli 301 prijavu za godinu dana, 256 prekršajnih, za 272 lica, 12 smo za privredni prestup, za 79 odgovorna lica, 33 krivične prijave za 33 odgovorna lica i ukupno 301 prijavu za 384 odgovorna lica. Osim toga, dali smo 47 informacija nadležnim organima, u kojima smo detaljno obavestili o svi stvarima za koje smo uputili nadležne organe da preduzmu dalje aktivnosti i svoje ingerencije. Što ste tiče efekata, utvrđivanja efekata u postupcima revizije to je novi zadatak i obaveza koju imamo, to su u stari i efekti i subjekti zajedno sa nama, ali i Narodna skupština zajedno sa svojom institucijom koju je osnovala, jer mi radimo za računi za potrebe Narodne skupštine da sprovodimo kontrole, odnosno revizije i utvrđujemo efekte. Dakle, efekti se utvrđuju tako što se povećavaju prihodi kod samih subjekata, utičemo na smanjenje rashoda i isto tako na druge dodatne efekte koji se ogledaju u većem iskazivanju imovine u boljem pripremanju i budžeta, tako da smo iskazali u brojčanom delu, odnosno kvantifikovali smo te aktivnosti, ali isto tako ima mnogo aktivnosti koje se ne mogu kvantifikovati, ali se mogu opisano izraziti sa promenom zakona, sa donošenjem strategija, itd. Savet institucije, kao najviši organ, je imao svoje aktivnosti, imali smo svoje sednice. Najznačajnije se odnose na donošenje novog strateškog plana i akcionog plana institucije za narednih pet godina. Ujedno, da vas obavestim da smo prošle godine obeležili 175 godina od ustanovljenja glavne kontrole koja je uspostavljena 26. jula 1844. godine u Kneževini Srbiji nakon donošenja Sretenjskog ustava za koji smo uzeli, opredeli smo se da je to preteča današnje državne revizorske institucije i samo da napomenem da je u članu 107. toga zakona navedeno da se zadužuje knjaz i državni sovjet da osnuje državnu račundžinicu koja će motriti na trošenje narodnih para. Vidite kako je slikovito navedeno i tada u tom zakonu aktivnosti koji mi imamo. Imali smo saradnju sa svim zainteresovanim stranama, a najveću i najbolju i najefikasniju saradnju imamo sa parlamentom, odnosno sa nama nadležnim Odborom i naravno imaćemo u narednom periodu sa svim drugim odborima zato što imamo mnogo tema koje se obrađuju iz različitih oblasti i koje će opisivati sistemske stvari. Sa ovim uvodnim delom, ako sam skratio drago mi je. Mislim da sam dobar deo odgovorio na deo koji ste vi uputili, ali evo uvažavajući ono što ste vi izneli, hoću da kažem da nijedna krivična prijava nije podneta na ono što ste izneli. Svaka krivična prijava u lokalu je samo podneta po osnovu probijanja aproprijacije ili prekoračenja preko milion dinara i to je lako objasniti. Zašto? Zato što je budžet godišnji dokument, dokument koji je najznačajniji kako u parlamentu za državu, tako odluka o budžetu na lokalnom nivou za tu jedinicu lokalne samouprave. I za tu godinu, u tom iznosu, određuje se aproprijacije i tu je važno planiranje. Aproprijacija je dato pravo izvršnom organu da može preuzimati obaveze do tog iznosa. Kad se pređe taj iznos već se ušlo uz problem. Do milion dinara je prekršaj, preko milion je krivično delo, to je 362a član Krivičnog zakonika, koji ste izglasali vi ovde. Državni revizor nema nikakvo pravo da primenjuje bilo kakav drugi zakon od važećeg zakona. Ako smatrate da zakone treba izmeniti, nek se izmene, ali dok su na snazi, kako ono ide izreka „dura lex sed lek“ – „tvrd je zakon, ali je zakon“, moramo ga primenjivati i ispoštovati. Dakle, nijedna krivična prijava po toj osnovi nije iz člana. Drugo, može biti i hitan slučaj i bilo koji slučaj. Član 7. i 7a. Zakona o javnim nabavkama je regulisao kako se postupa u tim slučajevima. Dakle, ide se skraćeno, ubrzano, itd, ali se ide po postupku. Problem je kad se nikako ne sprovodi postupak, čak i kad se nikako ne planira, čak ako nema nikako ni u finansijskom planu, ni u planu javnih nabavki, a nabavlja se. To je najveći problem koji postoji kod jedinice lokalne samouprave, i ne samo tu, nego kod svih onih koji to tako čine. Prošle godine sam izvestio da je bilo 878 miliona nabavki bez plana, ove godine je 306. Dakle, vidi se neki pad u tome, ali i dalje je značajan iznos, javnih sredstava se potroši mimo zakona, jer o tome odlučuje jedan čovek, pa ma ko to on bio nije u skladu sa propisom koji kaže da o tome treba nadležna skupština da odluči. Video sam još od neke od ovih stavki i ja cenim da ima problem. Zaista ste tu potpuno u pravu. Znam da vi dobro znate u lokalu sve kakve stvari imaju i sukobljavajuće, neprecizne, itd. i upravo smo po tom pitanju sa Odborom pokrenuli inicijative da se promene zakonski propisi. Napomenuću ono iz same Koceljeve. Uvaženi narodni poslanik je na to meni davno skretao pažnju. U Zakonu o budžetskom sistemu je rečeno da ne može deficit biti veći od 10%. To ste doneli vi, a mi smo predlagali izmenu koja nije usvojena, da bude iznad 10% moguće, ali samo za tamo u situaciji kada postoje vlastita sredstva, ne iz kredita, nego kada opština skupi određeni iznos i skupi ga u većem iznosu od 10% i ne može da ga potroši, jer ima zakonsko ograničenje. I sad je ta naša inicijativa aktivna. Pitanje je bilo zašto Beograd opet. Dakle, ja bih zamolio što više pitanja. Ja sam potpuno otvoren i drago mi je što pitate, jer kada pitate dobićemo objašnjenja koja su jako bitna i bićemo udaljeni od nesporazuma zašto Beograd. Mi smo doneli u našim smernicama za planiranje revizije da u finansijskoj reviziji obuhvatamo najmanje 70% sredstava na nivou države koja se izvrši da revidiramo najmanje. Ove godine smo revidirali 81%, prošle godine u 2019. godini, 71%, to je broj jedan. Broj dva, doneli smo takvu odluku da svi koji imaju iznad 1% od ukupnog izvršenja na državnom nivou budu subjekti revizije. To je sada 28 milijardi, taj stepen. Beograd ima preko 120 milijardi izvršenja, pokrajina ima 75, Novi Sad je tu… Dakle, oni su obavezno obuhvaćeni iz lokala svake godine zbog toga što veći budžet ima veći rizik da ima nepravilnosti. Druge jedinice lokalnih samouprava obuhvatamo prema mogućnosti kadru koji imamo, i tako dalje, jer je nama zakon propisao šta svake godine mora da se revidira, a sve drugo šta može. Što se tiče održavanja puteva i tako dalje, to se zaista u sklopu sa nabavkama da za decu, za odvođenje dece, itd. Sve je to u sklopu sa javnim nabavkama. Može i treba da se izvede na način da bude kako i odgovara sa jedne strane, i procedura da se ispoštuje, jer mi ništa ne namećemo. To je zakonodavac tako odredio. Želim samo još i ovo da kažem, pa da zaokružimo ovo izlaganje. Mi smo od pre dve godine promenili način vođenja revizije, da od dugotrajne višemesečne revizije kombinovane dolazimo sada do zasebnih revizija tako da nam revizije finansijskih izveštaja u lokalnim samoupravama dolaze pred odbornike, što do sada nije bilo. Dakle, prošle smo godine imali 23 grada, od čega su 22 grada po prvi put u svoj završni račun imali mišljenje državnog revizora. Ove godine se s pandemijom dogodilo prolongiranje tih rokova, ali od 26 jedinica lokalnih samouprava 23 su dobile revizorski izveštaj na vreme i imale su to na svojim skupštinama koje su imale, neke to nisu imale, neke još do sada nisu imale ni skupštinu o završnom računu, ni o izveštaju, koji smo mi sastavili i njima uputili. Veoma je velika prednost kada se revizija radi pri izradi završnog računa. Prednost je u tome što mi pomažemo kolegama koji vrše završna knjiženja da ne naprave propuste nepotrebne u tom delu. Ovde bih stao. Ako nisam sve odgovorio, evo, odgovoriću, ali ja se najpre zahvaljujem na pažnji koju ste mi dali i na pitanjima koja ste mi uputili, jer ja znam da ste vi veliki poznavalac stanja u lokalnom nivou. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Pejoviću na pojašnjenju Izveštaja Saveta DRI. Replika, Dragan Marković Palma. Izvolite.
Mogu da kažem da sam zadovoljan vašim objašnjenjem. Vi ste kao jedan veliki stručnjak uvek imali dobro izlaganje i često puta kada sam vas slušao mnogo toga sam zapamtio, ali samo da vam kažem da u Kraljevu nije Prekršajni sud, u Kraljevu je sud za organizovani kriminal. Vi ste u ispravci konstatovali da nije bilo zloupotreba ili da neko drugi ima materijalnu korist od toga, nego ste sabirali sve cifre kada su u pitanju javne nabavke. Želim da vas ispravim, rekli ste – mora da se sprovede Zakon o javnim nabavkama. Dobro. Gimnazija u Beogradu šalje decu na ekskurziju, raspisala tender, ali nije raspisala tender ko će biti sa decom. To moramo da vidimo. Vi morate da priznate da je veliki broj zakona u sukobu sa metodologijom koju vi sprovodite. I vi poštujete zakon, ali taj zakon možda je nedorečen ili metodologija vaša koju vi radite i način kako vi radite nekom donosi štetu. Jednostavno, rekli ste da je smanjen broj, odnosno cifra. Bilo je 800 i nešto miliona, sada je tri… to je dobro, da se ne ponavljaju greške i treba da se obiđu sve lokalne samouprave kako bi dobili informaciju ne u smislu kontrole, nego predavanja, kao što ste vi vršili predavanje nekoliko puta u Jagodini, gde ste pozvali sve direktore i to je za njih od velikog značaja, ali, pazite, kad neko ode i prizna, to se zove oportunitet, prizna nešto i da 100.000 dinara, prekršajna prijava je 5.000 dinara, a ne 100.000, razumete? A vi ste nam napisali zbog pacova, snega i zbog učitelja iz Beograda ili iz Zaječara koji bi se javili da voze decu na ekskurziju. Znači, to generalno važi za sve. Predložite nam zakone. Rekli ste da je bio predlog zakona da suficit može biti preko 10%. Prvi put to sad čujem. Podržao bih taj predlog zakona vaš. Znate šta, punjenje budžeta u lokalnoj samoupravi je nepredviđeno, osim grada Beograda i Novog Sada. Kako može da bude siguran onaj iz Ćuprije, iz Jagodine, iz Leskovca, iz Vranja, da će, ne znam, u prilivnu stranu stavi da će se praviti 10 zgrada, gde lokalna samouprava ima koristi od poreza, odnosno plaćaju se komunalije po kvadratu poslovno-stambenog prostora. Ništa nije sigurno. Imam još jedno pitanje. Šta je sa nevladinim organizacijama koje konkurišu kao korisnici budžeta, budžet se realizuje 80%, a oni su, lupam, imali u planu 100.000 i dobili 70.000 i traže sada kraj godine izvršenje ostalih 30.000? Da li se izvršava budžet na osnovu realizacije prema nevladinim organizacijama ili na osnovu plana? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Replika, dr Duško Pejović. Izvolite.
U redu je sve, sporazumeli smo se, nego samo da dodam. Ovako, krivične prijave se podnose samo za prekoračenje u aproprijaciji. A za šta ste vi to potrošili što ste prekoračili? Pa, nismo zbog glodara ili ne znam zbog čega, nego zbog para, zbog preuzimanja obaveza, na šta se nema pravo. Po kom osnovu je to urađeno, mi u to ne ulazimo. To je broj jedan. Broj dva, tačno je da smo vam podneli krivične prijave, tačno je da je zbog preuzimanja obaveza iznad aproprijacije i tačno je da je tužilaštvo preuzelo to, a ko vas je zvao i šta je bilo, mi nemamo nikakvu niti ingerenciju, niti informaciju i tako da ne umemo odgovoriti, jer u našoj nadležnosti nije ta oblast. Ovo oko nevladinih organizacija nisam najbolje shvatio da li se prema njima izvršava… Ja bih zamolio da mi obnovite to pitanje. Hvala.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Dragan D. Marković. Izvolite.
Ako dozvolite, ne znam da li se sećate, vi ste nam stavili primedbu da je više potrošeno para od plana budžeta realizacije, ali mi smo vam dostavili da potražujemo od nekih subjekata koji su u teškoj situaciji. Vi ste rekli – ako subjekt počne da uplaćuje, mi vam povlačimo ovo. Mi vam dostavimo da je subjekt počeo da uplaćuje i uplatio je iznos duga i smanjena su potraživanja, a vi nam niste skinuli odgovornost. Izvinjavam se. Neću više da se javljam.
Zahvaljujem. Pre nego što pređemo na sledećeg prijavljenog, jedno obaveštenje za današnji rad sednice. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Za reč se prijavio Zaštitnik građana mr Zoran Pašalić. Izvolite.
Zahvaljujem. (Dragan D. Marković: Hoće revizor da mi odgovori.)
Nisam videla da ste se prijavili. Izvolite.
Sećam se ja za to kao da je skoro bilo. Dakle, tačno je da ste vi potraživali, ali je tačno da to niste naplatili i tačno je da ste preuzeli obavezu iznad aproprijacije, što je u tom trenutku bio problem za prijavu, ali smo mi napisali da imate potraživanje. Dakle, uveli smo sve dokaze, sve činjenice koje ste vi u kasnijem odazivnom izveštaju dokazivali ne samo da imate ta potraživanja, nego i da naplaćujete i to ste vi potpuno u pravu, ali u trenutku preuzimanja obaveza nije bilo tih naplata i problem je što su veće obaveze u preuzimanju, nego što ste imali ostvarenih prihoda, a znam o čemu je reč.
Zahvaljujem. Izvinite, gospodine Pašaliću. Izvolite.
Hvala vam. Poštovani narodni poslaniče, meni zaista čini čast i zadovoljstvo što pažljivo pratite rad institucije Zaštitnika građana. Na neku vrstu pitanja – koga mi štitimo, ja ću vam reći da u istom ovom poštovanom domu kada sam se zaklinjao i kada sam preuzimao funkciju Zaštitnika građana, rekao sam da ću otvoriti vrata građanima i apsolutno tvrdim da sam to uradio. Za ovo vreme lično sam razgovarao sa više hiljada građana i posetio gotovo sva mesta u Srbiji, kako ona gde su nas pozivali, tako i na ona mesta gde smo samoinicijativno došli. Što se tiče prava deteta, mi vrlo uspešno štitimo prava deteta. Imamo priznanje od Globalne asocijacije nezavisnih organizacija koje se bave zaštitom ljudskih prava ili, da pojasnim, od Udruženja svetskih ombudsmana, štitimo i štitićemo za zaista puno, puno obaveza da pospešimo naš rad, ne ulazeći u to ko su roditelji te dece. Ima više primera u ovoj godini gde smo upravo to uradili. Iz razloga koji se zove sekundarna viktimizacija te dece ja zaista neću pominjati njihova imena, ali oni se nalaze i u izveštajima i u saopštenjima Zaštitnika građana. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima Dragan D. Marković, replika.
Da me pogrešno ne shvatite, gospodine, vi ste Zaštitnik građana i kažete vaša vrata su otvorena. Ali, ne može na vaša vrata da dođe predsednik Srbije. Ima nešto što se zove po službenoj dužnosti. U ovoj Srbiji ne može niko nikome da preti, a posebno predsedniku Srbije. To je kontinuitet, ne šestomesečni kontinuitet, nego nedeljni. Sutra ćemo da dođemo na red mi poslanici, vi koji predstavljate određene institucije u Srbiji. Možda sam hendikepiran kada je u pitanju Zaštitnik građana, imajući iskustvo sa bivšim Zaštitnikom građana, da onaj nikoga nije štitio, vi nešto radite. Za mene je ključna stvar - koga sve to vi štitite i šta su vaše ingerencije? Šta su vaše ingerencije? Vi ste bili Zaštitnik građana kada je ovde čovek lomio zastavu, ne želim da mu spominjem ime, bili ste Zaštitnik građana. Građani su oni koji su radili u RTS-u, a neko je upao na njihovo radno mesto. Čije je to obaveza? Policija je odradila svoj posao, ali kad bi sve institucije radile svoj posao, ne bi bio izveštaj Evropske komisije štetan ovakav za Srbiju, kao što nam pripremaju itd, i da ni jedno poglavlje nismo otvorili ove godine. Ne želim ja nikoga od vas da krivim, ali nekada treba i da radite i što vam nisu ingerencije, a pomažete nekome i nije krivično delo. Ja da sam radio samo ono što su mi ingerencije, čuvao bih koze i ovce u Končarevu. Izvinjavam se što ovakvim tonom govorim. Ne želim da vičem na vas, ali to je tema. Meni Janković podsvesno negde stoji šta je sve radio, da je primao velike plate, on i njegovi saradnici, i formirao stranku. Možda vi nećete da formirate stranku, izvinite što vas upoređujem sa njim. Možda se i vređate zbog toga. Ali, ne čujem vas. Pazite, ja vas ne poznajem. Ja koji gledam sve televizije, dva puta sam vas video u životu, pa sada pitam Žiku – ko beše onaj tamo? Pazite, ja koji se bavim javnim životom, a šta će obični građani? Vi trebate kada šetate Beogradom, svaki drugi da se pozdravi sa vama i da kaže - bravo ili da vam da neku primedbu koja po njima nije u redu. Jel šetate Knez Mihailovom? Ne šetate. Nemojte da kažete da ste Zaštitnik građana, jer će da misle da ste Janković, nego kažite da ste nešto drugo. (Predsedavajuća: Vreme.) Izvinjavam se, 10 sekundi. Ima jedan iz mog kraja, zvao se Čokorac i zove me – moram hitno da dođem nešto da ti kažem. Ja kažem - dođi. On dođe i kaže – ma bolje ništa da ti ne pričam. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodine Pašaliću, izvolite.
Ja se zaista zahvaljujem na ovoj primedbi, iz razloga što onda mogu da pojasnim građanima Srbije koji ovo sigurno gledaju, neke parametre po kojima se kreće rad Zaštitnika građana. Zaštitnik građana i po Ustavu i po zakonu odgovoran je jedino i isključivo građanima Republike Srbije, preko svojih predstavnika u ovom cenjenom domu, znači, ni izvršnoj vlasti, ni sudskoj vlasti, ni političkim partijama, bez obzira bile u vlasti ili opoziciji, ni nevladinim organizacijama, ni udruženjima građana, isključivo vama, građani Srbije. Tako da, primedba da Janković nije radio ništa, ja se izvinjavam što koristim ime bez prisustva gospodina Saše Jankovića, da li nešto radim, apsolutno ne stoji. Uostalom, govori jedna činjenica da ti građani Srbije ili da naši građani Srbije ili da oni zbog čega mi postojimo su u istraživanju koje su obavile institucije koje nisu baš naklonjene Zaštitniku građana, finansirane od Evropske komisije, mislim, došle do podatka da je najveće poverenje u Republici Srbiji i kome bi se prvo obratili u slučaju problema, upravo institucija Zaštitnika građana, što se pokazalo i u vanrednom stanju. Što se tiče mog kontakta sa građanima, ja zaista nemam potrebu da stičem popularnost, jer se bavim poslom gde ne možete biti popularni ili bar ne možete biti kod svih popularni. Postoji jedan izraz koji ja mnogo volim, odnosno jedna rečenica – dopao bi se mnogima da se nisi trudio dopasti se svima. Ja se ne trudim da se dopadnem nikome, nego da svoj posao uradim na način na koji je to predviđeno Ustavom Republike Srbije i Zakonom o Zaštitniku građana. Što se tiče dolaska u instituciju ili prijema od strane mene lično ili mojih saradnika, da li je u pitanju građanin Srbije, u funkciji, ne bih sad mogao sve da nabrojim, sva cenjena zanimanja u Republici Srbiji, ili to bio predsednik Republike Srbije, predsednik Skupštine, predsednica Vlade ili predsednik Vlade ili bilo koje institucije, uvek i u svako doba naša vrata su im otvorena i to mogu da vam potvrde svi oni koji su dolazili kod nas, gde nismo rangirali da li je u pitanju po opštim kriterijumima neki mali problem ili je u pitanju veliki problem, jer svako dolazi smatrajući da je njegov problem najveći i gde smo mogli, gde nismo imali zakonskih ograničenja, mi smo svoj posao uradili. Uostalom, ti rezultati o poverenju u instituciju Zaštitnika građana nam to govore. Ne možemo, nažalost, bez obzira što smo nezavisna institucija, da idemo preko svojih ovlašćenja, odnosno preko onoga što nam je Zakon o Zaštitniku građana, a prvenstveno najveći pravnik akt države – Ustav Republike Srbije dao i gde nas je ograničio. Zahvaljujem se poslaniku Markoviću. On je sad pokrenuo jedno vrlo značajno pitanje, a to je, pred vama će se uskoro naći novi Zakon o Zaštitniku građana, koji je još 2016. godine trebalo da bude završen, jer je to obaveza Republike Srbije po Poglavlju 23, obaveze koja se odnosi na pridruživanje Srbije EU, ali mnogo bitnije od te obaveze Republike Srbije je ono što taj zakon sadrži, a to je veće mogućnosti Zaštitnika građana da zaštiti građane Republike Srbije. Tako da, vrlo je bitno pomenuti i to, iz jednog razloga, što povećanje određenih ovlašćenja, mi preuzimamo obavezu koju ćemo izvesno odgovoriti, a to je da još adekvatnije zaštitimo građane Republike Srbije, jer ponavljam, mi smo tu radi građana Republike Srbije i mi smo odgovorni isključivo i jedino građanima Republike Srbije, preko njihovih predstavnika, tj. vas, cenjeni poslanici u ovom cenjenom domu. Hvala.
Zahvaljujem. Pre replike, gospodine Markoviću, Marijan Rističević, povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, duh Rodoljuba Šabića vlada ovom Skupštinom. Naime, reklamiram član 96. Poslovnika Narodne skupštine, koristeći pravo iz člana 103. da to učinim. Kaže član 96. – u osnovnom postupku po otvaranju načelnog pretresa svake tačke dnevnog reda sednice Narodne skupštine pravo da govore po sledećem redosledu i vremenu, trajanju, imaju predlagač akta, odnosno ovlašćeni predstavnik grupe predlagača akta koji dobije reč kada je zatraži i na njega se ne odnosi ograničenje u pogledu trajanja izlaganja. Ponoviću, predlagač akta. Predlagač akta su Odbor za ljudska prava, Odbor za pravosuđe i Odbor za finansije. Gospođa Aleksandra Tomić je to pravo iskoristila. Poštujući izveštaj, poštujući i prisutne, samo predlagači akta mogu da govore, a predlagači akta su predsednici odbora, odnosno odbori i odbor na svojoj sednici ovlasti ko će ovde zastupati predlagače akta. Zaključak je akt odbora, ali nama je Šabić svojevremeno, da ne govorim u kakvom psihofizičkom stanju, podigao revoluciju, kao – što ste vi nas zvali na sednicu ako nemamo pravo da govorimo, pa i ministri predlagači akta dođu ovde u pratnji svojih službenika, pomoćnika, državnih sekretara, načelnika, itd, ali ne mogu da koriste pravo predlagača akta, već to može samo predlagač, a to je ministar. U ovom slučaju predlagači zaključka su odbori. Ja bih zamolio predsedavajućeg, ukoliko on to može, da mi ovu sednicu privedemo Poslovniku i da predstavnici odbora, kao predlagači akta, ovde nam se obrate uz asistenciju svih prisutnih, protiv kojih nemam ništa. Ne tražim da se o ovome glasa, ali vam govorim da duh Rodoljuba Šabića, a to gospodin Marinković zna, koji je ovde svojevremeno podigao revoluciju, kao – šta ste nas zvali ako nam ne date da govorimo, ovog trenutka vlada Narodnom skupštinom, ovih trenutaka. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Rističeviću. Smatram da vodim sednicu u skladu sa članom 27. Reč ima Dragan Marković, replika. Izvolite.
Gospodine Pašaliću, jeste da je institucija koju vi predstavljate nezavisna, ali ste suviše sebi dali autonomiju da sprovodite ono što je opis posla Zaštitnika građana. Vi ste rekli – nekom ćete da se dopadnete, nekom ne. Niste vi dama. Dame se dopadaju ili ne dopadaju. Vaša dela i rad i izveštaj o radu i ono što se dešava u Srbiji je kriterijum da li će neko da da vama visoku ocenu ili ne. Rekli ste da vam visoku ocenu dala neka evropska institucija. Ja nemam ništa protiv, ali očigledno da vaša saopštenja ili izveštaji su onakvi kakvi njima odgovaraju, odnosno njima odgovaraju ta vaša saopštenja i da neko podrži ono što se dešava u Srbiji. Da li vi vidite da oni sada traže dijalog? Sa kim dijalog? Mi imamo, ne znam, 50 partija koje su vanparlamentarne i one traže dijalog sa predsednikom, nisu reprezentativni. I tu isto treba da se umešate. Svakoga dana napadu. Čekaj, bre, prijatelju, pa danas mogu da formiraju 100 ljudi 50 stranaka i da kažu – ja hoću da razgovaram sa Vučićem, sa Dačićem, ne znam, sa nekim ministrom itd. Taj Zaštitnik građana treba da kaže – niste u pravu, bre, ljudi, prvo moraš da uđeš u parlament, pa onda da svoja prava ostvaruješ. Nisi izašao na izbore, znači ti ne poštuješ Ustav ove države, bre! Nisi izašao na izbore. To je pravo, nije obaveza, ali nemoj da tražiš samo pravo bez da imaš obavezu neku prema građanima, da te proverimo kao što se svi proveravamo, postavimo ime i prezime i izađemo na izbore. To je isto vaš posao. Ostavite autonomiju i ono što vam piše u opisu posla. Vidite da je ceo svet počeo da napada Srbiju, bez razloga. Mrze Srbiju zato što Srbija ima jači ekonomski napredak od tih drugih država. Mrze Srbiju zato što je Srbija sprovela najbolje mere, kada je u pitanju ovo zlo koje se zove korona.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Izvolite, gospodine Pašaliću.
Prvo, radi građana Srbije i radi vas, poštovani poslanici, moram da pojasnim. Nije u pitanju nikakva evropska institucija, u pitanju je ono što bi se slobodno moglo nazvati UN nezavisnih institucija ili ombudsmana sveta sa sedištem u Ženevi, gde Srbija ima A status i pravo da govori u UN takve jedne institucije. Znači, nemojmo marginalizovali institucija koja je priznata od strane svih zemalja sveta kao institucija koja okuplja sve Ombudsmane, da pojednostavim, ili sve nezavisne institucije koje se bave zaštitom ljudskih prava. Njihovo priznanje nije priznanje neke ad hok organizacije, pod jedan. Pod dva – član 10a Zakona o Zaštitniku građana ograničava, odnosno kaže da Zaštitniku građana nije dozvoljeno da daje političke izjave, niti da se meša u politiku. Nije kažnjivo, ne treba da bude kažnjivo, dovoljno je što piše da nije dozvoljeno. U svom radu vrlo se držim toga. Svakako da kao i svaki građanin Srbije imam i ja svoje mišljenje o svim političkim pitanjima, ali dok obavljam ovu funkciju javno ga ne smem izreći, ne ja, nego zamenici, a trudim se da je ne daju, normalno ne želeći da im uskratim to pravo koje imaju, pravo na slobodno mišljenje, i oni koji obavljaju značajne funkcije u instituciji Zaštitnika građana. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospodin Marković, replika.
Prvo, treba da znate da je politika život danas. Vi treba da se mešate u nasilje. Da li je nasilje kada su pretukli Marijana Rističevića, čoveka koji se nikada nije potukao u životu, ispred zgrade Skupštine i pocepali sako? Da li je to nasilje? Lakše bi bilo da mi ne odgovarate, jer vaš odgovor stvarno je čudan i kao da ne živite u Srbiji. Ne bavite se vi politikom, pa da pišete političke programe i ideologijom političkih partija. Zaštita građana. Građani smo i mi ovde koji sedimo. Čiji smo mi? Šta smo? Ko nas je poslao ovde? Ko je vas postavio? Niko ne traži od vas da zloupotrebite vaš službeni položaj, ali podignite malo glas. Nemojte da čekate da vas hvali neko ko svakog dana napada Srbiju, kako su ovde ugrožena ljudska prava i ne znam šta i blokada medija. Koja ljudska prava? Promenismo u izbornoj godini da umesto 5% bude 3% cenzus za ulazak u parlament, pa onda svi mi sakupili potpise kod notara, a predsednik dozvolio ovima koji se bune svakog dana da mogu da sakupe potpise i kod matičara u opštini. Znate li koja je to razlika? Koja ljudska prava?
Zahvaljujem. Reč ima Brankica Janković, Poverenik za zaštitu ravnopravnosti. Izvolite.
Poštovani narodni poslaniče, gospodine Markoviću, svakako ste otvorili jedno vrlo važno pitanje i samo iz ovih vaših nekoliko uvodnih izlaganja se zapravo vidi koliko smo zajedno jedni drugima potrebni i koliko je važan rad nezavisnih i samostalnih državnih organa za zaštitu ljudskih prava i u konkretnom slučaju Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, ekskluzivno zaštitu prava na ravnopravnost, odnosno zabranu diskriminacije, i koliko je dobro što u plenumu razmatramo naše izveštaje i za nas je jako važno da čujemo glas naroda. Za mene lično, glas naroda je najvažniji. Tačno je i da izveštaj pohvaljuju relevantni komiteti UN i, naravno, kao države koja pretenduje na članstvo i države kandidatkinje za članstvo u EU, važni su njihovi izveštaji, ali nesporno je da je najvažnije šta kaže Narodna skupština, kao vrhovni organ, kao zakonodavno telo. Pitali ste koga štitimo, pošto je pitanje bilo isto za sve, da li svih sedam i nešto miliona stanovnika? Naravno, apsolutno sve, što možete i videti u našem izveštaju koji sadrži detaljno stanje u pogledu poštovanja ravnopravnosti, diskriminacije i sadrži izveštaje po svim osnovama. Tako je i često se pomisli da nije većinsko stanovništvo zaštićeno, jer ima i deo koji se odnosi na diskriminaciju nacionalnih manjina, pa se može steći utisak da većinsko stanovništvo nije zaštićeno. Naprotiv, tu su i naši građani sa invaliditetom, naši najstariji građani, najmlađi, žene, deca, a ono su svi pripadnici ili većinskog stanovništva ili neki od naših nacionalnih manjina. Što se tiče vašeg pitanja – da li se reaguje na povrede, pretnje, uvrede deci, u konkretnom slučaju, predsednika Republike, predsednika Narodne skupštine Republike Srbije koje ste pomenuli i da li se oglašavamo, naravno, nego te pretnje i uvrede, pogotovo danas u eri digitalnog doba su prilično učestale, pa bi korišćenje ovlašćenja koje ima Poverenik za zaštitu ravnopravno, gde se kaže da Poverenik upozorava na tipične i teške slučajeve diskriminacije, ukoliko bi se to ovlašćenje koristilo svakog dana, ono bi zaista izgubilo u potpunosti svoju svrhu. Nemam nikakvu dilemu, mislim da možete, ne bih sada da zadržavam, imamo puno tema o kojima danas valja razgovarati, da vam prikažem sva moja istupanja u javnosti u kojima sam upravo ukazivala da deca i porodica moraju biti ta crvena linija koja se ne prelazi od strane bilo koje političke partije, nije bitno da li je na vlasti ili u opoziciji. Primera radi ću da vam navedem samo jedno od saopštenja, pošto razmatramo izveštaj za 2019. godinu, neću od ove godine, i ove godine ova institucija šest meseci bila bez čelnog čoveka, dakle nije bio izabran Poverenik do 26. novembra. Danas je tačno mesec dana od mog ponovnog izbora na ovu funkciju, ali evo, 25. jun 2019. godine za koji razmatramo, imate upozorenje za javnost povodom pretnji deci predsednika Republike u kojem Poverenica za zaštitu ravnopravnosti, Brankica Janković, najoštrije osuđuje vređanje dece predsednika Republike. Nedopustive su bilo kakve uvrede, pretnje i omalovažavanja po bilo kom osnovu i to ne sme postati obrazac svakodnevne komunikacije u javnom prostoru, a naročito na društvenim mrežama, gde je ovakav govor poslednjih nedelja kulminirao. Političko ili svako drugo neslaganje ne može biti alibi za uvrede ili pretnje nosiocima javnih funkcija i članovima njihovih porodica, kao ni bilo kom građaninu i građanki Republike Srbije. Krajnje je vreme da se prestane sa ovakvim govorom i da sve nadležne institucije preduzmu mere u skladu sa svojim nadležnostima, zaključuje se u saopštenju. Svakako ste potpuno u pravu da ovakav jedan javni prostor ne sme biti ispunjen ni omalovažavanjem ni vređanjem, a kamoli govora mržnje. U tom smislu, pozdravila sam donošenje novog Kodeksa ponašanja narodnih poslanika, koji treba da budu predvodnici u tom negovanju prava na ravnopravnost, međusobnom poštovanju i da se to negde preliva na čitavo naše društvo i da se bude uzor i svima onima koji su i van Skupštine, parlamentarnim i neparlamentarnim strankama. Takođe, kada se radi o ravnopravnosti potpuno ste u pravu. Saglasna sam sa vama da to jeste naš veliki društveni problem pred kojim ne treba da zatvaramo oči i ne zatvaramo, zbog toga što smo u poslednjih nekoliko godina, mi smo pozdravili bolji i koordinisaniji rad državnih organa koji su nadležni za sprečavanje nasilja u porodici i delovanje u slučajevima kada se desi. To je pre svega MUP, ali i centri za socijalni rad, ustanove u sistemu zdravstvene zaštite i da ne nabrajam, naravno sve. Poverenik za zaštitu ravnopravnosti nema ovlašćenja, dakle, ne može u tom smislu da deluje, ali može uvek da ukaže šta su problemi u samom sistemu zaštite. U tom smislu takođe ću vam pročitati, imate na strani 209, ali izveštaj ima 450 strana, obiman je, verujem da niste ni mogli, vi narodni poslanici imate puno obaveza, verujem da niste ni mogli stići da baš svaku stranicu detaljno pročitate, ali evo, imate u saopštenju, upravo povodom jednog slučaja nasilja, u kome se baš eksplicitno navodi baš to što vi kažete o problemu centara za socijalni rad, u pitanju je 26. maj 2019. godine. Oglasili smo se povodom trostrukog ubistva u Novom Sadu u kome je žena i njeni roditelji ubio njen suprug. U saopštenju se kaže da se izaziva zabrinutost zbog koje mora uslediti hitna reakcija svih nadležnih organa. Ovaj slučaj stravičnog ubistva potvrdio da sistem zaštite od nasilja nad ženama nije dovoljno delotvoran, uprkos svim merama i aktivnostima koje su preduzimane. Uprkos i donetom Zakonu, činjenica je da je potrebna veća odgovornost, kao i da svi društveni akteri moraju postati najzad svesni svoje dužnosti u zaštiti i bezbednosti života žena, žrtava nasilja. U ovom slučaju, poseban problem je što je ubijena žena dve nedelje ranije prijavila supruga zbog nasilja u porodici, ali, očigledno je da je neko u lancu odgovornih zakazao. Godinama unazad ukazivano je na ulogu i značaj medija u suzbijanju nasilja nad ženama, kao i potrebu da se prestane sa senzacionalističkim izveštavanjem. Međutim, neki mediji nažalost, pružaju prostor nasilnicima da javno zlostavljaju i ponižavaju svoje žrtve, čineći tako opštu štetu. Dakle, tačno je da je ovo problem i da se mi povodom toga kontinuirano oglašavamo kao i da je centrima za socijalni rad data opšta preporuka mera da u postupku davanja mišljenja za dodelu starateljstva nad maloletnom decom, upravo postupa, ne pod predrasudama o podređenosti ili nadređenosti polova, već da u svakom pojedinačnom slučaju donosi mišljenje ono koje je u najboljem interesu deteta. Svakako vam hvala što primećujete sve ove stvari, što me uverava da još jednom, mada nikada nisam imala ni dilemu da su nezavisne institucije i Narodna skupština najbitniji i najbolji saveznici u tom staranju politički zrelog i odgovornog društva i da se u Skupštini, kao najvišem domu, govori o svim problemima pa ma koliko oni bili bolni i osetljivi. Mi smo imali lična iskustva sa gradom Jagodina koji vi vodite, pa možda se u početku nije ni razumevalo pa je bilo možda i otpora u nekakvom poštovanju naših preporuka, ali kasnije se to zaista izmenilo i jako je važno što se i preporuke nezavisnih institucija u otklanjanju nekakvih diskriminatornih odredbi, što često nije ni namera nego ponekad stvar neznanja i da se stvari kreću napred. Svakako vam hvala.
Zahvaljujem, gospođo Janković. Replika Dragan Marković Palma. Izvolite.
Biću kratak i neću se više javljati. Zadovoljan sam vašim odgovorom, ali imam jedan predlog za vas. Nekada u svakom selu je postojalo mirovno veće i u gradu, mesnim zajednicama itd. To mirovno veće je imalo za zadatak da miri posvađane, brakove, komšije itd. Pošto vi delujete sugestivno, imate autoritet, ja mogu slobodno da kažem da ste dobar psihoterapeut, da vi i vaša služba počnete da obilazite Srbiju, pa recimo, u Nišavskom okrugu imate deset slučajeva koji imaju po dvoje-troje dece. Deca ne smeju da budu žrtve. Odete tamo i kažete "hajde da sednemo, da popijemo kafu itd", i da vidite šta je problem. U tome ćete uspeti, da ne kažem sada da ja to radim, ali ćete uspeti. Znate šta, nekada su muškarci sujetni, ali kada dođe jedna dama kao što ste vi pa kaže "vidiš, deca ti mala, supruga dobra žena, čisto ti je u kući, ko te sprema", garantujem 80% više nikada neće biti pretnje i porodičnog nasilja. Molim vas da mi odgovorite na to pitanje i da obećate i majkama i očevima i deci da ćete krenuti od februara vi i vaša ekipa da radite to. Ne treba pare za vašu instituciju neke posebne, odnesite po jednu čokoladu deci. Najveći problem je alkohol i kocka, da znate, to je najveći problem u porodici, da zamolite čoveka, da ponesete slike nekog ko je svakog dana išao u kladionicu, šta je imao nekada, šta je imao danas i onaj ko svakog dana pije i postane agresivan i žrtva mu je porodica. Zahvaljujem. Želim samo da mi odgovorite na ovo.
Zahvaljujem, gospodine Markoviću. Reč ima Brankica Janković. Izvolite.
Hvala vam na rečima podrške gospodine, narodni poslaniče, Markoviću. Da još samo kažem, da ne bude da mi do sada nismo bili prisutni po Srbiji, obišla sam je uzduž i popreko nekoliko puta i potpuno razumem sve to što ste rekli i kao žena upravo rođena u malom šumadijskom selu vrlo dobro razumem šta su zapravo realni problemi i što mi pomaže u radu. Zaista obilazimo Srbiju i nastavićemo još više, jer samo prošle godine, ja ne znam, ovo se meri stotinama, održali smo niz obuka, radionica za prepoznavanje i reagovanje na diskriminaciju, kao i primenu svih ovih propisa i sa predstavnicima lokalnih samouprava, policijskim službenicima, inspektorima rada, nacionalnim službama za zapošljavanje, radnicima u turizmu, pružaocima usluga socijalne i zdravstvene zaštite. Da ne bude da sada ne odgovaram direktno i uvek volim da tačno direktno dam odgovor, kada je samo nasilje u pitanju mi nemamo to ovlašćenje osim da radimo na tom, na prepoznavanju tih obrazaca koji dovode, gde je zapravo kada se radi o rodno zasnovanom nasilju, gde su uzroci upravo neravnopravnost polova, budite uvereni da ću nastaviti da vrlo predano na tom pitanju radim, koristeći sve ono što je u meri zakonskih ovlašćenja i sa partnerima, naročito i sa decom u školama, ali i sa institucijama poput centara za socijalni rad kojima je potrebna ovakva vrsta podrške. Naravno da ostajemo najviše prisutni van Beograda, jer i tamo žive svi naši građani i građanke naše države. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodine Marinoviću, izvolite.
Dobar dan svima. Uvaženi građani Republike Srbije, uvaženi predsedavajući, uvaženo predsedništvo i uvaženi narodni poslanici, moram da kažem na početku svoje lično osećanje. Danas se ja osećam dvostruko zadovoljnim i to nije ništa pežorativno, zaista se tako osećam, i to iz dva razloga. Jedno je, prvi put kao Poverenik za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka od ličnosti imam priliku, da kažem da branim to nije pravi izraz, ali da zastupam Izveštaj koji je urađen o radu institucije za 2019. godinu i imam priliku da se obratim ovom svečanom domu koji je, između ostalih, izabrao mene kao poverenika. Drugo, veliko mi je zadovoljstvo da konstatujem da je drugu godinu za redom došao na dnevni red plenuma sednice izveštaj svih nezavisnih državnih organa. Nekoliko godina to nije bio slučaj i to je bilo za osudu. Kako je to bilo za osudu, ovo je sada za pohvalu. Prema tome, ja se vama zahvaljujem što ste uspeli u ovako zgusnutom dnevnom redu koji ste imali od kako ste izabrani za narodne poslanike da uvrstite u toku ove kalendarske godine u svoj dnevni red razmatranje izveštaja nadzornih organa, pa samim tim Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti. To pokazuje ozbiljnost ovog doma da se posveti poštovanju svih ljudskih prava koje nadzorni organi, odnosno nezavisni državni organi rade i koja prava štite. Ovo što je rekao gospodin Marković, ja ću iskoristiti priliku sad da se osvrnem na to kao na pozitivno. Ako je šer makar malo danas povećan, to bi trebalo da pokaže interesovanje građana za temu dnevnog reda, odnosno interesovanje građana za rad nezavisnih državnih organa. I to je dobro. Mi, ja mogu da obećam kao Poverenik, kada god nas budete pozvali, drage volje ću učestvovati u nekim sednicama ili, ne mora biti na sednicama, ali bilo kako, jer smo otvoreni za svaku vrstu komunikacije, naš rad je transparentan, tako da znate da imate pruženu ruku saradnje od strane jednog nezavisnog državnog organa. Ja bih sad prešao, ali vrlo kratko, na rezime Izveštaja. Naravno da neću obrazlagati ceo Izveštaj, jer on je dosta obiman, puno se radilo u 2019. godini, uz jednu napomenu. Ja sam izabran za Poverenika 26. jula 2019. godine. Stojim iza Izveštaja kao da sam bio Poverenik od 1. januara, zbog toga što je Izveštaj zaista sveobuhvatan, sadržajan, puno se radilo i smatram da je pozitivan po instituciju Poverenika. Želim ovom prilikom da zahvalim gospođi Stanojli Mandić koja je kao zamenik Poverenika obavljala tu funkciju do mog izbora. Što se tiče samog Izveštaja i rezimea Izveštaja, vama je sigurno poznato da je osnovna uloga Poverenika kao nezavisnog državnog organa u skladu sa zakonima o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja i Zakonom o zaštiti podataka o ličnosti da štiti odnosno omogući ostvarivanje i promoviše prava propisana u ova dva zakona. Prethodna, 2019. godina, kao što sam rekao, obeležena je izborom Poverenika i obeležena je promenom prakse Narodne skupštine na koju sam se osvrnuo na početku, što je jako, jako pozitivno. Ja vas pozivam ovom prilikom, da ne bih kasnije zaboravio, da sa tom praksom nastavite. Ja mislim da je ovo saziv Skupštine koji je u najkraćem roku po konstituisanju zakazao plenarnu sednicu za razmatranje izveštaja nadzornih državnih organa, što je izuzetno za pohvalu. Prvi put sam ovde, ali vidim dosta mladih ljudi, mladih poslanika, što me uverava da tu ima energije da se uradi veliki deo posla, pa i u oblastima za koje je nadležan Poverenik. Što se tiče samog Izveštaja, Poverenik se i u 2019. godini suočio sa istim problemima i sa izazovima koji su bili i prethodne 2018, da ne kažem i prethodnih godina. To se odnosi na broj predmeta u radu. Imali smo 13.989 primljenih, 13.997, znači nešto malo više, rešenih predmeta. Međutim, imali smo najveći broj predmeta koji se odnosio na rešavanje žalbi zbog povrede prava na slobodan pristup informacijama od javnog značaja. Za 60 i nešto posto je to povećano u odnosu na 2018. godinu. Ali, postoji jedan razlog. Za to je zaslužan samo jedan tražilac informacija, koji je bukvalno tražio informaciju od svih prosvetnih ustanova u Republici Srbiji. Međutim, uspeli smo i sa tim uspešno da se nosimo. Po brojnosti, idu informacije o vršenju nadzora nad obradom podataka o ličnosti i informacije odnosno davanje stručnih mišljenja u vezi sa donošenjem i izmenom propisa ili njihovom primenom. Što se tiče oblasti slobodnog pristupa informacijama od javnog značaja, mogu da konstatujem da se institut prava na slobodan pristup informacijama od javnog značaja i dalje koristi u velikoj meri, i to pre svega od strane građana. Jer, 70% tražilaca informacija koji se žale Povereniku su građani pojedinci, potom slede udruženja građana, novinari i predstavnici medija, sami organi vlasti, zatim političke stranke i njihovi članovi, advokati, privredni subjekti, itd. Podnosioci zahteva najteže dolaze do onih informacija koje su u vezi sa budžetskim sredstvima, javnim nabavkama, investicijama i drugim raspolaganjima i evidencijama javnih sredstava i imovine. I broj žalbi u pogledu ovih informacija je u 2019. godini skoro dupliran u odnosu na broj žalbi u 2018. godini. Stanje u ostvarivanju prava na slobodan pristup informacijama od javnog značaja kažem da se nije bitno promenilo u odnosu na prethodnu godinu. Nažalost, veliki broj žalbi nama dolazi zbog jedne pojave koju sam više puta osudio javno, a to je ćutanje organa uprave, odnosno tzv. ćutanje administracije. Kada neko podnese nekom organu vlasti zahtev za slobodan pristup vlasti, zahtev za slobodan pristup informacijama od javnog značaja postoji rok koji je propisan zakonom u kom taj organ vlasti treba da postupi. To ne znači da mora da da tu informaciju, može da odbaci zahtev, može da odbije, može da da delimično itd, ali mora da postupi. Preko 50% žalbi koje dolaze kod nas su zbog nepostupanja, zbog nepoštovanja osnovnog prava građana na dobijanje odgovora bilo kakvog. U tom smislu da bi se to pospešilo, da bi se to zapravo iskorenilo i da bismo doveli do toga da institucije poštuju građane, ja sam predložio nadležnom Ministarstvu državne uprave i lokalne samouprave kada se bude menjao, a imao sam konsultacije ovih dana sa ministarskom i procene da će to biti vrlo brzo, u prvoj polovini sledeće godine, to naravno zavisi od vašeg rada, kada se bude menjao Zakon o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja i zaštiti podataka o ličnosti da se propiše novčana kazna koju bi prekršajnim nalogom izdavao Poverenik, odnosno izricao Poverenik odgovornim licima u organima vlasti koji uopšte nisu postupili po zahtevu, odnosno koji su ignorisali zahtev. U strukturi žalbi u slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja 61% čine žalbe protiv republičkih, državnih i drugih organa i organizacija, a od toga četvrtina je protiv ministarstava i organa u njihovom sastavu. Ovaj broj žalbi protiv republičkih organa porastao je u 2019. godini u odnosu na 2018. godinu za preko 71%. Česta je pojava da organi vlasti u velikoj meri postupaju po zahtevu tražioca tek kada od Poverenika dobiju žalbu uz traženje Poverenika da se na tu žalbe izjasne. Može se konstatovati da je u 2019. godini bio povećan broj žalbi protiv javnih preduzeća za 4,70%, ali su smanjene žalbe, odnosno broj žalbi u odnosu na organe pravosuđa, na organe lokalne samouprave i na pokrajinske organe. Informacije se najčešće uskraćuju pod izgovorom da su poverljive ili da bi davanje informacija povredilo nečiju privatnost ili pod vidom zloupotrebe prava od strane tražioca informacija, najčešće bez argumentacije i dokaza. Činjenica je da su sve učestaliji odgovori organa vlasti da oni ne raspolažu zahtevanom informacijom. Napominjem da Poverenik nije u mogućnosti da to faktički proveri obzirom da Poverenik ne može da vrši funkciju nadzora nad primenom Zakona o slobodnom pristupu informacijama, već to radi Ministarstvo države uprave preko Upravne inspekcije. Opisanom stanju o slobodni pristupa informacijama od javnog značaja značajno doprinosi i to što su zakonski mehanizmi prinudnog izvršenje rešenja Poverenika, odnosno mehanizmi novčanog administrativnog kažnjavanja organa vlasti potpuno blokirani izmenama Zakona o opštem upravnom postupku 2017. godine koje su učinjene u najboljoj nameri. Međutim, one su nesprovodive i mi smo predložili kada se bude menjao zakon da se vrate kazne u novčanom nominalno iznosu, što se nažalost pokazalo mnogo delotvornije. Što se tiče odgovornosti odgovornih lica za uskraćivanje informacijama, organ koji je nadležan za podnošenje optužnih akata, a to je Upravna inspekcija 2019. godine podnela je samo jedan zahtev za pokretanje prekršajnog postupka protiv odgovornog lica. Naspram toga, građani su kao oštećeni podneli 4.903 zahteva za pokretanje prekršajnog postupka nadležnim prekršajnim sudovima. To nije normalna situacija, ni po jednom zakonu ne treba građani da budu osnovni podnosioci optužnih akata. To treba da bude organ koji vrši nadzor nad primenom tog zakona i zalagaćemo se da se prilikom izmena zakona to promeni. Stepen potvrđenih odluka poverenika u sudskom postupku od početka rada institucije preko 94% i to je najbolja potvrda kvaliteta rada Poverenika i njegove službe. Što se tiče suštine prepreka u ostvarivanju prava na pristup informacijama, ključni problem je pravni okvir. Već dugo se radi, još od 2018. i 2019. godine na izmenama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja. Iskreno se nadam da će on doći u skupštinsku proceduru, negde u aprilu mesecu, intenziviraćemo aktivnosti. Poverenik je po prvi put pristao da učestvuje, naravno ja nisam bio Poverenik do prošle godine, prvi put pristao da učestvuje u radu Radne grupe, koja bi uradila nacrt zakona o izmenama i dopunama zakona kako bi ga učinili što efikasnijim i kako bi ga učinili da bolje ostvaruje prava građana. Odlaganje usvajanja izmena ovog zakona, ali iskreno se nadam da do toga neće doći, ima za nužnu posledicu i odlaganje izmena podzakonskog akta o izradi objavljivanja informatora o radu, što je obaveza Poverenika. Mi smo odavno dali inicijativu da se objavljivanje informatora o radu državnih organa sprovodi u digitalnom obliku na zajedničkoj elektronskoj platformi za koju smo već stvorili odgovarajuće uslove, ali kočnica nam je izmena zakona. Kada su u pitanju međunarodni dokumenti, ukazujem da bi bilo od koristi za ostvarivanje prava da Vlada pokrene postupak za ratifikaciju konvencije Saveta Evrope o pristupu zvaničnim dokumentima od 18. juna 2009. godine, koju je tadašnja ministarka pravde Vlade Srbije potpisala još 2009. godine. Značaj ove konvencije, kada stupi na snagu, bio bi što bi ona predstavljala prvi opšti pravno obavezujući dokument Saveta Evrope u pogledu pristupa službenim dokumentima, bez obzira što ne bi puno doprinela promeni i proširenju prava, jer naš zakon daje više pravo te konvencije. Oko nemogućnosti upravnog izvršenja rešenja poverenika smo pričali. Što se tiče aktivnosti Poverenika u oblasti zaštite podataka o ličnosti, ponoviću da je Zakon o zaštiti podataka o ličnosti počeo da se primenjuje 22. avgusta prošle godine, ali to je tek početak uobličavanja pravnog okvira u oblasti zaštite podataka o ličnosti. Da ne bih zaboravio, veoma je važno da informišemo narodne poslanike da saglasno Zakonu o zaštiti podataka o ličnosti, njegovoj odredbi koja govori da svi zakoni i drugi propisi koji se bave obradom podataka o ličnosti koji nisu u saglasnosti sa Zakonom o zaštiti podataka o ličnosti moraju biti usaglašeni sa tim zakonom do 31. decembara 2020. godine. To je za pet dana. Naravno da je logično da je to nemoguće uraditi, iz više razloga, najčešće su bili objektivni, Vlada se raspustila, Skupština se raspustila, imali smo izbore, što znači da je rok nerealno kratko određen. Ja sada javno predlažem Narodnoj skupštini da se tim povodom sastane, uputiću i dopis Vladi, kako bi pre isteka kalendarske godine donela odluku o pomeranju tog roka, npr. za godinu dana, što bi bilo po mojoj proceni dovoljno da se ovaj veoma obiman posao uradi. U tom kontekstu sam krajem prošle godine održao konsultacije i sa predsednicom Vlade, sa ciljem i idejom da se u oblasti zaštite podataka o ličnosti aktivira ponovo, odnosno prvi put, ali i ažurira strategija zaštite podataka o ličnosti koju je Vlada usvojila još 2010. godine, nikada nije donet akcioni plan, nikada nije oformljena radna grupa ili komisija koja bi sprovodila tu strategiju, što znači da ona nije zaživela, ali je dobro što formalno postoji. U međuvremenu su došle silne izmene. Mi smo dobili novi Zakon o zaštiti podataka o ličnosti koji bitno drugačije uređuje ovu oblast. Evropska unija ima svoju opštu uredbu koja se odnosi na istu oblast, sa kojom je naš zakon u priličnoj meri, posebno gramatički usaglašen. Tako, da bi obavili taj veliki posao koji se odnosi na usaglašavanje svih propisa iz svih oblasti, iz nadležnosti rada svih ministarstava neophodno je to uraditi strateški i onda podeliti posao i gledati ko će to da uradi i da se to odradi da kažem u tom nekom prolongiranom roku. Poverenik je u 2019. godini vršio i nadzor nad primenom Zakona o zaštiti podataka o ličnosti. Za razliku od oblasti pristupa informacijama od javnog značaja novim Zakonom o zaštiti podataka o ličnosti Poverenik je dobio pravo da vrši nadzor nad primenom zakona i da vrši inspekcijski nadzor. Urađen je 701 nadzor. Najčešći razlog za pokretanje postupka nadzora je bila upotreba ličnih podataka, imena, prezimena i adrese nekih lica, suprotno zakou. Takođe, poslali smo na adrese raznih rukovalaca podacima 1053 kontrolne liste na kojoj je 975 rukovalaca odgovorilo, 72 nisu. Na osnovu primljenih popunjenih kontrolnih lista smo izvršili procenu nivoa rizika obrade podataka o ličnosti od strane svih rukovalaca podacima. Tu su bili obuhvaćeni svi. Dakle, i državni organi, i lokalna samouprava, i privredna društva i svi najznačajniji u ovom trenutku rukovaoci podacima. Takođe, po novom zakonu radimo po pritužbama koje podnesu lica u vezi njihove obrade podataka o ličnosti i do prošle godine smo postupali i po pritužbama. Imali smo 60 pritužbi. Uglavnom se odnose na podatke koji se vode o građanima, u policijskim evidencijama, službenim registrima u kojima su sadržani lični podaci, u evidencijama koje vode, u sudskim spisima, evidencijama invalidskog i zdravstvenog osiguranja i slično. Takođe, Poverenik u skladu sa zakonskom obavezom prošle godine dao 85 mišljenja na nacrte i predloge zakona i druge propise i opšte akte, od čega je 54 na zakonske nacrte i predloge. Na kraju, Poverenik je realizovao 39 obuka iz oblasti zaštite podataka o ličnosti i to širom cele Srbije, ne samo u Beogradu, nego u dobrom delu lokalnih samouprava. Ideja je da se sa tim nastavi, naravno kada se stiša ova situacija sa epidemijom Kovida 19. Tu imamo veliku podršku i imamo dobru saradnju sa predstavnicima lokalnih samouprava, sa Stalnom konferencijom gradova i opština. Tako da se nadam da će se to nastaviti na opšte zadovoljstvo. Na kraju, Poverenik je predložio Narodnoj skupštini i Vladi kako da se poboljša stanje u ovim oblastima. Vrlo su kratki. Dva predloga, vi ste već usvojili i hvala vam na tome. Jedno je da nadležni odbor i Narodna skupština razmotri iveštaj Poverenika za 2019. godinu i da utvrde predlog zaključka. Drugo je da se otvori rasprava povodom izveštaja i predloga zaključaka i to se upravo sada radi. Pored toga predlažemo i veoma je bitno da bez odlaganja se usvoji Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja, pripremljen u saradnji i u skladu sa sugestijama Poverenika, u tekstu koji bi doprineo unapređenju prava, da nadležni odbori i stručne službe Narodne skupštine u postupku usvajanja zakona s dužnom pažnjom da razmatraju mišljenje i stavove Poverenika u pogledu mogućih efekata tih zakona koji nam dolaze na mišljenje, efekata na ostvarivanje prava na slobodan pristup informacijama od javnog značaja i prava na zaštitu podataka o ličnosti. Takođe, predložili smo i Vladi Republike Srbije da donese novu ili izmeni i dopunu postojeću Strategiju zaštite podataka o ličnosti, usklađenu sa aktuelnim stanjem u oblasti zaštite podataka o ličnosti, zatim akcioni plan za njeno sprovođenje i sve u saradnji sa Poverenikom, da bez odlaganja utvrdi Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja, da prilikom utvrđivanja predloga zakona i drugih propisa s dužnom pažnjom razmotri mišljenje i stavove Poverenika u pogledu mogućih efekata propisa na ostvarivanje prava na slobodan pristup informacijama i pravo na zaštitu podataka o ličnosti, da u skladu sa sopstvenim obavezama propisanim Zakonom o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja uspostavi adekvatan mehanizam obezbeđenja i izvršenja konačnih, izvršnih i obavezujućih rešenja Poverenika i da u saradnji sa Poverenikom obezbedi da nadležna ministarstva i drugi organi vlasti unaprede znanja u oblastima prava na pristupe informacijama od javnog značaja i prava na zaštitu podataka o ličnosti. Dozvolićete mi samo na kraju, pošto je ovo jedinstvena prilika, a kraj je kalendarske godine, da svim građanima Republike Srbije, naravno i vama predstavnicima građana, poželim srećnu Novu godinu, da nemamo situaciju koju smo imali ove godine, da se vratimo u staru dobru, da kažem, konzervativnu normalnost, a da ovu tzv. novu normalnost, odnosno nenormalnost što pre napustimo. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Marinoviću. Reč ima Zoran Pašalić.
Hvala veliko. Poštovani narodni poslanici, kao što je vama poznato ovo je 13. izveštaj Zaštitnika građana od osnivanja institucije i treći u mom mandatu, izveštaj za 2019. godinu. U 2019. godini, započeli smo sistemsko poboljšavanje u instituciji Zaštitnika građana reorganizujući stručne službe radi približavanja i pomoći građanima u lakšem ostvarivanju njihovih prava i započeli ono što je po meni vrlo važno, izradu nacrta novog Zakona o Zaštitniku građana radi usklađivanjima sa principima Venecijanske komisije i standardima EU, a svakako, kao što sam naglasio, u prvom redu radi zaštite građana Republike Srbije i zaštite njihovih prava. Kao što znate institucija Zaštitnika građana je nezavisan državni organ sa mandatom da štiti prava građana i kontroliše rad državnih i svih organa koji su poverena javna ovlašćenja. Sve svoje nadležnosti ispunjavamo u skladu sa Ustavom, kao osnovnim pravnim aktom i Zakonom o zaštitniku građana. Reorganizacijom institucije, pre svega, unapređen je rad kroz direktan kontakt sa građanima, prakse koje sam uveo odmah po dolasku na funkciju Zaštitnika građana, jer smatram da smo u, samo u ličnom razgovoru sa građanima, pre popunjavanja formulara, obrazaca, najbolje se može spoznati i videti svi aspekti problema sa kojima se građani obraćaju. U 2006. godini, obavljen je razgovor, kao što sam rekao, sa više hiljada građana, konkretno završila sa 2019, gde sam ja lično obavio razgovor sa 2.600 građana. Takođe, nastavio sam sa praksom prijema građana svakog meseca, svih onih koji žele da razgovaraju kako sa zaposlenima koji konkretno obrađuju njihove pritužbe, a ono što je isto tako značajno sa zamenicima, odnosno ko želi da razgovara sa mnom lično, što je pokazalo izuzetno dobre rezultate u odnosu na poverenje u instituciju Zaštitnika građana. Ono što je primećeno, a to je da građani imaju najveći broj primedbi na ostvarenje svojih prava u lokalnim zajednicama. Aktivnost i nadležnost Zaštitnika građana se iz tog razloga usmerila ka svim delovima Republike Srbije. Ono što sam više puta tvrdio, a to je da Srbija nije samo Beograd, iz tog razloga u 2019. godini, posetio sam 13 gradova i opština i direktno razgovarao sa građanima o najčešćim problemima sa kojima se susreću i upoznali ih u kojim situacijama treba da se obrate Zaštitniku građana i na koji način mogu da ostvare svoja prava. Kroz direktne susrete s građanima, posebno u manjim mestima i gradovima širom Republike Srbije, uvideli smo da građani od institucije Zaštitnika građana očekuju da izmeni odluku državnih organa, da utiče na ishod sudskih postupaka ili da se bavi ocenjivanjem stručnog rada nadležnih organa što nije u domenu delovanja i nadležnosti ove nezavisne državne institucije, ujedno pokazuje i nedovoljno poznavanje nadležnosti i Zaštitnika građana od strane građana, što, evo, za sve ovo vreme se trudimo da na nama dostupne načine upoznamo građane Republike Srbije sa njihovim pravima na prvom mestu, a svakako i sa ovlašćenjima Zaštitnika građana. Ovde treba apsolutno naglasiti to da ono što je institucija i ja lično više puta isticao, što smo više puta isticali, što je više puta isticano je to da jedino proširenjem ili davanjem novih ovlašćenja Zaštitniku građana bi praktično mogli da im pomognemo u onim situacijama na koje se oni najčešće pritužuju. Zaštitniku građana su 2019. godine vratilo oko 11.000 građana, a primljeno je više od 3.200 pritužbi u kojima su građani ukazivali na povrede svojih prava. Dominantne su pritužbe na kršenje prava u ekonomsko-imovinskoj oblasti, oblasti dobre uprave, socijalnih kulturnih prava. Pritužbe građana se najvećim odnose na povredu prava na zaštitu imovine, pravo na dobijanje odluka u zakonskom roku, kao i pravo na poštovanje najboljih interesa deteta. Ostvarivanje imovinsko-ekonomskih prava je oblast u kojoj su građani 2019. godine, ali i godinama unazad, imali najviše poteškoća da ostvare svoja prava, pa se tim pitanjima lično, ja sam lično razgovarao sa građanima ne samo onima koji žive ili borave u Republici Srbiji, već i sa onim građanima koji trenutno ne žive u Republici Srbiji, ali koji ističu probleme u tim imovinsko-ekonomskim pravima, odnosno ostvarenju tih prava kada se vrate u domovinu. U okviru reorganizacije institucije, a radi bržeg i efikasnijeg reagovanja na pritužbe građana početkom 2019. godine formirao sam Odeljenje za hitno postupanje. Za samo godinu dana rada ovo odeljenje je postupalo u 281 predmetu koje je trebalo bez odlaganja rešavati. To su uglavnom bili predmeti u vezi sa kojima je postojala pretpostavka da pritužnicima preti opasnost po život ili zdravlje kada su im grubo prekršena prava ili su dovedeni u izuzetno težak položaj ili bi im se mogla pričiniti materijalna šteta i druga šteta većih razmera. U odnosu na prethodnu 2019. godinu, uvećan je broj reagovanja Zaštitnika građana po sopstvenoj inicijativi u slučajevima za koje smo informacije dobili putem medija ili putem društvenih mreža. Moram da naglasim da Zaštitnik građana kada dobije informaciju, ne pristupa aktivnostima pre nego što informaciju proveri kako ne bi moglo da se dogodi da postoje zloupotrebe institucija Zaštitnika građana. Znači, kada se dođe do informacije provere se sve činjenice i onda se pristupa odgovarajućim aktivnostima od strane institucije. Zašto to naglašavam? Zato što su u određenom broju slučajeva informacije koje smo dobili, tu ne naglašavam, niti upućujem apsolutno ni na jednu medijsku kuću ili na nečiji portal, nisu bile istinite ili nisu bile potpune. U odnosu na prethodnu, 2019. …broj reagovanja Zaštitnika građana na ona pitanja koja se tiču prava deteta. Tako da je ta 2019. godina, a svakako i 2020. godina, ali nije tema nije ovog izveštaja, pokazala od strane Zaštitnika građana posebnu brigu o deci. Sa ponosom mogu da istaknem da smo zapažene uspehe postigli na planu međunarodne i regionalne saradnje, jer smo tokom 2019. godine uz već potpisanih pet, potpisali Memorandum o razumevanju sa obmdusmanima još pet država koji su definisani u ili do u detalje o saradnji, postupcima i zaštiti kako naših građana na teritoriji tih država, tako i građana tih država na teritoriji Republike Srbije. Potpisali smo memorandume sa obmdusmanima Rumunije, Grčke, BiH, Crne Gore, Severne Makedonije što je i bilo posebno učinkovito u periodu vanrednog stanja, jer je onim građanima koji su se vraćali u domovinu u direktnim kontaktima sa ovim institucijama, olakšali povratak u domovinu u smislu prelaska preko teritorije tih država. Krajem 2019. godine izvršen je i izbor zamenika Zaštitnika građana, kao što je poznato sadašnji moj zamenici su dr Nataša Tanjević, gospođa Jelena Stojanović i gospodin Zoran Tomić. Ono što bih posebno naglasio to je iskustvo od 12 godina u oblasti zaštite prava deteta. Zaštitnik građana je sa posebnom pažnjom razmatrao u više navrata tokom 2019. godine najavljivano usvajanje zakona kojim bi bila uvedena još jedna nova nezavisna institucija to zaštitnik prava deteta. Smatram da multiplikovanje ovakvih institucija posebno iz situacije kad postojeći organ, tj. institucija Zaštitnika građana, uspešno radi svoj posao i kada država po našem mišljenju treba vrlo racionalno da troši finansijska sredstva, to smo mislili i 2019. godine i nažalost ova situacija koja nas je sve snašla, ne samo nas nego ceo svet 2020. godine, a to je globalna pandemija, još više je ukazala da sredstva koja bi bila formirana ili koja bi se trošila za rad jedne nove institucije koja bi se preklapala sa mnogim ovlašćenjima sa institucijom koja već postoji, a to je institucija za Zaštitnika građana sa posebnim sektorom za prava deteta ne bi pružila bolju podršku deci, već da bi se ta sredstva trebala uputiti onim institucijama koje se bave zaštitom dece kao svojim redovnim poslom. Nacrt zakona o pravima deteta i Zaštitniku prava deteta koji je stavljen na uvid javnosti ne nudi ni jedan novi mehanizam za zaštitu prava deteta u odnosu na one koje već postoje u okviru nadležnosti Zaštitnika građana. Ponavljam, duboko sam ubeđen da dupliranje institucija koje će se baviti zaštitom, promocijom, unapređenjem prava deteta nije u interesu građana Srbije u trenutku sprovođenja ekonomskih mera štednje, čiji su efekte smanjenje i izdvajanje za decu i broja zaposlenih u javnom sektoru uključujući oblast koje su vitalne za decu, posebno ako uzmemo u obzir da je posle državnih mera štednje u 2019. godini Republiku Srbiju, ali ceo svet u 2020. godini zadesila teška ekonomska kriza izazvana pandemijom virusa Kovid za koji se ne zna koliko će trajati, niti kakvi će biti efekti po ekonomiju i finansije svih država, pa i naše. Usled nedovoljnih finansijskih sredstava zbog sprovođenja ekonomskih mera usluge za decu se ne razvijaju, a neke su i ukinute, među kojima je jedan od prvih mera štednje u Beogradu bila prestanak finansiranja svratišta za decu ulice. Istovremeno značajan broj jedinica lokalne samouprave nije uspostavio uslugu ličnog pratioca za decu i druge oblike podrške obrazovanju dece, nedostataka finansijskih sredstava. Iz istog razloga sve je manji broj zaposlenih u službama i ustanovama domskog tipa koje se bave decom. Primera radi, stručnih radnika u centrima za socijalni rad, stručnih saradnika u školama, zdravstvenih radnika za decu, vaspitači, negovatelja u domovima za decu. Zbog svega navedenog uveren sam da dodatno izdvajanje iz budžeta za uspostavljanje novog organa koji bi radio isti posao koji već radi Sektor za prava deteta Zaštitnika građana ne prestaje samo neracionalno trošenje već nedovoljni finansijskih sredstava, već i neadekvatan odnos prema svim građanima, deci posebno. U prilogu, mog stava, govori tumačenje komiteta UN za prava deteta, upućeno i potpisnicima Konvencije o pravima deteta, među kojima je i Republika Srbija. Citiram – specijalizovane nezavisne institucije za decu, ombdusmani ili komesari za dečija prava se osnivaju u rastućem broju strana ugovornica, gde su resursi ograničeni, pa se pritom pažnja mora posvetiti tome da se raspoloživi resursi koriste za najefikasniji način za unapređenje i zaštitu svačijih ljudskih prava, uključujući i dece, i da je u ovom kontekstu razvoj široke mreže nacionalnih institucija za ljudska prava, sa posebni osvrtom na decu, verovatno najbolji pristup. Nacionalna institucija za ljudska prava treba da u svojoj strukturi obuhvati ili prepoznatljivog komesara koji je posebno zadužen za prava deteta ili posebno odeljenje ili odsek koji je odgovoran za prava deteta. Zašto ovo citiram? Zato što je više puta ukazivano da je preporuka osnivanje nove institucije, što kao što ste mogli da čujete, nije tako, već u skladu sa finansijskim mogućnostima države treba se okrenuti onome što je najracionalnije. Pored porasta poverenja građana, potrebno je da Sektor za prava deteta, Zaštitnik građana radi dobar posao po pitanju zaštite prava deteta došlo je od dečijeg fonda UN, UNICEF-a i globalne asocijacije nezavisnih institucija za zaštitu prava, koje su ovu instituciju označile kao primer dobre prakse po više kriterijuma. Jedno od dostignuća, po kome je zaštitnik građana međunarodno prepoznat zbog način obezbeđenja participacije dece, jeste osnivanje i rad panela mladih savetnika Zaštitnika građana koji čine deca uzrasta od 12 do 18 godina. Zaštitnik građana je prvi državni organ u Republici Srbiji koji je u svoj rad uključio i decu. Zbog svih ovih navedenih razloga, smatram da nova institucija Zaštitnika građana i tu ću završiti ovu temu, zaista nije neophodna. Obaveze donošenja novog zakona o Zaštitniku građana je jedna od obaveza Republike Srbije u postupku pridruživanja EU. Naglašavam ono što je najznačajnije, donošenje novog zakona, to su veća prava građana, odnosno veća mogućnost zaštite prava građana od stane institucije Zaštitnika građana. Zakon koji je trenutno na snazi je zakon, mogu slobodno da kažem, prevazišao je vreme. Institucija Zaštitnika građana, pa samim tim i zakon po kome ona postupa je zaista vrlo živ organizam, ako tako mogu kolokvijalno da kažem i zaista mora u određenim vremenskim intervalima da pretrpi određene promene, a kao što sam rekao, da se ne ponavljam, 2016. godine su one trebale da budu izvršene, a mi smo kao institucija u roku za koji smatram da nije predug, zaista uz velik trud napravili Nacrt tog zakona u potpunosti i želim da se zahvalim ovim putem Ministarstvu za upravu i lokalnu samoupravu i ministarki Obradović, koja je zaista hitno uzela sva pitanja o novom zakonu o Zaštitniku građana u razmatranje i ja se nadam da će on u najskorije vreme biti pred vama. Ono što se uvećalo u 2019. godini, u velikom broju, to su nenajavljene posete nacionalnih mehanizama za prevenciju torture, skraćeno NPM, mestima gde se nalaze ili se mogu nalaziti lica lišena slobode u cilju odvraćanja državnih organa i službenih lica od bilo kakvog oblika mučenja ili bilo kog oblika zlostavljanja, kao i radi usmeravanja državnih organa ka ostvarenju smeštajnih i ostalih životnih uslova u ustanovama u kojima se smeštaju lica lišena slobode. Nacionalni preventivni mehanizam je u 2019. godini obavio 77 poseta u ustanovama u kojima se nalaze lica lišena slobode i osam nadzora nad postupcima prinudnih udaljenja stranaca, a sprovedene su četiri posete u cilju praćenja postupanja prema izbeglicama i migrantima. Po prvi put od svog formiranja, nacionalni preventivni mehanizam je obavio 16 poseta vojnim objektima, odnosno prostorijama za izvršenje disciplinskih mera koje se sastoje u zabrani udaljenja iz posebnih prostorija u vojnom objektu. Pored rada na tome, ono što ne spada u izveštaju iz 2019. godine, ali ja poštovani poslanici to moram da naglasim, da su oni koji se detaljno bave ovom problematikom, a to je NPM i delom odeljenja za hitna postupanja, sve vreme bio na ulicama Beograda u leto ove godine i pratio dešavanja na protestima građana i o tome dao globalni izveštaj, iako to nije tema izveštaja za 2019. godinu, ja sam to morao da istaknem. Pored rada na zaštiti žena i dece žrtava nasilja, posebnu pažnju posvetili smo osobama sa invaliditetom i starima, Romima i Romkinjama i LGBT populaciji. Uputili smo brojne preporuke za unapređenje rada organa uprave kako bi se uklonile prepreke sa kojima se ove ranjive grupe i dalje susreću. Nedovoljno razvijeni servisi podrške, nevidljivost u javnom životu, prepreke u obrazovanju i zapošljavanju, siromaštvo i predrasude. Nadležnim organima smo ukazivali na potrebu unapređenja prava boraca, vojnih invalida, civilnih invalida rata i članova njihovih porodica, što je isto tako vrlo važno, ako smem da kažem najvažnije, jer gubitkom svojih članova porodice koji su invalidi iz proteklih radova, vojni invalidi ili civilni invalidi često njihove porodice bivaju zaboravljene. Tu smo ukazivali na štetne posledice visokih iznosa koji se odnose na ono što je jedno od problema sa kojima se susreće ne samo populacija već svi građani Republike Srbije. U 2019. godini uvek smo isticali i institucija se posebno bavila vrlo visokim tarifama javnih izvršitelja koje su ugrožavala egzistencionalnu sigurnost građana. Ne samo u pogledu visine tarifa nego u pogledu obračunavanja tarifa i moguće zloupotrebe. Zaštitnik građana je tokom 2019. godine uputio organima javne vlasti 44 mišljenja i to 29 mišljenja koristeći zakonsku odredbu da davanjem saveta i mišljenja po pitanjima iz svoje nadležnosti deluje preventivno u cilju unapređenja rada organa uprave i unapređenje zaštite ljudskih sloboda i prava. Izdvojio bih mišljenje upućeno Ministarstvu kulture i informisanja u vezi sa izmenama i dopunama Zakona o javnom informisanju i medijima radi zaštite prava deteta u medijima i medijskim izveštavanjima, zato mišljenja upućenog Ministarstvu pravde i Komori javnih izvršitelja u vezi sa naknadom za rad i mehanizmima kontrole rada javnih izvršitelja, kao i brojna mišljenja upućena nadležnim organima u cilju obezbeđivanja pristupačnosti osoba sa invaliditetom. Uputili smo još 13 mišljenja u postupku pripreme propisa Vladi i Narodnoj skupštini na Predlog zakona i drugih propisa, kao i dva mišljenja u skladu sa članom 19. stav 1. tačaka Opcionog protokola uz konvencije protiv torture i drugih surovih neljudskih i ponižavajućih kazni i postupaka. Iako je predlaganje amandmana i zakona Narodnoj skupštini poslednji korak koji Zaštitnik građana preduzima po pravilu tek kada oceni da ovlašćeni predlagač prvog reda neće na osnovu inicijative, preporuke ili drugog predloga Zaštitnika građana preuzeti potrebne korake u korist prava građana. U 2019. godini smo podneli 15 zakonodavnih inicijativa od kojih su tri prihvaćene, šest je odbačeno i šest je do kraja godine bilo u razmatranju. Sa najviše izazova u ovom izveštajnom periodu Zaštitnik građana se susreo u oblasti zaštite prava deteta i tokom godine razmatrao 223 predmeta, od čega je sedmina njih pokrenuta po sopstvenoj inicijativi. Zaštitnik građana je uputio 43 preporuke organima uprave koje se u potpunosti po svim preporukama postupili. Takođe, Zaštitnik građana je u toku izveštajne godine uzeo aktivno učešće u rešavanju slučajeva nestalnih beba iz porodilišta u Republici Srbiji. Lično sam se bavio detaljno ovim pitanjem, više puta se sreo sa različitim udruženjem roditelja nestalih beba da ih tako nazovem, to je izraz prihvaćen u javnosti, došao do podataka koji se mogu smatrati tačnim, odnosno za koje postoje dokazi da ovaj problem zaista se mora detaljnije gledati i rešiti na pravi mogući način. One predloge koje smo mi davali i koje ćemo davati prihvatila je i većina udruženja roditelja nestalih beba. Ovim zakonom Zaštitnik građana je ovlašćen, što je vrlo važno, zakonom koji se odnosi na zaštitu roditelja i nestalih beba i onim što se smatra zakonom koji bi trebao da reši ovaj problem, da pokreće sudske postupka u ime roditelja koji sumnjaju da je dete nestalo iz porodilišta. Drago mi je što je dato pravo Zaštitniku građana i moram da vam kažem iako to spada u aktivnosti Zaštitnika građana, u 2020. godini da smo zaista odgovorili obavezama koje proističu iz tog zakona. Jedna je od tih je što smo tražili odlaganje mogućnosti podnošenja tužbe od strane roditelja nestalih beba iz porodilišta i zahvaljujem se što je to usvojeno, kako zbog situacije u kojoj smo se svi našli, a to je zbog epidemijske krize, mnogi od njih nisu mogli da iskoriste to svoje pravo u rokovima koji su bili zakonom predviđeni. Po pitanju zaštite prava deteta uočeno je da je ograničavanje zapošljavanja u javnom sektoru iz 2014. godine ugrozilo i otežalo ostvarenje prava deteta u mnogima urušilo osetljive sisteme gde se pruža zaštita najosetljivijim grupama stanovništva. Tako je broj zaposlenih u centrima za socijalni rad od 2014. godine smanjen za petinu, dok je broj korisnika u istom periodu povećan za 11%. Posebno zabrinjava podatak da je broj prijava nasilja u porodicu u centrima za socijalni rad uvećan za 161% u poslednjih pet godina. Izvinjavam se što moram na ovo da vam skrenem pažnju. Zaštitnik građana je pokrenuo inicijativu prema lokalnoj samoupravi, prema najvećim centrima kao što su – Niš, Kragujevac, Beograd i Novi Sad da se žrtvama nasilja u porodici, prvenstveno ženama, jer one najveće nasilje trpe, omogući besplatan pregled u Institutu za sudsku medicinu, kako bi ono što pravnici kažu se fiksirale povrede i ne moglo doći do toga da u sudskom postupku nasilnik iz razloga što se ne može dokazati izvesnost njegovog nasilja bude oslobođen ili bude blaže kažnjen, te ćemo i u ovom periodu nastaviti sa time da mi ne možemo da naredimo, ne možemo da uslovimo, ali možemo da zamolimo da lokalna samouprava obezbedi sredstva ovoj nameni, pogotovo što se ne radi o velikim sredstvima. Mogu čak da vam kažem prvobitni proračun na nivou grada Beograda je bio tri miliona dinara godišnje, što bi uključivalo da sve žene koje trpe nasilje mogu da se obrate Institutu za sudsku medicinu i da besplatno obave pregled na okolnosti toga što su doživele, a takođe, podrazumeva i obuku svih onih koji su uključeni u ovaj sistem, to znači i policije i Tužilaštva, kako bi oni mogli lakše da prepoznaju ono što se može smatrati posledicama nasilja u porodici, odnosno povredama koje se u takvim situacijama događaju. Deca u porodicama u kojima se događa porodično nasilje nisu prepoznate kao žrtve tog nasilja, pa s toga, prema njima nisu ni planirane, niti primenjivane adekvatne zaštitne mere, a deca žrtve su izložena sekundarnoj traumatizaciji, ili kako se to koristi u pravu, viktimizaciji. Informacije iz pritužbi ukazuju na mogućnost da su deca izložena višestrukoj retraumatizaciji, uprkos postojanju zakonskih odredbi koje omogućavaju da dete žrtva krivičnog dela bude saslušano na način koji sprečava sekundarnu traumatizaciju i štiti dobrobit deteta koje su pretrpela traumu. Iz poštovanja prema toj deci koja su preživela traumu, nasilje svojevrsno, o čemu je javnost ne bila upoznata, nego su mediji o tome zaista neadekvatno iznosili podatke o toj deci, u razgovoru sa tom decom, koji smo obavili mi koji radimo u ovoj instituciji i to ne na naše insistiranje, nego na insistiranje te dece da obave razgovor sa nama, dobili smo informaciju koja je bila, da kažem, u najmanju ruku, bez želje da budem patetičan, strašna, a to je da postupanje prema toj deci, u smislu izveštavanja u medijima, a često i uzimanje iskaza te dece je njih više traumatizovalo nego sam čin nasilja koje su doživeli. Molim vas, poštovani narodni poslanici, da o ovome obratimo pažnju. Nažalost, takve stvari se i dan danas dešavaju. Baveći se ovom problematikom, istražujući ovu problematiku mi smo došli do onih saznanja da mnoga deca i mnoge porodice prikrivaju nasilje, nasilje svakog oblika, tako da je taj broj dece višestruko veći nego ono što dolazi u javnost, da se u periodu koji dolazi posebno pozabavimo tom problematikom. Krivično–pravna zaštita dece i dalje nije u potpunosti usaglašena sa Konvencijom Saveta Evrope i zaštite dece od seksualnog iskorišćavanja i seksualnog zlostavljanja. Nije u potpunosti prihvaćena ni icijativa Zaštitnika građana za izmene i dopune Krivičnog zakonika, usled čega su opstali neki od ključnih problema. Stepen krivično–pravne zaštite deteta žrtve zavisi od uzrasta deteta. Krivična dela vanbračne zajednice sa maloletnikom i rodoskrvnuće nisu propisana kao krivična dela protiv polne slobode, pa za njih ne postoji mogućnost primene zakona o posebnim merama za sprečavanje vršenja krivičnih dela protiv polne slobode prema maloletnim licima. Po pitanju rodne ravnopravnosti, organi vlasti su u 2019. godini postupali po sistemskim preporukama koje je prethodne godine Zaštitnik građana uputio nakon što je u 30 ispitivanih slučajeva femicida, nasilja u porodici, zlostavljanja i zanemarivanja dece utvrdio brojne pojedinačne i sistemske propuste, kao što su neadekvatna saradnja organa nadležnih za suzbijanje porodičnog nasilja, izostanak razmena informacija, neprepoznavanje nasilja, nepreduzimanje mera i aktivnosti na čije su preduzimanje organi vlasti bili obavezni. O radu Zaštitnika građana najbolje govore preporuka Ekspertske grupe Saveta Evrope za borbu protiv nasilja nad ženama i nasilja u porodici, GREVIO, upućene vlastima u Srbiji da se, između ostalog, posebno postaraju da se preporuke Zaštitnika građana sprovode i redovno prate. Međutim, i dalje su prisutni nedostaci koji onemogućavaju puno ostvarivanje prava na osnovu trudnoće, rođenja i nege deteta, na šta Zaštitnik građana godinama ukazuje. Među tim nedostacima posebno se ističu nezakonitosti i nepravilnosti prema deci i porodicama i posebna nekorektnost i višestruka štetnost odredbe kojom je propisano da se pravo na naknadu zarade za vreme odsustva sa rada radi posebne nege deteta ne može ostvariti za dete za koje je ostvaren pravo na dodatak za pomoć i negu drugog lica. Ni u ovom izveštajnom periodu u smeru poboljšanja položaja LGBTI osoba nisu pravima uređene istopolne zajednice, ni posledice prilagođavanja promene pola i rodnog identiteta, a nisu sprovedene ni neke druge suštinske mere i aktivnosti za poboljšanje položaja LGBTI zajednice. U 2019. godini i dalje je primetna visoka stopa netolerancije mladih prema osobama drugačije seksualne orjentacije i rodnog identiteta, ali uprkos mišljenju Zaštitnika građana, u Zakon o udžbenicima nije uvrštena odredba koja sadrži eksplicitnu zabranu diskriminacije na osnovu seksualne orjentacije i rodnog identiteta, niti eksplicitnu zabranu sadržaja kojim se podstiče formiranje predrasuda i stereotipa, niti su zaposleni u obrazovno-vaspitnom sistemu i ustanovama tog sistema obučeni u cilju senzibilizacije odgovarajućeg postupanja. Pristupačnost kao jedan od osnovnih preduslova za ravnopravno učešće osoba sa invaliditetom u svim oblastima društvenog života i dalje nije dovoljno razvijena. Prilikom ovih obilaska gradova o kojima sam malo pre govori mi smo se lično uverili da su osobama sa invaliditetom često nepristupačne institucije koje čine njihov svakodnevni život, kao što su institucije izvršne vlasti koje su njima nedostupne, tako da smo se obraćali lokalnoj zajednici da to izmeni. Postoje zaista lokalne zajednice u Srbiji, postoje gradovi u Srbiji koji su zaista za svaku pohvalu, koji su osobama sa invaliditetom omogućili ne samo pristup ovim institucijama, nego ono što nas je posebno obradovalo i institucijama kulture, kao što su pozorišta, bioskopi i druge institucije, kako bi to svoje pravo koje imaju mogli u potpunosti da ostvare. Dešava se vrlo često da su nepristupačne ili teško pristupačne upravo ustanove o kojim sam govorio. Takođe, ono što nama vrlo bilo značajno, na šta smo obratili posebno pažnju, to je potpuno lišenje poslovne sposobnosti i dalje zakonita praksa u Srbiji, suprotno odredbama Konvencije o pravima osoba sa invaliditetom i zaključnih zapažanja Komiteta za prava osoba sa invaliditetom. Obilazeći ustanove u kojima su lica smeštena utvrdili smo da mnoga od tih lica nemaju poslovnu sposobnost, odnosno da im je oduzeta od strane njihovih rođaka, a da to nije urađeno na zakonom predviđen način. Po pitanju zaštite prava pripadnika nacionalnih manjina, Zaštitnik građana u 2019. godini je uspostavio praksu održavanja redovnih kvartalnih sastanaka sa predstavnicima svih nacionalnih saveta nacionalnih manjina u Srbiji. Mi smo utvrdili jednu novu praksu, a to je da se kvartalno sastajemo u onim gradovima gde su nacionalne manjine u Republici Srbiji najzastupeljenije. Održani su sastanci u Beogradu, Bosilegradu, Novom Pazaru i Subotici. Nažalost, ova epidemija je sprečila da u ovoj godini nastavimo, ali sam ubeđen da ćemo nastaviti čim ovo zlo prođe, a za sada smo u onoj vrsti komunikacije koja nam je dostupna, elektronskoj komunikaciji koja je u ovom trenutku jedina moguća. Šta je tu važno? Važno je naglasiti da je ta saradnja, po nama, dobra, da određene probleme koje mi rešavamo zaista su oni problemi koji su nam više puta isticani od strane pripadnika nacionalnih manjina. Ne bih izdvajao i ne bih posebno isticao, ali ne mogu da ne kažem da se tu posebno odnosi na pripadnike romske nacionalne manjine, pa ona praksa redovnog obilaženja romskih naselja širom Srbije. U toku prošle godine sprovedeno je i istraživanje o primeni Strategije za socijalno uključivanje Roma i Romkinja u 20 jedinica lokalne samouprave. Na osnovu ovog istraživanja, pripremljen je poseban izveštaj Zaštitnika građana o sprovođenju Strategije za socijalno uključivanje Roma i Romkinja sa preporukama. Korektna i neprekidna saradnja sa nacionalnim savetima nacionalnih manjina u 2019. godini pokazala se veoma plodonosnom u vreme vanrednog stanja ove godine, kada smo organizovali konkretnu pomoć u hrani i higijenski materijalnu pomoć, koja je dostavljena stanovnicima neformalnih romskih naselja. Meni je drago što me poslanici s pažnjom slušaju, jer ovo su pitanja koja interesuju sve nas. (Aleksandar Martinović: Ovo nije Osmi kongres.) Izvinite? (Aleksandar Martinović: Čitaš mi referat kao da smo na Osmom kongresu Saveza komunista.) Ja se stvarno izvinjavam, ali dosta smo radili 2019. godine. (Aleksandar Martinović: Znam, ali vidiš da nema poslanika. Sve to ima u materijalu. Ubili smo sednicu.) Izvinjavam se zaista.
Gospodine Pašaliću, ne morate da se obraćate poslanicima direktno.
Evo, završiću. Gledaću da budem što kraći sa ostatkom ovoga što bi trebalo da iznesem. U pogledu položaja nacionalnih manjina, Zaštitnik građana je kod nacionalnih saveta promovisao jednu ideju, koja mislim da će od svih vas biti podržana sa zadovoljstvom, a to je, ne znam u kojoj bi se formi osnovalo, upotrebiću sada kolokvijalni izraz muzej, a to je da bi trebalo da građani Srbije budu upoznati sa time koliko su pripadnici nacionalnih manjina doprineli razvoju države Srbije, namerno kažem države, jer to nije samo za period republike, već za i ranije periode državnog uređenja, u svim sferama života, kulturnoj, ekonomskoj, političkoj, pa čak i doprineli mnogim pobedama koje je država Srbija izvojevala u prethodnom periodu. Ne mogu da ne iskoristim ovu priliku da naglasim podršku starim i nemoćnim licima, koja se naročito multiplikovala u 2020. godini, kada se desilo ovo što se desilo. Ovi problemi su naročito izraženi u ruralnim krajevima, u kojima su u posebno teškom položaju starije žene koje žive u samačkim domaćinstvima, koje su najčešće zavisne od drugih članova porodice, s obzirom da najčešće nemaju svojinskih prava na nepokretnoj i pokretnoj imovini, niti prihoda. Nasilje i zanemarivanje starih osoba još uvek se nalazi ispod radara, medijski je nezanimljivo, ne obraća se pažnja, osim kada se dese tragedije, a pogotovo što starije osobe retko ili gotovo nikada ne prijavljuju nasilje koje trpe od najužih članova porodice, najčešće dece, tako i zbog nedovoljnog prepoznavanja emocionalnog, socijalnog i ekonomskog nasilja nad starijima. Takođe, jedno od značajnih pitanja je zaštita prava građana na teritoriji AP Kosova i Metohije. Zaštitnik građana u 2019. godini nije bio u mogućnosti da ostvaruje svoje nadležnosti na način propisan Ustavom i zakonom. Prema dostupnim informacijama i na osnovu navoda iz pritužbi građana na Kosovu i Metohiji, posebno oni nealbanske nacionalnosti, koji žive u enklavama, i dalje su taoci tekućih političkih procesa i suočavaju se sa teškim kršenjem ljudskih prava i sloboda. Ne mogu da se ne osvrnem na pitanje koje se tiče sloboda govora i izražavanja, za koje se smatra da je jedan od problema koji država Srbija ima, jedan od dva najveća, u pregovorima sa EU. Vi znate da su dva najčešće isticana problema stanje u pravosuđu i stanje u medijima. Ono što nam je bilo vrlo važno, to je da sprečimo svaku proizvoljnost, svaku ličnu interpretaciju koja može da ima svakakvu konotaciju, koja može biti lične, političke, pa i ekonomske prirode. Zato smo u 2019. godini započeli ono što smatramo da je vrlo značajno i uspeli smo da ove godine dovedemo do kraja i to nas je uvrstilo u radnu grupu za zaštitu novinara, a to je da okupimo sva relevantna novinarska udruženja. Hoću da ih zaista ovaj put jasno i javno pokažem, a to su: Udruženje novinara Srbije, Nezavisno udruženje novinara Srbije, Nezavisno društvo novinara Vojvodine, Asocijacija nezavisnih elektronskih medija, Asocijacija medija, Asocijacija onlajn medija, po ostalim udruženjima Asocijacija lokalnih i nezavisnih medija „Lokal pres“, Sindikat novinara Srbije, Granski sindikat kulture i umetnosti, „Medija nezavisnost“, Samostalni sindikat zaposlenih u grafičko-izdavačkoj informativnoj delatnosti, kinematografiji Srbije. Cilj ove platforme koju smo sačinili, koja je dovedena do kraja, je da se na jedinstven način evidentiraju pritisci na medijske radnike, kao i da se na osnovu podataka koji bi bili prikupljeni uoče slabe tačke u zaštiti novinara i kroz inicijative za izmenu propisa doprinese unapređenje njihovog položaja, time i slobode izražavanja. Kao što znate i kao što ste upoznati, u ovom trenutku se upravo radi u rešavanju ili jednostavno iznalaženju rešenja za ovu problematiku. Meni je jako drago što je institucija Zaštitnika građana davno to prepoznala, sa željom, ponavljam, da se ne dozvoli lična interpretacija u bilo kom smislu, već da se svi novinari, bez obzira u kojim medijima radili, da li se oni nominalno smatraju pozicionim ili opozicionim, ili potpuno nezavisnim, moje nije tumačenje da im dajem konotaciju i da im dajem suštinu njihovih aktivnosti, da se podjednako zaštite, znači, svih onih novina, radija, televizija, portala. Ja se stvarno izvinjavam na dužini, ali ovo je najkraće moguće u odnosu na naše aktivnosti koje smo imali u 2019. godini. Hvala vam zaista na strpljenju. Koleginica, moja prva zamenica, Jelena Stojanović i ja smo tu za sva vaša pitanja. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Pašaliću, na iscrpnom izveštaju. Prelazimo na sledećeg prijavljenog, to je Samir Tandir. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani predstavnici nezavisnih regulatornih tela, ja prvo želim da se obratim predsedniku Skupštine. Ne smatram da je predsedavajuća, snosi deo odgovornosti. Smatram da predsednik Skupštine mora da obavi razgovore sa ljudima koji dolaze ovde u salu. Znači, sad će pauza, a mi još uvek nismo otpočeli sa diskusijom i nismo odmakli dalje od jednog poslanika. Prema tome, šta bi se desilo da je ministar finansija ovde od stranice do stranice obrazlagao budžet? Mi bi i dan danas raspravljali o budžetu. Tako da, ne smatram da su odgovorni ni čelnici nezavisnih regulatornih tela. Predsednik Skupštine je ovde domaćin, onaj koji treba da nas uputi otprilike kako bi mi trebali svi da se ponašamo. Na početku, želim da se zahvalim, nevezano od teme, Vladi UAE, prestolonasledniku Muhamedu bin Zajedu al Nahjanu na humanitarnoj pomoći koju je uputio našoj zemlji, što je dokaz dobrih odnosa između Republike Srbije i UAE i to je nešto što mi svakako treba da podržimo, jer svaka vrsta pomoći, pogotovo tako jedne uspešne i ekonomski jake zemlje nam je neophodna. Što se tiče ovde predstavnika nezavisnih regulatornih tela, danas je jako važna tema i iako je vikend, mi o njoj razgovaramo i raspravljamo, pogotovo za nas pripadnike manjinskih zajednica. Ja kao pripadnik bošnjačkog naroda pozivam sve koleginice i kolege poslanike, a pogotovo predstavnike manjinskih zajednica da se uključe oko ovih tema, pogotovo kada je u pitanju tema kao što je Poverenik za zaštitu ravnopravnosti, kao što je Zaštitnik građana. To su teme koje se tiču naših života, života pripadnika naših naroda, ali i svih građanki i građana. Što se tiče DRI, ona je takođe jako bitna, pogotovo za nas koji sada dolazimo kao građani ove zemlje iz unutrašnjosti, jer birokratija je jedno, a život je drugo. To mislim u diskusijama svih poslanika koji dolaze, kako se to kolokvijalno kaže, iz unutrašnjosti, videćemo neka odstupanja ili neprimenjivost. Znači, zakon treba da nam uredi život i da ga učini funkcionalnijim, ali zakon koji nije primenjiv i koji ne možemo da sprovedemo u delo, jednostavno treba pod hitno menjati. Zato smo mi plaćeni ovde od strane građana, ali zato ste i vi izabrani i zato jednom sinergijom moramo da obezbedimo da se problemi o kojima su i neke kolege već govorile i sigurno će govoriti više ne dešavaju. Što se tiče Poverenika za zaštitu ravnopravnosti i Zaštitnika građana, tu ćemo se preklapati, osim kao pripadnik manjinske zajednice, sada govorim i kao sin, kao suprug i kao otac, jer to su te ranjive grupe kao što su naše majke, kao što su naše supruge, naše sestre i kao što su naša deca. Mislim da je to smisao i života i bavljenja politikom svih nas, i koji nas gledaju i koji su u ovoj sali. Želim da istaknem zalaganje i Poverenice za zaštitu ravnopravnosti i Zaštitnika građana i da im odam priznanje što su te dve institucije približili građanima. Moramo da se otrgnemo tog jednog centralizma. Znači, ono što mi radimo kao Narodna skupština, kao narodni poslanici, ono što rade nezavisna regulatorna tela, mora da bude potpuno jasno i transparentno i građanima Sandžaka, Surdulice, Vrbasa i svim drugim manjim ili većim mestima u Republici Srbiji, a ne da budemo institucije elitističkog tipa gde će o našem delovanju znati parlament, predstavnici Vlade, javna preduzeća ili strane ambasade. Znači, želim da vam odam priznanje, pogotovo Poverenici za zaštitu ravnopravnosti. Vaše zalaganje i dolazak u Novi Pazar je nešto što je ostavilo zaista veliki utisak i o čemu se i dan-danas govori, pogotovo o predavanju koje ste održali studentima Internacionalnog univerziteta. Želim da istaknem da trećinu jednih građana ove zemlje čine predstavnici manjinskih zajednica. Ono što je dobro u ovom sazivu Skupštine jeste što dva potpredsednika Skupštine dolaze iz reda manjinskih naroda. Ono što nije dobro jeste što posle duže dobre prakse nemamo ministra u Vladi Republike Srbije koji dolazi i predstavljao bi jednu trećinu građanki i građana i to je nešto na čemu moramo u budućnosti jako detaljno i podrobno raditi. Demokratija, vladavina prava je nešto što nije proces koji možemo preko noći da završimo. To je živ proces i kada govorimo o savremenim demokratijama zapadnog sveta vidimo izazove sa kojima se oni suočavaju. Imamo rasne nemire u SAD, u Francuskoj, u Nemačkoj, u drugim zemljama zapadne Evrope. Imamo porast antisemitizma, antiislamizma i ksenofobije, tako da možemo da kažemo, sa postojanjem ovih institucija o kojima sada govorimo, da je to dokaz jedne vladavine prava i suštinski opredeljenosti Srbije da bude zaista suštinski demokratska zemlja u kojoj će se sve građanke i građani osećati ravnopravno. Šta su ključni problemi kada govorim i o Povereniku za zaštitu ravnopravnosti i kada govorimo o Zaštitniku građana? To je implementacija. Ja mislim da mi u većini slučajeva imamo dobar zakonodavni okvir, međutim, ono što fali u praksi jeste implementacija. Implementacija kada imamo službenu upotrebu jezika i pisma manjinskih zajednica, kada imamo obrazovanje. Ja moram da istaknem da kao javna ličnost, predstavnik najjače bošnjačke stranke, vrlo često sam pozivan da obrazlažem zašto u određenoj školi mi tražimo službenu upotrebu jezika i pisma. To je nešto što garantuje Ustav, što garantuje zakon i mislim da nema potrebe da neku posebnu energiju na to trošimo. Jednostavno, moramo se navikavati šta je to vladavina prava, šta je to poštovanje Ustava i šta je to postojanje različitosti u ovoj zemlji. Takođe, imamo problem kada je u pitanju informisanje. Više puta i u ovim skupštinskim debatama i diskusijama sam isticao jedan zaista neprihvatljiv odnos medijskog javnog servisa, Radio-televizije Srbije, koja je odbila na zaista jedan neprihvatljiv način formiranje redakcije na bosanskom jeziku, uz obrazloženje da oni dovode u sumnju postojanje našeg jezika, koji je temelj našeg identiteta. Molim vas, na koji način mi u 21. veku diskutujemo, razgovaramo sa jednom institucijom koja vam daje jedan takav zaista grub i neprihvatljiv odgovor? Što se tiče angažmana oko nestalih beba, zaista je to nešto što treba pozdraviti, kao i pokretanje postupka kontrole upotrebe policije. Znači, to je dokaz jedne samostalne institucije i to je nešto što mislim da ćemo svi podržati. Ono što bih želeo da pitam Zaštitnika građana, jeste da imamo istraživanja neka koja govore da iz godine u godinu pada broj, procenat rešenih slučajeva. Da li je to tačno ili nije? Konkretno, Jukom je radio istraživanja. Da li je to subjektivno istraživanje ili objektivno, želim od vas da čujem odgovor. Drago mi je što su sve ove institucije o kojima danas govorimo lišene nečega što bi nazvali dnevna politika. Što se tiče DRI, to je jako važna institucija i neophodna nam je. Međutim, kao što sam rekao, birokratija je jedno a život je drugo. Znači, mi sada imamo problem, kada su u pitanju javne nabavke, da se jedan od ponuđača, na primer, na zimsko održavanje puteva, žali, u opštini Sjenica, Prijepolje ili Tutin, to su sandžačke opštine, i dok prođe proces žalbi i svih mogućih pravnih lekova koje neko od učesnika na tenderu iskoristi, doći će proleće. I šta jedan predsednik opštine u tom slučaju može da uradi a da se ne ogreši o zakon? Isto to imamo i kod nekih drugih javnih nabavki. U želji da ispunite očekivanja građana, da vam ne propadne budžet, a da ispoštujete zakon u potpunosti. Ono što imam pitanje za predstavnika DRI jeste da se prethodnih meseci vršila revizija nepravilnosti poslovanja u opštini Sjenica u delu koji se odnosi na javne nabavke za 2018. i 2019. godinu, kao i za rashode za zaposlene za 2019. godinu. U Nacrtu izveštaja DRI navodi se da je za period 2018, 2019. godina u opštini Sjenica potrošeno suprotno Zakonu o javnim nabavkama najmanje 262 miliona dinara. Takođe, ono što ja imam od podataka jeste da je dug opštine Sjenica 650 miliona dinara, što je otprilike 60% budžeta te opštine. Sada pitam vas, kao državnog revizora, kako se dozvolilo da taj dug toliko naraste? Ko je bio, da li Ministarstvo finansija, da li vi, nadležan da prati tu situaciju? Sada vi da ste predsednik opštine šta vi možete da uradite sa tolikim dugom? Dok servisirate sve te dugove, dok napravite reprograme, vama će jedan mandat proći. Šta je suština? Da sprečimo stvari, a ne posle da ih lečimo kada smo došli u ćorsokak. Takođe, vaša institucija se bavila i gradskom upravom u Novom Pazaru i zanima me konkretno šta ste po tom pitanju preduzeli, jer imamo tu saopštenje i kada su u pitanju nepravilnosti u poslovanju novopazarskog vodovoda, a vi me ispravite ako nešto grešim, i nezakonite javne nabavke Centra za socijalni rad u Novom Pazaru. Mene zanima šta ste vi konkretno i u slučaju lokalne samouprave u Sjenice i lokalne samouprave u Novom Pazaru i da mi odgovorite zašto sedam godina nije bila kontrola, koliko ja imam podatke, u lokalnoj samoupravi Sjenica i kada je bila kontrola u opštini Tutin. Dakle, šta ste preduzeli, jer mi imamo izjave nekih funkcionera, lokalnih, u Novom Pazaru koji kažu – ne, ne, sve je to po zakonu, nije to ništa sporno? Zanimaju me ti konkretni odgovori. Mislim da sam ih postavio vrlo jasno. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega. Reč ima Selma Kučević. Izvolite.
Dame i gospodo, uvaženi narodni poslanici, poštovana predsedavajuća, pred nama se danas na dnevnom redu nalaze izveštaji o radu Zaštitnika prava građana i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, pa ću između ostalog o njihovom radu govoriti i sa aspekta bošnjačkog naroda. Ako uzmemo u obzir da mi ne moramo biti pravnici po struci da bi znali šta zapravo predstavlja i obuhvata delokrug rada Zaštitnika prava građana, te da osnovna funkcija istog proizilazi iz samog naziva, u okvir delokruga spada i kontrola rada državnih organa, te ostalih organa i organizacija, ustanove i preduzeća kojima su poverena javna ovlašćenja. U skladu sa tim, Nacionalni savet Bošnjaka obratio se, dakle u julu mesecu 2019. godine Zaštitniku prava građana, a povodom pritužbe na odluke programskog saveta koji je spomenuo moj prethodni govornik, kojom je zapravo odbijen predlog formiranja redakcije na bosanskom jeziku. Tim povodom je organizovan taj neki sastanak na kojem je predsedavajući tog programskog saveta inicirao odbacivanje predloga, a samim tim je taj programski savet otišao i korak dalje negiranjem bosanskog jezika, te samim tim je ušao u negiranje i postojanje jednog naroda, jer odbacivanjem jednog identitetskog elementa kakav je jezik, ulazi se direktno u negiranje postojanja jednog naroda. S obzirom da je Javni medijski servis otišao toliko daleko, pa je ovom odlukom prekršio kako odredbe Ustava, takođe i zakonom garantovana prava pripadnika Bošnjaka, te međunarodna dokumenta u oblasti ljudskih i manjinskih prava, posebno u oblasti očuvanja posebnosti i upotrebe maternjeg jezika i pisma, kao i informisanja na maternjem jeziku, smatrajući da su povređeni pravo na slobodu govora, zatim pravo na informisanje na maternjem jeziku, pravo na službenu upotrebu jezika i pisma, kao i na pravo na očuvanje posebnosti. Nacionalni savet Bošnjaka obratio se zaštitniku prava građana očekujući da će u skladu sa svojim ovlašćenjima preduzeti adekvatne mere kojima će se sprečiti dalje nanošenje štete u smislu ostvarivanja prava koja su predmetnim aktom i prekršena. Međutim, o pokretanju postupka i postupanju po ovoj pritužbi Nacionalni savet Bošnjaka do današnjeg dana nije dobio nikakav odgovor, pa se nameće pitanje, logično sledom događaja – zašto je uopšte izostala reakcija Zaštitnika prava građana kada se radi o postupku grubog kršenja Ustava i zakona ove zemlje? Da li Zaštitnik prava građana na isti način reaguje i kada mu se sličnim povodima i pritužbama obraćaju građani ove zemlje kada se radi o kršenju nižih pravnih akata, nego što je to Ustav, jer ukoliko na ovaj način delujemo da dolazi do obesmišljavanja funkcije Zaštitnika prava građana, jer građani ove zemlje postaju prepušteni sami sebi i samovolji pojedinaca. dakle, dok vladavina prava, definitivno će biti na čelu kojeg ćemo se isključivo pridržavati samo u teoriji na papiru, ali nikako u praksi? Moram da napomenem da se takođe istim povodom Nacionalni savet Bošnjaka obratio i Povereniku za zaštitu ravnopravnosti. Dakle u oktobru 2019. godine koja je na uvid dostavio i zaključak Programskog saveta, te je analizom utvrđenih okolnosti Poverenik ocenio da li je programski savet prekršio odredbe Zakona o zabrani diskriminacije predlaganjem neprihvatanja predloga o uspostavi redakcije na bosanskom jeziku, kao i o negiranju bosanskog jezika. Ceneći domaće i međunarodno zakonodavstvo kojim je uređen položaj pripadnika nacionalnih manjina, Poverenik je doneo mišljenje da predlaganjem neprihvatanja predloga za formiranje redakcije na bosanskom jeziku Programski savet nije povredio odredbe Zakona o zabrani diskriminacije, dok razmatrajući stavove kojima se osporava bosanski jezik, isključivo sa pravnog aspekta ne ulazeći u te stavove lingvistike po pitanju razlike u jezicima i standardima koje jezik treba da ispuni da bi se smatrao posebnim jezikom, a uzimajući u obzir Zakon o ratifikaciji Evropske povelje o regionalnim i manjinskim jezicima, Poverenik je doneo mišljenje da je osporavanjem bosanskog jezika, kao jezika Bošnjačke nacionalne manjine u zaključku Programskog saveta, ovaj savet povredio je odredbe članova 6 i 24. Zakona o regionalnim manjinskim jezicima kojim je Srbija prihvatila da se odredbe konvencije primenjuju i na bosanski jezik. Ja zaista želim da pohvalim izuzetnu profesionalnost i pristup Poverenika za zaštitu ravnopravnosti pri ovoj pritužbi, a zbog toga je Programskom savetu javne medijske ustanove RTS-a data preporuka da ubuduće i prilikom donošenja odluka poštuje odredbe Zakona o ratifikaciji Evropske povelje o manjinskim i regionalnim jezicima, te da se donetim preporukama obaveste određena lica. Međutim, uprkos i datim preporukama i mišljenju Poverenika, RTS nastavlja sa grubom diskriminacijom bošnjačkog naroda, time što u martu mesecu već 2020. godine odbija da emituje nastavu na bosanskom jeziku ističući i navodeći tehničke probleme kao razlog, ali takođe navodeći da će Ministarstvo za prosvetu, nauku, tehnološki razvoj i RTS kroz nekoliko dana rešiti tehničke probleme, te da će nastava na manjinskim jezicima dobiti svoje termine emitovanja na RTS-u. O tim razlozima trajanja tehničkih problema do današnjeg dana ćemo nekom drugom prilikom, ali danas definitivno o sprovođenju datih preporuka i mišljenja Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, ovaj plenum treba i ima obavezu osuditi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice. Reč ima Elvira Kovač. Izvolite. (Zoran Pašalić: Javljam se za reč, mogu li da odgovorim?) Gospodine Pašaliću, možemo li samo da pustimo koleginicu koju sam prozvala, pa ćete vi na kraju da date odgovore poslanicima. Zahvaljujem. Izvolite, Elvira.
Zahvaljujem. Uvažena potpredsednice i predsedništvo, predstavnici nezavisnih regulatornih tela, u ime poslaničke grupe SVM ću govoriti o dva izveštaja, odnosno zaključaka odbora, a kasnije će moja uvažena koleginica Rozalija govoriti o trećem izveštaju. Pred nama je 13. redovan Izveštaj Zaštitnika građana i 10. redovni Izveštaj Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. Izveštaj o napretku Republike Srbije u procesu pristupanja EU za ovu 2020. godinu naglašava upravo značaj Zaštitnika građana i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, kao institucionalnih korektiva, jer oni, ove institucije, svojim postupanjem, a oba izveštaja o kojima danas raspravljamo upravo to potvrđuju, ustanovljavaju načela pravičnosti, savesnosti, poštenja, vladavine prava, kao standard rada svih institucija. Izveštaj Evropske komisije ocenjuje kao pozitivan korak ono o čemu je malo pre neko od uvaženih gostiju govorio, da, čini mi se Poverenik, da je Narodna skupština Republike Srbije konačno prošle godine 2019. prvi put, nakon, rekli ste, nekoliko godina, konkretno četiri godine pauze, na plenarnoj, ovde na plenarnoj sednici, raspravljala o izveštajima nezavisnih regulatornih tela. Konkretno, i o zaključcima matičnih odbora. To su tada bili izveštaji, logično, za 2018. godinu. S toga nas raduje što sada na vreme, recimo, raspravljamo o izveštajima za 2019. godinu. Spomenuti Izveštaj Evropske komisije zaista daje podršku radu nezavisnih i samostalnih institucija, jer one predstavljaju jedan od stubova vladavine prava i znače zalaganje za ideju o valjanom pravnom poretku, koji obezbeđuje pravnu sigurnost, što je značajno, i slobodu građana. Svojim postupanjem i Zaštitnik građana i Poverenik za zaštitu ravnopravnosti ukazali su u kojoj meri je važno detektovati, zapravo priznati da kada pričamo o realnosti posto jaz između pravde i slobode i uslova koji omogućavaju svima nama da se sa njima služimo. Ako je građanin, na primer, siromašan, neuk ili slab, da bi mogao da koristi svoja zakonska prava, sloboda koju taj građanin ima da, koja mu ova prava zapravo daju, nažalost, njemu ne znači mnogo. S toga, smatramo da je zaista zadatak svih ovih institucija da učine sve kako bi se obezbedila dostupnost pravdi svima, a posebno onima najosetljivijima, marginalizovanim, nevidljivim i deprimiranim. Izveštaj Zaštitnika građana o kome smo čuli izlaganje ponavlja zaključak da je ostvarivanje ekonomsko-imovinskih prava zapravo oblast u kojoj građani već dugi niz godina unazad imaju najviše poteškoća da ostvare svoja prava. Iz oba izveštaja, ako govorimo i o Povereniku i o Zaštitniku građana se čita potreba jačanja institucionalne solidarnosti, što bi zapravo zahtevalo povezanost svih sistema zaštite, počev od zdravstvene, socijalne zaštite, do sistema obrazovanja i ono što je po nama izuzetno značajno, neophodna je bolja koordinacija lokalnog i republičkog nivoa. Mislim da je to problem sa kojim se mnogi suočavaju. Važno je raditi na unapređenju, pre svega, samih politika, a iz politika će se kreirati drugačija kultura tolerancije, prostor za razbijanje predrasuda, prepoznavanje i poštovanje različitosti. Razmatranje izveštaja ove dve institucije je važno za samu ovu instituciju, Narodnu skupštinu Republike Srbije, za jačanje procesa demokratske konsolidacije. Predstavlja garant pravne sigurnosti i bezbednosti građana, i svakako mi u poslaničkom klubu SVM smatramo da doprinosi jačanju poverenja u ovo naše najviše zakonodavno telo, a nije manje važno ni da bi Republika Srbija ostvarila svoje strateško opredeljenje, pridruživanje EU, mora da ispuni jedan od osnovnih političkih kriterijuma, kao što ih naglašavaju izveštajima, a to je upravo da obezbedite institucije koje će garantovati, stabilne institucije, koje će garantovati demokratiju, vladavinu prava, poštovanje i zaštitu ljudskih prava. Da bi se obezbedila vladavina prava i zaštita ljudskih prava, revidirani Akcioni plan za Poglavlje 23. navodi, između ostalog i ono o čemu je uvaženi Zaštitnik građana malopre govorio, neophodnost izmena i dopuna upravo Zakona o Zaštitniku građana u cilju jačanja nezavisnosti ove institucije i unapređenje efikasnosti njenog rada, kao i izmene ne manje važne, izmene i dopune Zakona o zabrani diskriminacije, baš u cilju potpunog usklađivanja sa pravnim tekovinama EU. Naravno da se redovno razmatranje izveštaja Zaštitnika građana od strane Narodne skupštine Republike Srbije, što upravo radimo, i redovno izveštavanje Vlade Republike Srbije upravo o zaključcima Narodne skupštine Republike Srbije utvrđenih nakon razmatranja ovih izveštaja od strane Narodne skupštine Republike Srbije je nešto što bi se podrazumevalo. Izveštaj ove dve nezavisne i samostalne institucije pokazuje da se u njihovom postupanju stalno traži ravnoteža između unapređenja dobre uprave i promocije i zaštite ljudskih prava onih najranjivijih kategorija društva. U publikaciji - Analiza prakse postupanja Poverenika za zaštitu ravnopravnosti po pritužbama za diskriminaciju po osnovu nacionalne pripadnosti je navedeno da ako pričamo o pritužbama koje su podnete Povereniku po osnovu nacionalne pripadnosti i etičkog porekla, one su u 2014. godini, znači, pre šest godina, bile na vrhu liste, prema zaštićenim ličnim svojstvima, ali od tada opada, beleži se baš pad njihovog broja, da bi se u izveštaju za poslednju 2019. godinu zapravo o toj diskriminaciji po osnovu nacionalne pripadnosti govorilo svega kao o nekom osmom osnovu po učestalosti navođenja. Kako treba razmatrati ove zaključke? U SVM i za našu poslaničku grupu, ako mogu tako da kažem, mi to posmatramo možda i delimično kao naš rezultat, najjednostavnije bi bilo da razumete ovaj trend, bar u jednom delu, kao rezultat konkretnog posla koji smo radili ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije, ako govorimo, recimo baš od 2014. godine do danas. Naime, mi smo 2014. godine prvi put potpisali koalicioni sporazum sa SNS i u ovom periodu od 2014. godine do danas su naši poslanici i naša poslanička grupa podnosili mnogobrojne amandmane koji su bili prihvaćeni na razne zakone, sa kojima smo se zapravo obezbedili unapređenje najpre normativnog okvira i razvijanje efikasnih mehanizama zaštite prava i slobode upravo pripadnika nacionalnih manjina. Oba izveštaja ovih nezavisnih regulatornih tela detektuju siromašne kao jednu od tri najviše diskriminisane društvene kategorije, a upravo oblast rada i zapošljavanja se nalazi u vrhu po broju podnetih pritužbi. U izveštaju Zaštitnika građana se navodi da su žene, starije žene, žene u starijem dobu populacije, kao u populacija penzionera u značajnom većem riziku od siromaštva u odnosu na muškarce, da se zapravo taj rodni jaz, da je on najveći u kategoriji lica od, kako kažu, plus 55, od 55 do 64 godine starosti. Ako se fokusiramo na oblast osnovnih prava i vratimo se ponovo na Izveštaj Evropske komisije, on ponavlja višegodišnju ocenu da je u Republici Srbiji uspostavljen zakonski institucionalni okvir za poštovanje temeljnih prava, ali da je neophodno obezbediti njihovo dosledno i efikasno sprovođenje. Treba ojačati institucije za zaštitu ljudskih prava i garantovati njihovu nezavisnost i da se uprkos zakonskoj obavezi, ovo je za nas izuzetno značajno, da se etnički sastav stanovništva mora uzeti u obzir. Nacionalne manjine su, nažalost da je podzastupljene u javnoj administraciji. Na pragu preporuka spomenutog Izveštaja Evropske komisije su i preporuke uvaženog Poverenika, Poverenice za zaštitu ravnopravnosti pa između ostalog u Preporuci broj 23. Poverenik navodi da je potrebno preduzeti sve mere kako bi se sastav državnih organa, organa lokalne samouprave i drugih organa javne vlasti odgovarao nacionalnom sastavu stanovništva na njihovom području. Tu je neophodno povećanje broja zaposlenih pripadnika nacionalnih manjina, njihovim školovanjem i osposobljavanjem za obavljanje poslova i neophodno je preduzeti mere u cilju upravljanja nacionalnom, etničkom, verskom, jezičkom i drugom raznovrsnošću, što mi svakako podržavamo. Da se ponovo vratim malo na ombudsmana. Ombudsman je institucija koju je parlament, mislim da je uvaženi kolega Bačevac u svom uvodnom obraćanju spomenuo parlament Švedske ili tzv. „Rictag“, koji je osnovan 1809. godine u cilju kontrole izvršne vlasti. Sama reč . ombudsman na švedskom jeziku označava osobu koja, kako kažu, u bukvalnom prevodu – ima sluha za narod. Smatramo da oba izveštaja o kojima raspravljamo potvrđuju da kako Zaštitnik građana, tako i Poverenik za zaštitu ravnopravnosti imaju sluha za narod i za potrebe ranjivih grupa, ali i da pored toga ima još nekih nedostataka o kojima ću u preostalom vremenu poslaničke grupe govoriti. Na primer, o tome smo čuli malopre, Zakon o finansijskog podršci porodici sa decom još uvek nije usklađen sa antidiskriminacionim propisima. Smatramo da je višestruka štetnost odredbe kojom se u nejednak položaj stavljaju žene poljoprivrednice, što je za nas izuzetno značajno jer za ostvarivanje naknade za porodiljsko odsustvo i odsustvo sa rada radi nege deteta neophodno je da imaju osiguranje od 24 mesece ili ti dve godine, za razliku od ostalih koje su osigurane po nekoj drugoj osnovi, kod njih se zahteva 18 meseci ili godinu i po dana, kao i odredbe o kojima smo malopre čuli, kojima je povređeno pravo roditelja jer im je onemogućeno pravo na naknadu zarade za vreme odsustva radi posebne nege deteta ostvare za dete, koje kada je već ostvareno pravo na pomoć i negu drugog lica. Svesni smo toga da je na inicijativu raznih nevladinih organizacija i samog Poverenika u 2018. godini Ustavni sud pokrenuo postupak procene ustavnosti i zakonitosti određenih odredbi Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, a Poverenik je zaista uputio inicijativu za izmene navedenog, što svakako pozdravljamo i nadam se da će se ovo pitanje rešiti u bliskoj budućnosti. Važan deo programa SVM je posvećen reformi PIO ili ti penzijsko-invalidskog osiguranja za poljoprivrednike. Stoga bih izdvojila još jedno pitanje o kome smo malopre čuli od uvaženog ombudsmana, da je Zaštitnik građana i tokom ovog poslednjeg izveštajnog perioda primio određen broj pritužbi građana koji su ukazali na to da određeni broj lica samo na osnovu činjenica da su oni zapravo članovi domaćinstva lica koje je vlasnik poljoprivrednog gazdinstva dugi niz godina su neosnovano zaduživani doprinosima za PIO, a da o tome mnogi od njih jednostavno nisu bili ni obavešteni, nisu bili svesni svojih obaveza. Naime, to je posledica činjenice da važeći Zakon o PIO nije na adekvatan način definisao pojam osiguranika privrednika, nisu propisani kriterijumi za sticanje prestanka svojstva osiguranika poljoprivrednika, nije jasno uređen postupak prijavljivanja na osiguranje, utvrđivanje svojstva osiguranika, odjave sa osiguranja, utvrđivanje prestanka svojstva osiguranika, kao ni mirovanje svojstva osiguranika i brojna druga pitanja koja su od izuzetnog značaja za ostvarivanje prava poljoprivrednika na PIO. S toga, kako bi se efikasno prevazišle posledice nestale usled, mi bi to definisali kao nepotpunih zakonskih rešenja, a zaista u cilju obezbeđivanja socijalne sigurnosti ove kategorije u starosti, Zaštitnik građana je upravo predložio Ministarstvu za rad, boračka i socijalna pitanja, uputio mišljenje, da je u interesu građana da se pripreme izmene i dopune Zakona o PIO kojima bi se na osnovu realnih parametara definisala zaista sva relevantna pitanja vezana za položaj ove kategorije, znači poljoprivrednih osiguranika na način koji smanjuje prostor na slobodno tumačenje određenih odredbi, diskrecione odluke nadležnog fonda što mi iz SVM svakako podržavamo. Izdvojiću možda još jednu značajnu temu, sada više za Brankicu i za sve nas žene, jer smatram da činjenica da ako je neko drugačiji ne sme biti osnov niti razlog diskriminacije. Činjenica da je neko žena ne sme biti razlog da bude žrtva nasilja. U Srbiji, kao što je poznato, mada ni ovo nisu adekvatne činjenice pošto se svi mi informišemo uglavnom iz medija, ne bih sada otvorila raspravu koliko je informisanje iz medija dobro i koliko je zapravo senzacionalističko, ali po podacima koje posedujemo u 2019. godini u Srbiji su 28 žena bile žrtve nasilja. U prethodnoj 2018. godini, upravo po tim podacima, 30 žena je ubijeno i malopre smo čuli o tome. U potpunosti se slažemo sa tim da se često zaboravlja da su žrtve porodičnog nasilja ne samo žene već i njihova deca i kojima je zaista potrebna podrška. Statistike kažu da je samo u prošloj 2019. godini zbog femicida iliti ubistva žena u Srbiji četrdesetoro dece ostalo bez svojih majki. Iako zaista organi vlasti u poslednjih nekoliko godina, sada već zaista postupaju po preporukama Poverenika i Zaštitnika građana činjenica je da još uvek postoje na terenu, u praksi brojni problemi pojedinačni i sistemski popusti kao što su neadekvatna saradnja organa nadležnih za suzbijanje porodičnog nasilja, neadekvatne procene rizika, sprovođenje mera koje ne odgovaraju konstatovanim i procenjenim rizicima, izostanak razmene informacija, neprepoznavanje nasilja još uvek, ne preduzimanje mera aktivnosti na čije su preduzimanje organi vlasti obavezni itd. Deca u tim porodicama, znači deca prisutna porodičnom nasilju još uvek se u praksi ne tretiraju kao žrtve nasilja usled čega se ne preduzimaju mere koje su propisane za zaštitu žrtava. Čin nasilja nad ženama nije privatni čin. Ćutanjem i prikrivanjem se nasilje normalizuje. Svakako da bi važan doprinos rodnoj ravnopravnosti, jednakosti žena i muškaraca u našoj zemlji bilo konačno donošenje novog zakona o rodnoj ravnopravnosti. Nadamo se da će ovaj saziv to uskoro i uraditi. Poverenik za zaštitu ravnopravnosti o posebnom izveštaju o diskriminaciji na tržištu rada ocenio da je socioekonomski status žena značajno lošiji nego muškaraca. Niko ne voli tišinu posle poziva u pomoć to je zapravo bio moto kampanje pod nazivom „potpisujem“ koje inicira, sada već davne 2013. godine, kada smo pokrenuli ratifikaciju potpisivanja tzv. Istambulske konvencije, konvencije Saveta Evrope o sprečavanja borbi protiv nasilja prema ženama i nasilja u porodici. Mene lično raduje što je Srbija bila u prvih deset iliti sedma država koja je to uradila, ali još uvek ima posla, jel još uvek zemalja članica Saveta Evrope koje ne razumeju ovu tematiku. Ali, kao što sam rekla niko ne voli tišinu posle poziva u pomoć. S stoga, izveštaj Zaštitnika građana i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti ne zaslužuju tišinu, već sistematičnu i kontinuiranu podršku od strane Narodne skupštine Republike Srbije posebno kroz redovno razmatranje ovih izveštaja sprovođenja preporuka koje se ovim izveštajima i pozivanje izvršnih organa zaista na odgovornost. Nas poslanike SVM raduje što je došlo do ove rasprave. Svakako podržavamo i vaše preporuke. Naravno, mi nećemo posebno glasati u izveštaju i o tome ne možemo, već o zaključcima adekvatnih matičnih odbora koji su doneseni na osnovu ovih izveštaja. Zahvaljujem na pažnji.
Zavaljujem koleginice Kovač. S obzirom, da je 14 časova i pet minuta određujem redovnu pauzu u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine. Sa radom nastavljamo u 15 časova i pet minuta. Zahvaljujem. Čisto informacije radi, posle pauze imamo još tri ovlašćena predstavnika poslaničkih grupa i prelazimo na listu govornika. Hvala.
Poštovani narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac.
Uvažene koleginice i kolege, uvaženi predsedavajući, uvaženi gosti, Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova je razmatrao izveštaj Zaštitnika građana i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. Postupajući u skladu sa Poslovnikom, predložili smo zaključke povodom ova dva izveštaja koji sadrže i određene preporuke za unapređenje stanja u ovim oblastima. Iako se postupci pred ovim organima okončavaju preporukom ili mišljenjem, činjenica je, i to pre svega pokazuju podaci samih izveštaja, da organi uprave kojima su preporuke izrečene u najvećem procentu postupaju po njima. Ovo je izuzetno bitno. Iz Izveštaja Zaštitnika građana proizilazi da je procenat ukupno prihvaćenih preporuka 97,14%. U Izveštaju Poverenika takođe se navodi da je evidentno povećanje postupanje po preporukama i da na prošlu, odnosno u prošloj i na sve prethodne godine. Taj procenat kada je reč o preporukama upućenim organima javne vlasti je takođe preko 90%. Iako su savetodavno telo, iako daju samo preporuke, iako nemaju mehanizam kojim će ono što vide da nije u redu ispraviti, ovi organi su pokazali visoku efikasnost i to je nešto što želim da naglasim i to je nešto što ukazuje da se u ovoj državi puno radi i pokušava na svaki način da se podupru prava svih ljudi, ali i manjinskih pripadnika koji žive ovde. Kao društvo koje teži daljem unapređenju ljudskih prava, tolerancije i poštovanju različitosti, važno je da smo uspostavili ove nezavisne državne organe. Ja sam danas pričao malo o ovoj nadzornoj ulozi i značaju kompletne javnosti u savremenim demokratijama. Međutim, postoji potreba i daljeg jačanja njihovih kapaciteta i nadležnosti. Tu obavezu smo preuzeli Akcionim planom za Poglavlje 23 – Pravosuđe i prava i osnovna prava u procesu pristupanja EU. Šta to konkretno znači možemo videti iz samih izveštaja, jer su i Zaštitnik građana i Poverenica ukazali na potrebu izmena i dopuna postojećih zakonodavnih okvira koji reguliše njihov rad. Od ministarke Čomić smo na sednici Odbora imali priliku da čujemo da će jedan od prioriteta ovog Ministarstva biti izmena i dopuna Zakona o zabrani diskriminacije. Takođe, ona je kao prioritetnu aktivnost navela i rad na strategijama. Izveštaj nezavisnih državnih organa treba da nam daju uvid u stanje u ostvarivanje ljudskih prava u različitim oblastima. Takođe, oni treba da nam ponude smernice kako da unapredimo zakonodavni okvir. Veoma često govorimo da u pojedinim oblastima ljudskih prava moramo raditi na unapređenju svesti, na borbi protiv stereotipa i predrasuda. Na primer, kada je reč o zabrani diskriminacije, ponekad nismo ni svesni da neko ponašanje ili nečinjenje predstavlja diskriminaciju, jer ono može da bude prikriveno ili posredno. Zato su veoma važne aktivnosti od Poverenika usmerene na obuku o primeni Zakona o zabrani diskriminacije. U izveštaju možemo videti da se u obukama u prethodnoj godini bili obuhvaćeni policijski službenici, predstavnici lokalnih samouprava, poslodavci, savetnici Nacionalne službe za zapošljavanje, turistički radnici, zaposleni u socijalnoj zaštiti na lokalnom nivou itd. Obuka i edukacija o ljudskim pravima je takođe jedan od važnijih uloga nezavisnih državnih organa. Nažalost, diskriminacija je ponekad veoma otvorena i izlazi iz okvira diskriminacije i prelazi u ono što nazivamo govorom mržnje, pa čak i nasiljem. Zato je veoma važno da ove institucije budu što jače, da dopru do svakog građanina. U tom smislu, posebno podržavam osnivanje lokalnih kancelarija nezavisnih tela, kao što je Kancelarija Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, npr. u Novom Pazaru. Isto tako, značajna je inicijativa Zaštitnika građana da održava kvartalne sastanke sa nacionalnim savetima nacionalnih manjina u njihovim sedištima i to je nešto što ću ja pohvaliti. Zaista jedna kvalitetna aktivnost, direktan kontakt sa nacionalnim većima, razgovor i pokušaji da se reše problemi koje oni imaju u tom svakodnevnom hodu ostvarivanjem svojih prirodnih prava koja imaju u ovoj državi. Jako je dobar, gospodine Pašaliću, vaš predlog i slažem se s vama, nije bitan naziv, ali promovisanje onog što su nacionalne kulture dale ovom podneblju i sve ono što je pozitivno, a toga ima mnogo, što su pripadnici ovih nacionalnih manjina učinili za ovu državu je nešto što trebamo is… na najbolji mogući način. Ja sam mnogo puta i to je praktično i politika socijaldemokrata Rasima Ljajića isticanje onih tačaka koji vezuju dva naroda, mislim na Bošnjake i Srbe, ali sve narode na ovoj teritoriji naše države, to je naš politički cilj, ali mislimo da ima mnogo toga da se pozitivno kaže. Pa sam ovde mnogo pričao i pominjao nekakva imena o značaju Bošnjaka u odbrani Beograda i Srbije od Austrougarske najezde u Prvom svetskom ratu, pa pominjao ovde čuveno ime Šemsa Mijadovića, kapetana i drugih velikana koji su ostavili živote. Vi znate da se vrlo često govori da je ovaj spomenik „Neznanom junaku“ posvećen jednom od predstavnika Bošnjačkog naroda koji je branio ovaj grad i ovu zemlju. Mnogo toga ima u kulturi, u književnosti u kompletnoj istoriji ljudi koji su zaista bili plemeniti i spajali sve narode na Balkanu i to je jedna dobra i kvalitetna inicijativa. Želim da kažem da oba nezavisna državna organa konstatuju napredak u određenim oblastima, ali i ukazuju na probleme i izazove. Ako pogledamo Izveštaj Zaštitnika građana videćemo da se u njemu nalaze preporuke u odnosu na ranjive grupe, kao što su žene žrtve nasilja u porodici, u partnerskim odnosima, dece, osobe sa invaliditetom, starije osobe, pripadnici nacionalnih manjina, pre svega Romi, pripadnici LGBT, izbeglice i migranti. Zaštitnik građana konstatuje da su im se građani najčešće obraćali zbog povreda ekonomsko-imovinskih prava, povreda načela i principa dobre uprave, socijalno-kulturna prava itd. Što se tiče izveštaja Poverenika za zaštitu ravnopravnosti navodi se da je protekle godine najviše pritužbi bilo zbog diskriminacije na osnovu invaliditeta, na osnovu pola itd. Odbor za ljudska i manjinska prava je prilikom razmatranja ovih izveštaja i nakon što smo čuli najvažnije nalaze i preporuke koji su nam izneli gospođa Janković i gospodin Pašalić, utvrdio zaključke kojima smo predložili Narodnoj skupštini na usvajanje. U tim zaključcima koji su danas pred vama smo želeli da ukažemo na najvažnija pitanja na kategorije naših građana koji imaju najviše problema u ostvarivanju prava na jednakost i drugih ljudskih prava iz najvažnije oblasti društvenih odnosa u kojima se ti problemi javljaju. U predlogu zaključka Odbora povodom izveštaja Zaštitnika građana pošli smo od najosetljivije kategorije i siguran sam da se u tome svi slažemo, a to su deca. Ukazali smo na probleme sa kojima se, pre svega, susreću deca pripadnici Romske manjine, a to su dečiji rani brakovi, unapređenje položaja dece sa smetnjama u razvoju i obolele dece. Takođe, naše preporuke odnose se i na unapređenje sistema usluga i servisa podrške osoba sa invaliditetom i starijim osobama, zatim unapređenje položaja nacionalnih manjina, posebno Roma. Ukazali smo na potrebu veće efikasnosti mehanizama za rodnu ravnopravnost u lokalnim samoupravama itd. Kada je reč o izveštaju Poverenika za zaštitu ravnopravnosti takođe smo pošli od onoga što i danas jeste veliki problem, a koji je usled pandemije Kovida 19 očigledno još dodatno povećan, a to je nasilje nad ženama u porodici, partnerskim odnosima. Poslednjih nedelja smo na žalost bili svedoci učestalijeg nasilja koje je imalo za posledicu smrtne ishode. Ovom prilikom poziva Zaštitnika građana i Poverenicu i sve naš zajedno da u narednom periodu posebnu pažnju posvetimo ovom pitanju. Tu potrebu je konstatovao i sam Zaštitnik građana u posebnom izveštaju o aktivnostima Zaštitnika građana tokom vanrednog stanja. Dalje, naše preporuke se odnose na jačanje položaja osoba sa invaliditetom. Skrenuli smo pažnju i na problem odlaska mladih iz zemlje i sa tim u vezi potrebu uvođenja novih mera aktivne politike zapošljavanja. Važno je raditi i na poboljšanju položaja starijih osoba, naročito u nepristupačnim područjima. Verujem da će današnja rasprava u Narodnoj skupštini pokazati potrebu i spremnost da svi državni organi, uključujući i Narodnu skupštinu i njega radna tela rade što više, temeljnije, odgovornije na unapređenju ljudskih prava i sloboda. Usled raznih kriza koje pogađaju svet ljudska prava su pod sve većim izazovima koji imaju za posledicu kršenje ljudskih prava, netoleranciju i diskriminaciju. Upravo zbog toga moramo da budemo što spremniji u našem odgovoru na pojavu diskriminacije i na kršenju ljudskih prava. Naši važni saveznici u toj borbi jesu nezavisni državni organi. Stoga se nadam da će Narodna skupština u danu za glasanje usvojiti predloge zaključka Odbora za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova povodom razmatranja izveštaja Zaštitnika i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. To je ono što sam ja i kao predlagač hteo da kažem obzirom da smo mi kao dva odbora predlagača ovih preporuka, a u prvom delu sam rekao šta mi socijaldemokrate mislimo i da na svaki način pokušavamo da podupremo ove institucije jer mislimo da su od ogromnog značaja za naš put ka EU, ali i za jedan bolji život koji želimo svim građanima Srbije, a bogami i samima nama. Hvala.
Hvala. Dame i gospodo, uz izvinjenje što sam bio odsutan od 11 do 14 časova. Imao sam službene obaveze van zgrade, pa nisam na početku rekao, ali naš cilj je na osnovu našeg dogovora koji smo imali da oko 19 sati večeras bude glasanje. Imajući sve to u vidu verovatno sam propustio da na početku kažem da svi to imaju u vidu i kad je reč o dužini svog izlaganja. Iako nije predviđeno da se Poslovnikom predlagači ograničavaju, ja ih ipak molim, a imajući to u vidu molim i Poverenicu Brankicu koja želi da nešto kaže, sada ne ispadne da ona nije dala izveštaj o radu, da bude možda kraća nego što je planirala, jer imamo još predstavnike poslaničkih grupa i onda su tu poslanici. Mislim da je veoma važno da čujete šta poslanici misle o svemu ovome i mislim da je to suština ove sednice. Evo dajem reč Brankici Janković, mada smo mi nedavno sa njom imali, pričali o njenom radu, pošto smo je nedavno i izabrali. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine i uvaženi narodni poslanici i poslanice, dobro je da ispravimo nesporazum sa početka, pa da ne ispadne da ja jedina nisam predstavila izveštaj o radu, jer se nismo na početku razumeli da su prvo ovlašćeni predlagači predsednici matičnih odbora. Ali, dobro i nesporazumi su neophodni, a potpuno sam sa vama saglasna predsedniče da je glas naroda najbitniji i mi smo zbog toga ovde i došli. Ja ću u deset minuta predstaviti najkraće, jer vam je izveštaj dostavljen blagovremeno i u njemu sve imate, a ukoliko vi budete želeli nešto da me pitate, vi ćete pitati, ali je jako važno što se nastavlja kontinuitet razmatranja izveštaja nezavisnih institucija. Malopre je gospođa Elvira Kovač i navela da je to važno i u okviru političkih kriterijuma za nas kao državu, kandidatkinju za članstvu u EU, pa valja da i to bude konstatovano u narednom izveštaju Evropske komisije. Kao što rekoh, pred vama je deveti redovni izveštaj Poverenika za 2019. godinu koga razmatramo u ovim izuzetno teškim okolnostima, koje nismo mogli da pretpostavimo, a koji se odnose, pre svega na očuvanje zdravlja i nas i naših porodica i u kojima smo čitave ove godine okrenuti naporima na ublažavanju pandemije i posledice koje ona izaziva i zato znam da su danas mnoge druge teme i važnije za sve nas. Na početku vam je predstavljen i kratko izveštaj o diskriminaciji na tržištu rada, zato što je ovo novi saziv Skupštine, pa smo kratko predstavili i glavne nalaze iz 2019. godine za prethodnih deset godina. Tokom 2019. godine Poverenik je postupao u 1.479 predmeta, od čega je podneto 711 pritužbi, a pored mišljenja na pritužbe u pojedinačnim slučajevima, poverenik je dao 686 preporuka mera za ostvarivanje ravnopravnosti, 16 inicijativa za izmenu propisa, 31 mišljenje na nacrte zakona i drugih opštih akata. Podneto je šest krivičnih prijava i tri zahteva za pokretanje prekršajnog postupka. U jednom slučaju predložen je postupak mirenja, podneta je jedna tužba za zaštitu od diskriminacije, tzv. strateška parnica i jedan predlog Ustavnom sudu za ocenu ustavnosti. Dakle, dato je 23 upozorenja javnosti i 34 saopštenja za javnost. Pritužbe Povereniku, svakako jesu jedan od pokazatelja prisutnosti diskriminacije i stepena poštovanja principa ravnopravnosti u društvu, ali ne i jedini. Naime, na stanje u pogledu zastupljenosti diskriminacije u društvu, utiču i drugi faktori, među kojima su društveni i kulturni kontekst, odnos društva prema diskriminaciji, građanska svest o neophodnosti i značaju poštovanja propisa, spremnost da se prijavi njeno kršenje, stepen tolerancije prema različitostima, poverenje u rad institucija, poznavanje propisa, itd. Kao što je predsednika Odbora za ljudska i manjinska prava, gospodin Bačevac i rekao u svom izlaganju, najviše pritužbi ove godine podneto je zbog diskriminacije na osnovu invaliditeta, nešto više od 16% od ukupnog broja pritužbi. Ovaj osnov se već godinama nalazi u vrhu po broju podnetih pritužbi i posebno izdvajamo mišljenje koje smo uputili RIK, da preduzme neophodne mere iz svoje nadležnosti u cilju obezbeđivanja pristupačnih biračkih mesta, komunikacija i informacija, kako bi se svim osobama sa invaliditetom omogućilo samostalno i ravnopravno učešće na izborima. Mislim da je to ove godine rezultiralo jednim značajnim napretkom i da smo unapredili njihov pristup biračkim mestima, što zaista svakako treba pozdraviti. Takođe, među ključnim problemima je i oblast zapošljavanja, kada govorimo o građanima sa invaliditetom, ali i obezbeđivanje odgovarajućih usluga u potrebnom obimu radi omogućavanja njihovog samostalnog života u najmanjem restriktivnom okruženju. Nije retka ni praksa pokretanja postupka za potpuno lišenje poslovne sposobnosti ili produženje važenja roditeljskog prava zbog čega i naše važeće propise treba uskladiti sa članom 12. Konvencije o pravima osoba sa invaliditetom. Podsećam, mi smo i kod te Konvencije jedna od prvih zemalja koje su je ratifikovale. Na drugom mestu nalazi se pol sa preko 13% od ukupnog broja podnetih pritužbi. Povereniku su se pretežno obraćale žene zbog nejednakog tretmana na tržištu rada tokom trudnoće i nakon povratka sa porodiljskog odsustva i sa odsustva radi nege deteta, što je bio odlučujući razlog za pokretanje jedne od strateških parnica, jer se upravo radilo o ženi koja je dobila otkaz za vreme trajanja porodiljskog odsustva. Dobili smo odluku suda, prvostepenog, koja je zapravo u našu korist, tačnije u javnom interesu. Podneli smo i dve prekršajne prijave po ovom osnovu, a veći broj se odnosio na diskriminatorne konkurse i oglase za posao. Žene su i dalje, i pored velikog pomaka, zastupljene manje na rukovodećim mestima, teže napreduju na poslu i u proseku ostvaruju niže zarade od muškaraca. Naročito je težak položaj pojedinih kategorija žena, pre svega sa invaliditetom, Romkinja, ali i žena sa sela, starijih, samohranih majki. U praksi su prisutni i reklamni sadržaji kojima se podržavaju obrasci ponašanja koji su zasnovani na ideji podređenosti ili nadređenosti polova zbog čega je Poverenik uputio preporuku mera marketinškim agencijama da promovišu različitost i afirmativno medijski predstavljaju oba pola. Sledeći osnov je zdravstveno stanje, 12% pritužbi. Zdravstveno stanje je u protekle četiri godine jedan od pet najčešćih osnova navođenih u pritužbama. Kod ovog osnova uočava se pojava diskriminacije u kombinaciji sa drugim ličnim svojstvima, invaliditet, starosno doba, imovno stanje, genetske osobenosti, itd. Praksa naša potvrđuje da je neophodno unapređivanje položaja osoba koje žive sa HIV-om, ali i potreba unapređenje palijativnog zbrinjavanja u cilju poboljšanja kvaliteta života i pacijenata, očuvanja njihovog dostojanstva u poslednjim danima. Mislim da je ovo važno za sve nas. Na četvrtom mestu po broju podnetih pritužbi nalazi se starosno doba sa oko 10% od ukupnog broja. Takođe je prisutna kombinacija nekoliko ličnih svojstava, posebno invaliditeta, itd. Kod ovog ličnog svojstva pomenula bih potrebu unapređenja svih vidova podrške deci, naročito deci sa invaliditetom i smetnjama u razvoju, inkluziju, uključivanje sve dece u obrazovni sistem, angažovanje stručnjaka i šire javnosti u vezi sa svim pitanjima koja važe i za decu koja žive na ulici, zaštitu dece od svake vrste nasilja koja podrazumeva i dečiji brak, dečiji rak, itd. Osobe između 50 i 65 godina starosti najčešće se susreću sa poteškoćama u postupku zapošljavanja i rada, a stariji od 65 godina, pre svega, u pogledu dostupnosti usluga zdravstvene i socijalne zaštite, pružanja nege i pomoći od strane neformalnih negovatelja, kao i veliki broj fizičkih, društvenih, ekonomskih barijera, o čemu ćemo više govoriti iduće godine, jer je plan Poverenika da podnese poseban izveštaj o položaju starijih. Kao drugi osnovi diskriminacije po učestalosti slede članstva u političkih, sindikalnim i drugim organizacijama, neko drugo lično svojstvo, azilanti, izbeglice ili interno raseljena lica, bračni porodični status, nacionalna pripadnost ili etničko poreklo, imovno stanje i seksualna orjentacija, dok su ostali osnovi navođeni u znatno manjem procentu. Bitno je što nam se sve češće obraćaju sindikalne organizacija, što smatramo kao poseban vid poverenja, jer znamo da našim građanima ponekad treba i ohrabrenje i da neko stoji iza njih da podnesu pritužbu koja je u vezi sa njihovim radnim mestom, jer je sasvim prirodno da ljudi osećaju strah za svoju egzistenciju, pa su sindikati i druge organizacije civilnog društva ovde od nemerljivog značaja. Kada se radi o imovinskom statusu htela bih vas narodne poslanike i poslanice da posebno zamolim, radi se, dakle, o najsiromašnijim građanima. Sigurna sam da su oni mnogo više diskriminisani, ali da je njima potrebna podrška da podnesu pritužbu i da ste vi često, zbog vašeg posla, u prilici da više saznate, da više budete sa njima. Molimo vas da budete podrška i da budemo saveznici da i ovi naši građani koji nisu udruženi u civilni sektor ili ne stoje neke veće ili udružene organizacije iza njih da mi budemo njihova podrška i pomoć, jer mislim da smo mi saveznici na ovom polju. Kada se radi o oblasti društvenih odnosa najčešće se podnose pritužbe u oblasti rada i zapošljavanja sa gotovo trećinom podnetih pritužbi zbog čega i jesmo podneli poseban Izveštaj. Sledi postupak pred organima javne vlasti od oko 20% podnetih pritužbi, zatim slede oblast obrazovanja i stručno osposobljavanje, pružanje javnih usluga ili korišćenja objekata i površina, socijalna i zdravstvena zaštita, itd. Najveći broj primljenih je, kao i prethodnih godina, iz beogradskog regiona, preko 36, sledi Šumadija i zapadna Srbija, južna i istočna Srbija, region Vojvodine, a zatim KiM. Tako da je negde gospodin Dragan Marković Palma u pravu da moramo još više biti prisutni, bez obzira što jesmo obišli Srbiju uzduž i popreko, da se to radi kontinuirano, što ćemo mi i nastaviti dalje da radimo. Nema naročito velike razlike u pogledu broja podnetih pritužbi na osnovu pola. Muškarci nešto više, 2% više od žena podnose, se više obraćaju, što naravno nije neka velika razlika. Gospodin Bačevac je, naravno, rekao da je veliki procenat postupanja po preporukama poverenika, što je negde od godine do godine između 80% - 90%, neću vas sada zamarati sa procentima, ubog toga što sada nije od ključnog značaja, bitno je da se nastavi ta dobra praksa postupanja i u sledećem delu izveštaja. Mi smo vam predstavili našu saradnju i sa EKVINET-om, sa Evropskom mrežom institucija, gde naša institucija nimalo ne zaostaje, poštuje sve evropske standarde i naša mišljenja se naročito cene i u okviru ove mreže, ali, naravno, i naša regionalna i svaka druga saradnja. Iza toga sledi poseban segment koji se odnosi na saradnju sa lokalnim samoupravama koji je defakto, takođe, od najveće važnosti. Na kraju smo i dali pregled medijskog izveštavanja, u vezi čega bih napomenula da se i dalje, naravno, u medijima, što ste svi ovde svedočili, u krajnjem slučaju, već pominjali da i dalje taj govor karakteriše, govor mržnje, senzacionalizam, diskriminalni stavovi, uvredljivo izveštavanje, naročito o ženama, posebno o političarkama i ovakvi stavovi su nešto što je praksa sa kojom treba da se prestane, a sa druge strane, primetno je i veće interesovanje medija za temu ljudskih prava. Na kraju, naravno, sledi Izveštaj po Zakonu o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja. Kolega ovde prisutan zna da mi nismo imali nijednu opomenu, da smo čak i pohvaljeni, dobili priznanje od institucije za doprinos prava u javnosti da zna i na kraju, naravno, ono što je važno, pregled izvršenja budžeta koji je kontinuirano u potpunoj saglasnosti sa finansijskim planom, i na kraju, statistički prikaz. Neću čitati svih 29 preporuka zbog toga što je predsednik Odbora to već uradio, jer bi to bilo oduzimanje vašeg dragocenog vremena, između ostalog, gospođa Elvira Kovač je i navela onu koja se nekoliko puta ovde pomenula, da smo upravo rekli da treba preduzeti mere kako bi sastav organa javne vlasti odgovarao nacionalnom sastavu stanovništva na njihovom području i mere upravljanja na nacionalnom, etičkom, verskom, jezičkom i drugom raznovrsnošću, što smo nedavno imali, i vrlo jasnu političku poruku od strane predsednika Republike, koji je, takođe, zamolio državne organe da se o ovome vodi računa i mislim da je važno da Srbija kontinuirano šalje poruku o tome da su različitosti i ovaj broj nacionalnih manjina naše veliko bogatstvo. Sve one preporuke koje je gospodin Bačevac naveo, koje se odnose na unapređenje kvaliteta života svih naših građana, posebno smanjenje siromaštva i svi oni koji se odnose na tržište rada, dakle, davanje veće šanse mladima i njihovo zadržavanje u zemlji mere koje će omogućiti bolje usklađivanje porodičnog i poslovnog života od fleksibilnog radnog vremena i tako dalje, neću da vas zadržavam, kažem vam, ima ih 29. Mi pratimo njihovo ostvarivanje, jer vi ćete pitati za svaku od onih koja vas bude zanimala. Na kraju, kao što ste mogli da sagledate iz podataka koje sam predstavila, u predstojećem periodu pred nama su različiti izazovi koje kao društvo treba zajednički da prevaziđemo. Koristeći zakonom propisana ovlašćenja, Poverenik je kao nadležna državna institucija za zaštitu prava na ravnopravnost koja je u temeljima svakog demokratskog društva i uslov ostvarivanja svih drugih prava, nastavljamo naš rad na zaštiti diskriminacije. Verujemo da posvećena i jaka nacionalna institucija za ravnopravnost koja radi svoj posao, uprkos osetljivosti ovog pitanja i bez kalkulisanja koga, kada i kako štiti, naravno, uz podršku jake Narodne skupštine, poštovanje i saradnju svakako jeste najbolji put ka ravnopravnosti svih građana i građanki naše države. Poverenik će kao centralna državna institucija, koja svim zakonskim sredstvima štiti to ljudsko pravo na ravnopravnost u temeljima svakog demokratskog društva nastavljamo našu misiju na zaštiti svakog pojedinca i svih naših građana. Hvala vam puno na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče Narodne skupštine Republike Srbije. Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici nezavisnih tela, gospođo Janković, zahvalni smo vam na iscrpnom izlaganju, ali dobro nam je poznato. Da nam nije dobro poznato, ne bi svakako dobili podršku za reizbor u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Nadam se da predsednik neće mene opomenuti za vreme, jer nekako kad god dođe do mene, onda nekako skraćujemo vreme. Sada imam tih 20 minuta pa ću…
Razmišljao sam o tome, ali ajde sad.
Dakle, zadovoljstvo je razgovarati sa predstavnicima nezavisnih tela, naročito nakon razgovora koji smo imali pre izvesnog vremenskog perioda, a, evo, reći ću i zašto. Dakle, imali smo prilike ovde u Skupštini da razgovaramo konkretno sa predstavnicima Fiskalnog saveta, a onda je krenula jedna negativna kampanja na Narodnu skupštinu Republike Srbije, na poslanike, kako poslanici vrše pritisak na nezavisna tela, kako su poslanici protiv Fiskalnog saveta kako bi u najnegativnijem kontekstu predstavili rad ovog parlamenta. To je samo jedan u niz kontinuiranih pokušaja da se minimizira i umanji rad parlamenta i da se na najnegativniji način medijski predstavi rad parlamenta. Ne, mi smo vodili jedan otvoren dijalog, otvorenu raspravu, postojala su određena neslaganja, ali tokom te rasprave smo rekli da takva vrsta rasprave može biti veoma korisna. Naravno, istakli smo da mi nijednog trenutka ne želimo da vršimo pritisak ni na jedno nezavisno telo. Naprotiv, mi znamo šta je uloga poslanika, da ojačamo i da osnažimo rad nezavisnih tela da poštuju zakon, ali moramo znati šta je čija odgovornost, šta je odgovornost nezavisnih tela, šta je odgovornost nas poslanika. Morate priznati, naša odgovornost je nešto veća, uz dužno poštovanje, jer nas su birali građani i mi odgovaramo građanima. Dešava se vrlo često da nezavisna tela imaju suprotna mišljenja od stavova poslanika, od stavova vladajuće koalicije i to apsolutno nije sporno, mi to ne dovodimo u pitanje. Kažem, ne vršimo apsolutno nikakav pritisak, ali želimo o tome da diskutujemo, želimo o tome da razgovaramo, jer ako bi bilo drugačije, ako bi nezavisna tela uvek imala identičan stav sa predstavnicima vladajuće koalicije ili sa Vladom Republike Srbije, onda bi moglo, recimo, da se postavi i pitanje čemu onda postojanje nezavisnih tela? Dakle, mislim da je ovakva rasprava, da je ovakav razgovor veoma koristan. Koristan je i vama kao predstavnicima nezavisnih tela, koristan je i nama poslanicima koji možemo da postavimo pitanja, a koristan je i za građane Srbije, jer građani Srbije treba da budu upoznati sa onim šta nezavisna tela rade. Tokom današnje rasprave, konkretno, govorio je gospodin Marković, kao čovek koji već duži vremenski period vodi jednu uspešnu lokalnu samoupravu i postavio vrlo praktična pitanja i zahtevao odgovor od predstavnika Državne revizorske institucije. Dobio je odgovor i mislim da tu nema ništa loše. S druge strane, postavio je i pitanje Zaštitniku građana. Meni je zadovoljstvo što mi imamo Zaštitnika građana koji se ne bavi politikanstvom, već poštuje Narodnu skupštinu Republike Srbije, jer ako bi se vratili u period iza nas, imali smo Zaštitnika građana, iako smo sve vreme ukazivali da su izjave političke, koji je najmanje poštovao Narodnu skupštinu i koji je najmanje poštovao poslanike Narodne skupštine. Nije ih poštovao ni toliko da dođe na sednicu Odbora i da odgovara na pitanja narodnih poslanika, a kamoli da podnosi izveštaj. Da li znate kada se pojavio u Narodnoj skupštini? Kada je krenula predsednička izborna kampanja i kada je održao konferenciju za štampu u holu Narodne skupštine kao predsednički kandidat. Dakle, nemamo mi ništa protiv, mi smo to rekli i predstavnicima Fiskalnog saveta. Ako su oni rešeni da se bave politikom, samo neka napuste udobne fotelje i neka izađu sa političkim programom i neka učestvuju na izborima i onda smo mi potpuno ravnopravni. Dakle, sva ostala vrsta rasprave naravno da dolazi u obzir. Zahvalni smo što ste danas ovde. Naravno da ćemo podržati kao poslanički klub Socijalističke partije Srbije vaše izveštaje i to je potvrda da mi poštujemo rad nezavisnih tela. Imamo određene sugestije na koje ću tokom rasprave ukazati. Naravno, danas imamo četiri nezavisna tela – Državnu revizorsku instituciju, Zaštitnik građana, Poverenik za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti i Poverenica za ravnopravnost. Dakle, da podsetimo, nezavisni državni organi i regulatorna tela predstavljaju jedan oblik izmeštanja ranijih nadležnosti pojedinih državnih organa, odnosno ministarstava na nezavisne organe i regulatorna tela, što je evropski model smanjenja nadležnosti pre svega u stubu izvršne vlasti, koja je bila preregulisana i preopterećena brojnim nadležnostima. Ja ne mogu da se složim da su nezavisna tela četvrta grana vlasti. U Srbiji postoje tri grane vlasti, a nezavisna tela imaju svoju odgovornost i svako u tom smislu treba da radi svoj posao i Vlada i mi koji smo narodni poslanici i nezavisna tela. Danas možemo reći da imamo značajno iskustvo u radu nezavisnih državnih organa i tela, posebno u radu regulatora. O jednom broju regulatornih tela, kao što sam rekao imali smo prilike da razgovaramo, uputili određene sugestije i predloge vrlo dobronamerno, nekritički, vrlo konstruktivno, vrlo demokratska rasprava, demokratsko sučeljavanje mišljenja. Nismo se u nekim stvarima složili, ali to ne menja ništa. Tu smo da razgovaramo, u interesu pre svega građana, u javnom interesu. Ono što je za njih jedinstveno jeste da sve bira Narodna skupština i da za svoj rad odgovaraju Narodnoj skupštini Republike Srbije. Najneposredniji oblik kontrole njihovog rada Narodna skupština ostvaruje kroz razmatranje godišnjih izveštaja o njihovom radu. Zato danas i razmatramo izveštaje navedenih nezavisnih tela za 2019. godinu. Najpre veoma kratko o Državnoj revizorskoj instituciji kao nezavisnoj vrhovnoj revizorskoj instituciji koja se stara o svrsishodnom i zakonitom upravljanju finansijama od strane svih direktnih i indirektnih korisnika budžetskih sredstava. Državna revizorska institucija pomaže Republici Srbiji da mudro upravlja i adekvatno koristi sve svoje resurse, pre svega finansijske resurse. Državna revizorska institucija je za 15 godina svog postojanja i rada razvila i unapredila, moram priznati, svoju ulogu revizora, što pokazuje očigledan napredak u načinu trošenja budžeta na svim nivoima vlasti i kod najvećeg broja neposrednih i posrednih korisnika javnih sredstava. Danas svi korisnici znaju da će njihovo upravljanje javnim sredstvima Državna revizorska institucija kontrolisati, bilo da se radi o budžetima ministarstava, javnih preduzeća na republičkom nivou ili javnih preduzeća na lokalnom nivou. Istovremeno, pored kontrolne funkcije, Državna revizorska institucija ima i svoju misiju, a to je razvijanje svesti o potrebi transparentnog upravljanja javnim sredstvima, što je takođe od izuzetne važnosti i značaja. Državna revizorska institucija ima i svojevrsnu preventivnu ulogu, jer korisnicima javnih sredstava daje i prethodne instrukcije o načinu upravljanja javnim sredstvima i ukazuje na propuste. Naravno, prilikom revizije trošenja sredstava drastičnim slučajevima kršenja zakona DRI je dužan da preduzima zakonske mere prema neodgovornim korisnicima budžeta. Danas raspravljamo o Izveštaju DRI za 2019. godinu. Možemo biti zadovoljni učinkom, govorim u ime Poslaničke grupe SPS, kada je reč o radu ove nezavisne institucije, čiji je rad odgovoran i dinamičan, što potvrđuju podaci izneti u ovom godišnjem izveštaju. Izveštaj obuhvata četiri dela – revizija finansijskih izveštaja, revizija pravilnosti poslovanja, revizija finansijskih izveštaja i pravilnosti poslovanja i revizija svrsishodnosti poslovanja korisnika javnih sredstava. Neću govoriti o podacima, uvažavajući da i ostale kolege treba da govore. Evo, to je moja ušteda vremena kao predsednika poslaničke grupe, uvaženi predsedniče. Govoriće o tome kolege u nastavku, vi ste govorili u uvodnom izlaganju, nema potrebe da ponavljam, o rezultatima koje ste postigli, u potpunosti ih podržavamo. Dakle, da se ne bavimo brojkama, zaključak koji se nameće jeste da DRI odgovorno radi svoj posao, kojim štiti zakonitost trošenja javnih sredstava kod svih korisnika, a moglo bi se reći i da je DRI svojevrsni čuvar zakonitog upravljanja budžetskim sredstvima, jer svojim radom doprinosi i transparentnom i odgovornom ponašanju javnog sektora i osnaživanju njihovih službi interne revizije. Iz tih razloga, Izveštaj DRI za prethodnu godinu treba pohvaliti i želimo javno da ga pohvalimo, prihvatiti i dati im zeleno svetlo da i dalje odgovorno kontrolišu sve korisnike javnih sredstava, bez izuzetaka. Dakle, nema izuzetaka o bilo kojem korisniku javnih sredstava da se radi. Kada je reč o Zaštitniku građana, Zaštitnik građana je nezavisna kontrolna institucija, odnosno nezavistan organ koji u pravnom poretku Srbije postoji od 2005. godine, kada je donet Zakon o Zaštitniku građana. Donošenjem Ustava 2006. godine postaje i ustavna kategorija, tako da ima garantovanu ustavnu nezavisnost i ne pripada ni jednoj od tri grane vlasti. Ponavljam, ni jednoj od tri grane vlasti, zato nemojmo da formiramo četvrtu, pa makar i teorijsku, granu vlasti. U potpunosti se sa tim ne slažemo. Često Zaštitnika građana, kao i ostale nezavisne organe, nazivamo upravo tom četvrtom granom vlasti. Zaštitnik građana štiti građane od nezakonitog, nepravilnog i neefikasnog postupanja uprave i ostalih delova javne vlasti koje imaju upravna ovlašćenja i pred kojim građani ostvaruju svoja prava. Upravo smo prethodnih dana u Narodnoj skupštini govorili o sektoru javne uprave, o značaju njenog unapređenja, profesionalizaciji, govorili smo o modernizaciji, govorili smo o efikasnosti javne uprave. Kada budemo potpuno izgradili takav upravni sistem, verovatno će za Zaštitnika građana biti i samim tim manje posla. Ali, za građane ni jedan vakuum ne sme biti prepreka u ostvarivanju prava. Svedoci smo da se na globalnom nivou od kraja prošlog veka sve više pažnje posvećuje razvoju ljudskih prava i njihovoj zaštiti, tako da je osim klasičnih državnih mehanizama, koji su često kruti i birokratizovani, u velikom broju zemalja uspostavljen institut Ombudsmana, odnosno Zaštitnika građana kao dodatnog mehanizma zaštite. U tom pogledu Srbija ide u korak sa svetom. Govoreći o Izveštaju Zaštitnika građana za 2019. godinu, u radu ovog organa označio bih kao jednu svojevrsnu prekretnicu, jer je izborom gospodina Pašalića za Zaštitnika građana dobijen, sa sigurnošću ću reći, to je moje lično mišljenje ali i mišljenje Poslaničke grupe SPS, jedan novi kvalitet u radu ovog nezavisnog organa. Lično sam imao priliku i čast da sarađujem sa gospodinom Pašalićem, na svoje lično zadovoljstvo, nadam se i na obostrano, učestvujem u međunarodnim aktivnostima ovog organa, u pitanju je bio niz susreta sa ombudsmanima iz nekoliko zemalja i mogu reći da je njegov doprinos međunarodnom pozicioniranju srpskog zaštitnika dragocen, a međunarodni aspekt rada unapređen. To se u Izveštaju i prepoznaje. Primena iskustava drugih zemalja važan je aspekt rada unapređenja, to se u Izveštaju prepoznaje, i primena iskustava drugih zemalja važno je iskustvo i posebno bih na tome zahvalio gospodinu Pašaliću, koji je u potpunosti posvećen oplemenjivanju i unapređivanju rada, a time i bržem i efikasnijem sprovođenju zakona koji su pravni okvir rada ovog organa koji, možemo uvek reći, radi između dve vatre – između građana sa jedne strane i između države, sa druge strane, a spektar delovanja doseže do svakog područja života. Iz Izveštaja za 2019. godinu vidimo da se Zaštitniku građana obratilo oko 11 hiljada građana, a primljeno je više od 3.200 optužbi u kojima su građani ukazivali na povrede svojih prava. Najviše pritužbi je bilo na kršenje ljudskih prava u ekonomsko-imovinskoj oblasti, socijalnih i kulturnih dobara i u oblasti uprave. Dakle, možemo zaključiti da se radi o nezavisnom organu, koji deluje u veoma osetljivom i kompleksnom području društvenog života, a to su građanska, ljudska i manjinska prava, sa značajnom društvenom misijom, a to je unapređenje sektora javnih usluga u svim segmentima društva, što našim građanima treba da olakša ostvarivanje prava i vrati poverenje u prava države. Gospodine Pašaliću, mi smo veoma zadovoljni vašim radom, ali, isto tako želim da podržim sugestiju gospodina Markovića sa početka današnjeg zasedanja, kada je rekao da na neki način Zaštitnik građana mora da odreaguje i na svakodnevne napade opozicije, ali ih ne bih nazvao opozicije, hajde da ovo ne politizujemo, pojedinaca iz tzv. opozicije na institucije sistema, na predsednika Srbije, na predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, na Narodnu skupštinu Republike Srbije. Predsednik Narodne skupštine Republike Srbije je u potpunosti u pravu kada je rekao. Mi smo pre nekoliko dana razgovarali ovde u republičkom parlamentu o etičkom kodeksu. On će regulisati pravila ponašanja narodnih poslanika u plenumu i van plenuma, jer mi smo i van plenuma narodni poslanici. Ali, potreban je jedan etički kodeks, politički etički kodeks, dakle, kako i na koji način zaštititi svakodnevne napade i na predsednika države i na predsednika Narodne skupštine Republike Srbije i na nas narodne poslanike, jer svakodnevno smo izloženi jednoj negativnoj kampanji. Nije suština u tome što smo mi izloženi. Mi smo odlučili da se bavimo politikom i mi kada smo ulazili u politiku, pa nismo mi pitali našu decu da li ćemo se baviti politikom ili ne. Na nas mogu da sruče sve fekalije, neka sruče kofu fekalija na nas, ali nemojte, mora da postoji jedan prag tolerancije i ne smeju da diraju porodice. Ne smeju da diraju porodice. I u tom kontekstu mora da odreaguje i Zaštitnik građana. I to je ono što mi od vas očekujemo u narednom vremenskom periodu. Što se tiče Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti, ja moram malo tu da budem i lokal patriota, kako neko ko je iz Valjeva može da radi loše, nemoguće je. Dakle, ovaj samostalni državni organ, koji u našem pravnom sistemu postoji više od 15 godina, ima značajna ovlašćenja u pogledu unapređenja dostupnosti podataka od javnog značaja, kao i u oblasti zaštite podataka o ličnosti, što je pre desetak godina sastavni deo izveštaja Poverenika, a od 2018. godine, to stoji i u nazivu ovog organa. Iskustva i praksa Poverenika su veoma dragoceni za unapređenje opšte transparentnosti u radu svih državnih organa, jer je zakonom propisana obaveza organa javne vlasti da omogućavaju pristup informacijama od javnog interesa, kao i da se zakonito postupa sa podacima o ličnostima u postupcima ostvarivanja prava pojedinaca, grupa i pravnih lica. Ovaj organ svojim radom doprinosi demokratizaciji društva, jačanju odgovornosti javne vlasti prema građanima i posebno bih istakao da se o izveštaju Poverenika do prošle godine nije raspravljalo na plenarnoj sednici Narodne skupštine, tako da je nastavak ove prakse stavljanjem izveštaja na dnevni red ove sednice dragocen i za parlament i za Poverenika, ali pre svega, i za građane, koji se na ovaj način mogu upoznati sa radom ovog nezavisnog organa i sudbinom svojih zahteva i predstavki. Ukratko se i iz izveštaja poverenika 2019. godine mogu izvesti sledeće ocene. Institucije poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti se može smatrati tekovinom otvorenosti naše države i društva da se menja stanje odgovornosti javne vlasti prema zaštiti prava građana, pravnih lica omogućavanjem pristupa informacija od javnog značaja. Sledeća stvar, same brojke, opet neću govoriti o brojkama, govore o intenzitetu aktivnosti poverenika i njegovog tima. Ono što se iz izveštaja može videti uočeno je da se pravo na slobodan pristup informacija od javnog značaja u Srbiji i u 2019. godini koristilo u velikoj meri, ali se i dalje veoma teško ostvarivalo bez intervencije Poverenika. Korisnici ovog prava su bili najčešće građani, zatim udruženja, predstavnici medija, organi vlasti, politike, strani subjekti, stranke i njihovi članovi, advokati, privredni subjekti itd. Podnosioci zahteva su najteže dolazili do informacija u vezi sa trošenjem budžetskih sredstava javnih nabavki i drugim raspolaganjima javnim sredstvima, evidencijom javne imovine. Ovo je sve sadržano u vašem izveštaju, ja samo ističem onaj segment za koji smatram da je važan. Dakle, istini za volju, veliki broj primljenih predmeta govori o sve većem stepenu poverenja u instituciju Poverenika i očekivanjima građana i drugih podnosilaca zahteva da će rad Poverenika uticati i na odgovorniji rad nosilaca javne vlasti i javne uprave. Naravno, da će i ovaj izveštaj imati našu podršku. Isteklo je vreme i ja ću na samom kraju… (Predsednik: Ja znam da ste vi iz Valjeva, ali Poslovnik je Poslovnik.) Poslovnik je Poslovnik. Slažem se u potpunosti.
Isteklo vam je vreme. Ja sam mislio da neću morati da intervenišem, da ste izvukli određene pouke. Idemo dalje. Reč ima Nebojša Bakarec.
Poštovani predsedavajući, poštovani gosti, poštovane kolege poslanici, naravno da smo mi pročitali sva četiri izveštaja. Oni su profesionalno sačinjeni, pregledni, jasni, logični i zbog toga će poslanici SNS u danu za glasanje podržati ovaj izveštaj. Pohvaliću rad i Poverenice, i Zaštitnika, i revizora, i Poverenika. Jednostavno, treba vam reći – hvala vam. To treba takođe jasno istaći - poslanici SNS podržavaju rad nezavisnih regulatornih tela. Ove institucije niti su nepotrebne, niti su smetnja. Nezavisna nadzorna tela jesu relativno nova i zbog toga, oprostite, možda se svi nisu navikli na njihovo postojanje. Ove institucije nisu idealne, ali su nezamenljive i možda su regulatorna tela nekome dosadna, zamorna, ali su svakako neophodna. Znači, prvo da ukažem na poštovanje predsedniku Državne revizorske institucije, generalnom državnom revizoru, gospodinu dr Dušku Pejoviću. Mi pohvaljujemo vaš izvrstan izveštaj, posebno efekte revizije koje ste tamo naveli i ostvarene finansijske efekte, i to što ste evidentirali imovinu od 510 milijardi dinara. Gledajući pažljivo vaš detaljan izveštaj, primetio sam da u 2019. godini nisu kontrolisani Gradska uprava Šapca ili opština Stari grad, a recimo jeste stranka Zajedno za Srbiju koja je upravljala gradom Šapcom, a nema sedište u Šapcu, nego u gradu Beogradu, što je zanimljivo, ali i nebitno. U ove dve lokalne samouprave su tokom niza prethodnih godina, najmanje od 2016. godine, primećene invazivne zloupotrebe i nezakonito trošenje sredstava, pa ću se kratko osvrnuti na to, jednu od najkrupnijih u gradu Šapcu. To je zloupotreba državne imovine koja se tiče 72 stana i vaša institucija 2015. godine je upravo bila u kontroli u Šapcu i ustanovila je nezakonito korišćenje ova 72 stana i to u periodu od 2001. godine, pa ste onda izrekli meru, izneli ste vaš izveštaj. Međutim, gradonačelnik Zelenović nije uopšte po njemu postupio, pa je zloupotreba, 72 stana su davana besplatno stranačkim prijateljima, rođacima Petrovića i Zelenovića i dok u septembru nije promenjena vlast u Šapcu, 20 godina su zloupotrebljavana 72 stana i vi ste to konstatovali vašim izveštajem, a oni to nisu uvažili, što je vrlo zanimljivo. Protiv Zelenovića ste upravo, po vašem drugom izveštaju iz 2015. godine, podneli krivičnu prijavu zbog neslaganja u trošenju budžetskih sredstava, odnosno vodio se sudski proces zloupotrebe službenog položaja zbog sumnje da je grad Šabac oštećen za pet miliona evra. Zvuči neverovatno, ali istinito. Ovom prilikom ću kratko podsetiti na niz mahinacija, ne mogu na sve, samo par stvari, bivšeg predsednika opštine Stari grad Marka Bastaća, koji je bio i potpredsednik Đilasove stranke. Znači, Bastać je tamo negde od 2016. godine, ne, pre 2016. godine, 2012. godine naložio „Poslovnom prostoru“ Starog grada da ne plaća porez na ogromnu imovinu kojom je upravljao. Nastala je šteta od 18 miliona evra i tu štetu je morao grad Beograd da plati kada je preuzeo taj „Poslovni prostor“ na zakonit način. Znači, 2,2 milijarde je bio dug. To je platio grad Beograd. Dakle, opet se budžetska inspekcija bavila opštinom. U jednoj prilici je samo konstatovano da je Sportsko-rekreativni centar „Milan Gale Muškatirović“ oštećen za milion evra, jer mu je toliki dug bio, pa su podnete krivične prijave, pa je budžetska inspekcija drugom prilikom kontrolisala samu Upravu Starog grada, pa su ustanovili da je opština oštećena za 80 miliona evra, pa su podneli još jednu krivičnu prijavu protiv Marka Bastaća. Iskazao bih poštovanje gospodinu Milanu Marinoviću, novom Povereniku za informacije od javnog značaja, koji je lepo pokazao u ovom kratkom vremenu kako radi profesionalac, vrhunski pravnik, a prethodni poverenik, vaš kolega je bio loš političar koji je samo zloupotrebljavao funkciju Poverenika. Prethodnik je, prosto možemo reći, tako mu je došlo, niz godina zloupotrebljavao funkciju Poverenika, kidnapovao je celu, na duži niz godina, instituciju Poverenika i podredio ju je svojim političkim ljubavima, a u jednom trenutku je to bio Saša Janković, posle Đilas i tako se nastavilo. Sada je on đilasovac, kada više nije Poverenik i zbog toga je sasvim jasno da ova Skupština u tom nekom periodu nije mogla da razmatra izveštaj tzv. lažnog poverenika, odnosno pristrasnog političara. Ovde bih pomenuo, pošto sam pažljivo pročitao vaš izveštaj, a vrlo detaljno se bavim političkom, pitanje zloupotreba prava, što je nova stvar, na slobodan pristup informacijama od javnog značaja. Ovo se posebno odnosi na korisnike koje vi pominjete, ne pominjete njihove zloupotrebe, a to su drugi najbrojniji korisnici vaših usluga – mediji. Dakle, naš sistem još uvek ne poznaje ovu zloupotrebu, kao što naš pravni sistem nema slap zakonodavstvo. To je zakonodavstvo koje sprečava masovne tužbe koje imaju za cilj da zatruju javnu reč. Primer, Dragan Đilas je samo ove godine, pohvalio se, podneo 114 masovnih tužbi. To je u anglosaksonskom pravu nedopustivo. Kao što nemamo to, mi nemamo regulisane ove zloupotrebe, a kakve su to zloupotrebe? Te zloupotrebe imaju za cilj da podriju odbranu zemlje, nacionalnu javnu bezbednost i ekonomiju ove zemlje. Kako? Šta su drugo silni napadi na namensku industriju ili, recimo, telekomunikacione kompanije, koji su praćeni enormnim zahtevima pojedinih medija da dobiju uvid u navodno javne informacije, čak i one najpoverljivije i podnose hiljade i hiljade zahteva… Čemu oni služe? Da bi novinari tih medija, koji su vojnici „Junajted medije“, „Junajted grupe“, SBB, zloupotrebili te informacije, jer zastupaju konkurenciju telekomunikacionim kompanijama države ili zastupaju interese bugarske namenske industrije. O tome i u jednom delu je govorio naš poslanik na prošloj sednici, Milenko Jovanov, u delu vezano za „Telekom“. Naravno, posebno bih iskazao poštovanje gospođi Brankici Janković, Poverenici za zaštitu ravnopravnosti i u naše ime i sa našom podrškom i kao naše reči, prosto, citiraću jedan jako dobar deo vašeg izveštaja, koje su i naše reči. "Nastavljamo sa proaktivnim pristupom, uz uverenje da na taj način doprinosimo daljoj izgradnji društva na temeljima poštovanja ljudskih prava, tolerancije i uvažavanju različitosti. Verujemo da ovaj izveštaj pruža pregled kako uočenih pozitivnih pomaka, problema i izazova u pogledu ostvarivanja ravnopravnosti i zaštite od diskriminacije, tako i mogućih načina za njihovo prevazilaženje". Sjajno. Posebno bih pohvalio to što ste, draga Poverenice, našli za shodno da osudite govor mržnje i diskriminacije, pa ste rekli, što sam, naravno, svako od nas je video kada je već čitao izveštaj, tako da nije potrebno da vam to prebacim. Znači: "Godinu 2019. obeležila je kulminacija različitih vrsta uvreda, od diskriminatorskih stavova, do omalovažavanja, do govora mržnje i pretnje medijima, do pretnji ženama i deci", a onda ste naveli: "A pretnje su bile upućene deci predsednika Srbije". Naveli ste, naravno, i prethodno sam rekao, ženama. Setimo se samo silnih uvreda tokom 2018. i 2019. godine, koja je na račun žena izrekao Sergej Trifunović. Naravno, izražavam poštovanje magistru gospodinu Zoranu Pašaliću, Zaštitniku građana. Posebno ističem ovaj jedan uvodni deo odličnog izveštaja: "Ljudska prava su jezik osnovnih ljudskih potreba, te njihovo poštovanje i zaštita utiču na svakodnevni život građanki i građana, a posebno na pripadnice i pripadnike ranjivih grupa, žene, dece", onda ste ih sve naveli. To je, naravno, sjajan deo i naravno da je divno što vi pominjete tamo KiM i što ističete taj deo i što, prosto, nažalost, ali morate da konstatuje da vi i dalje nemate mogućnosti da postupate na tom delu teritorije naše zemlje, a da su Srbi na KiM, posebno oni koji žive u enklavama, da se suočavaju sa teškim kršenjima ljudskih prava. Posebno mi je drago što se, kao Zaštitnik i vi ste i to sada danas govorili, u delu ljudska prava u medijima govorite o zaštiti dece, o kršenju dečijih prava od strane medija. Posebno bih pohvalio činjenicu da se izveštaj i gospodina Pašalića i gospođe Brankice Janković sveobuhvatno bave zaštitom dece, borbom za prava dece, ravnopravnošću i zabranom diskriminacije dece i ovde bih prosto rekao da nije slučajno da se i naša poslanička grupa zove "Aleksandar Vučić – Za našu decu". I sve je to u tesnoj vezi sa borbom za demografski opstanak Srbije zbog čega, naravno, i postoji ministar za brigu o porodici i demografiju. Da kažem da je sjajno što u pravoj regulativi i u izveštajima i Poverenice i Zaštitnika postoje plemeniti pojmovi koji se bave posebnim pravima u oblasti prava deteta, pravima na poštovanje najboljih interesa deteta itd. Podsećam da je Ustav u članu 64. kaže - Deca su zaštićena od psihičkog, fizičkog, ekonomskog i svakog drugog iskorišćavanja i zloupotrebljavanja. Posebno moram da kažem, deca i maloletnici ne poseduju u većini zaštitnih i spoznajnih mehanizama zbog toga što nisu zrele i formirane ličnosti i jasno je da deca i maloletnici moraju biti zaštićeni od svakog, pa i medijskog nasilja, pornografije i poricanja tradicionalnih porodičnih vrednosti. Porodica, roditeljstvo, potomstvo, odnosno pojmovi deca, otac, majka su tradicionalne i plemenite vrednosti koju obezbeđuju zdravo društvo, demografsku vitalnost naroda koje pokazuju poštovanje prema predačkom nasleđu i omogućavaju zdravu i neometanu smenu generacije u Srbiji. Bitno je da zaštitimo decu i maloletnike i da im pružimo priliku da kao zreli i odrasle ličnosti procenjuju tradicionalna ili netradicionalne porodične vrednosti i koliko vidimo i Zaštitnik i Poverenica aktivno rade na ovim pitanjima. Takođe, u svim izveštajima i to je sad jedno opšte poimanje, jedan opšti uvid, dakle, u svim izveštajima regulatornih tela unazad niz godina, dakle, u poslednjih sedam godina, vidi se konstantan pomak unapred u pogledu ljudskih prava, u pogledu smanjenja podela u društvu, u pogledu volje za dijalogom koje pokazuje naša većina, ali ne i obrnuto, u pogledu tolerancije koju pokazuje vladajuća većina prema manjini, ali ne i obrnuto i podele u društvu, to moramo da konstatujemo, su svedene na najmanju moguću meru. Predsednik Vučić, jednostavno, gradi mostove, a ne bilo kakve podele. Nažalost, postoji određena agresivna manjina ekstremista, čiji ekstremizam apsurda raste sa rastom i napretkom Srbije. Dakle, to nije dokaz velike podele u društvu, već obrnuto. To je dokaz da su podele i napetosti u društvu svedeni na najmanju meru. Ovo moramo takođe da kažemo, ovo je jedna pojava koja je prisutna unazad sedam godina i sve je prisutnija i to je tužno. SNS, funkcioneri, članstvo i simpatizeri su izloženi organizovanoj dehumanizaciji, satanizaciji u delu medija. Izloženi smo nekulturi, podsmeha i ponižavanja. Izloženi smo negativnim stereotipima, predrasudama, diskreditaciji gotovo svakog dana. Žrtve smo i licemerja i dvostrukih standarda, nedoslednosti, pa čak i određenog specifičnog vida rasizma. Oni koji nas demonizuju, to je deo opozicije i medija, pokazuju primitivnu agresiju koja je oličena u neprekinutom nizu fizičkog i verbalnog nasilja protiv SNS. Najbolji dokaz, gotovo da smo zaboravili taj primer, da su smanjene podele i napetosti, je to da je naša vlast svojim mudrim i pomirljivim ponašanjem potpuno smirila podele i tenzije u pogledu prava LGBT osoba. Setimo se pre 10 godina. Tadićev i Đilasov režim je svojim bahatim i arogantnim ponašanjem 10. oktobra 2010. godine stvorio uslove za građanski rat na ulicama Beograda. Jednostavno rečeno, Tadićev i Đilasov režim je bio nesposoban da stvori mir u društvu. Unazad osam godina, predsednik Vučić je stvorio sve uslove za taj mir i to se naravno onda pozitivno odražava u vašim izveštajima. Vratiću se opet na oblast rada Zaštitnika i Poverenice. Osim ovih načelnih stavova o kojima sam govorio, postaviću neka gotovo izlišna pitanja, ali hajde da ih postavimo. Da li deca predsednika Vučića imaju ljudska prava? Mislim, zvuči apsurdno, ali apsurdno je da smo došli do toga da moramo da se pitamo da li trogodišnje dete, maleni Vukan Vučić, ima ljudska prava? Zapitaću, da li i drugi bližnji predsednika Vučića imaju ljudska prava? Da li majka Aleksandra Vučića ima ljudska prava? Zapitaću na kraju, da li i predsednik Vučić ima ljudska prava? Dehumanizacija svih njih je nedopustiva, ona je stalno prisutna, nehumana je. Potpuno su zanemarena njihova ljudska prava i odlično je što gospođa Poverenica deo toga pominje u svom izveštaju. Pazite, ljudska prava dece predsednika Republike i ostalih članova njegove porodice i njega samog ne ugrožavaju samo anonimusi sa društvenih mreža, to čine mnogobrojne javne ličnosti koje su istovremeno i političari. Recimo, Goran Marković, funkcioner PSG, čuveni režiser, svaka mu čast. Međutim, ne svaka mu čast na ovome što je rekao, kaže: "Jedino rešenje u Srbiji je apsolutna pobuna i ulica". Još kaže: "Neće Vučić predati vlast bez krvi. Dobro zna da je samo crvić koji će goreti na vatri". Profesor Jovo Bakić, takođe političar, profesor univerziteta, profesor sociologije kaže: "Vučiću će suditi revolucionarni sud. Ja bih voleo da ih jurimo po ulicama". Kaže prof. Jovo Bakić: "Postoji revolucionarna pravda, suspenduje se postojeće pravo, a kad je bolest uznapredovala koristi se nož". Tako su govorile, koliko se ja sećam, ustaše. Kolumnistkinja lista "Danas", Snežana Čongradin je poručila Vučiću i SNS 2018. godine, kaže: "Sudiće vam ne nezavisni, već revolucionarni sudovi". Ima tih primera još mnogo. Imate "dveraše" koji su, jedan veliki prijatelj i funkcioner Boška Obradovića, Dragan Spasić je objavio morbidan tekst, kaže: "Treba napraviti popis uticajnih lica SNS i posle promene vlasti migrante naseliti u njihovim kućama, stanovima, dati im njihove ćere i žene da siluju". Plus se sećamo onih poziva Đilasovaca na silovanje premijerke Ane Brnabić. Objasniću sada kratko i mehanizam. Dehumanizacija i demonizacija su zasnovane na tome da oni koji demonizuju u Vučiću u članovima SNS, glasačima SNS, u nama oni ne vide ljude koji su kao oni, odnosno oni smatraju da mi uopšte nismo ljudi. Demonizatori šire predrasudu da su Vučić, članovi i simpatizeri SNS, da mi samo formalno izgledamo kao ljudi, ali da nismo to po svojoj suštini. Njihova predstava o nama koje satanizuju je raščovečena, dehumanizovana. To im omogućuje da prema nama žrtvama imaju samo neprijateljska osećanja i to dva glavna prezir i mržnju. Prezir zbog toga što smatraju da smo bezvredni, da smo ispod minimuma ljudske vrednosti, a mržnju zbog toga što smatraju da smo iracionalna zla bića. Inače, prepoznavanje ovog mehanizma dehumanizacije jeste osnova političke i medijske pismenosti. I pri kraju izlišno je, ali ću reći zbog toga što su neki to smetnuli sa uma, da Angelina, Anđelko, Tamara, Ksenija, Milica, Danilo, Andrej, Aleksandar i Vukan imaju jednaka ljudska prava kao i svi ostali. Kako bilo ko može da zanemari da trogodišnje dete, maleni Vukan, mora da bude zaštićen, mora dete. Za kraj, kada pominjem dete, evo nekoliko stihova velikog nobelovca, najvećeg prijatelja Srbije Petra Hankea, „Pesma detinjstva“, sećate se iz čuvenog filma „Nebo nad Berlinom“ – Kad je dete bilo dete hodalo je mašući rukama, želelo je da potok, reka ponornica, a ova bara da bude more. Kad je dete bilo dete nije znalo da je dete, sve je imalo dušu, a sve su duše bile kao jedna. Živela Srbija. Hvala vam.
Zavaljujem. Prelazimo na listu narodnih poslanika. Misala Pramenković.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani gosti, pred nama je set izveštaja jako značajnih na današnjoj raspravi. Posebno to ističem iz razloga što se radi o nezavisnim regulatornim telima koja imaju veliku odgovornost u pogledu promocije i vladavine prava. Sa druge strane, velika je odgovornost na nama narodnim poslanicima koji smo direktno birani od strane građana i na neki način predstavljamo i nadzornu ulogu u pogledu rada ovih nadzornih regulatornih tela. Izveštaji su jako obuhvatni, jako konkretni i na kraju sa jasnim preporukama što je jako, jako značajno. Međutim, ja ću se pokušati osvrnuti detaljno na određene izveštaje. Državna revizorska institucija je nezavisno telo koje u mnogome utiče na transparentnost trošenja javnih sredstava i to je jako značajno za samu državu, ali i za građane u pogledu saznanja da li se zapravo, na koji način, u kojoj dozi transparentno troše upravo novci građana koji učestvuju u samom procesu jačanja ekonomskog zemlje. U tom smislu ja sam imala pre današnjeg zasedanja i nekoliko nedoumica u pogledu DRI i njihovog delovanja jer uglavnom se neke stvari kreću u pravcu preporuka, u pravcu saveta i mene je zanimalo šta dalje - ukoliko imamo preporuku o DRI, da li se dalje insistira na ispunjenju te preporuke itd, tako da sam donekle i dobila odgovor od vas da ukoliko se ne ispoštuju preporuke da onda sledi krivična prijava, što je normalno dobro dovesti do okončanja određeni proces, budući da znamo da posebno u domenu javnih nabavki postoji velika zloupotreba od strane onih koji su zaduženi da na jedan transparentan način time i rukovode. Pitanje Zaštitnika građana, Zaštitnika ili Poverenice za ravnopravnost se nekako preklapaju i polje zaštite i unapređenje ljudskih prava je jako široko polje i tu uvek ima posla. Koliko god da smo napredovali, napredujemo u tom domenu tu uvek ima stvari na kojima ponovo, iznova treba raditi i pospešivati ih. Govorili smo i čuli danas puno o zaštiti prava deteta. To je jako, jako značajan segment i društvo, njegov uspeh i briga o deci su zapravo pokazatelji koliko smo odgovorni kao društvo. Čuli smo posebno neke karakteristične i specifične kategorije dece, dece sa posebnim potrebama, dece koja su obolela nažalost od nekih bolesti itd, tim kategorijama, deci romske nacionalnosti posebno treba posvetiti određenu pažnju. Međutim, ne znam da li smo se kao društvo zapitali, iako sada ne govorim primarno o izveštaju koji je za 2019. godinu, već o onom što nas je snašlo sada skoro će već godina dana kako smo u pandemiji, svojevrsnom vanrednom stanju, slobodno mogu reći, a ne znam da li smo kao društvo dovoljno svesni na koji način je upravo ovo stanje uticalo na našu decu, jer su se deca baš u ovom razdoblju susrela sa brojnim neizvesnostima, sa brojnim novinama, možda i sa brojnim strahovima. Mi svi negde govorimo donekle o ekonomiji, o socijalnom blagostanju, o krizi eventualno i o načinu kako da to prevaziđemo, a sa druge strane imamo decu koja su se odjednom našla van školskih klupa. Organizovana im je onlajn nastava. Da li smo svesni sa kojim sve izazovima i teškoćama su se ta deca susrela? Psihički pritisak koji su imala u toku same pandemije i koji još uvek imaju? Tu je i postojanje straha konstantnog od toga da će se možda neko od najbližih članova porodice razboleti itd. Tu bih želela da kao društvo porazmislimo, iznađemo mehanizme i još više pažnje posvetimo deci baš u ovom stanju nekih vanrednih okolnosti. Sa druge strane, pitanje zaštite ravnopravnosti je pitanje i borbe protiv bilo kakve vrste diskriminacije i činjenica je nažalost da su žene u jako puno segmenata diskriminisane i po više različitih osnova – da li na poslu, da li u pogledu ostvarivanja nekih prava na socijalna primanja i to je segment kome još više treba da pridamo pažnje i snažiti ženu i negde implementacija svega onoga o čemu govorimo je nekada mnogo bolja na vrhu, počev od tog državnog aparata ona kako se vertikalno niže spušta na lokalne samouprave to upravo zna da bude drastično lošije implementirano ili u dosta manjoj meri. Tako da tom segmentu jako treba posvetiti pažnje. Pitanje nacionalnih manjina, odnosno prava nacionalnih manjina u Republici Srbiji je jako jako značajno. Tu se mnogo uradilo, ali tu takođe ima mnogo prostora za dalji rad i napredovanje. Meni se svidela ideja Zaštitnika građana koji je spomenuo da je predložio da se na neki način predstavi svo dostignuće nacionalnih manjina u izgradnji države Srbije, što je jako značajno da se na taj način razbijaju predrasude, stereotipi o drugom, drugačijem kao potencijalnoj opasnosti. Ne, mi smo svi prosto….
molim vas privodite kraju. Isteklo je vaše vreme.
… činimo pravo bogatstvo. Samo još ako mogu jednu rečenicu, izvinjavam se, ono što smo upravo i spominjali a to je pitanje sastava državnih organa, posebno organa lokalnih samouprava u pogledu nacionalne zastupljenosti. U opštinama Sandžaka konkretno, iz kojih ja dolazim, ne smatram da je ta struktura još uvek zadovoljena. Na tome posebno treba raditi, ali bih još dodatno istakla sada i učešće žena iz samih redova nacionalnih manjina u tim organima kako na lokalnom nivou, tako i u izvršnoj vlasti. Hvala.
Zahvaljujem se prof. dr Misali Pramenković. Meni je posebno teško što vas prekidam kada pričate o izuzetno značajnoj temi, ali moramo se pridržavati Poslovnika. Vaša poslanička grupa ima na raspolaganju šest minuta. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo moja obaveza je da vas obavestim da smo upravo dobili obaveštenje od Javnog medijskog servisa RTS da će se sednica uživo prenositi do 17.55 časova kada moraju da prekinu prenos zbog ranije preuzetih obaveza. Ostatak sednice, verovatno i glasanje će biti prenošeno kasnije u večernjem terminu, a ne uživo. Nastavljamo. Sledeća je koleginica Jasmina Karanac. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, koleginice i kolege, poštovani gosti, mi danas raspravljamo o izveštajima četiri važne državne nezavisne institucije, odnosno o zaključcima koje su usvojili nadležni odbori. Treba istaći da nezavisni državni organi predstavljaju relativno mladu pojavu u političkom sistemu Srbije. Kao takvi oni imaju važnu kontrolnu ulogu i svojim radom značajno doprinose uspostavljanju vladavine prava u demokratskim društvima, kakva je Srbija. Dobro je da smo uspostavili praksu da o izveštajima nezavisnih državnih tela raspravljamo u plenumu i to govori o otvorenosti i spremnosti ovog parlamenta da raspravljamo o svim temama. Izveštaj o radu koji nezavisne državne institucije jednom godišnje podnose javnosti služe da nam pokažu koliki stepen zaštite je ostvaren u slučajevima kada nastupe povrede ljudskih prava. Ti izveštaji su indikatori koliko su građani upoznati, na koji sve način mogu da traže zaštitu, koliko su ohrabreni da se obrate nezavisnim državnim institucijama, jer važno je napomenuti da u situaciji kada veliki broj povreda ljudskih prava iz raznoraznih razloga ni ne stigne do sudova, nezavisne institucije imaju ključnu ulogu i značaj u ostvarivanju ljudskih prava, najugroženijih građana i grupa. U svojim izveštajima nezavisne državne institucije takođe iznose i preporuke za unapređenje stanja iz svog delokruga rada i na nama je da preporuke razmotrimo i svi zajedno doprinesemo boljem radu ovih institucija, a na dobrobit svih građana. Godina za nama više nego ikada ranije pokazala je i kod nas i svuda u svetu neophodnost pronalaženja balansa između zaštite zdravlja i poštovanja ljudskih prava, u prvom redu ravnopravnosti koja je u kontekstu pandemije koja nas je zadesila bila na ispitu u svim oblastima. I taj ispit Srbija je, rekla bih, položila. Nadam se da biste se i vi sa tim složili. Iako su nam ovde predstavljeni veoma značajni podaci i presek stanja iz prošle godine, naravno, govorim o svim nezavisnim telima čije smo izveštaje imali priliku da analiziramo, čini mi se da teška i složena situacija u kojoj smo se kao država i društvo našli tokom ove godine ipak govore da smo kao društvo na ovom polju pokazali zrelost, odgovornost i spremnost da se izborimo i sa najvećim izazovima. Kada govorimo o zaštiti građana od diskriminacije, možemo slobodno reći da Srbija ima dobar zakonodavni okvir i on se primenjuje, što proizilazi iz iscrpnih podataka koji su predstavljeni u ovom izveštaju, jer građani sve više koriste mehanizam zaštite ravnopravnosti i sve više se obraćaju Poverenici. Ne mislim da to pokazuje da u našem društvu ima više diskrimanacije, već da je ova nezavisna institucija, tj. ljudi koji je čine na čelu sa gospođom Janković, predano radila na tome kako bi naši građani znali kome mogu da se obrate za zaštitu svog prava na ravnopravnost. U izveštaju Poverenice, objektivno se sagledava stanje u oblasti zaštite ravnopravnosti, daju preporuke koje su nam i svojevrsni putokaz. Šta, zapravo, želim da kažem? Pored preporuka koje se ciljano odnose na konkretne društvene grupe, neke se odnose na donošenje strateških dokumenata i na svima nama je zadatak da ti planovi i strategije budu doneti i da počnu da se primenjuju, jer se odnose na najosetljivije grupe ili na sve građane Srbije, pored ostalog u cilju smanjenja siromaštva, poboljšanja položaja starijih, podsticanja razvoja seoskih sredina. Jasno je da postoje i brojni problemi i izazovi. Primera radi, naši građani sa invaliditetom suočavaju se sa preprekama u pristupačnosti objektima. Žene u Srbiji i dalje su diskriminisane zbog trudnoće i porodiljskog odsustva, a pojedini građani imaju prigovore na dostupnost zdravstvenim uslugama, naročito sada u vreme pandemije. Dakle, ima još toga na čemu treba raditi i mislim da tu mi kao poslanici i poslanice možemo da pomognemo, kao i da je velika uloga obrazovanja i medija. Mislim da bi deca morala od malih nogu da se kroz školski sistem intenzivnije uče toleranciji i prihvatanju različitosti i takođe mislim da bi mediji mogli da se malo više pozabave tzv. običnim čovekom, da kroz pojedinačne priče pokazuju primere diskriminacije i time ohrabruju građane da potraže zaštitu. Ovde smo svi na istom zadatku. Hoću da istaknem još nešto. Evidentno je povećanje postupanja po preporukama Poverenika u odnosu na sve prethodne godine, što govori o kredibilitetu institucije koji je građen čitavu deceniju i na čemu Poverenica Janković posebno predano radi sa svojim timom. Zbog toga, puna podrška njenom izveštaju i zaključcima Odbora za ljudska i manjinska prava koji je prepoznao važnost preporuka Poverenice za celo naše društvo i sve naše građane. Takođe, puna podrška i izveštaju Zaštitnika građana i Poverenika za zaštitu informacija od javnog značaja, koji je u 2019. godini imao gotovo 14.000 rešenih predmeta. Kada je reč o DRI, iz dosadašnjeg iskustva mogu reći da je ona u pravom smislu te reči nezavisna, stručna i otvorena za saradnju. Kontrolisanjem javnih finansija DRI doprinosi da se novac građana troši pravilno i transparentno i na taj način obezbeđuje stabilnost javnih finansija, ali i osigurava bolje pružanje usluga građanima. Posebna vrednost u radu DRI je što prvo upozorava i ukazuje na to kako treba da se postupa, pa tek onda sankcioniše. DRI ukazuje i na manjkavost pojedinih zakona, uredbi, pravilnika i u saradnji sa skupštinskim Odborom za finasije predlaže njihovo boljoljšanje. Rezultati aktivnosti DRI su vidljivi i uočavaju se pre svega u tome što ova nezavisna državna institucija nadzoriše da se sredstva građana u budžetu lokalnih zajednica, pokrajina i Republike troše racionalno, zakonito i transparentno. Zbog svega navednog, poslanička grupa SDPS će podršati izveštaje sve četiri nezavisne institucije. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeća je narodna poslanica Rozalija Ekres. Da iskoristim priliku da se njoj obratim na mađarskom. (Predsedavajuća Elvira Kovač se obraća na mađarskom jeziku.)
Poštovana potpredsednice, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, u svom obraćanju želim da se osvrnem na izveštaj o radu DRI za 2019. godinu sa predlogom zaključka Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Podnošenjem ovog izveštaja Narodnoj skupštini, DRI je ispunila svoju zakonsku obavezu izveštavanja. Poslanička grupa SVM će podržati zaključak koji je povodom razmatranja godišnjeg izveštaja o radu DRI za 2019. godinu predložio Odbor za republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Kao što je poznato, DRI je prema Zakonu o DRI, koji je donet 2005. godine najviši državni organ revizije i javnih sredstava u Republici Srbiji, u čijoj nadležnosti se nalazi oko 11.000 korisnika javnih sredstava. Od osnivanja do danas, uz stalan i dinamičan razvoj kadrovskih kapaciteta i unapređenja revizorskog rada i proizvoda, DRI je kao nezavisna institucija postala prepoznatljiv i nezamenljiv činilac u ostvarivanju svoje uloge da pomaže Republici Srbiji da mudro upravlja koristeći resurse i da pouzdanim informacijama doprinosi maksimalno transparentnosti i odgovornosti u javnom sektoru. U ostvarivanju navedene uloge realizuje se, unapređuje i jača dobra saradnja sa Odborom za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kada se predstavljaju sektorski izveštaju, daju predlozi, odnosno inicijative za izmenu i dopunu propisa. Uz kontinuiranu edukaciju i razvoj kadrovskih kapaciteta dobro je da se stalno razvijaju revizorski proizvodi, jer obrađuju značajne teme koje narodnim poslanicima kao i izvršnoj vlasti mogu biti od izuzetne pomoći u postupku donošenja relevantnih odluka. Veoma su značajni učinci ostvareni u postupcima revizija u različitim oblastima, ako i kao krajnji rezultat imaju značajne efekte zbog ostvarenih ušteda usled smanjenja troškova ili povećanja prihoda u javnom sektoru, kao i unapređenje i transparentnost finansijskog izveštavanja kod subjekata u javnom sektoru. Važno je naglasiti da je pored datih preporuka za ispravke utvrđenih nepravilnosti po izvršenim revizija u 2019. godini kojih je bilo 1.970 DRI dala preporuke i za izmene važnih zakonskih propisa kao što su Zakon o budžetskom sistemu, Zakon o javnoj svojini, Zakon o poreskom postupku i poreskoj administraciji, Zakon o javnim preduzećima, Zakon o osnovama sistema obrazovanja i vaspitanja, Zakon o zdravstvenom osiguranju i zdravstvenoj zaštiti, kao i određenih podzakonskih akata i uredbi kojima će se dodatno unaprediti i precizirati raspolaganje javnim sredstvima. Našu poslaničku grupu, poslaničku grupu SVM čini izuzetno zadovoljnom što je u Skupštini AP Vojvodine pre pet dana, kada je predstavljen izveštaj o reviziji konsolidovanih finansijskih izveštaja završnog računa budžeta AP Vojvodine za 2019. godinu istaknuto da je poslovanje kompletno u skladu sa zakonskim rešenjima i standardima i da je AP Vojvodina prva dobila ovako pozitivnu ocenu. Predsednik Saveta DRI je podsetio na to da je DRI dala dva puta za redom pozitivnom mišljenje na finansijske izveštaje o kontroli pokrajinskog budžeta ističući da je to prvi put da je ta institucija od početka svog rada dala takvu ocenu o nekom finansijskom izveštaju o kontroli budžeta. Svi direktni korisnici budžeta AP Vojvodine radili su po zakonu i dobili pozitivno mišljenje DRI. Uloga DRI je od izuzetne važnosti i zbog procesa pristupanja Republike Srbije EU, na uspostavljanju i unapređenju sistema finansijskog upravljanja i kontrole, internih kontrola, kao i usklađivanja sa propisima davanjem smernica i postupcima revizije obzirom da je ova tema obuhvaćena Poglavljem 32 – finansijska kontrola u procesu pristupanja. Pored navedenog poglavlja DRI je uključena u aktivnostima na Poglavlju 23 – pravosuđe i osnovna prava i Poglavlju 5 – javne nabavke. S tim u vezi je od izuzetnog značaja uloga DRI u sprovođenju revizija pravilnosti sa posebnim osvrtom na javne nabavke, odnosno postupak javnih nabavki, odabira ponuđača i zaključivanja ugovora, ali i realizacije zaključenih ugovora zato što DRI ima kadrovski potencijal koji ima integritet, stručna znanja i sposobnosti tako da istovremeno sa izvođenjem postupaka revizije finansijskih izveštaja može ostvariti celovit uvid u dokumentaciju u vezi sa postupcima, kao i realizacijom javnih nabavki i doneti kvalitetne i pouzdane nalaze, kao i predloge mera za otklanjanje utvrđenih nepravilnosti i unapređenje poslovanja u vezi sa postupcima javnih nabavki. U obavljanju ovih značajnih aktivnosti važno je naglasiti međunarodnu saradnju koja DRI ostvaruje, naročito sa vrhovnim revizorskim institucijama, Evropskim revizorskim sudom, programa UN za razvoj, Svetskom bankom, Organizacijom za evropsku bezbednost i saradnju, kao i bilateralnom saradnjom sa zemljama u okruženju. Zbog zacrtanog cilja pristupanja EU od značaja je činjenica da se revizije sprovode u skladu sa međunarodnim standardima revizije i osnovnim principima vrhovnih revizorskih institucija. Kao zaključak možemo reći da je prepoznatljiva uloga DRI u aktivnostima na unapređenju zakonitog, racionalnog, namenskog i efikasnog korišćenja sredstava javnog sektora i u odgovornom raspolaganju državnom imovinom. Od izuzetnog značaja je i uloga u jačanju odgovornosti i transparentnosti u javnom sektoru, kao i u definisanju trajnih strateških ciljeva. Ove činjenice su dovoljan razlog da DRI ima našu punu podršku u obavljanju svojih aktivnosti i u narednom periodu. Uverena sam da će uz ovakav trend razvoja koji je predstavljen u godišnjem izveštaju o radu DRI u narednom periodu ostvariti u potpunosti planirane strateške ciljeve i ispuniti najvažnija očekivanja. To su – jačanje odgovornosti integriteta i transparentnosti državnih organa i entiteta javnog sektora. Zbog svega navedenog poslanička grupa SVM će podržati zaključak koji je polazeći od preporuka i izveštaja DRI predložio Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava čijom realizacijom će se omogućiti otklanjanje nepravilnosti na koje je DRI ukazala u svom izveštaju za prošlu 2019. godinu. Hvala lepo.
Zahvaljujem se. Da iskoristim priliku, pošto to rade ostali predsedavajući da Rozaliji čestitam njeno prvo izlaganje u svojstvu narodne poslanice, pošto je malo kasnije ušla kada su neki poslanici otišli. Zahvaljujem. Idemo dalje. Naredna je narodna poslanica Dijana Radović.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi predstavnici državnih institucija, koleginice i kolege narodni poslanici, pred nama su danas izveštaji za 2019. godinu, četiri važne i u svom radu nezavisne institucije. Ne želim da umanjujem značaj drugih nezavisnih institucija, ali ono što možemo da zaključimo iz ovih izveštaja jeste da su naši građani prilikom zaštite svojih ljudskih prava bili najviše upućeni na Zaštitnika građana i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti. Ono što je svojstveno svim državnim porecima jeste da u radu i prilikom rada dolazi do određenih nepravilnosti, a samim Zaštitnik građana je upravo na institucija koja nastupa kada sve druge institucije zakažu i koja štiti naše građane kada neke druge institucije nisu u mogućnosti da im pruže efikasno rešenje. Uvođenje institucija Zaštitnika građana u politički i pravni sistem naše države jeste odraz težnje da se naši građani fokusiraju, odnosno pozicioniraju u sam centar zaštite države. Na taj način postiže se pravedan i odgovoran odnos države prema građanima, ali takođe unapređuje se i razvija socijalna dimenzija države. Ovim pravnim institutom svaki građanin ima zaštitu i sigurnost od vlasti, ali takođe ima zaštitu i od lošeg i nepravilnog postupanja organa javne uprave. Složiću se sa konstatacijom gospodine Pašaliću, da Zaštitnik građanina jeste ta institucija koja zna šta je to što smeta građanima Srbije i da je to institucija koja se bavi pre svega kontrolom odnosa organa javne uprave prema građanima, ali generalno prema zaštiti svih ljudskih prava i sloboda. Ono što je posebno važno jeste što danas u ovom visokom domu, domu svih građana Republike Srbije upravo razmatramo i analiziramo šta je to što je naše građane mučilo u prethodnom periodu, a za koji podnosite ove izveštaje. Ono što možemo da vidimo iz izveštaja koji ste nam podneli, jeste da su pritužbe koje su vam podnosili građani, ali i kroz postupke koje ste pokretali po svojoj inicijativi, odnosno iz ovog izveštaja možemo da vidimo da ste posebnu pažnju posvetili najranjivijim grupama, a to je pre svega zaštita prava žena i dece, zatim zaštita prava žrtava nasilja u porodici ili u bilo kakvim drugim partnerskim odnosima, osobama sa invaliditetom, starijim osobama, Romkinjama i Romima, zatim drugim manjinskim grupama. Kada su u pitanju posebne oblasti prava vidimo da su građani najviše poteškoća imali da ostvare svoja prava iz ekonomsko-imovinskih odnosa, ali takođe imali su najveće poteškoće i da ostvare svoja socijalna i kulturna prava. Kroz širok delokrug vaših nadležnosti u 2019. godini, iako verujem da ste imali brojne izazove i probleme, uspeli ste da napravite bitan pomak u zaštiti ljudskih prava, ali takođe da napravite i pomak u unapređenju rada organa javne uprave. Zaštita prava građana je posebno bitna, pre svega, od nepravilnog ili lošeg postupanja, a to je ono upravo što ste radili sve u prethodnom periodu. Javna uprava je kroz širok spektar pružanja javnih usluga najneposrednija sa građanima, odnosno ostvaruje najneposredniju komunikaciju sa građanima i zbog toga je posebno važno da se svi usredsredimo da zaštitimo građane upravo od nekih loših postupanja i nepravilnog rada organa javne uprave, da bi je građani zaista doživljavali kao svoj servis, a to i jeste cilj procesa Reforme javne uprave koju sprovodimo, a o kojoj smo nešto više pričali na nekoj od prethodnih sednica. Pored velikog institucionalnog značaja koji Srbija daje ovoj nezavisnoj instituciji bitna nam je i društvena afirmacija Zaštitnika građana i zato bih posebno naglasila da je bitno da nastavite ono što ste radili do sada, a to je da povećavate vidljivost i dostupnost Zaštitnika građana, pogotovo onim građanima koji žive u unutrašnjosti Srbije. Smatram da je to važno iz više razloga. Kroz ovakve posete opštinama i gradovima u razgovoru sa građanima, ali i sa predstavnicima gradskih i lokalnih vlasti, u razgovoru sa predstavnicima javnih ustanova, ali i organizacijama civilnih udruženja imaćete priliku da čujete ne samo ključne probleme sa kojima se susreću naši građani prilikom ostvarivanja svojih prava, ali takođe ćete imati priliku da vidite, da približite svoj rad našim građanima koji nisu u prilici možda da budu informisani ili upućeni na način kako bi to zaštitili svoja prava. Naši građani bi na ovaj način bili više informisani, ali i upućeni, naročito onda kada se dešava da se zbog kršenja republičkih propisa u lokalnim sredinama, a to nije delokrug Zaštitnika građana, odnosno lokalnih Ombudsmana, i zato bih posebno pohvalila projekat koji ste naveli u ovom Izveštaju, a koji ste sproveli 2019. godine u saradnji sa Vladom Republike Bugarske, gde ste povećali vidljivost i dostupnost Zaštitnika građana građanima koji žive u nekim manjim gradovima, ali i u drugim opštinama u Srbiji. Takođe, Zaštitnik građana smatram da treba da nastavi da usmerava sve svoje kapacitete i ka preventivnom delovanju, odnosno delovanju pre nastanka određenih problema, a kroz sprovođenje različitih istraživanja, studija, obaveštavanja i na taj način skrene pažnju i javnosti, ali i organa javne uprave da može doći do postojanja određenih problema. Zaštitnik građana na ovaj način ne samo da štiti ljudska prava i slobode, već i doprinosi unapređenju određenih organa javne uprave, a pre svega kroz vid preventivnog delovanja kroz pružanje dobrih usluga, posredovanje, davanje saveta i mišljenja iz nekih pitanja koja se tiču njegove nadležnosti. Važno je i napomenuti, i to treba naši građani da znaju, da je postupak kod Zaštitnika građana vrlo jednostavan i da je, pre svega, besplatan, da svaki građanin ukazujući na individualni slučaj kršenja nekih prava ili traženje zaštite svojih prava doprinosi i mogućem sistemskom ispravljanju u odnosu organa javne uprave prema svim našim građanima. Ljudska i manjinska prava jesu indikator slobodnog i demokratskog društva, a zaštita tih prava najbolji je pokazatelj odnosa države prema građanima. Srbija se uvođenjem ove institucije opredelila za ostvarivanje prava i ostvarivanje ideja naših građana, principa jednakosti, ali i očuvanja dostojanstva svih građana. Zato, težnja svih institucija u državi treba da bude da se prava i slobode koje su zagarantovane Ustavom, ali i zakonima ne krše, već poštuju, a to je cilj delovanja Zaštitnika građana prilikom zaštite svakog od nas, ali i svih naših građana. Napomenula bih još na kraju da će poslanička grupa SPS u Danu za glasanju podržati usvajanje ovog Izveštaja, ali i svih ostalih izveštaja koji su danas na dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Dijani Radović. Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, danas možda i nije neki spektakularan dan ako bismo ovo gledali kao suvoparni izveštaj. Izveštaji su obimni, na više stotina strana, temeljni, obuhvataju 2019. godinu, koju pomalo zaboravljamo opterećeni današnjim dešavanjima u 2020. godini, ali proći će i ova 2020. godina vrlo brzo i da ne bismo nekakve propuste napravili, jer ovde su ljudske sudbine i ljudski životi, finansije, ostvarena ili neostvarena prava građana Republike Srbije, onda moramo ovaj Izveštaj gledati tako kao ljudske živote i ljudske sudbine i budućnost. Ovi izveštaji su jako važni, šta i kako će oni koje smo mi, u ime građana Republike Srbije birali, dali im određena prava i odgovornosti kao nezavisnim i samostalnim državnim organima, nastaviti da rade i da deluju u onim oblastima u kojima su dobili ovlašćenja. Ono što je zajedničko za sva ova četiri nezavisna i samostalna državna organa jeste da se ona pomalo personifikuju i identifikuju sa ljudima koji su na čelu ovih institucija, ali i oni i mi svi znamo da iza njihovog temeljnog i dobrog rada stoje jako odgovorni i mnogobrojni stručni saradnici i pomoćnici i svi oni bez kojih niko od njih kao pojedinac ne bi mogao da ovakav obim posla obavi u toku jedne godine. Ono što je zajedničko za sva ova četiri organa, a jeste obaveza ovog doma i obaveza Republike Srbije, jer su to i zaslužili u proteklom periodu, jeste da omogući da na još lakši, jednostavniji i efikasniji rad kroz stvaranje boljih materijalnih uslova, omogućavanje zapošljavanje većeg broja kvalifikovanih saradnika, njihovim adekvatnijim nagrađivanjem da bi se dobio što kvalitetniji kadar mi zaista obezbedimo da ove četiri institucije funkcionišu što je moguće idealnije i besprekornije. Neko će reći da je najmanje interesantan državni revizor, šta tu ima da se sada razmišlja, dugovna strana, potražna strana, plus ili minus i digitron, papirić da li je sve sravnjeno i plaćeno, da li je ispoštovana procedura kod javnih nabavki ili nekih drugih propisa. Međutim, nije tako i računovodstvo, ako mogu tako najjednostavnije da kažem, je jedna ozbiljna nauka koja traži izuzetno ozbiljno znanje, potkovanost, ali pre svega traži i stabilnost, kao i u svim oblastima života ništa nije ustrojeno tako da ne postoji dilema. Onda kada se razmišlja o dilemama, zna se kako se one razrešavaju, pa čak i kod državnog revizora. Ono što je važno, važno je da je obezbeđena nezavisnost i samostalnost u radu državnog revizora i da svaka ona odluka koja nije definisana samim zakonskim propisima na najprecizniji način bude urađena sa njihove strane isključivo i na koriste građana Republike Srbije. Naravno, zna se šta sledi posle toga, sledi inicijativa za korekciju određenih propisa, mada kažu da što više čovek pokušava da pojedinačno definiše svaku moguću situaciju, sve više rupa u zakonu i stvara. Za državnog revizora i ono što radi samo možemo reći reči pohvale koliko ćemo uspeti da im pomognemo da dobiju još veći broj ljudi, kako bi se češće i brže mogli baviti svojim poslom u lokalnim sredinama, pomoći onima koji upravljaju budžetima da ih koriste na pravilan način i od toga će zavisiti koliko ćemo još više imati razloga da mi kao Skupština budemo zadovoljni, jer smo napravili dobar posao. Svako od ovih ljudi koji se nalazi na čelu ovih institucija, činjenica je daje i pečat radu te institucije, jer ipak, na kraju balade, o svemu tome šta će u javnosti izaći i šta će se u mnogim predmetima uraditi, odlučuju oni, neko srčanošću, neko iskustvom, neko oslanjajući se na rutinu i saradnike, tako da srećom, kada je u pitanju Poverenik za zaštitu ravnopravnosti, srčanost koju ulaže i pozitivnu energiju u svoj rad, za razliku od nevladinog sektora koji se u mnogome bavi problematikom, a kojom se bavi Poverenik za zaštitu ravnopravnosti, gospođa Brankica Janković, negde svoju srčanost zaustavlja u onom delu koji se završava sa ingerencijama koje ima, jer da je i za malo drugačije, bojim se da zbog nekih stvari bi uskoro mi morali da osnivamo ili nevladine organizacije ili agencije za zaštitu prava većine od diskriminacije, koju vrši agresivna manjina. To je nešto što mi u Srbiji evidentno vidimo. Većina se povlači pred manjinom, sklanjajući se čak i popuštajući pred nekim tradicionalnim, proverenim vrednostima duboko usađenim u ovom društvu, što ja lično smatram da je nedopustivo i da može da bude kontraproduktivno u celoj ovoj situaciji. Iz tog razloga potpuno podržavamo mi iz Pokreta socijalista, promenu Zakona o Zaštitniku građana, koji već traži dosta promena u svemu tome u svim ovim procedurama koje postoje u pravima u ovlašćenjima, u načinu kako će se ostvariti i realizovati preporuke, opomene i sve ono što u sklopu svojih ovlašćenja ima Zaštitnik građana. Moram reći da, ne samo njegovo mišljenje, nego mišljenje i Poverenika za informacije od javnog značaja i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti, pa i državnog revizora, za mene lično, a i za nas poslanike iz Pokreta socijalista je daleko važnije kada se donose novi zakoni, nego šta misli Venecijanska komisija, šta misli EU. Mogu da kažem da me ne zanima ni Venecijanska komisija ni EU, gospodine Pašaliću, mene interesuje da zakon koji vi predlažete bude isključivo u interesu građana Republike Srbije. Zašto ovakav odbojan stav prema Venecijanskoj komisiji? Za mene je to bio pojam sve do jednog trenutka od čoveka koji je član Venecijanske komisije, ali ne ispred Republike Srbije već od jedne od naših susednih država, nisam čuo rečenicu koja je otprilike rekla, sve što vam oni predlažu, 16 puta premerite, jer uglavnom, ništa dobro i pametno po vašu državu kao preporuku dobiti nećete. Uvažavam mišljenja pametnijih od sebe, pa se toga i držim, ali pokušavam da kažem da ćemo se mi, iz Pokreta socijalista, držati nekih starih tradicionalnih vrednosti. Potpuno podržavamo brigu svih poverenika za borbu protiv diskriminacije svih vrsta, da li je to u pitanju rasna, polna, imovinska, pa čak i seksualne orijentacije, ali nećemo se složiti nikada sa zaključivanjem istopolnih brakova, sa registracijom istopolnih zajednica, jer mislimo da je to nešto, što je, za početak, apsolutno, suprotno Ustavu Republike Srbije, i svako angažovanje u tom pravcu smatram neustavnom delatnošću. Šta god o tome mislila gospoda iz EU, jer, pravo da vam kažem, ne pamtim da su nam ikada išta dobro poslali, od Kosovske bitke, preko ubistva Karađorđa, Prvog svetskog rata, Drugog svetskog rata itd, itd. S te strane nam je malo toga dobrog došlo. Meni je jako žao, ali je možda i dobro što danas ne govorimo o 2020. godini, jer smo još uvek u njoj, još uvek je sve sveže, ali koliko je bitna institucija i Zaštitnika građana i saradnja sa Poverenikom za informacije, kada je to u pitanju vidimo upravo u vreme vanrednog stanja, u vreme borbe protiv korone, kada smo zaista imali prilike da vidimo jedno maksimalno angažovanje i Poverenika za zaštitu ravnopravnosti i Zaštitnika građana na tome da se detektuje svako moguće ugrožavanje bilo kojeg ljudskog prava i prava zagarantovanog Ustavom Republike Srbije na terenu sve vreme, a da iskreno rečeno, imam utisak da uopšte nisu vodili računa o svom zdravlju. Verovatno treba da prođe vreme da to malo analiziramo. Videli smo vas i na migrantskim krizama, videli smo vas i u zatvorima, videli smo vas i kada su suđenja u pitanju, ali videli smo vas na terenu i kad su bili neredi koji su se desili tokom leta, za koje mislim da su iscenirani sa zapada. Dobro, možda grešim, ili možda to tako otvoreno ne bi trebalo da govorim, ali to je iskreno rečeno, moja stvar. Bićete podržani zaista, kada je u pitanju promena tog zakona, u svemu onom što dolazi do granice mešanja u tuđa ovlašćenja. Neke kolege pre mene su rekle da ovo nije četvrta grana vlasti, i sa tim se potpuno slažem. Iz tog razloga, namerno onaj uvod sa početka moje diskusije, ali, da imate vlast koja je definisana zakonima, da imate ovlašćenja i mogućnosti da ih koristite, to je apsolutno jasno. Zato je jako dobro što smo 2017. i 2019. godine, kao Skupština na čelo ove dve jako važne institucije doveli ljude koji su bili sudije, koji jako dobro znaju da distanciraju lična osećanja od onoga što im je zakonom propisano i dozvoljeno. Mogu da razumem potrebu da se nađe efikasniji načini da, da tako kažem, privole da postupe po vašim preporukama oni koji su dužni to da učine, ali smatram da onaj deo kolača vlasti koji pripada nezavisnoj i samostalnoj vlasti, a to je sudska vlast, ne može niti sme, da bude jednim mikronom okrnjena ovlašćenjima koja će u budućem periodu biti preneta vama kao poverenicima. Mislim da je to jako dobra nijansa i čini mi se, da to ide jako dobrim pravcem, ali o tome ćemo detaljnije razgovarati onog trenutka kada to bude došlo na dnevni red. Pri kraju svoje diskusije zamoliću Poverenika za zaštitu informacija od javnog značaja i zaštite podataka o ličnosti, da ovo shvati kao zvaničnu inicijativu s moje strane. O tome smo razgovarali prilikom njegovog izbora i mislim da je vreme da se o tome dobrano razmisli, a to je jedna nelogičnost koju je njegov prethodnik uradio. Praktično, na osnovu preporuke ranijeg Poverenika nije moguće kroz portal sudova utvrdi protiv koga se vode sudski postupci. Kaže, to nije u skladu sa ovim ili sa onim. Prema srpskim zakonima, svako od nas, građana Republike Srbije punoletan ima pravo da danas uđe u svaku sudnicu, osim u izričito zabranjenim slučajevima da sedi, da odsluša suđenje, da bude javnost na tom suđenju i to je nesporno pravo svakog građanina. Ako svaki građanin može da uđe u sudnicu i da sazna da se u toj sudnici vodi nekakav postupak protiv Đorđa Komlenskog, ja apsolutno ne razumem odakle ideja prethodnom Povereniku, kojem ne želim ni ime da izgovorim, da svojom preporukom onemogući građanima Srbije da na jednostavan način koji su imali kroz portal sudova u onim segmentima zakonodavstva, odnosno, pravosudnog sistema u kojima je to dozvoljeno, provere da li se protiv nekoga vodi nekakav postupak, s kime će sutra sklopiti posao, ko im dolazi u kuću, da li firma sa kojom treba da sarađuju ima jedan ili 1001 sudski spor gde je tužena za neke stvari. Mislim da je to u tom trenutku bila jedna klasična greška, da ne kažem i zloupotreba od strane poverenika. Mislim da na tome treba raditi da se to vrati ponovo, jer ako već imamo jako dobro razvijem portal sudova, naravno, ne treba da se pojavi matični broj, ne treba da se pojave podaci, ali po imenu i prezimenu ili po nazivu firme mora biti jednostavno svakome od nas da proveri s kim ima posla, ili onda, gospodo, predložiti da se Zakon o krivičnom postupku i drugi zakoni menjaju, pa čak i Ustav, da se ukinu i javna suđenja, jer, jednostavno, ovo je toliko kontradiktorno jedno drugom, da je apsolutno nepojmljivo. Pošto želim da ostavim svojim kolegama vremena da mogu da vam kažu i oni svoja zapažanja, mogu da kažem da ćemo vaše izveštaje usvojiti, jer ovi izveštaji govore da se u toku 2019. godine, jako ozbiljno, jako odgovorno i jako naporno radilo, da je ugrožen ogroman trud i energija, da nije tako, verovatno bismo mnogo teže prošli kroz ovu 2020. godinu, o mojim razmišljanjima, šta treba omogućiti svim ovim institucijama za bolji rad, trudiću se da uvek govorim u Skupštini, a nadam se da ćemo zajednički to obezbediti. Ja vam želim da u 2021. godini se ne bavimo više kovidom i problemima koji je on prouzrokovao, već da se vratimo normalnim aktivnostima i da nastavite da radite ovako dobro, kao što ste i do sada radili. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Đorđu Komlenskom. Sledeća je narodna poslanica Samira Ćosović. Svesni ste da je vašoj poslaničkoj grupi preostalo vreme dva minuta i 45 sekundi. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, poštovani predstavnici nezavisnih institucija, uvažene kolege, pred nama su danas izveštaji četiri nezavisne i samostalne državne institucije, čija je ulog nadzorna i savetodavna. Svojim radom ove institucije doprinose i imaju veliki značaj u ostvarivanju ljudskih prava najugroženijih građana i osetljivih grupa. Neću se baviti drugim telima, obratiću pažnju na instituciju Zaštitnika građana. Prema Izveštaju koji je danas pred nama, 2019. godina bila je puna izazova za Zaštitnika građana kao nezavisnog državnog organa, čiji je zadatak zaštita prava građana i kontrola rada državne uprave, organa nadležnog za upravnu zaštitu imovinskih prava i interesa Republike Srbije, kao i svih drugih organa i organizacija, preduzeća i ustanova, kojima su poverena javna ovlašćenja. Čuvajući načelo nezavisnosti državnog organa kome je poverena briga o zaštiti i unapređenju ljudskih i manjinskih prava i sloboda, u Izveštaju se kaže da je u 2019. godini unapređen rad sa građanima rešavanjem brojnih pritužbi, povećanjem dostupnosti same institucije građanima koji žive u manjim gradovima i opštinama u Srbiji i uvećanjem broja reagovanja po sopstvenoj inicijativi. Dostupnost institucije građanima koji žive u manjim gradovima i opštinama u Srbiji smatram posebno značajnom. Konkretno, građani Prijepolja i okolnih opština imaju mogućnost da se putem Skajpa iz biblioteke obrate pravnoj službi Zaštitnika građana i podnesu pritužbu na rad organa javne vlasti. Ukoliko ova institucija nije prava adresa za rešavanje njihovih problema, dobiće stručni savet kojim organima da se obrate i ostvare svoja prava. Takođe smatram da su veoma važne posete gradovima i opštinama, sa ciljem da se građanima približe nadležnosti institucije i načini na koje mogu da ostvare svoja prava. Iz Izveštaja se vidi da se Zaštitniku građana 2019. godine obratilo oko 11 hiljada građana, a primljeno je više od 3.200 pritužbi, u kojima su građani ukazivali na povrede svojih prava. Od toga u oblasti ostvarivanja prava deteta kao posebno ugrožene grupe razmatrano je 223 predmeta, gde je ukazano na 485 povreda prava, čiji se najveći deo odnosi na posebna prava u oblasti prava deteta. Posebno poražavajuće deluje saznanje da usled nedovoljnih finansijskih sredstava zbog sprovođenja ekonomskih mera, usluge za decu se ne razvijaju, a neke su i ukinute. Primera radi, jedna od prvih mera štednje u gradu Beogradu bila je prestanak finansiranja svratišta za decu ulice, a značajan broj jedinica lokalne samouprave nije uspostavio uslugu ličnog pratioca za decu i druge oblike podrške obrazovanju dece, zbog nedostatka finansijskih sredstava. Mene interesuje koliko lokalne samouprave imaju sluha za vaše preporuke, posebno za mene koja dolazim iz prosvete i znam koliki je značaj usluge ličnog pratioca… (Predsedavajuća: Izvinite, moraćete privesti kraju.) … kako za samu decu, tako i za roditelje i nastavno osoblje. Za nas iz Socijaldemokratske partije Srbije jedan od glavnih ciljeva jeste jačanje svih institucija koje će sprovoditi vladavinu prava. Nezavisne institucije čije izveštaje danas razmatramo su neke od tih važnih institucija, čiji je rad značajan za uspostavljanje vladavine prava. Utoliko je značajnije razmatranje izveštaja u plenarnom delu, koje će doprineti razumevanju rada i postupanju nezavisnih institucija, što će doprineti i da se zakonska regulativa koja se bavi ovim pitanjima unapredi. Zahvaljujem.
Hvala vama. Reč ima narodni poslanik Uglješa Marković.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvaženi predstavnici nezavisnih institucija, uvažene kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, iskoristio bih priliku da se u današnjoj diskusiji osvrnem na Izveštaj o radu DRI za 2019. godinu. Ona od svog osnivanja, odnosno od 2005. godine je nadležna za oko 11 hiljada direktnih, indirektnih odnosno i svih drugih korisnika državnih sredstava, pomažući državi u kontroli na koji način i kako se upravlja njenim resursima. Na taj način smatram da se za ovih 15 godina povećala transparentnost, ali ono što je takođe još važnije je i finansijska disciplina svih nivoa vlasti kada pričamo o trošenju javnih sredstava. Državna revizorska institucija je u prethodnoj godini, osim svih redovnih revizija koje je uradila, uradila i 1.970 preporuka i mislim da je na najbolji mogući način, plastično govoreći, ono što jeste vaš učinak, da bi nas svi razumeli, jeste i 168,69 miliona dinara uštede, što kroz povećanje nekih prihoda, odnosno smanjenje rashoda, zahvaljujući vašem radu. Kroz prizmu tog rezultata, mislim da se na najbolji mogući način i oslikava zapravo sva važnost svih nezavisnih institucija kada pričamo o funkcionisanju države Republike Srbije. Konkretno, DRI je svojom kontrolom korišćenjem državnih finansija doprinela i doprinosi pozitivnom radu javne uprave, utiče na odgovorniji odnos i savesno trošenje javnog novca. Takođe, svojim delovanjem ona utiče i na smanjenje odnosno otežavanje samih procesa korupcije, za koju smatram da je jedna od boljki našeg društva s kojom se susrećemo. Kada pričamo o korupciji, mislim da je ona rak rana svakog društva, pa tako i našeg. Ovde ne pričam, naravno, o sistemskoj korupciji, već o nekoj korupciji koju potencijalno vrše pojedinci, a u svakom slučaju ona je ono što nas kao društvo u svakom slučaju unazađuje. Zadatak nas kao narodnih poslanike je da omogućimo i vama kao nezavisnim institucijama da insistiramo na tome da u tom smislu imate potpuno nesmetan rad i da svi zajedno insistiramo na tome i govorimo o tome i donekle otvaramo svest kod građana da i oni ako dođu u kontakt sa tako nečim zapravo ne okreću glavu nego da vide da imaju podršku svih nas, države, nezavisnih institucija pa i nas ovde narodnih poslanika kao predstavnika zakonodavne vlasti. Narodna skupština je svojevrsni supervizor rada Državne revizorske institucije, jer usvaja sve vaše izveštaje o radu i u tom smislu vi svojim godišnjim izveštajima nas upoznajete sa onim što ste radili. Tako je i ovog puta. Kada je u pitanju Socijalistička partija Srbije moram da istaknem da smo mi u potpunosti za politiku transparentnosti, kada je u pitanju trošenje javnih sredstava, novca koji pripada svima nama ovde, svim građanima Republike Srbije i mislim da tu ne treba da imamo nikakvu dilemu. Zaista smatram i maksimalno podržavam i državu u toj borbi, jer je to jedan od stubova izgradnje jednog zdravog društva i društva od kog će najviše u tom smisli zavisiti i njegova vitalnost. Takođe, pored uspešne ekonomske politike i rasta životnog standarda na kome u poslednjih osam godina uspešno sve vlade ovih osam godina rade, smatram da je veoma važno da se izborimo i sa pošastima koje dolaze upravo tim zloupotrebama kada je u pitanju upravljanje javnim sredstvima i verujem da svi mi narodni poslanici imamo zajedničko, odnosno isto mišljenje na tu temu i da imamo konsenzus kada je to u pitanju. Tu je, naravno, potrebna udružena aktivnost svih, kako nas kao zakonodavne, tako i izvršne, ali i sudske grane vlasti. Smatram da moramo da pošaljemo jasnu poruku da kada je u pitanju korupcija imamo nultu tolerancija kao država i na tu temu nema razgovora. Smatram da je to, takođe, jedan od stvari, kao što sam i rekao, i rak rana svakog društva, pa i našeg i da ne treba da okrećemo glavu pred tom temom kada je ona u pitanju. Ta borba nije laka i neće biti laka. Ona je jedan od preduslova, pored ekonomskog, za izgradnju pravne države, kao i za poštovanje građana kao poreskih obveznika, kao onih koji nas ovde kao narodne poslanike takođe plaćaju. Ta javna sredstva se moraju i transparentno i zakonito koristiti i tu je DRI koja će koristiti sva svoja zakonska ovlašćenja i kontrolisati zakonitost trošenja tih sredstava, i to je zapravo put ka jačanju finansijske discipline i odgovornosti, jačanju pravne države i Srbija na tome zaista predano radi i kroz ovaj, da kažem, četvrti stub, a to su upravo te nezavisne institucije koje i vi predstavljate. Smatram da samo ovakvim otvorenim pristupom, insistirajući na punoj transparentnosti i finansijskoj odgovornosti svih korisnika javnih sredstava na svim nivoima vlasti, možemo jačati i poverenje onih zbog kojih smo i mi tu, a to su naši građani. Zato smatram da je i iscrpan i detaljan izveštaj DRI značajan u podizanju lestvice očekivanja, ne samo na planu odgovornog trošenja državnog novca, već i odgovorne kontrole i naravno ono što vi predstavljate, a to jeste vrhovnu državnu revizorsku instituciju, ali i time šaljete poruku i ostalim institucijama šta je to što je norma koju mi ovde kao narodni poslanici zapravo očekujemo i na tome vam čestitam. Socijalistička partija Srbije je uvek bila na strani svojih građana, odgovornog pristupa kako u vođenju državne politike, tako i kroz prizmu toga i u korišćenju javnih sredstava i zato će poslanički klub SPS podržati vaš izveštaj i ono što očekujemo od vas u narednom periodu jeste da ovaj nivo rada i efikasnosti zadržite i u narednom periodu. Od nas ćete, ako u tome budete uspeli, uvek imati podršku. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Uglješi Markoviću. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, i dalje mislim da treba poštovati član 96. i da razgovaramo o predlozima zaključaka, a zaključak je akt, akt ima predlagače koji su ovde trebali da brane zaključak odbora. Izveštaj je dokument koji dolazi do odbora, odbor usvaja taj izveštaj uz učešće svih predstavnika koji su danas ovde i onda ovlašćeni predstavnik odbora, a to su gospodin Bačevac, to je gospođa Tomić i mislim da je to gospodin Đukanović, kao predlagači akta ovde to treba da brane, a prateći izveštaj je dokument koji mi imamo u vidu. Oni imaju pravo da asistiraju predlagačima akta, ali ponavljam izveštaj nije akt. To je revolucionarna stvar koju je ovde Šabić ispromovisao pre nekoliko godina kada je zajedno sa Jankovićem vodio više politiku, više je politički nastupao, nego što je nastupao kao Poverenik. Više je bio nekako zaverenik. Od kada mu je ona britanska ambasada dala, koliko beše, 150, 200 hiljada funti, ne mogu tačno da se setim, nešto malo manje nego generalu Simoviću kada je obarao Vladu Kraljevine Jugoslavije, od tog trenutka je čovek promenio ponašanje. Ovde su on i Janković tada pokušali, ne znam ko je predsedavao, čini mi se gospodin Marinković, da sebe predstave kao predlagače akta i onda je ova Skupština, odnosno tadašnji saziv uz moje protivljenje popustio i dopustio da se izveštaj smatra aktom, što nije tačno. To je regulisano Ustavom, zakonom i Poslovnikom i demokratija je procedura koju treba poštovati. Što se tiče istopolnih brakova, za razliku od gospodina Komlenskog, ja podržavam istopolne brakove, ali samo za osobe koje su rođene u istopolnim brakovima, što je pošteno. Lozu treba nastavljati, bez obzira šta pojedini poslanici mislili o tome. Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam noćas dobio poruku – tebe treba ubiti. Kažem ja njima – u redu je, jednom ste pokušali nije uspelo, možda drugi put uspe. Možda će veliki vernik Boško Obradović, koji me je napao na Svetog Marka, to je seoska slava kod mene… Ja sam morao da napustim goste, da dođem zato što smo činili nešto u korist opozicije, u korist demokratije, čini mi se da olakšamo prikupljanje potpisa, bez obzira što je ova izborna lista već predala, čini mi se, listu i prikupila potpise, i to kod notara. Njima smo hteli da olakšamo da to mogu da rade po mesnim kancelarijama i opštinama. Ja nisam bio protiv, s tim što moram da kažem da tih 10 hiljada potpisa kod notara se upravo ustanovili oni. Oni su ustanovili da politička stranka mora da ima 10 hiljada overenih potpisa, a danas nastupaju, uz vaše odobrenje, razna udruženja građana nastupaju kao parapolitičke stranke. Tri člana registruju udruženje i kažu mi smo pokret. Gde postoji registar pokreta? Recite. Ja znam da postoji registar udruženja, sportskih udruženja, odnosno sportskih ekipa. Postoji APR, on registruje preduzeća. Doduše registruje i udruženja i postoji registar političkih stranaka. Danas na političkom nebu, a većina vas podržava njih, ja to znam, dakle, malo manje nego oni prošli, a to ću malo i da dokažem, većina njih nastupa kao politička stranka sasvim neovlašćeno. Ja mislim da to u zapadnim demokratijama ne bi bilo tako baš dopušteno. Mislim da ne treba previše popuštati i treba uvek govoriti istinu. U parlamentu treba govoriti istinu bez obzira da li se nekome od ovih nezavisnih tela, organa itd. to dopada ili ne. Ne možete imati poruku poslaniku - tebe treba ubiti, a sa druge strane ima među vama nekih koji kažu - ne može neprimerenoj Skupštini da izlazi, to treba govor mržnje itd. Ja nisam čuo u ovom sazivu govor mržnje. Desilo se da neko nešto kaže, a onda ustane kuka i motika sa one strane i onda se brane svetli likovi Noga i ovih nosilaca vešala prvi dan, drugi dan, treće veče itd. Nisam ja video da ste vi to tako snažno osuđivali. Ne znam da li ste osudili ove moje batine, možda ćete osuditi ako donesu puškomitraljez na sledeći svetac i onaj veliki vernik Boško Obradović me ustreli na stepeništu Narodne skupštine. Nisam video ni da ste kritikovali, ne znam ni da li imate pravo da kritikujete tužilaštvo, pravosuđe itd. koje, recimo, drugovi narodni poslanici, braćo i sestre, drugovi i drugarice, kolege i koleginice, mi ovde… (Predsedavajuća: Uz uvažavanje vašeg ležernog stila, ne želim da vas prekidam, mislim da ne priliči govoriti u ovom Domu sa rukama u džepovima. Zahvaljujem.) Sa rukom u džepu? Izvinjavam se. Stvarno je neprimereno, ali neka to proglase govorom mržnje. Dakle, ne znam čime je regulisano da ne smem da držim ruku u džepu, ali hajde, smem da je stavim na kravatu. Dame i gospodo narodni poslanici, možda da su me ustrelili možda bi to neko osudio. Šta da govorim o pravosuđu i tužilaštvu? Mi imamo status službenih lica i na stepeništu Narodne skupštine. Napad na poslanika koji je krenuo na svoj posao na stepeništu Narodne skupštine je napad na službeno lice. Tužilaštvo to odmah kvalifikuje kao nasilničko ponašanje, kao da su me uhvatili na stadionu, pa su onda krenuli huligani, pa su me dočekali zato što navijam za suprotnu ekipu, pa se to smatra nasilničkim ponašanjem u grupi. Ne razumem. Mi smo dali zakletvu da ćemo poštovati Ustav, zakone, manjinska i ljudska prava. Da li smo mi ovde ljudi? Ili smo mi malo manje ljudi koje treba uvek za nešto kritikovati? Ako se nešto u žaru borbe i kaže, to se ne može baš smatrati govorom mržnje i vi danas imate izjave kako Skupština, govor mržnje, ne sme to u javni prostor itd. Ja ću koristiti priliku da govorim uvek što jednostavnije, jer je najteže govoriti jednostavno, a da te građani razumeju. Mislim da mi previše štitimo i obraćamo pažnju na ove bogate pripadnike tajkunske elite koji pokušavaju da našpanuju medije itd, da stvore medijski pejzaž i malo malo nam prete nekim revolucijama, a jednu su pokušali ne tako davno, navodno motiv je bio zato što previše štitimo zdravlje ljudi i što uvodimo neke mere i pri tome je polomljena Narodna skupština. Ja nisam video da je tu bilo preterano nekih velikih osuda tih nasilnika koji nisu birali sredstva. Nisam video ni da je policija bila zaštićena na takav način. Smatram da oni imaju ljudska prava i da neko ko baci ogradu koja je teška 20 kilograma na nju, svugde u zapadnim demokratijama ili bace kamen težak dva kilograma, neka urade to pred Belom kućom, biće ustreljen na licu mesta, ono koliko ja znam. Pogledajte samo u Francuskoj kako se obračunavaju sa ljudima koji baš nisu demolirali palatu, nego su na ulicama imali „žuti prsluci“ određene nemire i njihova policija je daleko radikalnija nastupala prema tim demonstrantima nego naš. Mi moramo zvati stvari pravim imenom. Vi svi morate da štitite samo običnog čoveka. Ja ne tražim da štitite narod i Skupštinu više nego obične ljude, ako se ovako nastavi ja ću tražiti da se ustanovi „zaštitnik seljana“. To su naši najvredniji ljudi. To su oni koji svakodnevno se staraju o tome da imamo šta da jedemo. To su i naši radnici koji svakodnevno se staraju da imamo proizvod koji možemo izneti na pijacu, prodati ga, uzeti novac i podeliti, a moram priznati da uvek mi koji sedimo dobijemo više od njih koji naporno grbače i rade na poljima, na radnim mestima za strugovima, glodalicama, automatima koji šiju, koji obrađuju metal itd. Treba štiti obične ljude. Nemojmo da štitimo one ljude koji su preko RTS, REM-a i ne znam kojih sve institucija stekli ogromne kapitale i kojima je najbitnije da televizija i mediji pripadnu njima. Ja znam zašto to i rade. Ja nisam ljubimac medija, kad ukucate moje ime i prezime, kao da sam Osama bin Laden, a ja ne znam da sam bilo šta uradio, neka neke kolege kažu ili neki ministri neka kažu za ovih osam-devet godina, da li sam bilo kad šta tražio za sebe i da li sam bio u prilici bilo kad šta da ukradem ili da nagovorim drugoga da to uradi. Međutim, njihova ta medijska ekipa, njihova ta koalicija medija je lepo od mene napravila maltene neku vrstu glavnog lopova, a pri tome su se oni ušuškali ako nešto kažete protiv njih onda je to velika jeres, onda sud za dva meseca reši, recimo, tužbu jednog tajkuna, a kad ja tužim neke medije to traje po četiri-pet godina. Njemu dsude 300.000 dinara, a meni dosude 40.000 dinara, verovatno on kao bogatiji, bitniji, njegova odšteta mora da bude srazmerna njegovom bogatstvu. Takođe da vam kažem kada se već zalažete za ravnopravnost, ja se ovde zalažem za ravnopravnost. Voleo bi da svi vi koje smo mi izabrali nemate veće plate od nas, ne da mi imamo plate veće od vas niti iste kao vi, nego da vi nemate plate veće od nas koji mi vas biramo. Vi svi imate službene automobile, imate sekretarice itd. Mi narodni poslanici nemamo i gotovo je za mene nepojmljivo, kolege i koleginice, nepojmljivo je da mi biramo ljude koji imaju po tri-četiri puta veće plate od nas, a pri tome mi da bi došli ovde moramo da prođemo kroz surovi postupak izbora, odnosno da birači kažu svoje da li mi jesmo za ovde ili nismo. Onda mi u ime birača biramo funkcionere određenih tela i organa koji po nekoliko puta imaju veće plate nego mi. Time je narušena ravnopravnost i bitno narušena ravnopravnost i moram da vam kažem da ste vi uvek u nekoj vrsti hladovine, nemojte pogrešno da shvatite, za razliku od nas. Recimo, vama niko ne zaviruje u tanjir, niti da li pijete kafu na radnom mestu ili ne, ni po kojoj ceni. Mi ovde imamo neku službu koja se zove Uprava za zajedničke poslove, odnosno deo te službe. Inače, Uprava obuhvata organe i organizacije državne u Republici Srbiji i nigde ništa nije sumnjivo, samo je sumnjivo u Skupštini. Jeftina je kafa, jeftina je hrana i ako po istim tim cenama se to sve služi svim organima. Da li je narušena ravnopravnost? Ja mislim da jeste. Za razliku od drugih državnih organa zaposlenih itd, mi smo na određeni način žrtve, odnosno ljudi sa daleko manjim pravima, manje ravnopravni nego svi drugi. I da kažem, svi ovi konobari koji rade ovde nisu naši. To su radnici organa, odnosno Uprave za zajedničke poslove i nama novinari ovde, ja šest godina ne idem u restoran, zato kada sam jednom otišao tri glavna jela nema nijednog. Pitam bre onog šta je sad ovo u dva sata ti nemaš nikakav ručak? Kao, ima nešto sa roštilja, ovo-ono. Ja kažem, slušaj, kako to nema? Kaže, pojeli novinari. Novinari dođu, pojedu i onda pišu kako smo mi ne znam šta pojeli, a onda nam pripišu sve namirnice koje nabavljaju zajednički organi, pa i neke koje mi nismo videli, koje su namenjene prilikom tih javnih nabavki za strane delegacije, kad ima predsednik Vlade, ministri, predsednik Republike itd, kad imaju neku večeru za strane goste itd. Sve te namirnice su pripisane nama. Sada vi dođete ovde, neko danas da izjavu, e u ovoj Skupštini itd. Dobro, ako vam ne treba Skupština, neka vas neko drugi izabere, ja nemam ništa protiv. Što se tiče revizora, ja znam da vi pokušavate da uradite, ja vam kažem da se u lokalnim samoupravama živi bolje nego ovde. Ovde vi nemate veliko šta da iskontrolišete, nemamo mi šta ovde da ukradimo, ne znam da li Skupština ima tri ili četiri automobila, nisam baš siguran, koje niko od nas, koliko sam ja primetio, i ne koristi. Možda predsednik Skupštine koristi automobile, mi ih ne koristimo. Pogledajte malo lokalne samouprave koliko imaju službenih automobila. Pa tamo svaki sekretar u javnom preduzeću u poslednjem, pa pogledajte, vi mi recite, JKP po čekovima, ako ste nekad bili u onom Trsteniku. Pa čovek koji je bio ovde poslanik, osnovao seosko javno preduzeće. Imao je jedan pokvareni kamion i jednog zaposlenog, tj. sebe kao direktora i službeni automobil. Dakle, to je pojava koju ja ne izbegavam, evo došlo je do promene vlasti itd, koja se dešava i za vreme ove vlasti. Pogledajte tamo malo po lokalnim samoupravama, ja gledam, neki tamo odmah kad dođu na posao negde rano ujutru oko devet sati, oni kažu dobro jutro a ja dobar dan, oni planiraju, odnosno odu negde na doručak. Onda kad se vrate od jedanaest do jedan onda planiraju gde će ići na ručak i onda gledam, da prostite, kao mi seljaci kada vidimo onako na koritu skupa prasiće, samo mrdaju repićem. Tako ja vidim lokalne funkcionere, pojedine lokalne, čast izuzecima, vidim za tim ručkovima, to se sastave tri-četiri stola. Treba da pogledate malo te reprezentacije itd. Najbolje je sa novinarima hajde malo da mi udarimo po Skupštini, narodni poslanici itd. Drage moje kolege, ja ne znam kada je neko od vas imao priliku da potpiše neku reprezentaciju i neki ručak, ja evo za ovih poslednjih, deveta godina i ono što sam bio pre pet godina ranije, za ovih 13-14 godina ja još nikada nisam potpisao ručak. Šta se dešava, gospodine revizore, šta se dešava u ovim opštinama? Kolike su te reprezentacije? Koliko može da se uštedi itd, daj malo da se priča, piše i o tome, jer oni najviše oštete onog običnog čoveka koji tamo u najsiromašnijoj opštini mora da plati odgovarajuće naknade, porez na plate, porez na imovinu itd. Onda javni funkcioneri u opštini daleko bolje žive nego narodni poslanici. Moje je pravo da branim Narodnu skupštinu i sve kolege, vaše je pravo da mi na tome zamerite, ali DRI je osnovana 2005. godine, ako se ne varam. E sad, šta je radio revizor u toku 2006, 2007. godine, da li je on nekada izvršio reviziju? Meni će mnogi zameriti, a možda i sudije, moram da ih upozorim. Sud je zabranio da novinari pišu o konsultantskom ugovoru sa firmom, ne mogu sada da se setim kako se ta firma zvala, „SEL“. Pošto to nije, pošto je ovo neka nova firma i novi konsultantski ugovor, nadam se da mi časne sudije neće zameriti što ću da vam pokažem jedan drugi ugovor na mostu na Adi. Znači, nije ono jedini konsultantski ugovor. Ovo je konsultantski ugovor koji se zove konsultantski ugovor za usluge rukovodioca projekta inženjera. Pazite, 2006. godine su sklopili ugovor na šest miliona 489 hiljada. Šest miliona, pazite. Most je u tom trenutku procenjen na 118 miliona. Kasnije je mostu, ne govorim o saobraćajnicama, cena podignuta na 160 miliona, a neka evropska banka je učestvovala sa 68 miliona, ali je grad Beograd iz budžeta izdvojio 87 miliona, što znači da je većinski novac došao iz gradskog budžeta. Bez javnih nabavki je potpisan ugovor. Ko je vršio reviziju ovoga? To me interesuje, bez obzira što je bio neko drugih revizor. Očekujem da vi meni pronađete ovo. Znači, datum početka prvobitnog ugovora 1. jul 2007. godine. Da nas podsetim da je most početo da se gradi u decembru 2008. godine, što znači da su dve godine plaćali konsultantske usluge inženjera koji nije imao šta da ih savetuje jer jednostavno most nije ni građen. Ne znam šta ih je savetovao. Valjda ih je savetovao kako da uvećaju cenu mosta da bi se on malo više ugradio. Desilo se da im je 2009. godine bilo malo, pa su dodali još 328 hiljada evra aneksom 1, pa je onda najverovatnije to bilo lepo, pa su 2010. godine u aprilu to uvećali još za 155 hiljada evra da bi im bilo još lepše. Onda na moje iznenađenje, nisam mogao da verujem, da te iste godine 19. oktobra 2000. godine osnovni ugovor, koji je bio bez javnih nabavki, bez ičega, se uveća za još šest miliona 710 hiljada i da naraste na 15 miliona i 88 hiljada. Od osnovne cene mosta to je 14%. Ja vas pitam, gospodine revizore, kako može konsultantski ugovor za neki nadzor da košta 14% od prvobitne cene mosta i nešto jače ili gotovo 10% kada su podigli cenu zbog čelika, navodno, 160 miliona, zbog cene čelika u Kini, šta su već rekli, ta ekipa beogradske vlasti? Ljut sam na našu lokalnu vlast u Beogradu. Oni su imali onaj konsultantski ugovor, ovo drugi put ja govorim u poslednjih godinu dana, ovo je drugi konsultantski ugovor. Oni su podneli prijavu protiv N.N. lica. Čekaj bre, pa nisu konsultantski ugovor potpisali marsovci. Ako neko vlada Beogradom, tu zameram i našim vlastima u Beogradu, pa valjda su mogli da iščačkaju malo papire da vide ko je potpisao taj ugovor i da podnesu krivičnu prijavu koja je validna protiv tih lica. Ako nekog od njih bude zanimao konsultantski ugovor broj dva, ne znam koliko je onaj prvi iznosio, što znači da se tovarilo na most na Adi kao na ortačku kobilu. Kome je šta trebalo taj se ograđivao sa milion, dva, 300, 155 hiljada. Takve pojave treba zaustaviti jer na takav način ćete štiti siromašne, a zatvarati bogate. Hvala.
Samo da u svojstvu trenutno predsedavajućeg odgovorim narodnom poslaniku Marijanu Rističevuću vezano za njegove prvobitne zamerke, pošto je u toku dana već reklamirao i Poslovnik i pozivao se na član 96. Poslovnika. Podsetila bih vas da je ovo posebna sednica o redovnim izveštajima četiri nezavisna regulatorna tela sa naravno zaključcima i preporukama adekvatnih matičnih odbora i podsetila bih vas da se u ovom slučaju na ovu sednicu odnose i članovi 238. stav 4. Poslovnika , da vam citiram – Narodna skupština razmatra izveštaj nezavisnog državnog organa i izveštaj nadležnog Odbora sa predlogom zaključka, odnosno preporuke, nadalje, član 239. stav 2. na sednicu Narodne skupštine, sednicu Narodne skupštine, dakle plenarnu, poziva se predstavnik državnog organa, organizacije, odnosno tela čiji se izveštaj razmatra. Stoga, mi ovde danas nismo imali samo ovlašćene predstavnike Odbora, znamo da su to uvažene kolege Đukanović, Aleksandra Tomić i Muamer Bačevac, već i samog Poverenika, Poverenicu, ombudsmana, gospodina ispred DRI. Vidim da reklamirate Poslovnik. Izvolite.
Član 103. vezano za član 96, koji ste vi pomenuli, ne ja, pa ga nisam reklamirao dva puta, nego sada i ovo je ponovo prvi put. Dakle, član 96. je jasan. Kaže – u osnovnom postupku po otvaranju načelnog pretresa sve tačke dnevnog reda sednice Narodne skupštine pravo da govore po sledećem redosledu i vremenskom trajanju imaju predlagač akta, odnosno ovlašćeni predstavnik grupe predlagača akta koji dobije reč kada je zatraži i na njega se ne odnosi ograničenje u pogledu trajanja izlaganja. Znači, govorim o trajanju izlaganja. Na sednicu mogu da budu pozvani, to nije sporno, ali ovde striktno govori ko nema ograničenje, ko zastupa određeni akt itd. Sada bih ja mogao da pitam kolege i koleginice. Povreda Poslovnika je više nekog očigledna, ali ja ne tražim o tome da se glasa i rekao sam zahvaljujući čemu i kome je nastala ova konfuzija i mi samo pratimo to od istupa Rodoljuba Šabića, političkog istupa, i Jankovića, bivšeg Zaštitnika građana, koji su na silu ustanovili ovo pravo koje mi sada po nekom običajnom pravu već nekoliko godina upražnjavamo. Mogao bi da pitam, ako je Aleksandra Tomić predlagač akta, ako je gospodin Bačevac predlagač akta, zaključka, onda oni imaju pravo nastupa. Možete da imate više predlagača akta, ali samo jedan od predlagača ima pravo da zastupa akt.Nemam ništa protiv da se ovo običajno pravo nastavi, ali mi moramo promeniti ovu odredbu Poslovnika, a što se tiče posebnih sednica veliko je pitanje da li je na posebnoj sednici pozvan neko, a veliko je pitanje… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Vreme predviđeno za reklamiranje Poslovnika je isteklo. Citirali ste član 96. zaista u kome piše – u osnovnom postupku. Objasnila bih vam da je ovo shodna primena Poslovnika. Odnosi se na posebnu sednicu. Sada trenutno ne donosimo zakon, već vršimo svoju kontrolnu funkciju i citirala bih vam još i član 238. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine gde je vrlo jasno da u radu na sednici nadležnost odbora, ali i na sednici Narodne skupštine učestvuje predstavnik nezavisnog državnog organa čiji se izveštaj razmatra. U pravu ste da se ovaj problem vuče, ali da razjasnimo. Svima nama skoro već na kraju radnog dana treba da bude jasno da raspravljamo o izveštajima koje mi ne menjamo, već usvajamo zaključke matičnih odbora. Da nastavimo. Sledeća je Nina Pavićević.
Zahvaljujem predsedavajuća. Poštovani predstavnici nezavisnih institucija, uvažene kolege narodni poslanici, poštovani građani, danas ću u ime SPS govoriti o izveštaju Poverenika za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti za 2019. godinu. Poverenik za informacije od javnog značaja i zaštitu podataka o ličnosti je samostalni državni organ, nezavistan u vršenju svoje dužnosti, a radi ostvarivanja prava na pristup informacijama od javnog značaja kojima raspolažu organi javne vlasti. Institucija Poverenika uvedena je u Republici Srbiji 2005. godine. Biraju ga narodni poslanici na pet godina, a Poverenik je dužan da svoj godišnji izveštaj dostavlja Narodnoj skupštini i ovo je 15 izveštaj po redu. U izveštaju za 2018. godinu konstatovano je da je 2018. godina, kao što rekoh, bila godina sa najviše izazova u radu i godina najobimnijeg rada. Isto se može reći do 2019. godinu. Služba Poverenika izvršava svoj posao kroz dve oblasti – u odnosu na pravo na slobodan pristup informacijama od javnog značaja i u oblasti zaštite podataka o ličnosti. Pravo na slobodan pristup informacijama od javnog značaja u Srbiji se od 2019. godine koristilo u velikoj meri. Korisnici ovog prava su najčešće građani, udruženja građana, predstavnici medija i organi vlasti, političke stranke, advokati, privredni subjekti. Prava propisana Zakonom o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja pripadaju svima pod jednakim uslovima i bez diskriminacija, bez obzira na državljanstvo, prebivalište, pol, nacionalnost, veroispovest, nacionalnu i etičku pripadnost. U oblasti zaštite podataka o ličnosti najvažnije je reći da se u avgustu 2019. godine počeo da implementira Zakon o zaštiti podataka ličnosti, što predstavlja samo početak u uređivanju pravnog okvira u ovoj oblasti. Godine 2019. je poverenik primio ukupno 14.000 predmeta, tačnije 13.989, od čega se više od polovine, tj. 6.760 odnosi na slobodu pristupa informacijama, 6.078 na zaštitu podataka o ličnosti, a 1.151 se odnosi istovremeno na obe oblasti delovanja Poverenika. Broj primljenih predmeta u 2019. godini predstavlja neznatno uvećanje u odnosu na 2018. godinu. Poverenik je tokom 2019. godine ostvario saradnju sa državnim organima, organizacijama civilnog društva i poslovnim udruženjima, kao i ostalim institucijama, što je za svaku pohvalu. Poverenik se može smatrati kao neka vrsta kontrolnog mehanizma i javnosti rada korisnika javnih sredstava, bilo da su u pitanju lokalne samouprave, državni organi, javne službe ili drugi organi i organizacije. Poverenik u svakom demokratskom društvu treba da bude institucija koja je medijator između građana i institucija i da svojim radom ublažava i rešava konfliktne situacije. Državni organi bi trebalo da na Poverenika gledaju kao na saradnika koji će doprineti stvaranju bolje saradnje sa građanima. Takođe, Poverenik treba da ostvarivanjem svoje zakonom utvrđene funkcije da na primeran način ukazuje na probleme sa kojima se građani susreću u ostvarivanju svojih prava. Građani, Poverenik i državni organi su tri strane koje nikada ne trebaju biti u sukobu, već da zajedničkim snagama doprinesu ostvarivanju zakonskih prava građana. Poslanička grupa Socijalistička partija Srbije će u danu za glasanje podržati ovaj izveštaj Poverenika, kao i ostale izveštaje koji se nalaze na današnjem dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem narodnoj poslanici Nini Pavićević. Sledeća je narodna poslanica Ljiljana Malušić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Dame i gospodo poslanici, uvaženi gosti iz nezavisnih državnih organa, danas ću govoriti o diskriminaciji na osnovu starosnog doba, znači, Izveštaj Zaštitnika građana, ali vrlo kratko. Pre svega, ne mogu a da ne izrazim svoje zadovoljstvo jer je po hiljaditi put vređana porodica gospodina Vučića, našeg predsednika. Ljudi, to je sramotno. Vi vređate institut predsednika. Hajde što vređate njega, ali što vređate njegovu decu, što vređate njegovu majku, sramota i dosta. Mi smo usvojili ovde kodeks ponašanja, ponašamo se u skladu sa zakonom, sa Poslovnikom, koliko, šta treba da se uradi da ovi ljudi prestanu da tako ružno govore, zamislite najnovije kletve. Ja sam to samo, valjda, u filmovima pročitala pa čula ovo i sva se ježim: „Da ti se zatre krvavo seme i pleme“. Sram vas bilo! Tako nešto može da priča samo očajnik, neko kome je pobijena čitava familija. Ljudi, o čemu se ovde radi? Šta je ovo? Mene je sramota da čitam ovo, ali dosta više. Zar pričate to o čoveku koji je iz pepela digao Srbiju. Zahvaljujući njemu smo respektabilna zemlja na svetu. Zahvaljujući njemu smo juče dobili donaciju vrednu više miliona evra da bismo mogli da snabdemo jednu čitavu Kovid bolnicu. Ljudi, zahvaljujući njemu, njegovoj harizmi, njegovom radu, njegovom patriotizmu. Hajde da vidimo šta da uradimo sa tim ljudima, neljudima. Neću više da pričam o njima, ali zaista potresem se, pa to su nečija deca. Kome da se zatre seme i pleme? Sram vas bilo! Treba da reaguju svi da se tako nešto nikada ne ponovi! Uzela sam, izabrala sam ovaj izveštaj Zaštitnika građana da vidimo kako je to sada. Vi ste vrlo iscrpno dali ovaj izveštaj i kako je to bilo nekada. Nekada je gospodin Saša Janković, vaš prethodnik, radio do jedan sat, od jedan sat vožnja biciklom po Adi Ciganliji, ali to je njegovo. Zamislite on je Zaštitnik građana bio, pa koga je on, mučenik, štitio? Znate šta je radio? Koristio državne resurse da bi sebi radio kampanju. To smo videli, prvi put se pojavio u ovoj Skupštini kad je bio predsednički kandidat. Sram ga bilo! Bilo ne ponovilo se. Kupio je sebi automobil, ženi automobil, koristio sve moguće da bi sebe ispromovisao. Kako je radio, tako je i prošao. Videli smo kako je prošao i nadam se da se više nikada tako nešto neće ponoviti. Čudi me da nije krivično odgovarao. Ako je hteo da se bavi politikom, zna se šta se radi. Da se otkaz, najnormalnije, svako ima pravo da se kandiduje za predsednika, molim lepo. O tome kako radi predsednik, kako radimo mi, kako radi ova Vlada, lepo su rekli građani Srbije, 60% birača je glasalo za nas, molim vas nemojte da nas vređate, nego samo lepo dajte program. Ako ste bolji, izađite na izbore, pobedićete. A o tome, o vašem izveštaju kratko,uzela sam ranjivu grupu i to diskriminaciju na osnovu starosnog doba jer zaista mislim da neko ko vas je rodio, podigao, celog života se bavio vama, školovao, napravio od vas čoveka, nije zaslužio da mu na takav način vraćate, da ga diskriminišete, da ga zlostavljate, da ga omalovažavate. Na sreću, ovo je još uvek patrijarhalno društvo, tradicionalno, imamo zaista još uvek dobar taj sistem vrednosti, pa sam siguran da tako nije. Pročitala sam to i nisam sigurna da je dobar procenat, da je 20% u starosti preko 65 godina zlostavljano na bilo koji način. Vidim ovde podatak da je 3,9% fizički zlostavljano. Zatim, 8% psihički, naravno tu su i zanemarivanja, oduzimanja imovine i to je nedopustimo. Zato ste vi tu da reagujete i mi sa vama zajedno, naravno, jer ste vi odgovorni direktno nama. Mi vas biramo i sigurna sam da ćete dobro odraditi svoj posao, ali me je iznenadila činjenica da je ipak to poprilično veći broj. Jedino što je dobro, to je da je u 2019. godini bio manji procenat diskriminacije, nego u 2018. godini. Verovatno zato što imamo ove izveštaje i zato što se dobro radi, pa su ljudi osvestili problem i rade državne institucije, organizacije, ustanove kao pomoć stari ljudima i tako nešto se više ne sme ponoviti. Siguran sam da će se sledeći izveštaj bazirati na podacima koji su opet za procenat manji, dok to ne iskorenimo. Milion i 400.000 ljudi u Srbiji ima preko 65 godina, skoro 23% su žene, više za 5% od muškaraca. Nije ni čudno, ima manje muškaraca, jer smo ratovali čitavog života, vodili odrambene ratove, u svim ratovima ginuli, i Prvi i Drugi svetski rat, ratovi devedesetih, bilo ne ponovilo se, ali je činjenica da su žene više izložene zlostavljanju i psihičkom i fizičkom i oduzimanju imovine. Zahvaljujući vašim preporukama koje mi se dopadaju, sigurna sam da će ih Vlada razmotriti, vidim da ste ovde spomenuli da treba ojačati kapacitete centara za socijalni rad, slažem se. Da treba zaposliti više lekara, psihologa, socijalnih radnika takođe i ono što je dobro je da ste spomenuli da treba da se vrši edukacija kompletne porodice za suživot sa starijom populacijom. Mi ćemo vaše zaključke izglasati i ono što je najvažnije, treba reći da smo zahvaljujući našem predsedniku juče dobili vakcine i da te vakcine idu upravo tamo gde treba, znači ranjivoj populaciji, a to je starima. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Dubravka Kralj. Preostalo vreme za vašu poslaničku grupu je deset minuta. Izvolite.
Zahvaljujem poštovana predsedavajuća.0 Uvaženi predstavnici nezavisnih institucija, dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo Janković, vama sam već jednom prilikom na Odboru za ustavna pitanja i pravosuđe naglasila koliko su teme kojima se bavite, važne SPS. Zbog toga ću danas upravo pričati o vašem izveštaju, odnosno o nekim njegovim aspektima koji su meni najbliži i koje možda smatram najaktuelnijim, budući da želim da budem što konciznija, ali neću propustiti priliku da kažem da je predsednik Narodne skupštine i predsednik SPS ove godine i formalno proglašen za džentlmena 2020. godine. Mislim da je to informacija koja je u kontekstu borbe za rodnu ravnopravnost izuzetno važna. Važno je da sve narodne poslanice znaju da će uvek imati snažnu podršku predsednika Skupštine Ivice Dačića. U vašem izveštaju ste naveli da je potrebno promovisati participaciju mladih i zbog toga želim da vam ukažem, a verovatno ste i primetili, odnosno demonstrirali smo da su mladi narodni poslanici i te kako sposobni da artikulišu mišljenje i interese građana Srbije. Ja sam danas četvrti mladi poslanike sa liste SPS koji govori, a treća narodna poslanica koja komentariše izveštaje koji su na dnevnom redu. U tom kontekstu kao mlada žena moram da istaknem pitanje koje se pred većinom mladih žena kad tada pojavi, a to je da li napredovati u poslu, da li se dalje usavršavati, da li kako se to moderno kaže juriti karijeru ili je možda važnije požuriti sa brakom i porodicom. I da često je to ili ili, upravo zbog diskriminacije koju ste izveštaju detektovali, a koja se vrši na osnovu bračnog i porodičnog statusa. U strahu od sprečavanja, odnosno smanjenih mogućnosti za napredovanje na poslu, u strahu od otkaza i uopšte pogoršanja položaja na radnom mestu žene često odlažu odluku o stupanju u brak i odluku o potomstvu. Zato smatram da je borba upravo protiv ovog vida diskriminacije izuzetno, izuzetno važna. Smatram da će u godinama koje dolaze sve manje biti važna diskriminacija po osnovu pola, a sve važnija diskriminacija upravo po ovom osnovu jer će žene koje imaju porodične obaveze biti u nešto lošijem položaju u odnosu na one koje su od te odluke o potomstvu i braku odustale. Zbog toga su vaše preporuke u pogledu načina za usklađivanje rada i roditeljstva izuzetno značajne. Mi moramo podsticati poslodavce da ih što šire primenjuju. Evo, recimo rad od kuće se do sada retko primenjivao, a u vreme pandemije se pokazao kao jedan potpuno primenljiv radno-pravni mehanizam. Postoje i drugi radno-pravni mehanizmi koje ste naveli i mi moramo da ih stavimo u širu primenu. Naše društvo ne sme da osuđuje žene koje su se odlučile da prioritet stave na svoj poslovni uspeh. Isto tako ne smemo da osuđujemo žene koje su se odlučile da se u potpunosti posvete porodici i brizi o deci, koje su se odlučile da budu domaćice jer smatram da je to jedna titula. Isto tako moramo omogućiti ženama da spoje te dve uloge. U tome veliki doprinos mogu da daju i muškarci ukoliko bi bili spremniji da preuzmu deo poslova oko dece. Evo, smeška mi se narodna poslanica Sneža Paunović, koja me je jutros kada smo diskutovale rekla da ako budem apelovala na muškarce da preuzmu brigu o deci da se nikada neću udati. Žena je zadržala svoju tradicionalnu ulogu. Žena je i dalje majka, žena je i dalje supruga, ali je sada i zaposlena, sada snosi i deo tereta izdržavanja cele porodice. Vidite, moderan muškarac, on želi ženu koja je uspešna, ali da nije uspešnija od njega. On želi ženu koju ne mora da izdržava, ženu koja zarađuje, ali da ipak ne zarađuje više od njega. Želi ženu koja je lepa, ali da ipak nije prelepa. Mislim da ti zahteva muškaraca i žena međusobno moraju da se usklade. Eto, vi ste i naveli da muškarci retko koriste odsustvo sa rada radi nege deteta, a zapravo to možda i ne bi bilo loše. Treba priznati da su žene neretko i uspešnije. Žene su danas uspešne, doktorke, profesorke, advokatice ali su isto tako i uspešna vojna lica, vozači kamiona. Mislim da će ta podela na muške i ženske poslove u nekom narednom periodu biti u potpunosti izgubljena. U svakom slučaju, poruka je da treba jasno da osudimo svaki vid diskriminacije žena i naročito one poslodavce koji na razgovorima za posao postavljaju pitanje o bračnim i porodičnim prilikama i planovima. Moramo ne samo da sankcionišemo nego da učinimo da se takvih pitanja stide. Ovim bih završila temu o rodnoj ravnopravnosti i kao socijalistkinja moram da se osvrnem na naše stare, na naše bake i dece koji su izgradili ovu zemlju i kojima dugujemo zahvalnost i moramo da se borimo da oni svoje zrele godine provedu u najmanju ruku dostojanstveno. Verujem da ćemo svi mi jednog dana biti bake i deke i to takve da ćemo biti dostojni poštovanja naših unuka. Za kraj iskoristila bih priliku, pošto je ovo moje poslednje izlaganje u ovoj godini da građanima Republike Srbije čestitam novu 2021. godinu sa osnovnom željom da korona virus što pre postane jedna ružna uspomena i da u novoj godini stvaraju prelepe, prelepe uspomene i mnogo zdravlja i veselja. Hvala vam.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Dubravki Kralj. Sledeći je narodni poslanik Veroljub Matić.
Zahvaljujem. Poštovane koleginice i kolege, ja ću isključivo pričati o izveštaju o DRI, zato što sam imao i prilike da budem učesnik toga sa druge strane i želim da podelim određena iskustva koja imam i imam određene predloge. Prva funkcija DRI je kontrola. Kontrola koja treba da u javnom sektoru, ko koristi javne finansije, jednostavno da kaže da li se to radi dobro, da li ne i prvenstveno da usmeri da to se radi onako kako treba. Mislim da su srećnici, ima veliki broj subjekata koji su u sistemu javnih finansija i da su oni srećnici tamo gde dođe DRI iz razloga što svaka kontrola, svaka inspekcija, svaka dobronamerna stvar, a mislim da je to DRI, je ta koja jednostavno, prvenstveno upućuje kako treba raditi pravilno koristiti sredstva. Ona jeste mlada, možda je među najmlađim, ali njeni efekti se vide jako dobro. Ono drugo što se postiže radom DRI, to je ujednačavanje kriterijuma u radu sa finansijama. Znate, dok nije bilo ove institucije jednostavno svi smo mi čitali zakone, svi smo mi mislili da radimo najbolje, međutim kada kontrola prođe i svakom od korisnika javnih finansija usmeri ga kako treba da radim, mislim da se onda na nivou cele države ujednačuje ili ujednači sistem rada sa finansijama. Mislim da je to jako dobra stvar. Ti korisnici javnih finansija mogu međusobno da komuniciraju naravno u jednom pozitivnom smislu, u smislu da to najbolje rade. Treća stvar koja je po meni jako bitna, a to je da na osnovu iskustva koje DRI stiče svojim pregledima u raznim institucijama države jednostavno predlaže nadležnima promenu zakonske regulative i podzakonske regulative. To je jako dobra stvar i mislim da je to jedna od najbitnijih stvari koje oni mogu da doprinesu jednom dobrom radu u buduće. Vidim da je ovde u izveštaju rečeno šta je prihvaćeno, šta se predlaže, a nije prihvaćeno itd. Mislim da je to jako dobra stvar i da na tome treba istrajavati i nadležnima koji donose, odnosno predlažu zakone, naravno da deo tih propisa se donosi u ovoj Skupštini, deo verovatno na nivou Vlade, deo na nivou ministarstava i drugih subjekata, jednostavno iskustvo koje vi nosite mislim da daje dobre predloge i dobra rešenja. To treba da nastavite, da budete uporni u svojim predlozima. U okviru toga, ja hoću da kažem nešto i stalno istrajavam na tome da jednostavno objasnim da nešto što treba uraditi treba uraditi i mislim da imamo slično mišljenje sa DRI, a to je u lokalnom budžetu predviđeni deficit od 10% ili minus 10%. Šta to znači? Znači da ukoliko imate mogućnosti kada donosite budžet za sledeću godinu vi predvidite da ako vam je budžet 500 miliona da možete još 50 miliona da potrošite preko tih 500 miliona, naravno ako imate sredstava. Šta biva ako imate i više sredstava, kvalitetnih? Zašto da ne potrošite i više? To dosad nije bila praksa. Znate, pogotovo je to, budžet se donosi na nivou godine, ali kod malih opština koje imaju male budžete, recimo zna se da će kroz naredne dve, tri, četiri godine da se radi neka veća investicija gde treba da učestvujete vi kao mala opština sa više sredstava. Naravno, ako ste dobri domaćini vi ćete u dve, tri, četiri godine da ostavljate deo sredstava da bi u trećoj, četvrtoj godini koristili za jednu veću investiciju na vašoj teritoriji. Vas posle ograniči to, tih 10% da ne možete da prekoračite taj budžetski deficit, što je apsurdno. Zato, ako neki opštinski budžet ili gradski budžet, prvenstveno mislim na male opštine, rekao sam iz kojih razloga, ako redovno servisira budžetske korisnike, znači plaća sve račune, odnosno potrebe koje budžet inače plaća, ako sve obaveze ili račune plati, na nuli je, što se tiče računa i plaćanja. Ako nemate ni jednog kredita, zaduženja, a imate sredstva na računu zašto takvom budžetu ne bi dozvolili deficit da bude više od 10% u tim posebnim slučajevima? Zato predlažem da i dalje istrajavamo na jednoj dobroj, pozitivnoj stvari, jer samim tim mi dižemo tu opštinu. Ako dižemo pojedine opštine i gradove, dižemo i celu Srbiju. Zašto bi ta sredstva stajala zarobljena? Ona su zarobljena, njih ne možemo da koristimo. Možemo samo da ih ostavimo u banci gde će se naplaćivati neka kamata, itd. Mislim da to ne treba da bude krajnji cilj korišćenja sredstava. Sredstva treba da se, budžetska sredstva, koriste na pravi način, ne da stoje stalno u banci, nego da se ona okreću kroz dobre investicije u ovoj Srbiji. Zato mislim da, i predlažem, da i dalje istrajavamo, odnosno prvenstveno vi, a mi kao poslanici da podržimo takvo rešenje. Evo, s tim ću završiti, mislim da ste vi kao institucija, dobrodošli svuda gde se koriste sredstva javnih finansija. Dobro došli i hvala vam.
Hvala vama. Sada reč ima narodni poslanik Vojislav Vujić. Izvolite.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Samo da podsetim kolege da možemo da nastavimo malo ležernije da komuniciramo zato što više nema direktnog prenosa. Znači, trenutno RTS je ženska odbojka Ub- Železničar. Naravno, želim da bolja ekipa pobedi, a mi da nastavimo da radimo ovo zašta smo se danas okupili. Prvo moram da kažem, i koleginici Dubravki Kralj, vidim da je i ona izašla, ali da je izrazila sumnju u svoju udaju, kako je posavetovala njena koleginica iz SPS-a, da neće moći da se uda zato što očekuje da mora da nađe muškarca, tj. da je nemoguće naći muškarca koji prihvata 50% kućnih poslova. Obzirom sada da su ovde i koleginice iz rodne ravnopravnosti ja sam siguran, znači, uprkos jednoj takvoj činjenici da će koleginica Kralj, tj. da će se za nju sigurno naći neko ko prihvata tih 50% kućnih poslova. Danas na dnevnom redu, kada su u pitanju ove četiri institucije, je i Izveštaj za koji svakako moramo, ne mislim moramo, ne moramo da glasamo, ali ja sam siguran da ćemo svi da glasamo i da ćemo da usvojimo te vaše izveštaje. Moram da pohvalim sve četiri nezavisne institucije. To je sigurno. Prvo, u odnosu na politički život u Srbiji vi ste svi relativno mladi kao institucija i ono na šta ću ja danas da potrošim malo više vremena to je DRI, obzirom i da sam član Odbora za finansije. Kod vas se možda taj rast nekako najlakše vidi, jer ste vi u početku sa skromna dva tima danas uspeli da dođete na već nekih 13 ozbiljno obučenih timova za kontrolu finansija u javnom sektoru. Svakako da vaši izveštaji i da vaš rad mogu da doprinesu boljem sagledavanju, pre svega, poslovanja svih tih javnih institucija, kada smo u pitanju mi narodni poslanici kojima ste vi dužni da podnosite ovakve izveštaje. Ono što je činjenica je da ste ne samo forme radi prisustvovali u svim tim kontrolama. Danas smo imali više takvih razgovora i vi ste podneli i veliki broj prekršajnih prijava, krivičnih prijava, itd. Praksa u nekim drugim zemljama je da DRI ima mogućnost, kao, recimo, u Holandiji, ne samo da upućujete prekršajne i krivične prijave, nego da bukvalno donese kompletan proces, odredi, na kraju donese i presudu. Zašto to pričam? Vi ste danas u jednom trenutku polemisali sa predsednikom poslaničke grupe JS, Draganom Markovićem Palmom, koji je pokušao iz prakse, iz nekog tog političkog života na lokalu da vam ukaže na određene nedostatke tih kontrola. Jedan od primera je, recimo, bilo i čišćenje snega, gde je grad dobio prijavu zato što nisu dobro odradio javnu nabavku. On vam je rekao da ne postoji svaki put mogućnost da se uradi tačno javna nabavka. Mi ne znamo koliko će snega da padne. Ne znamo koliko dugo će sneg da pada, a ono što se očekuje od lokalnih i gradskih vlasti je da ulice budu čiste. Ja sam siguran da je većina kolega koja sprovodi lokalnu vlast ako treba da bira između prekršajne prijave koju će neko da plati i toga da ulice budu čiste, verujte mi, 99% će da kaže – hoćemo da ulice budu čiste. Isto tako, iz vaše te prakse koja, kažem, već nije mala i vi ste obišli opštine i gradove, ja mislim da je dobra stvar da vi to iskustvo, pre svega dobro iskustvo, ne samo loše primere, nego i dobro iskustvo, prenosite na vašim predavanjima i drugim kolegama koji vode opštine i gradove. Svakako, ja mogu da pohvalim, a i na jednom Odboru za finansije sam sa vama o tome diskutovao, predlog i realizaciju projekta da se konkretno u Jagodini svi građani voze besplatno i da se za taj prevoz na celoj teritoriji koja ima preko 100 sela izdvaja iznos koji neki gradovi u apsolutnom iznosu plaćaju onom ko prevozi prevoz, pri tom da građani moraju i oni da plate prevoz. Slažete se da je to nešto što treba da bude preporuka i drugim opštinama i gradovima. Ne znam koliko je u vašoj mogućnosti, ali voleo bih da uradite jednu analizu, kada su u pitanju transferna sredstva koja se daju opštinama i gradovima sa nivoa Republike. Znači, Republika ima jednu određenu kasu koju se trudi da na najbolji mogući način svima rasporedi. Jedna od primera je, recimo, moja Vrnjačka banja koja od transfernih sredstava dobija 80 miliona godišnje, a drugi grad koji je naš prvi komšija, Trstenik, nemam razloga da ne kažem, i pozdravljam koleginicu Milenu Turk, bila je i naša koleginica ovde, a vodi danas kao predsednica opštine Trstenik, da Trstenik još od nekog vremena, od pre nekih desetak godina ima 450 miliona sa manje, više sličnim parametrima koje ima Vrnjačka banja. Znači, ja ovde ne kažem da bilo kome šta treba da se uzme, nego samo da se povede računa da se nekima drugima nešto što im sleduje da. Ono što smatram da bi trebalo da bude akcenat mog današnjeg obraćanja je jedan predlog DRI ili uopšte kolegama koje su ovde prisutne da možda trebamo da razmišljamo još o jednoj nezavisnoj instituciji, koliko god se one nekim sviđale ili ne. najbitnije je da svi shvatimo da su upravo one jedan od mehanizama kako mi možemo da vršimo određeni nivo kontrole. Pošto mi ističe vreme, trudiću se da budem što koncizniji, a to je da napravimo nezavisnu instituciju koja će se baviti kontrolom organizovanosti posla u okviru javnih preduzeća. Primer, cenu struje određuje država, energenata određuje država. Kad je u pitanju cena vode, opštine i gradovi određuju koliko košta kubik vode. Imamo raspon od 28 dinara do 100 dinara cene vode kad su u pitanju fizička lica, da ne pričam koliko je kada su pravna lica u pitanju, što znači da isto preduzeće na istoj teritoriji sa približno istom površinom vodovodne mreže ima 50 radnika, navodim primer, a drugo ima 250. Naravno, da ovo gde ima 250 uvek mora da traži veću cenu vode. Mislim da je to jedan od mehanizama gde bi mi sa ovog nivoa Skupštine, mogli da uspostavimo određeni nivo kontrole. Kažu, šta vi imate da kontrolišete javna preduzeća. Imamo, što ne možemo. Kome je kontrola mogla da nanese štetu. Narodna skupština kontroliše vojsku, kontroliše policiju preko svojih odbora, zašto ne bismo mogli da vršimo kontrolu rada javnih preduzeća na nivou opština i gradova. Mislim da je to ispravno, mislim da to trebamo. Kolega Arsiću, voleo bih da mi samo kažete, zašto ne možete? Kontrola nikome ne može da smeta. Znači, od toga bukvalno svi možemo da imamo koristi. Pošto vidim da mi je vreme isteklo, nažalost, ovo su interesantne teme, o ovome bi moglo dosta da se priča. Još jednom ću reći da ćemo mi iz poslaničke grupe JS da podržimo sva četiri izveštaja. Ja ću da vam poželim sreću u daljem radu. Ono što je rekao gospodin Dragan Marković Palma, svi ovde zajedno morate da budete dostupni svakom od građana. Ovo ne pričam tendenciozno da se bilo kome uputi kritika, nije ni on danas uputio, nego prosto, ovo sada nije u javnom prenosu, ali kada je bilo u direktnom prenosu, bitno je da građani znaju da ste vi, pre svega, svi otvoreni za saradnju sa sima. Hvala.
Hvala vama. Potrošili ste vreme predviđeno za vašu poslaničku grupu. Molim narodne poslanike da se ne obraćaju direktno jedni drugima više. Pravo na repliku narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, valjda mi kao narodni poslanici smo se zakleli da ćemo poštovati Ustav Republike Srbije, i da se manemo više tih populističkih priča oko toga kako hoćemo da zaštitimo građane Srbije od njihovih javnih preduzeća na lokalnom nivou. Ne možemo da radimo mi tu kontrolu. Da li mi dajemo saglasnost na cenovnik javnih preduzeća gde su gradovi i opštine? Mi ne dajemo. Da li bilo koji cenovnik javnih usluga može da bude primenjen pre nego što odbornici koji jesu vlasni za to, daju saglasnost? Ne može biti primenjen. Znači, mi smo na republičkom nivou. Kontrolišemo republička preduzeća. Odbornici u jedinicama skupština lokalnih samouprava kontrolišu svoja preduzeća i nemojte taj posao da im oduzimate. To je njihovo, to je njihova opština, to je njihova odgovornost, to su njihovi građani, to su njihove komšije. Zamislite da sad ja kao narodni poslanik iz Požarevca idem da kontrolišem kolika je cena vode, recimo, u Jagodini. Kako bi me pogledao predsednik vaše stranke, Dragan Marković Palma? Rekao bi mi, izvini nisi nadležan ti si poslanik, to rade odbornici. Nemojte da mešate te dve stvari. Zato i postoje, ne tri grane vlasti, nego tri nivoa vlasti: republički, pokrajinski i lokalni. I ako republika krene da vrši neki nadzor nad radom i autonomne pokrajine i lokalne samouprave, onda one gube smisao. Onda postajemo klasična centralizovana država koja ima samo jedan nivo vlasti, a to je Narodna skupština. To nije u skladu sa Ustavom. Dame i gospodo narodni poslanici, valjda mi kao narodni poslanici smo se zakleli da ćemo poštovati Ustav Republike Srbije, i da se manemo više tih populističkih priča oko toga kako hoćemo da zaštitimo građane Srbije od njihovih javnih preduzeća na lokalnom nivou. Ne možemo da radimo mi tu kontrolu. Da li mi dajemo saglasnost na cenovnik javnih preduzeća gde su gradovi i opštine? Mi ne dajemo. Da li bilo koji cenovnik javnih usluga može da bude primenjen pre nego što odbornici koji jesu vlasni za to, daju saglasnost? Ne može biti primenjen. Znači, mi smo na republičkom nivou. Kontrolišemo republička preduzeća. Odbornici u jedinicama skupština lokalnih samouprava kontrolišu svoja preduzeća i nemojte taj posao da im oduzimate. To je njihovo, to je njihova opština, to je njihova odgovornost, to su njihovi građani, to su njihove komšije. Zamislite da sad ja kao narodni poslanik iz Požarevca idem da kontrolišem kolika je cena vode, recimo, u Jagodini. Kako bi me pogledao predsednik vaše stranke, Dragan Marković Palma? Rekao bi mi, izvini nisi nadležan ti si poslanik, to rade odbornici. Nemojte da mešate te dve stvari. Zato i postoje, ne tri grane vlasti, nego tri nivoa vlasti: republički, pokrajinski i lokalni. I ako republika krene da vrši neki nadzor nad radom i autonomne pokrajine i lokalne samouprave, onda one gube smisao. Onda postajemo klasična centralizovana država koja ima samo jedan nivo vlasti, a to je Narodna skupština. To nije u skladu sa Ustavom.
Hvala. Reč ima Vojislav Vujić. Izvolite.
Znate šta, ako ste već hteli po Poslovniku, sve da bude, gospodin Arsić je dobacio meni s mesta, ja sam mu krajnje kulturno odgovorio, ali nemam ništa protiv da se otvori diskusija na ovu temu. Znači, ja nisam rekao da narodni poslanici trebaju da kontrolišu. Čisto sumnjam i da su svi dovoljno obučeni da mogu da se bave takvim poslom. Ja sam upravo rekao da gospoda iz DRI u skladu sa njihovim iskustvom i kapacitetom koji se, Bogu hvala, povećava, trebaju da razmišljaju o takvom načinu kontrole. Mi ovde nikome ne uzimamo nikakva prava, kontrola ne može nikom da šteti. Ako ide u prilog građanima, to je, gospodine Arsiću, naš posao. Mi smo zato položili zakletvu i ne vidim šta je u tome loše. Nikome mi nećemo da lupamo packe, nego kao i u ovom primeru kako radi DRI da ukažemo na nedostatke i probleme. Ako trebamo da otvaramo i da se borimo za radna mesta, to ne treba da bude popunjavanje na silu javnog sektora, nego upravo, treba da se borimo za dovođenje investitora, kao što to radi predsednik države, kao što to rade ministri, ako hoćete ponovo, i kada pominjete i kao što radi i Dragan Marković Palma. To je posao svakog gradonačelnika. Dovođenjem investitora otvaramo mesta u realnom sektoru, a tako svima ostalima olakšavamo da mogu da rade svoj posao i da imamo veće prihode. Nemojte da shvatite ništa pogrešno u mom nastupu, krajnje je dobronameran. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Zahvaljujem. Neću se više javljati na replike. Cenim ja želju svog uvaženog kolege, ali znate šta? Kada se kao narodni poslanik odričete makar dela svog suvereniteta teško ćete ga više ikada vratiti. To što jednom nekom date, više skoro nikada ne možete da vratite. Mi smo pre, možda malo više od godinu dana, dali saglasnost za povećanje naknade korišćenja autoputeva, pričam kao narodni poslanik, a onda to prebacite na nivo odbornika u jedinice lokalne samouprave, da li je mogla DRI da promeni ili ceni našu odluku? Nijedno, ni drugo. Ne može. Nije moguće. Tako da, nemojte da pod izgovorom kontrole uništavamo suverenitet naših kolega u jedinicama lokalnih samouprava. Državni revizor ima pravo da kontroliše poslovanje i republičkih i lokalnih javnih preduzeća, njihov način investiranja, održavanja mreže, da li je to svrsishodno, nije i tako dalje, ali neke nadležnosti Revizor nema. Nemojte da našim kolegama odbornicima uskraćujete prava za kojih su ih građani birali, jer onda se postavlja pitanje njihovog smisla, ništa drugo. Na kraju, ti ljudi odgovaraju, na nekim izborima pred svojim građanima. Ako su dobro radili, ako su imali dobre usluge, ako su pružali pristojne komunalne naknade prema svojim sugrađanima, biće ponovo izbrani, ako nisu zna se šta sleduje, politička kazna je nestanak sa političke scene.
Zahvaljujem. (Vojislav Vujić: Replika.) Ne. Moje diskreciono pravo je da odlučim kada ću zaključiti ovu raspravu. Replika se po pravu daje kada dolazi do uvredljivih izraza. Vi ste se obraćali jedni drugima dajući to pravo, bila sam zaista otvorena. Raspravićete o ovome na sednici Odbora za finansije, znam da ćete imati još nekoliko. (Vojislav Vujić: Povreda Poslovnika.) Molim Vas da nezloupotrebljavate, ali dobro, daću vam dva minuta povrede Poslovnika. Počećete sa članom, citirati ga, da vidim Poslovnik, objasniti šta sam to povredila. Reč ima narodni poslanik Vojislav Vujić. Povreda Poslovnika. Izvolite.
Član 106. Ja sam pogrešno protumačen. Rekao sam minut i stvarno ne želim da otvaramo polemiku, ali samo da napravim paralelu zbog kolege Arsića. Recimo, ovde je prisutan gospodin Pašalić. Gospodin Pašalić je neko ko je u medijima bio prozivan zbog novog Nacrta Zakona o Zaštiti građana, gde ste imali predlog da Zaštitnik građana kontroliše sudsku upravu, ne sudije, nego sudsku upravu i to je paralela sa ovim što ja pričam. Evo, gospodin Pašalić je tu, pa mi odgovorite način na koji ste vi videli i ja vam kažem da će da se poklopi sa ovim što sam predložio DRI. Hvala vam.
Poštovani narodni poslaniče, verovatno ste mislili na član 104. jer, 106. je dnevni red, mislim, mi pričamo o dnevnom redu, ali u redu, promašen član. Zaključujemo krug replika. Da li želite, pošto ste reklamirali povredu Poslovnika, da se u danu za glasanje narodni poslanici izjasne o povredi Poslovnika? (Vojislav Vujić: Ne.) Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajuća. Uvaženi predstavnici nezavisnih institucija, dame i gospodo narodni poslanici, ja želim da se osvrnem na redovan godišnji Izveštaj za 2019. godinu koji je podneo Poverenik za zaštitu, odnosno Poverenica za zaštitu ravnopravnosti, ne sada ispred Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, zato što taj odbor nije nadležan da podnese zaključak o tom izveštaju Narodnoj skupštini, kao što je to učinio, da tako kažem, matični Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova, već iz jednog drugog razloga, zato što je Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo bio nadležan za sprovođenje procedure za izbor Poverenika. Nedavno smo mi Narodnoj skupštini predložili i izabrali vas, gospođo Janković, da vam damo dalje poverenje za novi mandat. Zbog toga smatram da je raspravljanje u plenumu o sadržini i suštini Izveštaja Poverenika za zaštitu ravnopravnosti od velikog značaja, jer samo saradnja i zajednički rad na ovako osetljivim pitanjima kao što su diskriminacija i ravnopravnost može dovesti do rezultata koji će se, naravno, na kraju najviše ticati građana Srbije. Kada govorim o građanima Srbije, ne mislim samo na građane Beograda niti velikih gradova, već mislim i na sve one koji su u nekim udaljenim mestima ili selima, koji su fizički daleko od institucija, ali to nikako ne sme da znači da su daleko od ostvarivanja svojih prava ili ne sme da znači da je logično da trpe ili da se susreću sa diskriminacijom i neravnopravnošću. U tom smislu, ja mogu i da vas pitam – koliko su česte pritužbe takvih ljudi koji se nalaze dalje, fizički daleko od institucija ili koliko su oni zapravo upoznati sa vašim nadležnostima, na koji način bismo mi mogli da ih upoznamo sa nadležnostima nezavisnih tela odnosno institucija koje postoje u našoj zemlji, jer pretpostavljam da bi uloga lokalne samouprave u tom trenutku bila možda čak i presudna? I kada smo kod lokalnih samouprava, želim da kažem da mislim da je Niš krenuo korak dalje u suzbijanju diskriminacije. Naša zgrada opštine je sagrađena davno i tako je postavljena da je tek skoro prilagođena za invalide, međutim, taj ulaz u opštinu jeste omogućio invalidima da uđu u opštinu, ali im nije omogućeno da se popnu na drugi, treći ili četvrti sprat, da bi mogli da ostvare svoja prava ili da se interesuju oko predmeta koji se vode kod službenika javne uprave. Želim da kažem i to da, zahvaljujući vašoj pomoći, zahvaljujući resornom ministarstvu odnosno Ministarstvu za rad, zapošljavanje i socijalnu politiku i zahvaljujući jednoj odbornici, Jasmini Barać, koja je gradska odbornica sa invaliditetom i koja je pokrenula tu inicijativu, ta zgrada će se prilagoditi invalidima. Zgrada će dobiti lift i oni će moći mnogo lakše da ostvaruju svoja prava. Ja sam zapravo ovim pitanjima odnosno primerima htela samo da istaknem na kojim sve stvarima treba da se radi, da su to neke svakodnevne stvari koje možda iz našeg ugla ne znače mnogo, ali iz ugla nekih drugih ljudi znače mnogo, ukoliko želimo da držimo određeni nivo u ovoj oblasti o kojoj sam ja danas izabrala da govorim. Ono što jako smeta i ono što šalje ružnu sliku jeste govor mržnje koji može da se vidi na određenim medijima i društvenim mrežama, koji nije više uperen samo i isključivo prema predsedniku Aleksandru Vučiću već i prema njegovoj deci, neki od nas to osuđuju, ali mislim da to više nije dovoljno, mislim da moraju da reaguju nadležni državni organi, jer se već dovodi u pitanje i njegova bezbednost i bezbednost njegove porodice. Sa druge strane, imamo jednu odluku jednog od sudova u Beogradu koji je zabranio urednici jednog portala da se objavljuju informacije koje su vezane za aferu Dragana Đilasa koja je vezana zapravo za aferu izgradnje Mosta na Adi. Ja se prosto pitam kako ni jednom sudu ili ni jednom drugom državnom organu nije palo na pamet da se zabrani da se iznose i da se pišu gadosti o deci predsednika Republike? Zašto je sa jedne strane normalno i ispravno za sud da građani budu uskraćeni za informacije na koji način je Dragan Đilas trošio budžet grada Beograda dok je vodio Beograd, a nije ispravno da se svi građani, sva deca i deca predsednika Republike, zaštite od pretnji, psovki i uvreda? Mislim da je strašno da se na takav način vodi politička borba. Naravno, koriste se neke psihološke metode kojima oni žele zapravo da oslabe Aleksandra Vučića, iako su i sami svesni da se to nikada neće desiti. Smatram da državni organi treba da reaguju. Treba da reaguju i institucije kao što je Poverenik za zaštitu ravnopravnosti, čim se u javnosti pojavi tako nešto, a ne možda samo po pritužbama građana. Ako je potrebno da mi reagujemo u parlamentu, a na taj način što ćemo menjati Krivični zakonik ili ćemo pooštravati odredbe bilo kojih drugih zakona, onda da i mi uradimo svoj deo posla. Jer, oni koji vređaju i oni koji okreću glavu od toga su oni koji kažu – nema veze, ne radi se o meni, nije važno, ali oni su ti koji bi trebalo da pomisle kako bi njima bilo da se o njima radi, da se, na primer, protiv njih vodi najprljavija medijska kampanja koja se vodi protiv Aleksandra Vučića proteklih godina. Dakle, nemojte dirati decu i porodicu. Porodica je stub jednog društva, a u političku arenu možete argumentima. Srpska napredna stranka je uvek bila spremna i uvek će biti spremna za takvu vrstu borbe. Hvala.
Zahvaljujem se. Sledeća je narodna poslanica Sandra Joković. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani članovi nezavisnih regulatornih tela, kolege poslanici i uvaženi građani i građanke Republike Srbije, danas se pred nama nalaze jako bitne tačke dnevnog reda za sve građane Srbije, a posebno za one koji pripadaju romskoj nacionalnoj manjini, kojoj i sama pripadam, a to sa ponosom govorim. U ovom parlamentu želim da ističem to kako bi se promenila slika koja prati Rome decenijama. Želim da pokažem da postoje obrazovani, vredni ljudi, koji su sposobni da unaprede položaj Roma u Srbiji. Pohvalila bih zalaganje predsednika Aleksandra Vučića, koji je prepoznao probleme ove marginalizovane grupe i time omogućio da se u parlamentu nađe neko ko će zastupati stavove romske nacionalne manjine. Neophodno je da veći broj pripadnika romske nacionalne manjine bude uključen u rad ministarstava, pogotovo onih koji imaju dodirnih tačaka sa oblastima koje su definisane strategijom za socijalno uključivanje Roma i Romkinja. Kad kažem ministarstva, mislim na tri ključna koja su bitna za položaj ove nacionalne manjine, a to su: Ministarstvo za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Ministarstvo prosvete i Ministarstvo za ljudska i manjinska prava i društveni dijalog. Visokoobrazovani Romi koji imaju odgovarajuće kompetencije mogu obavljati i funkcije državnih sekretara, pomoćnika ministara i saradnika. Imajući u vidu činjenicu da je i predsednik Aleksandar Vučić dao predlog Vladi da ima veći broj zastupljenih pripadnika nacionalnih manjina koji će ući u držanu administraciju ne samo kako bi ispunili neku kvotu, kako bi se Romi našli na bitnim pozicijama, već zato što su obrazovani i kompetentni za unapređivanje i rešavanje niza problema sa kojima se susreću pripadnici ove nacionalne manjine. Nedavno sam pročitala knjigu „Grad bola“, koju je napisao Meti Kamberi. Knjiga je bol dečaka koji je doživeo ono što nijedno dete ne bi trebalo doživeti, a to je da prosi, da zavisi od tuđe milostinje. Iz tog razloga preporučujem ovu knjigu jer jedino na taj način ćemo uspeti da pomerimo sopstvene granice i lakše ćemo razumeti jedni druge. Neophodno je nastaviti kontinuirano na suzbijanju nasilja zasnovanog na nacionalnoj osnovi, kontinuirano preduzimanje mera za ekonomsko osnaživanje i podsticanje Roma i Romkinja, takođe i u pogledu pristupa adekvatnog stanovanja, zdravstvenim i obrazovnim uslugama, kao i eliminisanju diskriminacije. Diskriminacija je jedan oblik nasilja. Ne možemo ga potpuno iskoreniti, ali možemo u velikoj meri promeniti kroz donete zakone. Dosta toga je urađeno po pitanju Zakona o diskriminaciji. Takođe, i rešavanje problema o ostvarivanju građanskih prava, kako bi bili pravno vidljivi, omogućen je naknadni upis u Matične knjige rođenih, državljanstva, lična dokumenta i isprave. Vlada Republike Srbije u proteklom periodu veliki posao je obavila po pitanju ljudskih i manjinskih prava, naročito formiranjem Ministarstva koje u svom domenu nadležnosti nosi naziv obuhvaćen ljudskim pravima. Moje današnje izlaganje želim da bude samo podstrek kako Vladi, tako i svim građanima Srbije da nastavimo svi zajedno da radimo na poboljšanju života i uslova romske zajednice. Uverena sam da ukoliko nastavimo ovim tempom da donosimo zakone, unapređujemo ih i sprovodimo, položaj ove zajednice biće unapređen. Optimizam mi uliva do sada preduzeti koraci od strane Vlade, ali pre svega predsednika Aleksandra Vučića, koji se trudi da temeljno poboljša standarde života, kako ove nacionalne manjine, tako i svih građana Republike Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto na listama nema više prijavljenih, predlagači, ali bih molio zaista da budu kratki. Milan Marinović, izvolite.
Hvala. Trudiću se zaista da budem kratak, samo ću se ukratko osvrnuti na nekoliko komentara koji su pojedini poslanici dali, a tiču se postupanja u mojim oblastima. Gospodin Dragan Marković Palma je rekao da treba doneti odgovarajuće zakone koji će olakšati rad lokalne samouprave. Gospodin poslanik Samir Tandir, rekao je da zakoni treba da budu usklađeni sa potrebama lokalne zajednice. Doktor Muamer Bačevac je rekao podrška osnivanju lokalnih kancelarija od strane nezavisnih državnih organa. U vezi toga, samo bih rekao da sam ja o tome pričao sa ministarkom državne uprave i da Poverenik planira, ukoliko se stvore uslovi, a nadam se da će te vi doneti takvu odluku kada budete izglasavali zakon o izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja, da otvori područne jedinice u pojedinim lokalnim samoupravama. Kojim bi to bilo, sada videćemo, ali svako bi bilo na korist ostvarenja prava i bilo bi u korist decentralizacije i došli bismo bliže građanima kako ne bi morali za svaku zaštitu prava u ove dve oblasti da se obraćaju Beogradu. Što se tiče diskusije gospodina poslanika Nebojše Bakareca, pitanje zloupotrebe prava na slobodan pristup informacijama idealna prilika da se to reguliše je upravo ovaj rad na Nacrtu zakona o izmenama i dopunama Zakona o slobodnom pristupu informacijama i videćemo da to uradimo. Na komentar gospodina poslanika Đorđa Komlenskog u vezi portala sudova, obratićemo pažnju. Ja mislim da nema nikakvih problema da se to reši. I samo bih rekao još par reči, pošto nisam zbog poštovanja protiv epidemioloških mera bio na odboru kada je razmatran naš izveštaj, rekao bih par reči samo o predlogu Odbora za pravosuđe u odnosu na naš izveštaj. Apsolutno podržavam predlog zaključaka koji je predložio Odbor Narodnoj skupštini. Drago mi je da su moji predlozi koji se tiču stanja u oblasti slobodnog pristupa informacija od javnog značaja i zaštite podataka prihvaćeni, da Narodna skupština poziva Vladu da se Zakon o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaj što pre promeni i da se strateški okvir u oblasti zaštite podataka o ličnosti poboljša i da se na njemu radi. Ja sam zahvalan Odboru, da kažem „a posteriori“ pošto su predložili zaključke. Unapred sam zahvalan Narodnoj skupštini i plenumu, ako podrže ove zaključke, jer će to biti na dobrobit ostvarenja oba prava. Hvala vam.
Hvala. Brankica Janković, izvolite.
Hvala, predsedniče. Pre svega, hvala svim narodnim poslanicama i poslanicima na rečima podrške i lepim rečima koje su uputili instituciji koju vodim. Odgovoriću na nekoliko pitanja, ali redom onako kako su narodni poslanici i pitali. Pre svega, potpredsednica Narodne skupštine, gospođa Elvira Kovač nije tu, ali molim da joj prenesu…
Tu je, prati ona redovno.
Elvira, izvinjavam se. Htela sam samo informaciju, znam da ste pratili, ali imamo već na našu inicijativu, Ustavni sud je, za inicijativu za ocenu ustavnosti, Ustavni sud je upravo ocenio odredbu koja se odnosi na nejednak položaj žena u poljoprivredi i na duži period naknade koja se obračunava, koja se odnosila na 24 meseca, odnosno na 18 meseci, u odnosnu na druge žene da se obračunava naknada zarade za vreme porodiljskog odsustva, tako da očekujemo da ministarstvo otkloni u najkraćem mogućem roku. Još uvek ostaje ona odredba koja nije razmatrana, koja se odnosi na takođe inicijativu za ocenu ustavnosti da roditelj ne može koristiti pravo na porodiljsko bolovanje, ukoliko je dete ostvarilo pravo na tuđu negu i pomoć. Mi kažemo da se tu radi o dva različita titulara. Pitanja gospođe Selme Kučević i gospodina Samira Tandira više je konstatacija, ali informacije radi, bez obzira što se ne radi o 2020. godini samo da kažem da smo mi razmatrali pritužbu Bošnjačkog nacionalnog veća i utvrdili da nema diskriminacije i da je Ministarstvo prosvete obezbedilo nastavu na bošnjačkom jeziku na regionalnoj televiziji, tako da u Sandžaku naša deca koja su pripadnici bošnjačke nacionalne manjine mogu pratiti na bošnjačkom jeziku nastavu. Takođe, na pitanje gospođe Jelene Žarić Kovačević, koje se odnosi na odakle pristiže najveći broj pritužbi, da li smo prepoznati van Beograda, jer se, potpuno sam saglasna da naši građani žive i van Beograda i da smo dužni da njima posvetimo posebnu pažnju. Najveći broj pritužbi primljen je kao i prethodnih godina iz beogradskog regiona, 36%, ali prošle godine je to bilo više od 50 u Beogradu, što znači da ipak imamo napredak. Sledi region Šumadije i zapadne Srbije, zatim region južne i istočne, zatim Vojvodina i Kosovo i Metohija. Ostaje i dalje da treba da radimo više i da budemo još više dostupni građanima van Beograda, a bili smo sve vreme u kontaktu sa gospođom Jasminom Barać Perović u rešavanju njenog problema pristupačnosti. Drago mi je da je u Nišu taj problem rešen. Htela bih posebno da se osvrnem na tri izlaganja koja su meni bila jako važna i upečatljiva, a to je izlaganje narodne poslanice, gospođe Dubravke Kralj. To je zaista bio jedan izuzetno analitičan pristup ovoj temi. Odavno nisam čula od mlade žene takav jedan pristup i razumevanje demografskih problema, jer se uvek kada govorimo o problemima nedovoljnog rađanja dece, onoliko koliko bi smo mi voleli da vidimo i ispravim našu demografsku strukturu, popravimo, uvek su, nekako se priča o ženama i uvek je priča o novcu, a vi ste pričali o ključnoj stvari – usklađivanju rada i roditeljstva i svega onoga što mi i sve žene i muškarci želimo, da budemo ostvareni i na poslu i u svojoj kući. Mislim da neće biti nikakav problem da vi kao mlada žena progovorite da muškarci treba da preuzmu više porodičnih obaveza, jer mnogi od njih to već rade i želeli bi možda i da im se prizna da su oni istinski dobri roditelji. Mislim da muškarce često, nekada, zapostavljamo tu njihovu ulogu. Hvala što ste se osmelili da o tome govorite i hvala vam što ste primetili našu vrlo iscrpnu analizu oko prisustva mladih. Mi smo dali inicijativu 2020. godine. Ovde imam, ali nemam dovoljno vremena da vam prikažem detaljno koliko je zapravo mladih ljudi prisutno u lokalnim samoupravama, ali danas zahvaljujući poštovanju te preporuke, imamo i ovakav mnogo veći broj mladih na nacionalnom nivou koji učestvuju u donošenju odluka, ali i na nivou lokalnih samouprava. Htela da se osvrnem na izlaganje narodnog poslanika, gospodina Marijana Rističevića koga sam vrlo pažljivo slušala i htela bih da kažem da osuđujem apsolutno napad na ugrožavanje vaše bezbednosti i pretnju, ali ja mislim da je jako važno da se konstatuje da ja lično nisam tužiteljka i ovde ne sede tužioci. Tako da mislim sam potpuno saglasna sa vama da svi treba da radimo svoj posao. Još jedna stvar, mislim da nema potrebe za osnivanjem posebne institucije zaštitnika seljaka. Seljaci su takođe isto ravnopravni i vrlo važni građani naše države i želim da vam kažem da smo se mi posebno o ovoj temi posvetili, posebno ženama i dali preporuke za povećanje posebnih podsticaja za žene i mlade u poljoprivredi, kao i za relaksiranje imovinskih uslova za ostvarivanje novčane socijalne pomoći za naše najstarije sugrađane kojima je uskraćeno pravo samo zato što imaju 0,5 hektara zemlje, što ništa ne znači ako je zemlja zaparložena i ako oni kao stariji ljudi ne mogu da ostvaruju prihod, ali sam saglasna sa vama da ima puno prostora da tome posvetimo još više pažnje, što ćemo u naredne dve godine posebno raditi. Takođe, izlaganje narodnog poslanika, gospodina Komlenskog mi je takođe ostalo onako vrlo upečatljivo zato što je konstatovao da se iza naših izveštaja zapravo radi o sudbinama ljudi, da je jako bitno da pričamo o sudbinama ljudi i da nekako su ovde ljudski životi i njihova ostvarena i ne ostvarena prava. Na tome vam hvala i zato mislim da u narednom periodu možda i naše izveštaje treba razmatrati odvojeno kako bismo imali priliku da mnogo više razgovaramo, jer se ispostavilo da su nezavisne institucije i Narodna skupština jedni drugima i te kako potrebni svakome naravno iz različitih razloga, a i vaše izlaganje sam shvatila da je jako bitno umeti i čuti i tišinu, jer mi se bavimo zaštitom onih koji su najslabiji među nama, a oni nekada nisu tako dovoljno glasni. Tako da treba da naučimo svi da čujemo i tišinu. Na kraju, posebna zahvalnost i moje veliko poštovanje narodnoj poslanici Sandri Joković koja se osmelila i koja naročito ističe i želi da kaže i javno da istakne svoju nacionalnu pripadnost kao Romkinja, zato što jeste važno da imamo mladu ženu spremnu da istakne i da Romi nije jednako problemi, već su to mladi, obrazovani ljudi, sposobni, veliko naše bogatstvo sa ogromnim kapacitetima. Mislim da je jako važno što ste vi danas u Skupštini jer samo zajedničkim snagama kada parlament istinski izražava realnu sliku našeg stanovništva i kada svi zajedno radimo na izmeni kulturnih obrazaca i stvaranju bolje i uspešnije i pravednije Srbije u kojoj svi želimo da živimo, samo tako zajednički u partnerstvu svi jedni sa drugima, i kao što reče gospođa Kralj, i muškaraca i žena i svih nacionalnih manjina i uvažavajući sve naše različitosti možemo da napravimo to društvo u kome želimo da živimo. U tom smislu Poverenik svima vama stoji na raspolaganju, ne samo kada razmatramo ove izveštaje, nego svakog dana kada god smatrate da možemo da razgovaramo o bilo kojoj temi. Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem. Magistar Zoran Pašalić. Izvolite.
Hvala veliko. Prvo i pre svega odgovor poslaniku Samiru Tandiru na pitanje o velikom broj nerešenih pritužbi. Postoji tvrdnja nekih nevladinih organizacija. Ne pritužbe, odnosno na obraćanje građanima može da se odgovori floskulama da se piše neka vrsta proizvoljnih konstatacija, a može da se odgovora ozbiljno sa ciljem da se reše problemi građana. Tamo gde je moguće Zaštitnik građana odgovara odmah. Često i u roku od 24 do 48 sati. Negde gde je potrebno duže vreme ili iz razloga što je kompleksiji problem ili tamo gde je nedostajalo izjašnjenje institucije kojoj se obraćamo postupci traju duže, ali to svakako ne znači da je veliki broj nerešenih slučajeva. Odgovor poslanici Selmi Kučević je da kada se Nacionalni savet bošnjačke nacionalne manjine obratio nama, to je bilo u julu 2019. godine, mi smo se u avgustu mesecu obratili RTS. Pošto nam nisu u predviđenom roku odgovorili, što je urgencija, i dobili smo odgovor koji je Nacionalnom savetu bošnjačke nacionalne manjine upućen u junu 2020. godine. To je što se tiče postupanja u tom predmetu koji je završen po nama. Što se tiče pitanja gospodina Vojislava Vujića na to i konstatacija da sam više puta kritikovan iz razloga što sam smatrao da treba da se nalazi u novom zakonu, a to je da Zaštitnik građanina ili neka nezavisna institucija kontroliše sudsku upravu, to je posledica toga što 82% svih presuda suda u Strazburu po tužbama naših građana odnosi se na pravo na pravično suđenje, na suđenje u razumnom roku, na izvršenje sudskih odluka i samim tim jedan od isticanih problema koji se nalaze i pred ovom Skupštinom to je dužina trajanja sudskih postupaka. Moram da naglasim i to da Zaštitnik građana će se uvek odupreti svakom napadu na bilo koju instituciju ako taj napad nije u skladu sa zakonom. Po članu 8. Zakona o javnom informisanju i medijima svi funkcioneri moraju, uključujući i mene, da tako kažem kolokvijalno, trpe javnu kritiku, ali to ne znači da možete da im crtate metu na čelu jer je zakonom vrlo jasno uređeno kako se kontroliše i ko postupa kada se smatra da sudija nije svoj posao obavio adekvatno. To je uređeno Zakonom o sudijama. Postoji i u VSS disciplinski tužilac. Postoji disciplinska komisija koja je dvostepena, kojoj se može obratiti svaki građanin Republike Srbije. Ono što takođe hoću da kažem to je da prema članu 3. Zakona o uređenju sudova ne mogu sudske odluke biti van sudske kontrole. Sa jedne strane, uvek ću kritikovati neažurnost sudova. Sa druge strane, uvek ću štititi njihovu nezavisnost. Četvrto pitanje, gospođe Samire Ćosović, kako lokalna samouprava reaguje po našim preporukama sve zavisi, zaista se ne može izvući jedinstvena slika, od lokalne samouprave do lokalne samouprave. Pojedini reaguju zaista pohvalno. Ne mogu sada da koristim vaše vreme i strpljenje da ih pojedinačno hvalim. Neko ne reaguje uopšte. Tamo gde se ne reaguje uopšte onda Zaštitnik građana sa svojom službom odlazi u tu sredinu da vidi u čemu je problem i pokušava da ga reši. Negde uspe, negde ne. Hvala vam.
Zahvaljujem. Doktor Duško Pejović. Izvolite.
Hvala predsedniče. Mislim da smo dali dobar primer očuvanju ravnopravnosti, čak i više od toga jer 66% zaposlenih su dame u instituciji našoj. Hvala svima koji su podržali u svom istupu rad DRI. To govorim u ime zaposlenih zato što su zaposleni zaista posvećeni maksimalnom svojim aktivnostima i u njihovo ime se zahvaljujem i samo da istaknem par stvari. Iako smo mlada institucija i dalje je prisutan jaz u očekivanju. Veća su očekivanja od zakonskih ovlašćenja koja mi imamo. Prema tome, treba dobro poznavati nadležnost institucije, mogućnosti koje institucija može da izvrši u odnosu od toga šta se od nje očekuje. Na primer, nama je zakon dao obavezu koje subjekte svake godine revidiramo, a za ostale je rekao prema odgovarajućim broju, to znači prema mogućnostima. Ne možemo 11 hiljada subjekata revidirati. U lokalu je 6.200. Imamo pet lokalnih vlasti koje smo pet puta do sada izrevidirali, neke druge četiri puta, manje od toga tri puta, dva puta itd. Nije tačna tvrdnja da u Sjenici nismo bili sedam godina. Tačno je da između dva izveštaja je bilo šest godina, ali pošto smo radili javne nabavke za dve godine onda je to pet, a pošto smo se najviše osvrnuli na ugovor iz 2017. godine, onda je to četiri godine. Mi mogućnosti koje imao tako i planiramo. Savet donosi odluku, odnosno program revizije u kome odlučuje i o subjektima shodno našim mogućnostima. Osim DRI, postoje budžetske inspekcije, kako na lokalnom tako i na državnom nivou postoji interna revizija. Dalje, lokalna vlast svake godine traži saglasnost od DRI prema članu 92. Zakona o budžetskom sistemu, saglasnost da ako ne radimo mi samu reviziju, da oni angažuju nezavisnog eksternog revizora. Pitanje je da li se on angažuje, što se ne angažuje, jer je sastavni deo završnog računa potrebno i mišljenje eksternog revizora, kada smo bili u Tutinu 2016. godine, radeći finansijske izveštaje za 2015. godinu. Što se tiče JKP iz Novog Pazara, Centra za socijalni rad, gospodo ovo je danas izveštaj o radu za 2019. godinu, a ovu su izveštaji iz 2020. godine. Oni su urađeni, oni su na sajtu. Problematika je u javnim nabavkama, u platama, itd, ali zaista se nismo ni pripremali za to. To je jedno, a drugo pojedinačne stvari su u tom izveštaju. Ukoliko bude nejasnoća oko ovog odgovora po bilo kom osnovu spremni smo da dobijemo pitanje i na upit ćemo da damo u kompletu odgovor. Pokušaću da odgovorim poslaniku Bakarecu. Vrlo interesantno je bilo njegovo pitanje. Mi smo radili reviziju svrsishodnosti davanja u zakup poslovnog prostora u svojini jedinice lokalne samouprave. Obradili smo te aktivnosti u gradu Beogradu, u svim gradskim opštinama grada Beograda, u gradu Novom Sadu i gradu Nišu. Znate kakvi su pokazatelji, 16 hiljada jedinica poslovnog prostora ima, milion i 800 metara kvadratnih oni zauzimaju. Za 2016, 2017. i 2018. godinu se potraživanja po osnovu zakupa povećavaju za 15%. Na kraju 2018. godine ukupno nenaplaćeno po osnovu zakupa kod Beograda, gradskih opština Novog Sada i Niša je osam milijardi i 200 miliona, 73% od toga je zastarelo. Od toga dve milijarde i devet miliona ima gradska opština Stari grad, gde je 100% zastarelo. To su pokazatelji koji su otkriveni u reviziji svrsishodnosti. Kad sam već kod svrsishodnosti, samo da napomenem, mi smo kroz izvršenu reviziju upravljanja industrijskim otpadom utvrdili da se na ime uvoza polovnih, motornih automobila, odnosno vozila, samo smo njih obradili, za pet godina je državni budžet oštećen za 6,7 milijardi dinara. Iz budžeta DRI je državu koštala za čitavo vreme od početka do ove godine 4,6 milijardi. Mi smo samo na jednoj reviziji utvrdili ovo. Dakle, to su neprocenjive vrednosti informacija do kojih mi dolazimo. U prevenciji od poplava koje često napadaju imamo situaciju da od 173 brane koje imamo, samo je 58 njih uneto u registar, pa kad nisu registrovane zamislite u kakvom su stanju, umesto da li mogu da štite od poplava, one su u opasnosti od poplava. Mi smo sada imali primer branu Goli kamen u blizini Lučana koja je u tako lošem stanju da je opasnost za okolinu, a vodi se u zemljoradničkoj zadruzi u stečaju. Mnogo primera koje u reviziji svrsishodnosti utvrdimo i spremni smo na to zahvaljujući odborima sa kojima zaista imamo efikasnu saradnju, to iznosimo. Što se tiče pitanja koje je gospodin Marijan Rističević izneo, 2005. godine je donesen Zakon o DRI, 2006. godine je Ustav izmenjen gde je unesena odredba za DRI, 2007. godine je izabrano prvo rukovodstvo, 2008. godine prvi revizori, a 2009. godine je prvi revizorski izveštaj. Tek su drugi revizorski izveštaji počeli da se sastavljaju 2010. godine, a u lokalu 2011. godine za 2010. godinu. Ja sam vodio tim koji je radio reviziju Grada Beograda, kao prvi revizorski izveštaj u lokalu i radio sam te stvari. Shodno dokumentaciji koju sam imao, napravili smo izveštaj koji je na sajtu. Nakon tog izveštaja, podneli smo devet krivičnih prijava, 16 prekršajnih prijava. Na jednoj prijavi je po 19 osoba itd. Sve ovo o čemu ste vi govorili nije za revizora, to je jaz u očekivanju, to je za istražne organe, jer se revizija obavlja na način na koji sam to pre istakao. Izvinjavam se, ne bih dalje oduzimao vreme. Za sve nejasnoće koje imate i pitanja koja imate, spremni smo i otvoreni za saradnju. Hvala na pažnji.
Hvala. Pre nego što završimo, Brankica je zamolila 15 sekundi. Izvolite.
Hvala predsedniče što ste vi na rodnoj ravnopravnosti mi dozvolili. Samo sam htela da konstatujem da je važno da iako ne idemo u direktnom prenosu RTS, za mene lično to nije važno, jer sam ovde zbog vas, ali mislim da je važno da kažemo da se prenos ne radi zbog ženske odbojke. Konačno imamo i davanje prednosti ženskom sportu koje često ne zasluženo ne nađe dovoljno prostora na RTS, pa da samo znamo, igraju Ub-Železničar. Eto, da završimo u dobrom tonu ravnopravnosti.
Hvala. Nije vam neko opravdanje za to. Uvažavam ženski sport. Uopšte nije bitno da li je muški ili ženski, svejedno, mi sa RTS imamo ugovor kao i svi drugi korisnici. Istina je da u tom ugovoru piše do 18.00 časova, ali mi njima plaćamo 80 miliona godišnje. Oni ne prenose ovo besplatno, ali sad to nije tema. To je tema za sledeći budžet. U svakom slučaju, zahvaljujem se svima. Pošto nema više prijavljenih poslanika, zahvaljujem se svima koji su bili prisuti iz nezavisnih institucija. Kao što vidite, mi smo izdvojili vaše četiri institucije kao najznačajnije. Ne želimo da ih mešamo sa drugima, ima ih još, ali neke od vas su ustavna kategorija, neke su zakonska kategorija i izuzetno su važne i mi smo time želeli da pokažemo da je veoma važno da imamo dijalog i komunikaciju, odnosno da ostvarujemo našu ustavnu ulogu, a to je da mi vršimo nadzor nad vašim radom. Prema tome, zamolio bih sve vas, nemojte da Skupština iz medija saznaje da vi pripremate promene određenih zakona. Te vaše zakone donosi Narodna skupština, mi smo za vas predstavnici vlasti, vi sa nama treba o tome da razgovarate, a ne sa drugim organima državne uprave na koje imate pravo da vršite nadzor. Mi vršimo nadzor nad vama, javite se ovde na vreme, jer zakon vam neće doneti Vlada, nego Narodna skupština Republike Srbije. To govorim zbog toga da ne bude posle godinu dana opet nekih novih promena zakona itd. Samo na vreme da o tome da razgovaramo. Zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka od 1. do 4. Zahvaljujem se svima vama. Ne morate da budete dalji prisutni. Određujem subotu 26. decembar u 19.10 časova kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Druge posebne sednice. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stav 5. Poslovnika, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja poslanika. Molim narodne poslanike da ubace identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno u ovom trenutku 180 narodnih poslanika, odnosno je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje - Predlog zaključka povodom razmatranja Redovnog godišnjeg izveštaja Zaštitnika građana za 2019. godinu, koji je podneo Odbora za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu od 16. decembra. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 181, za – 178, nije glasalo – troje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka. Stavljam na glasanje – Predlog zaključka povodom razmatranja Redovnog godišnjeg izveštaja Zaštitnika građana za 2019. godinu, koji je podneo Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova 17. decembra 2020. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 181, za – 178, nije glasalo – troje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka. Stavljam na glasanje – Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o sprovođenju Zakona o slobodnom pristupu informacijama od javnog značaja i Zakona o zaštiti podataka o ličnosti za 2019. godinu, koji je podneo Odbor za pravosuđe, državnu upravu i lokalnu samoupravu od 16. decembra 2020. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster na poslaničkoj jedinici. Zaustavljam glasanje: ukupno 181, za – 180, nije glasao – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka. Stavljam na glasanje – Predlog zaključka povodom razmatranja Redovnog godišnjeg izveštaja Poverenika za zaštitu ravnopravnosti za 2019. godinu, koji je podneo Odbor za ljudska i manjinska prava i ravnopravnost polova 17. decembra 2020. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 181, za – 180, nije glasao – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka. Stavljam na glasanje – Predlog zaključka povodom razmatranja Izveštaja o radu Državne revizorske institucije za 2019. godinu, koji je podneo Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava 23. novembra 2020. godine. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno 181, za – 180, nije glasao – jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zaključka. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Drugu posebnu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije u Dvanaestom sazivu. Sutra nastavljamo sa radom u 10.00 časova, imamo Devetu sednicu. Kako smo na kolegijumu razgovarali, sutra ćemo imati raspravu u načelu o predloženim izmenama i dopunama zakona i međunarodnim sporazumima, a prekosutra raspravu o predlozima zaključaka naših poslanika, članova Odbora za evropske integracije. Naravno, u utorak je predviđena rasprava u pojedinostima i glasanje, ako se eventualno nešto drugo ne promeni, to je plan za naredna tri dana. Dvadeset devetog uveče, znači u utorak, zaključujemo i završavamo redovno zasedanje. Hvala vam.