Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Osmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 95 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda postoji, a ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 129 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Saglasno članu 86. stavu 2. i članu 87. stavu 2. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da je ova sednica sazvana u roku kraćem od roka utvrđenom kraćem od rok utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, izuzetno za ponedeljak. Dakle, mimo dana utvrđenih u članu 87. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri Predloge akata iz predloženog dnevnog reda. Dostavljeni su nam Zapisnici Četvrte i Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedenih sednica. Obaveštavam vas da je proverom u službi za poslove Odbora za administrativno-budžetsko i mandatsko-imunitetska pitanja utvrđeno je da tom Odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio pisanu molbu u obliku primedbe na navedene zapisnike. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje zapisnik Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godine, održanoj 23, 24, 25, 28, 29. i 30. oktobra. Zaključujem glasanje: za – 123, protiv - jedan, uzdržan – jedan, nije glasalo sedam od ukupno 132 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Stavljam na glasanje zapisnik Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godine, održanoj 12, 13. i 14. novembra 2019. godine. Zaključujem glasanje: za – 124, protiv - nema, uzdržanih – dvoje, nije glasalo četvoro od ukupno 130 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Zapisnik Pete sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. U sazivu ove sednice kojoj je dostavljen sadržajni predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima dopuna predloženog dnevnog reda i o predlogu za spajanje rasprave. Po Poslovniku, narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Ovo je zaista neverovatno koliko vi danas ne poštujete Poslovnik Narodne skupštine. Najpre, i pre svega zbog javnosti, ova sednica trebalo je da počne u 10 sati, vi niste imali kvorum, obaveza je bila da se sednica otvori da kažete narodu da niste u stanju da obezbedite kvorum i da sednicu odložite za sat vremena. Pa, ako i za sat vremena nemate kvorum onda se sednica morala odložiti za naredni dan. Sve to lepo piše u članu 88. Vas naravno baš briga za Poslovnik, kao što vas, kao što vas sad baš briga za Poslovnik, koliko dugo pokušavam da skrenem pažnju da se javim po Poslovniku, naravno da vam nije palo napamet da mi to dozvolite. Dakle, kolega Arsiću, gospodo iz vladajuće većine, nemojte da se igrate, setite se ovako su neki sazivi završavali pre mnogo godina, ako niste u stanju da obezbedite kvorum onda to lepo kažite, to narod treba da zna. Vi između sebe vidite zbog koga niste mogli da obezbedite, šta se dešava u vladajućoj koaliciji, zbog čega ste morali danas da dovedete, da privedete poslanike koji su do pre deset minuta bili navodna opozicija da vam danas daju kvorum. To je nešto što svakako javnost treba da zna. Ne interesuje nas što vama daju zvanično kvorum poslanici Čankove stranke, ali mi govorimo dugo da je on zapravo vaša koalicija, a vi ste to negirali. Danas je pokazano da smo bili u pravu. Ne interesuje nas ni što vam kvorum daju ovi iz tzv. SMS, kako li se zovu, oni su ukrali mandate stranci na čijoj listi su došli u Narodnu skupštinu i sad trguju sa ukradenim mandatima i danas su vam dali kvorum, a na koji način je to istrgovano, svakako će i to biti u skoro na dnevnom redu. Hvala vam.
Koleginice Radeta, vi ste već rekli, nemam potrebe ja da to izgovaram, pravo i obaveza svakog narodnog poslanika je da učestvuje u radu Narodne skupštine i da prilikom ulaska u salu Narodne skupštine ubaci svoju karticu za elektronski sistem. Ja poštujem vašu želji da vi to ne radite, ali zato nemojte da napadate druge poslanike ako to urade. Inače, mi smo na početku radnog dana kvorum, prema tome… (Vjerica Radeta: Šta si rekao?) Imali smo kvorum. (Vjerica Radeta: Kada?) Na početku radnog dana. Želite po Poslovniku. Prvo narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, Narodnu skupštinu čini 250 narodnih poslanika. Kvorum, dakle, odluke se donose većinom glasova, a kvorum čini 126 poslanika bilo kojih partija, da li vladajućih, da li opozicionih. Ukoliko predsedavajući, reklamiram inače član 107, član 27. i tako dalje, ukoliko ste posumnjali da kvoruma nema, mogli ste da odložite sednicu. Ali pošto je bilo očigledno da kvoruma ima, a da su neki poslanici zaboravili da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice, vi ste onda mogli kvorum da utvrdite prebrojavanjem glasova. Budući da niste odložili sednicu, znači, prethodni poslanik se pozvao na odredbu koja se odnosi na činjenicu koju treba da uradite tek posle odlaganja sednice. Budući da niste odložili sednicu, budući da ste sad ustanovili kvorum elektronski, nije bilo prebrojavanja, sednica je sasvim regularna. Hvala. Ne tražim da se glasa.
Po Poslovniku, narodni poslanik Vjerica Radeta.
Najpre me niste pitali malopre da li želim da se izjasnim. Da, želim za ono malopre kad me niste pitali. A sada reklamiram član 1074. stav 1. prosto je neverovatno koliko vi mislite da možete da napravite budale od narodnih poslanika i od javnosti. Ne da je uvredljivo ovo što radite, ovo je bezobrazluk, drskost, ne znam koji izraz da upotrebim. Dakle, mi imamo saziv, Narodna skupština sednica zakazana za 9. decembar sa početkom u 10,00 časova. Potpisala Maja Gojković, evo ga. Da li smo mi zvanično obavešteni da se pomera početak sednice? Nismo. Da li ste morali u 10,00 sati da konstatujete da nemate kvorum jer ga niste imali? Morali ste. Da li ste morali tada da odložite sednicu za sat vremena? Morali ste, niste to uradili. Da li ste posle sat vremena uspeli da ozvaničite koaliciju sa Čankom i sa ovom Macurom i njenim ukradenim mandatima? Morali ste, tako što su došli da vam daju kvorum za današnju sednicu. I sada ovde neko će nas da ubeđuje da bi javnost svatila, kao mi imamo većinu, ali šta nismo hteli da ubacimo kartice, zaboravili da ubacimo. Pa sa vama nešto nije u radu ako ste sedeli ovde, a zaboravili da ubacite kartice. Nemojte od nas da pravite poslanike koji ne znaju šta rade. Priznajte, desilo se to što se desilo, dešava se svima, pogotovo kad su u stanju u kakvom se sada nalazi vladajuća većina. Dakle, povređen je Poslovnik, povređeno je dostojanstvo Narodne skupštine, povređena je inteligencija naroda. Vodite računa ljudi, radite ono što morate, ali neka to bude malo elegantnije. Naravno, tražim da se u danu za glasanje izjasnite o ovoj povredi i ne morate ništa da mi obrazlažete.
Zahvaljujem. Član 107. da poštuje dostojanstvo Narodne skupštine. Član 127. narodni poslanici su dužni da koriste isključivo svoje identifikacione kartice, kao i da se identifikuju pri ulasku u salu ubacivanjem u poslaničku jedinicu, odnosno da se odjave prilikom napuštanja sale. Pošto neki poslanici nisu ubacili svoje kartice… (Vjerica Radeta: Treba ih streljati.) Ne treba nikoga, kao što vi to predlažete streljati, kvoruma je bilo u 10 sati, s tim da smo mogli da tražimo da se kvorum utvrđuje i prebrojavanjem narodnih poslanika zato što sumnjamo u ispravnost elektronskog sistema. Sačekali smo da se elektronski sistem stabilizuje i nastavljamo sa daljim radom. Rekli ste da želite da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Povreda Poslovnika.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 103. u vezi člana 88. Narodni poslanici su narodni poslanici bez obzira da li pripadaju vladajućoj ili opozicionim strankama, bilo kom poslaničkom klubu ili ne pripadaju nijednom poslaničkom klubu. Stav 6. člana 88. kaže sledeće – postojanje kvoruma se utvrđuje primenom elektronskog sistema za glasanje na taj način što je svaki narodni poslanik dužan da se identifikuje prilikom ulaska u salu ubacivanjem identifikacione kartice u poslaničku jedinicu. Valjda je očigledno i gledaocima i vama, da se najviše bune oni koji su pustili da urade to što piše u stavu 6. Vi ste, takođe, mogli, a niste po stavu 9. predsednik Narodne skupštine može da odluči da se kvorum utvrđuje prebrojavanjem narodnih poslanika i u drugim slučajevima. Vi to niste činili. Stav 6. je veoma jasan, svaki poslanik je dužan kada uđe u salu da svoju karticu ubaci u poslaničku jedinicu. Oni koji to nisu učinili oni se najviše bune i hoće da kažu da Skupštinu čine samo vladajući poslanici, opozicioni ne čine. Dakle, kada bi to uzeli tako onda bi mogli da izmislimo pravilo da oni koji ne ubace karticu da im se odbije dnevnica ili da ne mogu da učestvuju u radu itd. Gde piše da vladajuće stranke treba da obezbede većinu za rad Narodne skupštine? Zamislite da je prva ili neka od prvih sednica Narodne skupštine, pa ko je tu vladajuća većina? Dužnost je obaveza svih narodnih poslanika da ubace svoju karticu kada uđu u salu. Hvala. Ne tražim da se glasa.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đurić. Po Poslovniku. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Po članu 28. vi ste zaduženi za staranje o redu na sednici, molim vas da opomenete poslanike koji ovde pričaju da je ovde neko nešto ukrao, trgovao ili prodao, osim ako nemaju precizne dokaze napismeno da pokažu da se desila trgovina uticajem, trgovina mandatima i slično. Najslađe je kad nas radikali optužuju da smo lažna opozicija, to verujem da je svima u Srbiji jasno kakvo su radikali unazad 30 godina opozicija i molim vas da sprečite da se poslanici ovde vređaju, nazivajući se lopovima, pogotovo od stranke poslanika koji sede sat vremena u sali i poigravaju se sa Narodnom skupštinom tako što drže kartice ne ubačene unutra, poigravajući se sa kvorumom i vodeći neku svoju taktiku za koju misle da im donose glasove. Dakle, ako ćemo da radimo hajde da radimo, da se ne zamlaćujemo sitnim šibicarenjem, ubacivanja, vađenja kartica i sličnim glupostima. To je vređanje dostojanstva Narodne skupštine, ako ćemo da radimo, ako nećemo da radimo onda izađite iz sale, održite konferenciju za medije i recite zašto nećete da radite i zašto sedite u sali bez ubacivanja kartice. Kakva je to vrsta poigravanja dolaskom na svoj posao ili nedolaskom na svoj posao? Molim vas, ovo nije prvi put da slušamo uvrede – lopovi, izdajnici, pljačkaši i ne znam šta. Znači, to nije primereno Domu Narodne skupštine. Hvala. (Narodni poslanici dobacuju.) Evo, i sad dobacuju - ukrao si mandat. (Nataša Sp. Jovanović: Jeste, ukrao si mandat!) (Vjerica Radeta: Tačno, jesi. Lopovčina si!) Jel sam lopovčina? Svaka vama čast, radikali! Svaka vama čast, vi ste prava opozicija. Svaka čast!
Zahvaljujem. Vodiću računa o primedbama koje ste dali sada ubuduće. Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Po Poslovniku.
Prvo, ovaj malo pre što je ukrao mandat, pozvao se na član 28. koji govori o godišnjem programu rada Narodne skupštine. Valjda je on u godišnjem programu predviđen da će u jednom momentu doći ovde da vam da kvorum zato što ste se tamo negde, trange - frange dogovorili. Član 27. stav 2. Gospodine Arsiću, zaista je nedopustivo ovo što dozvoljavate da se radi. Nedopustivo je da vi sada, nakon 30 godina od višestranačja u Srbiji, pričate o tome da opozicija treba da vam daje kvorum, da je opozicija ta koja treba vama da utvrđuje koliko vas u sali ima i da mi sad kao ne radimo svoj posao zato što sedimo ovde. Sve smo gledali, koga ste doveli, koga ste dovlačili, koga ste zvali telefonom, govorim o vašima, to je vaše pravo. Vaše pravo je i da kupite ove što su danas došli, ove iz SMS i ovaj ko se malo pre javio, to je onaj koji kaže da se u Srebrenici desio genocid. Sram ga bilo, a Boga mi i vas, kad ste spali na to da vam takav izdajnik daje kvorum. On kaže nije ukrao mandat. Krađa mandata je najveći vid korupcije i najnemoralnije nešto što narodni poslanik može da uradi jeste krađa mandata. Da li se to njemu sviđa ili mu se ne sviđa, to je istina. On koji tri meseca nije ovde zavirio, nego kad ste se dogovorili, onda je počeo da dolazi... (Predsedavajući: Koleginice, vi sad raspravljate o reklamiranju Poslovnika vašeg kolege.) Objašnjavam vama ono što vi nećete. (Predsedavajući: Nema potrebe da mi objašnjavate.) Gospodine Arsiću, nije vam smetalo kad je ovaj malo pre, koji kaže da je u Srebrenici bio genocid i koji je ukrao mandat, kad je on objašnjavao ko smo mi, to vam nije smetalo. Kad je on rekao da mi sedimo u sali i mi šibicarimo jel hoćemo ili nećemo da radimo. Čuj, nama neko može da kaže da mi u Narodnoj skupštini hoćemo ili nećemo da radi, kaže lopov koji je ukrao mandat i koji tri…
Molim vas, koleginice Radeta, ne možete tako da nazivate kolege, to nemate pravo da radite. Jeste da ste dole u poslaničkoj klupi, imate sva prava narodnog poslanika ali ne zaboravite da ste i potpredsednika Narodne skupštine, to je prva stvar. Druga stvar, da odmah raščistimo, niko ovde nije rekao da vi morate da ubacujete kartice, samo sam čitao iste odredbe na koje ste se i vi pozivali, pa ne možete pola vam treba, pola bacite. Ne. Znači, iste odredbe važe za sve narodne poslanike, kako za mene, tako i za vas. Nema potrebe da uvodimo službu da se prebrojavamo. Možemo da nastavimo dalje sa radom. Reč ima narodna poslanica Vjerica Radeta. Po Poslovniku. Izvolite.
Želim po Poslovniku, sada po članu 32. Da, kolega Arsiću, ja sam jedan od potpredsednika Narodne skupštine i upravo tim je veća moja odgovornost da javnosti objasnim kako Narodna skupština funkcioniše. Nažalost, stav vladajuće većine je da ja kao potpredsednik iz najveće opozicione partije iz SRS ne mogu da vodim sednice Narodne skupštine, jer da mogu, sigurno bi neke sednice izgledale drugačije, vi to ne dozvoljavate, a onda je moja obaveza i Poslovnik me na to obavezuje, i funkcija koju sam dobila u Narodnoj skupštini me obavezuje da vam skrenem pažnju da morate da vodite računa o Poslovniku. Nije smrtni greh to što vi u 10.00 sati niste imali kvorum. Prosto, imate neki problem među vama, rešiv ili nerešiv, vaša stvar, ali vam je obaveza bila, obaveza, kolega Arsiću, da počnete sednicu i da javnosti kažete - nemamo kvoruma, da odložite na sat vremena. Posle toga da kažete - opet nemamo kvorum, odlažemo sednicu za sutra, jer vi kvorum niste imali do 11 sati i 17 minuta, a trebalo je da počnete u 12.00. U 11 sati i 17 minuta kvorum su vam dali oni koji su vam očigledno koalicioni partneri, oni sa kojima ste napravili šibicarsku kombinaciju, kako kaže ovaj što tvrdi da je u Srebrenici bio genocid…
Ne vređajte kolege, koleginice Radeta.
Kolega Arsiću, ja vas molim, nemojte me prekidati. Ako budem nešto se ogrešila o Poslovnik…
Neću vam dozvoliti da vređate kolege.
… Izrecite mi opomenu. Koristite, brate, vaša prava, ali nemojte da uskraćujete moja. Hvala.
Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika. (Vjerica Radeta: Da.) U redu. Narodni poslanik Nemanja Šarović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica u vezi sa ubistvom i političkom pozadinom ubistva Zorana Đinđića, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. decembra 2016. godine. Da li neko želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Nemanja Šarović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti u vezi sa pritiscima na državne organe i kršenje zakona tokom izbora za narodne poslanike u Narodnoj skupštini održanih 2016. godine, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li neko želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Božidar Delić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o pravima boraca i porodica poginulih i nestalih boraca, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. novembra 2017. godine. Da li neko želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Vjerica Radeta, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o i izmeni Porodičnog zakona, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Država Srbija mora ozbiljnije da povede računa o porodici, o brizi o porodici. Naravno, svesni smo mi i činjenice da se preduzimaju određene mere da se daju određena novčana pomoć porodicama sa decom. Svesni smo i da je to bolje nego što je nekada bilo, ali je to još uvek daleko od onoga što bi trebalo u Srbiji uraditi da se porodica osnaži, da nas ne iznenađuju vesti da deca iz osnovne škole ne izlaze iz kladionica, da ne znamo koliki procenat srednjoškolaca su postali kockari itd. Sve je to razlog nebrige društva o porodici. Nije jedini problem što Srbiju napuštaju, kako je uobičajeno da se kaže, mladi ljudi, odliv mozgova itd, naravno, veliki je to problem, ali još veći problem je što iz Srbije odlaze cele porodice. Porodice odvode sasvim normalno i prirodno svoju decu u beli svet i kada jednom ode porodica iz Srbije, mala je verovatnoća da će se ikada vratiti ponovo u Srbiju. Srbija mora da ekonomski osnaži srpsku porodicu. Ne smemo dozvoliti da niko, ni jedan čovek iz Srbije ode zato što ovde nema uslova za život. Naravno, svako ima pravo da bira gde misli da mu je bolje da živi, ali mi insistiramo… Kažete, za ovo treba para, za ono treba para, nije sporno, ali postoji nešto gde ne trebaju nikakva sredstva. To su, recimo, izmene Porodičnog zakona, gde ne treba niko nikom ništa da plati, samo da se izmeni ovaj član, da se ne dozvoli da se srpska deca, naša deca iz Srbije usvajaju od strane nekoga iz inostranstva, jer i to je napuštanje. Dakle, tek rođeno ili dete koje ima par meseci ili par godina ide u inostranstvo zato što ga tamo neko usvoji. Niti dalje znamo šta se dešava sa tim detetom, kako mu se dalji živo odvija, da li od njega prave belo roblje, da li postaje prosjak na ulici, da li završi kao prostitutka, da li završi kao kriminalac ko zna koje vrste. Nemamo nikakva saznanja o toj deci, a tu decu, koliko god ih je, neko će možda reći da nema mnogo takve dece, da je i jedno, nemamo pravo da se odreknemo ni jednog jedinog deteta, ni jednog jedinog čoveka iz Srbije. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Vjerica Radeta, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izboru narodnih poslanika, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Predlog da se menja Zakon o izboru narodnih poslanika. Sve do danas smo imali trunku nade da vi iz vlasti imate osećaj da je trgovina mandatima nešto što najozbiljnije ugrožava demokratske procese u Srbiji, što ugrožava parlamentarnu demokratiju i verovali smo da nećete čekati samo Kukana i Flakenštajna da vam daju naloge šta treba da radite, kao što ćete raditi sutra po dnevnom redu na onim zakonima koje kao formalno menjate, a suštinski ne radite ništa, ali o tome ćemo sutra. Dakle, nadali smo se da ćete valjda shvatiti, bez obzira što i među vama ima onih koji su postali to što su postali na ukradenim mandatima, ipak smo verovali da ste u međuvremenu politički sazreli i da vidite kakav haos u Narodnoj skupštini se dešava upravo zbog ukradenih mandata, zbog ukradenih rezultata izbora, zbog onoga što se poslušali Skota, pa Boškića uveli u Narodnu skupštinu, pa on danas hoće da razvaljuje Narodnu skupštinu ni manje ni više nego državnom zastavom. Dakle, sve sete sami krivi. Kako se kaže, što se grbo rodi, vreme ne ispravi. Sami ste krivi što se ovo sve dešava u Narodnoj skupštini i ne želite ništa da menjate i to je suštinski problem. Umesto da prihvatite naš predlog da menjamo ovaj zakon, da ne dozvolimo, da vratimo ustavnu odredbu i da ne dozvolimo više taj nemoral u Narodnoj skupštini od trgovine mandatima, vi danas, umesto toga u Narodnu skupštinu, dovodite da vam glasaju ljudi koji ovde sede na ime ukradenih mandata. Dakle, činjenica jeste da ta SNS ili da ne kažem kakva stranka, nije bila, nije postojala, nije učestvovala na izborima, da su mandate dobili u toj stranci Dosta je bilo i oni sada trguju mandatima do te mere da dolaze i da glasaju onda kada naprave dobar ugovor i dobar dogovor. Dakle, vi ste danas priznali da vama do demokratije nije stalo, da vama parlamentarna demokratija apsolutno ne znači, da je vaša parlamentarna demokratija 127 zelenih tastera. Loše, gospodo iz vlasti. Lođe, kao što su vam se svi loši potezi obili o glavu, verujte i ovo će vam se obiti o glavu. To što ste obelodanili danas da vam je Čanak koalicioni partner zato što je njegov poslanik ovde dao kvorum, to je takođe nešto o čemu ćete morati da odgovorite javnosti Srbije, građanima Srbije. Nije sporno, budite vi u koaliciji s kim god hoćete, ali nemojte da obmanjujete narod da kažete da niste.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona o radu, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li neko želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o državljanstvu, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, koleginice Jovanović.
Ovaj predlog je više od godinu dana u proceduri prilikom redovnog zasedanja, a već je kraj vašeg mandata. Počev od Aleksandra Vučića koji je to obećao u svom ekspozeu 2016. godine, posle toga je izabran i za predsednika Republike, Ane Brnabić i svih drugih koji su nadležni za ovo pitanje, niko se nije na adekvatan način bavio položajem, pravima i pre svega obespravljenim Srbima iz Crne Gore. To je bio jedan od osnovnih razloga zbog kojeg tražimo izmenu i dopunu ovog zakona, jer već više od 13 godina traje teror nad Srbima u Crnoj Gori od strane mafijaške vlasti Mila Đukanovića. Godine 2006. kada je donet Zakon o državljanstvu, mi smo kao opoziciona najveća politička stranka insistirali na tome da svako onaj ko je Srbin i srpskog porekla, bez obzira gde da živi, a naročito u Crnoj Gori i u Republici Srpskoj, jednom izjavom da priznaje državu Srbiju kao svoju maticu stiče pravo na dobijanje državljanstva. Za to su mu potrebni izvod iz matične knjige rođenih i da uplati neku simboličnu administrativnu taksu. Međutim, vi ste dodatno onemogućili Srbe iz Crne Gore, pre svega, da ostvare to svoje pravo. Mnogi od njih su ugroženi i njihove porodice, jer pod Milovim režimom ne mogu da dobiju posao, ne mogu da školuju svoju decu. I Srbi iz Republike Srpske koji nemaju takve probleme, ali njih preko 50.000 je za proteklih šest godina zatražilo državljanstvo Republike Srbije. Postavlja se pitanje, zašto vam je potrebno dve ili tri godine ako neko ima urednu dokumentaciju i potpisao je ovakvu izjavu da dobije državljanstvo Republike Srbije? Zbog neažurnosti administracije koja to radi, drugog razloga nema. Ako se to predaje preko konzularnog predstavništva, onda vam ne rade dobro konzularna predstavništva. Ako to rade područne jedinice MUP onda smenjujte te načelnike. Gospodo, da neko čeka jedan papir, a brzopotezno ste znali svakome da dajete državljanstvo Republike Srbije i na taj način pokazujete vaše licemerje i ne samo to, već Srbi iz Crne Gore će imati još mnogo, mnogo više problema. Ovo je bio način da se oni i na taj, kroz dobijanje državljanstva potpuno identifikuju sa svojom maticom i time onemoguće dalji teror Đukanovića i njegove mafijaške vlasti nad njima. Proći će još ko zna koliko vremena da vi to shvatite, a naše sunarodnike ste ostavili na milost i nemilost… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Ružica Nikolić predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o presađivanju ljudskih organa. Da li neko želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Filip Stojanović, na osnovu člana 92. Poslovnika, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o graničnoj kontroli, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Reč ima narodni poslanik Filip Stojanović. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o graničnoj kontroli i tražim da se on uvrsti u dnevni red današnje sednice. Svima je poznato da su najvažnije karakteristike svake zemlje njene međunarodno priznate granice, kojima je ona odvojena od drugih zemalja, odnosno od svojih suseda. Država Srbija ima definisane i međunarodno priznate granice prema svojim susedima. Granice države Srbije prema svom južnom susedu, odnosno Albaniji, definisane su Rezolucijom 1244, koju je doveo Savet bezbednosti UN. Nažalost, Srbija je jedna od retkih zemalja kojoj je nasilno otet deo teritorije od strane 19 država NATO pakta, te kao i neke druge države koje žele da legalizuju stanje okupacije i da granice AP Kosova i Metohije prema ostatku Srbije proglase kao međunarodne granice. Mi ne krivimo aktuelni režim zbog situacije u kojoj se našlo Kosovo i Metohija, ali krivimo zbog nečeg drugog. Naime, rukovodeći organi Republike Srbije moraju neprestano insistirati na Rezoluciji 1244, koja garantuje celovitost državne teritorije Republike Srbije. Međutim, do sada nismo videli da ovaj režim insistira na Rezoluciji 1244 i to smatramo nedopustivim. Podsećam vas da po Rezoluciji 1244 Srbija ima pravo da na granice prema Albaniji rasporedi hiljadu pripadnika svojih snaga bezbednosti. Uvek ću tražiti od svih režima da insistiraju na poštovanju rezolucije 1244. Ova Rezolucija garantuje celovitost teritorije Republike Srbije i nema govora o nekoj podeli ili razgraničenju. To je stav svih Srba sa Kosova i Metohije. Ovo tim pre što se međunarodne okolnosti polako menjaju u našu korist i ubeđen sam da nećemo dugo čekati dan kada će Kosovo i Metohija ponovo biti integrisana sa ostatkom Republike Srbije. Zato oko državne teritorije ne bi smelo da bude nikakvih kompromisa dok se o drugim temama može razgovarati sa Albancima. Po ovom pitanju režim mora biti beskompromisan, ne pristajući ni na kakve pregovore ili dogovore na ovu temu. Zato imamo Ustav Srbije, imamo Rezoluciju 1244 i imamo uz nas Rusiju i Kinu. Smatram da će usvajanjem ovog zakona, koji sam ja predložio, stvoriti jasne pretpostavke i neophodnosti što skorijeg stavljanja okupiranog dela naše teritorije pod našu punu kontrolu. Zahvaljujem.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Tomislav Ljubenović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite, kolega Ljubenoviću.
Hvala, predsedavajući. Podneo sam Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, da se dopuni u dnevni red. Finansijska podrška porodici sa decom u vidu ostvarivanja prava iz ovog zakona doprinela bi poboljšanju uslova za zadovoljenje osnovnih potreba dece u porodici sa decom koja nisu u mogućnosti da samostalno postignu, a broj takvih porodica je sve veći. Usvajanjem predloženih izmena i dopuna bile bi stavljene van snage diskriminatorske odredbe važećeg zakona kojima je definisano da se pravo na dečiji i roditeljski dodatak ostvaruje samo za prvo, drugo, treće i četvrto dete. Svako dete, bez obzira na red rođenja, mora biti ravnopravno tretirano svim pravnim propisima Republike Srbije. Produženje vremenskog perioda isplata roditeljskog dodatka, i to za treće dete do navršene 18 godine života umesto dosadašnjih 10 godina života, za četvrto dete do navršene 18 godine života umesto dosadašnjih 10 godina života, a za peto i svako naredno dete za koje se do sada nije moglo ostvariti pravo na roditeljski dodatak do navršene 18 godine života, obezbedilo bi delimičnu finansijsku sigurnost porodicama sa više dece. Predstavnici vlasti u Narodnoj skupštini Republike Srbije uporedno ignorišu predloge SRS, ali mi ćemo biti uporni i nećemo odustati od Predloga zakona koji mogu da utiču na poboljšanje pojedinih oblasti života. U ovom slučaju, oblast dečije zaštite, tačnije finansijska podrška porodici sa decom, ovaj naš predlog za izmenu i dopunu je sveobuhvatan i precizan u delu u kojem su regulisani dečiji i roditeljski dodatak. Prihvatanjem ovih izmena koje predlaže SRS bile bi stavljene van snage diskriminatorske odredbe važećeg zakona kojim je definisano da se pravo na dečiji i roditeljski dodatak ostvaruje samo za prvo, drugo, treće i četvrto dete. Svako dete, bez obzira na red rođenja, mora biti ravnopravno tretirano svim pravnim propisima Republike Srbije. Predstavnici vlasti Republike Srbije bi trebali da dobro razmisle kako će ubuduće trošiti novac iz budžeta Republike. Da li će nastaviti po starom ili će napraviti trajnu preraspodelu sredstava, i to tako što će se konačno prestati sa finansiranjem raznih nevladinih organizacija i taj novac opredeliti za isplatu dečijeg i roditeljskog dodatka na način kako SRS predlaže ovim izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom? Usvajanjem ovih izmena i dopuna stvorila bi se osnova za podsticaj rađanja više dece i za finansijsko osnaživanje porodica sa decom što bi motivisalo roditelje da ostanu u Srbiji, da se zaustavi masovan trend odlaska iz Srbije. Odlaze mladi ljudi, mladi bračni parovi sa malom decom … (Predsedavajući: Zahvaljujem.) … oni koji odu sigurno se više neće vratiti i treba uložiti sve napore da oni … [[Isključen mikrofon.]]
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Dubravko Bojić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite, kolega Bojiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, već više od godinu dana kako poslanici SRS uredno i strpljivo obrazlažu svoje predloge, dopune dnevnog reda svake nove sednice, a poslanici vladajuće koalicije to uporno odbacuju i ne prihvataju. Moj predlog dopune dnevnog reda odnosi se na Zakon o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama. Ovo je jedan veoma važan zakon, jer uređuje mnoga pitanja koja se tiču zdravlja i sigurnosti naših građana i uz to da dodam da je lišen svake politike i ideologije, populizma itd. Pitanje droge je pitanje zdravlja, a samo zdravo društvo ima šansi na uspeh i razvoj. Sve više postajemo zavisnici od droge, kocke i alkohola. Pre neki dan na naslovnoj strani dnevnog lista „Blic“ objavljeni su rezultati jedne ankete gde se kaže da je svaki tinejdžer u Srbiji zavisnik, da li od droge, da li od kocke, da li od alkohola, a u poslednje vreme je izražena i tzv. internetska zavisnost. U neposrednoj blizini škola su kafići, kockarnice i kladionice, tako da školska dvorišta obiluju i gazama, i špricevima i apelujem na sve one koji o ovome odlučuju da se objekti ovog tipa ne mogu nalaziti u blizini škola na razdaljini bližoj od 500 metara. Uvođenje školskog policajca nije dalo očekivane rezultate. Još ako je on angažovan u dve škole, pa dok stigne iz jedne u drugu, jasno je da je bezbednost dece ugrožena, jer obiluju brojni mešetari i dileri droge koji su pravi majstori i dobri psiholozi da lepo oblikuju i dizajniraju drogu kako bi lakše i bolje animirali maloletnog lakovernog kupca. Što se tiče kolektivnih mesta za konzumiranje droge, ponoviću da je „Egzit“ ubedljivo na prvom mestu i izneću podatak da je u danima održavanja ovog festivala Novi Sad najviše stecište narkomana na svetu. Svi to znaju, svi to vide, ali se ne reaguje, reaguje se tek na neki smrtni slučaj kakav smo imali. Jedan tinejdžer iz Paraćina je pao sa Petrovaradinske tvrđave i Grk koji se predozirao. Odmah posle „Egzita“ tu je i „Guča“ u poslednje vreme, zatim dolaze navijači, elitni klubovi, kafići, splavovi, estrada, školska dvorišta … [[Isključen mikrofon.]]
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Despotović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Zoran Despotović želi reč? Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, SRS je i ovog puta, kao i u više navrata pri Predlogu zakona o dopuni dnevnog reda, predlagala da se nađe Predlog zakona koji se tiče podsticaja u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Prihvatanjem ovog predloga značajno bi se poboljšao položaj našeg poljoprivrednog proizvođača, a i razvoj ove privredne grane. Time bi pokazali da je Vladi Republike Srbije, kao i resornom ministarstvu, stalo do našeg poljoprivrednog proizvođača i poljoprivrednih proizvoda koji su sigurno po kvalitetu zdraviji od proizvoda zemalja koje nam nameće Poglavlje 11, a i manje uvozom takvih i sličnih proizvoda odagnaćemo sumnju u sam kvalitet i prisustvo, kako hemijskih, tako i genetskih modifikovanih organizama. Naš predlog se odnosi na smanjenje količine mleka po kvartalima, odnosno umesto dosadašnjih 1.500 litara smanji na 1.000 litara da bi poljoprivredni proizvođači sa otežanim uslovima proizvodnje, gde je skupa hrana, mehanizacija, ostvarili pravo na premiju. Predložili smo da se premija za mleko poveća sa dosadašnjih sedam dinara na deset dinara, a takođe i za biljnu proizvodnju gde je iznos podsticaja do sada bio 6.000 dinara da se poveća na najmanje 9.000 dinara. Ako bi se prihvatio predlog SRS, poljoprivredni proizvođač bi imao veću volju i želju da što više ulaže u poljoprivrednu proizvodnju, a time i svoj materijalni položaj da poboljša. Kroz ovu dopunu želim da resornom ministarstvu skrenem pažnju na lošu organizaciju veterinarske službe. To ne datira od pre pet, šest godina, već od same loše privatizacije veterinarskih stanica koje je još dosovska vlast uradila i od ove službe danas u pojedinim opštinama u Srbiji napravila siromašne veterinare, tako da je sve veća pojava rada na crno, upotreba antibiotika bez kontrole i sve ono što ovu službu degradira. Ovo je jedan vrlo ozbiljan problem kada je u pitanju ova služba. Konkretno, u razgovoru sa ljudima iz Bajine Bašte, gde su dali primedbe, gde su tražili pre pet godina da ova opština ima veterinarskog inspektora sa sedištem u Bajinoj Bašti, jer je to pogranično područje i da granični prelaz nema kontrolu u ovom delu. Imaju problem oko pregleda mesa i mleka, s obzirom da ima nekoliko klanica i, naravno, imaju proizvodnju mleka. Sedište veterinarskog inspektora za deo opština Zlatiborskog okruga je u Kosjeriću, što je neizvodljivo i fizički ne može da se postigne. Opština Bajina Bašta se više puta po ovom pitanju obraćala i Ministarstvu poljoprivrede i Upravi za veterinu, kao i Sektoru … (Isključen 0mikrofon.)
Vreme. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 12, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Sreto Perić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona o izvršenju i obezbeđenju, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Nikola Savić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o udžbenicima, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite kolega Saviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, tražio sam da se dnevni red ove sednice dopuni Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o udžbenicima. Naime, radi se o jednoj veoma važnoj oblasti, u kojoj danas slobodno možemo reći da vlada haos, a svedoci toga smo gotovo svakodnevno. Danas imamo situaciju da udžbenike piše svako, izdaje svako i svako vrši njihov odabir. Ovo je posebno važno kada su u pitanju udžbenici koji obrađuju nacionalnu kulturu i nacionalnu istoriju. Poslednjih nedelju dana imamo u svim medijima, na svim društvenim mrežama, priče o aferi o udžbeniku istorije za sedmi razred, gde se bukvalno "Danak u krvi" prikazuje u pozitivnom svetlu, u nekoj pozitivnoj konotaciji. Ali, ja ne bih o tome, o tome je bilo dosta reči. Ima nešto što je još opasnije od ovoga. Savet Evrope je pokrenuo inicijativu da se napiše zajednički udžbenik iz istorije za sve zemlje starog kontinenta. Tim povodom, u Parizu je nedavno održana i konferencija, na kojoj je bio prisutan i naš ministar prosvete i razgovaralo se na ovu temu. Zajednički udžbenik iz istorije bi bilo nešto najtragičnije po Srbiju i srpski narod, jer znamo dobro šta sve može da se nađe u tom udžbeniku i ko bi pisao i ko bi vodio glavnu reč o tom udžbeniku. Čak i ovi udžbenici iz istorije iz kojih smo učili mi, moja generacija i stariji, i taj udžbenik su pisali ljudi koji nisu bili naklonjeni srpskom narodu, konkretno Jiriček i ostali, a možemo zamisliti šta bi se tek desilo i šta će se desiti ako zaista Srbija pristane i prihvati da se piše zajednički udžbenik iz istorije za sve evropske zemlje. Onda možemo misliti koliko bi postali i zvanično genocidni narod. Dakle, ovde ne sme biti nikakvog odstupanja i SRS smatra da ovako nešto ne sme da se prihvati ni po koju cenu. To se pravda time da ćemo imati neke stručnjake iz te oblasti koji će uticati na to da se neke nepravde isprave, a kakvi su to stručnjaci iz istorije videli smo na primeru ovog pominjanog "Danka u krvi" i na primeru toga kako se prikazuju ratovi od 90-ih godina. Neki, nažalost, nazovi ili kvazi-istoričari to nazivaju - ratovi za jugoslovensko nasleđe.
Zahvaljujem, kolega Saviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 11, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Nikola Savić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima, koji je podneo Narodnoj skupštini 28. marta 2019. godine. Kolega Saviću, da li želite reč? (Da.) Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, što se tiče ovog zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima, kada sam pre četiri-pet dana video da je u proceduru Vlada pustila izmene i dopune tog zakona, obradovao sam se, misleći da će tim zakonom koji je predložila Vlada napokon biti obuhvaćeno i ono što ja već godinu dana tražim da se ispravi u tom zakonu, odnosno neke nedoslednosti i neke nelogičnosti. Međutim, kada sam pogledao taj zakon koji je u proceduri i koji će, verovatno, do kraja saziva ovog mandata i ući u Skupštinu i naći se na dnevnom redu, video sam da nema ni reči o članu 47. koji reguliše saobraćaj na raskrsnicama. Dakle, neko iz ministarstva zaduženog za saobraćaj nije uzeo, nije ni razmatrao ono o čemu sam ja ovde govorio i ono na čemu insistira SRS. I ne samo to, veliki broj stručnjaka iz oblasti saobraćaja uporno iskazuje da propis odnosno pomenuti član 47. koji reguliše saobraćaj na raskrsnicama je nedorečen i na osnovu toga člana zakona ne može se jasno utvrditi ko je vinovnik eventualne saobraćajne nezgode koja će se tu desiti. Znači, za tako nešto nije potrebna nikakva mudrost, nikakav novac, nikakva preterana pamet. Jednostavno, samo treba da se to pogleda, da se promeni par, ili, u najgorem slučaju, redosled reči u rečenici, kako ne bi došlo do pogrešnog tumačenja i različitog tumačenja, jer pravnici ove stvari tumače na jedan način, stručnjaci iz oblasti saobraćaja na drugi način i zato dolazi do nesuglasica i problema koji su potpuno bespotrebni.
Zahvaljujem, kolega Saviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 11, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Miroslava Stanković Đuričić predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o biomedicinski potpomognutoj oplodnji, koji je podnela Narodnoj skupštini 14. marta 2019. godine Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - niko, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Aleksandar Šešelj predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izvršnom postupku i obezbeđenju, koji su Narodnoj skupštini ponela 22 narodna poslanika poslaničke grupe Srpska radikalna stranka, 17. septembra 2019. godine. Izvolite kolega Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o izvršenju i obezbeđenju je jedna od najgorih tekovina DS danas u Srbiji. Dakle, Zakon o izvršenju i obezbeđenju u Srbiju je uveo javne izvršitelje koji su uzurpirali sudske nadležnosti i sada kao privatnici, kao privatna lica sa ovlašćenjima sudova upravljaju izvršenjima, a to se kroz ovih osam godina pokazalo kao otvorena pljačka građana Srbije, prezaduženih građana Srbije pod potpunom zaštitom države imajući u vidu da izvršitelji sada posmatraju imovinu građana Srbije kao lovinu i trude se kako najlakše moguće da dođu do pre svega nekretnina, stambenih jedinica, a oni koji ispaštaju jesu najčešće oni najsiromašniji građani Srbije. Srpska napredna stranka u vreme dok je bila opozicija nije podržavala ovo rešenje, bila je protiv javnih izvršitelja, a posle toga kada je došla na vlast, videli smo i 2015. godine, ali i ranije ove godine da je svesrdno podržala javne izvršitelje i na taj način opravdala njihovo postojanje i pružila im podršku za ono što rade u Srbiji. Srpska radikalna stranka je predala više od 100.000 potpisana građana Srbije koje je prikupila za manje od dva meseca, kako bi se ovaj Predlog zakona našao na dnevnom redu u Skupštini, kojim bi se promenilo ovo stanje u Srbiji, kojim bi se ukinuli javni izvršitelji i kojim bi se proces izvršenja vratio u sudove. Dakle, sudovi treba da sprovode i da obavljaju sudsku nadležnost. Mi želimo da ukažemo da kako je DS nekada, tako i SNS danas ide linijom manjeg otpora, ne želi da sredi stanje u našem sudstvu, da napravi ambijent da sudovi budu efikasniji i da sudovi sprovode izvršenje, a da onda ne može nikom da se ugrozi ni ljudska prava, ni pravo na dom, ni ljudsko dostojanstvo, već da samo se dugovi plaćaju u srazmeri onoga što je neko dužan, a ne da država Srbija kroz MUP, dakle, policiju podržava nesmetanu otimačinu i pljačku javnih izvršitelja. Upozoravam vladajuću većinu da ukoliko uskraćuju podršku raspravi na ovu temu, podržava javne izvršitelje i preuzima odgovornost za sve ono što oni rade danas u Srbiji.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 13, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Petar Jojić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona o javnom beležništvu, koji je podneo Narodnoj skupštini 8. novembra 2019. godine. Izvolite, kolega Jojiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, čuli ste stav SRS kada su u pitanju javni izvršitelji. Slično mišljenje SRS jeste i njen stav da se ukinu javni beležnici. Javni beležnici nisu dali očekivane rezultate. Javni beležnici su jedna nova, dakle, grupa ljudi koji se enormno bogate. Kako je moguće da jedan javni beležnik za godinu dana zaradi 100 miliona, a da je plata jednog sudije 90.000 ili 100.000 dinara? Sad vidite u kakvoj su oni poziciji i u kakvoj su ravnoteži. Javni beležnici su sporiji, znatno sporiji i neefikasniji prilikom overa isprava naših građana. Imate slučajeve kada dođe čovek iz Vranja, ode u Suboticu da overi ugovor o kupoprodaji, tamo mu kažu – dajte sad dokumentaciju, a dođite za tri ili sedam dana da overimo ugovor. To kod suda nije moglo da se dogodi. Kod suda su troškovi višestruko manji za građane Srbije, nego što su to troškovi javnih beležnika. Javni beležnici zaista su jedna grupa koja se bogati i SRS predlaže da se vrate ovlašćenja redovnim sudovima da overavaju isprave i obavljaju one poslove koje su veoma efikasno i uspešno vodili pre nego što su uvedeni javni beležnici. Osim toga, neki javni beležnici su postali do te mere arogantni prema građanima, kao svojim klijentima koji dolaze da overavaju isprave. Ima slučajeva šikaniranja, nepriznavanja isprava, vraćanje isprava, upućivanje na sud da sud utvrđuje sada da li je jedna isprava za overu ili nije, da li ispunjava sve uslove ili ne ispunjava. Sad se gubi vreme između javnog beležnika i suda i suda i javnog beležnika. Dakle, u svakom slučaju nema mesta više da oni opstanu. Ovo je, dakle, proizvod DOS-ov. To je ta revolucionarna pravda od 2000. godina koja je nametnuta Srbiji i zato srpski radikali, isto kao što je rekao gospodin Šešelj da se ukinu javni izvršitelji, da se ukinu javni beležnici. Oni ne daju rezultate koji si ovom narodu i našoj državi potrebni.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 14, protiv - niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Petar Jojić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o krivičnom postupku, koji je podneo Narodnoj skupštini 8. novembra 2019. godine. Da li narodni poslanik Petar Jojić želi reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo u situaciji da prihvatamo određene zakonske predloge od zumbula iz EU, da preko noći moramo po hitnom postupku da donosimo zakone, one koji njima odgovaraju, a nažalost ti zakoni koji se traže da Srbija donosi nisu, pre svega, takvi koji štite prava i obaveze naših sugrađana. Dame i gospodo narodni poslanici, ovde se radi o jednom sistemskom zakonu. Ne radi se o nekim dopunskim ili sporednim zakonima. Zakonik o krivičnom postupku je sistemski zakon. Dakle, tu se moraju menjati odredbe člana 19. i u tom slučaju smatram da je potrebno da se stranke u postupku izjednače. Šta to znači? Vi imate pred sudom da postupaju kao stranke javni tužioci, a imate kao stranke da postupaju i građani kada podnose privatne krivične tužbe ili kada su u postupku pred sudom oštećeni. Njihova prava nisu ista. Ustav Republike Srbije garantuje građanima da imaju jednaka prava, međutim, prema važećem Zakoniku o krivičnom postupku koga su menjali kao što sam napomenuo, revolucionari iz 2000. godine, ne daje ta prava našim građanima. Evo primera, ako na glavni pretres ne dođe javni tužilac, sud odlaže glavni pretres i zakazuje ga za drugi termin, ali ako na glavni pretres ne dođe privatni tužilac koji je podneo privatnu krivičnu tužbu ili ako se na glavnom pretresu pojavljuje i kao oštećeni, u tom slučaju ni oštećeni, ni privatni tužilac nemaju prava dalje da učestvuju, jer tada sud donosi rešenje kojim se obustavlja postupak. Sada vas pitam gospodo narodni poslanici, a u koje su uprte oči ove nacije – da li je ovo veoma značajno ili nije, a radi se o sistemskom zakonu, a Ustav Republike Srbije propisuje da su svi pred zakonom i Ustavom jednaki, a ovde konkretno građani Republike Srbije nisu jednaki u ostvarivanju svojih prava. Zato sam u ime SRS predložio Narodnoj skupštini ovaj predlog da se dopuni i stranke izjednače.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Petar Jojić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Krivičnog zakonika, koji je podneo Narodnoj skupštini 8. novembra 2019. godine. Izvolite gospodine Jojiću.
Dame i gospodo narodi poslanici, ja sam u ime SRS takođe predložio da se dopuni i izmeni jedan sistemski zakon. Ovaj zakon je i te kako značaj za sve građane Republike Srbije, a radi se o zaštiti života, zaštiti njihovih prava i zaštiti njihovih dobara i dobara drugih. Dakle, ja sam predložio u ime SRS da se izvrši jedna izmena, utoliko da se u članu 19. stav 2. izvrši menjanje koje bi glasilo – nužna odbrana je ona odbrana koja je neophodno potrebna da učinilac od sebe ili drugog od svoga dobra ili dobra drugog odbije istovremeni protivpravni napad. Stav 3, predložio sam da se promeni – učinilac koji je prekoračio granice nužne odbrane blaže će se kazniti. Međutim, posle stava 3. predlažem da se donese novi stav, koji glasi, ovo je jako važno za građane Srbije i mnoge koji su doživeli i koji će doživeti, ukoliko ne bude promene ovog zakona – ako je učinilac prekoračio granice nužne odbrane usled jake razdraženosti ili prepasti izazvane napadom, oslobodiće se krivične odgovornosti. U tome je razlika što mi predlažemo, srpski radikali, da se zaštite građani, da se zaštiti njihov život, njihove porodice i njihovih dobara. Jer, šta se u praksi događa, vi imate u važećem zakonu da će sud, ukoliko je neko prekoračio granice, ublažiti kaznu. Šta to znači? Da ima pravo da ga osudi. To znači, ako je izvršio krivično delo za koje je propisana kazna od 20 godina, može ga kazniti 10 godina zatvora. Da li je to ublažavanje kazne ili je to oslobađanje od kazne? Šta se događa u praksi, dame i gospodo, hiljade ubistava od 2000. godine do današnjeg dana, desetine hiljada razbojništva, hiljade silovanja, hiljade napada, hiljade pljački imovine naših sugrađana i građana se vrši, a da država ne menja zakon utoliko, što će dati pravo svakom građaninu Republike Srbije da može lopova, pljačkaša, siledžiju ubiti u svome stanu, ukoliko je noćas u jedan sat došao kod njega i traži pare ili život. Dame i gospodo, ovo je sistemski zakon, ovo je zakon koji mora biti menjan. Ovde u parlamentu sede ugledni pravnici, ja smatram da su oni razumeli ovo što sam ja rekao, razumem one ljude koji…
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 20, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Živković, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopuni Zakona o izboru narodnih poslanika, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. avgusta 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Živković, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o planiranju i uređenju prostora i naselja, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. avgusta 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Živković, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog rezolucije Narodne skupštine o priznanju i osudi genocida nad Jermenima počinjenim u Osmanskom carstvu u periodu od 1915. do 1922. godine, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. avgusta 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Živković, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Živković, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti koje su dovele do nezakonitog oduzimanja dozvole za rad akcionarskog društva za osiguranje „Takovo-osiguranje“ Kragujevac. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Živković, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopuni Zakona o Vladi, koji je podneo Narodnoj skupštini 25. jula 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Živković, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmeni Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. avgusta 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Živković, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopuni Zakona o izboru predsednika Republike, koji je podneo Narodnoj skupštini 1. novembra 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Živković, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o dopuni Zakona o izboru narodnih poslanika, koji je podneo Narodnoj skupštini 12. januara 2017. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Zoran Živković, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmeni Zakona o radu, koji je podneo Narodnoj skupštini 9. decembra 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Aleksandar Stevanović, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmeni Zakona o budžetskom sistemu, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Aleksandar Stevanović i Saša Radulović 8. novembra 2017. godine. Izvolite, kolega Stevanoviću.
Hvala, predsedavajući. Zakon o budžetskom sistemu Republike Srbije predviđa kao maksimalan dug konsolidovane države Srbije isključujući dug po obavezi restitucije, da može biti 45%. Istovremeno, taj zakon predviđa da ukoliko država prekrši svoj sopstveni zakon, onda u tom slučaju država mora podneti plan kojim se smanjuje ukupni dug Republike Srbije. To je jedna odredba koja, kako da kažem, u stvari potpuno relativizuje prvu odredbu zakona i na neki način tih 45% ne služe ničemu. Stoga je naš predlog, Stranke moderne Srbije da se kao maksimalna visina duga konsolidovane države Srbije postavi 60% iz nekoliko razloga. Prvi razlog je da Srbija u ovom momentu prilično uspešno ispunjava kriterijume konvergencije, odnosno kriterijume koji su neophodni da Srbija onda kada postane članica EU, što se mi nadamo da će se desiti u što skorijem periodu, može veoma brzo posle toga aplicirati za članstvo u Evropskoj monetarnoj uniji i uvesti evro kao srpski novac. Uvođenjem evra kao srpskog novca svi znaju da bismo imali mnogo veću dobit, nego što imamo sa nacionalnom valutom dinarom i verovatno bismo imali mnogo niže kamatne stope i sve pogodnosti korišćenja jednog od najkredibilnijih novaca u svetu. Sa te strane mi mislimo da ne trebamo biti veći katolici od pape, nego mislimo da je ono što je sadržano u kriterijumima o konvergenciji je sasvim dobar kriterijum. S druge strane, država Srbija ne bi došla u poziciju da suštinski, sad ne mogu da kažem krši, pošto je 45% po samom tekstu zakona vrlo relativno, jer zakon u narednom članu kaže da to može da se prekrši, nego bismo imali jednu odredbu koja bi bila zakucana munjom u kamenu. U izuzetnim okolnostima u vreme recesije država bi mogla delovati kontraciklično i podići javni dug i na taj način se boriti protiv recesije, a u godinama ekspanzije, kao što su recimo godine u kojima sada živimo, država bi težila da dug smanji na nivo koji je nešto niži, recimo baš tih 45%. Osciliranje državnog duga između 45% i 60% dalo bi sasvim dovoljno prostora da vodimo kontracikličnu politiku, zadovoljimo kriterijume konvergencije i uopšte imamo kredibilniji budžetski sistem u Republici Srbiji.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Ljupka Mihajlovska predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izboru narodnih poslanika, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Ljupka Mihajlovska i Tatjana Macura 20. novembra 2019. godine. Reč ima narodni poslanik Ljupka Mihajlovska. Izvolite.
Hvala, predsedavajući. Koleginice i kolege, imam danas zadatak da pokušam da vas ubedim da podržite predlog da se na dnevni red stavi zakon koji sam predložila, a gde ja prvenstveno predlažem da, ako bi se usvojio ovaj zakon, svaka lista na narednim parlamentarnim izborima među prvih 10 kandidata treba da ima osobu sa invaliditetom. Dakle, za mene nije tema da li će naredni izbori biti bojkotovani ili neće biti bojkotovani, jednog dana sigurno neće biti bojkota, čak i ako ga sada bude, ali se ja bojim da i oni koji budu bojkotovali i oni koji ne budu, ako se ovo danas ne usvoji, odnosno ne stavi na dnevni red, neće na svojim listama među prvih 10 kandidata imati osobu sa invaliditetom. Zbog čega ja to predlažem? Da ne bude da ja to radim, da neki zli jezici pomisle da bih sebi osigurala mesto na nekoj listi, ja sam spremna da javno kažem da ću pristati da ne budem ni na jednoj listi ako ovaj skupštinski saziv usvoji taj zakon. Godine 2000. u našem parlamentu bilo je svega 12% žena, danas je to 40%, naravno, sa težnjom da ovaj procenat bude i veći. Koliko imam informaciju, u Makedoniji će uskori kvota biti 50% žena u parlamentu. Zbog čega je to važno? Mi tim kvotnim sistemom smo došli u situaciju da pre svega u lokalnim skupštinama imamo afirmisane brojne žene političarke koje daju izuzetan doprinos i koje vrlo stručno pristupaju svakoj temi. Nama se i u subotu sprema jedna velika konferencija Ženske parlamentarne mreže, gde ćemo mi zapravo videti da li je uloga žena na našoj političkoj sceni stvarna ili se ona još uvek samo svodi na određene kvote, dakle, koliko se glas žena zaista čuje i uvažava u politici. Isto smatram da i kada su u pitanju osobe sa invaliditetom veoma je važno da najpre kroz kvotni sistem pokušamo da izjednačimo participaciju osoba sa invaliditetom u političkom životu Srbije. Kao što znate, i u Srbiji kao i u svim drugim zemljama ima 10% osoba sa invaliditetom i nerealno je očekivati da će neko koga se ova tema lično ne tiče, da neko ko ne zna kako je otići uveče u grad i tempirati tako da ne provedete više od dva sata, jer nemate gde da odete u toalet ili nemate čime da se prevezete i sve vas to znatno više košta nego nekog ko nema invaliditet, nerealno je očekivati da će neko zastupati prava i interese ove populacije ako ga se to lično ne tiče. Zbog toga smatram da je važno da u ovom parlamentu imamo predstavnike osoba sa invaliditetom, i to različitih vrsta invaliditeta, jer niko bolje od njih samih ne može da zastupa interese ove populacije. Tako da očekujem da se na narednim listama na svakoj listi nađe po jedna osoba sa invaliditetom. Hvala vam.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Vladimir Đurić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Vladimir Đurić, Tatjana Macura, Aleksandar Stevanović, Ljupka Mihajlovska i Nemanja Radojević 23. septembra 2019. godine. Da li narodni poslanik Vladimir Đurić želi reč? Izvolite, kolega.
Hvala, predsedavajući. Mi smo u Predlogu zakona o finansiranju političkih aktivnosti predložili nekoliko mera koje treba da izmene sistem na koji se politički subjekti u Srbiji finansiraju. Sada bih skrenuo pažnju samo na jednu od predloženih mera, a to je da se promeni procenat poreskih prihoda koji se izdvaja za finansiranje političkih subjekata po različitim nivoima vlasti. Naime, zakon predviđa određeni procenat koji se na određenom izbornom nivou iz poreskih prihoda izdvaja za finansiranje izbornih kampanja i za finansiranje redovnog rada političkih subjekata. Nije logično da svi nivoi vlasti u Srbiji imaju propisan jednak procenat poreskih prihoda, kada ti različiti nivoi vlasti u Srbiji različito učestvuju u raspodeli poreskih prihoda. Onda imate na centralnom republičkom nivou jedan isti procenat na veliku osnovicu koji političkim subjektima donosi velik novac za finansiranje njihovog rada, dok na pokrajinskom i na opštinskom nivou taj isti procenat primenjen na zanemarljivo malu osnovicu, zbog malog učešća lokalnog nivoa vlasti u poreskim prihodima, donosi sredstva za finansiranje rada tih političkih subjekata koja su potpuno nedovoljna, čak i za finansiranje najelementarnijih operativnih troškova. Dakle, suočeni smo sa situacijom da političke organizacije koje deluju, recimo, na lokalnom opštinskom nivou, koje nemaju ambicije da učestvuju na republičkom i nacionalnom nivou, jer su pre svega fokusirane isključivo na lokalne politike, politike bliže građanima i njihovoj svakodnevici, čak ni ako osvoje mandate na opštinskim izborima iz zakonom propisanih javnih izvora finansiranja za svoj realan rad ne mogu da dobiju dovoljna sredstva čak ni za zakup kancelarije, eventualno zapošljavanje nekog tehničkog sekretara ili sekretarice, fiksne telefone, struju, vodu, grejanje ili internet konekciju, zato što je propisano da taj jedan te isti procenat primenjen na malo učešće u poreskim prihodima lokalnog nivoa vlasti njima daje nedovoljna sredstva. Zato smo predložili da se uradi preraspodela da manji procenat bude izdvajan na centralnom nivou, a veći na opštinskom. Na taj način mislimo i da bi politički sistem bio svojevrsno decentralizovan, zato što bi opštinske organizacije političkih subjekata došle do nekih finansijskih sredstava koja bi im omogućila nezavisan rad, a ne da non-stop zavise od svoje stranačke centrale i čekaju od nje da pusti novac za kiriju ili za internet konekciju. Naravno, ujedno smo i predložili da ukupna masa novca koja se izdvaja po svim ovim osnovama bude manja nego što je sada, dakle, da se novca izdvaja manje i da bude preraspoređen u korist lokalnog nivoa vlasti. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Miladin Ševarlić predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog deklaracije o genetički modifikovanim organizmima (GMO) i proizvodima od GMO. Izvolite, kolega Ševarliću.
Hvala, predsedavajući. U blizini Pentagona postoji jedna agencija koja se skraćeno naziva DARPA. U njoj radi oko 250 istraživača, budžet joj je oko tri milijarde dolara. Jedna od aktivnosti tih istraživača jesu i genetičke modifikacije vojnika, odnosno ljudi. O tome je dva puta govorio i ambasador Sirije u Savetu bezbednosti Ujedinjenih nacija, tražeći da Zapadna alijansa povuče genetički modifikovane vojnike sa sirijskog ratišta. Pitam se da li među našim političarima ima genetički modifikovanih ličnosti. Ako nema, pitam se zašto ne podržavaju deklaraciju o genetički modifikovanim organizmima koju sam podneo ovoj Skupštini još 2017. godine, a koju je jednoglasno podržalo oko 7.000 odbornika u 136 opština i gradova u Srbiji. To je preko četiri petine lokalnih samouprava. Predsednici pojedinih opština i gradova ili gradonačelnici koji su bili u vreme usvajanja te deklaracije, neki od njih danas sede ovde u poslaničkim klupama. I pored toga što su se tada izjasnili i priklonili opštoj jednoglasnoj odluci svojih odbornika, danas ne žele da prihvate deklaraciju koja je identičnog sadržaja kao i ona koja je usvojena u opštinama, za razliku samo od jednog člana koji glasi: „Obavezuje se Narodna skupština Republike Srbije da će prilikom donošenja novog zakona o GMO ili izmena i dopuna postojećeg zakona sprovesti referendum da se građani izjasne da li su za ili protiv genetički modifikovanih organizama i proizvoda od genetički modifikovanih organizama“. Kome smeta izjašnjavanje naroda i ko se boji izjašnjavanja naroda? Kome je u interesu da Srbija postane tržište za uvoz i plasman genetički modifikovanih proizvoda i proizvoda od GMO? Šta će se desiti, ako ne daj Bože, Srbija bude opet u ekonomskoj blokadi, kao 1991, 1995, 1998. i 2000. godine, ako ne budu imali samodovoljnost naše hrane i uništimo našu proizvodnju semena, našu proizvodnju genetski ne modifikovanih proizvoda, a ne zaboravite da Srbija izuzetno dobro zarađuje, zato što je najveći izvoznik soje, koja nije genetički modifikovana, u Evropi i jedna od 10 zemlja najvećih izvoznika kukuruza, koji nije genetički modifikovan. Zato apelujem na sve vas, zbog vaših naslednika, glasajte za ovu deklaraciju. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Đorđe Komlenski, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama Zakona o sudijama, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Đorđe Komlenski i Bojan Torbica. Izvolite, kolega Komlenski.
Zahvaljujem, predsedavajući. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, uvažene kolege, 1. januara 2010. godine, znači za nešto malo više od dvadesetak dana, naravni će se ravno 10 godina, od kada su u zakonodavni sistem Republike Srbije uvedeni prekršajni sudovi. Više od devet, uskoro će biti, ako ne usvojimo ovaj predlog i punih 10 godina, sudijama koji sude prekršajnu materiju, primanja nisu izjednačene sa njihovim kolegama, koji sude u drugim sudovima. Ja nemam razloga da posebno objašnjavam, jer je svima jasno šta to znači. To nije samo nepravda, to je jednostavno nešto što je bila dužnost i obaveza još 2010. godine, kada su uvedeni u zakonodavni sistem Republike Srbije, da se uradi. Očigledno da što više vremena prođe, sve je teže odraditi, ali iskreno ne vidim ni jedan jedini razlog koji bi govorio protiv toga da se ovakav zakon donese. Između ostalog reći ću, samo jedan podatak, da je samo Prekršajni sud u Beogradu, naplatom prekršajnom novčanih kazni, u 2018. godini, u budžet Republike Srbije uneo milijardu 222 miliona dinara. Kompletna primanja svih zaposlenih, ne samo sudija, nego kompletnog osoblja, u Prekršajnom sudu u Beogradu, na godišnjem nivou iznosi 465 miliona dinara. Praktično, skoro 800 miliona dinara, u 2018. godini, je Prekršajni sud u Beogradu, inkasirao u korist budžeta Republike Srbije. Da bismo izjednačili njihove zarade, na način kako to i zaslužuju i uskladili to sa Ustavom Republike Srbije, na godišnjem nivou je potrebno nekih 220 miliona. Iz svega ovoga jasno proizilazi da sudije za prekršaje, nisu teret ovog budžeta i da oni svoje plate trostruko opravdavaju i zarađuju radeći svoj posao savesno, ažurno i čestito. Ako u budžetu Republike Srbije iznađemo mesta za kojekakve nevladine organizacije, koje rade protiv interesa Republike Srbije, onda stvarno mislim da u budžetu Republike Srbije mora da bude mesta da ovi ljudi dobiju plate kakve treba da imaju, kao i ostale njihove kolege. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Bojan Torbica predložio je da se dnevni red sednice dopunu tačkom – Predlog odluke o obrazovanju komisije za istragu i utvrđenje broja žrtava agresije NATO pakta 1999. godine, koje su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Đorđe Komlenski, Marijan Rističević, Ana Karadžić i Bojan Torbica, 10. maja 2019. godine. Izvolite, kolega Torbica.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Pre nešto više od dve decenije NATO alijansa je bez saglasnosti Saveta bezbednosti UN suprotno međunarodnom pravu bez ikakvog razloga i povoda izvršila agresiju na SRJ. Tokom neravnopravne borbe protiv nesrazmerno brojnijeg neprijatelja naše vojne i policijske snage su tokom ta dva i po meseca herojske odbrane po trenutno raspoloživim podacima imale 753 poginula od toga 581 vojnika i 172 policajca. Istovremeno je poginulo preko 2500, a ranjeno oko 12,5 hiljada civila. Tačan broj poginulih i ranjenih do današnjeg dana nikada nije utvrđen. Najveći deo podataka kojim danas raspolažemo utvrđen je tokom prvih godinu dana nakon NATO agresije, pošto posle petooktobarskog puča 2000. godine dolazi do nasilne promene vlasti u Srbiji i nova marionetska vlast dodvoravajući se svojim zapadnim mentorima prestaje da obraća pažnju na posledice NATO agresije. Predstavnici te marionetske vlasti zaboravljaju da utvrde pravne i tačan broj žrtva agresije, ali ne zaboravljaju da iz zatvora oslobode preko 200 najgorih terorista OVK odgovorih za neke od najstrašnijih zločina nad civilnim stanovništvom, pripadnicima vojske i policije. Ono što naša javnost slabo zna jeste činjenica da za razliku od Srbije u Republici Srpskoj od januara 2013. godine postoji i radi Republički centar za istraživanje rata, ratnih zločina i traženje nestalih lica koji će za tri, do četiri meseca završiti obiman projekat utvrđivanje i objavljivanje imena svih žrtava srpskog naroda tokom ratova u BiH u periodu od 1991. godine do 1995. godine. Imena žrtva će se početkom sledeće godine naći u publikaciji koja će biti objavljena preko hiljadu stranica što će biti završetak veoma obimnog posla koji je zahtevao maksimalnu ozbiljnost i profesionalnost kako bi jedan takav dokument bio izrađen bez ijedne jedine greške. Na ovaj način prvi put u istoriji srpskog naroda dobićemo potpun dokumentovani spisak svih žrtava. U publikaciji će biti dokumentovano stradanje ukupno 34.930 žrtava. Gledajući odnos organa vlasti u Republici Srpskoj prema svim srpskim žrtvama građanskog rata u BiH, naravno svestan višestruko manjeg obima ratnih dejstava i manjeg broja žrtava tokom NATO agresije 1999. godine apelujem na ovaj dom bez potrebe da se kao u Republici Srpskoj formira poseban državni organ, prihvati predlog i donese odluka o formiranju komisije koja bi jedom za uvek utvrdila tačan broj poginulih i ranjenih državljana Republike Srbije tokom zločinačke NATO agresije kako bismo jednom zauvek stavili tačku na ovo pitanje, sagledali u potpunosti veličinu zločina izvršenog nad našim građanima i onemogućili bilo kakvu njegovu relativizaciju i reviziju u budućnosti.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj Predlog. Zaključujem glasanje: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Tatjana Macura predložio je da se dnevni red sednice dopunu tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Tatjana Macura, Vladimir Đurić, Aleksandar Stevanović, Ljupka Mihajlovski, Nenad Božić 25. septembra 2018. godine. Izvolite, koleginice Macura.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Sada bih ovaj moj predlog za dopunu dnevnog reda mogla da započnem kao što je kolega Komlenski malo pre rekao, ne znam šta bih vam novo rekao osim da je sve jasno. Dakle, nakon 17 meseci zagovaranja da se dogode izmene u Zakonu o finansijskoj podršci porodica sa decom, ja zaista mislim da je mnogo toga jasno i da možemo očekivati da kolege sa puno razumevanja razumeju problem majki koji su se danas susrele u Srbiji sa tim da primaju nadoknade tokom porodiljskoga odsustva i odsustva radi nege deteta manje od hiljadu dinara, mnoge, a neke nekih par hiljada dinara. Sa tim novcem je nemoguće preživeti jedan mesec. Ja bih zamolila sve kolege da se zapitaju da li u svojoj neposrednoj okolini imaju žene koje su osuđene na primenu ovakvog zakona. S tim u vezi, drage kolege, ja vas i ovaj put pred kraj jesenjeg zasedanja molim da ovaj Zakon o finansijskoj podršci porodici sa decom podržite i da se on konačno nađe na dnevnom redu Skupštine. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 13, protiv – niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Tatjana Macura predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o referendumu i narodnoj inicijativi, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici: Tatjana Macura, Vladimir Đurić, Aleksandar Stevanović, Ljupka Mihajlovska i Nenad Božić, 17. avgusta 2018. godine. Da li neko želi reč? Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – četvoro, protiv – niko, uzdržan – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Tatjana Macura predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o sprečavanju nasilja u porodici koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici: Tatjana Macura, Ljupka Mihajlovska i Branka Stamenković, 8. novembra 2017. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – šestoro, protiv – niko, uzdržan – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Tatjana Macura predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke obrazovanja anketnog odbora radi utvrđivanja zakonitosti donacija SNS za kampanju za predsedničke izbore 2017. godine, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. decembra 2017. godine. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima Tatjana Macura. Izvolite.
Još jednom vam zahvaljujem predsedavajući. Danas sam jako srećna što dolazimo u susret sednici na kojoj će se raspravljati, između ostalog i o zakonu koji se tiče finansiranja političkih aktivnosti. Predložila sam Narodnoj skupštini Republike Srbije da formiramo anketni odbor i da ispitamo kako su se vršile donacije u predsedničkoj kampanji 2017. godine, kada je negde oko sedam hiljada građana podržalo predsedničku kampanju predsednika Aleksandra Vučića. Malo je neobično ili u najmanju ruku jeste neobično, da 7.000 građana podrži na ovaj način i da uplati gotovo identične iznose od 40 hiljada dinara na račun jedne kampanje, uzimajući u obzir činjenicu da u našoj zemlji ne postoji kultura doniranja političkih aktivnosti i da to jeste neobično i da se ne dešava u periodima van kampanje. Dakle, ukoliko želimo da izborni procesi budu maksimalno demokratski, fer i onakvi kakvi želimo da budu i da oslikaju pravu sliku razmišljanja našeg društva, zaista bismo trebali kao Narodna skupština da se pozabavimo i ovim problemom. Ja vas, drage kolege, molim da podržite da Skupština Srbije formira anketni odbor kako bismo ovo pitanje ispitali i kako ne bismo dolazili ponovo u situaciju da imamo nešto što možemo slobodno nazvati i misterioznim donacijama. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – šestoro, protiv – niko, uzdržanih – nema. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik, Đorđe Vukadinović, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o proizvodnji i prometu naoružanja i vojne opreme, koji je podneo Narodnoj skupštini 27. septembra 2018. godine. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite, kolega Vukadinoviću.
Zahvaljujem. Predlog je od septembra ove godine, ali zapravo sama ideja inicijalna jeste od prošle godine kada smo razmatrali ovaj Zakon o proizvodnji i prometu naoružanja i tada sam u formi amandmana predložio nešto što je sada pretvoreno u predlog za izmenu i dopunu zakona. Sticajem okolnosti, poslednjih meseci taj moj predlog je postao neočekivano aktuelan, s obzirom na ove afere koje se pletu i koje se dešavaju u vezi sa našom namenskom industrijom, pre svega afera „Kruškik“, ali nije to samo „Kruškik“, „Kruškik“ je više samo simbol i zbirno ime za niz čudnih stvari u vezi sa našom industrijom naoružanja i raznima interesima i intrigama koje se pletu u vezi sa tim. Dakle, stoga je moj predlog podnet pre svih ovih afera, išao u pravcu da se iz ovako važne i osetljive, za državu važne i u svakom pogledu i međunarodno osetljive tematike kao što je proizvodnja i prodaja, odnosno promet naoružanja, da se isključe privatni posrednici. To zvuči samo na prvi pogled radikalno, u suštini je logično. Ako taj, recimo "Krušik", ali naravno i druga preduzeća namenske industrije, ima svoju službu prodaje i svoju komercijalu i ume da pravi ugovore, decenijama unazad je prodavao oružje, ako postoji ovlašćeno državno preduzeće, to je "Jugoimport - SDPR", znači ovlašćeno državno preduzeće i jednim i drugim sada upravljaju vladajuća stranka, odnosno njihovi kadrovi, ali svejedno, državno preduzeće koje se bavi prodajom, prometom naoružanja, plus, kao što je reko - proizvođači sami to mogu da direktno prodaju. Ne vidim za šta su nam potrebni još i posrednici, pa da onda lomimo glavu i gledamo da li mi istražujemo istinu i pravdu ovih meseci ili zapravo prisustvujemo nekom ratu privatnih dobavljača koji se međusobno prepucavaju u borbi za većim profitima, i da ne lomimo glavu oko toga ko je kome tata, mama, brat, kum, nego da ovako važno područje, važan sektor ostane u državnim rukama, a ova preduzeća, razni tekstovi, gimovi i ostalo, neka nastave da se bave onim čime su se i bavili izvorno kada su formirani u proizvodnji plastike do metalnih odlivaka i slično, pa neka u toj oblasti pokazuju svoje trgovačke i poslovne sposobnosti. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - dvoje, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Đorđe Vukadinović predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora, radi utvrđivanja činjenice i okolnosti ubistva gospodina Olivera Ivanovića, predsednika građanske inicijative "Srbija, demokratija, pravda", počinjenog u Kosovskoj Mitrovici, dana 16. januara 2018. godine, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Sanda Rašković Ivić, Dijana Vukomanović, Đorđe Vukadinović i Slaviša Ristić, 5. marta 2018. godine. Da li narodni poslanik Đorđe Vukadinović želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Da, ali samo kratko, što reče neko od koleginica maločas. Nema se tu šta novo reći ukoliko većina skupštinska ne vidi potrebu u smislu duga prema gospodinu Ivanoviću, i samo što je učinio za Srbe na Severu KiM i opštine KiM, i s obzirom na tragičnu smrt i ubistvo koje će još malo pa dve godine, s obzorom na manipulacije i zloupotrebe koje se u vezi sa tim ubistvom pletu, u koji su umešani mnogi centri, rekao bih obaveštajni, politički, špijunski, i u zemlji i u inostranstvu, dakle s obzorom na sav taj značaj, mislim da je najmanje što ova Skupština, ovaj parlament, pa i da kažem vladajuća većina može da učini za tog Olivera Ivanovića jeste da ponudi jednu poštenu, nepristrasnu istragu i da kaže da smo sve učinili, da je Srbija, u onoj meri koja je moguća i u kojoj ima informacije i ima mogućnost uticaja i sakupljanje informacija na terenu, da je sve učinila da se istraga i istina o tom mučenom ubistvu Olivera Ivanovića izađe na videlo. Ovako se ostaje sumnja ili senka da je u interesu nekih, ne samo obećanih javnih faktora, nego i domaćih faktora da ta istina bude skrivena. Dakle, mislim da je ovaj moj predlog upravo nešto što bi trebalo predstavnici vladajuće većine da predlože, a ako već nisu predložili onda makar da podrže formiranje ovakvog anketnog odbora. Hvala.
Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - petoro, protiv - niko, uzdržanih - nema. Konstatujem da predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Marijan Rističević predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije radi utvrđivanja činjenica i okolnosti vezanih za poslovanje kablovskih operatera, emitovanja prekograničnih kanala, emitovanje domaćih reklama u sadržajima prekograničnih kanala i ostale nepravilnosti vezanih za elektronske medije i kablovske operatere koje kontrolišu Dragan Đilas, Dragan Šolak i Dejvid Petreus, koji je podneo Narodnoj skupštini 12. aprila 2019. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – osmoro, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Marijan Rističević predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne Skupštine Republike Srbije radi utvrđivanje činjenica i okolnosti vezanih za posete Narodnoj skupštini Republike Srbije određenih ekstremističkih organizacija i pojedinaca. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – petoro, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Marijan Rističević predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne Skupštine Republike Srbije radi utvrđivanje činjenica i okolnosti vezanih za proglašenje lažne države Kosovo, uticaj koji je na to imalo mišljenje Međunarodnog suda pravde, te povodom toga odgovornosti bivšeg ministra inostranih poslova Vuka Jeremića, koji je podneo Narodnoj skupštini 27. marta 2018. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – šestoro, protiv – niko, uzdržan – niko. Konstatujem da ovaj predlog nije prihvaćen. Narodni poslanik Aleksandar Martinović, na osnovu člana 92. stav 2. i člana 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju i političkih aktivnosti, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije i Predlogu zakona o dopunama Zakona o javnim preduzećima. Da li narodni poslanik Aleksandar Martinović želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 127, protiv – nema, uzdržanih – nema, od ukupno 134. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda i o predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Zaključujem glasanje: za – 125, protiv – nema, uzdržanih – nema, od ukupno 137. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila dnevni red Osme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini, u celini. D n e v n i r e d: Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Evrodžasta, koji je podnela Vlada; Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, koji je podnela Vlada; Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije, koji je podnela Vlada; Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji protiv korupcije, koji je podnela Vlada; Predloga zakona o dopunama Zakona o javnim preduzećima, koji je podnela Vlada i Predlog odluke o izboru zamenika Zaštitnika građana, koji je podneo Zaštitnik građana. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Nela Kuburović, ministar pravde i Branko Ružić, ministar državne uprave i lokalne samouprave sa saradnicima. Pre otvaranja jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 170. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram jedinstveni pretres o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Evrodžasta. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Da) Gospodine ministre… (Vjerica Radeta: Povreda Poslovnika!) Izvinite, gospodine Ružiću. Po Poslovniku, narodni poslanik Vjerica Radeta.
Zaista je neverovatno šta se danas dešava. Pa, kršite sve članove, od 1. do 298. Prekršili ste član 88, kolega Arsiću, u stavu 5. Pre glasanja o utvrđivanju dnevnog reda bili ste u obavezi da utvrdite kvorum. Očima svojim sam videla da je koleginica koja je ušla, bila joj je kartica u sistemu. Ušla je i gledala sam da li će da se klikne. Nije se kliknula. Znači, neko je to već uradio. Dakle, vrlo je opasno ovo što radite. To što vaše probleme pokušavate da rešite kršenjem Poslovnika, je nešto što je apsolutno nedopustivo. Od silne brzine da završite ne znam ni ja šta, vi ste celo vreme kršili član 107. i vređali dostojanstvo Narodne skupštine. Vi ste stalno govorili – glasalo je troje, glasalo je petoro, glasalo je sedmoro. Svaki put morate da kažete – glasalo je pet narodnih poslanika. Morate malo da vodite računa o dostojanstvu Narodne skupštine, a ne onako – glasalo je petoro. Koga petoro? Ne može tako, dragi uvaženi kolega Arsiću. Vaše nestrpljenje ja razumem, vašu žurbu razumem, ali mora da se poštuju neka osnovna pravila. Mora da se vodi računa o dostojanstvu. Još nešto, ovo pre svega radi javnosti. Malopre je neko od vas rekao da danas nećete praviti pauzu u radu, to je, takođe, nedopustivo, zato što jutros niste imali kvorum. Mi se ne žalimo, mi možemo da radimo i dva dana ili ne znam koliko bez pauze, nije to naš problem i to dokazujemo svakodnevno, ali vi zato što jutros niste imali kvorum i što su vam dali kvorum… [[Isključen mikrofon.]]
Koleginice Radeta, to nema nikakve veze sa kršenjem Poslovnika, kao i sa navedenim članom 88. da sam ja dužan da utvrđujem kvorum pre glasanja, pošto smo mi između svakog obrazlaganja o predlozima za stavljanje na dnevni red određenih tačaka glasali. Da li to znači da svaki put kada kolega poslanik koji obrazloži predlog svoje odluke koja treba da bude na dnevnom redu, sam dužan da utvrđujem kvorum? To se nikad nije desilo. Ja ne razumem u kom trenutku vi tražite da ja utvrđujem kvorum? Idemo iz glasanja u glasanje na svaka tri minuta. I još nešto, koleginice Radeta, ja sam čitao rezultate glasanja. Za je glasalo, recimo, pet, protiv niko, uzdržan niko od ukupno 139, recimo. Znači, ja sam Narodnu skupštinu obavestio o rezultatima glasanja. Da li želite da se Narodna skupština u danu za glasanje izjasni o povredi Poslovnika? (Vjerica Radeta: Da i želim ponovo da govorim o povredi Poslovnika.) Izvolite.
Sada po članu 107. stav 1. Evo da vam kažem kada treba da utvrđujete kvorum. Piše u članu 88. stav 5. – kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje, prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda, kao i na Prvoj sednici Narodne skupštine postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Kako ste dokazali da je postojala većina kada niste resetovali sistem i utvrdili postojanje dovoljnog broja narodnih poslanika? Znate, sumnjamo. Sledeći stav nas upozorava da imamo pravo da sumnjamo i da tražimo da se glasa ako u primenu elektronskog sistema sumnjamo. U sve vaše sumnjamo. Posle ovog danas što ste uradili, što ste obelodanili… [[Isključen mikrofon.]]
Koleginice Radeta, vi idete zaista u jedno neprimereno ponašanje. (Vjerica Radeta: Ma nemoj?) Jeste. Utvrdili smo da postoji u sali više od 126 narodnih poslanika i odmah smo počeli sa odlučivanjem. Ja vas pitam da li vaše tumačenje Poslovnika podrazumeva da svaki put kada odlučuje Narodna skupština, iako ide odlučivanje jedno za drugim… znači, čim se proglasi rezultat jednog odlučivanja, ponovo se stavlja na glasanje, vi tražite da svaki put Narodna skupština utvrđuje kvorum? Ja to tako razumem. Izvolite.
Po Poslovniku. Ja tražim, kolega Arsiću, da se ponašate i da se sa uvažavanjem obraćate narodnim poslanicima. Ovi što viču „ua“, žao mi je, oni su i onako došli uzgred očigledno, jer su morali da daju kvorum, ali mi smo ovde da radimo. Dakle, vi ne možete, nije ovo konferencija za novinare, pa znate kada neko pita novinara – evo, recite mi vi. Ne možete vi to ovde vi meni da kažete kad ja mislim da vi treba da utvrđujete kvorum. Tačno onda kad piše u Poslovniku i tačno onda kad sam vam malopre pročitala.
Da citiramo, koleginice Radeta?
Molim?
Da citiram?
Citirala sam ja malopre.
Ne, nema potrebe. Vi ste citirali kako ste vi hteli, a ja ću da citiram onako kako zaista jeste.
Molim vas, kolega Arsiću…
Molim vas, član 88. stav 5. kaže: „Prvi, drugi, treći, četvrti, peti, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje prilikom usvajanja zapisnika i utvrđivanja dnevnog reda, kao i na prvoj sednici Narodne skupštine postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika“. Jesmo to utvrdili? Jesmo. Ja zaista ne razumem. (Vjerica Radeta: Da ne kažem koga da pitaš, ne mene.) A, pa dobro. Gospodine Ružiću, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, ova današnja tema je zaista od velike važnosti i potpisivanjem Sporazuma o saradnji sa EVRODžAST-om Srbija je učinila još jedan veoma važan korak napred na svom putu ka EU. Saradnja Republike Srbije sa predstavnicima EVRODžAST-a je uspostavljena još 2007. godine i do sada se ta saradnja odvijala posredstvom dve kontakt tačke koje čine Republičko javno tužilaštvo i Ministarstvo pravde. Međutim, saradnja preko kontakt tačaka je bila jednosmerna, odnosno članice EVRODžAST-a upućivali su zamolnice, urgencije i upite ka Republici Srbiji, a kontakt tačke su bile dužne da odgovore bez mogućnosti da preko članica EVRODžAST-a traže isto. Prepreka unapređenju i intenziviranju saradnje bili su propisi Republike Srbije koje je bilo neophodno doneti nakon usvajanja zakona kao što su, pre svega, Zakoni o privatnom obezbeđenju, Zakon o detektivskoj delatnosti, zatim Zakon o informacionoj bezbednosti, ali i ispunjavanja određenih tehničkih uslova kao što je izrada tzv. „pravosudnog atlasa“, kao osnovni uslov za unapređenje saradnje sa EVRODžAST-om ostalo je donošenje novog zakona o zaštiti podataka o ličnosti. Ovakav zahtev bio je očekivan, s obzirom na to da se EVRODžAST-u velika pažnja posvećuje upravo zaštiti podataka o ličnosti, kao i da je za međusobnu razmenu podataka o ličnosti neophodno da postoji adekvatan nivo zaštite takvih podataka. Poslednja prepreka je otklonjena usvajanjem Zakona o zaštiti podataka o ličnosti koji je usvojen 9. novembra 2018. godine. Pre toga su naravno pribavljeni komentari EVRODžAST-a i Evropske komisije. Potpisivanje ovog sporazuma znači da Republika Srbija deli iste vrednosti i da je pred sebe postavila jednake ciljeve i zadatke koje je sebi odredio i EVRODžAST. Pravosudna i policijska saradnja u međunarodnim okvirima je upravo jedan od najefikasnijih mehanizama za suprotstavljanje najtežim oblicima kriminaliteta, koji se javljaju u savremenom društvu, naročito imajući u vidu da kriminal, kao što svi znamo, ne poznaje državne granice. Prema podacima EVRODžAST-a u periodu od januara 2015. godine do kraja oktobra ove godine, dakle 2019, Srbija i EVRODžAST zajedno su radili na 143 slučaja koji uključuju teške oblike organizovanog kriminala i krivična dela iz domena pranja novca i trgovine drogama, zatim krivičnih dela prevare, kao i protiv života i tela i ličnih sloboda. Srbija je učestvovala u šest zajedničkih istražnih timova koji su se uglavnom bavili slučajevima trgovine drogama, prisustvovali na 23 koordinaciona sastanka EVRODžAST-a. Prema istim podacima, poslednjih nekoliko godina i u toku ove godine Republika Srbija spada u pet ili među pet država van EU, sa kojima je EVRODžAST ostvario najobimniju i najefikasniju saradnju. Potvrđivanje Sporazuma o saradnji sa EVRODžAST-om omogući će još efikasniju saradnju u borbi protiv organizovanog kriminala, terorizma i svih drugih bezbednosnih rizika sa kojima se sva društva, pa i naše, susreću. Ovim sporazumom Srbija je značajno ojačala svoje kapacitete u borbi protiv organizovanog i transnacionalnog kriminala time što je omogućen pristup i neposredna razmena informacija sa kolegama iz drugih država EU. Srbija će moći da razmenjuje lične podatke i dokaze sa tužilaštvima i drugim nadležnim organima iz cele Evrope i biće u prilici da u bliskoj budućnosti imenuje svog oficira za vezu u EVRODžAST-u, koji će upravo predstavljati neophodnu tačku saradnje. Treba napomenuti, naravno, da Ministarstvo pravde i dalje nastavlja da postupa kao centralni organ za primenu bilateralnih i multilateralnih ugovora u oblasti međunarodne pravne pomoći u krivičnim stvarima, a da Republičko javno tužilaštvo potvrđivanjem ovog sporazuma dobija veće nadležnosti. Potvrđivanjem ovog sporazuma realizovano je prelazno merilo i zajedničke pregovaračke pozicije EU za Poglavlje 24 i načinjen je samim tim veliki korak ka budućoj neposrednoj saradnji pravosudnih organa, koja će biti obaveza pristupanjem Republike Srbije EU. Hvala.
Zahvaljujem. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Ne) Samo trenutak da vidim sa službom da li su pripremljene liste narodnih poslanika koji su se prijavili za diskusiju. Poštovani narodni poslanici, obavešten sam od službe da za otprilike dva do tri minuta lista prijavljenih poslanika za diskusiju po ovoj tački dnevnog reda biće na raspolaganju i moći ćemo da nastavimo sa radom. [[Posle pauze.]] Zahvaljujem. Nastavljamo sa daljim radom. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Nije tu. Reč ima narodni poslanik Miladin Ševarlić. Nije tu. Reč ima narodni poslanik Jahja Fehratović. Ni on nije tu. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ako odustajete vi iz vlasti, iz režima od toga da diskutujete o zakonima, to ne znači da ćemo mi iz opozicije. Mnogi se ponadaše da nećemo stići, ali stigosmo. Nadam se, gospodine Ružiću, da ćete vi u diskusiji imati malo više da nam kažete od ovoga što ste rekli u svojoj uvodnoj reči, jer mislim da nije korektno. Vi ste bili narodni poslanik i vi veoma dobro znate da nije baš uputno da ministar samo ponovi prvih nekoliko rečenica iz obrazloženja zakona koji mi i onako imamo. Ako ste smatrali da mi nismo pročitali materijal, tu ste se grdno prevarili, imate dovoljno iskustva, znate da ga mi čitamo, i funkcija ministra bi bila da da neka dodatna objašnjenja. Imajući u vidu da su se ministri u prethodnom periodu uglavnom pravili mrtvi i da nisu odgovarali ni na koja pitanja, ja se nadam da ćete vi biti nešto aktivniji danas. Vi veoma dobro znate da je Srpska radikalna stranka protiv tih tzv. evrointegracija i protiv ulaska Srbije u EU, pre svega, zbog činjenice da se većina zemalja EU otvoreno neprijateljski ponaša i prema Republici Srbiji, da ne poštuju naš suverenitet ni teritorijalni integritet i da po pravilu sve obaveze koje Srbija ima oni traže da ispunjavamo, a praktično nijedna obaveza EU prema nama se ne ispunjava. Vi danas predlažete da Srbija pravi nekakvo novo partnerstvo, da se zajedno sa EU borimo protiv terorizma i protiv teških oblika kriminala, i to je svakako dobra prilika da se razmotri kako funkcionišu oni oblici udruživanja koje već imamo, pre svega Interpol. Da li možete da nam kažete, gospodine Ružiću, koliko je puta došlo do toga da određena lica po crvenim poternicama, koje je raspisala Srbija, budu uhapšena, a da potom ne budu u skladu sa tim sporazumom isporučena Srbiji? I da nam kažete uporedne podatke, u koliko je slučajeva Srbija, u skladu sa protokolima koje je potpisala sa Interpolom, uhapsila određena lica i isporučila ih državama koje su raspisale te crvene poternice? Zašto vas to pitam? Evo, vidim da vi klimate, ramenima sležete i kažete da nemate te podatke. Ovde se postavlja pitanje - zašto bismo prihvatali nove obaveze ukoliko je jasno da zapadne zemlje ne ispunjavaju nijednu obavezu prema Srbiji? Ako krenemo od Rezolucije 1244 kao najvažnije, koja je garantovala i teritorijalni integritet i suverenitet Republike Srbije nad Kosovom i Metohijom, nikada obaveze koje su u korist Srbije, u korist srpskog naroda, a pre svega vraćanje određenog broja vojnika i policajaca, uspostavljanje carinske službe od strane državnih organa Republike Srbije, to nikada nije ostvareno. Da stvar bude još gora i da sramota i vaša i Vlade kojoj pripadate bude još veća, ja bih voleo da čujem kada ste vi poslednji put zatražili da se ispune te obaveze koje su važeće? Vi to veoma dobro znate. To što vi navodno pregovarate o nekakvom kompromisu, ja se nadam da ga nikada nećete ostvariti, jer taj kompromis svakako ne može biti u interesu srpskog naroda, niti se može praviti kompromis u državi. Državu ili imate ili nemate. Mnogo puta su šiptarski zločinci ili ustaški zločinci hapšeni upravo u zapadnim zemljama, ali nikada ni jedan od njih nije isporučen Republici Srbiji. Postavlja se pitanje – zašto Srbija i dalje uredno ispunjava svoje obaveze, ako niko drugi nije u stanju i nije u obavezi da ispuni bilo šta što ide u našu korist? Vi ste potpisali CEFTA sporazum, odnosno vladajuća većina, možda ne Vlada u kojoj sedite, ali vladajuća većina i stranka kojoj pripadate. Prošlo je više od godinu dana, gospodine Ružiću, od kako je Priština uvela taksu, najpre, 10%, a potom i 100% na sve proizvode iz Srbije, kršeći na taj način CEFTA sporazum koji je potpisao UNMIK. Mi smo čuli najavu od predsednika Vlade Republike Srbije, Ane Brnabić, da će, nakon isteka roka od 90 dana, a to je rok u kome se može i treba rešiti taj problem, ukoliko taj problem ne bude rešen, Srbija uputiti žalbu nadležnom sudu CEFTA, Arbitražnom sudu. Pitam vas, gospodine Ružiću, da li je Srbija tu tužbu podnela? Nisam siguran da me čuje gospodin Ružić od buke u sali, pa ću ponoviti još jedanputa – da li je u skladu sa najavama koje smo čuli u javnosti Srbija podnela arbitražnu tužbu, odnosno tužbu Arbitražnom sudu CEFTA zbog taksi koje je Priština uvela na proizvode koji dolaze iz Srbije? Ukoliko jeste, kada je ta tužba podneta? Ukoliko nije, zašto takva tužba nije podneta? Vi ste, gospodine Ružiću, potpisali Briselski sporazum i ti sporazumi, uprkos tome što je državno rukovodstvo Republike Srbije tada ubeđivalo građane da je to veliki dan, da je to dan za slavlje, da građani Srbije i posebno oni koji žive na Kosovu i Metohiji treba da se raduju, onaj ekspert za aplaudiranje Marko Đurić je rekao da smo pobedili pet nula šiptarsku stranu u tim pregovorima… Međutim, obaveze koje su utvrđene tim sporazumom odnosile su se uglavnom na Srbiju, Srbija je sve svoje obaveze ispunila, a šiptarska strana je imala samo jednu obavezu, a to je da bude formirana Zajednica srpskih opština koja je opet, uprkos onome što ste vi iz vlasti govorili, negde na nivou nevladine organizacije. Vaše prazne priče da će navodno ta organizacija imati grb, himnu i zastavu ne znače apsolutno ništa, jer bilo koje nevladino udruženje može imati svoj amblem, može imati himnu, svečanu pesmu, kako god to da nazovete, ali ne može imati nikakva ovlašćenja. Upravo tako ni ta Zajednica srpskih opština, koja nema nikakva ovlašćenja, ni takva nije mogla biti formirana jer su po povratku sa pregovora isti ti sa kojima ste pregovarali podneli zahtev tzv. ustavnom sudu Kosova koji je utvrdio da tobože to nije u skladu sa njihovim ustavom i da samim tim oni nemaju nikakvu obavezu. Zašto niko iz Vlade Republike Srbije, gospodine Ružiću, ne insistira pre nastavka pregovora da prvo šiptarska strana ispuni već preuzete obaveze, ne zbog toga što će na taj način biti bolji život građana Srbije na KiM, ne zbog toga što će oni biti sigurniji, ne zbog toga što će tako biti obezbeđena za njih sloboda kretanja, već pre svega zbog toga što je očigledno da šiptari to ne žele da urade i to je najbolji razlog zbog čega bi na tome trebalo insistirati? Vi iz Vlade Republike Srbije ste svojevremeno upozoravali da ako tzv. Kosovo bude formiralo vojsku, što je suprotno Rezoluciji 1244 i svim međunarodnim dokumentima, da Srbija neće ići u dalje pregovore dok ta odluka ne bude povučena. Kao što vidimo, od svih tih uslova „kondicio sine kvanon“ uslova bez kojih nije bilo moguće nastaviti pregovore, došlo se do toga da sada zvaničnici Vlade Republike Srbije samo ističu da ne može biti nastavljeni pregovori sve dok ne budu bile povučene takse. Da li su takse važnije od Ustava Republike Srbije? Da li su važnije od Rezolucije UN? Ja smatram da nisu. Sve su ove razlozi zbog kojih, gospodine Ružiću, ne treba preuzimati nove međunarodne obaveze dok zapadne, neprijateljske države, koje nam otimaju KiM ne budu počele da ispunjavaju obaveze prema Srbiji. Vi ste odgovorni za to što je ugled međunarodni Srbije srozan. Da nije srozan oni bi obaveze prema Srbiji ispunjavali, a to što su našli pogodno tle i ljude kojima je dovoljno da ih potapšu po ramenu kao malo Đokicu i da kažu – mnogo ste dobri, mnogo ste lepi, mnogo ste pametni, mnogo dobro ispunjavate naloge koje dobijete od nas, to za građane Srbije nije dovoljno.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, sa ovakvim Predlogom zakona, koji se predlaže, da ga potpiše u vidu sporazuma Republika Srbija moram reći da Srbija gubi suverenitet u pogledu reforme svog pravnog sistema i gubi suverenitet svog prava da uređuje pravni sistem u Republici Srbiji. Kada pogledate ovaj predlog videćete šta se ovim predlogom upravo predlaže. Prvo, ovde je predlagač Ministarstvo pravde i trebalo je da ovde danas predstavnici Ministarstva pravde brane pred narodnim poslanicima ovaj Predlog zakona. Međutim, ne vidimo da ovu tačku dnevnog reda zastupa i predstavlja predlagač. No, nije ni to bitno i prisutan ministar u svakom slučaju može davati određena obrazloženja na Predlog ovog zakona. Ovaj sporazum nije dobar za Republiku Srbiju, nije dobar iz razloga što Srbija neće biti u ravnopravnom položaju kada je u pitanju primena ovog zakona. Osnovni cilj, koji se ovim predlogom želi ostvariti i to jeste suzbijanje teškog kriminala i suzbijanje terorizma. Mislim da ta EU, protiv koje su srpski radikali, nama neće doneti dobro. Ovim zakonom širi se agentura prozapadnih zemalja i neprijatelja Republike Srbije. Vidite šta oni sada traže. Kao što vidite vlast to odmah prihvata. Predviđa se ovde kolegijum. Šta će taj kolegijum da radi? Ko treba da ga čini? Nije jasno. Ko je taj nacionalni član? Nije jasno. Koji mu je zadatak i koja mu je funkcija? Koje odluke treba da donosi? Šta će zamenik, koji se ovde predviđa, da ima ako je član nacionalnog bića da ima i zamenika, da ima pomoćnika? Kada smo na temi tužilac za vezu, šta će nama tužilac za vezu? Taj će biti agent stranih obaveštajnih službi. To vam ja tvrdim. Šta će ovde u ovom slučaju sudija za vezu? Šta će taj sudija da radi? Srbija ima Ministarstvo pravde i ono ima utvrđenu politiku za pružanje međunarodne pomoći i ovo spada u nadležnost isključivo Ministarstva pravde, a ne sada da vršimo inflaciju koje-kakvih drugih pomoćnih organa koji treba da budu uključeni, a u stvari ne daju nikakav željeni rezultat po Republiku Srbiju. Pravosudni organi sada kada EU, neki tamo zumbul iz EU ili neki komesar ili činovnik iz EU traži podatke o ministru tom i tom, rođen u Užicu, iz kaznene evidencije od tužioca iz Užica, od istražnog sudije u Užicu, o podacima za tog ministra ili za tog građanina. To apsolutno ne bi trebalo dozvoliti. Nikako. Ko postavlja tužioce za vezu, a ko postavlja sudiju? U članu 5. stav 4. kaže da će EU kao osnivač da obezbedi sredstva za rad tog specijalnog vezistu, tužioca za vezu i tog sudiju i njegovog zamenika i njegovog pomoćnika i da će obezbediti i infrastrukturu, obezbediti prostorije, obezbediti platu i tehnička sredstva sa kojima treba taj da radi. Međutim, šta će se desiti, pošto se u ovom članu 5. predviđa da tog sudiju i tog tužioca može neki činovnik iz EU da predloži i da bude on izabran i da ga oni odrede? To je u članu 5. u poslednjem stavu tako predviđeno. Međutim, kaže da neće biti zatražena naknada u slučaju da Evrodžast postavi sudiju za vezu. Šta znači, oni mogu da postavljaju sudiju kod nas? Nema govora. Jesmo li mi pravna država? Ovaj parlament bira sudije. Ovaj parlament bira tužioce. Kada smo kod broja tužilaca i sudija specijalnih, ne znam koliko Srbija ima specijalnih tužilaca i specijalnih sudova. To košta državu i poreske obveznike jako mnogo, bez obzira imali vi blagonaklonost i veliku saradnju da sarađujete sa EU i njenim organima, ali to mnogo košta Srbiju. Dakle, sudija za vezu. Sve će to biti agenti stranih obaveštajnih službi. Razmena informacija. Pazite, kod razmene informacija imaćemo velike zloupotrebe, otvorena vrata za zloupotrebe. Od nas će oni da traže podatke za svakog narodnog poslanika, za svakog sudiju i za svakog tužioca, za svakog građanina koji bilo šta pomisli ili kaže protiv EU. Za njega će da traže i broj crvenih i belih krvnih zrnaca. E, to će da traži CIA i njeni organi. Gospodo iz Vlade, redovno vas putem satelita prisluškuju. I ne samo vas, prisluškuju sve narodne poslanike, čak i neke funkcionere i kadrove u Vladi Republike Srbije, a vi smatrate da smo mi demokratska država i da u toj demokratskoj državi sada treba dozvoliti tim hohštaplerima iz EU da oni mogu da okupiraju i Ministarstvo odbrane i MUP i Ministarstvo pravde i druge resore u koje su ugradili u sve institucije svoje agente. Ako ja nisam u pravu, od 2000. godine kada su došle dosmanlije na vlast, hajte da vidimo u kojim resorima sve su raspoređeni pre svega oficiri za vezu i agenti stranih obaveštajnih službi. Puna je Vlada i njeni resori tih kriminalaca i tih obaveštajnih gadova iz CIA i Evropske unije. Dame i gospodo, kada govorimo o teškom kriminalu, pa, dobro, gospodo koji ste na vlasti, imate 2.280 privatizacija, imate gde je najmanje pet milijardi evra oštećena država Republika Srbija. Tu je težak kriminal. Zašto se ne pokrene postupak revizije tih privatizacija? Zašto se od lopova koji su ojadili ovaj narod ne oduzme imovina, da mu se sve oduzme što nije stekao on, a što je stekao, naravno, ono što je on uložio, dati mu, ali bez kamate. Dame i gospodo, težak kriminal. Imate težak kriminal u zdravstvu. U pančevačkoj apoteci imate pljačku milijardu i trideset miliona evra. Gospodo, da li je neko iz aktuelne vlasti uključen bio u proneveru i pljačku? To, gospodo iz vladajuće koalicije, proverite. Kako je moguće da direktora pančevačke apoteke prvo predložimo iz stranke Velimira Ilića, iz Čačka, da dođe u Pančevo da bude direktor apoteke, a Pančevo ima 700 farmaceuta i lekara, ali niko nije mogao biti direktor. Drugo, kada je taj direktor i ta gospođa 50% opljačkala apoteku, dolazi sada, DOS postavlja iz Užica direktora apoteke u Pančevu, koji je dovršio, a ta gospođa iz Užica kupuje na Zlatiboru i na Divčibarama vile i stanove, ali nema para. I šta će se sada dogoditi? Jel to teška korupcija? Ne može grđa i teža biti. Kako je moguće da oni u apoteci proizvode i lekove kupuju od strane dobavljača, ali ne unose robu i lekove u pančevačke apoteke, nego prodaju lekove drugim apotekama a pare stavljaju u džep. Gospodo iz koalicije na vlasti, na lokalu imate težak kriminal. Morate se obračunavati na lokalu sa kriminalcima. Krajnje je vreme. Evo vam konkretan primer Pančeva. Hoće li neko da odgovara i pitati - gde su pare iz pančevačke apoteke, a u visini od milijardu i 30 miliona dinara? Hoće li neko da odgovara za onu sportsku halu što su žuti pravili, u Pančevu, koja je koštala 400 miliona za Univerzijadu, a od toga nema ništa i eno je sada kao ruglo u gradu Pančevu, ne dovršava se, ali su kriminalci uzeli pare i stavili u džep. Vreme je, dame i gospodo, da se ti tajkuni i ti lopovi, kako su došli do imovine naših građana i radnika koji su stvarali tu imovinu, mora im se oduzeti, do gole kože ima da ga skinete i da ga šutnete iz fabrike koju je opljačkao i oteo. Danas gazduje, a ne plaća ni doprinose, ne plaća ni ostale dažbine javnom sektoru. Kako je moguće, dame i gospodo, ja šest meseci tražim da mi se od strane Ministarstva za poljoprivredu da odgovor koliko država Srbija ima državnog poljoprivrednog zemljišta? Ti se podaci kriju, ne daju se podaci o tome. Zašto? Pa, videćete da su lopovi, tajkuni, uzimali državno poljoprivredno zemljište u zakup a da ga godinama nisu plaćali. A ko to sada toleriše? Aktuelna vlast. Gospodo, vi ste na vlasti. Kako ste mogli da dozvolite uvoz mesa iz EU, iz hladnjača? Uvozite otpad. Dozvoljavate kriminalcima da uvoze meso i da ovom narodu prodaju, a to je otpad u EU, u hladnjačama bio 20 godina, u stanju raspadanja, ali zato oni uvoze. Imate "Zlatiborca" koji nema klanicu. Pitajte ga otkud mu stotine vagona koje je uvezao preko šiptarskog lobija iz Albanije i Kosova i Crne Gore. "Matijević" kako se obogatio? Kako ovaj može da pravi solitere na Ušću? Ko je taj? Odakle je taj došao? Jel taj Amerikanac? Jel taj neko ko ima stotine milijardi pa može da dođe u Srbiju da pravi one solitere i spratove? Dobro bi bilo da to država pravi. Sve ono što država pravi i radi, dobro je. Dobro je što se prave putevi, što se železnica gradi, što se ulaže u zdravstvo i školstvo. Ali se sa lopovima konačno moramo obračunati. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Koliko je vremena ostalo, Arsiću? (Predsedavajući: Tri minuta i 10 sekundi.) Ovde se radi o Poglavlju 24 i Vlada žuri da usvajanjem ovoga zakona stvori mogućnost za otvaranje tog poglavlja i to je već više puta viđena scena, više puta ispričana priča. Otvaramo poglavlja uz nadu i verovanja da ćemo ući u EU. Ono što je veliki problem za Srbiju, a tiče se na neki način najdirektnije i ovog zakona, Predloga zakona, odnosno Sporazuma, to je da i dalje mito i korupcija cveta u Srbiji, a Vlada ćuti. I dalje ministri uzimaju nemilice na pojedinim projektima, po 300, 200, 150 miliona, a Vlada ćuti. Misli Vlada da će pokriti malverzacije s kojima se bave pojedini ministri u Vladi tako što će se priključiti EU u borbi protiv terorizma. Smešno. Terorizam je nešto što je proisteklo iz kuhinje i laboratorija obaveštajne službe Amerike i zapadnoevropskih zemalja. Svi manje-više teroristi su obučavani od strane obaveštajnih službi Amerike i nekih zemalja zapadne Evrope. Kad kažem nekih, pre svega mislim na Englesku, Nemačku, Francusku i to je opšte poznato. Zar smo toliko slepi kod očiju da jednostavno ne vidimo da ta čitava borba i načelno raspoloženje da se spreči taj terorizam ima za krajnji slučaj da se terorizmom diriguje u pojedinim slučajevima i situacijama. Imali smo Siriju, najbolji primer, gde su teroristi pod direktnom kontrolom američkih obaveštajnih službi imali određenu ulogu da angažuju ne mali broj oružanih snaga Rusije i Sirije, kako bi Amerikanci mogli eventualno da ostvare neke finansijske i druge prednosti, tako što će se Rusija i te kako značajno trošiti finansijski, prazniti, zbog rata i sukoba u Siriji. To je potpuno jasno. Mi sad očekujemo da će ovim sporazumom doći do ekstradicije džihadista, da će oni teroristi koji se nalaze na području Kosova i Metohije, a koji su došli iz Sirije, biti isporučeni i biti pod kontrolom. Ne, biće uvek pripravni da na mig, na znak zapada preduzimaju određene akcije. Kada će to biti Srbija na udaru? Kada to procene obaveštajne službe zapada i Amerike. Tada će Srbija biti na udaru. Da li mislite da će ovaj sporazum nešto da doprinese da Srbija izbegne to? Ne, neće ikako izbeći ovim sporazumom. Videli smo više puta do sada, sve što je potpisano u vidu sporazuma, u vidu ugovora ili nekih drugih akata, tumači se od strane zapada i Amerike onako kako je njima po volji, od Briselskog sporazuma, od svih silnih sporazuma koji su potpisani. Videli smo kako se to tumači. Kad je po volji i u korist zapada, onda se primenjuju određene odredbe, a kada treba Srbiju bukvalno sputati, uništiti Srbiju, na neki način diskreditovati, onda se stavlja sporazum van snage.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. stav 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Aleksandar Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, na našu veliku žalost u Srbiji već duže vreme sve što ima prefiks „euro“ ili „evro“ se automatski smatra za nešto što je dobro, za nešto što je poželjno, što je neophodno i samim tim je to po sebi neko unapređenje za našu zemlju, nema veze u kojoj tačno oblasti je to nešto „evro“ što sad dolazi u Srbiju. Tako i kod ovog sporazuma između Republike Srbije i Evrodžasta. Postavlja se pitanje razloga za tako nešto. Mi možemo da čujemo svaki put kad nešto dolazi iz EU iste otprilike floskule. Na ovaj način naše pravosuđe, naše Ministarstvo unutrašnjih poslova, to će da dođe na evropske standarde, mi ćemo sad da budemo pravi Evropljani, itd., ali čini se i generalni utisak je da, pre svega, lideri najvećih vladajućih stranaka, ministri u Vladi nisu baš svesni realnosti, što se tiče odnosa Republike Srbije i EU. Mi već 19 godina pregovaramo o članstvu Srbije u EU, a, gospodine ministre, vaša partija u tome sudeluje, čini mi se, već 16 godina. Da li smo mi danas bliži EU nego što smo bili 2000. godine? Nismo. Šta smo mi na tom putu sve morali da uradimo? Pre svega, morali smo da ispunimo do kraja saradnju sa Haškim tribunalom, da pohapsimo i isporučimo ceo naš vojni i politički vrh, čak i predsednika države. Bivšeg predsednika vaše stranke, zbog te saradnje sa EU morali smo da uhapsimo i isporučimo na Vidovdan 2001. godine u Haški tribunal. To je bio jedan od uslova za saradnju Srbije i EU, vi ste tada bili protiv toga, danas to podržavate. Posle toga, imali smo situaciju da se ta EU, kao organizacija, javila kao glavni sponzor nezavisnosti tzv. republike Kosovo da bez bilo kakvog opravdanja prekrši ne samo Ustav Srbije i međunarodnu Rezoluciju Saveta bezbednosti, dakle, međunarodno pravo 12 44 i podrži jednostrano proglašenu nezavisnost Kosova i instalira tamo sistem Euleksa koji treba da pomogne izgradnji kosovskih institucija. Na sve to tera Srbiju da se sa tom nezavisnošću pomiri, da tu nezavisnost prizna i na taj način država Srbija da bude saučesnik u kreiranju lažne terorističke republike Kosova. Naravno, posle toga svega, kao i uvek kada je u pitanju ta strana međunarodne zajednice, dolaze samo laži, prazna obećanja, a to smo mogli da vidimo u najskorije vreme na primeru odnosa EU prema Severnoj Makedoniji i Albaniji. Dakle, i naravno izjava predsednika Francuske, inače jedne od najmoćnijih figura u današnjoj EU, koji je jasno rekao na plenumu evropskog parlamenta, da se EU više neće širiti, da EU ne zna ni šta će da radi sa preostalih 27 država članica kada Velika Britanija napusti EU i da EU ide putem reformi postojećeg stanja, a ne prijema novih članica. To naravno mi nismo shvatili kao potpunu blokadu. Mi znamo ovde bolje nego oni kada ćemo da se pridružimo EU i nismo uradili ništa povodom toga. Od Srbije se traži da potpiše pravno obavezujući sporazum sa tzv. republikom Kosovo, kojim će se omogućiti članstvo u UN tzv. republici Kosovo, a za uzvrat mi treba da budemo primljeni u EU do nekog izmišljenog datuma 2025. godine. Pa, kao uzor i kao primer za odnos EU prema nama, treba da nam služi to šta se desilo posle potpisivanja tzv. Prespanskog sporazuma između Grčke i tadašnje bivše jugoslovenske Republike Makedonije, kojom je Makedoniji zvanično promenjeno ime. Severna Makedonija i Albanija su ostali ispred vrata EU, direktno su ih iz Brisela slagali da će otvoriti pregovore sa njima, sa Makedoncima kada potpišu takav sporazum sa Grčkom. Dakle, tu nije prošlo više od nekoliko meseci. Kako mi možemo da budemo uvereni i gde nam je garancija da tako isto neće biti i sa Srbijom ukoliko Srbija potiše pravno obavezujući sporazum sa Kosovom. Ne samo da će se saglasiti Srbija na taj način sa članstvom Kosova u UN, već će zvanično staviti pečat na priznanje okupacije, na priznanje nelegalnog otcepljenja 15% svoje teritorije. To treba da bude dovoljan razlog da mi sve što nam dolazi od strane EU uzimamo sa rezervom, da razmotrimo, da vidimo da li tu ima nekih dobrih stvari za nas ili nema, a ne da samo po sistemu prihvatamo sve što dođe samo da bismo zadovoljili uslove iz ovog ili onog poglavlja. To treba da bude prva stvar i najvažnija. Da li je važnije da mi otvorimo i zatvorimo neko poglavlje ili da se staramo o očuvanju teritorijalnog integriteta Srbije? Mislim da je važnije ovo drugo. Šta nam je sad najnovije što nam je došlo od te EU? Najnovije je tzv. zajednica balkanskih država „mali Šengen“ ili Balkanska unija. I to je jedan znak da nas EU ne želi. Ne bi nas terali u Balkansku uniju, ne bi nas terali u „mali Šengen“, ne bi nam govorili da je tu u stvari budućnost našeg razvoja u uniji sa Albanijom i Severnom Makedonijom, da oni zaista nas shvataju kao kandidate i kao neke buduće članove EU u perspektivi. Da li je svaki onaj čovek koji se zalagao poslednjih 20 godina za EU u Srbiji, onaj koji se zalagao za članstvo Srbije u EU, da li je on danas zadovoljan time što je od svega toga, od cele te priče o evropskim integracijama došlo na to da Srbija bude član Balkanske unije, „malog Šengena“ sa Albanijom i Severnom Makedonijom? Mislim da nije. To je ono što je trenutno stanje u našim odnosima sa Evropskom unijom i ovo opravdanje danas za ratifikaciju ovakvog sporazuma ne može da bude poboljšanje u bilo čemu između Srbije i Evropske unije, zato što to ne predstavlja. Šta nam još dolazi sada kao zahtev Evropske unije? Promena Ustava, u dve oblasti. Prvo je pravosuđe. Dakle, umesto Srbija koja treba da ima, naravno, Ustavom utvrđenu podelu na zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast, sad treba da pravi neku pravnu akrobatiku, kako se ubuduće sudije ne bi birale u parlamentu, zato što je to, tobože, uticaj politike na pravosuđe. Kao da parlament Srbije deluje kao jedan monolit, da nema tu 250 ljudi, da nema ne znam ni koliko tačno poslaničkih grupa, da svako tu nema svoje mišljenje, nego da oni svi zajedno utiču na izbor sudija. Dakle, jedan ogroman nonses. I na taj način se, kao, sprečava politizacija pravosuđa, a niko se nije setio da politizacija pravosuđa možda postoji kroz uticaj izvršne vlasti na pravosuđe. Da li je to osnovni možda problem u našoj zemlji? Mi vidimo kako se ova Vlada, ova vlast u Srbiji odnosi prema pravosuđu i čak i u poslednjih nekoliko dana. Pa je li danas potpredsednik vladajuće stranke podneo krivičnu prijavu protiv predsednika Republike? Zamislite sad to ludilo. I to nam je glavni signal kako se ova izvršna vlast odnosi prema pravosuđu u Srbiji. To je jedno poniženje za pravosuđe. Kaže taj čovek, iako on zna da Vučić nije ništa kriv, znači nema veze, podneće on krivičnu prijavu protiv njega, neka sud utvrdi. Dakle, svesno lažno prijavljuje čovek koji je inače advokat. Dakle, to je odnos SNS i njenih koalicionih partnera prema pravosuđu u Srbiji. Da li je to napredak, da li je to nešto čime mi treba da se hvalimo? Neće da nam dozvole da biramo sudije u parlamentima, mi treba sada da izmišljamo neka radna tela za biranje sudija, po nekim kabinetima, po ne znam ni ja kakvim principima će se sudije birati sada. Onemogućavaju nam javnost postupka izbora sudija, jer je javnost ono što treba da garantuje kvalitet u tom izboru, a to imamo ukoliko se sudije biraju u parlamentima. Mi samo ako uporedimo Srbiju sa najmoćnijom državom Evropske unije Nemačkom, koja u saveznom parlamentu bira sudije za savezni nivo, u pokrajinskim parlamentima bira sudije za pokrajinski nivo, i onda je to od strane Venecijanske komisije ocenjeno kao nešto što je dobro, a kada Srbija to isto tako radi, u parlamentu bira sudije, onda je to loše, onda treba da se mi modernizujemo, nešto što ne postoji nigde u svetu. Eto, to je odnos Evropske unije prema pitanjima iz našeg Ustava. Šta je ono što još dolazi kao zahtev Evropske unije, što se tiče menjanja Ustava? To je izbacivanje Kosova i Metohije iz preambule. Zašto bi to krili? To ne kriju ni ti Evropljani koji to od nas zahtevaju. Iz Evropske unije će uvek postojati pritisak da se Srbija pomiri sa nezavisnošću Kosova, da se jednom za sva vremena, a to će se desiti ukoliko potpišemo pravnoobavezujući sporazum, odrekne svoje teritorije, i zbog toga treba da promeni Ustav. To su uslovi Evropske unije. Da li smo mi spremni tako nešto da prihvatimo? Kada ćemo da čujemo neki komentar na te navode koji nam dolaze iz Brisela? Mi vidimo da je vlast u Srbiji pogazila Ustav u više navrata, SRS je podnela Ustavnom sudu da se Ustavni sud izjasni o ustavnosti briselskih sporazuma koji svesno krše Ustav Srbije. Ustavni sud je pod političkim pritiskom rekao da su ti sporazumi politički, iako oni proizvode pravne posledice, a to su posledice apsolutno ukidanje svih srpskih institucija na severu Kosova, to su pravne posledice Briselskog sporazuma, koji smo mi primenili, uradili sve što su nam sa Zapada tražili, a Šiptari nisu primenili ni onu jednu jedinu odredbu koja se odnosi na njih, a to je formiranje tzv. zajednice srpskih opština. I mi i dalje pregovaramo sa Evropskom unijom, kao da ništa nije bilo. Teroristička vlast u Prištini je uvela režim carina, tj. taksi na robu iz centralne Srbije i Bosne i Hercegovine. Ovde smo se mi žalili, gospođa Brnabić je rekla da će da pozove CEFTA-u da se u roku od 90 dana izjasni o tom potezu. Prošlo je više od godinu dana, niti smo mi išta uradili, niti je CEFTA nešto uradila, nego sad sve to preskačemo, zaboravimo kao da to nije ništa bilo i hoćemo u mali Šengen, zajedno sa tom istom republikom Kosovo, da legitimizujemo, naravno, Kosovo kao nezavisnu državu koja je tu pored nas. Je li tako? To je epilog naših pregovora sa Evropskom unijom. Da li je to osnovni problem možda u Srbiji sada o kojem treba da se izjasnimo, da vidimo da li je to zaista toliko neophodno za Srbiju. Po mišljenju SRS nije. Evropska unija danas ne predstavlja onu organizaciju koja se formirala 1992. godine u Mastrihtu, Evropska unija je danas na zalasku, Evropska unija ide ka svojoj dezintegraciji i zato se i formira mali Šengen, zato što je to Evropska unija za siromašne, za Albaniju, za Srbiju i za Severnu Makedoniju. To je naša evropska perspektiva danas. Moram da postavim i jedno pitanje, da li ste vi gospodine Ružiću i vaše kolege u Vladi obavešteni da li radi nešto vaše ministarstvo i Ministarstvo pravde? Da li vi živite u Srbiji? Da li se informišete preko sredstava javnog informisanja? Da li vas je Narodna skupštine obavestila da je SRS za manje od dva meseca predala više od sto hiljada potpisa građana Srbije za ukidanje javnih izvršitelja? Za manje od dva meseca. Gospođa Kuburović, koja je ovde na svaku kritiku, upućenu uvođenju doživotne kazne zatvora bez prava pomilovanja govorila – jeste, jeste vi ste sve u pravu, to je tačno što vi pričate, ali 150 hiljada građana Srbije potpisalo je ovu peticiju i tako dalje. Da li su neki građani u Srbiji vredniji od drugih? Znam vaše mišljenje gospodine Ružiću. Vi ste kao narodni poslanik u vreme vlasti SPS i DS glasali za uvođenje javnih izvršitelja, vaša stranka je to podržavala. Srpska napredna stranka to nije podržavala u vreme dok je bila opozicija, a danas, videli smo to podržava. To smo videli 2015. godine, videli smo i 2019. godine, ranije ove godine izmene Zakona su podržali naprednjaci. Mi danas imamo u Srbiji jednu organizovanu grupu od oko 200 ljudi koju samo zanima nekretnina onih najsiromašnijih, prezaduženih građana Srbije. To smatraju svojim plenom, imaju za to potpunu podršku MUP, oni se svuda kreću sa policijom. Apsolutno, čast izuzecima nemaju moralnih skrupula, u stanju su da se naplate čak i iz invalidskih kolica nekih dužnika, imali smo i takve slučajeve, samohrane roditelje isteruju na ulicu i to sve država danas podržava. Gospođa Kuburović je rekla da su izvršitelji uplatili milijardu dinara u šest meseci ove godine na ime PDV. To znači da je to 20% njihovog obrta za pola godine. Ako je sve to u radu zašto se država Srbija svesno odrekla više od četiri milijarde dinara za šest meseci koliko je mogla da zaradi, da prihoduje, zbog nekih privatnih lica koji su uzurpirali sudske nadležnosti i zbog njih najveći broj građana Srbije trpi teror. Srpska radikalna stranka se uvek jasno zalagala da dugovi moraju da se plate. Svako mora da plati ono što je dužan, ali ako je neko dužan ne znači da treba da bude opljačkan, da treba da bude isteran na ulicu i treba da mu se sve uzme i crno ispod nokta. Svako mora da ostane da mu se garantuje minimum 12 kvadrata po članu porodice stambenog prostora u koji ne sme da se dira, nad kojim ne sme da se sprovodi izvršenje. To bi bilo humano sa strane države Srbije, a državu Srbiju to ne zanima, njih samo zanima efikasnost. Oni ne gledaju sudbinu tih ljudi koji imaju probleme danas sa izvršiteljima, koje izvršitelji terorišu, pred tim zatvaraju oči zato što je to dobro. Dobro je kad se pogleda i sa stanovištva Brisela. To je osnovni problem u Srbiji. Meni je jako žao što gospođa Kuburović nije tu, ali to je jedno od pitanja kojim treba Narodna skupština da se što hitnije bavi. Nemojte da ignorišete više od 100.000 građana Srbije, koji su tu peticiju potpisalo, nemojte da zatvarate oči pred terorom javnih izvršitelja. Reformišite sudove, napravite ambijent da sudovi mogu efikasno da funkcionišu, da se izvršenje obavlja, ali da se štite ljudska prava i dostojanstvo svakog građanina Srbije, a ne da se podržava pljačka i lično bogaćenje jednog veoma malog broja ljudi koji jednu nadležnost državnu u Srbiji uzurpiralo.
Zahvaljujem. Pošto se više niko ne javlja za reč, na osnovu člana 98. stav 4. Poslovnika zaključujem jedinstveni pretres o Predlogu zakona. Pošto smo završili raspravu o 1. tački dnevnog reda ove sednice, podsećam vas na odredbu člana 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, prema kojoj predsednik Narodne skupštine može da odredi dan za glasanje u predlogu pojedinog zakona, bude odmah po završetku pretresa tog predloga zakona. U skladu sa ovom odredbom određujem ponedeljak 9. decembar 2019. godine, sa početkom u 14.30 časova, kao Dan za glasanje o 1. tački dnevnog reda – Predlogu zakona o potvrđivanju sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Evrodžast-a. Određujem pauzu u trajanju od pet minuta, do 14,30 časova. [[Posle pauze.]] Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tački dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 88. stavu 5. Poslovnika Narodne skupštine, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako su na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice, u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 127 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za rad i odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Pošto sada prelazimo na odlučivanje o Predlogu zakona o potvrđivanju međunarodnog ugovora, odnosno sporazuma, podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 3. tačka 4) i 6) Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuje zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora većinom glasova svih narodnih poslanika. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Evrodžast-a, u načelu. Zaključujem glasanje: za – 128, protiv – niko, uzdržanih – nema, ukupno - 128. Konstatujem da je Narodna skupština. većinom glasova svih narodnih poslanika, prihvatila Predlog zakona, u načelu. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Zaključujem glasanje: za – 128, protiv – niko, uzdržanih – nema, ukupno - 128. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila predlog i da postoje posebno opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju sporazuma o saradnji između Republike Srbije i Evrodžast-a, u celini. Zaključujem glasanje: za – 128, protiv – niko, uzdržanih – nema, ukupno - 128. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Saglasno članu 90. stavu 1. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju, Siniša Mali, ministar finansija, Nela Kuburović, ministar pravde, Goran Knežević, ministar privrede, Branko Ružić, ministar državne uprave i lokalne samouprave, sa saradnicima. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 2. do 5. dnevnog reda, a pre otvaranja zajedničkog načelnog pretresa, podsećam vas da shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet sati, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine otvaram zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti; Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o sprečavanju korupcije; Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije; Predlogu zakona o dopunama Zakona o javnim preduzećima. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Da.) Reč ima ministar, gospodin Branko Ružić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, sa ciljem obezbeđivanja jednakih uslova za sve učesnike i unapređenja izbornog procesa u Republici Srbiji, a uvažavajući preporuke međunarodnih organizacija, u prvom redu Organizacije za evropsku bezbednost i saradnju i Kancelarije za demokratske institucije i ljudska prava, Vlada je pripremila ovaj set zakona, dakle, četiri zakonska predloga koji su danas pred vama. Ova rešenja su nastala kao rezultat preporuka Radne grupe za saradnju sa navedenim institucijama, koja je izvršila analizu svih preporuka iz Izveštaja misija Organizacije za evropsku bezbednost i saradnju i Kancelarije za demokratske institucije i ljudska prava za period od 2003. godine do 2017. godine, sa ciljem, naravno, da se učesnicima izbora obezbede jednake mogućnosti u izbornom postupku. Radna grupa je usvojila svoje preporuke koje su se odnosile i na potrebu izmena odredaba nekih važećih zakona. Radi se o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, Predlogu zakona o dopunama Zakona o javnim preduzećima i o još dva predloga koja se odnose na izmene i dopune zakona koji uređuju borbu protiv korupcije, važećeg Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, čija je primena oročena do 1. septembra naredne godine i nedavno donetog Zakona o sprečavanju korupcije koji će zameniti važeći zakon, a čija primena počinje od 1. septembra 2020. godine. Sva četiri zakonska predloga imaju, dakle, isti cilj - unapređenje izbornog zakonodavstva i predstavljaju jednu celinu. Važno je napomenuti da se sistemski izborni zakoni nisu menjali, već su izborna pravila ista, ona kakva su bila i na izborima 2008. godine i na izborima 2012. godine. Međutim, kao Vlada rešeni smo da radimo na unapređenju izbornog ambijenta i ispravimo slabosti koje su nasleđene, a koje se prvenstveno odnose na upotrebu javnih resursa u predizbornoj utakmici i na funkcionersku kampanju kako bi svi učesnici na izborima imali jednake uslove i kako bi građani imali što pouzdaniji i transparentniji izborni proces. Stoga su predložene izmene četiri sistemska zakona koja su važna za kreiranje samog izbornog ambijenta, jer uređuju finansiranje političkih aktivnosti tokom izborne kampanje, upotrebu javnih resursa, dužnosti, zabrane i ograničenja najviših državnih i javnih funkcionera i direktora javnih preduzeća, kao i postupanje Agencije za borbu protiv korupcije u sprečavanju, otkrivanju i sankcionisanju potencijalnih zloupotreba. Konkretne mere usmerene su na potpuno razdvajanje partijskih i državnih aktivnosti tokom izbornog procesa i sprečavanje zloupotrebe javnih resursa. Da bi se to obezbedilo, najpre su navedenim zakonskim predlozima definisani, odnosno redefinisani ključni pojmovi javni resurs i izborna kampanja. Precizirane su političke aktivnosti koje se sprovode tokom izborne kampanje kako ne bi bilo zabune u vezi sa korišćenjem javnih resursa i propisano je da je za sprovođenje aktivnosti u okviru izborne kampanje političkim subjektima zabranjeno da koriste sredstva budžeta Republike Srbije, budžeta AP i budžeta jedinice lokalne samouprave, kojima kandidati na izborima i izbornim listama kao javni funkcioneri, državni službenici, službenici u AP i jedinici lokalne samouprave ili neposredno izabrana lica raspolažu za potrebe obavljanja svojih službenih dužnosti. Utvrđenja ograničenja i zabrane vezane za upotrebu javnih resursa odnose se i na rad sa biračima i članstvom, održavanje i organizovanje skupova i promocija, izradu i podelu reklamnog materijala, brošura, lifleta i publikacija, političko oglašavanje, istraživanje javnog mnjenja, medijske, marketinške i konsultantske usluge i sprovođenje obuka za stranačke aktivnosti. Takođe, propisuje se zabrana korišćenja javnih skupova kojima funkcioner prisustvuje u tom svojstvu za promociju političkih stranaka, a posebno za korišćenje tih skupova i susreta za javno predstavljanje učesnika u izborima i njihovih izbornih programa, pozivanje birača da za njih glasaju na određenim izborima, odnosno da bojkotuju izbore i slično. Sa istim ciljem predloženim izmenama Zakona o javnim preduzećima uvode se novi, dodatni razlozi za razrešenje direktora javnog preduzeća koji se odnosi na korišćenje resursa javnog preduzeća za promociju političkih stranaka, odnosno političkih subjekata, pod čime se posebno podrazumeva korišćenje službenih prostorija, vozila i inventara javnog preduzeća bez naknade, obavljanje aktivnosti vezane za promociju političkih stranaka, odnosno političkih subjekata za izbornu kampanju u radno vreme kao i vršenje pritiska na zaposlene i lica angažovana po drugom osnovu u javnom preduzeću u vezi sa eventualnom podrškom političkim subjektima ili kandidatima na izborima. Direktor će biti razrešen dužnosti i ako mu je bilo poznato da zaposleni ili angažovani po drugom osnovu u javnom preduzeću koristi resurse javnog preduzeća za promociju političkih stranaka ili vrši pritisak na druge zaposlene i radno angažovane u vezi sa podrškom nekoj političkoj opciji ili kandidatu na izborima, a da nije preduzeo radnje za koje je nadležan da to spreči. Pored toga, utvrđena je i zabrana korišćenja imovine, aktivnosti, imena i vizuelnog identiteta javnog preduzeća u svim aktivnostima vezanim za političke stranke i izborne kampanje, kao i svaka druga upotreba javnih preduzeća u političke svrhe, a dopunjene su i kaznene odredbe tako što su predviđene maksimalne novčane kazne za odgovorno lice u javnom preduzeću ne samo ako to lice koristi sredstva preduzeća, već i ako mu je bilo poznato da se koriste, a ne preduzme radnje za koje je nadležan da spreči korišćenje resursa javnog preduzeća u političke svrhe suprotno propisanim zabranama. Konačno, najznačajniju ulogu u sprečavanju funkcionerske kampanje i zloupotrebe javnih resursa tokom izborne kampanje ima Agencija za borbu protiv korupcije, te je bilo potrebno utvrditi posebna pravila i posebno kratke rokove za postupanje i preduzimanje pojedinih radnji i postupaka koji se sprovodi pred agencijom, a u kome se odlučuje o sankcionisanju funkcionera koji je povredio zakon u izbornoj kampanji. Dakle, precizira se rok u kojem su organi Republike Srbije, AP i jedinice lokalne samouprave, banke, kao i pravna i fizička lica koja finansiraju političke subjekte, odnosno koja su u njihovo ime i za njihov račun obavile određenu uslugu, dužni da na zahtev Agencije za borbu protiv korupcije i u roku koji odredi agencija, a koji u toku izborne kampanje ne može biti duži od tri dana, dostave sve podatke koji su agenciji potrebni za obavljanje poslova propisnim ovim zakonom. Predlogom zakona se, takođe, predviđa ko može pokrenuti postupak pred Agencijom za borbu protiv korupcije, pa se postupak u kome se odlučuje da li postoji povreda Zakona o izbornoj kampanji, može pokrenuti i na osnovu prijave političke stranke, koalicije političkih stranaka ili grupe građana koja je podnosilac proglašene izborne liste, odnosno predlagač kandidata na izborima. Istim članom uvodi se obaveza Agencije da po prijavi, koja se odnosi na povredu ovog zakona o izbornoj kampanji, odluči u roku od pet dana od dana prijema potvrde da je politički subjekt obavešten o prijavi i ako su traženi nakon isteka roka za dostavu podataka koji su Agenciji potrebni za obavljanje poslova propisanim ovim zakonom, donese rešenje kojim se utvrđuje da je ili da nije došlo do povrede ovog zakona u izbornoj kampanji. Navedeni zakonski predlozi pripremljeni su u transparentnom i inkluzivnom procesu koji je sprovodila Radna grupa za saradnju sa Organizacijom za evropsku bezbednost i saradnju i Kancelarijom za demokratske institucije i ljudska prava u koordinaciji i praćenju sprovođenja primene preporuka za unapređenje izbornog procesa, a u kome su učestvovale i domaće nevladine organizacije koje se bave izbornim procesom - CRTA, CESID i Transparentnost Srbije. Konačan tekst predloga izmena i dopuna ova četiri zakona urađen je nakon razmatranja sugestija ovih organizacija i nakon sprovedene javne rasprave. Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem, ministre Ružiću. Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Elvira Kovač. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, kao što smo to čuli u uvodnom izlaganju uvaženog ministra Ružića, poznato je i o tome se dosta govorilo u proteklih nekoliko nedelja da je Vlada Republike Srbije donela odluku o obrazovanju Radne grupe za saradnju sa OEBS-om i ODIR-om. Suština ove Radne grupe je zapravo koordinacija i praćenje sprovođenja primena preporuka, unapređenje izbornog procesa, a zadatak ove Radne grupe je bio da u saradnji sa spomenutim OEBS-om i ODIR-om, koordinira i prati sprovođenje preporuka iz izveštaja kojih ima nekoliko iz prethodnih godina. Zaista je ova Radna grupa izvršila analizu svih izveštaja od 2003. godine do 2017. godine i kao jedna od preporuka koja se ponavljala iz izbornog ciklusa o izbornim ciklus, to se zapravo odnosilo na finansiranje izborne kampanje, koja je glasila – odredba o finansiranju stranaka izborne kampanje se moraju dodatno poboljšati uz skladu sa ranijim preporukama OEBS-a i ODIR-a u cilju uvođenja strožijih propisa i veće transparentnosti. Međuresorna Radna grupa za saradnju i ispunjavanje preporuka Kancelarija OEBS-a za demokratske institucije i ljudska prava, znači ODIR-a, je donela konkretne zaključke kako zapravo mogu da se poboljšaju ovi uslovi. U skladu sa svim tim, kao što smo to čuli, ja ne bih sada ponavljala određene odredbe ovih zakona, ali svi ovi predlozi izmene i dopune nekoliko zakona koji se nalaze pred nama su zapravo konkretni predlozi Radne grupe i same Vlade, koji su doneti u skladu sa navedenim. Poslanička grupa SVM će svakako podržati ove izmene i dopune i ja ću argumentaciju zašto smatramo da je to dobro, izneti iz nekoliko uglova. Znači, imaću nekoliko argumenata koji se uglavnom odnose na zaključke, preporuke, izveštaje, kako Evropske komisije, znači sa jedne strane EU, a sa druge strane i Saveta Evrope. Znači, najpre usvajanjem ovih izmena i dopuna predloženih zakona se ispunjavaju preporuke iz izveštaja Evropske komisije. Podsetiću sve nas da je poslednji izveštaj Evropske komisije objavljen 29. maja ove godine. Konkretne preporuke se odnose na Poglavlje političkim kriterijumima i vladavinu prava, funkcionisanje demokratskih institucija i reforma javne uprave, demokratija. Znači, konkretno se spominje nedostatak transparentnosti o finansiranju partija i kampanja i da je nejasna razlika između stranačkih i državnih aktivnosti, neuravnoteženo medijsko izveštavanje i zapravo konkretna preporuka koja se na ovaj način ispunjava je da Srbija treba da se posveti svim prioritetnim preporukama Kancelarije za demokratske institucije i ljudska prava, organizacije za bezbednost i saradnju u Evropi, OEBS i ODIR. Raduje me što na ovaj način, zapravo, još jednom dokazujemo koliko ozbiljno shvatamo izveštaj Evropske komisije. Sa druge strane, usvajanjem ovih izmena i dopuna ovih zakona, doduše sa zakašnjenjem, pošto je zapravo ovo planirano za tim prvobitnim akcionim planom za Poglavlje 23. planirano je za treće kvartal 2016. godine, ispunjavaju se aktivnosti predviđene spomenutim akcionim planom za Poglavlje 23. o izmenama i donošenju novog Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, kojim bi se uredila oblast prevencije borbe protiv korupcije i obezbedila njena efikasnost. Znači, još jedan argument koji će nas približiti EU. I kao što sam spomenula, znači ne samo institucija EU, već i Saveta Evrope, na ovaj način se poštuju i preporuke Saveta ministara Saveta Evrope, državama članicama o zajedničkim pravilima o borbi protiv korupcije u oblasti finansiranja, političkih stranaka, političkih partija, izbornih kampanja o poštovanju međunarodnih standarda i dobroj praksi za „fer“ slobodne izbore. Ono o čemu je ministar govorio i o čemu se najviše govori, izmene i dopune ovih zakona, znači ovim izmenama i dopunama se zapravo poštuju preporuke OEBS-a i ODIR-a, navedene u izveštajima. Ja sam spomenula da je analiziran period od 2003. do 2017. godine, konkretni izveštaji se odnose na prethodne izbore i na godine 2014, 2016. i 2017. godinu. Naime, ovim izveštajima je tada istaknuto da je neophodno da se ojača transparentnost o finansiranju partijskih aktivnosti i izborne kampanje i ovim zakonima se, kao što je to spomenuto, odnosno izmenama i dopunama definiše šta je javni resurs, šta je funkcionerska kampanja i Agenciji za borbu protiv korupcije, kao nezavisnom regulatornom telu daje rok da odluči od pet dana od dana prijema potvrde da je politički subjekat obavešten o prijavi, da odluči, i daje se rok u kome treba da se donese rešenje. Poslanička grupa SVM smatra da su izmene i dopune seta zakona važne pošto unapređuje integritet izbornog procesa i unapređenje ovog integriteta izbornog procesa predstavlja korak ka jačanju demokratskih institucija, ali značajnu potvrdu da su slobodni, transparentni izbori suštinski elemenat demokratije. Pri tom, svi mi zajedno moramo imati na umu da su ove izmene i dopune, znači, predlog ovih mera, zapravo njihov cilj je jačanje poverenja građana u institucije. Ključna reč je poverenje. Naime, kada govorimo o istraživanjima, pošto je ovde spomenuta i CRTA, istraživanje od prošle 2018. godine CRTE, učešće građanima u demokratskim procesima u Srbiji potvrđuje delimično krizu institucionalnog poverenja, ali zanimljivi su stavovi građana o demokratiji i izborima. Oni bi na prvi pogled možda bili čak i kontradiktorni, ali ono što je bitno je da raste poverenje u demokratiju, dok je sa druge strane još uvek poverenje u demokratske institucije niže. Pozitivno je što građani i dalje vide izbore kao glavni način na kojim se menjaju stvari u ovoj zemlji. Građani vide prednost i demokratskog uređenja zemlje i veruju da je njihova osnovna uloga u demokratskom društvu da glasaju na izborima. Na osnovu rezultat ovih istraživanja 40% ispitanika veruje da glasanjem na izborima može da utiče na promene, što je više od bilo kog drugog demokratskog mehanizma između izbora. Zaključak bi bio da ako danas postoje problemi u demokratiji možemo da ih rešimo samo sa još više demokratije. Kao što je to naglašeno, predložene izmene i dopune ovih zakona je zapravo odgovor Vlade Republike Srbije, vladajuće većine koju SVM svakako podržava, na zahteve ili ti na neformalni dijalog koji je, ako gledamo kako je prethodio, počeo zapravo tokom leta u julu i avgustu u organizaciji Fondacija za otvoreno društvo i FPN u Beogradu. Ono što je značajno, svi znamo da je počeo i dijalog, odnosno da je u toku dijalog uz posredovanje poslanika iz Evropskog parlamenta, da smo imali, znači dogovor je da u periodu pre izbora imamo tri runde. Prva runda je bila sredinom oktobra, druga sredinom novembra i ove nedelje, u petak, se očekuje treća runda razgovora, dijaloga, a posle nastavak posle izbora. Značajno je da na ovaj način možemo konkretno pokazati koji su rezultati dijaloga i koji je odgovor vladajuće većine i u vidu samih izmena i dopuna zakona i konkretnih preporuka koje, još jednom bih naglasila, svakako podržavamo. U danu za glasanje ćemo glasati za ove izmene i dopune. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Kovač. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe JS, narodni poslanik Marija Jevđić. Izvolite, koleginice.
(Isključen mikrofon)
Koleginice, izvinjavam se zbog tehničkih razloga. Omogući ću vam, naravno, ponovo da govorite. Vratiću vam vreme. Izvolite, koleginice Jevđić.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, na dnevnom redu ove sednice imamo set zakona koji trebaju da doprinesu poboljšanju izbornih uslova i njihovim usvajanjem unaprediće se izborni proces u Srbiji. Poslanička grupa JS u danu za glasanje glasaće za predložene izmene zakona. Prateći preporuke OEBS-a, u periodu od 2003. do 2017. godine, i u cilju da predstojeći izbori budu najtransparentniji, mi danas u ovom visokom domu imamo priliku da razmatramo četiri predložena zakona. Važno je da naši građani, gospodine ministre, znaju da su razgovori sa OEBS-om o unapređenju izbornog procesa počeli još 2017. godine i da oni nisu rezultat pritiska onih koji su upravo i donosili ove izborne zakone, a koji danas traže da se ti zakoni menjaju. Nažalost i danas, kada raspravljamo u ovom visokom domu o tako bitnim zakonima, njih nema, ne poštujući ni instituciju Skupštine, niti narod, odnosno građane koji su ih birali i čiji glas trebaju da budu u ovom domu, jer je ovde mesto za vođenje političkih dijaloga ne na ulici. Postavlja se pitanje - da li oni izbore bojkotuju zbog izbornih zakona koji su oni donosili ili zbog toga što su svesni da zbog svega onoga što su radili nisu u mogućnosti da pređu cenzus? Znate, ministre, oni nisu opozicija samo vlasti, oni su opozicija i svojoj zemlji, jer uporno pokušavaju da uruše mir, stabilnost i ekonomski napredak Srbije ne želeći da rade u korist svoje države i svog naroda. Čak i kada smo u Skupštini raspravljali o najvažnijem pitanju za nas, a to je pitanje Kosova i Metohije, a pri tom oni su tražili da predsednik Vučić dođe u Skupštinu i predstavi dokle se stiglo u dijalogu Beograd-Priština, nisu se udostojili da dođu, da učestvuju u raspravi, da postavljaju pitanja za sve ono što ih interesuje o samom dijalogu, o samom položaju našeg naroda na Kosovu i Metohiji i tu su pokazali u stvari kolika je njihova briga za Kosovo i za narod koji je ostao dole. To je njihova politika. Tu gde treba da budemo jedinstveni kao narod, da se ne delimo na ove i na one, oni su pokazali svoje pravo lice i pokazali da im je jedino bitno kako doći do vlasti ne vodeći računa o životu i potrebama običnog građanina. Konkretno, izmene koje se odnose na predložene zakone treba da donesu veću odgovornost u odnosu na korišćenje i raspolaganje javnim resursima, jasno odvajanje funkcionerske i političke funkcije, propisivanje prekršaja za javne funkcionere koji koriste javne resurse u izbornoj kampanji, kao i odgovornost direktora javnog preduzeća u slučaju korišćenja sredstava preduzeća u izbornoj kampanji. Ove izmene su rezultat rada radne grupe koja je osnovana u avgustu saradnjom sa OEBS-om i Kancelarijom za demokratske institucije i ljudska prava. Prateći preporuke Radne grupe RIK je prošle nedelje donela zaključke o merama koje će preduzeti za unapređenje izbornog procesa i u cilju unapređenja širom Srbije je održano više okruglih stolova gde je stručna javnost aktivno učestvovala, i to je rezultiralo usvajanjem pomenutih zaključaka. Planirane mere predviđaju da domaći i strani posmatrači mogu da prate rad organa za sprovođenje izbornog postupka od primopredaje izbornog materijala do utvrđivanja rezultata glasanja, zatim, skeniranja zapisnika biračkog odbora, kao i mogućnost birača da od RIK-a zahteva informaciju da li je evidentirano u biračkom spisku da li je glasao ili ne. Time je vidno povećana transparentnost samog procesa glasanje, ali i validnost samih izbora i obuka koja je predviđena za oko 500 instruktora za rad u stalnom sastavu biračkih odbora podiže kvalitet rada organizacija za sprovođenje izbora. Iskoristila bih priliku da pohvalim vaše ministarstvo, gospodine Ružiću, Ministarstvo za lokalnu samoupravu na ažurnosti jedinstvenog biračkog spiska i što ste uspeli da uvežete matične knjige rođenih i umrlih sa jedinstvenim biračkim spiskom. Time se uticalo na regularnost ishoda izbora, pošto se u javnosti ta evidencija često spominjala u negativnom kontekstu. Matične knjige se sada vode centralizovano, u elektronskom obliku, i u tom procesu se koristila digitalizacija, a ne samo kao tehnički, već i kao društveni proces, jer se radi na jačanju poverenja građana. Poslednjih nekoliko meseci imali smo razgovore vlasti i opozicije posredstvom Evropskog parlamenta, gde se razgovaralo o izbornim uslovima i standardima, ali i tokom tih razgovora izostanak jednog dela opozicije je pokazatelj da oni nisu zainteresovani za razgovor. Jedino što ih interesuje da bez izbora na ulici, bez ikakvog plana i programa za građane Srbije osvoje vlast. To narod nikada neće podržati, a pogotovo kada vidimo da između njih ne postoji jedinstvo, kao ni solidarnost. Šta možemo da očekujemo? Kakvi će sutra biti upravo prema narodu i prema svojim glasačima? Možda ću na kratko izaći, gospodine ministre, iz okvira današnje rasprave, ali ne mogu a da ne osudim nasilje koje se odigralo ispred Skupštine pre tri dana, a kada je jedan deo opozicije pokušao da razvali vrata državnog parlamenta koristeći srpsku zastavu. Kao sportistkinja koja je mnogo puta na svetskim i evropskim takmičenjima osvajala najsjajnije medalje i sa ponosom bila ogrnuta upravo tom zastavom i sa velikim poštovanjem predstavljala svoju zemlju, žao mi je što pojedinci ne shvataju značaj i težinu naše zastave, što nikada neće doživeti emocije kada na vrhu sveta čuju himnu Srbije i sa velikom radošću drže srpsku zastavu. Tada ne bi tako besramno zloupotrebili našu zastavu, jer ona je simbol patriotizma i stradanja svih naših predaka koji su živote dali da se ona danas sa ponosom vijori na svim institucijama u zemlji predstavljajući suverenitet jedne države, jednog naroda. Njihov odgovor na ovaj besramni čin je bio da su samo hteli da pokucaju na vrata. Gospodo, srpska zastava za to ne služi. Poslanička grupa JS će uvek učestvovati u svim demokratskim procesima koji se tiču podizanja kvaliteta standarda života naših građana i u danu za glasanje poslanička grupa JS će podržati sve predložene izmene zakona koje su danas na dnevnom redu. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Jevđić. Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, uvaženi gospodine ministre sa saradnicima, danas je jedan ozbiljan set zakona na dnevnom redu, a ja ću posvetiti prvenstveno pažnju Zakonu o finansiranju političkih aktivnosti. Ovaj set zakona koji donosimo jeste, kao što su moji prethodnici rekli, u cilju da se izborni uslovi u Republici Srbiji još više unaprede, poboljšaju, i to je nešto što zaista je mesto i vreme uraditi i bez nagovaranja ili, da tako kažem, zlonamernika koji kažu da se to radi pod pritiskom EU ili ovih koji prete bojkotom. Iskreno rečeno, pripadam političkoj partiji koju ulazak u EU baš i ne zanima, da ne kažem ne baš uopšte, ali gotovo da nas ne zanima. Da li će Srbija jednog dana ući u EU ili ne? O tome treba da odluče građani Srbije na referendumu i kakva god bila odluka, mi ćemo to poštovati. Jedino što nas zanima jeste da Republika Srbija eventualno u EU uđe svojom voljom, stojeći stabilno na obe noge, sa dobrom privredom, dobrim sistemom, potpuno realizovanim pravima građana do kraja, u najširem mogućem obimu, pa o ovome neka građani odluče kako god žele i mi ćemo to poštovati. Valjda mi je iz tog razloga mnogo jednostavnije da i o ovoj temi, kao i o mnogim temama govorim. Ono na šta ću posebno staviti akcenat, to je Zakon o finansiranju političkih aktivnosti i jedna stvar koju je Pokret socijalista pokrenuo još na razgovorima koji su vođeni na Fakultetu političkih nauka, potom kada su ti razgovori prešli i pod krov Skupštine Republike Srbije, nastavio sa tom inicijativom. Čini mi se da ta inicijativa nije do kraja prepoznata i mi smo amandmanski reagovali kao poslanički klub. O tome ćemo naravno u danu kada budemo raspravljali u pojedinostima malo više govoriti. Inače, radi se o sledećoj stvari - radi se o zabrani političkim subjektima da u vreme izborne kampanje političko oglašavanje ili iznajmljivanje termina ili, kako se to žargonski kaže, komercijalno oglašavanje koriste usluge medija koji nisu registrovani u Republici Srbiji, koji nemaju sedište u Republici Srbiji i koji nisu poreski obveznici Republike Srbije. Dva su ozbiljna razloga za ovakav stav za koji mislimo da se mora uvažiti. Jedan je da ja zaista ne mogu da razumem da mi dozvolimo da se ogromna sredstva tokom izborne kampanje i izbornih aktivnosti prelivaju u medijima koji nisu registrovani u Republici Srbiji, koji u Republici Srbiji ne plaćaju porez, a svi znamo da najveći deo sredstava koji se troši u izbornim kampanjama potiče iz budžeta Republike Srbije. Poreski obveznici Republike Srbije ne zaslužuju da se novac koji su zaradili, koji izdvajaju, koji odlazi u budžet, ode nekome ko nije poreski obveznik u Republici Srbiji. Priče o nekakvom navodnim prekograničnim kanalima, međunarodnim obavezama nisu tačne. To jednostavno nije istina. Mi nemamo nikakvu obavezu da dozvolimo u Republici Srbiji da N1, Nova S i još neki prekogranični kanali rade ovako kako rade. Ako smo dopustili neravnopravnu tržišnu utakmicu kada su mediji u pitanju i doveli u neravnopravan položaj medije koji su uredno registrovani u Republici Srbiji, koji Republici Srbiji plaćaju porez, koji se finansiraju iz budžeta, mislim na Javni servis, i od TV pretplate građana u izbornoj kampanji nemamo pravo da dozvolimo ne samo iz tog razloga što ta sredstva potiču od građana Republike Srbije na ovaj ili onaj način, već i iz sledećeg razloga – narušićemo sve principe o kojima govorimo kada hoćemo da izborne uslove poboljšamo u Republici Srbiji u odnosu na današnji dan. Evo iz kog razloga - REM nema nikakvo pravo nadzora i kontrole nad medijima koji nisu registrovani i koji nemaju sedište u Republici Srbiji. Skupštinski odbor, za koji verujem da ćemo ubrzo izabrati i formirati, takođe nema nikakvih nadležnosti i ingerencija nad medijima koji nisu registrovani u Republici Srbiji. Sa ozbiljnim pravničkim egzibicijama možemo u nekim situacijama da ih podvedemo pod odgovornost srpskog pravosuđa i da se pokrenu nekakvi postupci zbog načina njihovog rada, ukoliko on bude direktno suprotan zakonu, pravilima koja se budu ustanovila u vreme izborne kampanje. Prema tome, svi razlozi da se ovakva inicijativa usvoji su apsolutno jasni, logični, razumljivi i na mestu. Mi smo ovde predstavnici građana Republike Srbije i o njima prvenstveno moramo da vodimo računa. To što je moje lično mišljenje da ovde ne postoji nikakva rupa u zakonu, da ovde postoji samo rupa u koordinaciji nadležnih ministarstava i nadležnih državnih organa, koji nikako da se dogovore ko je taj ko treba da preispita poslovanje, budite sigurni da mi narodni poslanici nećemo stati od nadležnih državnih organa, a to će na kraju biti sudovi i tužilaštvo mi ne budemo dobili konačan odgovor. Iako je to put kojim se teško ide, jer nemamo sredstva i mogućnosti koje na raspolaganju imaju oni za koje mi mislimo da su dužni da odu i da utvrde da li su ovi prekogranični kanali stvarno prekogranični kanali ili su fiktivni prekogranični kanali, koji sve nas vuku ovde zajedno za nos, je stvar izbora kako će dalje postupati, ali poslanici će istrajati na ovome da od nadležnog državnog organa Republike Srbije dobiju odgovor da li smo u pravu ili možda grešimo. Ukoliko grešimo i u to budemo na odgovarajući način ubeđeni mi ćemo apsolutno biti spremni. Uređivačke politike nas ne zanimaju. Apsolutno me se ne dotiču nijedne od ovih televizija, ali me se dotiče to što sam ubeđen da ogromna sredstava koja bi morala da budu pripisana budžetu Republike Srbije kroz poreze i ostale obaveze onako kako ih plaćaju mediji koji su registrovani u Republici Srbiji odlaze, po meni, nezakonito van Republike Srbije. Istrajaćemo na tome, budite sigurni, i mislim da nam je to svima zajednički interes. Istina je jedino ono što je važno. Prema tome, zaista vas molim da o ovoj inicijativi već sada razmislite jer upravo u članu 2, koji je predložen od strane Vlade, a radi se o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, jeste nešto što uvažava trenutnu realnost, a omogućuju da sve ove principe o kojima se govori mi do kraja u svemu ispoštujemo. Hvala.
Zahvaljujem kolega Komlenski. Reč ima narodni poslanik Branimir Jovanović. Izvolite kolega Jovanoviću.
Zahvaljujem predsedavajući. Poštovani ministre, koleginice i kolege, na današnji dan pre tačno 29 godina građani Srbije su prvi put izašli na birališta nakon što je obnovljen višestranački sistem u našoj zemlji. Tada su glasali za predsednika, odnosno birali predsednika države, a 23. decembra 1990. godine birali su Prvi saziv Narodne skupštine Republike Srbije. Mi smo sada u Jedanaestom sazivu. Prošlo je skoro tri decenije i u kontinuitetu su se menjali izborni uslovi, menjali su se izborni zakoni, što je normalno. To je jedan prirodan proces i to je proces koji treba s vremena na vreme da traje, da se preispitujemo i tražimo najbolji model koji će oslikati i volju naroda i na osnovu koga će sve institucije u državi raditi efikasnije. U tom kontekstu i posmatram predložene izmene i dopune Zakona za finansiranje političke aktivnosti, Zakona o sprečavanju korupcije, Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, kao i Zakona o javnim preduzećima. Cilj svih ovih izmena pre svega jeste da se spreči zloupotreba korišćenja javnih resursa u toku izborne kampanje. Podsetiću da su prethodna tri izborna ciklusa za Republički parlament, dva ciklusa za lokalne parlamente, kao i predsednički izbori 2012. i 2017. godine održani u skladu sa Zakonom o finansiranju političkih aktivnosti, koji je usvojen 2011. godine. Mi ćemo usvajanjem predloženih izmena i dopuna zakona unaprediti sada ovaj pravni okvir i ranije je bilo sugestija da je neophodno pre svega precizno formulisati šta je to izborna kampanja i ovaj zakon to sada formuliše. Tačno je navedeno od kada do kada traje izborna kampanja, koliko traje, ali formuliše i šta su to javni resursi. Suština svih ovih izmena ima jedan cilj, da se onemogući korišćenje imovine i svih drugih resursa republičkih ili lokalnih organa, ili preduzeća u izbornoj kampanji. Utisak je da je u prethodne skoro tri decenije bilo ovakvih zloupotreba i zato mi danas i raspravljamo o ovakvom Predlogu zakona, i da je bilo slučajeva da je neko na osnovu javnih resursa sticao prednost u samoj kampanji. Nadam se da ćemo usvajanjem ovih predloga zakona pokazati da smo spremni da rešimo ovaj problem dugoročno. Precizno definisanje i javnih resursa i kao što sam naveo izborne kampanje, ali i pooštrene kazne biće jasan signal svima da ubuduće neće smeti javni resursi da se upotrebljavaju u predizbornoj kampanji, odnosno da se zloupotrebljavaju, bilo da je u pitanju korišćenje službenih automobila, službenih prostorija, da se vrši pritisak na zaposlene da izađu ili da ne izađu na izbore, za koga da glasaju, ili da se koristi bilo koja druga privilegija koju nosi sa sobom javna funkcija. Sa druge strane, moram da istaknem, da je utisak da smo mi nedovoljno profilisani kao društvo, u smislu prihvatanja određenih vrednosti u toku samog izbornog procesa. Nije dovoljno da kažemo, evo sada ćemo usvojiti predložene izmene i dopune zakona i rešićemo problem funkcionerske kampanje. Taj problem se neće rešiti preko noći. Potrebno je da dosledno sprovodimo zakonske odredbe, da svi zajedno radimo na terenu i da na taj način gradimo jednu novu političku kulturu. Pa, kada se dogodi da neko zaista zloupotrebi javni resurs, ili da zloupotrebi svoju funkciju u cilju sticanja određene pogodnosti, da onda takav postupak osude svi u društvu i građani i političke partije i da takav akter plati cenu na izborima. Potrebno je i određeno vreme da se uspostave obrasci političkog fer pleja, gde se funkcija na bilo kojem nivou vlasti, da li je u pitanju republički nivo, pokrajinski nivo ili lokalni nivo, ne sme koristiti za sticanje kompartivne prednosti u toku izborne kampanje. Na žalost, u mi smo u prethodnih 30 godina imali loša iskustva i zbog toga upravo ističem koliko je značajno da usvojimo predložene izmene i dopune Zakona o finansiranju političkih aktivnosti kao centralnog zakona koji reguliše ovu oblast. Kada govorimo o finansiranju političkih partija. U javnosti se često moglo čuti, zapravo čule su se neke zamerke da političke stranke, odnosno redovne aktivnosti ne treba da se finansiraju iz budžeta. Mislim da mi kao društvo nismo zreli za drugačiji model finansiranja političkih stranaka. Treba biti pošten i reći da je opravdano da stranke koje najviše osvoje glasova na izborima treba i da dobiju najviše novca iz budžeta. Navešću neke primere iz drugih evropskih zemalja. Recimo, u Holandiji i Velikoj Britaniji je uglavnom finansiranje političkih stranaka svedeno na donacije i na članarine simpatizera stranaka, ali naravno to ima i drugu stranu medalje. Jednostavno, može se dogoditi kasnije da ti ljudi koji su donirali novac imaju i da vrše pritisak na nosioce funkcija da ostvare njihove lične interese. Takođe, postoji jedan zanimljiv model u Nemačkoj gde se stranke finansiraju iz budžeta, ali novac koji se dobije iz budžeta, zavisi i od toga koliko stranke u međuvremenu uspeju da pridobiju simpatizera koji će plaćati članarinu. Na osnovu svega toga, s obzirom da ovo može biti jedno nezgodno pitanje, kada govorimo o potencijalnoj korupciji, mislim da je sadašnji oblik finansiranja u Srbiji najprikladniji. Takođe, moglo se čuti u javnosti, odnosno bilo je predloga da se u toku izborne kampanje zabrani korišćenje sredstava koje stranke dobijaju iz budžeta, na ime redovnih političkih aktivnosti. Smatram da ovi predlozi nisu na mestu, jer bi onemogućili da one stranke koje racionalno troše novac i koje su štedljivije, mogle efikasno kasnije da upotrebe tu svotu novca. Dobro je što ovaj predlog izmena i dopuna zakona sadrži mere koje se mogu primeniti već od sledećih izbora, koji će se održati na proleće 2020. godine. Izmene Zakona o sprečavanju korupcije i Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije usklađene su sa ostalim zakonima koji se nalaze na dnevnom redu. Smatram da ćemo na ovaj način ojačati mehanizme Agencije za borbu protiv korupcije, da bi ona mogla da predupredi korišćenje kapaciteta javnih funkcija u cilju političke promocije. Nekada se stvarao utisak i zaista tako je bilo mišljenje da su Agenciji za borbu protiv korupcije u pojedinim slučajevima vezane ruke i da nema potrebne mehanizme da sankcioniše eventualne prekršaje na terenu. Smatra da Agencija treba da dobije veća ovlašćenja i smatram da predložene sankcije koje predviđaju veće novčane kazne da će dati rezultate u praksi. Izmenama Zakona o javnim preduzećima, mi ćemo akcenat staviti na većoj odgovornosti direktora javnih preduzeća. Direktori će u buduće odgovarati i za svoje postupke, ali odgovaraće i za postupke svojih zaposlenih koji zloupotrebljavaju javne resurse, ako su direktori pri tom znali za te podatke. Takođe, ovim izmenama zakona precizira se da se ne sme voditi kampanja u toku radnog vremena, ovo je jedan dobar predlog, mislim da time nismo nikog ograničili. Bilo koji funkcioner može da vodi kampanju, može da promoviše i zastupa ideje svoje političke stranke, ali će to buduće morati da radi nakon isteka radnog vremena, jer to je njegovo vreme i može njime da raspolaže kako želi. Teško je u nekim situacijama i razgraničiti šta se može podvesti pod funkcionerskom kampanjom. Na završetku svakog mandata, predstavnici vlasti ističu rezultate koje su postigli u mandatu koji je trajao. Dobri rezultati će svakoj političkoj stranci koja je bila na vlasti biti najbolji marketing, kada govorimo o njihovom odnosu prema biračima i mislim da predstavnici stranaka treba to rade, da kažu koje su ideje realizovali tokom trajanja njihovog mandata, kao što i opozicija treba da kritikuje, da iznosi primedbe i to je uobičajena praksa svuda u svetu i ne možemo ovakve slučajeve podvoditi pod funkcionersku kampanju. Za nas iz SDPS su ove izmene važne, ne samo iz razloga što se mogu primeniti za naredne lokalne i republičke izbore sledeće godine, već ih vidimo kao jedno dugoročno rešenje koje će unaprediti celokupan izborni proces. Mi ćemo verovatno i u narednom periodu imati još dobrih predloga, koje ćemo pretočiti u zakonske norme, da bi naš politički sistem bolje funkcionisao. Podsetiću da je pre nekoliko meseci bilo nezamislivo da o ovim temama vlast i opozicija sednu za isti sto i da razgovaraju pola sata. Sama činjenica da mi razgovaramo o ovim zakonima ovde i da vodimo raspravu u parlamentu, mi smo postigli znatan napredak, naš motiv da o ovome raspravljamo nije samo da podešavamo, odnosno menjamo izborne uslove kako to nekome odgovara ili da bismo nekoga odobrovoljili. Naš motiv je zaista u tome da unapredimo izborni sistem koji se menja sa vremena na vreme, kao što se menjaju životne okolnosti. Neću komentarisati najavu pojedinih stranaka da će bojkotovati izbore, to je pravo svake političke stranke i svako će snositi posledice za svoje odluke. Izbori su za nas iz SDPS jedini način da se ispita poverenje građana, da se vidi podrška građana prema strankama, a svaki bojkot može samo da napravi krizu koja opet jedino može da se reši na izborima i nikako drugačije. Smatram da u sadašnjim uslovima nije moguće prekrojiti izborni rezultat. Na svakom biračkom mestu gde su prisutni članovi stalnog sastava, članovi proširenog sastava biračkih odbora, političke stranke imaju svoje predstavnike i svaki predstavnik političke stranke može da ukaže na eventualne nepravilnosti koje se događaju na biračkom mestu. Greške su se dešavale, dešavaće se uvek, na nama je upravo da dobrim zakonima, da dobrim podzakonskim aktima regulišemo ovu oblast, da greške svedemo na minimum. Mislim da u ovom uslovima, bilo kakva greška da se desi neće kardinalno uticati na neki izborni rezultat, eventualno može da diskredituje neko biračko mesto, ali će se na tom mestu ponoviti izbori. Podsetiću da je SDPS još pre sedam godina izašla sa konkretnim predlogom izbornog zakona. Mi smo tada između ostalog, predložili da se uvede stepenasti cenzus za koalicije, predložili smo da postoje tzv. otvorene liste, ali neću pošto to nije tema dnevnog reda, više govoriti o tome. Usvajanjem zakona koji se odnosi na sprečavanje zloupotreba javnih resursa u toku predizborne kampanje, mi pokazujemo na neki način odgovornost i spremnost da uz dogovor menjamo zakone i da bismo dugoročno unapredili funkcionisanje izbornog sistema. Zbog svega navedenog, SDPS će u danu za glasanje podržati predložene izmene i dopune zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Da li još neko od predstavnika, odnosno predsednika ili ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe SNS, Vladimir Orlić. Izvolite, kolega Orliću.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, priča o ovim predlozima za izmene i dopune zakona jeste priča o nivou izbornog postupka u Srbiji, ali u isto vreme i priča o teškom licemerju, o lažima i podmetačinama tajkunsko-lopovskog udruženja na čelu sa Draganom Đilasom, Vukom Jeremićem, Boškom Obradovićem i njegovim dverašima, Demokratskom strankom i raznim njenim restlovima i ostacima, koji su svi okupljeni u tabor tog nekog njihovog tzv. saveza. Zašto je to priča o ove dve teme? Upravo zato što su se predstavnici bivšeg režima koje, dakle, predvode malo pre nabrojani, setili negde valjda 2018, 2019. godine da izborni postupak u Srbiji uopšte ne valja. Oni koji su donosili zakone, i to je važno da građani Srbije znaju, donosili sve zakone po kojima se sprovodi izborni postupak, sve one zakone kojima se reguliše svaki segment tog postupka do najsitnijeg detalja, oni koji su te stvari uredili dok su bili u prilici da se nešto pitaju u Republici Srbiji, odjednom su zaključili da ti zakoni ne valjaju uopšte, da naš izborni postupak nije fer, da nije demokratski i da oni nemaju šanse na izborima, ne zato što ih narod neće, što svi znaju da je notorna istina, nego zato što navodno uslovi nisu odgovarajući. Onda su zaključili - mora da se promeni niz zakona, mora da se donese niz različitih mera, pa će to onda valjda biti sve kako treba. Odgovor Aleksandra Vučića, SNS ali i kompletne parlamentarne većine na tu vrstu poprilično detinjastih insinuacija bio je vrlo jasan od samog početka. Mi smo rekli - nema nikakvih problema. Imate neku zamerku na bilo koji segment procesa - kažite i biće urađeno sve što mislimo da treba, tako da taj segment poboljšamo. I sve ono što ste sami izmislili, a što smo mi primenjivali bez da jednu jedinu zapetu promenimo, mi možemo da učinimo boljim. Nikakav problem sa tim nemamo, naprotiv. Nama je interes da izborni postupak koji je već bio kudikamo bolji i kvalitetniji samom činjenicom da se sprovodio u duhu zakona i pošteno, da se nije kralo i da se nije zloupotrebljavalo, već je on bio pa možda i stotinu puta bolji, zahvaljujući radu različitih državnih organa koji su generalno uslove života unapređivali, pa, između ostalog, i pružili građanima sijaset novih mogućnosti koje one nisu imali na raspolaganju do 2012. godine, opet je taj postupak bio u značajnoj meri bolji. Ali, ako mislite da možemo još nešto, nikakvih problema nema, mi to uvek hoćemo da uradimo. Jer, nama je interes da ko god od naših prijatelja iz sveta kaže - u Srbiji je dobar i demokratski standard postignut, da bude u pravu. A upravo to kažu. Kada pogledate zaključke različitih misija koje su pratile izborni postupak u Srbiji, i 2014. godine i 2016. godine i za predsedničke izbore 2017. godine, svi ti izveštaji, a reč je o različitim međunarodnim misijama, počinju rečenicom - postupak je bio demokratski, građani su imali mogućnost da biraju i da izraze svoje mišljenje. Mi hoćemo da takve ocene stoje. Dakle, da budu u pravu naši prijatelji iz sveta kada tako nešto, ali i da dodatno unapredimo apsolutno sve, pa da narednim izborima, odnosno nakon njih, mogu da kaže - e, a sada je još značajno bolje nego što je bilo ikada ranije, u odnosu na 2012. godinu ili godine pre nje, neuporedivo je bolje. Naravno, pravili su se nevešti i rekli da taj naš odgovor i takav naš odgovor ne znači ništa. Menjali su svoje primedbe, svoje zahteve, svoje laže prepričavali pa onda prepakivali milion i jedan put. I više niko živi u ovoj zemlji verovatno ne može da se seti svega, kako je to išlo, koliko su oni sami sebe ispravljali i korigovali, sve pokušavajući nekako da smisle šta to u vezi sa izbornim postupkom u Srbiji ne valja. A mi smo sve vreme radili. Mi smo sve vreme radili i to se, dakle, ne odnosi samo na poslednjih godinu ili dve. Da podsetim, Republička izborna komisija je, ima tome već više od godinu ili dve, čitav niz odluka sprovela u delo, koje se tiču dodatnog unapređenja izbornog sistema, upravo na osnovu različitih preporuka i komentara misija OEBS, a RIK je sa svoje strane do tada već uradio apsolutno sve što je mogao da uradi sam RIK, a da se tiče unapređenja izbornog postupka - uveo je odgovarajuće treninge i obuke, uveo je odgovarajuće nove sisteme fizičke zaštite biračkog materijala, niz stvari koje su bile neposredno navedene u tim preporukama RIK je realizovao u međuvremenu. Ovi danas pametni za sve što kažu da ne valja izborni postupak, ne valjaju zakoni koje su oni sami donosili, kažu - nije dovoljno. Mi pitamo - šta još treba? Prvi komentar bio je - birački spisak da se uredi. Eto, setili se ljudi, birački spisak ne valja i zbog toga navodno nešto nije kako treba u vezi sa izbornim uslovima. Mi kažemo - nikakav problem. I mi kažemo - evo, uredićemo ga transparentno i vi možete u tome da učestvujete. I mi kažemo - ma, ne, dođite vi, u stvari, pa sve sami uradite, ne moramo mi ni da gledamo, preuredite ga kako god želite. Mi smo u međuvremenu, i tome opet ima već par godina, pružili mogućnost svakom građaninu da može od kuće da proveri da li se nalazi u biračkom spisku, da li su mu ažurirani podaci, da li glasa tamo gde treba da glasa, da li je evidentirano gde stanuje, sve smo to omogućili. Mislite da treba još? Dođite slobodno, uredite kako god hoćete. Onda su rešili da zaborave na birački spisak i na priču o njemu, hajde sada da potražimo nešto drugo. Pa su tako pričali o zloupotrebi javnih resursa, pa su onda pričali o funkcionerskim kampanjama, pa su pričali o tome kada i kako može da se u kampanju ide. Za svaki od tih njihovih komentara mi smo odgovarali sa – nikakav problem, hoćete da se promeni, promenićemo, hoćete nešto drugačije, neka bude drugačije. Bitno je da građani Srbije imaju osećaj da je sve to što radimo, onog momenta kada izađemo na glasanje, nesporno dobro, jasno i čisto. Jer, u ovoj državi zakon je mišljenje naroda, zakon je volja naroda. Od kada se Aleksandar Vučić i SNS za to pitaju, to je zakon koji niko ne može da dovede u sumnju. Ne želimo da to uradi ni sledeće, ni bilo koje naredne godine, nego ćemo da se hvalimo. Zajedno samo sa našim partnerima mi uspostavili te standarde kakvih nikada u Srbiji nije bilo. Dok su se kojekakvi Đilasi, Jeremići, Obradovići, Ljotićevci i ostali bavili vrištanjem na ulici, napadali institucije i sve vreme ponavljali da ne valjaju uslovi, mi smo, kao što smo rekli, radili. Radna grupa Vlade je formirana sa ciljem da sarađuje sa OEBS-om i ODIR-om, o koje je izvestio i prisutni ministar. Niz je odluka donela, a pripremila je i predloge za izmene i dopune zakona koje su tražili sve vreme. Ovo o čemu mi danas raspravljamo, dakle ovo su te stvari koje su oni tražili i govorili da to nešto nije u redu i da to treba da se uradi drugačije. Način predviđen da se to promeni, koji se ogleda u ovom predlozima zakona, upravo je ono na šta su ukazivali u svojim izveštajima OEBS i ODIR, a kojekakvi Đilasi pričali je bez toga nema odgovarajućih izbora. Mi kada kažemo u redu, napravićemo, mi napravili. Uradila je radna grupa u saradnji sa nevladinim organizacijama, dakle svim onim organizacijama koje su učestvovale i u dijalogu međustranačkom, ali i u pripremi odgovarajućih rešenja predlog za izmene i dopune četiri zakona. Danas kažemo, da ponosni smo što smo mi obezbedili sve one mere i mehanizme za nesporno dobar, jasan, kvalitetan demokratski postupak kakvih nikada nije bilo, kojih se niko setio nije. Da li ove predloge svojevremeno napravio, a mogao je, imao je za to sve vreme ovog sveta i sve moguće resurse Dragan Đilas? Nije. Da li ih je napravio Vuk Jeremić? Nije. Da li ih je napravio Boris Tadić? Nije. Da li ih je napravio bilo ko iz DS ili ostatka njihovog žutog preduzeća? Nije niko. Dakle, dok su oni proteklih godinu dana vikali da ne valjaju njihovi rođeni zakoni, zaboravili su izgleda na činjenicu da oni nisu ni malim prstom makli da se te stvari o kojima kao nešto pričaju u zakone uvedu. E, mi ih uvodimo. Mi ih uvodimo, dakle, kao ozbiljni ljudi stojimo iza date reči. Promenićemo šta god ko izmisli da mu smeta. I kad se slažemo i kad se ne slažemo, mi smo rekli – da li treba nešto da se uradi transparentnije? Može. Da li treba da se bolje definišu neka pravila? Može. Da se precizira dodatno? Nikakav problem. Hoćete veće kazne? Evo veće kazne. Hoćete šira ovlašćenja za Agenciju za borbu protiv korupcije ili druge koji su angažovani da kontrolišu? Uvodimo. Hoćete fiksne rokove? Daćemo ih. Hoćete kraće rokove? I to ćemo dati. Sve se to lepo ogleda u ovim predlozima za izmene i dopune zakona. Kažemo danas – mi ćemo ove predloge da izglasamo. Mi ćemo da se postaramo, dakle, da u svim ovim oblastima, a one se tiču i rada javnih preduzeća i Agencije za borbu protiv korupcije i načina kako se finansiraju političke aktivnosti, podignemo lestvicu standarda u Srbiji više nego što je ikada bila postavljena, a ponajmanje kako je izgledalo u vreme žutih lopova koje je samo novac zanimao. Dakle, ovo danas usvajamo mi i ovo su odgovori na sve one zamerke da ne govori istinu Aleksandar Vučić kada kaže – biće pripremljeno i biće usvojeno. Videćete ove nedelje još kako će biti usvojeno. Dakle, lagali su. Lagali su, kao i milion i jedan put do sada. Time što ne učestvuju u ovoj raspravi oni direktno priznaju da su lagali sve vreme. Time što se neće udostojiti čak ni da uđu u skupštinsku salu kada se raspravljaju oni zahtevi koje su oni besomučno ponavljali, sve vreme pokazuju da su lagali, pokazuju da ih nikada nije ni zanimalo bilo šta vezano za izborni postupak, pokazuju, na kraju krajeva, da ih ništa od toga apsolutno ni ne zanima. Sa izborima ovakvim ili onakvim oni nikada zadovoljni neće biti, jer je njima samima pre svega jasno da oni podršku naroda nemaju, da nema tih izbornih uslova pod kojima oni mogu da pobede Aleksandra Vučića i SNS. Oni znaju – narod će ponovo pokazati ogromnom većinom da podržava uspešnu politiku, onu politiku koja Srbiju izgrađuje, čini je zemljom pobednikom, zemljom koja postaje moderna, uspešna, koja odgovara na potrebe svojih građana sa velikim uspehom. To narod hoće. Neće narod da ga ponovo pljačka Dragan Đilas za novih 619 miliona evra na računima svojih firmi, prosto neće, tu izborni uslovi da pomognu ne mogu. Kao što neće narod da se neiživljeni likovi, poput Boška Obradovića, pojavljuju što pred institucijama, kao što je uradio prekjuče ovde pred Skupštinom Srbije, kad je pokušavao državnom zastavom Srbije koju je koristio kao neku motku najobičniju da razbije staklo na ulaznim vratima i unutra provali. Onda dalje šta? Pa ono što su vikali dok su razbijali staklo – da zapali sve. Dakle, vikali su – zapali Skupštinu, zapali sve. Neće da takvi ponovo demoliraju RTS, gde su upravo tako, razbijanjem stakla na ulaznim vratima, uspeli da provale, unutra upadnu i naprave veću štetu. Neće da takvi opsedaju Predsedništvo, neće da takvi vijaju predsednika Republike kao lude Naste po Beogradu svaki put kada on treba da gostuje na Javnom servisu, a ponajmanje hoće da im takvi dolaze na kućni prag, kao što dolaze ti dveraši, ali i kojekakvi Miljuši, Bastaći i ostali fašisti ovih dana na kućni prag funkcionerima SNS. Dakle, narod te stvari apsolutno neće. Hoće ove dobre, pametne i pozitivne, hoće nove auto-puteve, hoće viši standard, hoće škole, hoće kliničko-bolničke centre i drugo što rade Aleksandar Vučić, Vlada Srbije, SNS i parlamentarna većina. To je odgovor na sva pitanja na temu šta je ko zamerao, a u čemu je bio ozbiljan ili nije bio ozbiljan. Pošto su toga jako dobro svesni, ovi Đilasovi što vitlaju po gradu i gledaju šta će prvo da obore, unište, razbiju, zaključili su – njih izbori ne zanimaju nikakvi, oni hoće na vlast bez izbora, i to otvoreno kažu. Oni danas traže da se potpuno zaboravi da su lagali mesecima kad su pričali da nešto sa našim izbornim postupkom nije u redu. Dakle, da sad svi dobijemo kolektivnu amneziju i da ih, slušajte taj genijalni plan, izaberemo mi za nekakve koministre u Vladi Srbije, da ih pustimo da budu vlast jedno devet meseci najmanje, da im onda još damo da budu direktori javnih preduzeća, da šefuju po lokalnim samoupravama, i sve to bez ikakvih izbora i bez ijednog jedinog glasa da su zaslužili, da im to prosto poklonimo, pa kad oni zaključe da su dobro prošli sa tom vlašću, onda će možda i da je produže još neku godinu. Dakle, tu vrstu besmislica, koliko god se tome ozbiljan čovek danas mogao samo smejati, oni najozbiljnije izgovaraju i to oni traže. Obraćaju se stranom faktoru sa željom da ih neko spolja nekim dekretom, kako li, proglasi za vlast, ali na izbore ti ljudi neće. I ne moraju. To je najmanji problem u celoj priči. Samo nek ne uznemiravaju druge ljude, nek ne napadaju, nek ne ugrožavaju fizički, nek ne demoliraju kao huligani najobičniji, kao što rade, nek ne navlače kese na glavu ljudima sa kojima su u bilo kakvom sporu, nek ne premlaćuju bejzbol palicama na izlasku iz kuće ili zgrade u kojoj neko živi. Druge ljude, dakle, da ne ugrožavaju, a sami sa sobom nek rade šta god hoće i što im je volja, to je samo njihov problem. Što se tiče mera koje su preduzete i koje će biti preduzete, u petak 13. decembra nas očekuje treća runda međustranačkog dijaloga u kom učestvuju oni politički akteri koji su ozbiljno pristupili ovom pitanju. Dakle, svi predstavnici parlamentarne većine, različiti predstavnici parlamentarne opozicije i vanparlamentarne opozicije učestvuju u tom dijalogu, zajedno sa medijatorima iz Evropskog parlamenta. Sve ono što je dogovoreno da će biti implementirano sadrži se u određenom tabelama ispunjenosti. Danas, dakle, poručujemo građanima Srbije da je apsolutno sve što je dogovoreno, a tiče se na bilo koji način Vlade, radne grupe ili bilo kog ministarstva ponaosob ili Narodne skupštine duboko u implementaciji. Dakle, već ovog petka ništa što je na bilo koji način, u bilo kom smislu obaveza bilo Vlade, bilo Skupštine ili nekoga od političkih aktera koji čine našu većinu neće se nalaziti u toj tzv. crvenoj boji, što znači da nema pomaka. Svuda smo, po svakom pitanju, pomak napravili. Svuda je implementacija u toku ili je čak kompletno završena. To su one zelene stavke na tom spisku, odnosno na toj tabeli naših obaveza, odnosno dogovora. Onog momenta kada ove predloge zakona o kojima raspravljamo usvojimo, dakle, ova četiri zakona usvojimo, biće još nekoliko novih stavki koje će biti u potpunosti zelene. Dakle, posao završen, implementirano, rešeno i to je najbolji mogući odgovor na pitanje ko je ozbiljan, a ko se samo pretvara da ga nešto na temu izbornih uslova zanima. Kao što su lagali da izborni postupak nije dobar, tako su lagali i za sve drugo. Sećate se prethodnih izbora. Pričali su na sva usta – ako ne dođe OEBS, ti izbori neće biti dobri i legitimni. Mi kažemo – Misija OEBS već krajem 2019. godine u Srbiji pratiće ovo i baviće se time. Počeli su da to ignorišu i kažu – ma ne, to sad nema nikakve veze, nije to nikakav garant. Dobro, lažovi, hvala što ste priznali. Pričali su – nadzorni odbor mora da formira Skupština Srbije, bez toga izbori neće biti legitimni, naravno, nisu se setili nijedan jedini put, ali nijedan jedini put, za sve godine koje su proveli na vlasti da sami formiraju taj nadzorni odbor, a mi danas opet rekli – nikakav problem, biće formiran. Kao što znate, u toku je procedura i to će biti okončano u nekoliko dana pred nama. Biće formiran nadzorni odbor Skupštine Srbije. Opet se prave da ništa nisu rekli, a jesu, i kažu – to sad nije važno i ničemu ne služi. Hvala, lažovi, što ste priznali da ste i tu lagali, samo nastavite tako. Pričali su – ne može bez kompletnog sastava Saveta REM da se efikasno nadzire. Mi smo im rekli – biće popunjeno nedostajućim brojem članova, dakle, tri člana biće izabrana u proceduri koju predviđa zakon. To je u toku, raspisan je poziv, ljudi će biti izabrani, kao što je to nadležni odbor i definisao. Ovi sad kažu – ma ne, mi nećemo to, mi hoćemo da se sad nešto drugo uradi. Hvala, lažovi, što ste priznali da ste i tu lagali. Jako je dobro da Srbiji svaki put kada nešto slažete, bez obzira da li je manje ili više masno, to lepo i priznate. Na kraju krajeva, nema lepšeg i boljeg načina nego kada hohštapleri, lažovi i lopovi sami priznaju ko su i šta su. Kao što su priznali svojevremeno da su knjigu palili kao nacisti najobičniji, a onda lagali da nisu oni, pa su morali sve to da pojedu i da kažu – dobro, jesmo mi, ali nema veze, tako su danas priznali da su besomučno lagali i kada su optuživali Aleksandra Vučića i njegovu porodicu pričama o poljoprivrednom dobru „Jovanjica“. Danas je onaj njihov veseli Aleksić, koji je bio valjda zadužen da sve te stvari izgovara javno, zamislite šta, najavio je da će tužiti funkcionere SNS, gradonačelnika Novog Sada gospodina Vučevića i Aleksandra Vučića zbog toga što su rekli – treba tužilaštvo ovo da ispita, dajte u formalnoj proceduri kažite je li ovako ili onako, je li crno ili belo. I danas Aleksić premudri kaže – sve to što je Aleksić govorio, sve to što je Aleksić tvrdio, sve je to laž i nema osnova da se vodi bilo kakav postupak i ako to neko prijavi, to je protivzakonito, lažno prijavljivanje. Kada sa takvim, ne samo lažovima, već političkim diletantima imate posla, onda vam je jasno šta možete da očekujete, onda vam je jasno i šta narod o tim i takvim ljudima misli. Zato narod kaže, Aleksandar Vučić i SNS koji se na ozbiljan i odgovoran način odnose prema potrebama ove zemlje, koji obezbeđuju veće plate i veće penzije, koji obezbeđuju auto-puteve, koje smo čekali sedam decenija, koji obezbeđuju nove železničke koridore, koji obezbeđuju nove fabrike i radna mesta i koji obezbeđuju da u Srbiji ima više demokratije, više slobode, više jednakosti, vezano za izborni postupak, ali i bilo koji drugi segment života i rada u Srbiji, oni dobijaju podršku naroda. Ta je podršaka bila 50, 55, 60% na izborima koje smo organizovali prethodnih godina. Naredne godine, odgovor naroda biće, uveren sam, snažniji, jasniji, nego ikada. To će da bude još jednom apsolutna podrška za ovo što danas Srbiji obezbeđuje Aleksandar Vučić i SNS, za ovo što Srbiji treba. Povampireni mrakovi iz najgore i najcrnje prošlosti ove zemlje, đilasi, jeremići, ljotićevci, Dveri i ostali pripadnici žutog preduzeća, oni ostaju tamo gde ih je i već narod poslao, tamo gde im je mesto, a, to je duboko na margini bilo kakvog političkog života u Srbiji. Hvala najlepše.
Hvala, gospodine Orliću. Reč ima Đorđe Milićević. Izvolite, gospodine Milićeviću.
Zahvaljujem, uvaženi potpredsedniče Marinkoviću. Poštovani ministre, poštovani predstavnici Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, najpre želim da kažem da je dobro da se končano o ovoj izuzetno važnoj i značajnoj temi koja se tiče izbornih uslova razgovara tamo gde se i razgovor vodi, a to je u parlamentu, u plenumu. Mislim da je potpuno logično i prirodno da jedan deo opozicije prihvati još u martu mesecu ove godine poziv predsednice Narodne skupštine Republike Srbije i da o svemu ovome razgovaramo još tada, da razgovaramo kako da unapredimo parlamentarizam u Srbiji, kako da unapredimo parlamentarnu praksu, kako da unapredimo parlamentarni dijalog, da razgovaramo o izbornim uslovima. Da razgovaramo o tome, između ostalog, kako da implementiramo sve one sugestije koje smo imali na rad Narodne skupštine Republike Srbije, sugestije i predloge koje smo mogli videti i kroz izveštaj Evropske komisije, koji se tiče rada parlamenta. Bez obzira što jedan deo opozicije ne učestvuje u radu parlamenta, sve sugestije i predlozi koji se mogu sagledati kroz izveštaj Evropske komisije su implementirani u rad parlamenta. Tačka je stavljena raspravom o budžetu za 2020. godinu, kada smo duplirali vreme rasprave. Dakle, dijalog se gospodine ministre, dijalog se vodi i uvek će se voditi u parlamentu. Parlament je glas naroda, mesto gde mi legitimno izabrani predstavnici građana, dakle, kao neko ko ima poverenje i mandat građana, razgovaramo o alternativama kako da dođemo do najboljih zakonskih rešenja, najkvalitetnijih zakonskih rešenja, koja će biti u najboljem interesu građana. Mislim da niko nikada nije želeo da uskrati demokratsku raspravu i demokratsko sučeljavanje mišljenja u parlamentu, ali to mora biti u skladu sa aktuelnim Poslovnikom Narodne skupštine, ma koliko postojalo otvorenih pitanja i ne slagali se sa određenim pitanjima i sa određenim rešenjima, mora biti uz poštovanje dostojanstva Narodne skupštine, i naravno, uz poštovanje kolega kroz javni diskurs, da iz javnog diskursa izbacimo sve ono negativno, kako bi imali pristojan dijalog i pristojnu komunikaciju u parlamentu. Mislim da smo uvek mogli sa terena politikanstva da pređemo na taj teren argumentovane i demokratske rasprave, argumentovanog i demokratskog sučeljavanja mišljenja i mislim da smo o bilo kojoj temi da smo razgovarali, o bilo kom zakonu da smo razgovarali, da smo uvek mogli naći zajednički imenitelj, a to je prosperitet Srbije. Valjda je to zajednički imenitelj za sve nas koji sedimo u parlamentu pored naravno toga da imamo zajednički cilj, jedan, jedini, a to je da štitimo kao narodni poslanici nacionalne i državne interese. Ali, za to je potreban odgovoran, realan i ozbiljan pristup sa pogledom u budućnost za koji na žalost jedan deo opozicije nema sluha i ne razmišlja u tom pravcu. Ispostavljanjem nekakvih zahteva i nekakvih uslova kojima se zaobilazi suština postojanja parlamenta kao najvišeg organa zakonodavne vlasti, jer suštinska uloga parlamenta je zakonodavna aktivnost. Kada vi ispostavljate nekakve zahteve, a zaobilazite parlament najblaže rečeno, to je narušavanje dostojanstva Narodne skupštine Republike Srbije. Podsetiću vas, gospodin Orlić je o tome govorio, ali hajde da napravimo jednu retrospektivu kako je sve krenulo. Od trenutka konstituisanja parlamenta pa do pre godinu dana, jer ovo je 334 dan od kada jedan deo opozicije ne učestvuje u radu parlamenta, taj jedan deo opozicije pokušava kroz niz bezuspešnih rekao bih pokušaja da obezvredi i obesmisli rad parlamenta. Da u najnegativnijem mogućem svetlu predstavi rad parlamenta u javnosti i da prosto u javnosti provejava mišljenje kako parlament ne funkcioniše. Obzirom da je bilo mnogo bezuspešnih pokušaja i da nisu kroz demokratsku raspravu i demokratsko sučeljavanje mišljenja mogli da pokažu svoju snagu već nemoć i rekao bih, političku anemičnost i političku impotentnost, opredelili su se za bojkot parlamenta, što je njihovo legitimno pravo, ali bojkot parlamenta uz jedan vid političkog monologa. Dame i gospodo narodni poslanici, ispravite me ako grešim, ali kroz taj politički monolog se tada onako svi okupljeni, mogao čuti samo jedan stav, svi su jednoglasno bili za raspisivanje vanrednih parlamentarnih izbora. I, tada nije bio uspostavljen nikakav uslov, nikakav zahtev. Dakle, insistiralo se na raspisivanju vanrednih parlamentarnih izbora, verovatno razmišljajući da tako svi zajedno okupljeni mogu predstavljati nekakvu alternativu vladajućoj koaliciji. Kada su shvatili ne da ne mogu predstavljati alternativu vladajućoj koaliciji već da imaju problem da politički prežive naredni izborni ciklus, išlo se korak dalje ka osmišljavanju novih političkih floskula. Pa, onda imamo političku floskulu bojkota izbora, zbog navodno ne fer i ne demokratskih uslova, a onda se išlo još jedna korak dalje, i to je nešto što u pravom smislu reči se može definisati kao bleda kopija DOS-a iz 2000. godine, to je nekakav sporazum sa građanima. To je nešto, podsetiću vas što su građani posle 2000. godine želeli što pre da zaborave, jer oni koji su preuzeli odgovornost 2000. godine su mnogo brzo zaboravili šta je zapravo i sadržano u tom sporazumu sa građanima. Onda, vrlo često smo slušali poruke ili fer i demokratski izbori ili bojkot i revolucija. E, sada, fer i demokratski izbori, a svi zakoni koji se tiču izbornih uslova, celokupno izborno zakonodavstvo upravo je doneto u periodu kada je najveći deo onih koji danas sedi u tom i takvom Savezu sa Srbiju, bio u vladajućoj koaliciji i bio većinski partner u vladajućoj koaliciji. Tada apsolutno ništa nije smetalo. Tada smo imali fer i demokratske izbore. Čini mi se da oni misle da za neke političke stranke, zapravo njihov politički život kreće od danas, kao da mi svi ovde u parlamentu i većina građana Srbije boluje od amnezije, kao da ne zna kakva je bila retrospektiva svih dešavanja. Što se tiče revolucije, nismo se plašili ni te 2000. godine, pa zar misle da se nekakvih kvazi revolucija plašimo danas, 2019. godine. Deo opozicije celokupan ovaj proces je shvatio kao šalu, kao priliku da zavarava javnost, jer bojkot izbora je bila jedina za njih opcija i jedina namera, jedini cilj, jedino što im je preostalo. Izigravali su žrtve, pokušavajući da među građanima Srbije pronađu nekoga ko se oseća kao žrtva. Znate, žrtvama je sve dozvoljeno, ne shvatajući da ovo nije ona Srbija koju su nekada mogli da prevare i da Srbija više nije ista, da Srbija ne naseda na očajničke, na gubitničke poteze. Prizivali su evropske parlamentarce, insistirali na razgovoru sa evropskim parlamentarcima, a danas sa njima ne razgovaraju u parlamentu. Danas sa njima razgovaraju u hotelskim lobijima. Dakle, mi smo spremni da razgovaramo o svemu što može da unapredi postojeće procese u Srbiji. Uvek smo za demokratska rešenja, uvek smo za demokratski dogovor, ali kada kažete ili 42 zahteva, ili bojkot izbora, onda to nije prostor i nije put koji vodi ka kompromisnom rešenju, ka konsenzusu, onda je to klasičan ultimatum. Bojkot nije dobar, bojkot je pogrešan put, nije dobar za zemlju, nije dobar za demokratiju, ali ako imate politiku koja je u interesu građana, ako imate ljude kojima građani veruju čemu onda bojkot? Zašto onda ne učestvujete na parlamentarnim izborima i pokažete svoju snagu? Gospodine ministre, u većini ovih tema o kojima danas govorimo, mi smo razgovarali na okruglom stolu na Fakultetu političkih nauka, učestvovali smo kao stranka i kao poslanički klub i u razgovoru sa evropskim parlamentarcima, jer spremni smo da razgovaramo o svemu što može da promeni postojeće procese, ali nismo spremni da o tome razgovaramo na ulici, nismo spremni da o tome razgovaramo pod šatorom, već tamo gde sed razgovori vode, u parlamentu. Kada je reč o okruglom stolu, nisu to bili pregovori, to je bila razmena mišljenja, razmena iskustava i u jednom trenutku, moram reći da smo tokom razgovora rekli da nam se čini da pomalo razgovore gube smisao iz jednog prostog razloga, jer se sve vreme od nas insistiralo da konkretizujemo naše odgovore, da donesemo odluku o određenim preporukama, da nam se na taj način vežu ruke, da podignemo cenu organizatorima, ali nikako sa druge strane nismo čuli mišljenje onih koji nisu prisustvovali razgovorima, jer ako oni i dalje stoje na stanovištu 42 zahteva ili bojkot, onda takva vrsta razgovora gubi smisao. Nakon šest okruglih stolova, koliko je održano na Fakultetu političkih nauka, mi smo kao poslanička grupa, kao politička stranka, zajedno sa našim koalicionim partnerima iz Jedinstvene Srbije, izašli sa određenim stavovima, sa određenim preporukama, pre svega, precizno u zakonu definisati šta čini izbornu kampanju, precizirati šta se podrazumeva pod zloupotrebom javnih resursa tokom izborne kampanje, precizirati na koji način javnost treba da bude upoznata sa redovnim aktivnostima nosilaca javnih funkcija u vreme trajanja izborne kampanje, zabraniti bilo koju vrstu pritisaka na građane zaposlene u javnim preduzećima, sprečiti upotrebu imovine i imena javnih preduzeća u svrhu izborne kampanje, predvidite sankcije za kršenje ovih odredbi, Narodna skupština Republike Srbije treba da izabere nadzorni odbor, Narodna skupština Republike Srbije treba da izabere nedostajuća tri člana REM-a, Regulatorno telo za elektronske medije treba da donese novi pravilnik o obavezama pružilaca medijskih usluga, Agencija za borbu protiv korupcije treba da preciznije definiše svoju ulogu i rokove u odnosu na obaveze i praćenje izbornog procesa u Srbiji kako bi mogla ravnomerno reagovati na prijave koje budu podnete od strane učesnika izbornog procesa, izvršiti instruktažu predsednika, zamenika predsednika biračkih odbora, sprovesti obuku lica zaposlenih u jedinicama lokalne samouprave, razmotriti mogućnost da se zapisnik o radu biračkog odbora nakon završetka glasanja podeli na više učesnika izbora, Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave treba da stvori mogućnost da svaki građanin Srbije ima neposredan uvid u birački spisak pre i posle glasanja, precizno utvrditi prava i obaveze domaćih i stranih posmatrača izbornih procesa, kao njihov rad, kako njihov rad ne bi bio predmet različitog tumačenja, sve aktivnosti RIK-a vezane za izborne procese treba da budu blagovremeno dostupne javnosti putem onlajn prenosa i kroz redovno objavljivanje svih dokumenata vezanih za izborni proces, predloge stalne konferencije gradova i opština Srbije treba pretočiti u zakonski tekst koji bi bio usvojen u Narodnoj skupštini, kao sedamnaestu preporuku, predložili smo u Zakonu o finansiranju političkih stranaka definisati koje se aktivnosti političkih stranaka mogu podvesti pod trošak izborne kampanje. Želim da kažem da najveći deo preporuka i najveći deo zaključaka sa kojima smo izašli nakon završenih okruglih stolova su implementirani u ono što je učinila Vlada Republike Srbije, u ono što je učinilo redno telo Vlade Republike Srbije i želim da kažem da je Vlada Republike Srbije, zapravo radno telo Vlade Republike Srbije imalo jedan odgovorni, ozbiljan pristup i da smo napravili jedan kvalitativan pomak kada je reč o unapređenju izbornih uslova, da je napravljena jedna ravnoteža između poštovanja prava vlasti sa jedne i opozicije sa druge strane. Nije Vlada, kako smo mnogo puta tokom razgovora mogli ćuti, banalizovala stvari i nije se deklarativno bavila ovima pitanjima, već veoma konkretno i o tome danas razgovaramo, kroz izmene i dopune Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, izmene i dopune Zakona o javnim preduzećima, o Agenciji za borbu protiv korupcije i sprečavanju sukoba interesa, dakle, vrlo konkretno. Dakle, svi oni koji su učestvovali u ovom procesu, imali su ozbiljan i odgovoran pristup. Naravno, Vlada Republike Srbije, ponavljamo radno telo Vlade Republike Srbije, i danas Narodna skupština Republike Srbije. Vidljiv je napredak i konstruktivnost da sve prođe u demokratskom duhu. Za nas je krajnje, moram reći, rigidan i neprihvatljiv stav od samog početka bio da se nosiocima javnih funkcija zabrani predstavljanje rezultata tokom kampanje. Treba voditi, naravno, računa o korišćenju javnih resursa tokom kampanje, ali mi smatramo da ako izborna kampanja ne treba i ne sme u Srbiji sve da stane i da se svi okrenemo izbornoj kampanji, valjda svako treba da obavlja posao za koji je preuzeo odgovornost, naravno, poštujući zakone konkretno koji se tiču izbornih uslova. Zamislite na jednoj strani želite da zabranite nekome da prezentira svoje rezultate, a na drugoj strani dozvoljavate onima koji to osporavaju da mogu da kritikuju te iste rezultate. Takođe, održana je javna rasprava kada je reč o zastupljenosti u medijima tokom izborne kampanje. Ono što se nama čini, gospodine ministre, jeste da jedan deo opozicije želi da se bavi uređivačkom politikom medija. Dosta više te kuknjave o medijima u medijima, mi nismo zastupnici te teze da ukoliko smo prisutni u medijima medijska scena je dobra, a ako nismo prisutni u medijima ta medijska scena je loša. Naprosto, mediji moraju da budu autonomni u odlučivanju i ne želimo da se bavimo uređivačkom politikom medija. Podsetiću vas, 2009. godine smo bili deo vladajuće koalicije i nismo glasali za izmene i dopune Zakona o javnom informisanju jer smo smatrali da te izmene i dopune zakona jesu ozbiljan udar na objektivno i profesionalno nezavisno novinarstvo u Srbiji. Kada je zastupljenost u medijima u pitanju, evo samo jedan prilog. Imam ovde pred sobom istraživanje novosadske novinarske škole, kada je reč o izborima, recimo konkretno o izborima, pa jedni izbori, parlamentarni izbori 2016. godine. Socijalistička partija Srbije je tada bila deo vladajuće koalicije. Socijalistička partija Srbije je tokom te izborne kampanje bila daleko manje zastupljena na "Nacionalnim dnevnicima" svih medija u odnosu na opozicione političke partije, poput DS i poput SDS, pa nam nikada nije palo na pamet da blokiramo ulaze televizijskih stanica i da motornom testerom uređujemo da pokušamo da se bavimo uređivačkom politikom medija. Dozvolite, gospodine ministre, ja mislim da je medijska strategija usvojena negde posle 2000. godine, i da se tada inicirali i da se insistiralo da se ide ka kapitalizmu, želeli ste kapitalizam, dobili ste kapitalizam i mi prosto ne znamo odakle danas potreba da se bavite privatnim sektorom, pre svega kada govorimo o medijima. I privatni mediji prate istraživanja, i privatni mediji prate rezultate i oni jako dobro znaju šta je vest. To što neko ima 50% podrške, a neko se bori da dođe do 5% podrške, pa ne možemo mi pomagati u tome da podigne svoj rejting ili rejting političke opcije. Naravno da je interes vlasništva kada govorimo o medijima primaran. Što se tiče javne rasprave koju smo imali, mi smo tada rekli potpuno jasno - želite da formiramo nadzorni odbor, nemamo apsolutno ništa protiv, ali javnost mora da zna da taj nadzorni odbor nije formiran od 2000. godine u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Javnost treba da zna da je 2016. godine predsednica Narodne skupštine Republike Srbije uputila dopis poslaničkim grupama sa ciljem da bi dali predloge za formiranje nadzornog odbora. Zašto tada nije formiran nadzorni odbor? Želite da menjate urednike RTS-a? Nemamo ništa protiv. Ova vladajuća koalicija nije postavila nijednog urednika RTS, ali sa druge strane RTS i danas i svaki dan direktno prenosi sednice parlamenta, one su javne, direktno se prenose na javnom servisu. Kažete nemate prostora u medijima? Izvolite, dođite u skupštinske klupe, izađite sa vašim političkim programom, sa političkim idejama. Mesecima traje histerija i jedna vrsta hajke na REM i u svemu tome se zaboravlja ona suštinska i osnovna stvar, da mi političari, poslanici, treba da pomognemo i podržimo rad nezavisnih institucija, da ih jačamo a ne da ih guramo u politički ring, ne da svako od nas tumači zakon onako kako mu odgovara i da teramo REM da tumači zakon suprotno od onoga što je logično, što je normalno i što mora biti tako. Ali, pokrenuta je i procedura izbora novih članova REM-a, nedostajućih članova REM-a. Dakle, za nas je ovo bio jedan ozbiljan dogovor i to je potpuno logično, dogovor između političkih stranka, predstavnika vlasti i predstavnika opozicije, sa druge strane predstavnike medija, predstavnika REM-a i mi u potpunosti prihvatamo. Hajde da definišemo pravilnik kada je reč o Javnom servisu, da definišemo preporuke kada je reč o komercijalnim emiterima, ravnomerna zastupljenost, naravno, i kvantitativna i kvalitativna, ali hajde da akcenat stavimo na tematske oblasti da vidimo ko kakav program predlaže i ko kakvim ljudima konkretno raspolaže. Postoji jedna stvar koja je jako važna, a to su lažne vesti. Informacija je moćno oružje, univerzalni model mora biti da se njoj suprotstavlja druga informacija ili drugačija argumentacija, a nikako pretnja, nasilje i nikako sukobi. Upravo zbog svega toga moramo imati na umu da pripremimo, to je veliki izazov i moramo imati na umu da spremimo naše građane na lažne informacije, jer sve češće se susrećemo sa dezinformacijama i to je danas veća pretnja nego ikada do sada. Definitivno, gospodine ministre, manjak političkih ideja, manjak političke moći, manjak političkog uticaja dovodi do najprimitivnijeg ponašanja i to odavno prevazilazi granice političkog vokabulara. Ovde više nije reč o politici, ovde više nije reč o suštini zbog koje politika postoji, ovde je reč o nasilničkom i siledžijskom ponašanju i ono što se dešavalo preksinoć ispred Narodne skupštine Republike Srbije, ne sme i ne može da postane norma društvenog ponašanja u Srbiji. Mi pokazujemo spremnost da pravimo nove okvire. Nisu problem kritike, treba otvoreno razgovarati, videti šta treba i može da se uradi i mi smatramo da je ovo jedini i pravi način da se vidi šta se predlaže i ne vidim da je bilo ko iz vladajuće koalicije zatvorio vrata za razgovor. Danas niko ne može da kaže da vladajuća koalicija je ta koja otežava razgovor, da vladajuća koalicija je ta koja insistira i ide ka tome da opozicija odustane od parlamentarnih izbora. Mi smo tu da poštujemo Ustav i zakon i da onemogućimo ono što jedan deo opozicije želi, a to je da se izbori prolongiraju, da se formiraju nekakve prelazne Vlade ili predizborne Vlade. Nema Srbija razloga za prelaznu, predizbornu Vladu, Srbija ima političku stabilnost, a nakon redovnih parlamentarnih izbora dobiće novu Vladu koja će imati, potpuno sam ubeđen, ogromno poverenje i podršku građana i ponovnu, naravno, političku stabilnost. I na samom kraju, gospodine ministre, jedanu temu koju smo pokrenuli, a tiče se takođe izbornih uslova. Mi smo sa vama o tome razgovarali, pokrenuli smo inicijativu i ovde kroz izmene i dopune Zakona o Narodnoj skupštini, a to je da se zajedno izborimo, svi zajedno da se izborimo, kako da onemogućimo da poslanički mandat nakon izbora bude predmet političke trgovine, jer smatramo da je to narušavanje izborne volje građana i smatramo da je to važno zarad političke stabilnosti, a politička stabilnost je preduslov svakog daljeg napretka, jer uvek se postavlja pitanje, gospodine ministre, šta je starije – izborna volja građana ili vlasništvo mandata? Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Milićeviću. Da li se još neko javlja za reč? (Da) Evo, gospodin Aleksandar Šešelj. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, izgleda da danas Narodna skupština radi po ubrzanoj proceduri, ali nije loše da se podsetimoda je poslanička grupa SRS od početka ovog saziva, dakle od 2016. godine, neprekidno kritikovala vladajuću većinu zašto ne donosi novi Poslovnik o radu, zašto saziva sednice po hitnom postupku, spaja nespojivo u dnevni red? Prošle godine smo imali više od 60, čini mi se, tačaka dnevnog reda, zajedno sa budžetom koji treba da predstavlja najvažniji zakon koji Skupština usvaja, a onda smo imali mišljenje Evropske komisije i Nacionalnog konventa za saradnju sa EU tek kada su oni ukazali na loše prakse iz našeg parlamentarnog života, ovde smo mogli da vidimo od predstavnika vladajuće većine jedan izliv demokratičnosti i tolerancije. Onda su se svi setili kako u stvari to nije valjalo, kako to u stvari nije dobro. Sad će da se razdvajaju tačke dnevnog reda, sada će da bude duplo vreme za budžet. To je sve najavljivao predsednik Republike. Onda smo mi počeli da funkcionišemo koliko-toliko normalno. Dakle, apsolutno nije bilo važno šta govori i apeluje jedna poslanička grupa. Tek kada je skup nevladinih organizacija izneo svoje mišljenje i kritiku, onda se ovde stanje promenilo. To govori o vladajućoj većini i kako rukovodstvo Skupštine radi u ovom sazivu. Danas govorimo o Zakonima o sprečavanju korupcije, o Agenciji za borbu protiv korupcije u javnim preduzećima itd. Postavlja se pitanje, ako sad kao što možemo po medijima da vidimo, tek se sad zabranjuje upotreba službenih automobila, trošenje javnih resursa za vreme kampanje, pojavljivanja tih funkcionera koji valjda stavljaju svoju poziciju i resurse tih lokalnih samouprava ili državnih organa u funkciju svoje kampanje, da li mi na taj način priznajemo da je to sve do sada bilo dozvoljeno? Da li je to do sada sve bilo praksa pa sada se odjednom to menja? Mi možemo da čujemo od strane SNS o Đilasu i ostalim ljudima koji predstavljaju danas prozapadnu opoziciju u Srbiji sve najgore, koliko su pokrali, šta su sve uradili, zavili Srbiju u crno, prevarili itd. To je kada govorimo o kandidatu SNS za predsednika KSS, Draganu Đilasu. I tako isto čujemo od strane prozapadne opozicije i slične stvari za naprednjake, a onda vidimo za manje od 24 sata, kada jedna nevladina organizacija Fond za otvoreno društvo, čiji je generalni pokrovitelj Džordž Soroš, to je onaj što možemo da pročitamo iz medija koje podržavaju Vlado kako radi Vučiću o glavi, kako ima plan za uništenje Srbije i sve ostalo. E taj Soroš kad sazove sastanak, tu dolaze i naprednjaci i socijalisti i DS i svi njeni derivati kao bele lale da pričaju o izbornim uslovima, medijima, o biračkom spisku itd. Onda se sve razlike automatski zaboravljaju i kao mala deca idu svi na sastanak kada nevladine organizacije to urade. Još se hvale svojim učešćem na tim razgovorima, kao da je to nešto pozitivno. Narodna skupština, tj. vladajuća većina u njoj i vlast u Srbiji reaguje samo na diktat iz inostranstva. To je činjenica i to pokazuje apsolutni kontinuitet između vlasti SNS i vlasti DS. Svi su se pravili ludi kao da je u Srbiji sve u redu, a onda kada su te nevladine organizacije počele da pričaju o našim izbornim uslovima, kada su se uključili posrednici iz inostranstva, bivši poslanici Evropskog parlamenta, onda su u stvari svi primetili kako postoje anomalije u našem izbornom procesu. Narodna skupština, SNS, SPS pre svih su pristali na poniženja kod uključivanja stranih posrednika koji treba da reše naše probleme. Ponizili su na taj način Narodnu skupštinu koja ima kapacitet i trebalo je u dogovoru, kolegijumu svih poslaničkih grupa da vidimo šta je to loše u našem izbornom zakonodavstvu ili izbornom procesu i da međusobnim dogovorom to rešimo. Ali ne, svi su bili na to gluvi. Tek kada je bio veliki pritisak iz inostranstva, onda je počelo da se priča o tome. I još nas ponižavaju na taj način što nam šalju islužene birokrate, pošto Evropski parlament nije parlament u pravnom smislu reči, islužene birokrate koje više nisu poslanici iz Brisela da nam ovde objašnjavaju, kao da smo mi zemlja trećeg sveta u koju tek treba da uvedu demokratiju i sve ostalo i da mi ništa ne znamo, da nam objašnjavaju oni šta je to u Srbiji dobro, a šta nije. To je za našu zemlju ponižavajuće. Što se tiče naših izbornih uslova, kao i već 20 godina i pre toga, uvek u medijima vladajuća stranka, koliko god se trudila da to negira, ima dominantan položaj, više je zastupljena, i to iskorišćava. To je anomalija, možda čak i od našeg višestranačja. Pogledajte kako su izgledali izbori u Medveđi? Osim standardnog, kako to izgleda kada su negde u nekoj pojedinačnoj opštini izbori ponovljeni, prisustva velikog broja članova vladajuće stranke iz cele Srbije, na koju imaju naravno pravo, mi smo imali i određene satelitske stranke SNS koje su učestvovale na tim izborima, svesno kršile zakon, to im je SNS omogućila, kao što je ta organizacija, čini mi se, Srpska desnica koja je došla do spiska korisnika socijalne pomoći i narodne kuhinje i nije to ni krila. Izašla je sa tim ta organizacija u medije, to su im naprednjaci dozvolili, i na taj način pritiskala glasače tj. birače koji su ujedno korisnici narodne kuhinje da glasaju za njih. Da li je to normalno, koja je bila reakcija državnih organa, šta se po tom pitanju uradilo? Ništa. To samo može da nam kaže da je to u Srbiji dozvoljeno i da je to normalno iz vaše perspektive. Mi smo ukazivali i na protekloj sednici na problem RTS-a. Radio televizija Srbije je veoma obilato finansirana iz budžeta Srbije. Ima upravni odbor koji se bira po nekom tajanstvenom principu, a već ukoliko predstavlja nacionalnu televiziju, umesto da parlamentarne stranke po ključu zastupljenosti u Narodnoj skupštini čine taj i predlažu članove upravnog odbora, ne to su neki samozvani eksperti i stručnjaci i onda imamo situaciju da su vladajuće stranke tu zastupljene u 90% informativnog programa, a kada nisu one, onda su neke prozapadne stranke koje su po meri režima. Samo takvi se pojavljuju u njihovom informativnom programu i u političkim emisijama. Oni koji nisu izašli na izbore, oni koji su pokrali mandate, oni su najnormalnije gosti u televizijskim emisijama i prenosi se šta rade oni u toku njihovog radnog dana, a to sve plaćamo, čak smo sad i podigli visinu pretplate, a naravno ko god koristi električnu energiju automatski je pretplaćen na RTS. To je postao standard u Srbiji, najnormalnija situacija, ukoliko neko uključi šporet, da se pretplatio na RTS. Umesto da rešimo taj problem, da pričamo o RTS, vi ćete možda pričati o tome samo ako Soroš kaže da to ne valja. Ako mi sami primetimo problem, to ćemo staviti pod tepih. Podsetiću vas, RTS najčešće objavljuje mapu Srbije u informativnom programu, u vremenskoj prognozi itd. bez teritorija Kosova i Metohije. Kada su nekog prolaznika na ulici zaustavili da ga pitaju nešto, a on je imao na sebi odeću na kojoj je pod srpskom zastavom Kosovo i Metohija, a na kojoj piše „Nema predaje“, oni su to u informativnom programu zamaglili. To je RTS. Da li to predstavlja danas u Srbiji problem? Ja mislim da predstavlja, ali da li ćemo mi da se bavimo time, hoćemo ako koalicija nevladinih organizacija na čelu sa tim Soroševim Fondom za otvoreno društvo to primeti, onda možemo da pričamo o tome. Hteo bih da vas pitam, gospodine ministre, da li vi znate da danas Vlada Srbije svesno krši zakon već skoro šest meseci, jer od letos kada su uvedene privremene mere u opštini Merošina? Kada se raspala koalicija SNS i DS u opštini Merošina uvedene su privremene mere. Dakle, po zakonu su trebali da se raspišu izbori u roku od tri meseca, a to se desilo pre šest meseci. Zakon se svesno krši i nikom ništa. Kad će biti izbori u Merošini? Odavno je prošao rok kada su trebali da budu raspisani. O čemu mi pričamo, o unapređenju izbornog procesa, kada Vlada Srbije krši zakon? Kada će predsednik Narodne skupštine, koja predstavlja značajnog funkcionera vladajuće stranke, da raspiše izbore u Merošini? Zašto se krši zakon toliko dugo, a mi treba da pričamo o unapređenju izbornog procesa? Mi kažemo sad Zakon o sprečavanju korupcije kao da prošle nedelje nije potpisan komercijalni ugovor između Republike Srbije i kompanije „Behtel-Enka“ za izgradnju Moravskog koridora koji je potpisan samo zbog velikog pritiska iz američke ambasade po ceni koja je viša za 300 miliona evra nego što taj posao zaista vredi, a to smo imali prilike da vidimo u nekim prethodnim ministarstvima kada je bio vaš kolega ministar saobraćaja, gospodin Antić, kada je bilo procenjeno od strane jedne kineske kompanije kako taj posao u stvari vredi negde oko 500 miliona evra. Evo korupcije u Vladi Srbije. Plaća se reket američkoj ambasadi u Beogradu. Javni poziv, koji je bio raspisan za taj posao, je predstavljao poziv na koji je mogla da prođe samo američka firma „Behtel“. Taj poziv je predstavljao ličnu kartu „Behtela“, jer je to bilo naređeno iz američke ambasade. Još na sve to, pre godinu i po dana, američki ambasador Kajl Skot je prisustvovao u Vladi Srbije potpisivanju prvog protokola sa „Behtelom“ i usred Vlade Srbije je rekao kako je Kosovo nezavisna država i Srbija što pre treba sa tim da se pomiri. Gospođa Mihajlović stoji iza njega, smeška se, kao da je sve najnormalnije, nikakav protest nije izrazila i na sve to mi se još dalje ponižavamo i plaćamo reket američkoj ambasadi. Koja je uloga Zorane Mihajlović u svemu tome? Da li samo Amerikanci znaju da grade autoputeve danas na svetu ili to znaju da rade i kompanije iz nekih drugih zemalja? Kako je moguće da nam je bila dobra kineska kompanija za autoput „Miloš Veliki“ koji je predsednik Srbije otvarao pet sati uživo u prenosu, a uzimala je srpske podizvođače, a sada nam ne valja neka druga kompanija za Moravski koridor, pa mora američka, koja ima podizvođače iz Turske i još 300 miliona evra skuplja? Hajde da rešimo prvo korupciju pre nego što krenemo da se hvalimo ispunjavanjem onih zadataka koje nam je dao Soroš. Što ne bismo to uradili? Podsetiću vas da je u Hrvatskoj isto tako izbila afera posle izgradnje puta Split – Karlovac, koji je isto tako pod pritiskom američke ambasade morao da radi „Behtel“. Ministar infrastrukture je morao da podnese ostavku zbog svega toga, a ovde Zorana Mihajlović i dalje sedi u Vladi kao da je sve najnormalnije. Sve ovo, dame i gospodo narodni poslanici, o čemu danas pričamo nije zato što je predlagačima stalno da se stanje u Srbiji popravi. Srpska napredna stranka je 2014. godine izašla na izbore pod sloganom „Svom snagom protiv korupcije“. Šta se od tada desilo? Ništa. Imali smo hapšenja bez sudskih epiloga. Imali smo borbu protiv korupcije samo u medijima, nema presuda. I dalje su najveći kriminalci iz bivšeg, ali i ovog režima na slobodi, nesmetano se bogate i niko im ne sme ništa, a mi se borimo protiv korupcije. Danas ne govorimo o svemu ovome da bismo stanje u Srbiji popravili, već što vi mislite da se to nekom dopada. Vi želite da se dopadnete nevladinim organizacijama, vi želite da se dopadnete Evropskoj komisiji, vi želite da vas svi oni pohvale, a ne da unapredite stanje u Srbiji. Vi na kraju krajeva mislite da u EU postoji neki zaobilazni put. Nažalost, ne postoji. Postoji samo jedan put za nastavak pregovora između Srbije i EU, a to je priznanje nezavisnosti republike Kosovo, omogućavanje članstva Kosova u UN, to je ulazak Srbije u NATO pakt i tek tada mi možemo u perspektivi da razgovaramo o članstvu Srbije EU, a do tada možemo da budemo u balkanskoj uniji, u malom Šengenu, da razvijamo privrede severne Makedonije i Albanije. To je današnja nažalost pozicija Srbije i nema druge varijante za evropske integracije, pogotovo što se više i ne krije kako EU na način na koji se širila do sada se više neće širiti, a vi pokušavate nekog sa ovakvim zakonima da odobrovoljite. Osim priznanja nezavisnosti Kosova, moraćemo da prihvatimo sve ono što stoji u programu svih tih nevladinih organizacija, koje se pri tom i finansiraju iz budžeta Srbije. Više od 300 miliona dinara ova Vlada daje kroz Kancelariju za ljudska i manjinska prava, tim ljudsko-pravaškim tzv. organizacijama koji posle ovde nama propagiraju genocid u Srebrenici, nezavisnost Kosova, festival „Mirdita“ koji se organizuje u sred Beograda, promocija kosovske kulture, da su Srbi krivi za sve, da su Srbi najveći zločinci u istoriji sveta i da su Srbi bili malo bombardovani koliko su zaslužili. To je ono što se finansira i to je ideologija ovih koja vam ovakve predloge zakone spremaju. Osim toga naravno Srbija bi morala da bude saučesnik u likvidiranju Republike Srpske, jer za ime Boga ukoliko neka tvorevina je ponikla na genocid u Srebrenici ona ne sme da postoji. Moraće Banjaluka da se natera u unitarnu BiH, moraće Srbija da postane član NATO pakta i da se mi njima izvinimo što su oni nas bombardovali da bismo mogli dalje da razgovaramo o našoj tzv. evropskoj perspektivi. Ništa nam ovakvi zakoni neće pomoći osim što će možda neki isluženi poslanici evropskog parlamenta potapšati gospodina Ružića ili gospodina Vučića ili Maju Gojković po ramenu i pohvaliti ih za njihov uspeh u donošenju ovakvih zakona. Toga mi treba da budemo svesni. Treba da se fokusiramo na naše prave probleme koji naravno da postoje. Videli smo ih u Medveđi. Evo gledamo u Merešini. Šest meseci nema raspisivanja izbora. Gledamo npr. u RTS. Videli smo danas da je potpredsednik vladajuće stranke podneo krivičnu prijavu protiv svog predsednika stranke, ujedno i predsednika Republike iako on veruje da on nije kriv. Dakle, lažno ga prijavljuje. Ova vlast je stavila pravosuđe u funkciju svoje predizborne kampanje, a mi pričamo o preporukama „Transparentnosti“, „Crte“, CESID-a, „Otvorenog društva“ i ostalih ljudsko-pravaških organizacija. Da li je to normalno sada u Srbiji? Pozivamo vas opet, ukoliko vam je stalo do dijaloga i demokratije, da odbacite strani diktat, strano mešanje, da razgovaraju političke stranke bez ikakvih pritisaka iz inostranstva ukoliko vi želite nešto da mi postignemo za dobrobit Srbije. Ukoliko želite da nastavite da budete kao i vaši prethodnici, kako vi kažete, bivšeg režima, onda je ovo taj put, bespogovornog ispunjavanja svega što dolazi od strane EU, svega što dolazi sa zapada, iz Brisela, a što se još uvek nije pokazalo kao nešto što ima korist za Srbiju. Već 19 godina imamo od toga samo štetu.
Hvala gospodine Šešelj. Pravo na repliku ima gospodin Vladimir Orlić. Izvolite.
Pomenuli ste jednom ili dva puta da mi neke stvari, kako ste rekli, radimo kao mala deca. Ja neću da vam kažem da se vi kao mala deca lepo snalazite u vašoj koaliciji sa tim Đilasom, koga ste pomenuli takođe, na Starom Gradu, niti ću da kažem da se ponašate kao mala deca kada je reč o Narodnoj skupštini, između ostalog o u ovom dijalogu međustranačkom o kome ste takođe govorili. Nema nikakvog faktora ni stranog, ni ne znam kakvom u onome što treba da utvrdi Narodna skupština, što se dešava u Narodnoj skupštini ili što nailazi kao rezultat zakona koje usvaja Narodna skupština. Dakle, da vas podsetim, imate vi svo pravo da učestvujete ili ne učestvujete u bilo kom segmentu rada Narodne skupštine ili aktivnosti koja se u njoj sprovodi. Mi smo svojevremeno poručivali –dijalog se vodi među stankama u Narodnoj skupštini. Mi smo, da podsetim, u tom smislu, čini mi se, govorili isto što se govorili i vi, ali sada se taj dijalog vodi u Narodnoj skupštini. Mi u njemu učestvujemo. Što ne učestvujete vi? Vaše je pravo i vaša je volja. Neću da kažem da se u tom smislu ponašate kao mala deca, ali Narodna skupština treba da se izjasni o ovom predlozima, da ih raspravi, pa da se o njima izjasni i to je onda odluka narodnih predstavnika u ovoj zemlji. Nikog drugog, nikog treće. Nema veze da li je iz Srbije ili je iz bilo koje druge tačne na kugli zemaljskog. Hoćete da učestvujete u tome? Može. Nećete? Ne morate. Samo budite pošteni do kraja i kažite – ovo će da usvoji ili neće da usvoji u ovom obliku ili onom u kom Narodna skupština smatra da je prikladan – Narodna skupština Republike Srbije. Što se tiče tog dijaloga, mi smo tog vašeg Đilasa tu isterali na čistac, pokazali da njega nikakav dijalog zapravo ne zanima. Hoćemo da učestvujemo? Nema nikakvih problema. Mogu medijator da budu fakultet ili neko drugo mesto. Mi smatrao da je najbolje mesto Narodna skupština i na kraju smo dijalog tu i doveli. Domaćin je predsednica Narodne skupštine, gospođa Gojković i tu mi razgovaramo, pravimo neka rešenja, pa ko hoće i kako hoće, ali to je cela istina. Oni koji su pričali da su navodno za neki dijalog, taj vaš Đilas i ovi njegovi, oni su od toga pobegli. Oni su videli da nijedan jedini argument nemaju. Oni su videli da nikoga na svetu da ubede ne mogu da su u pravu kada kažu da ne valjaju njihovi zakoni. Oni su videli da nikakav argument nemaju kada kažu da mi nešto hoćemo da sakrijemo, da napravimo nedemokratski, nefer ili kako god. Sve mi lepo uradimo što ko god ima šta da kaže na temu izbornih uslova, a da ima nekog smisla, saopšti i kao što vidite ni od čega ne bežimo jer znamo da nema tih izbora na kojima bilo ko može u Srbiji danas da pobedi Aleksandra Vučića i SNS. Hoćete bolje rokove, evo vam bolji rokovi. Hoćete bolji spisak, evo vam bolji spisak. Šta god ko smisli, mi smo pokazali ništa nas ne plaši. Da vas podsetim, RTS je organizovao u predizborno doba emisiju u kojima se sučeljavaju politička mišljenja bez predstavnika SNS, bez predstavnika najveće i najznačajnije stranke, pa vi kažite da li tu on nas štiti ili pokušava da nas ošteti i ni na šta, kao što vidite, ne reagujemo i ne ljutimo se. Našem predstavniku su utišavali zvuk kada je bio u raspravi sa tim Đilasom, ne vašem ili nekom četvrtom, pa kao što vidite najnormalnije živimo sa tim i niko nas tu ne protežira pa mi opet pobeđujemo. Što se tiče toga šta kažu nevladine organizacije, da iskoristim što ste ih pomenuli, da im kažem. Pričali su da treba nešto da se menja u skupštinskoj praksi. Jel ima ijedne jedine stvari da oni, vi ili neko peti je rekao da treba da se uvede a nije već uvedeno? Jel imamo rasprave bez hitnog postupka? Jel imamo rasprave bez objedinjavanja? Jel imamo duplo vreme za raspravu o budžetu? Jel imamo čak i ove zakone o kojima sada pričamo u redovnom postupku? Sve ste to tražili i vi i oni. Sada da ja pozovem te nevladine organizacije da se lepo jave i da kažu – svaka čast Narodnoj skupštini Republike Srbije, toliko dobro radi sve vezano za svoju parlamentarnu praksu da mi ovakvih primera na svetu nemamo. To bi bilo pošteno sa njihove strane. Vi da li će te se složiti ili nećete vaša je stvar i neću da vam dajem nikakav savet u tom pogledu. Što se tiče ove krivične prijave, tu smo pokazali kakvi su lažovi. Tu smo pokazali koliko samo gluposti pričaju sve vreme onog momenta kada smo rekli – hajde tužilaštvo sada vi ispitajte ove njihove navode, ove njihove laži na teret Aleksandra Vučića i članova njegove porodice, šta su lažovi rekli? Skočili kao opareni – ne, to je lažno prijavljivanje, nema tu nikakvog osnova za postupak. Jel nema osnova? Što ste onda lagali lažovi? Čestitao sam im nekoliko puta što svaki put samo sebe lepo raskrinkaju. Čestitam im na ovome. Ovo je najbolji i najspektakularniji do sada, a da li ćete sa njima da se složite u tom pogledu ili nećete, to je opet vaša stvar baš kao i ona na Starom Gradu.
Hvala gospodine Orliću. Pravo na repliku ima Aleksandar Šešelj. Izvolite gospodine Šešelj.
U pravu ste gospodine Orliću, vi ste ih sve poslušali šta god da su vam oni rekli i sve ste postupili po njihovim naređenjima, a mi smo o tome pričali tri godine, na to ste bili gluvi, tek kada je to stiglo, sve otprilike ili većina stvari od predstavnika nevladinog sektora, vi ste onda počeli to da usvajate. To je ono što sam i ja rekao, vi samo reagujete na diktat iz inostranstva. Mi želimo da učestvujemo u dijalogu, želimo da unapredimo stanje u Srbiji u izbornom procesu, parlamentarnom životu i svemu ostalom, ali ne želimo da nas vode za ruku predstavnici, bivši poslanici Evropskog parlamenta koji ovde na ovim dijalozima, na tim sastancima vode glavnu reč. To su Eduard Kukan i Knut Flekenštajn. To su medijatori, da nema njih ne bi tamo ni vas bilo, da mi budemo do kraja iskreni. Tog našeg Đilasa, kojeg nam prebacujete, vi izgleda dosta o njemu znate i o njegovom kriminalu. Ja vas pozivam da isto to što je uradio Miloš Vučević jutros, odete i vi u sud i kažete sve što znate o njemu, a ne kao što je bila do sada vaša praksa, da ga izaberete za predsednika Košarkaškog saveza. Jer, postavlja se pitanje ukoliko je tako jedna poštena, časna organizacija, kao što je SNS, koja se ne bi slučajno po jednom pitanju ogrešila, ili se bavila kriminalom, ili sve ostalo, kako je moglo tako jednoj časnoj i poštenoj organizaciji, kao što je SNS, da promakne, pa da Dragana Đilasa postavi za predsednika Košarkaškog Saveza Srbije? Da li to može bez odobrenja SNS u Srbiji? Pa, ne može. To ne može. Dakle, problemi postoje i treba da se reše i u parlamentarnom životu i u izbornom procesu, ali ne treba da se reše zato što nam tako naređuju iz inostranstva, nego zato što valjda mi treba da smo sposobni za to rešavanje i ne treba da sačekamo da nam kaže to prvo Sonja Liht, Milan Antonijević, Nataša Kandić, i ko sve ne, valjda ova Skupština ima dovoljno pametnih ljudi, ima dovoljno kapaciteta da se suoči sa tim problemima i to reši, a ne da čekamo da nam narede da dođemo u nekom izveštaju Evropske komisije i da dođu ovde Fabricijo i Flekenštajn i Kukan da nas o demokratiji uče.
Hvala, gospodine Šešelj. Pravo na repliku dr Orlić. Izvolite, dr Orliću.
Moram da vas razočaram, nema SNS baš ništa sa kadriranjem u Košarkaškom savezu ili bilo kom klubu. Po toj logici onda ispada mi smo i one direktore i one trenere raznoraznih klubova i društava izabrali koji, i sami to dobro znate, najgore moguće stari pričaju i o Aleksandru Vučiću i SNS. Odakle vam to? Evo, ja pojma nemam. Zaista mi je teško da razumem. Što se tiče gospodina Fabricija, pa vi ste se i to vi lično, sve složili sa njim na temu onoga šta i kako treba da radi Narodna skupština, jel tako? Jel smo bili zajedno na sastanku Odbora za evropske integracije kad smo mi štitili Narodnu skupštinu i objašnjavali - ovo nije tako kako ste vi rekli gospodine Fabrici, a vi rekli – u pravu je Fabrici, i sve to tako treba. Ima snimak, slobodno se podsetite, ako vam je teško da se setite šta je bilo i kako ste nastupali. E sada, ta EU će u nekom svom izveštaju morati, to je prosto neminovno da prizna da Skupština zadovoljava sve te standarde o kojima su oni pričali. Kada sam vam rekao da li ćete vi priznati, pošto ste se lepo tad sa njima složili, da li ćete i vi priznati da nema hitnog postupka kao što je bilo, bilo kada ranije, da nema objedinjenih rasprava kao što je bilo, bilo kada ranije, slobodno uzmite koje god hoćete vreme, da je dvostruko vreme rasprave o budžetu, koji setite se kada došao u raspravu, pa i ovo da je u redovnom postupku, sve će to oni morati da priznaju. Hoćete li vi rekao sam vam lepo, evo ponavljam, to je vaša stvar, ne tražimo ništa, razmislite možda bi bilo korektno da to uradite, ali to ćete da odlučite sami, baš kao što ste sami odlučili da sa tim Đilasom lepo sarađujete na Starom Gradu. Verovatno je lepo zajednički učestovati u fenomenalnim postignućima kao što je nestanak onih silnih miliona za geronto domaćice, za različite namenske usluge, itd, ali to su sve vaša lična pitanja na koje vi imate pravo na svoj stav. Šteta je samo što ste u stanju da njihovo divljanje, kad su imitirali naciste u centru grada, nazovete fašističkim pirom, ako se dokaže, a kad se dokaže, a dokazalo se da su to priznali, kao i sve ostale svoje laži što su priznali, da se pravite nevešti kao da ništa niste rekli. Mislim da je to šteta pre svega za vas, ali još jednom to je samo pitanje za vas. Na samom kraju, ništa mi ne radimo zbog toga što nas neko tera ili kakvu pohvalu specijalno očekujemo. U petak će biti treća runda razgovora koji se, još jednom ako niste čuli i razumeli, odvijaju u Skupštini Srbije čiji je domaćin, još jednom ako niste čuli i razumeli, predsednica Narodne skupštine. Mi ćemo ispred SNS učestvovati, došli ljudi iz Evropskog parlamenta ili ne. Verujem da će doći, ali svejedno, mi to radimo u našoj kući, za naše dobro i smatramo da ima nekog smisla kada se organizuje u parlamentu i kada to organizuje predsednica Narodne skupštine. Doći ćete ili neće, to je vaše, ali podsetite se šta je Narodna skupština, čemu služi i šta predstavlja njen zakon, pa da budemo makar korektni prema ovom visokom domu, a da li ćete da budete korektni u podeli onog što je netragom nestalo na Starom Gradu, to vi među sobom vidite, samo nam javite na vreme da znamo jel ste sa Bastaćem, kada bude divljao u kampanji ili niste?
Hvala dr Orliću. Pravo na repliku, Aleksandar Šešelj. Izvolite gospodine Šešelj.
Na sednici Odbora za evropske integracije, o kojoj vi govorite, samo sam ja tamo od prisutnih članova branio dostojanstvo Narodne skupštine, zato što sam jedini protestovao zbog obraćanja ambasadora EU. Vi ste narušili Poslovnik, dakle kršili ste Poslovnik. Vladajuća većina, koja čini većinu u Odboru za evropske integracije je dopustila ambasadoru EU u Srbiji da se obrati na tom sastanku, da nam pušta crtane filmove i da nam drži predavanje. Jedini sam se ja protiv toga pobunio, a vi ste to podržali, tj. ovaj vaš koalicioni partner iz Novog Sada, Nenad Čanak koji je predsednik tog odbora, sa kojim ste vi u koaliciji na nivou grada Novog Sada. On je to omogućio. Jedini sam ja izrazio protest. To može isto da se proveri i na snimku i u stenogramu i u zapisniku. Dakle, jedini sam ja tamo branio dostojanstvo Narodne skupštine, vi ste to podržali. Drugo, SNS između ostalog od kada je došla na vlast, postavila je u FSS svog kadra za predsednika Slavišu Kokezu, postavila je na čelo Vaterpolo saveza Srbije svog kadra za predsednika Zorana Babića i na mesto predsednika KSS isto tako svog kadra Dragana Đilasa. Da li su to činjenice? Kako SNS kadrira u svim ovim savezima, samo ne kadrira u KSS? Da li je to moguće? Mislim da nije. Dame i gospodo narodni poslanici, ukoliko je Srbija parlamentarna demokratije, o svemu tome, izbornim uslovima, izbornim procesu i svemu ostalom treba da se govori ovde u ovoj sali, u plenumu Narodne skupštine, a ne po nekim budžacima, ranom zorom po FON-u, po hodnicima da se sastajete, a da vam sve to omogućavaju nevladine organizacije Sonja Liht, Fond za otvoreno društvo, Milan Antonijević, Nataša Kandić i ostali. Da vam je stalo do izbornih uslova, da vam je stalo do demokratije u Srbiji, vi biste inicirali raspravu ovde, a ne biste pokušavali da sakrijete da vam drže predavanje Knut Flekenštajn i Eduard Kukan, da vas oni uče pravilima izbornog procesa. To je činjenica u Srbiji i nemojte da se zavaravamo.
Hvala gospodine Šešelj. (Aleksandar Šešelj: Tri i po minuta je govorio.) Dobro, imaćete priliku ponovo verovatno. Vi se ionako prijavite odmah. Pravo na repliku, dr Orlić. Izvolite.
Moram da vam priznam da ste me pošteno nasmejali. Kažete treba da se priča o tome u Narodnoj skupštini, čekaj da vidimo, gde smo mi ovo sad? Liči na Narodnu skupštinu. Gospodine Šešelj, ako niste primetili, upravo ste govorili i to nekoliko puta u plenumu u Domu Narodne skupštine. Jel vam to treba? Čestitam, to ste dobili, a izgleda niste ni svesni toga. Dakle, bili ste u direktnom prenosu nekoliko puta u prethodnih pola sata, verujem da ćete biti još, ali da znate, to je dobra vest za vas. Vi ste u plenumu u Narodnoj skupštini. Sada samo da vidimo, ovde vidim poslanike SNS, SDPS, SPS, vidim i vas, ne vidim nigde nijednu nevladinu organizaciju među prisutnima, ni ta imena koja ste izgovorili. Evo, pokušavam negde da vidim da li ima nekoga iz Fonda za otvoreno društvo, izgleda da nema. Ne znam koje ste druge organizacije pominjali. Dakle, gospodine Šešelj, ako smo utvrdili gde se nalazite, ako smo utvrdili u čijem se okruženju nalazite, jedna stvar je tačna, vi ste bili jedini kom su se priviđali crtani filmovi na toj sednici Odbora za evropske integracije koju ste pominjali. To je potpuno tačno. Ali, moram da vam kažem, dopadalo se to vama ili ne, što se tada obratio Sem Fabrici, vi ste od svih prisutnih narodnih poslanika Skupštine Srbije jedini rekli – u pravu je Evropska komisija što kaže da ima previše hitnog postupka u našoj parlamentarnoj praksi. Svi smo mi govorili - nije u pravu. Svi smo mi govorili - pogledajte kako izgledaju te vrednosti pa uporedite sa nekim zemljama iz okruženja kad su one bile u ulozi u kojoj je Srbija danas, kad su one bile kandidati, i videćete, u Srbiji je to mnogo, mnogo niže nego što je tamo bilo. Vi ste rekli – ne, u pravu je Evropska komisija, ovo je neprihvatljivo i to mora da bude mnogo niže. Ja vam sad kažem, moraće da prizna Evropska komisija da je sada, ove godine to toliko nisko da takvih primera prosto nema. S kim god da poredite, u Srbiji je to na tako dobrom nivou da će to prosto morati da se prizna. Da li ćete priznati i vi? Ja iskreno ne znam, voleo bih da priznate, voleo bih da razumete da je to jedini ispravan način i da je to toliko očigledno, kao što je očigledno da kad ustanete u sred Velike sale Narodna skupštine i kažete - kad će o ovome najzad da se govori u Skupštini, da ljudi mogu samo da slegnu ramenima, nasmeju se malo i kažu – pa, dobro, eto, sad si nas ubedio da ti nisi u Skupštini, da nisi u direktnom prenosu, da se ne raspravlja o tome otvoreno i da se neće izjasniti institucija Republike Srbije. Gospodine Šešelj, ako hoćete tako, možete i tako, ali to onda znači samo jedno, vi ste sami sebe sveli na nivo crtanih filmova sa Starog Grada, znate već one Bastaće, Miljuše i njima slične i vi mislite da je to ispravno. (Predsedavajući: Hvala.) Vi mislite da je to ispravno? Odgovorite na to pitanje sami sebi.
Hvala, dr Orliću. Pravo na repliku, gospodin Šešelj. Izvolite.
Gospodin Vladimir Orlić jako kreativno tumači događaje u prethodnih nekoliko meseci od rada Narodne skupštine i ja ne bih želeo u tome da ga ometam. Samo hoću da kažem da ovo nisu vaši predlozi, ovo nisu predlozi Vlade Srbije, ovo su predlozi nevladinih organizacija koji vas uče izbornim uslovima, izbornom procesu, demokratiji koje su stigle preko ministarstva. To je ono što ste vi dobili od njih, vi niste ovo sami smislili, to ste vi njih saslušali, oni su vam to napisali i mi danas o tome govorimo. Umesto da vi kao najveća politička stranka ovde, tj. predstavnici najveće političke stranke ovde, sami donesete zaključak da nešto ovde ne valja, vi čekate diktat iz inostranstva, prvo kroz nevladine organizacije, pa posle toga i kroz bivše poslanike Evropskog parlamenta. Dakle, to je činjenica. Umesto da smo mi govorili o tome, umesto da ste poslušali naše apele tri godine pre nego što je taj Soroš počeo da vas okuplja zajedno sa tim Đilasovima, po tim budžacima gde ste se već sastajali prvo, umesto da ste poslušali ono što smo mi govorili vezano za hitan postupak zasedanja, vezano za spajanje tačaka dnevnog reda i sve ostalo, da ste tad reagovali, ne, vi ste čekali diktat iz inostranstva. Možemo da pitamo ovog vašeg koalicionog partnera sa nivoa grada Novog Sada, Nenada Čanka, koji je vaš predsednik Odbora za evropske integracije, šta se to tamo tačno desilo. Ja verujem, budući da je to vaš koalicioni partner, da vi u njega imate poverenje i da on neće vas da slaže. Možemo da pogledamo i stenogram i snimak i sve ostalo, on je došao, gospodin Sem Fabricio je došao da vama održi predavanje i pustio je prezentacije i vi ste svi tu došli da to gledate, ponizili ste Narodnu skupštinu, dali ste strancu da nam se obrati u Skupštini, to nije dozvoljeno Poslovnikom. Vi ste tu činjenicu zanemarili i ponašali ste se kao da je sve u redu. Jedini sam ja bio protiv toga na toj sednici. To može da se pogleda, može da se utvrdi, nemojte da zavaravamo. Mi hoćemo da kažemo da problemi u našem izbornom procesu postoje. Videli smo u Medveđi, videli smo u Merošini. Hajde da ih rešimo na naše dobro, a ne zato što nas pritiskaju iz inostranstva da bi ova njihova varijanta B, ovaj njihov plan B tih predstavnika EU, mogao da učestvuje na izborima. To je osnovni razlog zašto se ovo danas u Srbiji sprovodi, zašto se ovo donosi i zašto se vi sastajete sa svima njima kao predsednik SNS, gospodine Orliću.
Hvala gospodine Šešelj. Pravo na repliku ima dr Orlić. Izvolite.
Dobro, znači, niste u Narodnoj skupštini, ne govorite u prenosu iz Velike sale, to smo utvrdili. Hajmo dalje, šta smo još mogli da utvrdimo? Kažete, ove predloge zakona nije sastavila Vlada Srbije, nisu njen predlog. Evo vam prvi zakon, Vlada na osnovu člana taj i taj, podnosi Narodnoj skupštini Predlog zakona o izmenama i dopunama, to vam je prvi. Na drugom, neverovatno, opet Vlada Srbije podnosi Narodnoj Skupštini predlog. Treći, i to piše, verovali ili ne, evo vidim da vas to iznenađuje, verovatno ste toliko precizno pročitali ove predloge, pa znate, ali da vas dodatno iznenadim, nakon što smo utvrdili gde se nalazite, da vam kažem i da znate o čemu raspravljate. O četiri predloga koje je sastavila Vlada Republike Srbije i o kojoj će da se izjasni Narodna skupština, opet, verovali ili ne, Republike Srbije. Nevladine organizacije za koje kažete da su presudno uticale na ove predloge, za vaš informaciju, evo šalju neke svoje predloge amandmana. Šta su onda oni tu napravili, napisali kao svoje ako sada kažu – ma, ne, mi hoćemo nešto drugačije. Dakle, razmislite malo, pa će vam se samo kasti, jel ovo nešto što utvrđujemo mi ili neko drugi. Na kraju krajeva, sve i da je ne znam ko napravio predlog ko će da utvrdi u kom obliku se usvaja, pa mi ovde. Narodna skupština ako smatra da nešto valja, prihvatiće. Ako hoće da menja, menjaće do milje volje. Ako bude htela da usvoji, usvojiće. Ako ne bude htela da usvoji, neće. Ali, zna se ko se pita, pita se Narodna skupština, a ovi što vi kažete da nešto pišu, pa pišu, ali imaju neke svoje zahteva koji, kao što vidite, nisu predmet ovih izmena i dopuna. Što se tiče stranaca u Narodnoj skupštini, tu ste me posebno oduševili. Nakon što smo utvrdili gde se nalazite i o kojim predlozima raspravljate, ajde još samo da utvrdimo jeste kršili zakon ili ko je kršio zakon kada smo ovde zajedno ugostili gospodina Medvedeva? Po vama ispade da smo kršili zakon i Poslovnik. Kažete – ne može stranac da nam se obrati ovde, a šta je bilo sa gospodinom Lukašenkom pre nekoliko dana? Molim vas, obavestite Vojislava Šešelja da je kršio i zakon i Poslovnik, što je bio tu, podržao govor Lukašenka, pa još prišao da se sa njim pozdravi. Vidite da je smešno, pa i vama je smešno. Dakle, molim vas, umesto što izgovarate stvari koje su i vama samom smešne, a jesu smešne priznajem, sigurno su smešne svakome ko ovaj prenos gleda, razmislite malo i bavite se ovim kako dolikuje. Hoćete da raspravljamo o zakonima, možemo. Nas, kao što vidite, nište ne opterećuje, ništa nas ne čini nervoznim, sve može. Potpuno smo sigurno u tom da ćemo imati dobre predloge zakona, da ćemo imati dobra rešenja na osnovu kojih ćemo da kažemo – mi smo ti koji su uveli i više transparentnosti i više tačnosti i više demokratije ako hoćete, nego što je iko ikada u ovoj zemlji. Pod tim uslovima, naravno da ćemo da pobedimo, kao što smo pobeđivali pod bilo kojim drugim, čak i tuđim. Pod tim uslovima, ako su bolji, sigurno možemo da pobedimo samo ubedljivije, a ko koga okuplja, pa ja ne znam, vi ste rekli Soroš. Koji Soroš vas okuplja sa fašistima na Starom Gradu nikako da mi kažete?
Hvala, dr Orliću. Pravo na repliku, Aleksandar Šešelj. Izvolite.
Ja bih voleo da gospodin Orlić bude tako isto odlučan i drzak na sastancima sa tim strancima koji ovde vode glavnu reč kada bude predstavljao svoju stranku, isto tako kao što se danas drži ovde, kako vatreno brani sve ovo, da se tako isto zalaže za poštovanje dostojanstva i integriteta Narodne skupštine kada mu budu došli Kukan i Flekenštajn da mu objašnjavaju šta treba da radi. Ako je to sve tako istina, da ste vi samostalno došli do ovih zaključaka, da ste se sami setili šta treba ovde da se uradi, da je to bilo bez pritiska nevladinih organizacija i bivših poslanika Evropskog parlamenta, kako je moguće da to niste ranije uradili nego baš sada kada smo prvo videli i čuli sve njih, da vam oni to zameraju sve? Kako niste nas poslušali pre tri godine nego ste se setili sada, tek kada su došli Kukan i Flekenštajn, Soroš i Antonijević, Sonja Liht i ostali? To je malo nelogično. Malo tu nema logike. Vi poredite to što ste vi i vaš koalicioni partner sa nivoa Novog Sada dopustili Semu Fabriciu da učestvuje u radu Odbora za evropske integracije, tamo diskutuje, tamo obrazlaže izveštaje Evropske komisije. Za to nije bilo apsolutno nikakvog razloga da prekršite Poslovnik, budući da je taj izveštaj bio na srpskom jeziku. Vi to poredite i obraćanje predsednika Vlade Ruske Federacije na svečanoj sednici. To postoji u svakom parlamentu, ne samo ovde, tako je i gospođa Gojković se obratila u Ruskoj Dumi, evo, potvrdiće gospodin Marinković. Dakle, to je tako na svečanim sednicama, tj. posebnim sednicama, a u radu odbora ne može da učestvuje ni jedan stranac, nigde na svetu, jedino može u naprednjačkoj Srbiji pod vođstvom Nenada Čanka, kao predsednika Odbora za evropske integracije. Dakle, to su samo činjenice. Nemojte da poredite, molim vas, vređate i nas i Narodnu skupštinu. Šta bi vam rekao Vučić da čuje da vi poredite Fabricija sa Lukašenkom i Medvedevim? Mislim da biste vi tu snosili sankcije u vašoj stranci, gospodine Orliću. Molim vas, čuvajte se takvih izjava.
Hvala, gospodine Šešelj. Nisam vas video, gospodine Rističeviću, izvinjavam se, molim vas. Samo podignite Poslovnik idući put. Izvolite, povreda Poslovnika, Marijan Rističević.
Član 107. Vi mene veoma retko vidite. Dame i gospodo narodni poslanici, odbori mogu da pozovu u goste koji koriste u radu odbora. Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu je više puta pozivao goste iz zemlje, ali i iz inostranstva. Niko se nije bunio kada smo zvali predstavnike ambasade Ruske Federacije, i to ih je bilo nekoliko. Cilj je bio ne da se dodvoravamo Ruskoj Federaciji, već da pokažemo ozbiljnost u kontroli izvoza prehrambenih namirnica, voća, povrća i drugih poljoprivrednih proizvoda i nikakvih problema nije bilo. Jedini problem je što to mora da se najavi službi za obezbeđenje i sekretarijatu, s obzirom da se radi o pasošima, o stranim ispravama, o stranim državljanima, za njih posebna procedura važi na ulazu u Narodnu skupštinu. Ali kada se radi o radu odbora, kada je nešto što ide u korist odbora, u korist rada odbora, u korist preciznosti, moguće je pozvati domaća fizička i predstavnike pravnih lica, ali takođe i strana. Odbor za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu je pozivao samo predstavnike Ruske Federacije, s obzirom da je to bila tema koja se ticala izvoza za Rusku Federaciju. Hvala. Ne tražim da se glasa.
Gospodine Rističeviću, hvala za ove sugestije. Sada pravo na repliku ima dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Znači, utvrdismo da su gosti iz različitih država učestvovali u radu Narodne skupštine u više prilika, na više različitih načina. Između ostalog, bilo je to i na skupštinskim odborima. Između ostalog, sećam se jednom kada su takođe bili određeni gosti iz Ruske Federacije i to vam ni najmanje nije smetalo, čak ste, čini mi se, sa ostalim narodnim poslanicima, neke od vaših kolega, učestvovali na zajedničkoj konferenciji za štampu sa tim gostima. Ali mnogo važnije je da ste utvrdili da nije ništa sporno kako ste, da vas citiram – pogrešno tvrdili da je neprihvatljivo da se stranac obraća u Narodnoj skupštini. Doslovno ste tako rekli. Jako je dobro što nećete, pretpostavljam, snositi bilo kakve stranačke konsekvence u tom smislu. Verujem da bi bilo neprijatno da morate da objasnite lideru svoje stranke Vojislavu Šešelju da je kršio zakon i Poslovnik time što se ovde pozdravio sa predsednikom Lukašenkom. Ja verujem da bi to bilo vrlo neprijatno. Drago mi je ako ste pošteđeni te neprijatnosti. Nakon što smo utvrdili gde se nalazite, gde govorite, nakon što smo utvrdili ko je sačinio predloge o kojima pokušavate da govorite, nakon što smo utvrdili kakva je standardna praksa Narodne skupštine kada je reč o gostima iz nama prijateljskih zemalja, još ostaje da vidimo šta ćemo sa tim aktivnostima o kojima raspravljamo. Ja rekoh, ali ko je čuo, čuo je. Ove aktivnosti, gospodo, traju godinama. Dakle, nije ovo ništa počelo pre mesec dana ili pre godinu dana. Godinama već se unapređuje naš izborni proces, između ostalog, to podrazumeva i različite aktivnosti RIK, ali i druge jer se Vlada bavi preporukama posmatrača godinama unazad, bukvalno godinama unazad. Ovo o čemu sada raspravljamo jeste neka kruna dela tih aktivnosti. Neke aktivnosti tek ostaju da se finalizuju. Jedna od njih je svakako nadzorni odbor. Vaša stranka je, čini mi se, imala presudan uticaj da se ideja nadzornog odbora uopšte nađe u Zakonu o izboru narodnih poslanika. Je li tako? Taj nadzorni odbor bio je apsolutno neophodan preduslov, ako pogledate ovog vašeg Đilasa i ove njegove, da bi izbori bili fer i demokratski. Jesu li tako pričali? Ako ne bude nadzornog odbora, onda tu neće biti nikakve kontrole, bez tog odbora može vlast da vršlja, da radi kako hoće i šta hoće. Mi smo rekli – nikakav problem nije. Vi, dakle, bivši režim, Đilasov, Jeremićev i Tadićev, nikada ga niste formirali, ni jedan jedini put. Evo, mi hoćemo, nemamo problema sa tim, jer kao što sam vam rekao – ne bežimo od izbornih uslova nikakvih. Mi pod izbornim uslovima i boljim i lošijim pobedićemo svakako i napravićemo ih boljim nego ikada. (Predsedavajući: Hvala.) Završavam. Mi smo, koliko znam, dali svoj predlog za člana tog odbora, ne znam da li ste dali vi. Jel jeste? E, pošto ste prihvatili da postoje stvari koje mi implementiramo u ovoj zemlji i koje ćemo da implementiramo sve do dana kada budemo stupili u izbornu kampanju, budite u tome dosledni do samog kraja, dajte svoj doprinos, kontrolišite slobodno preko svog člana tog nadzornog odbora rad štampanih i elektronskih medija. Ali dok se time budete bavili, samo nas pride, uzgred, obavestite jeste li raskinuli sa kesom Bastaćem na Starom gradu ili ćete da nadzirete fer demokratski izborni proces u isto vreme sa tim Bastaćem, da ga minirate i pravite haos po Starom gradu, čisto da znamo.
Hvala. Pravo na repliku ima Aleksandar Šešelj. Izvolite, gospodine Šešelj.
Znam da je gospodin Vladimir Orlić imao svoje autentično mišljenje, ali posle sastanaka na Fakultetu političkih nauka i sa predstavnicima Evropskog parlamenta je usvojio njihovo mišljenje. Verujem da je sled radnji bio takav. Da li mi možemo da poredimo to što je na sednici Odbora za evropske integracije predstavnik Evropske unije u Srbiji držao slovo narodnim poslanicima, objašnjavao im šta treba i kako da rade, diskutovao, dakle, učestvovao u radu Odbora i to što se na posebnoj sednici Narodne skupštine na kojoj se obraćaju gosti iz inostranstva govorio Dmitrij Medvedev ili Lukašenko? Da li su te dve stvari uopšte za poređenje? Ja mislim da nisu. Mislim da mi treba da budemo ponosni što se ovde obratio Lukašenko i što je on naš prijatelj i saveznik, još iz najtežih vremena za našu zemlju, kao i premijer Medvedev, koji je premijer države koja je naš najveći, najiskreniji saveznik na međunarodnom planu, pre svega, da mi treba da budemo srećni i ponosni zbog toga, a treba da nas bude sramota što je u radu Odbora učestvovao predstavnik Evropske unije, to je sramota. Dakle, to je nešto nedopustivo, a vi ste to i vaš koalicioni partner sa nivoa grada Novog Sada Nenad Čanak omogućili. Ukoliko pričamo o lokalnim samoupravama, ako je isto to mi i Bastać, ako je to jedno isto, hajde vi sprovedite istražne radnje, pohapsite tamo sve ko je ukrao, da vidimo da li tu ima nekih radikala, da li tu ima Bastaća ili koga tamo sve ima. Ukoliko se čak i to dokaže kao tačno, da te neke mahinacije tamo postoje, ja se bojim da nam se ne ponovi situacija iz opštine Požega, gde je isto tako upala policija, pohapsila kriminalce i ispostavilo se da su kriminalci, dakle, oni koji su bili iz opštinskog rukovodstva u kriminalu, sve do jednog bili članovi SNS, a radikali koji su isto tako bili u koalicionoj vlasti nisu bili ni za šta optuženi zato što se oni time ne bave. Radikali se ne bave kriminalom. Tako da, pre svega, voleo bih da vi možda malo povedete računa oko svega toga, a ukoliko imate neka saznanja za sve to, molim vas, kao vaš potpredsednik stranke, ujutru odmah u tužilaštvo, podnesite krivične prijave, da se to sve istraži, a posle ćemo pričati o posledicama i šta se tamo zaista dešavalo.
Hvala, gospodine Šešelj. Pravo na repliku ima Vladimir Orlić. Izvolite.
Dobro, na kraju dođosmo do toga da mogu strani državljani da govore u Narodnoj skupštini, ali izgleda da je pitanje samo ko su. Znači, ako su oni koji se vama dopadaju, oni mogu, a oni koji vam se ne dopadaju, oni ne mogu. Na to se priča svela. I dobro, nema nikakvih problema, samo čudi me da vam se ne dopada gospodin Fabricio, onoliko ste se sa njim slagali. Iskreno, to me malo čudi. Neću da kažem da me brine. Sve me ovo jako zabavlja. E, pošto smo utvrdili sa kim se sve slažete, pošto smo utvrdili ko je poslao taj materijal o kom pokušavate da govorite, gde se nalazite, to je jako važno da smo utvrdili. Samo hoću još par stvari na samom kraju da vam kažem. Što se tiče tog vašeg Starog grada, vašeg i Đilasovog, i tog kese Bastaća, samo nemojte, molim vas, sutra, kad se time budu bavili nadležni organi, vi da se ponašati kao ovaj Jeremićev Aleksić, pa da vičete - jaoj, to je onda neosnovano prijavljivanje. Nemojte da se poput njih, kada dođe do tužilaštva, a sećate se, ovaj Aleksić je nešto pričao, kojekakve gluposti i laži, pa kad je došlo do toga, evo, mi ćemo, pošto vi junaci umete samo da pričate koješta ali nemate hrabrosti da se tužilaštvu obratite na način koji je propisan, evo mi ćemo umesto vas da kažemo, hajde, nek tužilaštvo utvrdi šta je tačno bilo, šta je ovde istina a šta nije. Neka pruži priliku svakome da se izjasni, pa da ni trag bilo kakve sumnje ne ostane kod građana Srbije šta je istina. Zavapio čovek na sva usta - jaooj, ne, to je neosnovano prijavljivanje i time praktično priznao da je laži pričao, time praktično priznao da u tome ničega nema. Mi smo samo rekli - ajd, proverite ovo što je Aleksić rekao. Aleksić viče - nema tu ništa. Jel vam smešno to? Ja verujem da vam je smešno, taman koliko i ono malo pre kad ste se smejali. Meni je poprilično smešno, u izvesnoj meri je i tužno, kada sa Bastaćem, za koga sami kažete, ako je to stvarno radio on ili neko njegov, to je fašizam, sedite i dalje. Vi ste to tako nazvali. Nas su optužili, kaže - ne štedimo reči prema Draganu Đilasu. Vi ste ovde pre neki dan rekli tom Đilasu, koji je tolika lopuža, tolika pokvarenjačina, ne priznajemo čak ni pravo na pretpostavku nevinosti, jer znamo, očigledno je, golim okom se vidi, šta je i koliko krao. To su vaše reči. Šta onda radite sa takvim ljudima? Na kraju, šta će oni i kako da se odnose prema izbornom postupku, pa, kažu oni sami, kaže taj vaš Bastać - ja ću da zauzmem SO Stari grad i neću dati da bilo ko sem mene u nju ulazi. A ja samo pitam - hoćete to da podržavate, kao što ga danas podržavate dok tamo krade? Hoćete da ga podržavate u tome da uzurpira institucije? Hoćete u tome da učestvujete? Kažite nam, prosto da znamo. Sa jedne strane se borite za demokratiju, kontrolišete postupak kroz rad u nadzornom odboru, kroz rad u RIK-u, kroz rad u biračkim odborima, hoćete li to što štitite tu demokratiju za koju se navodno borite, u isto vreme da rušite sa tim bastaćima i sa tim vašim Aleksićem, koji je između ostalog rekao - sprečićemo izbore, fizički. To je rekao. Samo se prema tome odredite, svima sve da bude jasno.
Hvala. (Aleksandar Šešelj: Replika, samo kratko.) Vi kao gospodin Mirčić, samo 30 sekundi. Ako se slažete, gospodine Šešelj, da završimo. (Aleksandar Šešelj: Molim vas, samo da objasnim.) Molim vas, jednostavno već šeste, sedam puta. Idemo dalje. Svi ste imali jednaku mogućnost. Ne možemo do sudnjeg dana ovako. Hvala vam na razumevanju. (Aleksandar Šešelj: Po Poslovniku.) Ne možete sad po Poslovniku. (Aleksandar Šešelj: Po Poslovniku.) Da li se neko još javlja od predstavnika poslaničkih grupa? (Aleksandar Šešelj: Po Poslovniku.) Daću vam po Poslovniku reč, kad krenemo po spisku. Nije problem. Onda prelazimo na spisak narodnih poslanika prema prijavama za reč. Reč ima Jahja Fehratović. Izvolite. (Aleksandar Šešelj: Molim vas to nije u skladu sa Evropskom komisijom.) Kolega Šešelj, ja sam vama dao šest replika, i vama i gospodinu Orliću. (Aleksandar Šešelj: Molim vas, zašto mi ne date da obrazložim?) Imali ste dovoljno prilika da kažete stvarno šta god želite, ali rasprava je izgubila potpuno smisao. Vi o Fabriciu, on o Bastaću. Ja sam zadužen da vodim sednicu, a ne da modeliram vaš ovde personalni sukob. Reč ima Jahja Fehratović. Izvolite, doktore. (Aleksandar Šešelj: Kako možeš tako? Zašto mi ne daš da govorim?)
Ja bih samo molio da mi posle vratite ovo malo vremena što je oduzeto.
Molim vas, dajte priliku kolegi Fehratoviću da nam se obrati. (Aleksandar Šešelj: Zašto mi ne dozvoljavaš da objasnim. Evo, neću Bastaća da spominjem.) Evo, dozvoljavam dr Fehratoviću i izvinite. (Aleksandar Šešelj: Šta izvinite, izvinite vi, tražim po Poslovniku, morate prvo meni da dati reč. Molim vas povredili ste Poslovnik.)
Mislim jako smo blizu, pa se mešaju frekvencije između mene i kolege. (Aleksandar Šešelj: Po Poslovniku. Molim vas, povredili ste Poslovnik.)
Izvolite, nemojte da vam ide vreme.
Zahvaljujem se. Zamoliću vas da mi vratite vreme koje je proteklo… Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima….. (Aleksandar Šešelj: Po Poslovniku. Objasni mi, zašto mi ne daš reč?)
Izvinite kolega Fehratoviću, moraću u skladu sa članom 112. da dam pauzu, kolega Šešelj jednostavno ne dozvoljava vam da govorite i bolje je tako da ne trošite vreme. Izvinite u ime Narodne skupštine zbog toga. Pauza u trajanju od pet minuta. [[Posle pauze.]] Idemo dalje. Reč ima narodni poslanik, kolega Jahja Fehratović. Izvolite. (Aleksandar Šešelj: Po Poslovniku. Gospodine Marinkoviću, javljam se po Poslovniku.) Kolega Fehratović, sačekajte trenutak. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Šešelj, po Poslovniku. Izvolite.
Hvala vam što ste pokazali kako imate demokratskog potencijala da poštujete Poslovnik. Čestitao bih vam na tome i želim da nastavite tako da primenjujete ovaj Poslovnik, a ne da ga kreativno tumačite i proizvoljno da radite. Dakle, povređen je prvo član 107. Morali ste da prekinete malopre, kada je bilo reči o tom poređenju i na izvestan način vređanju nekih stranih gostiju koji su se nama ovde obratili na Posebnoj sednici Skupštine. Mi smo veoma nepravedno zapostavili činjenicu da ovde u ovim predlozima zakona i svemu ostalom što se tiče izbornog procesa glavnu reč vodi Soroš, koji nadgleda i rad najvećeg dela prozapadne opozicije, ali i vladajućih stranaka. To smo mogli da vidimo i u Narodnoj skupštini, na ovim konsultacijama sa bivšim evropskim poslanicima, ali i na Fakultetu političkih nauka. Dakle, da nije bilo Soroša i njegove inicijative, ne bi nikad ovaj, ovakav zakon došao u Narodnu skupštinu na dnevni red. Zašto bi to trebalo da bude tajna? Zašto bi to trebalo da se krije? Mi ukazujemo da je to jako loše, da je to loše za Srbiju da to pokazuje da je Srbije zemlja koja je ograničeno samo suverena, da ne donosimo samostalno svoje odluke, već samo slušamo isključivo diktat iz inostranstva.
Hvala, kolega Šešelj. Da li želite da se Narodna skupština izjasni u Danu za glasanje? (Aleksandar Šešelj: Ne.) Hvala. Reč ima dr Jahja Fehratović. Izvolite, doktore..
Zahvaljujem. Poštovani ministre, uvažene koleginice i kolege, svaka vrsta poboljšanja izbornog procesa je zaista važna i neophodna. Mi imamo različita traumatična iskustva iz prethodnih izbornih procesa, jer je bilo mnogo, nepravilnosti, mnogo, zloupotreba i nepoštovanja, čak i onih izbornih pravila koja su bila propisana kako zakonom, tako i posebnim pravilnicima RIK-a. Zato će poslanici Stranke pravde i pomirenja podržati ove predloge, kao i što učestvuju konstruktivno u razgovorima koji se već vode oko učešća na predstojećim izborima, ali izražavamo svoju bojazan da ove sve izmene i dopune nisu samo papirološke i da je vrlo važno iste implementirati na celokupnom terenu Republike Srbije. Ilustrovaću vam to jednim vrlo konkretnim primerom. Evo, u ruci mi je diplomatski pasoš koji sam dobio kao narodni poslanik i koji koristim evo već tri, četiri godine, međutim, pre dva dana na graničnom prelazu Uvac, Priboj prema Rudom, bukvalno sam zadržan 45 minuta, iako sam pokazivao ovaj diplomatski pasoš. Ovi ljudi koji su na granici govore – sve je u redu sa vašom putnom ispravom, ali vas nema u sistemu. I, onda ponavljaju – da nemate neki drugi dokument? Ja kažem – ovaj pasoš je prošao četiri dokumenta, ovom granicom prolazio 15, 20 puta, nikada nije bio problem te vrste. Međutim, 45 minuta govore da diplomatski pasoš koji je izdalo Ministarstvo spoljnih poslova meni kao narodnom poslaniku, ne postoji u graničnom sistemu Republike Srbije. Na koncu, kad im kažem da znam razlog zbog čega samo u Priboju ne postoji, da je tome razlog što sam na prethodnoj sednici ministru unutrašnjih poslova govorio o nepravilnostima u Policijskoj stanici Priboj i da je verovatno to razlog zbog čega se maltretiram ja i grupa studenata, onda oni, brže bolje, za minut kažu – sve je u redu, možete proći dalje. Na povratku iz Sarajeva, prelazimo granični prelaz, međutim u samom Priboju nas zaustavlja saobraćajna policija i iznova maltretira mene kao nosioca diplomatskog pasoša, imuniteta narodnog poslanika i grupu studenata, bez ikakvog obrazloženja, pokušavajući da nametne nešto što nije istina. Da nije bilo reakcije jednog našeg uvaženog kolege iz Priboja, bili su spremni i da nas privode u policijsku stanicu. Zašto? Zato što smo ukazali na nepravilnosti u toj policijskoj stanici ovde prisutnom ministru. Šta želim s ovim da kažem? Da je vrlo važno da se sve ove izmene i dopune sprovedu na celokupnom prostoru države Srbije, jer nažalost kao što meni u Priboju nije diplomatski pasoš vredeo, sve dok se nisam malo pobunio, a vredeo je i za Ameriku, i za Afriku, i za Aziju i za 40, 50 evropskih zemalja u kojima sam boravio, tako isto i ovi izborni procesi, zakoni koje menjamo verovatno neće vredeti tamo gde ne bude odgovaralo lokalnim vlastima i gde će na svaki način pokušati da zloupotrebe svoje ovlasti. Mi imamo iskustva da, recimo, da vam ne govorim ovde mnogo puta spominjanim, famoznim snimcima krađe izbora u Tutinu koje smo mi uredno snimili i prijavili, tužbe podneli, evo već šest godina nikakvog procesuiranja te otvorene krađe. Imamo dokaze da svaki put na tim lokalitetima, naročito u Tutinu, u Sjenici, itd, u završnim satima izbornog procesa veliki broj policijskih službenika zajedno sa kriminalnim grupama vrši pritisak nad biračima na biračkim mestima i to se sve notira. Međutim, nikakvih reakcija nadležnih i sankcija prema njima. Zato, kao i zloupotrebe službenih položaja, javnih funkcionera, pa se lepo, ne znam ni ja, vozilima čistoće kače transparentni itd, međutim nikad nikakve sankcije. Nama je vrlo važno da i ove sve izmene koje se danas ili ovih dana rasprave usvoje, budu implementirane, tj. da važe na celoj teritoriji države Srbije isto kao što bi ovaj pasoš i moj imunitet narodnog poslanika trebao važiti i u Priboju, jer je to granični prelaz ove države, jer je to granični prelaz koji kontrolira naša granična policija. Isto tako bi trebalo sve ovo da važi na teritoriji celokupne Republike Srbije. Samo, time ću završiti, nisam u tome samo bio problem ja, već je bio problem što je u toj ekspediciji bilo 15 studenata, od čega osam ili devet devojaka koje su u kasnim satima bile prinuđene da stoje, da budu maltretirane od policije. Zašto? Zato što se neko usudio da kaže nešto o tome da policija zloupotrebljava svoje ovlasti u jednom gradu koji je grad u Republici Srbiji. Zato smo mi zaista spremni da sve učinimo da dođe do implementacije ovih zakonskih rešenja, jer ukoliko ovo budu samo formalne izmene, a u izbornom danu, u izbornom procesu ne bude bilo kakvih izmena, nego budu istovetni uvjeti kao do sada, a da ne govorim o zloupotrebama biračkih spiskova, onda nikakvih pomaka neće biti. Mi verujemo, mi se nadamo, da će ovog puta zaista, gledajući ovu odlučnost onih koji imaju moć da sprovedu ove zakone, biti konkretnih promena. Nadamo se tome, i u skladu sa tim, podržaćemo najavljene promene zakona. Hvala.
Hvala, dr Fehratoviću. Reč ima dr Vladimir Orlić, pravo na repliku. Izvolite.
Samo kratko. Prvo da kažem da žalim ako se zaista dogodilo da nije bilo moguće pročitati putnu ispravu, ali samo da znate, to nema nikakve veze sa bilo kim lično. Isto to se događalo i nekima od nas. Poslaniku Rističeviću se desilo baš sa diplomatskim pasošem. Meni se dogodilo sa mojim ličnim pasošem. Nekada prosto, znate, tehnika zakaže. Onaj digitalni čitač, onaj uređaj koji se nalazi na stolu, ne uradi stvar kako treba. To ne utiče na validnost isprave niti bi trebalo da utiče na postupanje službenog lica u tom trenutku. Druga stvar, važnija, koje ste se dotakli - birački spisak. Upravo ovim predlozima, ali ne samo ovim predlozima, vi to znate ovde, govorimo o onima koji su u stanju da čuju i razumeju, ovi koji neće ne moraju, upravo zahvaljujući svim ovim stvarima koje radimo mi danas imamo tačniji birački spisak nego ikada ranije i to nije sve. Danas postoji mogućnost da se elektronski, daljinski proveri da li je građanin upisan na onom biračkom mestu kom pripada, tamo gde trenutno stanuje. Sada uvodimo i nešto potpuno novo - mogućnost da svaki čovek može da proveri nakon samog izbornog postupka, dakle nisu to samo mere vezane neposredno za izborni dan, nego je za čitav period pre i nakon tog izbornog dana, da može da proveri da li je registrovano da je on glasao. Možda neko ne želi na izbore da izađe, ima pravo na to, može da proveri da li je evidentirano da je on glasao ili nije i time se, uveren sam, potpuno otklanja svaka sumnja. Čuli ste već kako pričaju ovi Đilasovi i mnogi drugi, iz tog njihovog tabora sve, kako neko zloupotrebljava pa glasa umesto ljudi koji na izbore nisu izašli. Sada o tome postaje potpuno deplasirano govoriti. Lepo može da se utvrdi crno na belo svako za sebe da proveri može. Ako nisam izašao da li je evidentirano da je neko glasao umesto mene, nije niko. Dakle, to je jedna od stvari koje smo omogućili, a na temu rezultata izbora. Pored toga što su, ja sam uveren vi to dobro znate, apsolutno nemoguće nelegalne radnje na tu temu kada se zna da svi imaju svoje predstavnike na licu mesta, da ti predstavnici prate materijal, a kada materijal dođe da se broji da opet na mestu gde se broji svi svoje predstavnike imaju, sada još dodatno obezbeđujemo viši nivo transparentnosti. Ti zapisnici koji su se uvek po pravilu objavljivali na biračko mesto, sada će biti i dostupni, što se kaže, on-lajn, po ovom novom govoru. Dakle, moći će da se daljinskim putem interneta, svako će moći da proveri i da se uveri da li je to baš ono što je utvrđeno stanje. Ja sam siguran, složićemo se oko toga, takve mere i takvi predlozi zaslužuju samo da budu podržani od svih nas ovde i od vas i od nas i od svakoga kome je stalo do toga da imamo najbolji mogući izborni proces. Na kraju krajeva, to je interes građana Srbije.
Hvala, dr Orliću. Pravo na repliku ima dr Fehratović. Izvolite.
Hvala vam na ovim vašim rečima podrške. Da nije bilo ovog drugog zadržavanja nakon povratka od nekoliko sati, ja bih možda i poverovao da je bila greška u tome da se ne može pasoš očitati. Međutim, u povratku sa tog događaja u Sarajevu saobraćajna policija nas opet maltretira 45 do 50 minuta. Ja sam rekao da nije bilo jednog kolege iz vaše stranke iz Priboja, verovatno bi nas iako su nam pretili ti saobraćajci, privodili u policijsku stanicu. Dakle, nije to bilo nenamerno i nije bilo onako samo reda radi, već je vrlo bilo ciljano i sa namerom da se pokaže, da se dokaže da ipak onaj ko je lokalni šerif može zloupotrebiti svoje ovlasti kako bi, pa je nekoga ko je narodni poslanik, ko je biran glasovima građana ove države ipak da mu pokaže kako on ne treba dirati baš svaku temu. Slažem se sa vama da je jako puno toga popravljeno i nadamo se, zato sam kazao, da je ohrabrujuće jer su se ove promene i svakako da zaslužuju našu podršku i u svakom smislu, ali i ova bojazan koju imamo je dosta realna. I zato na vreme govorimo da je vrlo važno sve ovo što se nalazi u paketu izmena da bude implementirano i u samom izbornom procesu. Hvala.
Hvala, dr Fehratoviću. Idemo, nastavljamo dalje sa radom. Reč ima dr Miladin Ševarlić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Na početku želim da uputim molbu predsedniku Republike, Aleksandru Vučiću. U parku između Skupštine i Predsedništva Republike, već preko dva meseca protestvuju veterani, učesnici odbrambenih ratova Republike Srbije ili SRJ u prethodnom periodu. Za ta dva i više meseca više puta sam razgovarao sa resornim ministrom Đorđevićem, koji mi je objasnio neke mogućnosti, ali i nemogućnosti izlaženja u susret, ali i sa generalom Delićem koji je često njih posećivao. Ne vidim razloga da više od dva meseca učesnici odbrane naše zemlje ne mogu biti udostojeni posete i razgovora sa predsednikom Republike. Ja uvažavam da je predsednik Republike izuzetno zauzet raznim državnim obavezama, ali je sigurno mogao za preko dva meseca naći desetak minuta da, već treći mesec, susede i komšije udostoji jednim prijemom i razgovorom u kome bi mogla da se reše mnoga nerazjašnjena pitanja, bez obzira na predlog zakona koji će uskoro o tom pitanju biti predmet razmatranja ovde u Skupštini Republike Srbije. Dakle, još jednom apelujem na predsednika Republike da primi učesnike odbrambenih ratova naše zemlje i da porazgovara sa njima. Oni su u subotu imali protestni skup i protestnu šetnju. Ja sam bio na protestnom skupu, nisam bio na protestnoj šetnji, a ni jedno sredstvo informisanja nikakvu informaciju o tome nije donelo. Takođe, želim da istaknem da su mi prijatelji pomogli da prikupim neke podatke u vezi jedne od tema koja će biti raspravljana na ovoj sednici Skupštine. Prema tim podacima u Australiji u poslednjih 60 godina izlaznost na izborima ne pada ispod 90%, izlaznost na poslednjim parlamentarnim izborima u Belgiji bila je 89,37%, u Boliviji 87,45%, u Argentini 80%, u Grčkoj je samo u godini dužničke krize i ograničene isplate na bankomatima i u bankama štednih uloga izlaznost bila ispod 70%. Šta je omogućilo ovakvu izlaznost koja je neuporediva sa izlaznošću na izborima kod nas? Pre svega, shvatanje demokratije kao vladavine naroda. Da bi narod mogao da vlada, onda građani, pripadnici jednog naroda, moraju da savladaju svoju stepenicu u tom demokratskom procesu, da iskoriste svoje pravo, ispune obavezu da glasaju na izborima – predsedničkim, parlamentarnim i lokalnim. Praksa u svetu i kod nas govori da veliki broj građana ne koristi ovo svoje pravo, a to proizvodi brojne posledice negativne po jednu državu i društvo u celini. Da bi se predupredile te posledice, moj predlog je da pravo glasa, koji je temelj demokratije, postane i zakonska obaveza kao što je to slučaj u navedenim i drugim zemljama. Zato predlažem da Republika Srbija određenom zakonskom regulativom obaveže svoje građane da izađu na izbore i da omogućimo barem dijaspori da glasa elektronski, jer je nemoguće drugačije učestvovati na izboru, i to je jedan od osnovnih razloga zašto imamo izlaznost na izborima, odnosno neizlaznost na izbore sa 40 i više procenata, što je u suštini najveće učešće glasača, odnosno neučešće glasača na izborima. Postoji više zemalja u svetu, pored ovih koje sam naveo Belgije, Grčke… Luksemburg, takođe, ima obavezu izlaska na izbore, Australija takođe, Argentina, Brazil, Bolivija, Ekvador, Dominikanska Republika, Honduras, Meksiko, Urugvaj, Peru, Kostarika, Paragvaj, Egipat, Kongo, Singapur, Tajland itd. Ista je zakonska obaveza u svim navedenim zemljama, ali se razlikuju sankcije za neizvršavanje obaveza. Australija ima kaznu od nekoliko desetina dolara. U Belgiji ukoliko ne izađete na četiri izborna kruga gubite pravo na glasanje u 10 narednih godina. U Boliviji ukoliko nemate specijalnu karticu da ste glasali na izborima imate onemogućeno podizanje plata u naredna tri meseca od održanih izbora. Grčka nema više zakonski propisanih mera kazni za neizlazak, ali građani koji ne iskoriste svoje biračko pravo mogu se suočiti sa administrativnim preprekama prilikom dobijanja određenih dokumenata, od vozačke dozvole i drugih. Najvažniji rezultat ovakve izborne politike u svim pomenutim državama jeste velika izlaznost na izborima, a to daje daleko veći legitimitet svim izabranim narodnim poslanicima, nego što je slučaj u zemljama gde ne postoji takva obaveza. Hvala vam na pažnji.
Hvala vama. Pravo na repliku ima dr Orlić. Izvolite.
Biće ovo kratko i samo na jednu temu, pošto smo već dosta pričali o tome ko i kako glasa iz sveta i kako je to uređeno. Ono što sam smatrao važnijim, na pitanje – kako se danas država odnosi prema herojima koji su otadžbinu branili, takođe smo govorili dosta i o tome koliko se danas više poštuju i koliko, primera radi, danas imate i odgovarajućih obeležja, pa i bulevara koji nose ime po, nesporno, herojima naše zemlje i kako se država na najviše mogućem nivou odnosi prema različitim jubilejima i za nas važnim datumima. To je sve bilo potpuno nezamislivo do 2012. godine. Znate kako se odnosio bivši režim prema tim ljudima i koliko je značajno drugačija, u pozitivnom smislu, situacija danas. Hteo sam samo na sve to što smo već rekli da dodam jednu stvar za koju verujem da niste čuli, vi ili građani Srbije, 2009. godine bilo je tačno 10 godina od odbrane države u vreme NATO agresije. Da li je tako? Ko se tih ljudi tada setio? Da li je taj jubilej obeležen na bilo koji način? Da li je iko tim ljudima ruku pružio i rekao – hvala? Nije. Sećate se i zašto. Državom su vladali oni koji su nalazili samo opravdanja za agresiju na sopstvenu državu, za uništavanje sopstvenog naroda. Ove godine 20 godina. Ovako izgleda vojna spomenica povodom 20 godišnjice odbrane otadžbine od NATO agresije. Ovako se danas odnosi država prema tim ljudima. Dakle, država koju vodi Aleksandar Vučić i SNS ceni sve to što su ti ljudi pružili svojoj otadžbini i ona to ume na odgovarajući način da obeleži. Ono je bila povelja, a ovako izgleda sama spomenica. Verujem da ćete se složiti da je razlika ogromna. Mi smo, pre svega, posvećeni svojoj zemlji i mi smo više nego svesni koliki je doprinos svakako ko je u odbrani otadžbine učestvovao. Za nas je ona svetinja, a ovi drugi sve su pokazali. Mnogo puta je na ovom primeru, a možda i ponajbolje koliko prekjuče kada su državnim znamenjem, zastavom, koristeći je kao motku najobičnijom, pokušavali a razbiju staklo na ulaznim vratima Doma Narodne skupštine. Toliko o njima, a toliko o Srbiji danas, Aleksandru Vučiću i SNS.
Hvala. Pravo na repliku ima prof. dr Ševarlić. Izvolite.
Ne osporavam da je bilo uvažavanja učesnika odbrane zemlje, ali ne vidim razloga zašto preko dva meseca predsednik Republike ne može da primi predstavnike ove grupacije. Ne znam koji su sve njihovi zahtevi. Razgovarao sam sa ministrom, a on mi je rekao da je razgovarao. Ima nekih stvari koje ova država ne može da ispuni, i to mi je objasnio. Ne ulazim u to, ali mislim da nema smisla da ti ljudi dočekuju Novu godinu i Božić pod šatorima u parku između dve najznačajnije državne institucije u Republici Srbiji, a to je sa jedne strane Skupština, a sa druge Predsedništvo Republike. Predsednik Republike, verujem, može i želi da odvoji desetak minuta da porazgovara uz prethodnu pripremu tog sastanka od strane njegovih saradnika. Hvala.
Hvala. Sada reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštujem to kada se neko ko je došao sa izborne liste „zapali, razvali“ seti srpskih znamenja. Tim pre što su naši preci uglavnom seljačka vojska ginuli, rađe padali, nego da im zastava padne. Što se izbora tiče, nemamo mi problem nikakav, dame i gospodo, sa izborima. Nemamo mi problem nikakav ni sa opozicijom. Nemamo mi nikakav problem ni sa delom opozicije koja bojkotuje rad Narodne skupštine, ima nameru da bojkotuje izbore. Mi imamo problem sa Đilasom i Šolakom. Imamo problem sa Đilasovim i Šolakovim biznisima, jer se „Telekom“ diže. Dominantni operater SBB koji ima 20 svoji lažnih prekograničnih kanala, koji godišnje ispumpava 500 miliona evra, to radi uz pomoć REM-a. Treba tri člana REM-a još da imenujemo. Nemamo mi problem ni sa REM-om. Mi imamo problem sa biznisom koji vredi 500 miliona evra i koji se ispumpava preko lažnih prekograničnih televizija. Znači, nemamo nikakav problem ni sa izborima, ni sa opozicijom. Imamo problem sa ovom dvojicom, Šolakom i Đilasom, koji su unajmili fizičku radnu snagu i umesto da vrata otvaraju ovnom prvo to pokušaju sa Boškićem, a onda pokušaju sa svetom srpskom zastavom. Kada bi mi dali REM Đilasu i Šolaku istog trenutka fizikalci, koji prave gluposti, i vandalsko-huliganska banda po Beogradu bi prestala sa demonstracijama. To je ono što njih žulja. Dame i gospodo narodni poslanici, demokratija nije moguća u izolovanoj zemlji. Mi nismo izolovana zemlja, ali takođe demokratija nije uvozno-izvozni proizvod. Demokratija se ne može uvesti iz jedne epohe u drugu. Demokratija se ne može ni uvesti iz jedne zemlje u drugu zemlju. Demokratija može da se stvori iznutra i ona je promenljiva. Društvo se menja, demokratski procesi teku i ona se stalno mora oplođavati i unapređivati. To što ovi nesrećnici neće to ide u prilog moje teze. Nije njima stalo do demokratije, njima nije stalo da se to drvo demokratije zaliva, da se obnavlja itd. Njima je pre svega stalo do novca, i ja se čudim zašto pristalice Boška Obradovića žele da izginu za Šolakovim i Đilasovim biznisom. Nedavno je Milija Miletić, kome ću ustupiti ostatak vremena, bio u Sloveniji dva, tri dana i imao je zadatak ispred naše poslaničke grupe da vidi i proveri tvrdnju Jugoslava Ćosića da se program N1 i Nove S televizije reemituje iz Slovenije. Dva, tri dana je pokušavao da nađe te kanale na srpskom jeziku i nije mogao da ih nađe. Zato će verovatno on u ostatku vremena to vam objasniti. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Reč ima narodni poslanik Vladimir Đukanović. Izvolite gospodine Đukanoviću.
Hvala gospodine Marinkoviću. Evo, ovako, ja ne znam da li da budem ono što bi omladina rekla partibrejker ili ne, ali ja moram da priznam da se baš i ne slažem sa ovim zakonima i nisam siguran da ću da glasam za ovo iz prostog razloga što se u ovom društvu stvara takva atmosfera da otprilike ako ste stranački funkcioner ili član stranke vi ste neko ko je najgori u ovom društvu. Ljudi, Ustavom su stanke zagarantovane. Stranke izlaze na izbore. Građani prenose suverenitet na te narodne poslanike koje stranke stavljaju na izborne liste, a mi onda ovde svi funkcionerima koji su stranački zabranjujemo bilo šta da rade i dovodimo do apsurda stranački rad, pa imamo čak i zakon po kome ne možete da budete ne znam direktor javnog preduzeća ako ste stranački funkcioner, a zašto to? Ako si član stranke manje si vredan, šta? Imamo sad neverovatne zahteve nevladinog sektora, bogu hvala da to niste gospodine Ružiću prihvatili, da ako ste stranački funkcioner, a pri tom ste na nekoj funkciji, ne smete uopšte da učestvuje u predizbornoj kampanji. Pa, ljudi to nije normalno. To nije normalno. Nemojmo dovoditi stvari do apsurda. Ne traže oni ovo. Ljudi morate da znate zašto oni traže ovakve gluposti, samo iz jednog razloga - da Aleksandar Vučić ne učestvuje u kampanji. To je jedan jedini razlog i hoće njega da isključe iz čitave priče. Zato što, valjda tako misle, da bi lakše mogli da pobede SNS. Izvinite, ja moram sad da nešto kažem, možda je to jeres, ja sam pristalica funkcionarske kampanje, a zašto da nemamo funkcionarsku kampanju. Šta je loše u tome da se neki funkcioner ako je nešto dobro uradio u svom javnom preduzeću, u ministarstvu da se pohvali da je to uradio? Kažu – jeste, uradio je to narodnim parama, slažem se, ali je on osmislio taj projekat. Taj njegov tim je osmislio taj projekat. Zašto da se to ne kaže? Zašto je to problematično? Slažem se sa ovim da ne sme da se koriste javni resursi i to pozdravljam, sem naravno u onoj situaciji kada imate ljude za koji sistem bezbednosti zahteva da prosto imaju obezbeđenje, pa moraju koriste javne resurse. Ali, ne razumem zašto to stranački funkcioner ne bi smeo da kaže na nekom javnom skupu kad se nešto otvara – čekajte ovo je za vreme mog mandata, mandata Vlade Ane Brnabić, predsednika Vučića, nije važno.Zašto ne sme to da kaže i zašto će dobiti kaznu za to? To je licemerje. Zaista to ne želim da podržim i to je svakako moje pravo, ali razmisliću naravno iz prostog razloga – zašto? Mi izlazimo u susret ovim ljudima iz nevladinog sektora, a podsetiću vas kako je sve krenulo. Prvo su nam govorili kako su nam birački spiskovi loši. Pri tom ne postoje birački spiskovi. Njihova vlast je ustanovila jedan jedinstveni birački spisak. Znači, nisu ni to znali, pa su ustanovili da je birački spisak odličan, da nikada nije bio bolje uređen pa je ta priča propala, pa su onda krenuli na funkcionersku kampanju. Znate u onom periodu kada je Tadić mazio „Fijat“, kada je mazio telad po štalama itd. to je tada bilo super i u redu i nikada niko nije reč rekao o tome, a sada odjednom smeta, zamislite, ako Aleksandar Vučić otvori negde put. Pa bogu hvala, ima čime da se pohvali. Pa bogu hvala, u vreme ove vlasti je napravljeno toliko puteva, toliko fabrika je dovedeno, pa zašto da se ne pohvalimo time? Mi želimo da građani znaju šta smo uradili. Između ostalog, kada idete na izbornu kampanju vi polažete račun građanima šta ste uradili, a mi sada dolazimo u apsurdu situaciju da ako sam funkcioner ja to ne smem nigde da kažem zato što me neko ograničava. Kada smo prihvatili i ove zahteve sve moguće sada su došli na sledeću ideju – ovo nije dovoljno nego mora da javni funkcioner bude potpuno izuzet iz predizborne kampanje. Ljudi, dajte, hajde stvarno više sa tim apsurdom. Hajde onda da ukinemo stranke, hajde da ukinemo uopšte javna preduzeća, hajde da zabranimo svakome ko je član stranke da bilo šta radi onda, jer izgleda da manje vredi. Moram priznati da ta demagogija o vanstranačkim ljudima. Meni to ide malo na živce. Ja nisam pristalica to oko tih vanstranačkih kadrova i moram da kažem čak najiskrenije i Vlade naše, izuzimajući Anu Brnabić koja zaista odlično radi svoj posao, ali većina vanstranačkih funkcionera koje smo dovodili, pravo da vam kažem nisu se baš najbolje pokazali. To uopšte ne znači ako si vanstranački da si ti sada sjajan i da si mnogo dobar, a da ako si član stranke otprilike ne valjaš ništa. To je jedna glupa demagogija koja ovde vlada i ne razumem zašto se sve to prihvata. Onda su prešli na sledeću fazu – RTS i REM. Zašto oni to rade? Oni žele REM da preuzmu, u potpunosti da preuzmu. Ljudi moraju da znaju precizno šta je bio njihov zahtev. Znači, oni ne traže REM kao što su ga oni ustanovili u njihovo vreme, tada je to bio, kako se zvao, sada je regulator, a ranije je bio RATEL, oni su to ustanovili kao nezavisnu instituciju, gde je naravno po zakonu propisano kako se biraju, a sada oni traže sledeće – da se stranke dogovore koga će da delegiraju u REM i traže da imamo politički dogovor. Sada bi mi trebalo otprilike da idemo kod Patrijarha Irineja ili u Sinod SPC i da kažemo – znate, mi imamo politički dogovor i želimo prosto da Sinod SPC delegira onoga koga on hoće npr. Nebojša Zelenović, a ne na primer koga sama SPC delegira. To oni žele i to zaista nije normalno. Isto sa RTS. Oni traže da Skupština promeni RTS. Ne menja Skupština RTS. Uzgred budi rečeno, ja bi im se pridružio da smeni se celo rukovodstvo RTS. Mislim da je to najgora televizija i mislim da je to ultra opoziciona televizija i svaki put kada idete u emisiju imate tri na jedan – voditeljku i bar dva protivnika protiv vas. Mislim da je to ubedljivo najgora televizija. Ne znam zašto oni protestvuju protiv njihovih kadrova u RTS. Evo ja bih im se pridružio da se smeni celo rukovodstvo samo neka nađu modus kako se to radi. Isto za REM, jer ja recimo REM-u zameram zbog čega REM ne reaguje i zašto jedna televizija koja flargantno krši zakon, na strana je televizija pri tom ne emituje svoj signal ni u Luksemburgu, ni u Sloveniji, lažu da reemituju program ovde, zašto ta televizija, zašto REM ne reaguje i ne zabrani joj emitovanje? Naravno, ja moram prosto da kažem da to što oni traže, to zaista nije normalno. Na kraju, kada su ustanovili da ni RTS, ni REM, ni bilo šta drugo više tu ne pomaže, onda su smislili sledeći zahtev, da pomerimo datum održavanja izbora. Pa, to je tek ludilo. Ljudi, onda hajde da ne poštujemo Ustav. Čak traže leks specijalis iako dobro znaju da bilo koji poseban zakon ne može da derogira Ustav, to je potpuno nenormalno, oni sada traže da pomeramo datum održavanja izbora, zato što, eto, njima je neko šapnuo da bi možda mogli da pobede. Ja predlažem, evo pošto ovako sve prihvatamo što oni traže, hajde onda da im garantujemo pobedu na izborima. Pa, što, da ih onda lepo, fino ovde uvedemo, da oni ne bi više lupali ovde ispred Skupštine. Moram da kažem, lično zameram strahovito Aleksandru Vučiću i zameram čitavom državnom aparatu, zašto ne reaguje protiv ovog divljaštva? Izvinite, neko se šeta ulicom, pa može da vam dođe, iz čista mira ludak, kakav je Boško Obradović, koji ovde ne dolazi u Skupštinu, ali zato dolazi da lupa na vrata i može da vas napadne na sred ulice, sa onim svojim divljacima, sa kojima prolazi. Pa, da li je to normalno? Hoće li država ovde jednom da reaguje? Hoće li da zaštiti većinu od manjine? Mi imamo ovde jednu manjinu, koja nažalost ima medijsku i finansijsku logistiku, maltretira kompletno stanovništvo, maltretira građanstvo i niko ne reaguje uopšte. Ja da uradim ono što su oni uradili, pa mene bi sutra uhapsili, ja bi išao na suđenje, bio bi priveden. Izvinite, hoće li jednom ovde da se poštuje zakon? Pa, izvinite, ako si lupao tako na vrata parlamenta, ako upadaš u RTS, ako farbaš vrata RTS-a, ako prebijaš novinarke Pinka, ako prebijaš, ne znam, kolege poslanike, ovde ih fizički napadaš, izvinite hoće li neko da odgovara za to? Probajte da okružite Jelisejsku palatu, probajte da okružite, slučajno, britanski parlament ili da onako lupate na vrata britanskog parlamenta, hajde čik probajte to tamo da uradite. Onda kažu - ovde nema demokratije. Meni se čini da je ovo malo preterana demokratija što se, iako demokratija svakako nikada ne može da bude preterana, ali ova zaista prelazi polako u neku anarho-stanje, i meni se to nikako ne dopada i ja se nadam da će država početi da primenjuje zakone i da jednostavno kažnjava izgrednike. Ono što bih ja voleo, što se tiče izbora i izbornog zakonodavstva da se hitno ukine, i više mi nije jasno, zašto se to ne ukida i zašto se to ne menja, a to je izborna tišina. To treba hitno ukinuti. Izborna tišina je jedna besmislica koja, ne znam čemu više služi, zašto to postoji u eri društvenih mreža, u eri interneta, koji je smisao postojanja izborne tišine? Ja, evo, prvi glasam da se to najhitnije ukine ili čak i ljudi ako i krše to, da jednostavno niko ne bude kažnjavan zbog toga. To je besmislica, koja zaista, ne znam zašto to postoji i zašto se to ne ukida, kao što sam, recimo lično, to mogu da kažem, svoj lični stav, pristalica uvođenja obaveznog glasanja. Jer, ne možeš ti da tražiš od države, samo da ti država da nešto, a onog momenta kada bi ti trebalo nešto da daš za državu, to je makar taj glas, da ne daš glas. Prema tome, ja lično sam pristalica obaveznog glasanja, ali ne mora da znači da sam u većini i da bi to moglo to tek tako da se usvoji, ali uvek sam za tu vrstu diskusije. U svakom slučaju, ovo što je predloženo, ako je to unapređenje, uredu, super, hvala, ali ja ne mislim da bi mi trebalo ovde da prosto ružimo ljude koji su stranački funkcioneri, da budemo licemeri, već naprotiv, mi bi trebalo da razvijamo parlamentarizam, a razvijanje parlamentarizma isključivo zavisi od toga da li su i političke stranke na jednom dobrom i visokom nivou i mislim da same političke stranke svoje kadrove bi trebalo što bolje da razvijaju i ponos i čast biti član političke stranke. Uopšte nije mnogo lepo da se ti, kao vanstranački, kao stručnjak, pa ti si sada u nekoj prednosti, ja sam apsolutni protivnik toga. Tako da tu demagogiju bi mogli malo da sa tim prekinemo. Ono što moram na kraju da kažem, a to je da zaista pozovem naše aktiviste, funkcionere naše stranke, ljudi nama idu izbori, biće nam sve teže, biće nam sve gore. Pogledajte šta rade, pogledajte na šta su spremni. Ljudi, spremite se da se borite. Spremite se da se borite, zato što ovi neće imati milosti prema vama, a vi ako budete negde začaureni, ako budete ćutali, ako im se budete konstantno povlačili i prihvatali svaku njihovu agresiju, a da ne odgovorite, verujte mi nastaviće i dalje da vas maltretiraju i doći ćete u situaciju da će nas čak biti sramota ili strah da kažete da ste član SNS. Ja sam ponosan što sam član SNS. Spreman sam da branim svakog našeg funkcionera, onoga koji je prekršio zakon neka ide u zatvor, nemam ništa protiv i to je ste suština vladanja SNS, ali ne dozvoljavam da oni koji su opljačkali državu, uništili ovu zemlju, koji su ovaj narod doveli do ruba propasti, da nam oni drže lekcije, protiv njih ću se boriti svim sredstvima, koliko god budem mogao i pozivam, naravno i naše aktivisti da to isto urade. Hvala vam.
Hvala, gospodine Đukanoviću. Iskreno mi je žao što niste malo češće u parlamentu. Sledeći na spisku, gospodin Aleksandar Stevanović. Nije prisutan. Kolega, Milisav Petronijević, izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Poštovani predsedavajući, poštovani gospodine ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kad god su izbori tada se i priča o izbornim uslovima, uvek u različitim formatima. Ono što želim na početku da kažem kada je trenutna situacija, kada je ovo stanje, priča o izbornim uslovima da su loši je priča koja je isforsirana, koja nema veze sa ciljem da se poprave, već da posluži samo kao osnov da može da se na drugi način deluje prema vlasti, na drugi način iskaže svoje znanje ili neznanje, svoju nesposobnost dotle da to pređe u nasilje koje ovi posrednici, a što ih mnogo ima u zadnje vreme u Srbiji iz EU, jednostavno prećute ili kažu sloboda izražavanja. Da li je sloboda izražavanja i kad uđeš, upadneš sa testerom u televiziju da bi uređivao program? Valjda uključiš testeru i tako uređuješ program. Da li je sloboda uređivanja i sloboda izražavanja i kada se skrnavi simbol Srbije, zastava Srbije, pa neki misle da je to balvan sa kojim treba da ruši Skupštinu? Malo je čudno da oni koji se pojavljuju kod nas kao posrednici, to poistovećuju sa slobodom izražavanja. Čisto nasilje, anarhija i ja pozivam državne organe da svako u ovoj zemlji ima pravo na slobodu govora, na slobodu izražavanja, na slobodu okupljanja, protestovanja, svega, ali niko nema pravo na nasilje u ovoj zemlji. Pitam ovde pravnike, da li je napad na državne institucije krivično delo, evo Neđo ulazi, advokat? Kakve to veze ima sa slobodom izražavanja? Najgrublja povreda, najteže nasilje. Bojim se da moja vlast preblago gleda na takve slučajeve. Kada su u pitanju izborni uslovi, sve izvire iz izbornog zakonodavstva, a opet ono iz izbornog prava, pa kaže – izborno pravo u smislu ovog zakona obuhvata prava građana da na način i po postupku, koji je utvrđen ovim zakonom, biraju i budu birani, kandiduju i budu kandidovani, odlučuju o predloženim kandidatima izbornim listama, da kandidatima javno postavljaju pitanja, da budu blagovremeno, istinito, potpuno i objektivno obavešteni o programima i aktivnostima podnosilaca izbornih lista o kandidatima sa tih lista, kao i da raspolažu sa drugim pravima predviđenim ovim zakonom. Ceo zakon strpan u jednu rečenicu. Sad samo kratko, redom. Dobijamo poruke – vlast treba da obezbedi poštene izbore, razgovore o boljim izbornim uslovima, Vlada da napravi prostor za slobodne izbore, Vlada da kreira uslove za slobodne izbore itd. Dajte da vidimo šta nije slobodno. Izbore za poslanike raspisuje predsednik Republike, tako kaže zakon, ima jedino ograničenje da moraju da se održe najkasnije 30 dana pre isteka mandata redovni izbori. Još nije došlo to vreme i još nisu raspisani. Gluposti koje se pojavljuju u javnosti o pomeranju izbora, kako je to moguće? Zašto? Kakve to veze ima sa izbornim uslovima, da se izbori ne održe u redovnom roku? To nema nikakve veze sa izbornim uslovima. Dalje, kažu – izbore organizuju izborni organi, izborne komisije, birački odbori. U svakom od njih se nalazi predstavnik podnosioca svake izborne liste. Znači, tu je da kontroliše, tu je da prati, tu je da ne dozvoli, kako bih rekao, bilo kakvu povredu. Zar to nije fer i pošteno? I odnosi se na sve. Zatim, kandidate mogu pod uslovima utvrđenim zakonom predlagati registrovane političke stranke itd. Mogu neki i da ne predlažu. Ne moraju. Ne moraju da predlažu, jednostavno imaju svoj razlog, nemaju dovoljno kapaciteta, nemaju dovoljno rejtinga, nisu se osnažili da bi mogli da učestvuju itd, i to je potpuno normalno. Ali nije normalno kada zbog tih razloga se u Srbiji pravi jedna atmosfera mržnje, nasilja, anarhije, pokušaja anarhije itd. Kada su u pitanju izborni uslovi, da napomenem da je Vlada, slagao se ja ili ne, vlast od prvog dana, već godinu dana nudi da razgovara sa svima, Vladine, nevladine organizacije, ko god hoćete, upravo iz razloga što ima nameru da učini sve što može da unapredi te izborne uslove. I molim vas, odgovore ovim belosvetskim posrednicima, ovoj Vladi odgovaraju najviše pošteni i fer izbori, jer sve radi transparentno, sve je jasno i javno i prema tome njoj odgovara da budu takvi. Idemo dalje, podnosioci izborne liste imaju pravo u javnim glasilima da obaveštavaju itd. Važi za sve, ima čak predviđeno i kako se to pravi sporazum o predstavljanju. Evo, u najavi je i formiranje nadzornog odbora koji će pratiti sve to. Važe, dakle, isti za sve. Zatim, čitav niz pravila o zaštiti izbornog prava. Jedino nema zaštite od upada noćnog u RIK od strane Boška Obradovića, Dveri, tuče članova izborne komisije itd, to stvarno nema regulisano ovde u ovoj zaštiti izbornog prava. Šta hoću da kažem? Šta još to treba da se uradi, a pazite, izbori još nisu ni raspisani? Izborni uslovi važe od dana raspisivanja izbora do proglašenja konačnih rezultata. Evo šta je sve predviđeno. Evo, sad imamo i predlog ova četiri zakona koja još detaljnije i još preciznije uvode čak i prekršaje i kazne da bi do kraja razjasnili i funkcionersku kampanju. Molim vas, funkcionerska kampanja suština je u tome da se odvoji od političke kampanje. Ali ne može, niti sme da se zabrani funkcioneru da građanima Srbije kaže šta je radio i šta radi u toj oblasti i šta se događa u toj oblasti. Na kraju krajeva, Vlada kada izlazi na izbore, ona izlazi sa rezultatima šta je uradila, a opozicija ide sa onim šta misli da treba da se uradi. Zato postavljam pitanje i ova četiri zakona imaju za cilj da još preciznije i još detaljnije sve te uslove i funkcionerske kampanje i korišćenja sredstava iz budžeta i javnih resursa itd. do kraja razjasne. E sad, ostaje moje pitanje, pitanje nama svima, kada i ovo uradimo, znate šta će biti dalje? Opet neće valjati izborni uslovi, zato što nije suština u popravljanju izbornih uslova, nego će da nam kažu – opet nešto još treba. A dokaz za to, za dijalog koji se odvija u Skupštini, uz posrednike iz Evropskog parlamenta, ja imam veliku primedbu i veliku molbu da se skrene pažnja tim posrednicima. Njima treba staviti do znanja, oni su tu koji pomažu nama da zajednički razgovaramo sa svim strankama iz Srbije, ali oni nisu predstavnici Saveza za Srbiju, oni nisu njihovi predstavnici. Zašto? Pa evo, videli ste sami, oni odu prvo na doručak kod Saveza za Srbiju, onda dođu da razgovaraju sa strankama vlasti da prenesu taj zahtev, pa onda obavljaju razgovore sa, kako oni kažu, glavnim delom opozicije i na taj način uvrede i Srbiju i opoziciju. Šta je glavni deo opozicije, ko je to? Koji su to kriterijumi? Jesu li to kriterijumi da su glavni deo opozicije oni koji se u političkoj borbi služe motornim testerama, balvanima, nasiljem na ulici itd? Je li to kriterijum da bude glavni deo opozicije? A onaj ostali deo koji je isto tako opozicija, samo da vam kažem, po rejtingu onaj manji ostali deo opozicije ima veći rejting od tog njihovog glavnog dela opozicije. Prema tome, zaključiću samo sa tim, uradimo i ovo, naravno, cilj je i ovoj Vladi da stvori što bolje uslove da se održe što pošteniji izbori, a istovremeno mora jasno da stavi do znanja i u državi i van države – razlika između slobode izražavanja, slobode organizovanja, slobode protesta i nasilja je velika i odnos prema tome treba da bude takođe različit. Hvala. Naravno, podržaću Predlog zakona.
Hvala, gospodine Petronijeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre Ružiću, završavamo sa radom za danas. Nastavljamo sa radom sutra u 10.00 časova. Hvala svima. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Osmu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 68 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 88 narodnih poslanika, tako da imamo kvorum i mogućnost da nastavimo rad. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničke grupe želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika Narodne skupštine? Reč ima Danica Bukvić. Izvolite.