Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvažene dame i gospodo zastupnici. I ovaj zakon, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnom sudbenom vijeću dolazi pred vas kao konačni prijedlog u drugom čitanju. Državno sudbeno vijeće ima zadaću, odnosno ovlast da imenuje suce, da ih razrješava i da protiv njih zapravo provodi stegovni postupak. Državno sudbeno vijeće sastoji se od osoba koje imenuje ovaj Visoki dom. Međutim, u izmjenama, odnosno tijekom primjena ovoga zakona pokazala se ipak jedna potreba da se učini rad Državnoga sudbenoga vijeća operativnijim. Tako da, dozvolite mi samo u kratko reći što su bitne izmjene i dopune ovoga zakona. Uvodi se novina u prvom redu u onom dijelu koji se odnosi na vođenje stegovnoga postupka. Zašto? Zato što je prema dosadašnjem zakonu Državno sudbeno vijeće u punom sastavu provodilo stegovni postupak što je doprinosilo dugotrajnost njegova trajanja i opasnost da dođe do zastara u postupcima i dakako da je izazivalo često puta i nezadovoljstvo javnosti. Stoga se ovim izmjenama i dopunama predlaže formiranje stegovnoga vijeća koje će provoditi dokazni postupak i vijeća koje onda u punom sastavu donosi odluke o stegovnoj odgovornosti tako da se stegovno vijeće sastoji od predsjednika i dva člana. Također je produžen rok zastare za stegovni postupak sa dvije na tri godine. Isto tako je izmijenjena odredba koja se odnosi na ovlasti Odbora za pravosuđe ovoga Sabora, da ono ocjenjuje samo one kandidate koji ispunjavaju uvjete za suce a ne sve kandidate za one koji doista te uvjete ne ispunjavaju i jedinične odredbe koje se odnose na udaljenje suca sa njegove dužnosti i utvrđuje se posebno da sudac kome je Državno sudbeno vijeće izreklo stegovnu kaznu ukora ne može biti imenovan u viši sud prije proteka roka od dvije godine od dana pravomoćnosti odluke kojoj je kazna izrečena, odnosno ako je izrečena novčana kazna prije isteka roka od tri godine. Isto tako jer je to praksa pokazala da je odredba nedorečena, uređuje se tko može podnijeti zahtjev za udaljenje suca sa dužnosti i razlog zbog kojih sudac može biti udaljen od dužnosti. I isto tako određuje se da ako je sudac privremeno udaljen na rok od tri mjeseca, taj mu se rok može produljivati sve do okončanja stegovnoga postupka u kome slučaju on ima pravo primati ne punu nego samo jednu polovinu plaće. Dakle sve ove bitne, sve ove zapravo izmjene idu u pravcu da se s jedne strane olakša taj rad Državnoga sudbenoga vijeća u ovom osobitom segmentu koji se odnosi na vođenje posebnih postupaka na koje je zakon određen, stegovnoga postupka u prvom redu protiv sudaca. Ono što su izmjene u odnosu na prvo čitanje zakona su primjedbe i prijedlozi koji su bili upućeni od pojedinih odbora ili od pojedinih zastupnika tako da u ovom zakonu više nema, to je ponovo vraćeno u Zakon o sudovima, odredbe o imenovanju i razrješenju sudaca. Isto tako je prihvaćena primjedba Odbora za pravosuđe i nekih zastupnika da se broj članova Državnog sudbenog vijeća sa 11 članova na 9, tako da se smanji broj odvjetnika i sveučilišnih profesora i taj je broj vraćen na 13. Također su pojašnjene neke odredbe ovoga zakona sukladno tim sugestijama kako bi bio što jasniji. Zahvaljujem na pozornosti. Toliko bitno o ovom zakonu.
Hvala lijepa. Odbori, zakonodavstvo, pravosuđe, ljudska prava i prava nacionalnih manjina? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom sudbenom vijeću. Kao što je već državna tajnica rekla, Državno sudbeno vijeće je tijelo koje imenuje suce, koje razrješava suce, koje protiv sudaca vodi stegovne postupke i izriče stegovne mjere stoga je to jedno u našem pravosudnom sustavu vrlo značajno tijelo i zato su i važne i bitne sve izmjene koje se odnose na Zakon o Državnom sudbenom vijeću. U točci koja je bila prije, dosta smo razgovarali da sam Zakon o sudovima nije revolucionaran, da neće donijeti neke revolucionarne promjene tako da možemo i za ovaj zakon reći da ako nije onaj revolucionaran, a mislim da u pravosuđu i ne treba ništa revolucionarno biti nego da zapravo moramo kontinuirano provoditi promjene koje smo zapravo započeli i poboljšanja voditi koja smo već započeli. Da i ovo je jedan mali segment koji se dira, ali vrlo bitan rekao bih, jer se ovim zakonom preciznije definira odgovornost sudaca, preciznije se definiraju stegovna mjera i donose se određena poboljšanja u vođenju stegovnih postupaka. Koliko god su ljudi naravno nezadovoljni, jer milijun i pol je neriješenih predmeta, milijun i pol je zaostataka, koliko god su ljudi nezadovoljni i onaj mali pojedinac je često ljut i misli da je sudac koji vodi njegov predmet nedodirljiv, da taj sudac je njegov predmet stavio negdje u neki pretinac i ladicu i namjerno ga neće izvuć van, ipak to nije tako. Protiv sudaca se itekako vode stegovni postupci, protiv sudaca se ipak pokreću pitanja odgovornosti. Moram reći zapravo da sam prije tri godine bio na Vrhovnom sudu i baš u dvorani koja je bila pred dvoranom zapravo, u kojoj je zasjedalo Državno sudbeno vijeće, mogu reći da je bila poprilična gužva gdje je bio određeni broj sudaca sa svojim odvjetnicima, braniteljima jer upravo su se vodili stegovni postupci i kada sam sa kolegama razgovarao o čemu je, mnogi postupci su upravo bili o onome što su kolege ovdje isticali, da se dešavaju situacije gdje se predmet tako sporo nesavjesno vodi, zapravo da on uđe u zastaru, posebno u kaznenim predmetima. I zaista takvih je par slučajeva tamo bilo. I ovdje u svakom slučaju mislim da je ova odredba kojom se sada preciziraju ta stegovna djela, mislim da vrijedi i pročitati pa ću reći člankom 20. se normira da sudac odgovara za počinjena stegovna djela. Stegovna djela jesu: zlouporaba položaja ili prekoračenja službene ovlasti, neuredno obnašanje sudačke dužnosti, obnašanje službe, poslova ili djelatnosti nespojivih sa sudačkom dužnošću, zazivanje poremećaja u radu suda koji znatno utječu na djelovanje sudbene vlasti, povreda službene tajne u svezi s obnašanjem sudačke dužnosti, nanošenje štete ugledu suda ili sudačke dužnosti na drugi način. Stegovni postupci za stegovno djelo iz stavka 2. točke 2. ovog članka, to znači za ono neuredno obnašanje sudačke dužnosti pokrenut će se osobito ako sudac bez opravdanog razloga ne izrađuje i ne otprema sudske odluke, ako je Sudačko vijeće ocijenilo rad sudaca negativnom ocjenom, ako je bez opravdanog razloga broj odluka koje je sudac donio u jednogodišnjem razdoblju bitno ispod prosjeka u Republici Hrvatskoj. Dakle na odgovornosti sudaca se itekako inzistira. Vidjeli smo i u ranijim zakonima o sudovima uvodi se i pravosudna inspekcija koja će nadgledati, koja će kontrolirati konkretne predmete da li su ti predmeti vođeni savjesno. Ja moram priznati da kad sam čitao ovaj zakon i sam došao u prvom čitanju do ideje da stavim amandman pa da u članku 20. u stavku 3. vezano za neuredno obnašanje sudačke dužnosti, da kažemo ako sudac nesavjesno vodi postupke i bez opravdanog razloga ne izrađuje i ne otprema sudske odluke da je to zapravo neuredno obnašanje sudačke dužnosti. Ali onda kada sam vidio točku 3. koja kaže: Ako je bez opravdanog razloga broj odluka koje je sudac donio u jednogodišnjem razdoblju bitno ispod prosjeka u Republici Hrvatskoj, tada se to također tretira kao neuredno obnašanje. Dakle nesavjesno ako vodi, naravno da neće u godinu dana niti imati dovoljan i potreban broj tih odluka. U svakom slučaju u prilog ovoga što govorim da se inzistira na odgovornosti sudaca mislim da je promjena koja se uvodi i člankom 23. ovog zakona pa se kao tijela stegovnog postupka uvode i vijeće i stegovno tijelo. Jer doista je nepotrebno da u stegovnim postupcima zapravo svih 13 članova Državnog sudbenog vijeća se bavi zapravo utvrđivanjem činjenica ako je to moguće kao što po ovom zakonu se predlaže da to čini Stegovno vijeće od tri, od predsjednika i dva člana kojeg imenuje Državno sudbeno vijeće. Dakle mislim da je ovaj zakon jedna kockica u mozaiku koji se slaže već i od prije dvije godine kada smo i promijenili određene procesne zakone. I ono što sam zapravo rekao, pa ću pokušati nadovezati u ovoj raspravi. Ne bi bilo dobro da izađe poruka iz ove naše rasprave da su naši suci loši. Ja mislim da su naši suci dobri. Mi prvenstveno ovdje držimo, mi prvenstveno ovdje držimo odluku o tome kakvi će zakoni biti po kojima će ti suci suditi jer to je ono što je zapravo najznačajnije. Mi moramo reći da postoji jedna dugogodišnja metodologija rada. Raniji Zakon o parničnom postupku i drugi procesni zakoni zaista dozvoljavaju brojne mogućnosti koje se zapravo u postupcima koriste i same stranke vrlo često iz zlorabe. I zato je potrebno, to je kolega Kovačević isto u točci prije govorio, bitno je utjecati i bitno je promijeniti, naći prava rješenja u procesnim zakonima. Kada se procesni zakoni dovedu do toga da se mogućnost zlouporabe tih procesnih ovlasti svede na najmanju moguću mjeru tada će i našim sucima bit puno lakše voditi takve postupke. Već postojećim Zakonom o parničkom postupku, to sam rekao, moguće je prije glavne rasprave pripremiti tu glavnu raspravu na jedan takav način gdje se na glavnoj raspravi više neće moći prebacivati loptica i igrati, tako da kažemo, ping-pong. Na ovoj raspravi jedan dokaz, na drugoj raspravi sljedeći dokaz pa onda ona tamo treća rasprava liječnika potvrda ovaj ne može doći i naravno, postupak uđe u 4, 5 godina. To je nešto što je zaista nedopustivo, ali mislim da radi svega toga ne možemo kriviti isključivo naše suce. Nego mi moramo stvoriti jedan normativni okvir koji će takve stvari onemogućiti. Ono što se sada govori kao strategija pravosuđa, mislim da su tu jako dobre stvari i mislim da je to i u javnosti sjajno primljeno. Informatizacija zemljišnih knjiga. Državna tajnica je rekla, što je evo vrlo značajan podatak, promijenili smo mi i Zakon o zemljišnim knjigama gdje smo učinili i doveli do toga da zemljišno-knjižni referenti mogu rješavati u tim postupcima. Do čega je to dovelo? Dovelo je da je smanjen broj zaostataka za 110 tisuća predmeta. To je velika stvar, to je značajna stvar i mislim da u dobrom smjeru idemo i da u dobrom smjeru pravosuđe ide. Ovo je jedan zakon koji će Klub Hrvatske demokratske zajednice definitivno podržati i cilj ovog Zakona je zaista da se norme o odgovornosti sudaca, da budu jasnije, da budu preciznije i da se postupak u kome se taj stegovni, postupak u kome se taj stegovni postupak događa da bude brži, da bude učinkovitiji. A to uvođenjem stegovnog vijeća u svakom slučaju je. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovaj Zakon.
Hvala. Klub HNS-a, poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Ako je ovaj zakon prethodni kojeg smo raspravljali bio po riječima nekih sudionika u raspravi neambiciozan, ovaj je još manje ambiciozan. Zakon je tehničkog tipa, ne predlaže gotovo ništa radikalno novoga, ali treba ga pohvaliti jer je usmjeren u dobrom pravcu. Usmjeren je prije i iznad svega u unaprjeđenje mogućnosti dobivanja odgovornijeg pravosuđa i odgovornijeg rada u pravosuđu. Da li na to gledamo kao na poluprazno ili na polupunu čašu to je sad stvar stava. Da li smo trenutačno raspoloženi optimistički ili pesimistički, ali prema izvršnoj vlasti u pravilu treba imati povjerenja. Izvršna vlast obavlja poslove koje je ovaj Parlament zadao. Dok se ne dokaže da ih obavlja loše obavlja ih dobro. Osnivanje stegovnog vijeća je čini mi se najznačajniji segment ovih izmjena i dopuna Zakona. Dakle, jednog posebnog tijela, novog tijela koje će onemogućiti ili mu je namjera da onemogući beskrajne stegovne postupke koje plaća država, a od koje koristi nema nitko. Pa se ti stegovni postupci, takav stegovni postupak završi za 3, 4 godine. U međuvremenu sudac dobiva plaću, ne radi ništa, pojeo vuk magare, a šteta napravljena velika. Ovakvo tijelo bi trebalo ubrzati stegovne postupke i dovesti ih do kraja u nekom od onih razumnih rokova o kojem smo razgovarali u ovom zakonu o kojem smo maloprije završili diskusiju. Produljen je rok za pokretanje stegovnog postupka što opet naglašava odgovornost, dakle, da se samom činjenicom da je prošlo 6 mjeseci od takvog nekakvog čina za koji je potrebno pokrenut stegovni postupak taj stegovni postupak ne baca u zastaru nego je taj rok nešto dulji. Takva intencija opet naglašava odgovornost. U postupku, u provođenju stegovnog postupka i u situaciji kad je sudac suspendiran dobiva pola plaće, što je u redu, pogotovo ako je taj postupak na ovaj način skraćen. Pitanje je što je sa kamatom. Unutra ne piše ništa. Ako se ustanovi da je postupak pokrenut bez nekog pravog razloga, dakle, sudac se oslobodi odgovornosti, da li mu na tu polovicu koju treba dobiti u zaostatku ide kamata. Valjda da, ja pretpostavljam po nekim drugim propisima, ali to ovdje ne piše unutra. U članku, sad malo konkretno oko ponekih članaka pošto je ovo drugo čitanje. U članku 1. kojim se mijenja članak 3. opisuje se funkcija Odbora za pravosuđe. Nije mi sasvim jasno, možda je to, možda se nešto podrazumijeva, ali čini mi se da bi stvari trebalo jasno napisati. Zašto Odbor za pravosuđe mora sve kandidate za izbor predložiti ako ispunjavaju uvjete? Odnosno koja je funkcija tu Odbora za pravosuđe. U toj situaciji Odbor za pravosuđe je jedno administrativno tijelo koje prihvaća činjenicu da je netko već ustanovio da kandidati ispunjavaju uvjete i takvu listu kandidata prosljeđuje dalje na izglasavanje. Mislim da je sasvim nepotrebno ako se radi o administrativnom postupku, uredimo ga administrativno. Ako se radi o postupku odlučivanja dajmo mogućnost odlučivanja. Dakle, da Odbor za pravosuđe po nekakvim svojim kriterijima može i ne mora sve kandidate uputiti na daljnju proceduru. Člankom 5. mijenja se članak 18. Zakona i slična situacija se ponavlja. Dakle, Odbor za pravosuđe Hrvatskoga sabora će dati mišljenje samo za kandidate koji ispunjavaju uvjete za suca. A dat će mišljenje, odnosno potvrdit će mišljenje za sve kandidate koji ispunjavaju uvjete za izbor suca. Ako potvrđuje mišljenje za sve kandidate, koja je njegova funkcija u toj situaciji? Člankom 8. kojim se mijenja članak 20. Zakona govori se o pokretanju stegovnog postupka i u stavku 3. točka 3. govori se ako je bez opravdanog razloga broj odluka koje je sudac donio u jednogodišnjem razdoblju bitno ispod prosjeka u Republici Hrvatskoj. Bilo bi dobro da je ista formulacija primijenjena i u prethodnom zakonu, a isto tako bi bilo dobro da se riječ «bitno» objasni. Jer evidentno, netko će uvijek biti ispod prosjeka. Kako bi postojao prosjek ako nije netko ispod prosjeka, netko iznad njega. Dakle, riječ «bitno» bi trebala, čini mi se, biti, recimo, specificirana ili čak kvantificirana. U članku 15. mijenja se članak 28. zakona i zgodno, govori se da u stegovnom postupku protiv suca odluka mora biti izrađena i otpremljena strankama u roku od 15 dana nakon njezinog donošenja što je za svaku pohvalu. Nije mi jasno samo zašto to nije univerzalni princip, zašto su suci u ovom stegovnom postupku u drugačijom poziciji nego hrvatski građani? Sudac donese odluku i tu odluku građanin dobije nakon mjesec, dva, tri, godinu, dvije, tri i od tuda ovi milijuni, odnosno stotine tisuća postupaka koji dobrim dijelom su u zakašnjenju i zbog otpreme. Ako se ovakav rok kratki, pošten i dobar može primijeniti na suce, zašto se ne bi mogao primijeniti i za sve drugo? U članku 16. kojim se mijenja članak 31. u zadnjem retku stavka 2. govori se da će sudac biti privremeno udaljen sa dužnosti onog časa kad ovlašteni predlagatelj to zahtijeva. Dakle, čim ovlašteni predlagatelj zahtijeva sudac se udaljava sa mjesta. Mislim da bi ingerencija predsjednika suda tu trebala, da bi predsjednik suda zapravo tu trebao imati ingerencije da i sam donese odluku da li je ovlašteni predlagatelj barem okvirno u pravu ili ne. U članku 17. mijenja se članak 31. i govori se o polovici plaće, odnosno da će sudac nakon završetka postupka stegovnog, ako postupka završi pozitivno za njega dobit razliku neisplaćene plaće. Mislim da je tu mjesto gdje bi se trebala uvrstiti ona kamata koju sam maloprije spomenuo. I konačno nešto što je možda bogohulno u članku 18. kojim se mijenja članak 32. u stavku 1. točka 5. govori se o razrješenju suca kad navrši 70 godina. Da li je 70 godina za suca jednako opravdano kao što je 70 godina mogućnost odlaska u mirovinu sa 70 godina za sveučilišnih profesora, nisam sasvim siguran. Mislim da bi rado 70-te godine trebao biti izuzetak izuzetaka, a ne pravilo kao što je do sada. No, sve u svemu ocjenjujemo u klubu Hrvatske narodne stranke da je ovaj zakon na dobrom pravcu, da ne rješava Bog zna šta i Bog zna kako revolucionarno, ali da će u kontekstu svega onog što je rečeno i u prošlom zakonu zapravo napraviti jedan mali korak naprijed. Da li je namjera velikog koraka naprijed stvarno prisutna kod ove Vlade najbolje ćemo vidjeti kad nam dođu prijedlozi promjene procesnih zakona. Tu će se morati napravit revolucionarni koraci i tu ćemo vidjeti koliko Vlada stvarno ozbiljno ima namjeru ući u reformiranje hrvatskog pravosuđa. Hvala.
Hvala. Klub HSS-a, poštovani zastupnik Josip Vresk. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Doista radi se o tehničkom propisu, više-manje i dobro je što je opet s jedne strane Vlada prihvatila niz primjedbi iz prvog čitanja ovog zakona, ali moram reći nekoliko sasvim konkretnih, a nekoliko i načelnih stvari. Naime, kad se osnivalo Državno sudbeno vijeće htjelo se osnovati jedno neovisno državno tijelo koje će imenovati i razrješavati suce i voditi stegovni postupaka. Ja ću ponoviti onaj dio rasprave što sam rekao po Zakonu o sudovima sam smatrao i danas vrlo odgovorno tvrdim da je trebalo možda biti tu malo hrabriji, odlučniji, pa onaj dio pravosudnih inspekcija koje smo predvidjeli u Ministarstvu pravosuđa preseliti naprosto u Državno sudbeno vijeće, prvo zbog ozbiljnosti, a drugo naprosto zbog toga jer bi suci to drugačije doživjeli. Da li Državno sudbeno vijeće u nedostatku stručnih službi ili tako dalje ne može rješavati taj problem ili ne bi na taj način radilo kako će to raditi Ministarstvo pravosuđa, to ne znam, ali mislim da bi to bilo svrsishodnije i puno efikasnije. Ono što osim toga želim reći ne umanjujući pritom značaj Ministarstva pravosuđa i ministrice pravosuđa, kad se isto tako osnivalo Državno sudbeno vijeće i kad je donesen prvi puta zakon onda se htjelo naprosto u proces izbora članova Državnog sudbenog vijeća uključiti prije svega struku, to je bio prvi cilj i drugi cilj je bio da se to odvoji što je više moguće od izvršne vlasti. Ako dobro pogledate članak 3. njegov stavak 6. onda ćete vidjeti da je ovlašteni predlagatelj za članove Državnog sudbenog vijeća i ministar pravosuđa. Naravno da ja ne želim reći to da Ministarstvo pravosuđa ne bi trebalo imati baš nikakvih ingerencija u odnosu na Državno sudbeno vijeće kao i na odbor, nadležni odbor, a to je Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora, ali mislim da nije dobro da ostaje i dalje ovlast, odnosno da se ministru pravosuđa daje ovlast ovlaštenog predlagača za članove Državnog sudbenog vijeća i mislim da je dobro da ostane ovlast samo pravnim fakultetima koju ispunjavaju njihovi dekani, Hrvatskoj odvjetničkoj komori preko njezinog predsjednika i naravno sucima preko Vrhovnog suda, tj. predsjednika Vrhovnog suda. Na taj bismo način i mi, kolegice i kolege zastupnici, čvrsto odlučili odvojiti, ne bilo kakav, nego vrlo važan utjecaj izvršne na sudbenu vlast. Mislim da to nije dobro, ali na kraju klub Hrvatske seljačke stranke zbog toga neće praviti problem, obzirom da se, ponavljam radi o tehničkom propisu. Ono što nadalje želim reći, a odnosi se na neke konkretne stvari, da bi trebalo popraviti tekst. U prvom redu čini mi se da je ovaj tekst malo podnormiran. Mi uvodimo neko novo tijelo koje će biti u sastavu Državnog sudbenog vijeća, propisujemo nešto određenije, sam stegovni postupak, ali ne govorimo o onim konkretnim stvarima što mora biti tema podzakonskih propisa pa bi bilo dobro da ih je predlagatelj bar naveo koje će to podzakonske propise trebati donijeti obzirom da ovaj zakon doista jest podnormiran i izvjesno je da će biti nužno donijeti takve propise i to možda jest manjkavost ovog propisa. Nadalje upozoravam na neke odredbe, recimo odredbu članka 11. stavka 4. gdje je možda malo nespretna formulacija, pa se ne vidi tko koga imenuje, da li Stegovno vijeće imenuje Državno sudbeno vijeće ili obrnuto, naravno to je jasno, ali bilo bi dobro to kad se piše napisati malo spretnije. I upozoravam naravno na odredbu članka 8., ukoliko pažljivo članka 8. onda ćete vidjeti da su neka stegovna dijela koja se upisuju u ovom zakonu, kaznena djela koja su propisana u Kaznenom zakonu, pa je onda bilo bolje jednostavno napisati da su to kaznena djela opisana u već u kojoj glavi Kaznenog zakona i da se zbog tih kaznenih djela sudac udaljava od sudačke dužnosti. Na kraju želim reći isto što sam rekao kod Zakona o sudovima. Čini mi se da je i u ovom projektu trebalo malo hrabriji, malo odlučniji, ponuditi nešto više tako da Državno sudbeno vijeće doista nema samo funkciju imenovanja, razrješenja i vođenja stegovnog postupka, da ima i onu kontrolnu funkciju u vidu pravosudnih inspekcija. Ja znam da se državna tajnica s time neće složiti jer je ovoga trena to iz tehničkih razloga teško provesti ali bili bismo puno, puno ozbiljniji. I ponavljam, nije dobro da se na bilo koji način pa čak i u postupku predlaganja izvršna vlast miješa u neovisnu sudbenu vlast pa makar samo i predlaganjem. Mislim da kad je god to moguće to treba spriječiti. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državna tajnice! Pa krenući prije svega od ankete Svjetske banke vezano o korumpiranosti institucijama u Hrvatskoj i prema njihovoj anketi na drugom mjestu po korumpiranosti ili tzv. kaznenom dijelu zarobljavanja države su trgovački i kazneni sudovi. To kažem zbog toga jer je kolega Bošnjaković rekao "Mi imamo dobre suce." a hrvatski građani su nezadovoljni radom tih sudova. I šta sad tu meni športskim kazano na što mi sliči. To mi sliči na situaciju imamo dobre recimo košarkaše ali imamo lošeg izbornika i nema rezultata. S druge strane, imamo dobre rukometaše i dobrog izbornika, imamo rezultate. Imamo i dobre nogometaše i dobrog izbornika i imamo i tu rezultate. Sada dolazimo ovdje tko je ovdje sada izbornik. Izbornik je znači u ovome slučaju Državno sudbeno vijeće. Ali da bi Državno sudbeno vijeće bilo dobrim izbornikom potrebno je puno toga napraviti. Znači, naše je stajalište odavno poznato, da Državno sudbeno vijeće mora imati punu samostalnost u svome radu i da mu glavni kriterij za izbor sudaca bude stručnost pojedinca, njegova profesionalnost, čestitost i domoljublje. Znači, to su bitne stvari da bi izbornik mogao u sklopu toga odabrati dobre suce. I normalno da je uvijek problem, mi moramo konstatirati da su se sve vlasti u Hrvatskoj do sada što izravno što neizravno miješale u izbor sudaca ili putem izravno ili neizravno putem Državnog sudbenog vijeća postavljajući svoje ljude i znamo već kako se to sve radi i vjerojatno je sva ta situacija dovela nas do svega toga. S druge strane, zašto je ovakva anketa vezano da su trgovački i kazneni sudovi tako visoko po korumpiranosti i mi smo tu krivi. Jer pazite, prilika čini lopova. To znači sljedeće. Moramo imati točne i jasne zakonske propise. To je ono što sam govorio već kod sudova. Znači da se neće moći dopustiti tzv. diskrecijska ocjena, pa onda ekstenzivna diskrecijska ocjena i u tima tzv. diskrecijskim ocjenama nađu se suci, prilika ga učini lopovom i događa se ono što se događa, postupci traju godinama, neki se rješavaju odmah. I zbog toga je kažem bitan ovaj dio da Državno sudbeno vijeće kao izbornik bude potpuno samostalno. Mi smo se protivili, znači mi nemamo ništa protiv da ministrica pravosuđa ali u smislu administrativnog sudjeluje u radu Državnog sudbenog vijeća i ovome cijelom postupku ali su znači uvijek loša rješenja i dobro da je tu sada dostupljeno od onoga da se ona može miješati odnosno ulazi u meritum. Automatski znači to da izvršna vlast ulazi u taj meritum vezano za izbor sudaca i svega ostaloga. I onda dolazimo u onu situaciju u kojoj sada jesmo. Znači, imamo, kaže kolega Bošnjaković, dobre suce ali loše pravosuđe, loše sudstvo prema onome što predmnijevaju i što osjećaju sami hrvatski građani, pogotovo oni koji dugotrajno vode sporove. Prema tome, dobro je što je bilo dva čitanja ovoga zakona. Jer, da je onaj prvi prijedlog, prvo čitanje što smo obavili da je donesen onda bi napravili tek još nesagledive štetne posljedice. Znači, u odnosu na ono što je bilo i stajalište Kluba Hrvatske stranke prava ne samo odbora jer to ministrica uvijek neće staviti stajalište klubova nego će staviti ili eminentne stručnjake ili nešto drugo. Znači, dobro je što se povukao onaj prijedlog vezano za sastav Državnog sudbenoga vijeća gdje se htjelo uzeti i odvjetnicima i pravnom fakultetu još po jednoga. Dobra je ova varijanta da se odustalo od onoga dijela da se ovim zakonom ne propisuju uvjeti za izbor sudaca nego samo se propisuju uvjeti kad netko može od sudaca biti stavljen na stegovni i odgovarajući postupak. Dobro je ono također ako je netko udaljen zbog kaznenog djela sa sudačke dužnosti da ne dobiva 2/3 nego dobiva polovicu plaće dok je udaljen odnosno dok postoje uvjeti a normalno ako se utvrdi da nije bilo mjesta svemu tome da se kazneni postupak obustavi odnosno odbije da onda mu se cijeli dio onoga što ga je pripadalo a znači u biti je nezakonito udaljen da ima pravo dobiti natrag. Prema tome, situacija je sada daleko bolja i mi u ovome trenutku s obzirom da se odstupilo od onih stvari koje su bile u prvom čitanju, znači bitan je pomak. Klub HSP-a će podržati ovaj zakon, ali kažemo, borimo se da imamo dobrog izbornika i da za sve igrače suce utvrdimo pravila igre da neće moći oni pozivati se na diskrecijsko pravo, da se ne bi događalo ono što je stara narodna da prilika čini lopova. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković.
Kolega Kovačević je rekao da je DSV izbornik. Ispravljam to kao netočan podatak. Zapravo, izbornik nije samo onaj koji bira igrače. Puno je bitnija uloga izbornika koji određuje taktiku, koji određuje metode, koji određuje načine. Dakle, izbornici u tom smislu smo ovdje mi.
Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite!
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Sabora. Imam dojam da mi tu stalno pričamo jedno te isto i stalno ne radimo ništa. Godinama se priča o reformi pravosuđa, o potrebi da se pravosuđe reformira. A što se sada tu reformira kroz ove zakonske prijedloge? Ne reformira se ali baš ništa. Ove promjene koje se nude su kozmetika, čista kozmetika. Kod rasprave o ovom zakonskom prijedlogu u prvom čitanju profesor Josipović je dao lijep prijedlog. Rekao je dajte transformirajmo taj DSV na način da jednu trećinu toga tijela čine ljudi iz pravosuđa, jednu trećinu profesori pravnog fakulteta, jednu trećinu ljudi iz udruga kao predstavnik javnosti. Ne. Nije se to uzelo u obzir. Šalje se zakon u drugo čitanje bez da se uvažila dobra primjedba. A ta dobra primjedba provođenje te dobre ideje bila bi reforma. To bi značilo reformirati sustav za koji svi uporno pričamo da ne valja i za koji svi se uporno trudimo da se takav loš održi jer se reformirati ništa neće. Pa imam dojam da se tu igramo. Uvode se sada stegovna vijeća kao nekakav veliki novum u svemu tome i sada mi nešto očekujemo bitno, novo od tih stegovnih vijeća. Pa šta će ta stegovna vijeća molim vas lijepo moći napraviti? … [[Govornik se ne razumije.]] sve i do sada odlučivao u stegovnim postupcima. Pa moramo se pitati kako je postupao. I ako nismo zadovoljni s time kako je postupao, onda moramo se pitati a zašto nije postupao onako kao što je trebalo postupiti. Pa kada odgovorimo na pitanje zašto onda moramo ispravljati tu lošu činjenicu u sustavu. A ne kozmetički sada u … [[Govornik se ne razumije.]] gurati nekakva stegovna vijeća i očekivati da će ovim normativnim rješenjem problem biti riješen. Usporedimo mi dvije kolone, na primjer, dvije kolone, koliko je predmeta neopravdano npr. u kaznenim postupcima otišlo u zastaru, neopravdano. I usporedimo kolonu koliko je sudaca stegovno odgovaralo. Te brojke su neusporedive. Neusporedive su. Mi ćemo samo analizom te dvije kolone vidjeti da DSV ne radi ono što mu je posao. On se ne brine na dovoljan način o tome da suce natjera da marljivo, ozbiljno, savjesno ispunjavaju svoju sudačku dužnost. Gledajte ne treba generalizirati ni u čemu, pa dakako ne treba generalizirati ni u ovom slučaju. Ima u hrvatskom pravosuđu sasvim sigurno divnih, vjernih, kvalitetnih sudaca. Ali ima i onih koji sasvim sigurno ne zaslužuju da imaju svoju sudnicu. I da u njoj dijele pravdu. Ne zaslužuju to da budu dio tog najčasnijeg dijela pravosuđa. Evo, kada se nastoji o tome govoriti, kada se nastoji govoriti o kvaliteti sudaca, kada se nastoji govoriti o kvaliteti njihova rada onda se uvijek i neprestano ističe isti prigovor, uvijek i neprestano. Svaka takva analiza, svaka takva rečenica, to je zadiranje u neovisnost pravosuđa. Sjećam se bivšeg predsjednika Udruge sudaca, suca Gredelja, velikog borca za upravo tu vrstu neovisnosti pravosuđa po kojoj nitko ništa ne bi smio reći o pravosuđu a koji se našao pred stegovnim postupkom zbog neurednog obnašanja dužnosti, nije čovjek rješavao spise u svojoj sudnici. Pa kada mu je zaprijetio stegovni postupak, onda je otišao u advokate, šta mu je drugo preostalo. I to mu je bilo bolje nego doći pred DSV i odgovarati zbog neurednog obnašanja dužnosti. Ali baš ti su, čini mi se uvijek najglasniji, najglasniji kada svaka se analiza njihovoga rada tumači kao napad na neovisno pravosuđe. Tko imenuje suca? DSV. Tko suce razrješava naravno u uređenom stegovnom postupku? Također DSV. Pa tko je onda odgovoran za to, da imamo u sustavu makar samo jednog suca koji ima svoju sudnicu a to ne zaslužuje? Tko je za to odgovoran? Ministar, svakako da nije. Vlada? Nije ni Vlada. Sabor? Nije ni Sabor. Odgovoran je DSV. A ministar, Vlada i Sabor odgovorni su za to da donesu propise po kojima će taj DSV biti sastavljen tako i imati u rukama instrumente takve po kojima će moći procjenjivati rad sudaca i biti u tome efikasna, njihov rad i njihov ne rad, i biti u tome efikasan da one dvije kolone nemaju tako različite brojke. Kolone npr. neriješenih spisa u kaznenim postupcima koji su neopravdano otišli u zastaru i kolona sudaca koji su zbog toga stegovno odgovarali. Nisu to samo kazneni spisi. Evo imali smo nedavno ovaj slučaj o kojem je cijela Hrvatska brujala, pa i inozemstvo dakako, ja vas sada pitam, kao razumne ljude. Ma kako se može dogoditi da u jednom banalnome sporu za uvredu i klevetu u građanskoj parnici čovjek tužio čovjeka za uvredu i klevetu, spor traje četiri godine? Pa tko će pitati toga suca za kvalitetu njegova rada? Ne za kvalitetu njegove presude, mogao je on meni presudu kako je htio. I obrazložiti ju kako god najbolje zna. Jer kvalitetu njegove presude može ispitivati samo isključivo viši sud, to je jasno, oko toga se svi slažemo. Ali tko će ispitati kvalitetu njegova rada, tko je taj tko će njega pitati pa dobro čovječe božji što je tebi četiri godine trebalo da ti doneseš presudu o ovako banalnoj stvari. I da li si ti to možda namjerno otezao. A ako jesi, onda brate mili ne možeš biti sudac. Ne možeš. Jer ti ne služiš ovdje u ovom sustavu zadovoljenju pravde, ti potičeš nepravdu. Ne može ostati sudac netko tko zanemaruje svoju dužnost na taj način. Naravno da nisu samo suci krivi za naše stanje u pravosuđu. Kriv je dakako cijeli sustav i cijeli sustav bi trebalo reformirati. I na tu reformu evo već čekamo jako dugo i tu reformu ministrica obećaje, i tu reformu želimo vidjeti u zakonskim prijedlozima koji dolaze iz Vlade ali je ne vidimo. Vidimo ovakve sitne zahvate, nedovoljne, kozmetičke naravi koji ništa u ovom lošem našem pravosuđu riješiti neće. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, uvažena državna tajnice, pa evo, uvodno ću istaknuti dakle, da sukladno ustavnoj nadležnosti, odnosno nedvojbeno vrlo važnoj ulozi u smislu funkcioniranja cjelokupnog pravosudnog sustava treba istaknuti da upravo državno sudbeno vijeće, a to smo već i čuli u prethodnim raspravama i imenuje suce i razrješuje suce ali i odlučuje o stegovnoj odgovornosti sudaca sve u skladu sa Ustavom Republike Hrvatske i posebnim zakonom. Dakle, Zakonom o državnom sudbenom vijeću, Zakonom, koga upravo evo mijenjamo odnosno nadopunjavamo. Naravno i sve ostale članke predloženog zakona treba sagledavati u odnosu na članak 123. Ustava Republike Hrvatske ali i u odnosu na odredbe, nove odredbe Zakona o sudovima. Shodno izloženom u samom propisu pronalazimo četiri osnovne novine i mislim da ih treba istaknuti i naglasiti. Dakle, koje su to četiri novine koje pronalazimo u izmijenjenom i dopunjenom ovako predloženom Zakonom o državnom sudbenom vijeću. Pa u prvom redu, ili pod 1., to je uvođenje stegovnog vijeća, drugo je produljenje roka za pokretanja stegovnog postupka, treće je utvrđivanje visine plaće sucu koji je privremeno udaljen sa dužnosti i četvrto dakle, propisivanje postupka za razrješenje suca od obnašanja sudačke dužnosti. Dakle, upravo one stvari koje bi trebale spriječiti i uistinu to one mogu ako se na ovaj način propišu, a propisane tako jesu, spriječiti sve one anomalije koje smo imali prilike pratiti prilikom rada državnog sudbenog vijeća kada je ono odlučivalo o stegovnoj odgovornosti sudaca na primjer da takvi stegovni postupci su trajali, imali smo prilike, imamo, na žalost imamo takvu praksu dugi niz godina, čak i do osam godina, a recimo u smislu provođenja tog postupka i ustanovljenja odgovornosti sudaca imamo čak i takve sadašnje odredbe zakona da isti u smislu ustanovljavanja njihove odgovornosti zadržavaju plaću kao da sude, kao da rade, kao da su još suci koji sude u konkretnim predmetima. Dakle, sve ove novine su uistinu stvari koje konkretno trebaju razriješiti one probleme koje smo vidjeli u smislu rada Državnog sudbenog vijeća kada ono odlučuje o stegovnoj odgovornosti sudac a i u postupovnom smislu i u smislu donošenje samih konkretnih odluka protiv određenog suca u konkretnom predmetu. Dakle, odredbom upravo članka 11. izmjena i dopuna određuje se Državno sudbeno vijeće u okviru koga dakle egzistira kao novina stegovno vijeće kao jedno od tijela stegovnog postupka jer isto dakle provodi stegovni postupak i predlaže Državnom sudbenom vijeću samu konkretnu odluku. Nadalje, stegovno vijeće provodi postupak, utvrđuje činjenice i sačinjava i prijedlog odluke. U konačnici vijeće donosi odluku o stegovnoj odgovornosti pri čemu nije vezano za prijedlog stegovnog vijeća. Mislim da i to treba apsolutno naglasiti. Gledano u cjelini, izmjene i dopune Zakona o Državnom sudbenom vijeću s jedne strane predstavljaju čvrst temelj za ekonomično, efikasno i nadasve brzo provođenje stegovnog postupka, ali shvaćeno kao postupka ustanovljenja odgovornosti sudaca za počinjena stegovna djela i izricanje stegovnih sankcija s jedne strane, a s druge strane zadržava i sva ona zakonska rješenja koja na jasan i transparentan način propisuju način izbora sudaca zadržavajući sve relevantne subjekte nadležnim u proceduri predlaganja i izbora sudaca uvažavajući u svakom segmentu postupanja kao osnovno načelo i ono to uistinu jest. Dakle, načelo stručnosti iskustva i znanja, te etičnosti sudskog poziva. Ovaj propis je zasigurno na tragu nedvojbeno bitnih reformskih zahvata u hrvatskom pravosuđu, te otklanja ili otklanjanja uočenih problema koji možemo sažeti kao problemi ne efikasnosti sudstva, upućivanje na elemente koruptivnosti, te veliki broj nerazriješenih sudskih predmeta. U izloženom smislu valja naglasiti primjerice i članak 8. kojim se mijenja dosadašnje zakonsko rješenje članka 20. predmetnog propisa. Naime, tim člankom taksativno su navedena stegovna djela koja može počiniti sudac u obnašanju svoje dužnosti, a u izloženom smislu treba naglasiti upravo ona navedena u stavku trećeg citiranog članka. Dakle, stegovni postupak pokreće se osobito, prvo kada sudac bez opravdanog razloga ne izrađuje i ne otprema sudske odluke. Drugo, ako je sudačko vijeće ocijenilo rad suca negativnom ocjenom i treće ako je broj odluka bez opravdanog razloga koje je sudac donio u jednogodišnjem razdoblju bitno ispod prosjeka u Republici Hrvatskoj pokretanje postupka radi poništenja odluke o imenovanju, dakle o imenovanju može uslijediti po zahtjevu. Dakle, oni navedeni su subjekti koji pokreću taj postupak. Dakle, od ministra pravosuđa, predsjednika Vrhovnog suda, sudačkog vijeća, predsjednika suda, predsjednika neposredno višeg suda, naravno a po službenoj dužnosti i samo vijeće. Nadalje, apsolutno treba podržati i odredbu kojim se dosadašnji rok od dvije godine produžava na tri godine protekom kojeg se ne bi protiv suca mogao pokrenuti stegovni postupak, shvaćen naravno rok kao apsolutni rok zastare, a valja naglasiti odredbu članka 19.a kojom je utvrđeno da Državno sudbeno vijeće razrješuje suca sudačke dužnosti, a podnesena žalba dakle žalba Ustavnom sudu Republike Hrvatske ne odgađa izvršenje rješenja odnosno nema suspenzivni značaj. Na kraju, sve ono što je uočeno u radu Državnog sudbenog vijeća kada se Državno sudbeno vijeće odlučivalo o stegovnoj odgovornosti sudaca, a u smislu boljih rješenja upravo pronalazimo u ovim izmjenama i dopunama zakona i sve rasprave koje idu izvan tih okvira i ne drže se suštine samih izmjena i dopuna dakako da se mogu u izvjesnom smislu i prihvatiti, ali one se ne odnose na direktan, odnosno konkretan sadržaj predloženih izmjena. Ove izmjene koje su predložene i koje nadam se ćemo prihvatiti u ovom Visokom domu zasigurno će biti temelj, ali uistinu temelj da sve one anomalije koje smo imali prilike uočiti u radu Državnog sudbenog vijeća kada je on odlučivao o stegovnoj odgovornosti sudaca imat ćemo dakle normativnu podlogu odnosno Državno sudbeno vijeće će kao tijelo imati normativnu podlogu da se do takvih situacija, neprihvatljivih situacija zasigurno više ne dolazi. Na samom kraju, ovakav predloženi, predložene izmjene i dopune Zakona o Državnom sudbenom vijeću apsolutno treba poduprijeti.
Hvala. Završni osvrt državna tajnica Ministarstva pravosuđa Snježana Bagić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Točno je, ovaj zakon treba promatrati u onom njegovom sadržajnom smislu izmjena i dopuna koje on nudi. Dakle, ovlasti i način rada Državnoga sudbenoga vijeća. U tom smislu izmjene i dopune koje se predlažu mogu se smatrati tehničkim izmjenama. Zašto? Tijelo koje imenuje i razrješava suce Državno sudbeno vijeće pa i način njegovoga imenovanja tko ga imenuje, imenuje ga Visoki dom ostaju nepromijenjene. Ovim izmjenama i dopunama samo se onaj način rada i onaj segment rada Državnoga sudbenoga vijeća olakšava, čini jednostavnijim, protočnijim kako bi se u djelokrugu njegove nadležnosti njegov rad ponavljam olakšao. I to je bio cilj i svrha ovoga Zakona. Dakle, ni predlagatelj nije imao namjeru niti smo to kao Vlada Republike Hrvatske rekli da ovaj Zakon nudi nešto bitno novo u postupku imenovanja i razrješenja sudaca. Hrvatska već ako govorim o imenovanju i razrješenju sudaca i tijelu koje ga imenuje i razrješava udovoljava standardima koja traži Evropa i sve preporuke, rezolucije i Vijeća Evrope i Evropske komisije dugo vremena. To je možda nešto s čim ne moramo biti u potpunosti zadovoljni, ali je činjenica da Hrvatska u tom segmentu udovoljava tim standardima. Jer standardni zahtjev da suce imenuje i razrješava neovisno tijelo sastavljeno većinom od predstavnika sudbene vlasti. Tako je to već dugo u našem sustavu ustrojeno Državno sudbeno vijeće koje imenuje Visoki dom i u tom segmentu taj dio se ne predlaže mijenjati niti se čini mi se polazeći od tih kriterija može mijenjati. Drugi su mehanizmi i načini kontrole rada sudova. Mi ovdje smo u prethodnoj točci raspravljali o tom utjecaju i tko može utjecati na rad sudova i u kom segmentu. U tom pravcu će ići i idu određene izmjene, dakako ne utječući na samostalnost i neovisnost sudbene vlasti. Koliko je ta granica fluidno pokazuje i dosadašnja rasprava i jučer i danas, ali kad smo već i kod ove teme ponovo pokrenuli pitanje odgovornosti sudaca, pa i njihovoga rada, a koristili smo športski rječnik, dopustite mi samo reći da, zapravo referencija riječi predsjednika Vrhovnoga suda, a mislim da se to odnosi na sve druge struke i profesije. Stanje u pravosuđu u ukupnosti ne može biti zadovolji i to se ponavlja uvijek i kad god je rasprava o nekoj temi koja je vezana za pravosuđe jer nas opterećuje … [[Govornik se ne razumije.]] postupak. Određeni pomaci su napravljeni i učinjeni. Kad mi netko to kaže ja to primim s dozom rezerve. Premda se … [[Govornik se ne razumije.]] sastav pravosuđa. Zašto? Zato što sam još uvijek … [[Govornik se ne razumije.]] sa pritužbama građana i sa njihovom percepcijom da njihov slučaj, njihov predmet se ne rješava. Tako dugo dok taj dio svijesti građana ne promijenimo mi nećemo i ne možemo biti zadovoljni. Ali, pojedini koraci, pojedine mjere koje se već čine da bi se to promijenilo u ukupnosti dovest će nas do toga cilja, a to neće biti preko noći. E sad, u onom segmentu u kome pravosuđe, tj. suci mogu dati odgovor na to pitanje jest njihova profesionalna stručnost, odgovornost, marljivi rad i naglašavam, njihova samokritičnost i objektivnost u vlastitim redovima. I kao što je predsjednik Vrhovnog suda nedavno rekao, svaka struka uključujući suce nisu nedodirljivi. Suci rade, ima puno dobrih sudaca. Interes sudačke profesije je da oni koji taj posao ne rade savjesno, odgovorno i profesionalno budu na neki način prozvani, kažnjeni ili odstranjeni. Svaka uključujući i sudačka mora to sama činiti u vlastitim redovima. I u tom segmentu su i ove izmjene i dopune Zakona o državnom sudbenom vijeću. Jer sami suci, sami sebi čine dobro ako svojim primjerom pokažu da su spremni napraviti na neki način kontrolu u vlastitim redovima. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovoj točci. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom sudbenom vijeću. Amandmane je podnio Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Molim državnu tajnicu da se očituje o tome amandmanu. S napomenom da za ovaj Zakon je potrebna većina glasova svih zastupnika, najmanje 77.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Naime.
Izvolite.
Pa tražimo, tražimo glasanje.
Može obrazloženje. Treba?
Obrazloženje da.
Dajte obrazloženje.
Naime prema, nije sporna opća obveza prema ustavnog zakonu da su tijela državne vlasti i pravosudna tijela dužna osigurati zastupljenost pripadnika nacionalne manjine prema … [[Govornik se ne razumije.]] Zakonu. Međutim, ona su to dužna učiniti vodeći računa o zastupljenosti pripadnika nacionalne manjine na području nadležnosti određenog pravosudnog tijela ili tijela državne uprave. U ovome slučaju pravosudnoga tijela. I Vlada, odnosno država je, nitko ne osporava takvu obvezu. Međutim, činjenica jest da smo mi ovdje kada je riječ o zastupljenosti pripadnika nacionalne manjine uključujući pravosudna tijela u određenoj kontradikciji kada je riječ o traženju nekoga da se izjasni ili ne izjasni kao pripadnik nacionalne manjine. Vi znate da se i suci i državni odvjetnici imenuju na temelju raspisanoga natječaja i postoje poteškoće i problem kako nekoga unaprijed tražiti da se izjasni kao pripadnik nacionalne manjine i kako onda osigurati da Državno sudbeno vijeće, kada imenuje suca, državne odvjetnike, to uzima u obzir.
Mir. Mir, mir. Izvolite iznijeti, čekajte malo, iznesite svoje stajalište.
Naime, činjenica jest da to nije sporno kao obveze iz ustavnoga zakona ali doista postoje objektivne poteškoće koje proizlaze i iz naše potrebe i načela da poštujemo međunarodno preuzete obveze pa i ustavni zakon. A tu imamo dva načela koja se međusobno baš ne podudaraju.
Predstavnik predlagatelja amandmana.
Hvala lijepa. Ovo obrazloženje gospodine predsjedniče u najmanju ruku čudno zato što ako postoji ustavna odredba koja je vrlo jasna i ako se traži da netko naravno ako želi može iznijeti svoju nacionalnost ne traži se od svakoga, nego ako netko želi i na osnovi toga se naravno rade onda statistički izračuni, ako je to u skladu sa Ustavom i ustavnim zakonom onda ne mogu biti drugi razlozi koji tome kolidiraju. Znači ne mogu, ne mogu biti razlozi koji su tehničke naravi i koji su razlozi ministarstva koji kolidiraju sa razlozima koji su izneseni u Ustavu. Znači ovdje postoji, postoje vrlo jasni članci u ustavnome zakonu i u Ustavu koji kažu da mora postojati određena proporcijalnost među pripadnicima različitih manjina. Ja bih vas molio samo malo, oprostite, ali ne uspijevamo se koncentrirati do kraja onda. Znači ako postoje određene ustavne odredbe koje su vrlo jasne, koje kažu da tu mora postojati određena likvotnost onda mi koji smo u odboru, koji smo donijeli taj, a molim vas da se počne uvažavati tako jedan odbor donese određeni, izglasa određeni članak jer inače, određeni amandman jer inače ne znam čemu službe odbori, znači ako Odbor je izglasao jedan amandman koji je u skladu sa ustavnim zakonom onda ja ne mogu vidjeti kako on kolidira sa određenim tehničkim poteškoćama koje može imati ministarstvo u tome. Hvala.
Hvala lijepo. Ja riječ mogu dati samo, kod rasprave samo predstavniku odbora koji je podnio amandman. Ne mogu dati nikome drugome i predstavniku Vlade. To je u raspravi o amandmanima. Kolega Pupovac, tako da ne možete raspravljati o ovoj temi.
... [[Govornik nije uključen.]]
E, to dobro, da, da, dobro. U 18,40 nastavljamo. Izvolite. Stanka. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa radom. Molim poštovanog zastupnika Milorada Pupovca koji je tražio stanku u ime kluba SDSS-a da uzme riječ. Kolega Pupovac izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Čovjek se zapravo u ovakvim situacijama zapravo osjeća bedasto. U nečemu što izgleda poput jedan i jedan netko daje neku vrstu nesuvisle aritmetičke interpretacije. Drugim riječima, kad nekoga nećemo primiti jako dobro znamo je li pripadnik neke nacionalne zajednice ili nije, a kad trebamo primjenjivati zakon onda je to problem. I da ovoga prvoga nema, vjerojatno mi ne bismo trebali ni imati neku vrstu zakona koji to reguliraju nego bismo imali dobro običajno stanje i u ovom Saboru se o tome ne bi raspravljalo. A budući da toga nema, onda državna tajnica dolazi i tumači nam kako je problem znati da li je netko pripadnik ili nije pripadnik nacionalne manjine, a svi veoma dobro znamo da kod sudaca znamo da li je pripadnik ove ili one nacionalnosti, da kada u potrebnoj dokumentaciji za prijavu, za natječaj donio potvrdu o kažnjavanju ili nekažnjavanju u toj potvrdi stoji da li je pripadnik ove nacionalnosti ili nije. I to je onda problem. Ja ne razumijem zašto Vlada nakon glasanja na Odboru za prava, ljudska prava i prava nacionalnih manjina gdje je većina članova Odbora, uključujući i predstavnike opozicije, nacionalnih manjina i predstavnika vladajuće stranke podržala ovaj amandman, zašto Vlada i dalje ima problema sa razumijevanjem odredbi zakona i to matično ministarstvo, Ministarstvo pravosuđa ima probleme da to razumije. Ako ćemo ovdje napraviti problem, ako ovdje nećemo razumjeti stvari, onda ja doista ne razumijem kako ćemo to moći učiniti kod drugih ministarstava. Ako Ministarstvo pravosuđa ima teškoća kod toga onda doista ne razumije u čemu je problem. I ako mi vrlo dobro znamo da postoji problem da se ljudi izbjegavaju izjašnjavati kao pripadnici ove ili one nacionalne manjine zbog određenih okolnosti umjesto da podsteknemo i da otklonimo teškoće zbog koji se ljudi imaju teškoće izjašnjavati mi kažemo, e ne možemo primjenjivati zakon zbog toga što ne znamo tko je tko. Oprostite, oni koji su glasali za nas na proteklim izborima, gospođo državna tajnice, nitko ih nije pitao hoće li biti na ovoj ili onoj listi, nego se na osnovi određenih policijskih podataka dospjeli, iz podataka potrebnim za dobivanje osobne iskaznice dospjeli na većinsku i na manjinsku listu. Vama je to sad problem. Ako želite promijeniti sastav ovoga Sabora, izvolite. Mijenjajte ga, ali to ćete uraditi bez nas.
Gospođe i gospodo zastupnici. Ja ću odgoditi glasovanje o ovom Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom sudbenom vijeću. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa jasno, prije glasovanja o amandmanu, prije nego što je glasovanje o zakonu. A isto tako odgodit ću glasovanje o Konačnom prijedlogu Zakona o sudovima jer ima slična identična odredba da Vlada zauzme cjelovito i jasno stajalište i da to konačno raspravimo vrlo jasno primjenu Ustavnog zakona u izboru sudbene vlasti. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama o Državnom o sudbenom vijeću. Rasprava o tekstu zakona je završena. Amandmane su podnijeli Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i Vlada Republike Hrvatske poslije roka. Prvo, glasovanje o tome da li ćemo glasovati o amandmanima koje je Vlada Republike Hrvatske podnijela poslije roka. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? 77 za, 3 suzdržana, 17 protiv. Dakle, i o tim amandmanima ćemo raspravljati i glasovati.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Jedini amandman Vlade na konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom sudbenom vijeću odnosi se i vezan je zapravo sa Zakonom o sudovima na osiguranje predstavnika nacionalnih manjina prilikom imenovanja sudaca u sudove u pravosudna tijela. Dakle, Državno sudbeno vijeće kao tijelo koje imenuje i razrješava suce treba također imati u vidu, uzeti u obzir odredbe ustavnoga Zakona o pravima nacionalnih manjina, Zakona o sudovima kojima se razrađuje to načelo i ono je vezano zapravo sa amandmanima koje će Vlada i predlaže za Zakon o sudovima. To govorim stoga što amandman Vlade, predloženi amandman glasi: "Prigodom donošenja odluke, imenovanje sudaca vijeće će uzeti u obzir i odredbu članka 74. stavka 7. i 8. Zakona o sudovima.", a ona glasi da se prilikom imenovanja sudaca moraju uzeti u obzir odredbe članka 22. stavka 4. ustavnog Zakona o pravima nacionalnih manjina, ako i da se pripadnim nacionalne manjine može prilikom prijave na natječaj za upražnjeno mjesto suca pozvati na … [[Zbog predsjedničkog zvona govornik se ne razumije.]] zbog nacionalne pripadnosti. Zahvaljujem.
Otvaram raspravu. Predstavnici klubova mogu, izvolite. Pero Kovačević u ime Kluba zastupnika HSP-a.
Pa, interesira me kako mislite to provesti. Kako to mislite provesti u praksi. Ta odredba je, kako ćete je provesti jer ste je izsimulirali. Može se dogoditi varijanta da će netko izjasniti da bi dobio mjesto da je pripadnik nacionalne manjine, a recimo u popisu birača ili u MUP-u nije tako registriran. Znači niste to do kraja … [[Govornik se ne razumije.]] Može 5 manjinaca tražiti. Koga ćete primiti onda? Plediram na to, ako stavljate takve odredbe onda morate izsimulirati kako će to u konačnici izgledati. Recimo varijanta B, javi se 5 pripadnika nacionalnih manjina, različitih nacionalnih manjina, ne iste manjine i sad kome ćete dati prednost. A sad uđete recimo u MUP evidenciju, oni imaju sasvim drugu nacionalnost označenu nego ono što su se tu prikazali. Uđite u popis birača tu je treća skupina. Jel vama jasno kako to mislite provesti? Imali smo situaciju sjećati se kod izbora suca, predstavnika suca, …
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Nisu krvna zrnca, Čehok nemoj ubacivati. To nisu krvna zrnca, to su ozbiljne stvari, to nije sukob interesa, to su ozbiljne stvari. Znači, imali smo varijantu da se kandidat za predsjednika Vrhovnog suda koji je odstupio nije uopće stavio, samo je stavio državljanstvo Republike Hrvatske. Tako je bilo u drugom slučaju, zakon nije tražio da se mora izjašnjavati, a i zakon kaže da mora, za sve te dužnosti je bitno državljanstvo Republike Hrvatske. Kažem, skrećem pozornost da je to neisimulirano i neprovedivo. E sad mi recite kakvi će omjeri biti gdje. Kakvi će omjeri gdje biti? … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne, nije točna informacije, to je …
Molim vas kolege. Pa molim vas.
Znači ovo je stvar simulacije ovo je stvar provedbe. Ovo nije jednostavna stvar. Prema tome, neisimulirana i neprovediva je odredba niti je ono što vi tražite. To je neprovediva odredba. Hvala lijepa.
Jel' se još netko javlja na raspravu? Ne. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje taj amandman. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 80 glasova za, 4 suzdržana i 6 protiv usvojen je predloženi amandman. Sad imamo amandman Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina koji se referira na već usvojeni amandman. Poštovani zastupnik Furio Radin. Izvolite.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Amandman povučen. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Za donošenje zakona potrebna je većina svih zastupnika, najmanje 77 glasova za. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 78 glasova za, 3 suzdržana, 15 protiv. Donesen konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnom sudbenom vijeću zajedno sa usvojenim amandmanom. Preskočit ćemo raspravu o potvrđivanju odluke o izmjenama i dopunama statuta Hrvatske akademije umjesto i znanosti jer na matičnom odboru zajedno sa Vladom i predlagateljem statuta se još obavlja usuglašavanje pa ćemo prijeći na - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu broj 7307-HR za projekt razvoja sustava socijalne skrbi, između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z.br. 373. Predlagatelj je Vlada. Prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, financije i državni proračun. Državni tajnik Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi Ante Zvonimir Golem će dodatno obrazložiti prijedlog.
Gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo. Projekt razvoja sustava socijalne skrbi podržat će sveukupne ciljeve, strategije i pomoći Hrvatskoj za razdoblje od 2005. do 2008. godine, a koje je Vlada Republike Hrvatske odobrila 11. studenog 2004. godine. A isto tako Odbor izvršnih direktora Svjetske banke podržao 21. prosinca 2004. godine. Konkretno, projekt razvoja sustava socijalne skrbi pridonijet će gospodarskom napretku kroz poboljšanje u ciljanosti, održivosti, kvaliteti i učinkovitosti u socijalnoj skrbi. Projekt razvoja podržava nacionalnu strategiju za smanjenje siromaštva koje je Vlada usvojila u kolovozu 2002. godine i koja predlaže multidimenzionalni pristup smanjenju siromaštva predlažući mjere koje nisu ograničene samo na sustav socijalne skrbi, već također uključuje i djelovanje na području tržišta rada, zapošljavanja, obrazovanja, zdravstva i stanovanja. Unutar pomoći, socijalne pomoći i socijalne skrbi, strategija podržava decentralizaciju i postepenu deinstitucionalizaciju socijalnih usluga i promoviranje alternativa institucionalizacije u zajednici, uključujući i povećani ulogu nevladinih organizacija u pružanju socijalne skrbi, privatizaciju unutar socijalne skrbi, uvođenje garantiranog minimalnog dohotka i njegovo povezivanje s linijom siromaštva, godišnje indeksiranje naknada i socijalne skrbi, poboljšani nadzor nad siromaštvom, uvođenje službene linije siromaštva, te uvođenje informacijske tehnologije u prikupljanju i provođenju podataka u socijalnoj skrbi. Projekt razvoja sustava socijalne skrbi je zajam za namjenske investicije. Iznos zajma je 31 milijun eura u protuvrijednosti 40 milijuna američkih dolara, u što se još pridodaje sufinanciranje od strane švedske međunarodne agencije u darovnici u iznosu od 2 milijuna dolara. Projekt razvoja sustava socijalne skrbi osnažit će kvalitetu, ciljanost i administraciju socijalnih naknada i usluga koje primaju i oni kojima su one najpotrebnije. Rezultati u provedbi projekta procijenit će se putem niza kvantitativnih i kvalitativnih indikatora. Praćenje tijekom projekta i tijekom implementacije vršit će Uprava za ekonomske poslove Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi. Upravi za ekonomske poslove u praćenju pomagat će podaci do kojih će se doći u sklopu ovog projekta u što ulaze podaci dobiveni anketama Državnog zavoda za statistiku, podaci dobiveni kompjuteriziranosti sustava vođenja naknada i podaci o pružanju socijalnih usluga dobiveni anketama koje će se provoditi u pilot regijama. Projekt razvoja provodit će se u 3 komponente. Prva komponenta je poboljšanje u pružanju socijalnih usluga, a koji cilj ove komponente je poboljšati cjelokupni sustav pružanja socijalne usluge u Hrvatskoj, počevši od prevencije preko povećanja kvalitete u pružanju usluga pa sve do reintegracije korisnika u zajednicu. Socijalne usluge postat će učinkovitije u većoj mjeri orijentirane prema obitelji i temeljene na načeli inkluzije kroz razvoj i uvođenjem novih organizacijskih modela u području administracije socijalnih usluga i pružanja socijalne skrbi, što se prije svega odnosi na uspostavljanje centara za socijalnu skrb i metodoloških centara, pokretanje novih inovativnih socijalnih programa temeljenih na zajednici, transformaciju domova, povećanje kvalitete usluga, te smanjenje vremena koje korisnici provode primajući usluge i uvođenje poticaja koji potiču financijsko odgovorno upravljanje javnim sredstvima za socijalne usluge. Prva komponenta imat će podjelu na dvije podkomponente koje se zovu programiranje socijalnih usluga koje su troškovno učinkovite, efikasne i temeljene na načelu inkluzije i usredotočuje se na uvođenje značajnih poboljšanja u samoj administraciji i pružanju socijalnih usluga u tri županije prije nego se što se navedene promjene provedu na nacionalnoj razini. Druga podkomponenta pod nazivom upravljanje i financiranje socijalni usluga usmjereno prema rezultatima je pomoć institucijama javnog sektora u korištenju novih alata i pristupa sa svrhom postizanja promjena koje su predviđene ovim projektom. Pokrenut će se program za inovacije i učenje iz kojeg će se financirati ili sufinancirati inicijalni troškovi za projekte, a koji će podržavati i nove inovativne pristupe u skrbi u zajednici i koji će pažljivo ocjenjivati kako bi se iskustvo i lekcije koje će proizaći prenijeli u smislu poboljšanja kvalitete učinkovitosti i smanjenje izdataka. U drugoj komponenti radit će se na osnaživanju informatskog upravljačkog sustava Uprave socijalne skrbi. Cilj komponente je poboljšati administraciju u sustavu gotovinskih i negotovinskih socijalnih pomoći kroz primjenu novog organizacijskog modela u centrima za socijalnu skrb te kroz novi informacijski upravljački sustav koji će pružati pravovremene i kvalitetne podatke djelatnicima Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi u svrhu kreiranja, praćenja i analiziranja socijalne politike. Komponenta treća je poboljšanje postojeće infrastrukture ustanova socijalne skrbi gdje Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi procjenjuje da oko 70% domova trenutno ne zadovoljava osnovne uvjete javnog zdravstva. Nadalje, u brojnim županijskim centrima za socijalnu skrb neophodno je poboljšati infrastrukturu kako bi se uveo i … [[Govornik se ne razumije.]] stop office model, omogućila instalacija informatičke i mrežne opreme i poboljšalo stanje u prostorijama centra općenito, budući da su mnogi od njih u lošem stanju. Znači, kao cilj ove komponente je poboljšanje infrastrukture u odabranim domovima socijalne skrbi kako bi se osiguralo poštivanje minimalnih standarda u tim ustanovama te na taj način dovelo poboljšanju sveukupne kvalitete socijalnih usluga. Poboljšati infrastrukturu u centrima za socijalnu skrb u skladu sa administrativnom reorganizacijom tih institucija. Postoji vrlo jasna potreba za poboljšanjem standarda u mnogim ustanovama te je stoga sastavljen višegodišnji program poboljšanje infrastrukturnih uvjeta u ustanovama na temelju stručne procjene stanja i potrebi za poboljšanjima higijenskih standarda u javnim ustanovama. Vlada Republike Hrvatske na sjednici održanoj 15. travnja 2005. godine donijela je odluku o pokretanju postupka za sklapanje Ugovora o zajmu za "Projekt razvoja sustava socijalne skrbi između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj". Izvješće o završetku pregovora za sklapanje Ugovora o zajmu Vlada Republike Hrvatske prihvatila je na sjednici 20. svibnja 2005. godine. Sukladno navedenom dana 6. srpnja 2005. godine u Zagrebu ministar financija Republike Hrvatske i direktor Svjetske banke za Hrvatsku, Rumunjsku i Bugarsku potpisali su ugovor o zajmu "Projekt razvoja sustava socijalne skrbi između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj". Zahvaljujem.
Hvala. Odbor za zakonodavstvo? Odbora za financije i državni proračun? Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovana zastupnica Lucija Čikeš. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine tajniče, članovi Vlade, kolegice i kolege. Na temelju članka 84. Republike Hrvatske članka 129. i članka 159. Poslovnika Hrvatskog sabora vlada Republike Hrvatske podnosi Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu broj 7307-HR za "Projekt razvoja sustava socijalne skrbi između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj", sa Konačnim prijedlogom zakona za hini postupak kojeg klub Hrvatske demokratske zajednice podržava i drži opravdanim objedinjavanje prvog i drugog čitanja, jer je njegovo potvrđivanje preduvjet za stupanje na snagu istog, odnosno za povlačenje sredstava sukladno proračunu Republike Hrvatske. Ovo je zajam uz državno jamstvo te se sastoji od nekoliko komponenta. Komponenta zajma iznosi 40 milijuna dolara, odnosno 31 milijun eura, a darovnica švedske Agencije za međunarodni razvoj u iznosu od 2 milijuna dolara, odnosno milijun i 700 tisuća eura te financijskih sredstava iz državnog proračuna Republike Hrvatske u iznosu od 18 milijuna dolara, odnosno 14 milijuna eura. Odnos Međunarodne banke za obnovu i razvoj švedske Agencije za međunarodni razvoj i Republike Hrvatske su 66:3:31 izraženo u postocima učešća. Brojni su argumenti za uključivanje Svjetske banke u projekt reorganizacije razvoja sustava socijalne skrbi, a navest ću samo neke od njih. Svjetska banka je stekla značajno iskustvo u pomaganju vladama u pripremanju i provedbi reformi sustava socijalne skrbi. Unosi veliko i dugo godina stjecano iskustvo u kreiranju, vođenju projekata socijalne skrbi, kao i koordiniranju između svih onih koji su zainteresirani za ovaj problem. Pomaže Republici Hrvatskoj da učini sustav socijalne skrbi kompatibilnim sa europskim kroz pretpostavke da svim stanovnicima garantiramo razinu raspoloživih sredstava u skladu sa minimalnim ljudskim dostojanstvom, da se minimalna razina životnog standarda zadrži i kada su radnici prisiljeni prekidati rad zbog bolesti, nesreće, porodiljnog dopusta, invaliditeta ili gubitka posla. Da zagarantiramo minimalna sredstva za raspolaganje osobama sa invaliditetom te potpomognemo njihovu integraciju, društvo i gospodarstvo i da razvijemo sustav gotovinskih socijalnih naknada koje su raspoložive obiteljima sa najvećim potrebama. Svjetska banka je u ovoj reformi prepoznala dobru strategiju Vlade Republike Hrvatske, odnosno resornog Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi Republike Hrvatske kojima je cilj stvoriti sustav socijalne skrbi koji je usredotočen na korisnika, vođen ishodom i jednostavan za korisnika. Projekt je pošao od osnovnih pretpostavki, odnosno osnovnih zamjerki sadašnjeg sustava socijalne skrbi, a vjerujem da ćete se složiti sa mnom da je on pretjerano centraliziran, pretjerano institucionaliziran, nerazvijena je prevencija kao ni aktivna funkcija sustava, nedovoljno je transparentan, manjkava je informatizacijska povezanost, slaba informiranost potencijalnog klijenta o svojim socijalnim pravima kao i neprilagođena edukacija zaposlenika, promjenjivi su i kriteriji za utvrđivanje provedbi i evaluaciju različitih mjera. Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi Republike Hrvatske polazeći od prije navedenih manjkavosti, a koristeći najbolje europske primjere kao iskustvo stručnjaka Svjetske banke UNDPA, vladinih udruga, vanjskih suradnika izradilo je ovaj program razvitka sustava socijalne skrbi čiji su rezultati jasni i mogu se pratiti i kojima je jasan financijski plan za razdoblje od četiri godine 2005. kraj 2008. Cilj projekta su programi socijalne skrbi visoke kvalitete koji koriste javna financijska sredstava učinkovito i u svrhu postizanja boljih rezultata za korisnike. U strukturi ovog projekta su tri komponente. Prva komponenta je reorganizacija i racionalizacija sustava socijalne skrbi, naravno da nema učinkovitog sustava socijalne skrbi bez njegove modernizacije i demokratizacije, a to znači decentralizacija sustava socijalne skrbi i socijalne pomoći, uspostava novih kriterija socijalne intervencije, deinstitucionalizacija socijalne pomoći i socijalne skrbi, prevencija institucionalizacije istih i integrativna uloga socijalnih pomoći. Naravno da je krajnji cilj postizanje razine učinkovitosti sustava, a postići ćemo je ako prije navedenim mjerama pridružimo još i poboljšanje razine informiranosti o socijalnim pravima, podizanje obrazovne razine zaposlenika u socijalnoj skrbi, poboljšanje transparentnosti te reorganizacija sustava socijalne skrbi će se pilotirati u tri županije: Vukovarsko-srijemskoj, Zadarskoj i Splitsko-dalmatinskoj. Socijalne usluge postati će učinkovitije, orijentirane prema obitelji i temeljene na načelu inkluzije i to kroz uspostavu županijskih centara za socijalnu skrb i metodološkog centra, kroz pokretanje novih inovativnih socijalnih programa počevši od prevencije peko povećanja kvalitete i ciljanosti istih pa do reintegracije korisnika u zajednicu, a sve sa ciljem što kraćeg zadržavanja korisnika u sustavu socijalne skrbi. Dakako da tome moramo pridodati i transformaciju domova. Županijski centar za socijalnu skrb je nešto novo i u svojoj će djelatnosti imati analizu i programiranje socijalne skrbi u županiji, biti će drugostupanjsko tijelo vještačenja, rješavati će predmete u drugom stupnju, koordinirati će i stručno pomagati sve centre za socijalnu skrb u županiji putem mobilnog tima, voditi će računovodstvene poslove, pratiti će nevladine udruge kao i ocjenjivati njihov rad te sklapati ugovore sa drugim subjektima. To je pojava i novog metodološkog centra, ništa novo, odnosno to je ustanova koja postoji već i koja ima najbolju praksu u pružanju usluga u županiji. Ona će surađivati sa županijskim centrom za socijalnu skrb te pružati savjetničke usluge u odabiru najučinkovitijih i najkvalitetnijih usluga za korisnika. Pomoći će i u planiranju usluga, postavljanju kriterija za odabir istih, raditi će na poboljšanju usluga, angažirati volontere, itd., itd. Kroz program za inovacije i učenje za koji su u ovom zajmu osigurana sredstva, što ćete priznati da je nešto novu u Republici Hrvatskoj, Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi podržati će sve inovativne projekte koji promoviraju skrb u zajednici i koji podupiru transformaciju institucijske skrbi u skladu sa nastojanjima Vlade Republike Hrvatske da smanji i spriječi institucionalizaciju i razvije alternativne modele skrbi za korisnike. Financiranje i sufinanciranje iz ovog fonda je u vidu darovnica. Komponenti drugoj je obuhvaćeno osnaživanje informacijsko-upravljačkog sustava socijalne skrbi kroz donošenje središnjeg registra korisnika uključujući i informacije o njihovim socijalnim pomoćima, izračunu pomoći i načinu isplate sustavu, upravljanja predmetima, mehanizmima za računovodstvo i planiranje i kroz bazu podataka davatelja usluga. Ova koncepcija uključuje i koncept sve na jednom mjestu po kojem će zaista u svim ovim pilot županijama najprije, a potom i u cijeloj Hrvatskoj, svi centri za socijalnu skrb primjenjivati ovaj koncept. Jačanje informacijskog upravljačkog sustava olakšava rad na lokalnoj razini, a na nacionalnoj razini osigurava pravodobne i točne podatke Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi u svrhu osmišljavanja, praćenja i analize socijalne politike. Komponentom 3 obuhvaćena su poboljšanja postojeće infrastrukture u ustanovama socijalne skrbi. U okviru ovoga financirat će se izgradnja 13 novih centara za socijalnu skrb. Obavit će se adaptacija 13 postojećih centara za socijalnu skrb te će se poboljšati sanitarno-higijenski standardi za više od 70 ustanova socijalne skrbi Republike Hrvatske. I dakako, od svega ovoga što na kraju očekujemo? Očekujemo smanjivanje upućivanje ustanove za 10%. Očekujemo vrijeme koje socijalni radnici troše na administrativne poslove vezane uz socijalne naknade da će se smanjiti za 15%. Povećanje za 10% u svim ciljanim socijalnim naknadama će biti. Smanjiti će se broj naknada, napominjem, broj naknada koji regulira Zakon o socijalnoj skrbi. Očekuje se i 15% više korisnika koji primaju usluge kroz programe prevencije institucionalizacije i integracije. Svijest javnosti i zadovoljstvo korisnika biti će povećani, vrijeme procesuiranja zahtjeva biti će skraćeno, a u svim centrima za socijalnu skrb biti će primijenjen model sve na jednom mjestu. I na kraju krajeva, gotovo sve ustanove socijalne skrbi, znači u 100% zgrada socijalne skrbi, zadovoljit će one nacionalne higijenske standarde. I upravo zbog svega ovoga, iz ovih razloga Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava Vladin Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak, gospodin zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Pa uvažena kolegica je kazala da sve mora biti na jednome mjestu. Znači, ispravljam. Kad je riječ o socijali to baš mora biti dispenzirano i po načelu socijalnom i drugome, pa bi bilo daleko pametnije da su ove 3 županije koje su odabrane bile javnim natječajem. Onda bi onda na red možda došla i Osječko-baranjska ili Bjelovarsko-bilogorska ili čak Istarska županija.
Hvala lijepa. U ime Kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Kod ove Vlade istarska ni čak ne dolazi u obzir. Međutim, pustimo sada to. Kad imamo ovaj ugovor o zajmu broj 7307, najprije se treba zahvaliti Švedskoj agenciji za međunarodni razvoj na darovnici koju smo dobili u iznosu od milijun 702 tisuće i 300 eura. Međunarodna banka za obnovu i razvoj osigurava nam zajam za socijalnu skrb u iznosu od 31 milijun eura, to je negdje oko 230 milijuna kuna, a državni proračun osigurat će na taj iznos još cca 55% tog iznosa ili cca 105 milijuna kuna. Već u ovoj 2005. u proračunu je za te namjene osigurano 12 milijuna i 200 tisuća kuna. No, što je sad bitno? Bitno je spomenuti ono što je rekla i gospođa Lucija Čikeš ili Lucija Čikeš da se radi najpovoljnijim kreditima koje Hrvatska može dobiti na međunarodnom tržištu novca i drugo, na strani 8. govori se o tome za što će se ovaj novac utrošiti. Znači, za poboljšanje administrativnog sustava socijalne pomoći i drugo za infrastrukturu tih socijalnih ustanova. Moj savjet bi bio da se previše ne razmećemo kada je administriranje posrijedi, bez obzira što smo svjesni činjenice da nam je sustav neučinkovit, time i skup. Njega valja promijeniti, ali ono na što bi trebalo sigurno ulagati taj novac, to je prije svega infrastruktura naših domova, tj., socijalnih ustanova od kojih neke izgledaju kao da smo ih naslijedili ili kao da su zaostale iz 19. stoljeća. Ako se ne varam, maloprije je u svojoj diskusiji državni tajnik spomenuo da gotovo 75% takvih, pod navodnicima, domova naprosto ne zadovoljava neke aktualne standarde. Kod ovog treba, jasno, reći i sljedeće. Taj novac je sigurno respektabilan novac. Radi se o gotovo 350 milijuna kuna. To nije, jasno, novac za podcjenjivanje. Svi se slažemo da su isto tako potrebe na prostoru Republike Hrvatske ogromne, međutim nemojmo zapostaviti pojedine županije, nemojmo uvoditi ovo načelo kao što ga je definirala gospođa Lucija Čikeš. Sve na jedno mjesto. Jednima sve, drugima naprosto ništa. Nemojte taj novac, gospodo, koncentrirati samo tamo gdje je saborska većina u poziciji i lokalne vlasti, odnosno gdje se pozicija na državnoj razini poklapa sa onom na lokalnoj razini. Jer to se onda pretvara u kažnjavanje pojedinih županija, gradova, itd. Jasno, hrvatska vlast bi trebala biti vlast svih građana, a ne samo onih krajeva u kojima uživa tu većinu. Ovdje su od strane državnog tajnika spomenute 2 pilot županije, nije ih naveo. Jasno, odmah smo otklonili mogućnost da bi to, ne daj Bože, bila Istarska, Primorsko-goranska županija, itd., a potom nam je gospođa Lucija Čikeš ispred HDZ-a pojednostavila traganje koje bi županije mogle biti u igri. Pa vidimo da su to Zadarska, Splitsko-dalmatinska i, dobro, apsolutno opravdano, Vukovarsko-srijemska. Zašto predstavnik Kluba HDZ-a zna koji će se centri obnavljati, gdje će se obnavljati? Čak se spomenulo maloprije i 70 sanitarnih čvorova, a mi ostali koji smo također željeli pronaći, pod navodnicima, svoj neki grad ili županiju u tih 350 milijuna kuna jednostavno ne možemo doći do tih podataka. Zašto da se jedni podaci distribuiraju predstavnicima stranke na vlasti, a ostali podaci, ne znam, u saborsku proceduru za obične opozicione smrtnike. Ono što me kod svih ovakvih zajmova, da budem posve otvoren, također smeta to su ove konzultantske usluge. Za njih ćemo morati platiti milijun i 500 tisuća eura. Od toga milijun eura ide za strane izdatke, strana 25, a 500 tisuća eura za domaće, znači te konzultantske pod navodnicima "usluge, izdatke", itd. To je, čak bih se usudio reći, jedan svojevrstan reket međunarodne banke kojom se financiraju, plaćaju itd. njihovi savjetnici, možda u dosluhu i sa vrhovima tih banaka. Smeta me i to da povlačimo novac, još jedanput ću reći, a da ne znamo zapravo u ovome trenutku kada raspravljamo o ovim 350 milijuna kuna, za što će se utrošiti konkretno taj novac. Zapravo jedni znaju i koji će sanitarni čvorovi biti opremljeni, a drugi ne znamo. Znamo znači da su potrebe ogromne, međutim jedna ovakva distinkcija između zastupnika prvog i drugog reda mislim da nije ili barem ubuduće ne bi trebala biti praksa nadležnog ministarstva. Ono što mene također zanima to su ove mreže, ja ću ih tako nazvati, tih socijalnih ustanova. Npr. grad Buzet je sam išao u gradnju Doma umirovljenika, bez ijedne kune pomoći iz državnog proračuna. To je možda jedan, neću reći jedinstven, ali svakako jedan od rijetkih slučajeva u Republici Hrvatskoj, da jedan grad i izgrađuje, izgradili smo ga, Dom umirovljenika isključivo vlastitim proračunskim sredstvima. Međutim, s druge strane već godinu dana molimo, kumimo da ministarstvo preuzme u tu svoju mrežu 50-tak štićenika koliko bi ih tamo trebalo sutradan biti smješteno, a pristaje na svega 25. Ja osobno držim da se to treba riješiti, jasno prije svega u komunikaciji gradonačelnik, nadležno ministarstvo, ali zašto to spominjem? Jer bi se na taj način trebalo i ostale stimulirati da sami vlastitim sredstvima pokušaju riješiti tu životnu potrebu, taj ogroman komunalni standard koji pripada umirovljeničkoj populaciji. Konačno, ako te ne pitam niti kunu, onda daj barem preuzmi na kraju brigu na neki način o tim ljudima kao svugdje drugdje po Hrvatskoj, ako smo svi u ovoj zemlji pred Bogom, pred zakonom, pred Ustavom i pred hrvatskom Vladom jednaki. To što nismo, to znamo, ali bi zato trebalo biti. Dobro je sigurno u ovom zakonskom prijedlogu regulirana nabava. Do 500 tisuća eura vidimo da to ide na domaće nadmetanje, a preko 500 tisuća eura na međunarodno nadmetanje. Na strani 39, ja ću to citirati, doslovce se kaže da poduzeće u vlasništvu države koje se nalaze i postoje na području zajmoprimca bit će kvalificirana da sudjeluju u nadmetanju samo ukoliko mogu dokazati na banci prihvatljiv način, da su pravno financijski neovisni, da posluju prema trgovinskim zakonima, nisu agencije koje su u odnosu ovisnosti s Vladom zajmoprimca, itd. Sigurno je to jedan kvalitetan, pod navodnicima "iskorak" u odnosu na možda domaću … [[Govornik se ne razumije.]] praksu. Za kraj, mi podržavamo jasno taj zakon. Zašto? Zato jer se radi o rješavanju, rekoh, ogromnih potreba koje glede te materije Hrvatska ima. Radi se sigurno o najpovoljnijim zajmovima koje Hrvatska u ovom trenutku može povući od neke međunarodne institucije, međutim još jedanput ću pozvati državnog tajnika da nam taksativno naznači za koje to, pod navodnicima "domove" ili sanitarne čvorove, kada to već znaju gospoda u HDZ-u, misli utrošiti 350 milijuna kuna. Znači koje će to županije taj novac dobiti, koji će gradovi taj novac dobiti i za što je to već unaprijed mimo ovoga doma utrošeno 350 milijuna kuna? Nemojmo gospodo, znači za kraj, neke županije zapostavljati, da neke županije ispaštaju zbog, pod navodnicima "političkih prilika vlastite autonomnosti" ili ne znam kako bih to nazvao, a druge nagrađivati i na taj način voditi politiku potvrđivanja svoje političke težine pripremajući se za neke naredne izbore. Takva politika je naprosto frustrirajuća, to razara na kraju ne samo gospodarstvo, nego i povjerenje u hrvatske institucije. Za kraj još jedanput molim vas gospodo iz nadležnog ministarstva, recite nam koji će se to domovi sa 350 milijuna uređivati u Republici Hrvatskoj, koji su to, da budem banalan, sanitarni čvorovi koji se sada u diskusiji HDZ-a spominju i zašto isključivo upravo kroz taj, pod navodnicima "pilot projekat" sav taj novac od 350 milijuna kuna ide na Vukovarsko-srijemsku, Zadarsku, odnosno Splitsko-dalmatinsku županiju?
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Lucija Čikeš. Izvolite.
Kolega Kajin, ja pozdravljam vašu sposobnost manipuliranja podacima, ali i što ste iskoristili ovom prigodom, pa ste rekli sve na jednom mjestu, ali novci sve na jednom mjestu. Gospodine, ako ste slušali, dobro ste znali da se u mome izlaganju nije radilo o novcu na jednom mjestu, nego o konceptu rada centara za socijalnu skrb, samo na taj način da bismo omogućili klijentima da imaju bržu i jednostavniju i bolju ustanovu. A zašto ove tri županije i zašto ne može i Buzet? I Buzet može dobiti, a zašto županija ako želite mi ćemo i to obrazložiti, a Buzet ako hoće može iz ovih 5 milijuna dolara, koliko je za ovaj inovacijski fond bespovratno dobiti sredstva, ako mu stručnjaci Ministarstva socijalne skrbi Republike Hrvatske, a potom i Svjetska banka ocijene da im je projekat sukladan europskim standardima socijale i to dobiva kao darovnicu, u nepovrat gospodine.
Hvala lijepa. U ime kluba SDP-a, gospodin zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa, kao i moj prethodnik moram reći da sam ostao zatečen činjenicom da smo danas nazočili ovdje jednoj praksi koje se ja zapravo ne sjećam u ovom Saboru, da smo od strane predlagatelja jednoga zakona, u ovom slučaju državnoga tajnika iz ministarstva dobili nekolicinu tehničkih detalja i podataka vezanih za sam zakon, a od zastupnika koji sudjeluju u raspravi, nema veze da li pojedinačno ili u ime Kluba zastupnika, smo dobili ipak koliko, toliko suvislu ili detaljniju informaciju o jednom projektu koji ima svoju, ne samo financijsku težinu, nego rekao bih i puno više od toga znači, jer se ovdje danas zapravo odlučuje o reformi jednog vrlo važnoga sustava. Dakle, u čemu je problem? Problem je što ćemo mi danas čini mi se ipak bez većih kolebanja se suglasiti da nam takva reforma treba. Suglasit ćemo se da nam je potreban i novac, suglasit ćemo se i oko toga da nam je kredit koji dobijemo od Svjetske banke povoljan kredit i ja tu u ime kluba SDP-a želim sasvim jasno isto reći, dakle nemamo rezerve u odnosu na to. Međutim, u odnosu na što imamo rezerve? Pa imamo rezervu u odnosu na to da nam se u dvije godine nikada nije pojavio niti ministar, niti državni tajnik nadležan za socijalnu skrb da bi nam objasnio zapravo o kakvom se to projektu radi. Stjecajem okolnosti nešto više znam o tome ali nisam sasvim siguran da li je riječ o projektu koji je započela bivša Vlada, koji je izgrađen dakle čitav reformski projekt izrađen uz pomoć konzultanata koje smo imali u sedam timova koji su detaljno dvije godine naporno, sustavno izučavali naš sustav, dali nove prijedloge itd. Je li riječ o tome projektu osnaživanja? Iz ovoga bi se dalo naslutiti da to jest podloga ili osnovica ili je riječ o nečemu drugom. Ovdje se upotrebljava, ovdje je doista riječ o projektu financiranje reforme sustava socijalne skrbi. Kada se kaže ovdje se cilj komponente itd. je primjena novog organizacijskog modela u centru za socijalnu skrb, novi informacijski upravljački sustav, poboljšati infrastrukturu odobrene domovima socijalne skrbi. Koju infrastrukturu? Zbog čega u tim domovima itd? Dio pitanja je postavio i moj prethodnik ovdje. Dakle, mi ovog trenutka doista nemamo elementarnu informaciju o tome za što ćemo mi to dignuti ruku. Dakle, nakana da se reformira i rasprava o tome da li je potrebno reformirati sustav, da li ga je potrebno poboljšati, učiniti efikasnijim sama po sebi nije sporna. Ta nakana nije sporna. Ali mi doista ne znam ovo što zna kolegica Čikeš, i to je problem. Ja očekujem da nam državni tajnik nešto pojasni, da nam kaže. Nemam ništa protiv niti hitnog postupka. Trebamo ići u potvrđivanje ovoga ugovora i ne bismo htjeli biti opstruktivni. Ali ne može se čitav jedan tako važan sustav raditi na ovakav, reformirati na ovakav način. To nije dobra praksa. Evo, uz molbu da nam se dadu neophodni podaci te vrste ili nas se uputi gdje ih možemo naći dajte barem da znademo gdje to možemo pročitati, na nekakvim stranicama možda ministarstva. O čemu je riječ? Stat ćemo iza ovoga ugovora Svjetske banke. Znate, ovdje se obvezujemo da ćemo svakog do 30. rujna svake godine u idućih pet godina ili do 2009. godine kad bi projekt trebao završiti obavješćivati Svjetsku banku kako se realizira ovaj projekt. A takve obveze nemamo prema Hrvatskom saboru koji osigurava trećinu sredstava odmah iz proračuna. Trećinu cijelog tog iznosa osiguravamo iz državnog proračuna a i ostalo ćemo naravno platiti kao kredit. Nema obveza da se obavještava u ovoj sabornici. Tko će pratiti kako se taj projekt realizira? Uz molbu dakle da dobijemo ova objašnjenja Klub SDP-a će podržati Zakon o potvrđivanju ovoga sporazuma ali elementarno jer imamo i povjerenja valjda da se u tom pravcu radi. Ali od kuda ta tajnovitost, zašto ta misterija koja dozvoljava onda i sumnje ovoga tipa koje smo čuli od gospodina Kajina da će se možda i zloupotrijebiti novac koji se ovdje predviđa u političke svrhe, propagandne svrhe itd. To doista, ta netransparentnost pobuđuje takvu sumnju. Ja ju ne iskazujem a priori, ali nema razloga za tajnovitost ove vrste. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Lucija Čikeš.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Vidoviću, vi ste iznijeli svoje i započeli izlaganje da ste zatečeni. Ja sam se najmanje od vas nadala da ćete početi tako svoje izlaganje kad znate dobro da sam bila u vašoj županiji i sve ste dobili na stol i niste trebali ničim biti zatečeni. A tako ste se oslonili na državnog tajnika da iznosi nešto drugo a neka zastupnica od nje dobivamo konkretnije podatke. Ja jesam zastupnica, ne neka, nego zastupnica Hrvatske demokratske zajednice i nacionalna koordinatorica ovog projekta i tako je bilo normalno da državni tajnik i ja se jednostavno nadopunjujemo, da ne govorimo isto. I u tome je gospodine Vidoviću stvar, a ne u tome da mi nešto tajimo. Uostalom, sve vam piše i bez obzira na ono gdje ste i šta ste počinjemo od vaše županije decentralizaciju koja je u rukama SDP-a.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnika Andrija Hebrang. Izvolite!
Hvala lijepo. Ispravljam netočan navod gospodina zastupnika da postoji mogućnost netransparentnog financiranja projekta. Takva mogućnost ne postoji, to je projekt Svjetske banke u koji je ugrađena struktura kontrole i nadzora trošenja koji vodi Svjetska banka po svojim principima kao što je to za sve druge projekte, tako da je ovo jedna insinuacija koja želi skrenuti sa ovog dobrog projekta malo pažnje. I druga stvar, projekt da je rađen u tajnosti to uopće nije istina. On je rađen transparentno i javno za razliku od prvog dijela projekta kojeg smo mi zatekli kad smo stupili na svoju dužnost koji je rađen u potpunoj tajnosti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospođa zastupnica Ruža Lelić. Izvolite!
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege! Pa ja osobito podržavam ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Europske banke za obnovu i razvoj a namijenjenu projektu razvoja sustava socijalne skrbi. Evo, ovdje smo čuli već daje vrijednost projekta se procjenjuje na 45,6 milijuna eura i vidimo da je najveći dio 31 milijun je kreditna sredstva koja su povoljna na rok od 15 godina sa počekom od pet godina. Međutim, iz državnog proračuna se izdvajaju značajna sredstva znači i za taj ukupni projekt od 2005. do 2008. godine da će se utrošiti oko 105 milijuna kuna. Ovdje svakako trebamo biti zahvalni švedskoj Agenciji za međunarodni razvoj i sufinanciranje projekta u iznosu od milijun i 702 tisuće eura. Osobito sam sretna što se ovaj pilot projekt provodi i u mojoj županiji Vukovarsko-srijemskoj, županiji zaista koja je pretrpjela najveća materijalna i ljudska stradanja i županiji koja ima ako uzmemo bruto društveni proizvod onda se nalazimo na samom dnu ljestvice, a ako je pak u pitanju nezaposlenost onda smo to na samome vrhu. Zatim, ovdje se kaže ako projekt znači uspije u ove tri pilot županije da će se nastaviti i onda i u drugim županijama tijekom 2006. godine. Ja uopće ne sumnjam u uspjeh ovoga projekta. Ne sumnjam iz razloga evo što smo vidjeli da je nacionalna koordinatorica naša kolegica Lucija Čikeš koju znamo kao osobu od djela a ne od praznih priča. A isto tako znam da ćemo se i mi na lokalnoj razini dati znači maksimalan napor da ovaj projekt uspije ocjenjujući ga kao vrlo važan projekt u vrlo važnom sustavu. Prema istraživanju Svjetske banke u 2000. godini mi smo u siromaštvu i korisnicima socijalne pomoći, inače naše stanovništva oko 10% stanovnika je ispod nacionalne linije siromaštva a 4,8% stanovnika ispod međunarodne linije siromaštva. Svakako da nezaposlenost i starost stanovništva da povećava, mi već spadamo u stare narode jer je naše učešće onih iznad 65 godina prešlo 16%, znači spadamo u stare narode a nezaposlenost i ova starost daje i povećava broj korisnika i socijalne pomoći i socijalne skrbi. I ja moram ovdje ponoviti još što sam i prije isticala da sustav socijalne skrbi i pomoći treba biti pravičan i dostupan, pravičan da ga dobiju oni kojima je zaista to nužno i dostupan da ga mogu lako ostvariti. Sustav treba također poticati i rad i odgovornost svakog pojedinca da je prvenstveno on odgovoran i zadužan da se brine za zadovoljenje svojih osnovnih životnih potreba ali i za zadovoljenje životnih potreba onih kojima je dužan da se brine po zakonu ili drugoj osnovi. U praksi postoje brojne nepravilnosti, da pojedinci prepisuju imovinu na nekoga drugoga, otuđuju ih, da rade na crno a sve kako bi postali korisnici socijalne pomoći ili socijalnih davanja. Na taj način ostvaruje se, jedan stimulira, jedan nerad i ne zadovoljstvo koji od svoga rada žive pa evo iznosi se podatak da od naših radno sposobnih nezaposlenih samo 50% je zainteresirano uopće da radi dok drugi su zadovoljni sa onim primanjima koji primaju. Također je zanemarena i obveza pomoći uzdržavanja onih o kojima smo dužni da skrbimo. Pa tako često puta i meni se samom javljaju da ustvari i oni korisnici socijalne pomoći a i oni koji bi se trebali o njima skrbiti misle da je to ustvari sve zadaća države, a država svakako to sve ne može podmiriti. Pa tako ako spomenemo izdvajanja našeg bruto društvenog proizvoda za E pomoći i skrbi onda je to, udio je taj od 0,57. Europski prosjek je 1,7 ali imamo zemalja koji su daleko razvijeniji od njih a izdvajaju manje svoga društvenog, bruto društvenog proizvoda za ovaj vid socijalne skrbi. Tako recimo Luxemburg 0,4, … [[Govornik se ne razumije.]] 0,2, Grčka 0,1, i tako dalje. Bilo bi dobro, osobno mislim da bi bilo dobro da naknadu ili veći dio naknade oni koji su radno sposobni i odrade putem humanitarnog rata, pomoći starijim i nemoćnim osobama, invalidnim osobama. Osobno sam, nedavno mi se obratio jedan invalid koji je u potpunosti ovisan o tuđoj pomoći i njezi sa zamolbom da bi se i za njih trebalo riješiti pitanje bilo da su to ovi ročnici koji su se opredjeljili su se za civilno služenje vojnog roka, ali zašto ne i ovi koji primaju socijalnu naknadu a radno su sposobni zašto ne bi jedan dio te naknade i na ovakav način odradili. Ili pak javnim radovima. Ja u našim mjestima vidim da su nam javne površine zapuštene, da su kanali zapušteni i svakako da bi se dio toga mogao se na ovakav način riješiti a sami korisnici socijalnih pomoći, odnosno socijalnih naknada, osjećali bi se korisnim i u njima bi poticali jedan osjećaj, osjećaj važnosti. Bitan, vidjeli smo da je cilj reforme deinstitucionalizacija znači da bi smještaj socijalno ugroženih osoba, ustanova bila samo krajnja mjera a da bi im se nastojalo pomoći u njihovim domovima, obiteljima, što smatram da je izuzetno dobro. Ovdje smo kada smo raspravljali o Izmjeni zakona o socijalnoj skrbi spominjala sam i udomiteljske obitelji, i svakako da tih udomiteljskih obitelji da imamo negdje oko 2 tisuće i 587 od kojih su udomljeno nekih oko 5 tisuća i 788 korisnika od koga je 2 tisuće i 301 dijete. I imala sam prilike da i kontaktiram sa obiteljima koji su udomili djecu i znam s koliko se brižnošću i ljubavlju brinu o toj djeci i smatram isto opravdanim da bi naknada za njih, trebala biti adekvatna i smještajima u domovima jer ovaj vid je svakako humaniji i prihvatljiviji za korisnike. Također ovdje se najavljuje i decentralizacija, svi govorimo o decentralizaciji ona nam je zaista i nužna i osnivanje ovih županijskih centara mislim da je to dobro rješenje i dobro rješenje od onoga što smo imali od prijedloga zavoda za socijalnu skrbi. … [[Govornik se ne razumije.]] znači ti županijski centri u svojoj županiji oni bi uredili potrebe, izradili plan program, djelovanja, sve to koordinirali … [[Govornik se ne razumije.]] i pratili. Bitno pitanje svakako na kojem treba raditi je resocijalizacija osoba onima kojima je to potrebno i to je zaista nešto što bi u budućnosti trebalo zaslužiti veću pažnju. I radi bolje učinkovitosti, evo kao što je istaknuto, znači sve službe županijskog centra bile bi na jednom mjestu imali bi i mobilne timove, bili bi informacijski povezani i još što bi, znači oni koji primaju pomoć po višoj osnovi sve bi se to skupa objedinjavalo i primali bi jedinstvenu socijalnu pomoć, i odnosno socijalnu naknadu što bi svakako pridonijelo da manje ima zlouporaba i drugih. Zatim, vidimo da bi dio sredstava utrošilo se i za poboljšanje uvjeta i u postojećim domovima socijalne skrbi ali da bi to bila i izgradnja ustanova socijalne skrbi ili adaptacija, odnosno poboljšanje uvjeta … [[Govornik se ne razumije.]] mislim da je to zaista nužno i to zaista u mojoj županiji postoji takva potpora. Iz svega navedenog smatram nužnim provedbu navedenog projekta i podržavam donošenje Predloženog zakona. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo štovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege pred nama je jedna važna karika, jedan veliki iskorak u reorganizaciji sustava socijalne skrbi sigurno najosjetljivijeg u socijalnom smislu, u financijskom smislu i dakako kao što smo danas mogli zaključiti iz nekih primjedbi ovdje i u političkom smislu. Da je socijalna skrb jedna o prvih interesnih sfera praktično svih društava svijeta, vidimo iz Milenijske deklaracije Ujedinjenih naroda, gdje je kao prvi cilj Milenijske deklaracije postavljeno reduciranje i suzbijanje siromaštva. U tom kontekstu sustav socijalne skrbi do ostvarenja toga cilja, kada će to biti to nitko ne zna, imati će uvijek dominantnu presudnu i najvažniju ulogu. Kao što znamo u toj Milenijskoj deklaraciji Hrvatska se obvezala da prepolovi svoje pokazatelje siromaštva do 2015. godine. U prvom redu da prepolovi broj stanovnika koji živi u apsolutnom siromaštvu, udjelom stanovništva sa dohotkom manjim od 17 tisuća 965 kuna što je tzv. relativna linija siromaštva po eruostatu i da prepolovi dugotrajno nezaposlene osobe, to su one koje su nezaposlene dulje od dvije godine. Dakle, u prvoj kategoriji treba svesti broj pripadnika linije siromaštva sa 17,2% na 8,6% a broj dugotrajno nezaposlenih sa 6,2% na 3,1%. U ostvarenju takvoga cilja sustav socijalne skrbi će biti jedan most koji mora premostiti sve te linije siromaštva i na neki način uskladiti mogućnosti države sa onim najpotrebitijima koji socijalnu skrb koriste. Također u tom sustavu su i brojne hendikepirane osobe, mi u taj sustav ubrajamo i domove za starije i nemoćne itd., dakle, radi se o najosjetljivijim slojevima stanovništva. U kakvom stanju se sada nalazi socijalna skrbi i zbog čega je potreban, ja bih rekao neophodan ovaj kredit Svjetske banke, dakle, jedna financijska injekcija za popravljanje stanja. Stanje u socijalnoj skrbi nije dobro, rekli su svi predgovornici sa izvrsnim uvodima državnog tajnika i gospođe Lucije Čikeš. Ja bih još malo pod kožu zaderao i rekao sljedeće. U našem sustavu socijalne skrbi danas u operativi nedostaju najelementarije stvari, za to su krive sve prethodne vlade, tu zaista ne možemo reći koja je manje, koja je više kriva, jednostavno zato jer smo imali druge prioritete, obrana od srpske agresije, popravak ratom oštećenih objekata. Naravno, socijalna skrb je nažalost tu imala sasvim drugu ulogu. Sada prelazimo u socijalnu skrb jedne mirnodobske države. U takvoj socijalnoj skrbi je nedopustivo da ne postoji kategorizacija ustanova, nažalost danas kategorizacija ustanova nema, što znači nema mogućnosti jedinstvenog standarda, smještaja i tretmana štićenika. Nema normativa, financijskih normativa što znači da ustanove iste kategorije ili potrebi te iste kategorije ili namjenske iste kategorije imaju dvostruku razliku u cijeni koju dobivaju od države. U jednoj je po štićeniku 5000 kn mjesečno, u drugoj ispod 2000. Nemamo registra korisnika što je temelj pravedne socijalne skrbi, pa postoji mogućnost zloupotrebe. Sjetimo se onih koji su dolazili po socijalnu pomoć, a iza ugla su parkirali skupocjene automobile. Nema informatičke povezanosti kao što je već rečeno, što znači da sustav jednostavno ne može na jednom mjestu funkcionirati. Nije rečeno na jednom mjestu biti financiran. Obrnuto, naša strategija podrazumijeva decentralizaciju financiranja, ali sustav kontrole apsolutno mora biti na jednome mjestu inače se nepotrebno gube ogromni novci. Nije bilo strategije razvoja koja se započela u mandatu ove Vlade i nastavit će se sa projektom ovog kredita Svjetske banke. Nedostatak stručnih kadrova u našim institucijama je ogroman problem pa čak i u samom ministarstvu ja bih rekao jer stručni kadrovi moraju voditi sustav socijalne skrbi. Ova Vlada je krenula u rješavanje čitavog niza ovih problema. Ja ću samo spomenuti nekoliko vrlo neugodnih incidenata koji su se dogodili zbog ovih nedostataka. Svi se sjećamo tragične situacije u kojoj su životom platili štićenici Doma «Stančić» u kojoj je došlo do jedne infekcije koja ne smije ugroziti živote štićenika, pogotovo tih štićenika čija obrambena razina organizma je vrlo niska, a nebriga oko kuhinje i higijenskih standarda u toj ustanovi je bila takva da čovjek ne može vjerovati svojim očima dok obilazi tu ustanovu. Slična situacija je kao što ste čuli u 70% ostalih ustanova. Dakle, 70% ustanova nema minimum higijenski koji garantira ne samo zdrav život nego čak ne garantira ni sam život. Kao što je rekao kolega Kajin neke od tih ustanova izgledaju kao da su iz 19 stoljeća. Na žalost dobar dio njih jest iz 19 stoljeća s time da u 20 stoljeću nije doživio gotovo nikakvu adaptaciju i investiciju i kada čovjek to obiđe ne može vjerovati svojim očima i ušima. Bilo je čitav niz nepodopština ja bih to blago rekao u pristupu privatnika koji sa svojim investicijama se želi objesiti o proračun državni. To je stara hrvatska boljka, pa onda dolaze afere kao što je Vojnić, kao što smo sada čuli od kolege Kajina Buzet. O čemu se radi? Privrednik investira u izgradnju institucije nekoliko milijuna eura i ona inzistira od države da mu to financira. U zakonu je precizirano što i kako se ulazi u sustav financiranja socijalne skrbi. Najprije mora se dobiti suglasnost od države, jer kako će država u svom proračunu odrediti tko će iduće godine napraviti neki dom za starije i nemoćne ili za hendikepirane osobe. Dakle, sinhronizacija organizacije i plaćanja to mora biti vrhunska bez suglasnosti ministarstva koje financira. Ne može se u proračunu odvojiti novac za tu ustanovu. Ona se sagradi i investira ogromna sredstva, a ostaje bez funkcije. Na žalost, štićenika ima koji je trebaju, ima i kapitala, ali nema sinhronizacije i nema ugovora. Za sve te nove institucije bi bilo novaca da se ujednači kriterij financiranja i da ne dobije jedan 5200 mjesečno po štićeniku, a drugi 2300 kuna za istu kategoriju ustanova. Ono što bi ovdje trebalo reći u ovom programu i projektu Svjetske banke će mnogi od ovih neugodnosti i negativnosti otpasti, jer se u organizacijskom smislu uvode i nastavljaju novine, strategija se dovršava do kraja, informatički se povezuje sustav i ono što je najvažnije podiže se higijenski standard na razinu podnošljivosti, na razinu očuvanja života. Sam projekt jest kao što opet moram citirati gospodina Kajina sadržava u sebi ono što je on nazvao reketom. Naime, onaj koji daje kredit taj želi i uzeti dio sebi, kamate su vrlo niske pa onda uzima kroz projekte za intelektualne usluge i to je boljka svih naših projekata. Neću ih nabrajati, ali jedan od projekata zdravstva je imao 9 milijuna dolara za intelektualne usluge. One su plaćane. Ja sam intelektualne usluge dobio na jednom CD-u i ponudio sam natrag investitoru, financijeru tog projekta za pola dolara, jer toliko vrijedi taj CD sa svim tim intelektualnim uslugama. Ovdje smo zatekli projekt u kojem je bilo predviđeno devet i pol milijuna kuna intelektualnih usluga, ali smo projekt naglavce preokrenuli i rekli smo investitoru dovoljno je milijun i pol intelektualnih usluga za reorganizaciju sustava, a s ostalima ćemo graditi kuhinje i sanitarne čvorove. Dakle, ući ćemo u materijalnu investiciju, a ne u intelektualnu koja nije mjerljiva i koja je zapravo prelijevanje novaca u nepotrebno. Dakle, zaključno želim reći slijedeće. Ovaj projekt će u tri segmenta popraviti stanje socijalne skrbi u organizaciji što podrazumijeva deinstitucionalizaciju, decentralizaciju socijalne skrbi, popravit će organizaciju jer će informatički omogućiti s jednog mjesta praćenje koordinacije što je najvažnije kontrolu i napokon dignut će taj higijensko-epidemiološki standard na jednu evropsku razinu da naši štićenici ne budu ugroženi. Zbog toga od sveg srca podržavam taj projekt i čestitam onima koji su ga podržali. Hvala.
Hvala lijepa. Iz ministarstva ne želi. Zaključujem raspravu. Odlučivat će se naknadno.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu broj 7307-HR za projekt razvoja sustava socijalne skrbi između RH i međunarodne banke za obnovu i razvoj. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 95 glasova za, 2 suzdržana, 1 protiv donesen predloženi zakon.
- Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna statuta Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 376; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske a kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak ujedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se podnose do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Ako bude pitanja onda da. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. Za raspravu se nitko nije javio. Zaključujem raspravu i odluka će se donijeti naknadno glasovanjem.
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o potvrđivanju izmjena i dopuna Statuta Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu Molim uključimo se. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 95 glasa za i 2 suzdržana donesen predloženi zakon.
Prelazimo na - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Hašemitske Kraljevine Jordan o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 380; Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog Zakona. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Ne. Žele li izvjestitelji odbora? Ne. Prelazimo na raspravu. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HNS-a gospodin zastupnik Ivica Maštruko. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, jasno Klub HNS-a podržava ovaj Prijedlog zakona. To je rutinski posao i to su rutinski zakoni koji se donose. Međutim, javio sam se za riječ jer je ovo prigoda da naznačimo da je u hrvatskom interesu ovakvo potpisivanje i sa svim drugim značajnim gospodarskim partnerima Hrvatske, jer zapravo ovim se inače ovakvim zakonima koji su, ovim sporazumima zapravo se pogoduje i hrvatskim poduzećima da ne plaćaju porez na dobit u Jordanu i sl. Međutim, 40 ugovora ovakvog ili sličnog karaktera smo potpisali, ali čini mi se da bi naglasak trebao biti na onim državama s kojima imamo razvijene gospodarske odnose, odnosno s onim državama s kojima imamo značajnu razmjenu. To do sad nije uvijek bio slučaj, mislim da se išlo linijom manjeg otpora pa se potpisivao ovaki sporazum i revimo, primjera radi, prije sa Mauriciusom nego sa Slovenijom. Iako je to u obostranom interesu bilo. U kontekstu ovoga spomenut ću još jednu stvar. Danas se kod nas popularno je, moderno kolokvijalno upotrebljavati izraz, termin, sintagmu gospodarska diplomacija pa se u tom kontekstu mogu promatrati i ovi sporazumi. Međutim, ta je gospodarska diplomacija, svi se za nju kao zalažete, to je totalno nedefinirana kategorija kod nas. Nije čini se niti u političkoj svijesti, a ni u praksi nisu jasni zadaci te gospodarske diplomacije, što bi ona trebala biti, na što bi se trebala odnositi i tko bi to te poslove trebao obavljati. Problem je zapravo u temelju i osnovi sadržano je u činjenici da je u gospodarskom sektoru kod nas većina subjekata u privatnom vlasništvu i sad je pitanje do koje granice se proteže diplomatsko zastupanje, npr. gospodarskih savjetnika u našim ambasadama, do koje se granice proteže zastupanje privatnih firmi i tvrtki u inozemstvu preko državnih institucija, državnih organa, odnosno gospodarskih savjetnika. Drugim riječima, opasnost leži u tome da se državnim, društvenim novcem, novcem poreznih obveznika preko hrvatske diplomacije financiraju zastupnici privatnih firmi u inozemstvu. Zbog toga kad kažem da gospodarska diplomacija nije definirano tko, što i kako te poslove treba raditi. Zadaci gospodarske diplomacije zna se u osnovi, u teoriji, ali nije kod nas u praksi, trebali bi biti stvaranje zakonske infrastrukture, raditi ovakve i slične ugovore o trgovinskoj razmjeni i sve ono što spada u tu diplomatsku, zakonsku, bilateralnu, ugovornu infrastrukturu. Može se raditi za pojedine firme istraživanje boniteta njihovih partnera u inozemstvu, lobiranje u velikim poslovima, a predočiti ukupni gospodarski potencijal Republike Hrvatske ili sl. Ali, mi govorimo o gospodarskoj diplomaciji, a bojim se da se to ponekad ne svede na plaćene predstavnike pojedinih privatnih firmi. Ministarstvo vanjskih poslova i Ministarstvo gospodarstva trebali bi izraziti, nije to, ne bi to trebao biti ni veliki dokument, trebao bi imati pragmatičnu vrijednost, ali bi trebalo biti jedna strategija hrvatskog gospodarskog nastupa i ono što se pod sintagmom hrvatska gospodarska diplomacija podrazumijeva. Čini mi se da je na tom području, na tom sektoru puno bolje organiziranja Hrvatska gospodarska komora nego Ministarstvo gospodarstva i Ministarstvo vanjskih poslova. Hvala.
Hvala lijepa. Nema. Znači ne traži nitko riječ od predstavnika Vlade. S time smo ovu raspravu zaključili. Odlučivat će se naknadno. Sada bi bila pauza do 15,00 sati
Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Hašemitske Kraljevine Jordan o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 98 glasova za donesen predloženi zakon. Gospođe i gospodo, nastavljamo sa sjednicom. Na dnevnom redu je Konačni prijedlog Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E br. 375 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli mjerodavni odbori. Izvješća ste primili na sjednici. Molim državnog tajnika Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva Hermana Sušnika da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvaženi saborski zastupnici, saborske zastupnice! Dozvolite evo pred vama je Zakon o šumskom reprodukcijskom materijalu sa konačnim prijedlogom zakona. Sukladno Nacionalnom programu pridruživanja Europskoj uniji za 2005. godini i potrebama za usklađivanje zakonodavstva sa pravnim stečevinama Europske unije Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva je pristupilo izradi Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu čija je zadaća uvođenje postupaka u proizvodnju i promet šumskim reprodukcijskim materijalom koji su usklađeni sa međunarodnim zakonodavstvom i to smjernicom Vijeća ministara koja regulira tržište šumskim reprodukcijskim materijalom. Republika Hrvatska može se pohvaliti sa činjenicom da je najveći dio šuma prirodnoga sastava. Obnova i očuvanje genetskog bogatstva naših prirodnih šumskih eko sustava moguće je samo strogim nadzorom i zakonom propisanim radnjama koje se sastoje od skupljanja i podsijavanja kvalitetnog šumskog sjemena … [[Govornik se ne razumije.]] gdje za to postoji potreba, te proizvodnja šumskih sadnica u rasadnicima i sadnjom tih sadnica u staništa na kojima nije moguća obnova podsijavanjem šumskim sjemenom. U Hrvatskoj se danas prosječno godišnje sakuplja oko 2 tisuće i 200 tona šumskog sjemena a u šumskim rasadnicima proizvodi se 28 do 35 milijuna šumskih sadnica. Uporabom genetski lošeg šumskog reprodukcijskog materijala ili njegovom uporabom na neodgovarajućim staništima mogu nastati nenadoknadive štete pri obnovi šuma. Takva pogreška ostavlja trag na staništima, različit i nepovoljan utjecaj na eko sustav i okoliš, a postupak sanacije takovih površina izrazito je skup i dugotrajan. U hrvatskom šumarstvu na znanstvenoj se osnovi radi na utvrđenju šumskog sjemenarstva u cilju poboljšanja rasadničarske proizvodnje i podizanju kultura i plantaža. U tom cilju osnovano je 18 … [[Govornik se ne razumije.]] sjemenskih plantaža glavnih autohtonih vrsta šumskog drveća te je registrirano 137 priznatih sjemenskih sastojina za skupljanje šumskog sjemena. Posebno je važno naglasiti podizanje krunskih sjemenskih plantaža hrasta lužnjaka na ukupnoj površini od 66 hektara čime su stvoreni uvjeti za kontinuiranu proizvodnju najkvalitetnijeg sjemena te naše najznačajnije šumske vrste kako za potrebe domaćeg šumarstva tako i za mogući izvoz u susjedne zemlje. U tom cilju već su započeti kontakti sa pojedinim zemljama zbog interesa za uvoz sjemena hrasta lužnjaka porijeklom iz Republike Hrvatske a iz razloga nedostatka kvalitetnoga sjemena za obnovu i podizanje hrastovih šuma u istima. Novost koju donosi ovaj zakon je razradba šumskog reprodukcijskoj materijala u četiri kategorije i to poznatog podrijetla selekcioniran, kvalificiran i testiran. Ovim zakonom su jasno definirati uvjeti za proizvodnju i promet šumskim reprodukcijskim materijalom i to za svaku kategoriju zasebno, propisano je da se za proizvodnju reprodukcijskoj materijala mogu koristiti samo oni šumski sjemenski objekti koji su upisani u posebni registar šumskih sjemenskih objekata kao i iznimka glede uvjeta za privatne šumoposjednike u svojim šumama. Zakonom se propisuju posebni uvjeti za stavljanje u promet, uvodi se sukladno smjernici kao novost i glavna svjedodžba koja mora pratiti svaku partiju reprodukcijskog materijala, regulira se korištenje šumskog reprodukcijskog materijala te propisuje određivanje za svaku gospodarstvu važnu šumsku vrstu područje … [[Govornik se ne razumije.]] sa kartom područja čime će se definirati područja proizvodnje uvažavajući slične fenotipske i genetske karakteristike. Uvodi se novi termin dobavljača reprodukcijskog materijala i dobavljača božićnih drvaca kojim se definira obveza da oni koji se bave proizvodnjom, prometom ili uvozom šumskih reprodukcijskih materijala i proizvodnjom i prometom božićnih drvaca budu upisani u upisnike, način upisa, brisanje iz upisnika kao i njihove obveze. Posebno se razrađuje postupak pri uvozu šumskog reprodukcijskog materijala kao i priznavanje jednako valjanosti reprodukcijskog materijala koji nije proizveden u Republici Hrvatskoj a uvozi se na teritoriji naše zemlje. U cilju eliminiranja opasnosti od pomanjkanja reprodukcijskog materijala za potrebe održivog gospodarenja šumama i obnovu šuma kao novost uvodi se sjemenska štedionica u koju se uskladištava određena količina sjemenskog materijala, genetska banka šumskog drveća koju sačinjava nadzirana ili uzgojena populacija sa ciljem očuvanja genetske raznolikosti kao i sjemenska banka kao dugoročno čuvana zbirka uzoraka sjemenskog materijala za znanstvene i istraživačke namjene. Zakonom se definira i povjerenstvo za šumski reprodukcijski materijal kao savjetodavno tijelo ministarstva a članovi se biraju iz redova znanstvenika i stručnih djelatnika te državnih službenika. Cilj je povjerenstva da se brine i predlaže mjere i aktivnosti koje će pripomoći stručnom razvoju područja šumskog reprodukcijskog materijala u Republici Hrvatskoj. Sukladno smjernici sa kojom se ovaj zakon usklađuje uvodi se i prikupljanje i uporaba podataka i informacija po međunarodnim kriterijima kao i njihova međunarodna razmjena. Iz navedenog se može zaključiti da će prihvaćanje ovoga zakona unaprijediti važno područje šumarske djelatnosti, izjednačiti proizvodnju, promet i uvoz sa kriterijima koji su propisani u zemljama članicama Europske unije te omogućiti našim dobavljačima da šumski reprodukcijski materijal … [[Govornik se ne razumije.]] postupak utvrđivanja kakvoće i dokumentaciju plasiraju na strana tržišta. Također će se regulirati i promet božićnih drvaca na domaćem tržištu na način da se spriječi nelojalna konkurencija i omogući stvarnim proizvođačima božićnih drvaca da ista uz odgovarajuće dokumente prodaju za to registriranim mjestima. Hvala.
Hvala lijepa. Da li neki izvjestitelj odbora želi? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Tomislav Tomić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici! Klub Hrvatske demokratske zajednice pozdravlja donošenje Zakona o šumskog reprodukcijskom materijalu koji ovako kako je predložen nastoji maksimalno regulirati proizvodnju, promet i uvoz reprodukcijskog materijala i božićnih drvaca. Samim tim štiti domaće proizvođače reprodukcijskog materijala te im omogućava sukladno kriterijima EU i izvoz odnosno nesmetan međunarodni promet i trgovinu. Ovim zakonom želi se osigurati proizvodnja kvalitetnim reprodukcijskim materijalom koji bi omogućio optimalno gospodarenje šumskim eko sustavom. Ogromno šumsko bogatstvo Republike Hrvatske moguće je održati samo strogim nadzorom i zakonom propisanim radnjama jer uporabom lošeg šumskog reprodukcijskog materijala nastaju nenadoknadive štete u obnovi šuma koje kasnije iziskuju ogromne troškove sanacije. Za razliku od prošlog zakona noviteti u ovom zakonu su šumski reprodukcijski materijal do sada sjeme i sadnice, uvedene su četiri nove kategorije reprodukcijskog materijala poznatog porijekla selekcioniran, kvalificiran, testiran. Uvodi se novina, svjedodžba za opće uvjete prometovanja, definirani su posebni uvjeti za stavljanje u promet križanaca i genetski modificiranog materijala. Zakon definira partije reprodukcijskog materijala i njihovo fizičko odvajanje. Novost je deklaracija dobavljača koju izdaje na temelju svjedodžbe u različitim bojama. Vrlo bitno u zakonu je reguliranje proizvodnje i prometa božićnim drvcima. Regulirano je područje provencijencije, do sada su to bile sjemenske jedinice. Uvodi se novi termin dobavljač reprodukcijskog materijala, do sada proizvođač, dorađivač i uvoznik. Smatramo za vrlo bitnim godišnji popis sjemenskih objekata, te izrada programa gospodarenja objektima te se definira tko radi koju kategoriju šumskog reprodukcijskog materijala. Jasno se definira popis država radi uvoza i priznavanja jednako valjanog reprodukcijskog materijala ali isto tako u slučaju pomanjkanja reprodukcijskog materijala dozvoljava se po određenim uzancama i uvoz materijala koji ne udovoljavaju uvjetima iz zakona. Vrlo bitnu odrednicu zakona čine sjemenske štedionice i genetska banka pri institutu. Regulira se prikupljanje materijala i razmjena informacija odnosno podataka na nivou Europske unije. Detaljnije je razrađena problematika nadležnih nadzora. Znači, glavne i najbitnije novine zakona su kategorije šumskog reprodukcijskog materijala, glavna svjedodžba i deklaracija dobavljača i kao što sam već rekao, sigurno da proizvodnja, promet i uvoz reprodukcije materijala sigurno dolaze pod jedan drukčiji aršen i da će biti reda, a isto tako omogućit ćemo našim proizvođačima da kvalitetni … [[Govornik se ne razumije.]] materijal imaju svoj prostor na tržištu Europske unije. Hvala najljepša.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Nema ga, gubi pravo na riječ po ovoj točci dnevnog reda. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim, uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 94 glasa za i 3 suzdržana donesen predloženi zakon.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo. Evo, Konačni prijedlog Zakona o šumama. Razlozi za izradu i donošenje novoga Zakona o šumama što je isticano i tijekom prvoga čitanja proizlazi iz obveze usklađivanja Hrvatskoga zakonodavstva s direktivama Europske unije, novonastalim društvenim i gospodarskim okolnostima koje nameću restrukturiranje i privatizaciju određenih poslova u Hrvatskim šumama d.o.o., te brojne izmjene i dopune važećeg Zakona o šumama u proteklim godinama. U Prijedlogu ovoga Zakona ugrađene su odredbe iz međunarodnih direktiva i konvencija kojih smo potpisnici. Odnose se na specifične načine gospodarenja šumama, prirodno pomlađivanje, raznolikost vrsta, očuvanje prirodnih staništa, unaprjeđenje općih korisnih funkcija šuma. Ono što je važno za napomenuti da u Republici Hrvatskoj 95% su prirodne šume, a tek 5% umjetno podignute šume. Šume i šumska zemljišta pokrivaju 44% kopnene površine te su u državnom vlasništvu 81%, a 19%, odnosno 460 tisuća hektara u privatnom vlasništvu. Također je važno naglasiti da je još oko 10% državnih šuma pod minama što predstavlja veliki problem u gospodarenju šumama. Ovim Zakonom poslovi vezani za međunarodnu suradnju, motrenja i praćenja stanja prilagođenih metodologija Europskoj uniji prebačeni su u nadležnost Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. Uspostavit će se registar oštećenosti šuma, te registar o šumskim požarima. Zakonom se rješava niz pitanja kojima se poboljšavaju odredbe postojećeg Zakona i time jasnije definiraju postupci, odnosi i pojmovi u području šumarstva. Jedna od zadaća novoga Zakona je učiniti hrvatsko šumarstvo, drvnu industriju konkurentima na inozemnome tržištu. To se kani postići po prvi put davajući ovlasti za licenciranje i ovlaštivanje izvoditelja šumarskih radova putem Hrvatske komore inženjera šumarstva i drvne tehnologije koje će se osnovati po posebnome zakonu. Zakonom se preciznije definira novo korištenje šuma i šumskog zemljišta, osnivanje služnosti na šumama i šumskom zemljištu, financiranje radova u šumarstvu i sredstava opće korisnih funkcija šuma, a odnose se i na ostale šumoposjednike, a ne samo na državne šume. Po prvi puta će se ovako ulagati u privatne šume u kojima leži drvni potencijal koji nije adekvatno iskorišten. Time će se poticati održivo gospodarenje u svim šumama, te razvoj šumarstva i ostvarivanje prihoda stanovništva u ruralnim područjima države. Zakonom je propisano i osnivanje šumarske savjetodavne službe s ciljem poboljšanja stanja privatnih šuma, okrupnjivanjem posjeda po europskim načelima, informiranje i edukacijom šumoposjednika i njihovim oduživanjem. Isto tako će se financiranje izgradnje komunalne infrastrukture lokalne samouprave plaćati šumski doprinos i to 3,5% od prodajne cijene proizvoda … [[Govornik se ne razumije.]] na panju, a u brdsko-planinskom području i području od posebne skrbi 5%. Time će se pomoći razvoju lokalnih zajednica, pogotovo u ruralnim područjima Republike Hrvatske. Zakonom se omogućuje znanstveno-istraživačkim i znanstveno … [[Govornik se ne razumije.]] institucijama da svoju djelatnost usmjere i na projekte zaštite i očuvanja šuma, unaprjeđenje gospodarenja u šumama jer će se dio toga izravno financirati iz sredstava opće korisnih funkcija šuma. Šumarska inspekcija se ovim Zakonom ustrojava kao dvostupanjska. Zakonom se rješava niz drugih pitanja te smatram da će doprinijeti bržem rješavanju pitanja koji su pred nama u šumarstvu, prvenstveno u restrukturiranju poduzeća Hrvatske šume, te gospodarenju šumama koje treba biti ekološko odgovorno, društveno korisno i ekonomski održivo. Certifikat koji Republika Hrvatska dobila od Vijeća za upravljanje šumama FSC, za 2 milijuna hektara šuma kojima gospodare Hrvatske šume dokaz je orijentacije Hrvatske prema održivom gospodarenju šumskim resursima.
Hvala lijepo. Izvjestitelji odbora? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Vlado Jelkovac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati će Konačni prijedlog Zakona o šumama. Šume u Republici Hrvatskoj ispunjavaju u velikoj mjeri gospodarsku, ekološku i socijalnu funkciju te imaju znatan utjecaj na kakvoću života. Vrijednost Hrvatskih šuma je međunarodno priznata zbog činjenice da je 95% šumskog područja prirodnog sastava, a također i zbog očuvane bioraznolikosti čemu je najviše pridonijela šumarska tradicija stara više od 150 godina. Važnost šuma u svijetu raste i zbog njihove uloge u klimatskim promjenama. Republika Hrvatska potpisala je i ratificirala većinu međunarodnih sporazuma i konvencija koje izravno ili posredno utječu na gospodarenje šumama. Osnovni postulat i ovog novog Zakona o šumama je osiguranje trajnosti prihoda, odnosno održivo gospodarenje u novonastalim okolnostima. Dosadašnji modeli gospodarenja, odnosno provedbe planiranih radova jednostavne i proširene biološke reprodukcije šuma nisi bili učinkoviti. Modeli osiguranja sredstava za provedbu planova, te modeli nadzora nisu bili dovoljno efikasni. Dugoročnost planiranja i njegova tromost prilagođavanja dinamičnim tržišnim uvjetima koristila je inozemnom tržištu na štetu domaćeg. Novi Zakon o šumama utemeljen je na konceptu očuvanja šuma i razvoja šumarstva u funkcionalnom smislu, te na razgraničenju prava upravljanja, raspolaganja, gospodarenja i korištenja šumskih resursa. Zakon u tom smislu regulira upravljačko pravo vlasnika pri odabiru načina gospodarenja i raspodjele dobiti. Pravo gospodarenja i raspodjele dobiti u državnim šumama ima trgovačko društvo u državnom vlasništvu. Dobit bi trebala rezultirati ulaganjima u nove tehnologije, znanje i znanstvena istraživanja u šumarstvu, te ulaganjima u očuvanje i obnovu oštećenih šumskih ekosustava i podizanje novih šuma. Jedinice lokalne samouprave prema ovom Prijedlogu također ostvaruju dodatne prihode, nešto veće u odnosu na postojeći Zakon. Pravne osobe koje obavljaju prodaju drvnih sortimenata plaćaju šumski doprinos u visini 3,5% od prodajne cijene proizvoda na panju, a u brdsko-planinskom području i području posebne državne skrbi 5%. Podsjetit ću, do sada je taj doprinos bio 2,5% od prodajne cijene. Sredstva šumskog doprinosa uplaćuju se na račun jedinica lokalne samouprave, područja na kojem je obavljena sječa šume i koriste se isključivo za financiranje izgradnje komunalne infrastrukture. Postojeći propisi koji su za cilj imali unaprjeđenje gospodarenja šumama u vlasništvu drugih pravnih i fizičkih osoba pokazali su se neprovedivima jer su bili utemeljeni na administrativnim modelima prisile. Odnos zakonodavca prema privatnim šumoposjednicima novim Zakonom temelji se na sljedećem. Na zainteresiranosti šumoposjednika za povećanje drvne zalihe i održivog gospodarenja šumama na tržišnim načelima uz očuvanje opće korisnih funkcija šuma. I drugo, cilj je poticati šumoposjednike na suradnju sa šumarskih stručnjacima, primjenu šumarskih dostignuća, okrupnjavanje posjeda i udruživanje. U tom pravcu predviđa se poticanje planskog gospodarenja šumama koje će počivati na programima gospodarenja i volji šumovlasnika, te na sankcioniranju postupaka koji su suprotni međunarodnim konvencijama i domaćim načelima. Pozitivne odnose šumovlasnika prema šumi poticati će država iz sredstava dobivenih uplatom naknada za korištenje opće korisnih funkcija šuma s ciljem očuvanja i unapređenja nacionalnog šumarstva. Dodatna zaštita šuma i šumskih zemljišta kao dobra od interesa za Republiku Hrvatsku regulirana je odredbom kojom je dana ovlast Ministarstvu poljoprivrede i šumarstva za davanje mišljenja na temeljne prostorne planove. Zakonom se također rješava problematika eksploatacije mineralnih sirovina na šumskom gospodarskom području. Eksploatacija mineralnih sirovina moći će se obavljati jedino ako se šuma ili šumsko zemljište izdvoji iz šumskog gospodarskog područja, a čista sječa i krčenje na temelju prethodno ishođene građevinske dozvole. U svrhu podizanja višegodišnjih nasada, uzgoja stoke i slično ostaje mogućnost osnivanja služnosti na neobraslom šumskom zemljištu ili obraslom u nekom od stupnjeva degradiranih šuma. Na taj način nekretnina ne mijenja vlasnika čime se štiti Fond šumskog zemljišta što sveukupno udovoljava zahtjevima i investitora i vlasnika šume. Prijelazom šumarske inspekcije iz Državnog inspektorata u Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva inspekcijski nadzor se ustrojava kao dvostupanjski zadržavajući dosadašnji način organizacije po područnim jedinicama u prvom stupnju, a drugostupanjska inspekcija ustrojena je u ministarstvu. Zakonom se rješava i niz drugih pitanja kojima se poboljšavaju odredbe postojećeg Zakona o šumama i time jasnije definiraju postupci, odnosi i pojmovi u području šumarstva koji su postojećim zakonom izazivali dvojbe i različita tumačenja. Funkcionalne promjene unutar poduzeća, novonastale društveno ekonomske okolnosti, obveza usklađivanja zakona sa direktivama Europske unije, te njegovo noveliranje zbog brojnih izmjena i dopuna protekla dva desetljeća zahtijevale su donošenje ovog novog zakona. Novi zakon temelji se na konvencionalnom načinu gospodarenja šumama uz poštivanje odredbi direktiva i konvencija koje smo potpisnici, te će ujedno učiniti hrvatsko šumarstvo i drvnu industriju konkurentnim i na inozemnom tržištu. Zbog toga će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržati usvajanje Zakona o šumama. Hvala.
Hvala lijepa. Klub PGS-a, SBHS-a, MPS-a, poštovani zastupnik Nikola Ivaniš. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvaženi predstavnici Vlade, državni tajniče i kolegice i kolege zastupnici. Dozvolite da sa nekoliko riječi prokomentiramo prijedlog Zakona o šumama, njegovu konačnu verziju iz razloga što držimo da govorimo o vrlo značajnom zakonu i pri tome odmah moram kazati da uvažavamo činjenice koje je državni tajnik kazao da se radi o prijedlogu zakona koji je u jednom dijelu i usklađivanje sa pravnom stečevinom Europske unije, usklađivanje sa svim onim što je izgubilo nit u smislu konzistentnosti zakona kroz izmjene i dopune koji se u više godina unazad donosio i isto tako uvažavamo i činjenicu da je predlagatelj sa čitavim nizom stručnih rješenja išao u jednom pravcu koji je korak naprijed i u načelu možemo se sa time složiti. Međutim, kada su u pitanju šume, kada je u pitanju Zakon o šumama, s obzirom da sam zastupnik iz županije koja ima specifičnost Gorski kotar, kao jednu subregiju, kao jedan subregionalni prostor, mi o tome želimo kazati i neke dodatne stvari koje će posebno državnom tajniku biti već poznate i već ih je čuo, isto tako ja sam o tome u sabornici i govorio. Lijepo je to što smo čuli da je 95% u Hrvatskoj prirodnih šuma, da smo po tome posebni, da je to zaista izniman resurs države, ali bismo morali pogledati i vratiti se malo u strukturu toga kapitala, u strukturu te vrijednosti tih državnih šuma. Ja bih htio podsjetiti da je do 1947. godine od ukupnih šuma u Gorskom kotaru ustvari samo 16% bilo vlasništvo države. Sve ostalo, 84% imalo je svoj titular vlasništva. Bilo da su to bili pojedinci, bilo da su to bili specifični oblici organiziranja, bilo da je to bila crkva, da su to bile zemljišne zajednice koje su poznate, u Saboru smo o zemljišnim zajednicama govorili. Tu je i bivši ministar i on je te naše upite oko zemljišnih zajednica već komentirao. Mi ćemo podržati ovaj prijedlog zakona, ali želimo jasno kazati da za nas pitanje zemljišnih zajednica nije zatvorena knjiga i pitanje prava sljednosti iz kapitala i vrijednosti koji proizlazi iz činjenice da je u Gorskom kotaru 25 tisuća hektara šuma do '47. bilo u vlasništvu zemljišnih zajednica, imalo je titular, znalo se točno po familijama, prezimenima i obitelji tko je vlasnik toga. To je otprilike bilo, kako meni kažu moji kolege šumari iz Gorskog kotara, oko 7 milijuna kubika drvne zalihe i ako uzmemo ovo što je isto danas već spominjano, da smo do sada imali 2 i pol posto šumsku rentu, te da će ona sad povećati na 5%, onda u odnosu na neko naslijeđeno pravo iz ovih 25 tisuća hektara šuma proizlazi kao nešto što je u najmanju ruku nepravično i što je kao obeštećenje nešto što se u smislu pravičnosti ne može uzeti kao kriterij. S obzirom na to mi smatramo da je ovo pitanje nešto što se treba pokušati razrješavati ustvari i u svezi sa nužnim promjenama statusa trgovačkog društva Hrvatske šume. Mislimo da ovakvo kakvo je ne odgovara potrebama hrvatskog društva i Hrvatske države, ovako kao jedinstveno trgovačko društvo i centralizirano i ono koje apsolutno funkcionira na razini države, mislimo da je negacija stvarnosti i negacija potreba prostora kojima je šuma resurs. Ja bih htio jasno kazati u vezi ovog zakona da mislimo da prema našim brdsko-planinskim prostorima obaveze države u smislu njihovog stimuliranja, u smislu ulaganja u te prostore, u smislu stvaranja uvjeta da ljudi ostanu živjeti na tim prostorima, jer sad spominjati broj stanovnika Like ili Gorskog kotara iluzorno to svi mi ovdje jako dobro znamo, spominjati da je tamo "bijela kuga" dnevna pojava, da ja sad nabrajam broj sela u Gorskom kotaru gdje 1 do 3 stanovnika. Prema tome, mi ne možemo smatrati da smo brdsko-planinskim zakonom i tim što su tu dobili kao stimulaciju, izvršili svoju obavezu prema pokušaju da se tamo zadrži nešto osim "vikend turizma". Prema tome, prvi resurs je šuma, drugi su naravno koridori za koje trebaju ti prostori dobiti pravične naknade, bilo da su cestovni, plinski, naftni ili ne znam kakvi, zatim su vodni resursi, ali šume prije svega i zbog toga ja u ime kluba PGS, SBHS, MDS, u ime regionalnih stranaka najavljujem da mislimo i da ćemo u narednih godinu dana pitanje zemljišnih zajednica ponovno u javnosti postaviti kao značajan problem, između ostalog i iz razloga da bi u onim prostorima u kojima su ljudi zainteresirani za rješenje tog problema nasljedstva iz zemljišnih zajednica znali kakav stav o tome imaju sve stranke, pa da bi se i na idućim državnim izborima znali odrediti prema svima i u svijetlu tog pitanja. Jer, naime kad to kažem želio bih tu vrlo jasno kazati da mi držimo da su dva modela kako to treba riješiti, o njima se može voditi rasprava ali ne o tome da je ovih 5% do kraja pravično, može se … [[Govornik se ne razumije.]] može se kazati da je nemoguće nominalno izvršiti restituciju, ne da je nemoguće do prezimena i do obitelji vratiti. Ali ne može nitko kazati da je nemoguće prava koja proizlaze iz vlasništva zemljišnih zajednica na šumama u jednom značajnijem dijelu nego što je šumska renta prenijeti na jedinice lokalne samouprave i dodatno ubrizgati motor koji će u smislu bogatstva tih prostora zadržati ljude da tamo žive. Ja vjerujem da i državni tajnik kao čovjek koji je proveo puno toga u tom prostoru razumije problematiku, dakle, ovo što sam ja iznio nije u svezi korekcije o predloženom zakonu koji je u ovom dijelu korektan i stručan ali mi nismo htjeli propustiti priliku da o ovome kažemo što treba jer držimo da tu knjiga oko zemljišnih zajednica nije niti smije biti zatvorena, to je pitanje ukupne pravičnosti, ako se puno toga vraća u ovoj zemlji, neko obeštećenje u smislu vlasništva onima koji su bili vlasnici tih 25 tisuća hektara u Gorskom kotaru treba donijeti. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HSS-a, poštovani zastupnik Željko Ledinski. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, štovani državni tajniče, kolege doministri, kolegice i kolege, prije svega vas sve pozdravljam na početku ove popodnevne rasprave sa evo Zakonom o šumama koji je evo nakon dosta vremena konačno došao u proceduru. U uvodu bih rekao da će Klub Hrvatske seljačke stranke podržati ovaj Zakon o šumama. Dozvolite nekoliko riječi o tome. Zakon o šumama prvi je donesen 90.-te godine i bio jedan od zakona koji je evo trajao do današnjeg dana ili do sutra kada ćemo ga izglasati. Kroz to vrijeme pretrpio je nekoliko izmjena i dopuna i mislim da smo sada sa novim prijedlogom zakona najprije ga uskladili sa pravnim tekovinama Europske unije i da smo dobili jedan Zakon kojega će podržati ne samo Hrvatski sabor nego i šumarska praksa. Mislim da mogu o tome slobodno reći, s obzirom da sam imao kontakte i sa hrvatskim šumarskim društvom i sa kolegama u Hrvatskim šumama i opći je dojam da se taj Zakon može podržati. Najprije bih nabrojao zbog čega ga možemo podržati, zbog čega i osobno smatram da je to tako. Najprije omogućeno je gospodarenje šumama u Hrvatskoj na dva milijuna hektara na cijelom području pod jednakim uvjetima. Što je po meni izuzetno bitno. Drugo. Rješavamo sa formiranjem šumarske savjetodavne službe problem privatnih šuma koji je do sada bio dosta naznačen, tih 500 tisuća hektara zaslužuje značajniju brigu i skrb o njima. Sa osnivanjem te službe mislim da smo to na najbolji mogući način riješili. Treće. Decentralizacija sredstava koja je prisutna kroz ovaj Zakon, znači tih 5% koliko se vraća lokalnoj samoupravi ne čini mi se jedini primjer u našem zakonodavstvu da smo vratili dio sredstava lokalnoj zajednici gdje je nastalo i tu posebno podržavam ove kolege, kolegu koji je prije mene govorio da treba vratiti dio sredstava posebno onim predjelima koja su šumovita kao što su to Gorski kotar a imamo ih i Lika i dosta drugih. Četvrto. Na ovaj način i provođenjem ovog Zakona omogućuje se i osigurava se bilo … [[Govornik se ne razumije.]] produkcija cjelovito na cijelom području gospodarenja šumama u Republici Hrvatskoj i osigurava se … [[Govornik se ne razumije.]] gospodarenja. Što je izuzetno bitno da danas možemo reći da na gospodarenje na način kako je to nas naučila naša Zagrebačka šumarska škola da imamo jedne od najkvalitetnijih, najboljih šuma u Europi. Za to je podloga i certifikat o kojem je govorio državni tajnik a i mislim da smo zadnjih godina ipak napravili jedan značajan iskorak u tome i da se možemo sa tim šumama podičiti ali to ne znači da ne moramo i dalje voditi brigu i skrb prije svega o njihovom zdravstvenom stanju i oslonu. Peto. Ili koje već po redu. Osiguranje sredstava za opće korisne funkcije šuma koje se ovim Zakonom osigurava omogućuje da površine koje u zadnjih godina imamo slučajeva dosta posebno sušenja jele u Gorskom kotaru gdje uslijed kiselih kiša dolazi do značajnih oštećenja na stablima, na taj način i korištenjem tih sredstava omogućujemo saniranje tih šteta ali ne samo jele, isto tako i slavonskog hrasta lužnjaka koji se suši sve više, isto tako je veliki postotak oštećenosti upravo možemo osigurati kroz ta sredstva. Da ne kažem koliko ona znače za izgradnju protupožarnih prometnica i ostalog dijela u priobalju. Samo za ilustraciju da su Hrvatske šume u onom mandatu dok sam ja bio na čelu tog poduzeća, radile između 300, 400 km cesta a i sada je to negdje prema 300 km. Prema tome, tih 300 km cesta koje su izgrađene u području od 400 do 600 metara nadmorske visine uglavnom znači jedan veliki ruralni razvoj cijelog tog područja, omogućuje i dalje se stavlja podloga da se može razvijati kompletan dio poljoprivrednih površina koji je bio napušten dobrim dijelom godina i na taj način se omogućuje jedan kvalitetniji rad. Dalje, sljedeća točka zbog koje mislim da je dobro kao šumar, iako je u ovom našem Parlamentu bilo više razgovora oko toga jer povrat šumarske inspekcije u ministarstvu i njezino djelovanje mislim da najbolji mogući način će to biti kroz ministarstvo kao jedan od odjela i na taj način će se moći vršiti direktna kontrola svih subjekata u tom dijelu. Ono što bih, to su tih 6, 7 razloga zbog kojih mislim da je potrebno podržati ovaj Zakon, dalo bi se o njima detaljno razgovarati i svakog još daleko detaljnije obrazlagati, ali evo za ovom govornicom možda sam bio i često puta i dosadan jer sam već dosta puta govorio o tim temama, tijekom evo proteklu godinu dana od kada smo imali nekoliko izmjena, najprije izmjene i dopune, pa onda prvo čitanje i sada drugo itd.. Ono što bih možda rekao da bi možda se moglo i drugačije odrediti, mislim da su one kaznene odredbe koje su navedene i njihova visina da su dosta velike za današnje prilike i današnji standard. Posebno onih direktno ljudi koji će na terenu provoditi. Ne znam, mislim da je tu možda moglo se ići i sa blažim kaznama koje bi isto tako, isti efekat napravile. Jer kada kaznite jednoga kolegu … [[Govornik se ne razumije.]] tamo na terenu poslovođu sa ne znam, dvije, tri njegove plaće onda je to dosta veliko. A često puta imamo slučajeve da nije baš tako i da se u prirodi neke stvari mogu desiti i ne krivimo samo čovjeka nego i utjecajem vanjskih faktora. Posebno imamo slučajeva i mraza, ne znam i suše i svega ostaloga i često puta je nemoguće baš objektivno i utvrditi taj da li je samo faktor čovjek ili stručnjak. No, u svakom slučaju evo mislim da smo možda mogli malo imati i smanjenje te kaznene odredbe. Isto tako naveo bih još evo samo jedan primjer, za koji mislim da bi ga možda trebalo malo dodatno uskladiti. Ovdje je predviđeno u Zakonu da se radi nacionalni šumarski program što, kojega će usvojiti ovdje naš parlament. A isto tako u članku iza govori se o tome da se naše osnove gospodarenja moraju uskladiti sa njime. S obzirom da se … [[Govornik se ne razumije.]] područja donosi iduće godine ne znam da li će se stići taj program usvojiti ovdje na Parlamentu i da li ćemo stići na vrijeme onda i to osnovno područje uskladiti sa njime. Isto tako, nigdje nije spomenuta šumarska strategija i politika koja je usvojena na Vladi Republike Hrvatske. Istina, u prošlom sazivu mislim da ju je trebalo svakako spomenuti jer je ona podloga za sve ovo što se je dešavalo tri godine u našoj branši i ona je prihvaćena i od strane Evrope kao takova, kao jedna podloga za dalji razvoj u toj grani. To bi bili evo znači neke od osnovnih primjedbi koje bih istakao evo u ovoj raspravi. Ne bih više dužio. Nastojao sam evo ukratko reći ono što mislim da je potrebno i točke koje je i zbog čega je potrebno podržati ovaj zakon. Klub HSS-a je također na tom stajalištu da se ovaj zakon kao takav može podržati. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Jedan od osnovnih razloga donošenja ovoga zakona je želja za osiguranjem gospodarske učinkovitosti. Naime, dosadašnji sustav upravljanja šumama pokazao se neadekvatan, a da li će ovaj osigurati veću gospodarsku učinkovitost pokazat će vrijeme. Šume u Republici Hrvatskoj ispunjavaju gospodarsku, ekološku i društvenu funkciju i predstavljaju jedno od najvećih bogatstava ove države naravno je iskorišteno osobito u gospodarskome smislu. S obzirom na kapacitete Hrvatska bi morala imati razvijenu industriju, a prostor šuma bi trebao biti adekvatnije iskorišten i u turističkom smislu. Glavni nedostaci pri tome su bili organizacija, ustrojstvo i način rad trgovačkog društva Hrvatske šume gdje se očitovala sva ta tromost sustava, bespotrebno administracija, centralizacija rukovođenja i slične pojave koje idu s time. Svijest o potrebi restrukturiranja Hrvatskih šuma javila se prije desetak godina, pa su nastale i neke nedorečene studije kao što su uostalom i svi projekti koje rade različiti strani konzultanti koji poznaju možda predmetno područje, ali ne poznaju okruženje toga područja. Naravno, rezultat je bilo nepotpuno rješenje koje je dovelo do izmjena i dopuna Zakona o šumama u 2002. godini. Promjene na žalost nisu rezultirale boljim poslovanjem, stoga ovaj zakon treba temeljiti i na tržišnim načelima gospodarenja šumama, decentralizacijom sustava, smanjenjem administracije, poticanjem motivacije svih zaposlenih u šumskome sektoru i onoga što uvijek nedostaje u ovome društvu veće odgovornosti u upravljanju. Doduše, kroz ovaj zakon se provlače navedene komponente, pa čak i socijalni aspekt, možda malo i prenaglašeno na primjer članak 3. opće korisnim funkcijama šuma članak 6. u interesu Republike Hrvatske u gospodarenju šumama, članak 7. o navođenju sve evropskih kriterija za održavanje gospodarenja šumama i tako slično. I mnoge druge odredbe imaju deklaratorni karakter koje u kasnijem tekstu zakona baš i nisu razrađene. To je i glavna karakteristika ovoga zakona, te je upitno da li će on proizvesti pozitivne pomake u gospodarenju i upravljanju šumama kao što se nastoji, kao što je cilj ovoga zakona. Također je potrebno obratiti pažnju na članak 18. sadašnjeg Zakona o Hrvatskim šumama vezano za raspodjelu dobiti Hrvatskih šuma na način da 50% sredstava pripada trgovačkom društvu, 25% državnom proračunu, te 25% jedinicama lokalne samouprave. Predviđeno je i da način raspodjele sredstava dobiti koje pripadaju jedinicama lokalne samouprave propisuje ministar. Pri tome se nameće pitanje da li je to dobra raspodjela dobiti kao i da li prepustiti ministru da utvrđuje načela raspodjele sredstava koje pripadaju lokalnoj samoupravi ili je to potrebno utvrditi zakonom. No, kriteriji pri raspodjeli u svakom slučaju treba ovisiti o doprinosu svakoga subjekta. Također je ista situacija vezana za rad da inspekcija iz sastava Državnog inspektorata djeluje u okviru samoga ministarstva jer takav način rada inspekcije ide po onome: «Kadija ti tuži, kadija te sudi!» i nemoguć je i uvid javnosti a i same Vlade i predsjednika Vlade jel Hrvatske šume posluju zakonito, je li Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva obavlja tu funkciju na način kako je propisano zakonom, jer sve se vrti u istome krugu, pogotovo što su čelni ljudi iz ministarstva u isto vrijeme i u Nadzornom odboru Hrvatskih šuma. Što se tiče vlasničke primjedbe koje mi imamo kao klub vezano za vlasničke odnose, postojeći prijedlog ne rješava pitanje vlasništva, posjeda, korištenja, uporabe i raspolaganja na državnim šumama, već zadržava postojeće stanje. 81% znamo su državne, a 19% su privatne. Ovakva struktura vlasništva ustrojena je još 1947. godine i trajala je sve do devedesete godine, znači društveno vlasništvo dok je postojalo kada je preuzeta s tim da su do tada društvene šume postale državne šume na temelju Zakona o šumama još iz 1990. godine. Dakle, uopće se nije razmišljalo o stanju šuma prema vlasništvu iz '39.-te godine koja je trebala biti početna prema nama, prema kojima je trebalo riješiti ovo temeljno pitanje. Državne šume trebalo je podijeliti na državne šume koje su to uvijek bile stanje iz 1939. godine i ostale šume, šume bivših imovnih općina, gradske šume, općinske šume i šume zemljišnih zajednica treba vratiti županijama, gradovima i općinama. Razlozi za to su slijedeći. Lokalna uprava i samouprava ima sada velike materijalne obveze u bliskoj budućnosti. One mogu biti samo veće školstvo, zdravstvo i slično, ali na žalost nema izvora prihoda zbog centraliziranog sustava upravljanja državom. U zemljama zapadne Evrope vlasnička struktura je upravo obrnuta. Napominjem da je u susjednoj Sloveniji u periodu od '47. do '90.-te godine 70% šuma bilo u privatnom sektoru, a 30% u društvenom. Monopol koji Hrvatske šume imaju u gospodarenju šumama državnim šumama u Hrvatskoj sada gospodari samo jedno trgovačko društvo a to su Hrvatske šume d.o.o. direkcija u Zagrebu, 16 regionalnih uprava šuma i 171 šumarija. Zaključkom Vlade RH od 22. veljače 2001. godine započeo je proces reorganizacije zbog opetovanih gubitaka u poslovanju zbog neriješenih upravljačkih, organizacijskih, proizvodnih, razvojnih i poslovnih problema. Ovaj proces iako je napravljen, iako je iz njega napravljen Strateški akcijski plan za rekonstruiranje i razvoj Hrvatskih šuma od strane navedene irske tvrtke nije daleko odmakao, a za ilustraciju ta irska tvrtka nije to radila čak ni u Irskoj, nego je radila u Gabonu i nekim drugim razvijenim zemljama. Za šume koje su nekad bile od bivših imovinskih općina, gradske šume, općinske šume i šume zemljišnih zajednica mislimo da treba staviti ih u šumarsku savjetodavnu službu članci 68. i 69. iako bi možda bilo pametno razmisliti i o zavodu za šumarstvo koje bi imalo podružnice u županijama i u Gradu Zagrebu. Također imamo primjedbe vezano za pitanje jedinstvenog gospodarenje. U prijedlogu je relativno dobro kao i u starom zakonu riješeno pitanje jedinstvenog gospodarenja šumama na temelju šumsko-gospodarske osnove područja Republike Hrvatske, te osnova i programa gospodarenja od državne i privatne, za privatne šume. To je cirka negdje 700 gospodarskih jedinica u Hrvatskoj. Na žalost pitanje jedinstvenog financiranja nije uopće dobro riješeno, a njime se treba riješiti prvo jednostavna biološka reprodukcija šuma, zaštita šuma, uređivanje šuma, šumske ceste, dio mehanizacije i upravljanje za režije vezano za ovo sve što sam naveo. Što se tiče financiranja jedinstvenost financiranja treba se provoditi za gore navedene znači djelatnosti koje sam rekao vezano za financiranje. No na žalost, to ovdje nije dobro razrađeno i napravljeno. Dakle, postojeći prijedlog zakona uopće nije dobro riješio pitanje financiranja u šumarstvu, nije transparentno koji dio prihoda se mora uložiti u uzgoj šuma, odnosno obnovu, a to je direktno vezano na temeljni postulat u šumarstvu potajno gospodarenje, jer danas ima jasan termin održivo gospodarenje. Jasno i transparentno je da prvo treba osigurati novac za plaće djelatnika Hrvatskih šuma, a onda ono što ostane ako ostane ide za uzgoj, ako fali može se namaknuti sječom. Ovaj dio je vrlo suptilno riješen u prijedlogu, odnosno konačnom prijedlogu ovog zakona. Što se tiče Hrvatskih šuma opet improvizacija. Naime, u prijelaznim i završnim odredbama moralo se jasno definirati rok u kojem će se izvršiti restrukturiranje Hrvatskih šuma znači pod zakonskim propisima u cilju sagledavanja potrebnih djelatnika treba razraditi optimalnu sistematizaciju na temelju drvne mase koja se siječe, uzgojnih radova, radova zaštite šume i radova na šumskim cestama i mehanizaciji za sve uprave šuma za njih 116 i 171 šumariju. Zaposlenost sada u hrvatskim šumama i u odnosu na optimalno stanje moguće je uskladiti u roku od 5 godina. Zabrana primanja administrativnog osoblja, selektivno zapošljavanje, prirodnim smanjivanjem umirovljena, odnosno svake godine za negdje 20-ak%. Uprave šuma i šumarije koje ne smanjuju broj zaposlenika terete svojom plaćom odgovarajuću šumariju i do 80% i upravo 20%, odnosno povećati broj zaposlenika, povećanje zaposlenika uvjetovat će manju plaću. Jer objektivno, zaposlenici manje rade od onih koji su proveli i provode optimalnu sistematizaciju. Također je, treba se osvrnuti za nagrađivanje u cijelom ovome području. Prema tome, klub HSP-a će imati dosta amandmana vezano za ovo što sam govorio i ovisno o sudbini tih amandmana ovisit će i naše krajnje stajalište oko ovoga zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Željko Ledinski.
Gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Kovačević izgleda je čitao zakon koji je bio povučen u prošlom čitanju pa je krivo rekao da se u članku 18. definira dobit. Toga više nema u novom prijedlogu. Vjerojatno je stari pa i ima dosta drugih stvari koje ne bi stigao ispravljati sve u ovom vremenu.
Dobro. Poštovani zastupnik Valter Poropat, Klub zastupnika IDS-a.
Poštovani gospodine predsjedniče. Uvažene gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Šume i šumska zemljišta u Republici Hrvatskoj pokrivaju 2 i pol milijuna hektara, što znači oko 43% površine. Ovaj podatak vrlo jasno govori da je Republika Hrvatska bogata šumama, a čak je međunarodno priznata činjenica da je 95% šumskog područja prirodnog sastava. Upravo zbog tih činjenica naša je odgovornost još veća da se šuma zaštiti te da se njome na najbolji mogući način gospodari i što je najvažnije, dodatno obnavlja i pošumljava neobrasle šumske površine gdje kod je to moguće. Pravilnim načinom gospodarenja podržava se biološka ravnoteža, ali i udovoljava međunarodnim konvencijama koje smo potpisnici. Takav način gospodarenja iziskuje viši stupanj stručnosti i znatno veća ulaganja od suvremenih metoda podizanjem kultura i plantaža. Izuzetno je važno da je šumarstvo Republike Hrvatske gotovo napustilo kultiviranje šumskih površina čemu teže i ostale države Europske unije jer je prirodnost njihovih šuma znatno ispod razine propisane međunarodnim konvencijama. Razvoj šumarstva u okolnostima politike Europske unije, značaja šumskih ekosustava u "Kijoto" protokolu i sve veća opterećenost raznim štetnim čimbenicima daju šumarskoj politici posebnu dimenziju u koju se treba uklopiti hrvatska šumarska politika i strategija razvoja šuamrstva našpe zemlje. U takvim okolnostima mora se razvijati i prostor i proces restrukturiranja trgovačkog društva, a pojedine djelatnosti društva koje mogu dati najbolje rezultate u uvjetima slobodnog tržišta trebaju biti predmet tržišne valorizacije. Funkcionalne promjene unutar društva, novonastale društveno-ekonomske okolnosti, obaveza usklađivanja zakona s direktivama Europske unije, te njihovo noveliranje zbog brojnih izmjenama i dopuna u proteklom desetljeću zahtijevaju promjene Zakona o šumama. Isti treba utemeljiti na konvencionalnom načinu gospodarenju šumama, uz poštivanje odredbi, direktiva i konvencija kojih smo potpisnici, te isto tako učinit naše šumarstvo, ali i drvnu industriju konkurentnima na zahtjevnom tržištu razvijenog svijeta. Dakle, to znači da Zakon o šumama treba pretpostaviti najpovoljniji način gospodarenja šumama u okolnostima dugo očekivane decentralizacije, tj. jačanja privatnog sektora u šumarstvu, razvoja drvne industrije, ograničavanja zaštite prirode, širenja građevinskog područja na šumski prostor itd. Zbog toga smatram da opreza nikad dovoljno kada se izražava težnja da hrvatsko šumarstvo postane konkurentno na inozemnom tržištu, da se bolji rezultati postižu u uvjetima slobodnog tržišta itd., itd. Dakle, kad konkurentnost nastojimo postići sa prirodnim resursom kao što je šuma onda moramo biti jako oprezni da rezultat ne bi išao na štetu prirodnog resursa, odnosno da održivo gospodarenje na tržišnim načelima ne postane mit. Želim reći da u praksi moramo naći pravu mjeru za tržišno i održivo. Da nam se ne bi desilo da radi kratkoročnih dobitaka dugoročno žrtvujemo kvalitetu i kvantitetu našeg šumskog resursa, a posljedično i resurse voda i tla. Zbog velike raznolikosti biljnih i životinjskih vrsta, kao rezultat šumarske tradicije stare više od 150 godina, za nas mora biti primjer s kojim preuzimamo još veći teret odgovornosti zaštite naših prirodnih šumskih resursa. Hvala lijepa.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Nema ga. Gubi pravo na riječ po ovoj točci dnevnog reda. Poštovani zastupnik Marko Širac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolege i kolegice zastupnici, gospodine državni tajniče. Dozvolite mi da iznesem svoja stajališta oko Konačnog prijedloga Zakona o šumama. Šume i šumsko zemljište u Republici Hrvatskoj obnovljivo su prirodno dobro te imaju osobitu zaštitu države. Oko 95% šumskog područja prirodnog je sastava s preko 60 šumskih zajednica. Šume i šumska zemljišta pokrivaju oko 2 milijuna hektara ili oko 43 i pol% površine Republike Hrvatske. Sa šumama se gospodari na principu prirodne obnove, a vlasnik šuma i šumskog zemljišta je država na 81% ukupne površine, a na 19% površine šuma i šumskog zemljišta vlasnici su fizičke i pravne osobe. Gotovo 86% ukupne drvne zalihe procijenjeno je na, u vlasništvu je države i procijenjeno je na 324 milijuna metara kubnih i njima upravlja trgovačko društvo Hrvatske šume d.o.o., Zagreb, dok sa 2% drvne zalihe gospodare druge pravne osobe, a sa 12% šumoposjednici. Naime, ističem to radi toga što za ovih proteklih 60 godina zapravo situacija se zapravo obrnula. Prije 60 godina imali smo negdje oko 20% vlasništva šuma i šumskog zemljišta u vlasništvu države, a sve ostalo je bilo vlasništvo građana ili pravnih osoba. Šumarstvo i drvna industrija zapošljavaju 49 tisuća radnika, od čega u Hrvatskim šumama je zaposleno 9 i pol tisuća radnika. Svi ti podaci ukazuju da se sa šumama u Republici Hrvatskoj treba pažljivo gospodariti na održivi način u skladu sa načelima očuvanja okoliša. Po mom sudu, moguće je unaprijediti gospodarenje šumarstva u vlasništvu Republike Hrvatske, a znatno unaprijediti gospodarenje šuma u vlasništvu šumoposjednika. Dakle, taj dio šumarstva zaistinu je najviše zaostao u Republici Hrvatskoj i to je vrijedno ovdje istaći. I puno odredbi ovoga Zakona upravo su usmjerene u smjeru unaprjeđenja šumskog gospodarstva u vlasništvu, šuma koje je u vlasništvu šumoposjednika. Stoga se ovim Zakonom rješava niz pitanja kojima se poboljšavaju odredbe postojećeg Zakona o šumama i time jasnije definiraju postupci i odnosi u području šumarstva koji su postojećim zakonima izazivali dvojbe i moguća različita tumačenja. Na jasan način se regulira pravo gospodarenja, raspolaganja, upravljanja i korištenja šumskim resursima. U tom smislu regulira se upravljačko pravo vlasnika šuma pri odabiru i načinu gospodarenja i raspodjele dobiti, dok pravo gospodarenja tržišnim načelima u državnim šumama ima trgovačko društvo u vlasništvu države. To trgovačko društvo koje sada nosi naziv Hrvatske šume d.o.o. stavlja se u položaj da će poslovati na tržišnim načelima, odnosno morati će biti konkurentno na domaćem i stranom tržištu. S tim ciljem privatizirati će se dijelovi toga društva, a isto će se tako privatizirati i pojedine djelatnosti u tome društvu. Jedna novina i to vrlo kvalitetna, prikupljanje sredstava za jednostavnu biološku reprodukciju šuma i korištenje sredstava naknade za opće korisne funkcije šuma, ovim se Zakonom uređuje na način koji omogućava da se ta sredstva raspoređuju za gospodarenje šuma u vlasništvu države, ali isto tako i u vlasništvu šumoposjednika. Što do sada nije bio slučaj kroz cijelog proteklih 60 godina. Osniva se šumska savjetodavna služba čija je osnovna zadaća unaprjeđenje i gospodarenje šuma i šumskim zemljištem šumoposjednika, te obavljanje javnih ovlasti iz toga područja. Do sada zapravo šumoposjednici se nisu, nisu imali pravog nadležnog organa sa kojim bi rješavali pitanja kako gospodarenja šumama, ali tako i unaprjeđenje toga gospodarenja. Predviđa se poticanje planskog gospodarenja šumama koje će počivati na optimalnim programima gospodarenja koje će država poticati sredstvima prikupljenim od naknada za opće korisne funkcije šume. Za kvalitetno planiranje u šumarstvu provest će se nacionalna inventura šumskih resursa, što do sada nismo imali u Republici Hrvatskoj, kojima će se prikupiti podaci o stanju šuma. Sadržaj i način provođenja nacionalne inventure šumskih resursa propisat će ministar. Politika, uvjeti za gospodarenje šumama s obzirom na njihovu višenamjensku upotrebu uredit će se nacionalnim šumarskim programom kojeg donosi ovaj Sabor. Dakle, to je također jedan kvalitetan dokument kojim će se moći urediti pitanja politike upravljanja tim vrijednim nacionalnim dobrom. Uvjete za korištenje šuma i šumskog zemljišta i zahvate u tom prostoru utvrđuje šumsko-gospodarskim planovima, a to su kao što nam je poznato već gospodarska osnova područja Republike Hrvatske, gospodarske osnove jedinica i drugi planovi i programi koji detaljno uređuju na koji način se gospodari sa šumama i šumskim zemljištem. Važno je istaći i da se uređuju pitanja stjecanja vlasništva stranih državljana nad šumama i šumskim zemljištem. Naravno, za sada je to nemoguće i biti će nemoguće sve dok Republika Hrvatska ne otvori takvu mogućnost uređenjem tog pitanja odgovarajućim međunarodnim ugovorom. Dosta smo teškoća imali oko eksploatacije mineralnih sirovina u šumama, međutim ovim Zakonom je to uređeno na primjereni način. Uvodi se pitanje, uređenje pitanja eksploatacije na način da se bez promjene vlasništva zainteresiranim osobama omogućava da tu eksploataciju vrše. Naravno, putem ugovora koji zaključke sa onim tko je vlasnik zemljišta, odnosno šume. Mogu istaći još, gospodine predsjedniče, samo na kraju, da je predlagač ovoga Zakona uvažio niz primjedbi iz proteklog čitanja. Međutim, da su ipak ostala neka pitanja koja je potrebno urediti na drugi način, a to je prvenstveno članak 35. ovoga Zakona koji regulira pitanje ponovnog pošumljavanja, odnosno onih vlasnika koji su ukrčili šumu ili su izvršili tzv., čistu sječu. Mislim da taj rok ponovnog pošumljavanja treba zaistinu skratiti kao i u članku 37. gdje nije potrebno da ministarstvo, nadležno ministarstvo na predloženi način učestvuje davanjem mišljenja na prostorno-planske dokumente koje donosi hrvatska Vlada ili Hrvatski sabor. Ali isto tako mislimo da ih treba podržati u onom dijelu gdje oni daju svoja mišljenja na donošenje prostornih planova općina, gradova i županija. I zadnju stvar, u članku 50. na drugi način treba urediti pitanja polaganja stručnih ispita, licenciranja poduzeća i ovlasti Hrvatske šumarske komore koja će se osnovati posebnim zakonom. Podržat ću svakako ovaj Zakon, sa naravno ovim primjedbama koje ću u obliku amandmana, gospodine predsjedniče, predložiti Hrvatskom saboru. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče, gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Raspravu o Zakonu o šumama treba staviti ipak u politički kontekst događanja u zadnjih 50, 60 godina. U tom razdoblju ruralni prostor u Hrvatskoj sustavno je zapostavljen. Taj proces zvao se deagrarizacija i o tome ću govoriti, zapravo u ovom Zakonu sa tog aspekta. Naime, Zakonom o šumama iz 1991. godine sve neobraslo šumsko zemljište koje se vodilo kao općenarodna imovina i slično, Vlada je dala na upravljanje Hrvatskim šumama i na taj način mnoge su površine ušle pod okrilje Hrvatskih šuma iako nisu apsolutno šumsko zemljište. Takva zakonska odredba u vremenu rata i tranzicijskih previranja je bila moguća i opravdana, ali danas je ona postala kočnicom za mnoge razvojne programe, gospodarske zone, podizanje nasada vinograda, maslinika, voćnjaka i slično. Mišljenja sam da je odmah po završetku Domovinskog rata trebao biti donesen novi Prijedlog zakona o šumama. Sigurno je da bismo sa puno više zasađenih maslinika i vinograda čekali ulazak u Europsku uniju barem kada je Splitsko-dalmatinska županija u pitanju. Tadašnja Vlada, ali i Vlade iza nje i kao društvo općenito nismo prepoznali trenutak u poljoprivredi Dalmacije da zakone prilagodimo potrebama novih poljoprivrednika u uzgoju vinove loze i maslina, danas zahvaljujući tehnici i tehnologiji maslina i vinova loza sade se u predjelima gdje je to samo prije 10-tak godina bilo nezamislivo. Dvojbe koje ovaj zakon ipak ne rješava, to su poljoprivredno ili šumsko zemljište, pa prema tome na području Republike Hrvatske potrebno je izvršiti prostorno razgraničenje između poljoprivrednog i šumskog zemljišta. Zakon o poljoprivrednom zemljištu i Zakon o šumama su u koliziji obzirom na definiciju zemljišta. U članku 4. Zakona o šumama daju se definicije što je šuma, a što šumsko zemljište. Tako je naznačeno šuma prema ovom zakonu smatra se zemljište obraslo drvećem u obliku sastavljenoj na površini većoj od 10 ari i šumskim zemljištem prema ovom zakonu smatra se zemljište na kojem se uzgaja šuma ili koje je zbog svoji prirodnih uvjeta gospodarenje predviđeno kao najpovoljnije za uzgajanje šuma. Nasuprot tome Zakon o poljoprivrednom zemljištu kaže poljoprivrednim zemljištem u smislu ovog zakona smatraju se oranice, vrtovi, voćnjaci, vinogradi, livade, pašnjaci, ribnjaci i močvare. Pašnjaci su Zakonom o šumama proglašeni šumskim zemljištem iako su u strategiji gospodarenja poljoprivrednim zemljištem i u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu navode kao poljoprivredno zemljište. Nadalje ovim prijedlogom Zakona o šumama predložena je kvalifikacija i u suprotnosti sa … [[Govornik se ne razumije.]] klasifikacijom šumskih resursa. Kako je poznato unutar država članica Europske unije ne postoje u ovom smislu kategorije šuma i šumskog zemljišta. Tako danas stoji da šume u Hrvatskoj pokrivaju 43% površine. To je gotovo nevjerojatno i nemoguće, jer u Francuskoj, evo primjerice, šume pokrivaju 27,7. U taj podatak od 43% ubrojeno je tzv. šumsko zemljište koje iz gledišta nacionalnog gospodarstva potencijalno interesantno i za poljoprivredu, stočarstvo, maslinarstvo itd. U definiciji šumskog zemljišta upotrebljava se pojam najpovoljniji za uzgajanje šuma. To je pitanje tko je to utvrdio, na koji način se to utvrđuje da se i na onim prostorima gdje su nekad su nekad uzgajani vinogradi i maslinici da se to sad proglašava da je najpovoljnije za uzgoj šuma. Dakle, u napuštanju pašnjaka i proglašavanju i pašnjaka šumskim zemljištem dakle da i ne govorimo, jer znamo da su određeni planine Dinara, Svilaja, Kamešnica itd. idealni za pašnjake, ali evo i oni su danas u šumskom zemljištu. U članku 53. kaže da opožarene površine šuma ne mogu se privesti drugoj kulturi 5 godina od opožarenja. Da li ovo znači da erozija, a znamo da je ona najveća iza požara, dakle treba odnijeti cijelu zemlju da bi se neko zemljište proglasilo, dalo pravo služnosti za neke druge kulture, masline ili vinograde, mislim da bi to bilo. Člankom 57. definirano je da se na šumi i šumskom zemljištu može osnivati služnost za obavljanje određene djelatnosti što je pozitivno. Na žalost provođenje ovih odredbi do sada je bilo jako sporo iz mnogo problema. Ja mogu samo kazati da na području Splitsko-dalmatinske i Dubrovačko-neretvanske županije od 1. mjeseca stoje zahtjevi za 420 hektara, pozitivno je riješeno samo 20 hektara. Dakle, ti ljudi koji su od prošle godine dali zahtjev, oni su izgubili godinu dana i kažem to se vrlo teško realizira. Želio bih naglasiti za jedinice lokalne samouprave, mislim da bi na ovaj zakon trebalo podnijeti amandman, dakako da ću intervenirati, to ću podnijeti, dakle na članak 51. Naime da bi jedinice lokalne samouprave mogle utjecati na svoj razvoj trebalo bi ovaj članak 51. koji govori o imovinsko-pravnim odnosim, a to je da Vlada Republike Hrvatske i izdvoji i prenese pravo vlasništva na šumskim zemljištem na jedinicu lokalne samouprave za one namjene koje je ista predvidjela u prostornom planu, jer i tako suglasnost na prostorni plan daju i županija i ministarstvo, dakle ništa neželjeno ne bi se moglo događati, a to bi bilo značajno za lokalnu samoupravu da utječe na svoj razvoj. Mislim da sa ovim preinakama kad bi se mogle dogoditi i ako je to moguće u ovome, da bismo sa što više šumskog zemljišta ušli na kojima bi zasađene bile poljoprivredne kulture, voćnjaci, vinogradi i što sve ne, mislim da bi puno spremnije ušli u Europsku uniju, nego da to ostavimo kako sada u zakonu stoji. Zahvaljujem.
Hvala. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Mislim da je ovaj zakon koji je pred nama izazvao veliku pozornost hrvatske javnosti, poglavito čelnika, odnosno poglavarstva, općina i gradova s jedne strane, ali i rekao bih građanskih udruga koje se bave zaštitom okoliša s druge strane. Svakako bih želio naglasiti, kad je riječ o ovom zakonu, da je ovo ujedno i prvi hrvatski cjeloviti zakon, jer aktualni i sadašnji zakon, dosadašnji zakon kojeg smo imali, on je ustvari prijepis zakona iz bivše države, a budući da je ovdje napravljen jedan veliki iskorak u donošenju ovog zakona je i u tom pravcu što je on na neki način usklađen, ne neki način, nego je usklađen i sa europskim standardima, odnosno sa pravnom stečevinom Europske unije. Predlagatelj svakako se je vodio u prijedlogu ovog zakona u smislu očuvanja šuma i očuvanja prirodnog okoliša, ali je također i apsolvirao po meni na jedan kvalitetan način, gospodarski aspekt kad je riječ o gospodarenjem šumama i šumskim zemljištem. Međutim moram reći da i u ovom zakonu osjeća se rukopis Hrvatskih šuma i ovdje je i dalje sačuvan jedan konzervativan, ne u negativnom smislu, sačuvan je jedan konzervativan pristup kad je riječ o samom zakonu, u smislu očuvanja šuma s obzirom na njihov utjecaj i važnost kad je riječ o utjecaju na klimu, na plodnost tla, a s druge strane znamo svi da su šume indikator čovjekove intervencije u prirodu i uopće kad je riječ o zagađenosti gledajući i globalno i na svjetskoj razini. Dosadašnji zakon, a dijelom i ovaj će biti kočnica na neki način gospodarskog razvitka, ali smatram da se aktima, podzakonskim aktima, uredbama i pravilnicima to može izbjeći. Ja mogu reći da u proteklih nekoliko godina, s obzirom na želje jedinica lokalne samouprave i njihove gospodarske planove kad je riječ o razvoju gospodarstva po pitanju radnih zona da tek do ove godine to pitanje nije bilo nikako riješeno uredbom Vlade iz mislim travnja ili ožujka 2005. godine. Donešena je uredba kojom se jedinicama lokalne samouprave prenosi pravo vlasništva pod uvjetom da su ispunili određene kriterije i to po cijeni od jedne kune po jednom hektaru. Imovinsko-pravni odnosi koji su tretirani u članku 51. o kojem je govorio gospodin Rebić ja bi se također priključio tom razmišljanju s tim što bi moj prijedlog bio da umjesto interes Republike Hrvatske stoji opći interes. Znam, sada tumačiti što je opći a što je državni interes ili gradski to svi znamo, nema potrebe ali mislim da bi na ovaj način on bolje bio pogođen u ovoj predmetnoj materiji jer ne mora biti, u svakom slučaju interes Republike Hrvatske se ne mora poklapati niti mora biti državni na neki način interes ono što je interes neke male općine ili nekog grada a za njih je to jako bitno. To govorim zbog toga što bi se prijenos vlasništva lakše na taj način regulirao i prenosio na jedinice lokalne samouprave. Ono što je jako problematično po meni do sada bilo a ostat će i ubuduće jest činjenica kad je riječ o građevinskim zonama da će to ostati upitno premda je znači prostorni plan u nekoj jedinici lokalne samouprave prošao svu moguću proceduru i dobio suglasnost nadležnih ministarstava a time i Vlade dolazimo opet u situaciju da svaki pojedinac se mora ulaziti u jednu proceduru prilikom ishođenja građevinske dozvole odnosno da dođe u situaciju da bude vlasnik određene parcele. Mislim da bi bilo puno fleksibilnije, praktičnije to prenijeti na jedinice lokalne samouprave poglavito one s područje posebne državne skrbi i tamo gdje urbanizacija još nije na neki način uzela maha i s obzirom da cijena tog zemljišta je relativno niska i na taj način bi se izbjeglo veliko administriranje a omogućilo bi se jedinicama lokalne samouprave da se riješila komunalna i druga infrastruktura. Moje primjedbe odnose se na članak 53. kad je riječ o opožarenim površinama i mislim da bi ga trebalo brisati. To ću obrazložiti sljedećim. Smatram da ovaj članak 53. suspendira odredbe članka 51. i 57. Prema tome, on je umetnut ovdje ali svjestan sam da je bila intenca predlagatelja da se spriječe požari namjerno podmetanjem požara ali mislim da to treba regulirati kroz druge zakone odnosno to treba sankcionirati na način na koji je to propisano kaznenim i drugim zakonima. Prema tome, ovaj članak u svakom slučaju suspendira na rok od pet godina primjenu odredbi iz članka 51. i 57. Ono što bih također rekao i što smatram važnim spomenuo bih i šumsku infrastrukturu. Mogu reći da smo mi u Dalmatinskoj zagori, da se osjećamo na neki način zakinuti jer svjesni smo toga da šumsko zemljište odnosno šume na našem području ne vrijede bog zna što, međutim imamo, prepušteni smo na neki način u tim požarima, ljetnim požarima koji se javljaju sami sebi a smatramo da šumska infrastruktura kad je riječ poglavito o cestama da može biti i okosnica razvoja kad je riječ o stočarstvu, kad je riječ i o poljodjelstvu. Na području Cetinske krajine ja mogu reći da ima nekoliko … [[Govornik se ne razumije.]] koji zahvaljujući upravo činjenici što je u zadnjih šest, sedam godina napravljeno nekoliko tih šumskih cesta da se ljudi vraćaju na te vrleti i brdske planinske i da se oživljava polako stočarstvo a s druge strane te su prometnice bitne i u smislu neke dopune kad je riječ o razvoju turizma u Dalmatinskoj zagori. Također bih želio reći da budući da Hrvatske šume gospodare sa šumskim zemljištem i šumama kao trgovačko društvo da ima određenih primjedbi na pošumljavanje a po pitanju crnog bora, smatram da je to na neki način jedna intervencija, direktna intervencija u smislu flore i faune i da imamo dosta primjedbi od ljudi s područja Dalmatinske zagore da se u blizini njihovih kuća, poglavito onih koji se bave stočarstvom, sadi crni bor koji de facto mogu reći slobodno kad je riječ o pašnjacima zagađuje okolinu. Prema tome, trebalo bi imati malo filinga, osjećaja prema ljudima koji žive na tim prostorima i poslušati njihov glas. Prema tome, svaka intervencija kad je riječ o pošumljavanju treba biti usuglašena sa jedinicama lokalne samouprave. Evo toliko. Ja se nadam da po pitanju šumske infrastrukture a i pošumljavanja da će se čuti glas jedinica lokalne samouprave a smatram da imovinsko-pravni odnosi i na način na koji su koncipirani u članku 51. i 57. da nisu loše zamišljeni, međutim trebalo bi podzakonskim aktima, uredbama i pravilnicima učiniti lakše provedivim. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. U 16,15 je isteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta. Poštovani zastupnik Pero Kovačević replika. Izvolite!
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, moja replika je bila više ali vam je gospođa Marija Bajt ušla u videokrug pa niste vidjeli. Odnosila se na dopunu onoga dijela što je gospodin Niko govorio, naime vezano za pitanje gospodarenja šumskim zemljištem. Ja ću izreći jedna od najeklatantnijih primjera lošeg gospodarenja na području Istre kad su se općine i gradovi, ne znam ali sigurno nije zakonito, uknjižili nad šumskim zemljištem, znači to je zemljište uz more područje općina i gradova u Istri i sada se događalo ono što se događa. Oni su to podijelili, pod navodnicima, prodali povoljno svojima. Za to vrijeme kad su taj postupak radili nije bila dopuštena gradnja. Nakon toga su urbanističkim planovima izmijenili, dopustili gradnju i dogodilo se to da su znači te vrijednosti toga postale dvadeset puta više i to je još 2002. godine predano, utvrđeno u Državnom inspektoratu i predano državnom odvjetništvu ali do dan danas to klupko nije odmotano. Prema tome, ovo samo govori kolika je vrijednost i što je tu sve napravljen i o kakvom je kriminalu riječ. Ali nema Damira Kajina kada to govorim. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Tomislav Čuljak.
Gospodine predsjedniče, državni tajnici, kolege i kolegice zastupnici! Šume su prirodno bogatstvo i jedan od najznačajnijih resursa Republike Hrvatske, to je nedvojbeno. U prilog tome govore i podaci da šume i šumska zemljište pokrivaju gotovo 44% kopnene površine a same šume oko 37%, to smo već čuli i od drugih koji su izlagali. Sigurno je da nas ti podaci svrstavaju u red šumovitijih zemalja Europe. Posebno je važno istaknuti da je Hrvatska jedna od rijetkih europskih zemalja čije šume imaju pretežno prirodnu strukturu. Uvjeren sam da je tome pridonijelo i uspješno gospodarenje našim šumama o čemu svjedoči 150-godišnja tradicija šumarske struke i znanosti. Šumama i nadalje treba gospodariti ekološki i socijalno, odgovorno ali svakako i gospodarski učinkovito. Ovaj predloženi Zakon o šumama trebao bi ubuduće osigurati integralno gospodarenje šumskim eko sustavima i to na čitavom području Republike Hrvatske na način da se osigura stabilnost eko sustava, biološka raznolikost, samoobnovljivost, produktivnost i razvoj opće korisnih funkcija šuma. Ono što također mora riješiti ovaj zakon je osigurati jedinstven gospodarski pristup i kod šuma u privatnom vlasništvu. Držim da će tome doprinijeti i osnivanje šumarske savjetodavne službe i djelovanje šumarske savjetodavne službe koje je propisano člankom 68. predloženog zakona. Zakonom se regulira ustroj i nadležnosti šumarske inspekcije o čijoj kvaliteti i učinkovitosti u nadzoru ovisi i provedba odredbi i intencija samog zakona. Uvodi se i institut prava služnosti kao jedan od instrumenata u rješavanju imovinsko pravnih odnosa. Zakon nudi i rješenja za druga gospodarska pitanja koja su vezana uz gospodarenje šumama i šumskim zemljištem kao što su korištenje mineralnih sirovina i prostorno planiranje. Kao zastupnik iz Vukovarsko-srijemske županije posebno zadovoljstvo izražavam člankom 65. kojim za raspodjelu sredstava i šumskog doprinosa sa jedinicama lokalne samouprave umjesto 2,5% povećava na 3,5%, dok za brdsko-planinska i područja od posebne državne skrbi, šumski doprinos je predložen 5%. Dobro je što se uvodi licenciranje izvođača radova, gospodarenje šumama kao i ustrojavanje šumarske komore koja će licencirati ovlaštene izvođače radova. Na kraju ovaj predloženi Zakon o šumama držim dobrim prijedlogom, pa evo ako i sadašnja uprava Hrvatskih šuma i nadzorni odbor zaslužuju pohvale zbog pozitivno poslovnog rezultata koji su ostvarili, vjerujem da će donošenje i provedba ovoga Zakona kada bude prihvaćen doprinijeti još boljem i uspješnijem djelovanju Hrvatskih šuma. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Vučić.
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodo, predstavnici ministarstva, kolege i kolegice zastupnici. Funkcionalne promjene unutar trgovačkog društva Hrvatske šume d.o.o. novonastale društveno ekonomske okolnosti obaveze usklađivanja zakona sa direktivama Europske unije, te noveliranje zbog brojnih izmjena, dopuna protekla dva desetljeća zahtijevaju promjene Zakona o šumama. Novi Zakon utemeljen je na konvencionalan način gospodarenja šumama uz poštivanje odredbi direktiva i konvencija koje smo mi kao država potpisnici. Pravo gospodarenja u državnim šumama ima trgovačko društvo u državnom vlasništvu, Hrvatske šume d.o.o. Poduzeće je funkcionalno i prostorno trostupanjski organizirano. Direkcija sa sjedištem u Zagrebu, 16 regionalnih uprava i 171 šumarija. Šumarija su osnovne organizacije, prostorne cjeline gospodarenje šumama. Osim šumarija postoje radne jedinice za obavljanje šumskog i … [[Govornik se ne razumije.]] transporta drva, šumskog građevinarstva i drugih djelatnosti. Hrvatske šume su imale 17 tvrtki kćeri koji su 2000. godine vraćene u porfotelj Hrvatskih šuma, ima ih oko 10 000 stalno zaposlenih. Od ukupnog broja zaposlenih 13% je u direkciji, upravama šuma, u šumarijama je 73% a u radnim jedinicama 14%. Osim stalno zaposlenih Hrvatske šume tijekom godine zapošljavaju oko 600 radnika na određeno vrijeme, uglavnom u vremenu intenzivnih uzgoja radova i provođenju mjera zaštite šuma od požara. Od ukupnog broja zaposlenih, stručno tehničko i administrativnog osoblja sudjeluje sa više od 50%. Ostali zaposlenici su uglavnom šumarski radnici. Pored zaposlenih u Hrvatskim šumama d.o.o. još je oko 700 poduzetnika sa približno 5 tisuća zaposlenih, radi određenih poslova u šumarskoj djelatnosti na ugovornoj osnovi kao što su vuća, sjeća, pošumljavanje i slično. Pojava gubitaka u poslovanju zajedno sa ostalim problemima u proizvodno poslovnom procesu ubrzale su zahtjev Vlade Republike Hrvatske, prema Ministarstvu poljoprivrede i šumarstva za podnošenjem prijedloga reorganizacije i restrukturiranja Hrvatskih šuma. Približavanjem Europskoj uniji stupanj kapitalnih ulaganja u šume smanjivati će se te se stoga politika šumarstva ovim Zakonom postupno usmjerava ka socijalnoj politici zapošljavanja i financiranju ekološke komponente kao što su ulaganje u obnovu i zaštitu oštećenih šumskih staništa te podizanje, unapređenje gospodarne i zaštite privatnih šuma. U ovaj Prijedlog zakona ugrađene su odredbe između narednih direktiva i konvencija kojih smo potpisnici a odnose se na specifične načine gospodarenja šumama. Prirodno podmlađivanje, raznolikost vrsta, očuvanje prirodnih staništa, skrb o životinjskim vrstama, o šumi, očuvanje i unaprjeđenje opće korisnih funkcija šume i drugo. Uvođenjem … [[Govornik se ne razumije.]] kao dodatnog instituta za rješavanje imovinsko pravnih odnosa skraćuje se i ubrzava postupak, ishođenje dokumentacije. Zakonom se daju mogućnosti znanstveno istraživačkim i znanstveno-nastavnim institucijama da svoje djelatnost usmjere na projekte zaštite, očuvanja šuma, i unapređenje i gospodarenje na komercijalan način jer će se znanstveni radovi i motrenje financirati izravno iz šumarstva. Zakonom se rješava niz drugih pitanja kojim se poboljšavaju odredbe postojećeg zakona i time jasnije definiraju postupci, odnosi i pojmovi u području šumarstva koje su postojećim zakonom izazvale dvojbe ili različita tumačenja. Održivo gospodarenje treba se dodatno osigurati mjerama zaštite, očuvanja i unaprjeđenja šumskih eko sustava zbog sve učestalijih i izraženijih kalamniteta kao posljedica sveopćih poremećaja u prirodi. Sanacije oštećenih šumskih eko sustava zahtjeva novi pristup toj problematici s obzirom da su sanacije dugotrajan proces a moraju započeti što prije i što kvalitetnije se izvesti. Zakon se, zakonom se uvodi red na šumskim prometnicama, reguliranjem načina korištenja, održavanja, zaprečavanja, označavanja i drugim propisima koji u važećem zakonu do sada nema. S obzirom na prikazane organizacijske promjene i promjene financijske prirode zakonom je predviđeno osnivanje šumarske savjetodavne službe, te prebacivanje upravno pravnih i administrativnih poslova vezanih za međunarodnu suradnju, motrenje i praćena stanja te prilagodbu Europskoj uniji na Ministarstvu poljoprivrede i šumarstva i vodnog gospodarstva. Raspodjela sredstava naknade za opće korisne funkcije šuma i na ostale šumoposjednike a ne samo na državne šume, pravičnije je uređena ovim Prijedlogom zakona te će poticati održivo gospodarenje šumama i razvoj šumarstva kao vodeće privredne djelatnosti. Posebice u ruralnom području države. Cilj je poboljšanje stanja u privatnim šumama, koje su kroz šumarsku savjetodavnu službu namjerava postići poticanjem edukacijom šumoposjednika za povećanje drvene zalihe na tržišnim načelima. Za održivo gospodarenje i očuvanje opće korisnih funkcija šuma, pokropljavanje posjeda po europskim načelima, primjena šumarskih dostignuća i udruživanja, vlasnici malih šumarskih posjeda tako mogu ostvariti dodatne prihode a o ruralnim prostorima naći alternativu stjecanja dohoda osim poljoprivrede što je do sada često bio slučaj. Hvala vam lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Mario Zubović.
Gospodine predsjedniče, gospodo državni tajnici. Šume i šumska zemljišta u Republici Hrvatskoj dobra su od općeg interesa te uživaju posebnu zaštitu države i koriste se pod uvjetima na način koji su propisani zakonima o šumama. Šume u Republici Hrvatskoj pokrivaju 37% ukupnog državnog teritorija i zajedno sa šumskim zemljištem čine jedinstveno šumsko gospodarsko područje. Na oko 2,5 milijuna hektara ukupne površine. Od toga, to smo već čuli, 81% je u državnom vlasništvu. Glavna odlika naših šuma je da su 95% prirodne za razliku od mnogih europskih koje to nisu. Zbog intenzivne eksplatacije u Europi su uništene auktoktone šume koje su nadomještavane brzo rastućim vrstama pa su stvarane monokulture. Šume sastavljane od jedne vrste drveća koje na staništu gdje su posađene nisu auktoktone što ih čini posebno osjetljivim i ekološko manje stabilnim eko sustavima. Važnost šuma u svijetu raste ne samo zbog njihovih višestrukih koristi, zaštita zemljišta, erozija, bujica, poplava, već i zbog njihova velike uloge u klimatskim promjenama. Zastupljenost šumskog sektora u bruto domaćem proizvodu u 2000. godini iznosila je 1,4% s udjelom industrije od 0,5%, industrije celuloze 4% te industrije drva i drvnih proizvoda 0,5%. Područje šumarstva i drvne industrije značajan je izvor zapošljavanja, naročito u ruralnim područjima. U tim djelatnostima je zaposleno oko 49 tisuća radnika, od čega u trgovačkom društvu Hrvatske šume oko 10 tisuća radnika. Poduzetnici za radove u šumarstvu upošljavaju 6 tisuća, a povremeno zaposlenost u šumarstvu doseže i 4 tisuće. U primarnoj preradi drveta ili pol tisuća, a u proizvodnji namještaja 11 tisuća 600, u industriji celuloze i papira blizu 6 tisuća ljudi. Unatoč svemu ogromnom potencijal od šuma i šumskog površina još nije do kraja iskorišten. Poboljšano gospodarenje šumama može se povećati, može povećati proizvodnju dobara i usluga, pomažući na taj način stvaranje dodatnih radnih mjesta i dohodaka, te dodanih vrijednosti. Stoga se ovim zakonom rješava niz pitanja kojima se poboljšavaju odredbe postojećeg zakona, a samim time i jasnije definiraju postupci i odnosi u području šumarstva koji su postojećim zakonom izazvali dvojbe i moguća različita tumačenja. Nadalje, konačni prijedlog Zakona o šumama regulira upravljačko pravo vlasnika pri odabiru i načinu gospodarenja i raspodjeli dobiti, dok pravo gospodarenja u državnim šumama ima trgovačko društvo u državnom vlasništvu. Trgovačko društvo morat će poslovati na tržišnim načelima i postati konkurentno na domaćem i stranom tržištu. Iz tog razloga privatizirat će se dijelovi društva ili pojedine djelatnosti. U toj fazi restrukturiranja trgovačkog društva stvorit će se višak radne snage. Socijalna dimenzija ovog zakona odražava se u zbrinjavanju viška radne snage kroz licenciranje šumskih radova čime će se po realnim procjenama zadržati sadašnja razina stručnosti i kvalitete. Osnivanje Šumarske komore koja se ovim zakonom predviđa dodatno će uvesti reda na tržištu rada u uvjetima koji se očekuju. Ovim zakonom se daju mogućnosti znanstveno-istraživačkim i znanstveno-nastavnim institucijama da se usmjere na projekte zaštite, očuvanja šuma i unapređenje gospodarenja. Osniva se Šumarska savjetodavna služba čija je osnovna zadaća unapređenje gospodarenje šumama i šumskim zemljištem, šumoposjednika, te obavljanje javnih ovlasti iz tog područja. Uređuju se pitanja stjecanja vlasništva stranih državljana nad šumama i šumskim zemljištem u Republici Hrvatskoj na način da se ostvarenje tog prava veže uz odredbe važećih međunarodnih ugovora. Zakonom se također sredstva uplaćena za općekorisne funkcije šuma na poseban račun trgovačkog društva raspodjeljuju namjenski za gospodarenje šumama u vlasništvu države i šumoposjednika prema propisu koji donosi ministar uz kontrolu, odnosno upravni i inspekciji nadzor ministarstva. Takav model nameće potreba za sve većim ulaganjima u šumska staništa čije se devastacija svakodnevno povećava te u šume šumoposjednika u kojima je gospodarenje sve više, u kojima se gospodarenje sve više napušta zbog usitnjenosti posjeda, devastiranosti i male drvne zalihe. Također je predviđeno osnivanje i uvođenje upisnika i vođenja upisnika šumoposjednika. Prijelazom Šumske inspekcije i Državnog inspektorata u Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva vodnoga gospodarstva inspekcijski nadzor ustrojava se kao dvostupanjski, sadržavajući dosadašnji način organizacije po područnim jedinicama u prvom stupnju, a drugostupanjska inspekcija ustanovljena je u ministarstvu. Kako je ovaj zakon u drugom čitanju, a predlagatelj je uvažio većinu primjedbi iz prvog čitanja riješene su sve nedoumice i moguća različita tumačenja po odredbama ovog zakona. Prema tome, ovaj zakon treba podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa evo, nekoliko rečenica sada već gotovo pri kraju o ovom zakonu. Ja neću, mislim da je zakon dovoljno ishvaljen. Do sada su kolege dosta o njemu govorile. Mislim da one bitne stvari koje su rečene sigurno se odnose na onaj članak koji je vezan uz reguliranje zemljišta, opožarenog zemljišta koje se može dati na korištenje u poljoprivredne svrhe, prvenstveno u maslinarstvo i vinogradarstvo. Da, ako da treba uvijek porazmisliti da li je to moguće učiniti čim na korisniji način. Mislim da je dobro da se to zakonom regulira. Kao što vam je poznato bio je donesen pravilnik koji je započeo tu situaciju i mislim da u tom dijelu zasigurno je ovakav zakonski prijedlog za pozdraviti. Ono što je još ovdje na određeni način, promjena je sigurno Šumarska savjetodavna služba. Mislim da treba pozdraviti, a danas nije o tome bilo možda rečeno, osnivanje Šumarske savjetodavne službe i koliko mi je poznato ona će u prvo vrijeme se ipak ustanoviti za privatne vlasnike šuma, ali u daljoj budućnosti da ako će morati preuzeti onu funkciju koja joj je namijenjena a da ako to je funkcija za cjelokupne šume u Hrvatskoj. No, međutim dopustit ću si da kažem nekoliko rečenica, ne direktno vezano uz zakon, ali nešto što nam treba donositi ovaj zakon. Ono što mi nije pojašnjeno i ono što mi možda ni danas nije jasno je odustajanje od decentralizacije Hrvatskih šuma putem da što veću ulogu imaju lokalne jedinice, a to u prvom redu mislim na šumarije, ne lokalne jedinice u ovom dijelu, pa i u raspodjeli dobiti, ovisno o onome što pojedina šumarija ostvaruje. Na ovaj način taj prijedlog je izbjegnut i dano je da određene jedinice lokalne samouprave dobiju dio novca putem, pa i jednog možda pravičnijeg dijela, a to je udjela u šumskom bogatstvu kojeg ima određena lokalna samouprava. Ali mislim da bi pritisak jedinice lokalne samouprave na određenu šumariju i ukupna decentralizacija dovelo možda do određenih poboljšanja pa to da ako ostaje na ministarstvu, na svima onima koji su, čijima je nadležnost Hrvatske šume da se pozabave tim pitanjem. Jer imamo primjera u našem susjedstvu, od Austrijskih šuma do nekih drugi gdje ipak postoji određena decentralizacija, pa i decentralizacija u pogledu i komercijalnog dijela itd., ali i objedinjavanja na razini komercijale u tom dijelu posla. Ono što bih ovdje napomenu, i to vrlo direktno i jasno, je jedan dio posla koji kasniji, koji nećemo na žalost ni riješiti ovim zakonom, a to je dio posla koji je pred nama, dio posla koji se zove restrukturiranje Hrvatskih šuma. Na žalost svi oni koji su se do sada uhvatili tog posla, pa rekao bih i mi koji smo u njemu sudjelovali došli smo do određene točke, a to je bilo i usvajanje na Vladi Republike Hrvatske irske tvrtke koju do sada ni današnja Vlada nije osporila i koja je dala dobar prijedlog restrukturiranja. Na žalost, prošlo je od tada već dvije godine i u tom dijelu posla nije na žalost ništa učinjeno. Bojim se da odgađanjem restrukturiranja i ozbiljnog prilaženja tom poslu odgađamo posao koji ćemo morati učiniti. Ovo govorim iz jednostavnog razloga jer smo do sada svi svjedoci da nam u Hrvatskom saboru dođu neki zakoni kao što je bio jučer Zakon o državnim potporama kojega moramo prihvatiti jer nam ga gotovo mogu slobodno reći, Europska unija nalaže pa smo prisiljeni. Bojim se da se ne pripremimo za određene stvari, propustimo određeno vrijeme, a onda ćemo morati kako to naši ljudi kažu, pod "mus" prihvatiti određene stvari i rekao bih, donijeti krivo rješenje. Radi se o velikom resursu, velikom bogatstvu Republike Hrvatske i ja ponovo odajem dužno priznanje svim šumarima jer je ponos kada čujete i kada ste negdje na simpozijima gotovo po cijeloj Europi pa i u svijetu, da se Hrvatska ima podičiti sa svojim prekrasnim šumama. No, međutim, da bi stvarno iskoristili taj resurs na pravi način, moramo ozbiljnije se prihvatiti ovog posla o kojemu sam govorio. Pa evo sa ovim riječima, a i uz evo zamolbu prema nadležnima u ovom dijelu, jer mislim da je to sveopća korist koja će zasigurno donijeti dobro Republici Hrvatskoj, a ako ćemo čekati, mislim da ćemo imati svi zajedno i problema sa onim radnicima koji će se tog trenutka ja bih rekao na velikoj prekretnici u određenim problemima. Naći ćemo se u problemu sa velikim investiranjima koja smo investirali, a nismo se opredijelili da idemo na neki način u privatizaciju i samo onaj kor biznis koji bi trebali raditi Hrvatske šume, pa evo ovo je apel da i mi koji smo evo i u nadzornom odboru pridonesemo tome da se čim prije krene u restrukturiranje i budemo odlučni u tom poslu. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Mario Zubović.
Ja bih samo htio kolegu ispraviti, on je rekao da nitko nije spomenuo savjetodavnu službu. Ja sam malo prije, nije me samo slušao uvaženi zastupnik, pročitao da se osniva šumarska savjetodavna služba čija je osnovna zadaća unapređenje i gospodarenje šumama i šumskim zemljištem šumoposjednika te obavljanje javnih ovlasti tog područja. Znači niste slušali.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Herman Sušnik. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo. Evo nakon ovih rasprava mogu samo reći da kao što sam na početku rekao da šuma i šumska zemljišta u Republici Hrvatskoj predstavljaju jedan veliki i bogati resurs. Isto tako taj resurs utječe i na život pojedinih, gotovo svih krajeva, a pogotovo onih krajeva gdje je ta šumovitost vrlo izražena i velika kao što smo rekli brdsko-planinska područja i područja od posebne državne skrbi. Sigurno da ovim zakonom ne mogu se sve stvari riješiti, ali evo htjeli smo kroz i povećanje šumskog doprinosa i kroz ulaganja u privatne šume iz drugih sredstava i kroz … [[Ne razumije se.]] i ostale stvari da se jedan dio vrati jasno i u lokalne zajednice gdje se to prirodno bogatstvo eksploatira. Isto tako bilo je dosta riječi, pa evo sada završno, oko reorganizacije poduzeća Hrvatske šume. Sigurno da smo svjesni da je to jedan dosta veliki zalogaj koji treba pokrenuti, dosta je stvari već urađeno. Rade se određene pripreme i sigurno da nećemo stati nego u tome ćemo ustrajati da se to poduzeće napravi na taj način da bude puno bolje i kvalitetnije u svome poslovanju da se taj sustav decentralizira u onom smislu da se te odgovornosti i obaveze o kojima stalno pričamo spuste na najniže nivoe, a to su uprave šuma, odnosno šumarije, tamo gdje se ta proizvodnja i događa. Oko financiranja pojedinih radova, uzgoja, mislim da je dobro u zakonu riješeno ako se malo bolje pročita. Financiranje je riješeno na jednoj strani biološke reprodukcije, financiranje proširene reprodukcije, isto tako gdje se troše sredstva opće korisnih funkcija šuma. Jasno da sva ova šta se ulaže u šume, ne smije biti na onaj dio da se taj dio gospodarski previše izražava nego ja sam rekao mora biti socijalno i ekološko i to održivo gospodarenje mora biti prisutno. Ono što tiče se ovih služnosti, do sada je programom Vlade obuhvaćeno 6 tisuća i 300 hektara šuma, zemljišta za podizanje trogodišnjih nasada i sada se priprema još jedna određena površina tako da bi se zaokružilo oko 10 tisuća hektara. Ja sam evo ovih par mjeseci koliko sam ovdje, vidim da ima dosta možda problema u samoj realizaciji toga, no na tragu smo da to sve najbrže i najkvalitetnije isto riješimo tako da se na tim površinama koje su za te stvari predviđene i dogodi da se podignu ti višegodišnji nasadi bilo kroz vinovu lozu, bilo kroz maslinike. Jasno da će se ovaj ostali dio i podzakonskim aktima dosta riješiti tako da neka pitanja koja su ovdje bila otvorena na taj način će se riješiti.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o šumama. Imamo tablicu sa amandmanima. Gdje su šumari? Državni tajnik Herman Sušnik. Izvolite. Jeste spremni? Hvala. Amandman 1 Kluba zastupnika HSP-a.
Ne prihvaća se, ovaj amandman se ne prihvaća iz razloga jer navedeni prijedlog nije moguće prihvatiti jer je stručno neutemeljen. U Republici Hrvatskoj su uvjeti gospodarenja šumama prilagođeni jednog glavnoj vrsti, a u slučaju pojačanog sušenja poduzimaju se mjere sanacije navedene u drugim odredbama ovoga zakona i podzakonskim aktima.
Tko će u ime predlagatelja? Poštovani zastupnik Tonči Tadić u ime predlagatelja.
Poštovani gospodine predsjedniče. Mi ipak tražimo glasovanje o ovom našem prijedlogu amandmana jer držimo da se sa ovim omogućava bolje gospodarenje šumama.
Hvala. Molim uključite se. Molim tko je za ovaj amandman? Možemo glasovati. Rezultat? Za amandman 14, suzdržanih 9, 64 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Drugi amandman istoga kluba HSP-a.
Ne prihvaća se drugačija formulacija od predložene. U tekstu ovoga zakona nije potreba jer sadržaj, potreban je sadržaj, razvrstavanje šuma ostaje isti u biti.
Kolega Tonči Tadić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, mi ipak držimo da treba usvojiti ovakav amandman jer je o razvrstavanje šuma koje mi predlažemo daleko bolje, obzirom na različitosti šuma u Hrvatskoj. Na funkcije šuma, vrste šuma reljefne različitosti, staništa i vrste koje su glavne u njima i stoga proizlaze metode u radu sa šumama. A odatle opet i načini razvrstavanja šuma. Tražim glasovanje.
Molim. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 13 za, 8 suzdržanih, 67 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Treći amandman Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Četvrti, kluba zastupnika HSP-a.
Ne prihvaća se. Kako je odredba o raspodjeli dobiti trgovačkog društva u proračunu jedinica lokalne samouprave izbrisana je iz Konačnoga prijedloga ovoga zakona. Nema temelja za prihvaćanje ovog amandmana.
Povlačimo.
Amandman povuče. Hvala. Amandman peti, zastupnika Marka Širca.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Šesti, istog zastupnika Marka Širca.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Sedmi, Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Osmi, zastupnika Marka Širca.
Prihvaća se djelomično i to na način da u cijelosti se prihvaćaju predložene izmjene u stavcima 1., 3. i 4., a predlaže se izmjena teksta u stavku 2. tako da glasi: "Poslovi licenciranja osobe za izvođenja šumarskih radova, provođenja stručnih ispita za ovlaštene inženjere, te vođenja imenika ovlaštenih inženjera šumarstva obavlja Šumarska komora koja će se osnovati po posebnom propisu.".
Zastupnik Marko Širac.
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Znači amandman prihvaćen u stavku 2. u ovom promijenjenom obliku od državnog tajnika. Amandman devet, zastupnika Nike Rebića.
Ne prihvaća se. Ovakvom formulacijom već bi se donošenje prostornih planova uvjetovala i promjena namjene šumskog zemljišta što nije u skladu sa člankom 52. Ustava Republike Hrvatske kojemu je šuma dobro od posebnog interesa Republike Hrvatske te je stoga potrebno i posebno štititi te odredbom članka 37. stavkom 2. ovoga zakona koji govori koji su izuzeci koji se mogu planirati za gradnju u šumi i šumskom zemljištu i pod kojim uvjetima.
Zastupnik Niko Rebić.
Povlačim amandman.
Hvala. Amandmana 9 povučen. Amandman 10, zastupnice Jagode Martić.
Ne prihvaća se. Ovaj stavak bio bi u suprotnosti sa stavcima 1. i 2. istoga članka te se sa odredbama stavaka 2., 3. i 4. članka 55. ovoga zakona koji predviđaju utvrđivanje interesa Republike Hrvatske u slučajevima izdvajanja iz šumsko-gospodarskog područja i šumskog zemljišta kao i naknadu u korist trgovačkog društva za kupnju novih šuma u slučaju izdvajanja. Pitanje je također ustavnosti predložene odrede jer se namjena šume … građevinskog područja također ne može mijenjati na vlasnika već samo pod određenim uvjetima i iznimno.
Zastupnica Jagoda Martić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ma naime ovaj amandman sam podnijela iz dva razloga. Jedan razlog je zbog ubrzanog osnivanja poduzetničkih zona u jedinicama lokalne samouprave, a naravno sve u cilju ubrzanog zapošljavanja. Time se ukazuje potreba za davanje šumskog zemljišta u vlasništvu jedinicama lokalne samouprave ukoliko se naravno isto nalazi u prostornom planu jedinice lokalne samouprave ako se nalazi u granicama građevinskog područja. A drugi razlog je u skladu sa člankom 40. stavak 1. Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, kojim je propisana obaveza jedinica lokalne samouprave da ustupi građevinsko zemljište za stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja, a budući da većina jedinica lokalne samouprave nemaju u svom vlasništvu odgovarajuće građevinsko zemljište za navedenu namjenu, ukazuje se potreba izmjena navedenog zakonskog propisa, jer unatoč činjenici što se raspoloživo zemljište nalazi u granicama građevinskog područja naselja ne može se zapravo ustupiti za ovu namjenu jer je to u vlasništvu Hrvatskih šuma, odnosno Republike Hrvatske i traćim glasanje o ovom amandmanu.
Hvala. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat? 23 za amandman, 2 suzdržana, 65 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. 11, također zastupnice Jagode Martić.
Ne prihvaća se. Kako nije prihvaćen prethodni amandman, tj. da se u članak 51. doda stavak 6., a ovaj amandman govori upravo o tom stavku, ne prihvaća se ni ova predložena izmjena u tekstu.
Da, obzirom da nije prihvaćen ovaj prethodni amandman onda je ovaj sad bespredmetan i povlačim ga.
Hvala. Amandman 11 povučen. 12, zastupnik Nikola Vuljanić.
Ne prihvaća se. Uvažavajući novi zakon koji regulira visoko obrazovanje i nove titule koje će se njime stjecati, njihovi nositelji prvostupnici naći će se na tržištu rada tek za tri, odnosno magistri struke za pet godina, a da bi stekli uvjet za inspektore još moraju odraditi najmanje pet godina u struci te navođenje i ovih titula za sada još nije uputno u ovom zakonu.
Zastupnika nema. Moramo glasovati. Molim uključite se. Tko je za taj amandman? Rezultat? Za amandman 13, 6 suzdržanih, 68 protiv, nije dobio potrebnu većinu. Hvala lijepa državni tajniče. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o šumama. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 83 glasa za, 2 suzdržana i 6 protiv donesen Zakon o šumama u tekstu kako ga je predložio predlagatelj, zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Sada ćemo se vratiti na - Odluka o izmjenama i dopunama Statuta Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti - potvrđivanje Prijedlog je dostavila HAZ-u, sukladno članku 6. Molim predstavnika Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, akademika Jakšu Barbića da kratko obrazloži prijedlog izmjena i dopuna statuta. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti prvi puta nakon 1996. kada je donesen statut provodi njegovu izmjenu. Izmjene nisu velike, uvjetovana su potrebama poboljšanja rada Akademije. Naime ja ću vam vrlo kratko reći o čemu se radi. Statut sadrži odredbe u načinu izboru članova i neke odredbe su bile takve da nije bilo jasno što se njima zapravo želi postići. Akademija je tada u tim dilemama stvari rješavala jednom praksom koja se ustalila godinama, ali je zahtijevala uvijek na skupštini da se renoviraju pitanja je li to tako ili nije tako. Prema tome, bilo je logično da Akademija pristupi izmjeni statuta, da jednoznačno odredi norme koje su potrebne, a sve se svodi na nekoliko ključnih pitanja. Prvo od njih je pitanje da li se neke akademike može isključiti iz kvoruma i iz većine pri odlučivanju ako oni više fizički ne mogu dolaziti na sjednice. Da bi se omogućio rad tog tijela skupštinskoga i ostalih tijela u Akademiji, onda je predviđeno da ta tijela mogu donijeti odluku da tih nekoliko akademika koji stvarno su u dobi da više ne mogu funkcionirati se isključe iz kvoruma, ali ne samo iz kvoruma nego iz većina pri odlučivanju da ne bi nastao problem da bi glasovi njihovi bili automatski protiv. Drugo, u pogledu većina, predlaže se da umjesto mogućnosti da netko bude predložen ako u razredu dobije samo trećinu glasova da to sada ipak bude polovina glasova, jer je to normalnije i mnogo ozbiljnije i zatim jedna promjena koja je vrlo značajna, a to je da predsjedništvo dobiva značajniju ulogu pri ujednačenju kriterija oko izbora članova Akademije da ne bi došlo do ekscesa prema pojedinim razredima. Ostalo su praktički tehnička pitanja i tu više ništa značajnijega nije što bi trebalo spomenuti. Ima jedno pitanje koje ću ja ovdje iznijeti koje se pojavilo i pred odborima i sada je riješeno i u Odboru za zakonodavstvo i u drugom odboru koji je za to nadležan, a to je bilo pitanje mora li Akademija u svom statutu propisati potpuni postupak izbora suradnika ne članova Akademije nego stručnih i ostalih suradnika. Tu treba uzeti u obzir ne samo Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju nego i Zakon o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti i prihvatiti rješenje koje se nudi, a to je da se ključne stvari urede statutom, a tehnički detalji pravilnikom, jer u protivnom bi se moglo dogoditi da bi prilikom svake izmjene zakona trebalo mijenjati statut, to znači proći 13 tijela u Akademiji i opteretiti Hrvatski sabor da svaki puta potvrđuje izmjene koje su tehničke naravi. Stoga je statut Akademije sada predvidio da se ta čisto tehnička pitanja, ne nadležnosti izbora, ne one stvari kako to inače teče, nego tehnička pitanja urede jednim pravilnikom kojega također donosi skupština i mi smo to obrazložili na odborima i raspravili sa nadležnim ministarstvom i evo to bi bilo u najkraću ruku ono što bih ja rekao i molim vas da otvorite raspravu i da eventualno, ne eventualno nego potvrdite ovaj statut.
Eventualno potvrdimo ili?
Pa u vašim je rukama zato kažem.
Predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, poštovani zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine akademiče. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora razmotrio je na 17. sjednici koja je održana u 2 navrata, 9. i 16. studenog ove godine Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Statuta hrvatske akademije znanosti i umjetnosti koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavio sukladno odredbi člana 6. stavka 3. Zakona o hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti predsjednik Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti 14. listopada 2005. godine. Odbor je pitanje raspravio kao matično radno tijelo. Nakon obrazloženja predstavnika Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, zatim razmatranja mišljenja Vlade Republike Hrvatske od 3. studenoga 2005., te naknadnog očitovanja predstavnika Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa u raspravi došlo se do zaključka da se Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti ravnala opravdanim pravno-tehničkim razlozima kada je u članku 10. izmjena i dopuna predvidjela, odnosno uputila da će se pitanja izbora u znanstvena, suradnička i stručna zvanja regulirati posebnim pravilnikom, a ne neposredno statutom HAZU. Ostale primjedbe koje se mogu uputiti na predmetne izmjene statuta HAZU nisu takve naravi da bi sprječavali davanje ove potvrde, a odgovarajuće službe HAZU mogu ih prihvatiti kroz već predviđeni postupak tehničkih ispravaka. Dakle, nakon provedene rasprave donesen je jednoglasno zaključak, predlaže se Hrvatskom saboru da potvrdi izmjene i dopune Statuta Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti od 13. listopada godine 2005. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovani gospodine akademiče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava dokument koji je pred nama. To je Odluka o izmjenama i dopunama Statuta Hrvatske akademija znanosti i umjetnosti. Bilo je određenih rasprava na tijelima pa bih samo dao neka neophodna obrazloženja. Naime, u ovim odlukama o izmjenama i dopunama Statuta imamo 2 skupine članaka. Jedna koja vrši usklađivanje ovoga Statuta sa 2 temeljna zakona. To su Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i Zakon o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti. I drugu skupinu članova o kojima je govorio akademik Barbić koji olakšava zapravo njima rad i omogućava redovnu proceduru izbora novih članova. Što se tiče usklađenja sa postojećim Zakonom, bilo je nekoliko različitih mišljenja ministarstva i Vlade, koji su usklađeni, a radi se naime o sljedećem. Akademija je, Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti je u Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju utemeljena kao znanstvena institucija. Kao takova ona ima čitav niz svojih zadataka koje treba uključiti u svoj statut. To nije ovom prilikom učinjeno do kraja iz jednostavnog razloga što isti temeljni Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju u članku 22. stavak 2. određuje da o Akademiji zbog njezinog posebnog značaja se donosi i poseban Zakon. Pa tako imamo i drugi zakon, to je Zakon o Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti koji je također definirao čitav niz stvari koje ne treba prema tome sada definirati ovaj statut. Zbog toga smatramo da je ovim statutom izvršeno usklađenje u to u člancima 2., 7., 10. i 12. U članku 2. usklađeno je što razredi Akademije obavljaju. Između ostaloga, oni biraju stručna povjerenstva za izbor u znanstvena suradnička stručna zvanja i predlažu predsjedništvu izbor kandidata i stručna i suradnička zvanja. U članku 7. redoviti članovi Akademije dobivaju novu jednu dužnost, a to je da sudjeluju u postupku izbora u znanstvena, suradnička i stručna zvanja. U članku 10. realizira se zahtjev našeg ministarstva i naše Vlade, a to je da se donese posebni pravilnik o izboru u znanstvena, suradnička i stručna zvanja. Jer kada se ne bi donio pravilnik nego bi ta pravila bila uključena u ovaj statut komplikacija bi nastupila u trenutku izmjena uvjeta za izbor u ova zvanja. U tom slučaju bi se morao mijenjati statut, što znači da bi taj statut morao proći kroz 12 tijela Akademije, skupštinu Akademije, stručnu skupinu Vlade Republike Hrvatske, koordinaciju Vlade Republike Hrvatske, Vladu i Sabor kod svake izmjene. Zato smo prihvatili ovu nakanu predlagača da se sve to regulira jednim posebnim pravilnikom koji će biti donesen. I zaključno, zbog toga što smatramo da je pravilnik u cijelosti usklađen sa oba temeljna zakona, sa osnovnim zakonom i sa lex specialisom o Akademiji, predlažemo da se ovaj predmet prihvati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Odluka o izmjenama i dopunama Statuta Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, potvrđivanje. Dajem na glasovanje Odluku o potvrđivanju Odluku o izmjenama i dopunama Statuta HAZU-a koji je 13. listopada 2005. donijela izvanredna Skupština HAZU-a. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 97 glasova za, 1 suzdržanim donijeta predložena odluka.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnici. Dosadašnji Zakon o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja donijet je 1997. godine i izmijenjen je u 2003. godini. Kao takav bio je usklađen, ali samo djelomično sa zakonodavstvom Europske unije, međutim upravo ovim Zakonom kojeg ćete imati na usvajanju taj bi problem uskladbe sa pravnom stečevinom Europske unije trebao biti riješen u cijelosti. Prijedlog ovog Zakona uređuje 3 glavna područja. Prvo, proizvodnju i trgovinu poljoprivrednim sjemenom koja uključuje sjeme žitarica, krvnog bilja, uljarica i predivog bilja, repa, povrća i krumpira. Drugo, proizvodnju i trgovinu poljoprivrednim sadnim materijalom koja uključuje voćni sadni materijal, sadni materijal za vinove loze, presadnice, povrća, te sadni materijal ukrasnog bilja. I isto tako, uređuje se područje priznavanja sorti poljoprivrednog bilja i formiranje sortnih listi. Oko organizacije i nadležnosti pojedinih tijela prema Prijedlogu ovog Zakona Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva i vodnoga gospodarstva utvrđeno je kao središnje tijelo državne uprave nadležno za provođenje ovoga Zakona i za upravni nadzor nad ovim Zakonom. Isto tako Zavod za sjemenarstvo i rasadničarstvo postaje središnje tijelo u postupku certificiranja sjemena i sadnog materijala, priznavanja sorti poljoprivrednog bilja, vođenju sortnih lista, očuvanja biljnih genetskih izvora poljoprivrednog bilja, te drugih poslova u području sjemenarstva i rasadničarstva. Što se tiče inspekcijske nadležnosti nad ovim Zakonom inspekcijsku nadležnost imaju poljoprivredna inspekcija koja provodi kontrolu sjemena i sadnog materijala na tržištu, zatim fito-sanitarna inspekcija koja provodi kontrolu uvoza poljoprivrednog reprodukcijskog materijala na granici i obavlja kontrole sadnog materijala na tržištu. I kao treći, gospodarski inspektori Državnog inspektorata koji kontroliraju sjeme i sadni materijal na tržištu u okviru nadležnosti koja im pripada po Zakonu o trgovini i Zakonu o zaštiti potrošača. Oko usklađenja sa pravnom stečevinom ovaj Prijedlog zakona prije svega osigurava slobodno kretanje roba, sjemena i sadnog materijala na tržištu Hrvatske kao i budućem dijelu tržišta Europske unije što je jedan i od ključnih zahtjeva svih EU propisa. Isto tako izjednačavaju se položaj dobavljača i proizvoda podrijetlom iz Europske unije s dobavljačima i proizvodima koji su podrijetlom iz Republike Hrvatske. Također izjednačavaju se položaj priznatih sorti, te pokretanje postupka priznavanja sorti u državama članica Europske unije na način da su iste priznate ili da se provodi postupak priznavanja prema ovome zakonu. Također regulira se područje uvoza robe iz zemalja članica Europske unije za koji se nakon pristupanja Europskoj uniji više to ne smatra uvozom. Isto tako treba naglasiti da se primjena ovoga zakona odgađa za 1. siječnja 2008. godine, jer za njegovu primjenu potrebno je ustrojiti i prilagoditi dakle i organizacijski napraviti preustroj u ministarstvima i ovim tijelima koja su navedena za njegovo provođenje i isto tako predstoji jedan obijman posao na podzakonskim aktima kojih ima dakle 15 podzakonskih akata. Što se tiče amandmana koje smo dobili, dakle to je od Odbora za zakonodavstvo, oni su nomotehničke prirode i za nas su prihvatljivi i u dogovoru sa Odborom za zakonodavstvo idemo i sa Vladinim amandmanima koji također predstavljaju nomotehničku uskladbu. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odbori? Odbor za poljoprivredu i šumarstvo, predsjednik Odbora poštovani zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Odbor za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskog sabora raspravljao je na 32. sjednici Prijedlog Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja s konačnim prijedlogom zakona. Navedeni prijedlog raspravljali smo u svojstvu matičnog radnog tijela. Navodnog uvodnog obrazloženja predstavnika ministarstva odbor je većinom glasova podržao prijedlog predlagatelja, te ovaj zakon donese po hitnom postupku. U raspravi po Prijedlogu Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja s konačnim prijedlogom zakona većina članova odbora dala je potporu njegovom donošenju. Dajući potporu navedenom zakonu članovi odbora su ocijenili da će isti omogućiti podizanje kvalitete poljoprivrednog reprodukcijskog materijala, njegovo slobodno kretanje na hrvatskom tržištu kao i na dijelu europskog tržišta sukladno odlukama i direktivama Europske unije. U daljnjoj raspravi je međutim izneseno mišljenje da bez obzira na potrebu normativnog usklađivanja sa zakonodavstvom Europske unije ne treba žuriti sa donošenjem ovog zakona, budući da ima nejasnoća i nedorečenosti tim više što se njegova primjena odgađa na 1. siječanj 2008. godine. Neki članovi odbora također drže da je potrebno definirati pojam čuvani biljni genetski izvor, te da je nelogično dozvoljavati proizvodnju sorti koje nisu prošle postupak priznavanja, tj. nalaze se u zadnjoj godini priznavanja, a istovremeno sprečavati prodaju takvog materijala. Zavod za vinarstvo i vinogradarstvo kao dobro ustrojena ustanova se ovom zakonu ne spominje, kad se radi o poslovima koje se odnose na reprodukcijski materijal vinove loze i priznavanje sorti vinove loze. Iako se na proizvodnju stavljanja na tržište i uvoz genetski modificiranog poljoprivrednog reprodukcijskog materijala primjenjuje i odredbe Zakona o genetski modificiranim organizmima, iznesena je bojazan da će ovaj zakon otvoriti mogućnost šireg korištenja genetski modificiranog reprodukcijskog materijala, a posebno sjemena u hrvatskoj poljoprivrednoj proizvodnji. Na temelju proveden rasprave Odbor za poljoprivredu i šumarstvo Sabora je većinom glasova, 5 glasova za, 2 glasa uzdržano, odlučio predložiti Hrvatskom saboru donašanje ovog zakona. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Božidar Pankretić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodo državni tajnici. Pa, evo nekoliko rečenica vezano uz ovaj zakon. Ono što je razvidno iz rasprave koju smo imali na odboru, radi se o zakonu koji će se početi primjenjivati 1. siječnja 2008. godine. Radi se o zakonu koji je, neka mi ne zamjere ovdje prisutni predstavnici Vlade, ali dobro prepisane direktive Europske unije i to nitko od nas u klubu Hrvatske seljačke stranke ne spori. No međutim da li samo dobro prepisane direktive Europske unije u naše zakonodavstvo bez detaljnijeg ulaženja u sam meritum stvari mogu dobro donijeti u pojedinim materijama, a ovdje se radi o Zakonu o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja. Naše je mišljenje da ipak ne bi trebalo ići prebrzo sa donošenjem određenih zakona naročito ako oni nemaju presudnu važnost. Naše je mišljenje da ovaj zakon ipak će samo služiti za naše pregovarače ili za one koji će sudjelovati u screeningu koji je vrlo uskoro, na neki način da se pohvalimo evo da imamo neke zakone koji su definitivno usklađeni sa Europskom legislativom i na taj način se pomalo pohvalimo i ja nemam ništa protiv toga, na način kada ne bih imao jednu iskrenu bojaznost da će nam to štetiti. Znači nema nikakve hitnosti u pogledu donošenja ovoga zakona, nema nikakvog hitne procedure koja bi nas silila da to čim prije donesemo dok svi zajedno malo dublje ne proanaliziramo čitavu problematiku, ne vidimo što znače. Evo, jedan banalan primjer kojega možete iščitati u zakonu koji vam govore ovako da svatko od vas može iz bilo koje zemlje, a posebice iz trećih zemalja donijeti sjeme u džepu bez da to pokaže cariniku, jer to je za vlastitu uporabu i to imate definiran članak. Ja postavljam jedno načelno pitanje da je to totalno zaobilaženje Zakona o genetski modificiranim organizmima, jer vi morate znati da danas možete u džepu prenesti nekoliko vrećica primjerice takvog sadnog materijala ili takvog sjemena, primjerice sjemena i na taj način možda za jedno dugo vrijeme i možda nepovratno zagaditi naš okoliš. Mislim da takva jedna odredba koja je najdirektnije prepisana iz Europske direktive, ja nju ne osporavam, ali ona definitivno stoji u ovom zakonu. Na žalost ovdje se i razrađuje na jedan detaljan način jedna mogućnost, ali mogućnost o kojoj smo ovdje svi zajedno kada smo govorili o Zakonu o GMO-u vrlo jasno rekli da je to jedna vrlo mala mogućnost, jedna stvar koja se mora staviti, a to je da će biti mogućnosti vezano uz sjemenski materijal, ali smo se gotovo svi zajedno opredijelili da je to nepostojeća mogućnost jer smo svjesni što bi značilo ako sa GMO sjemenom se zagadi naše poljoprivredno zemljište i što bi to značilo za Republiku Hrvatsku. Pa rekao bih da smo se svi ovdje i gotovo kleli da ćemo sve naše županije proglasiti GMO free, tj. slobodnima od GMO-a, no na žalost evo bojim se da ovdje reguliramo na mala vrata ulazak GMO sjemena što po meni je puno opasnije od GMO hrane koju svatko ima pravo na određenoj polici izabrati pa onda na neki način i odlučiti se u tom dijelu na ovaj način. Ako tu damo male mogućnosti bojim se da smo onda na mala vrata dopustili nešto što ostavljamo onima koji dolaze iza nas, našoj djeci a da nismo sagledali sve posljedice toga. Zato ja bih ovdje apelirao prvenstveno na klubove zastupnika pa i na Vladu Republike Hrvatske da još jedanput dobrano procijeni da li je ovaj zakon nužno potreban jer njegovim donošenjem vrlo jasno govorimo o njegovoj primjeni od 1. siječnja 2008. godine. Ako nam treba neki zakon koji ćemo donijeti a primjenjivati tek u 2008. godini samo iz razloga da bi se reklo da smo nešto dobro preveli sa engleskog jezika mislim da bi bilo dobro da bolje još malo detaljnije o tome promislimo i svi zajedno donesemo zakon koji bi bio primjeren Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Završni osvrt državni tajnik Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva Dragan Kovačević. Izvolite!
Htio bih samo kratko prokomentirati ovaj dio za genetski modificirane organizme. Naime, u članku 1. ovog zakona se propisuje da je za to područje nadležan Zakon o genetski modificiranim organizmima. Prema tome, nema nikakve mogućnosti da bi ovaj zakon propisao bilo kakvu snažniju liberalizaciju oko korištenja GMO-a a da to nije prethodno odobreno u Zakonu o genetski modificiranim organizmima. Dakle, članak 1. stavak 2. Prema tome, ovaj zakon nije ništa liberalniji nego što je onaj zakon o genetski modificiranim odnosno ništa se ovdje ne može urediti šire nego što je to tamo propisano, tako da tu nema nikakvih opasnosti niti problema a onaj članak 11. koji ponovno opisuje tu materiju, dakle on će se primjenjivati tek ulaskom Hrvatske u Europsku uniju. A što se tiče toga donošenja zakona pa njegova odgoda do 1. siječnja 2008., to sam objasnio i u svom uvodnom izlaganju. Dakle, mi moramo prvo reći u kom smjeru idemo a onda isto stvoriti zakonski okvir da bi mogli te silne direktive i te propise, dakle rekao sam ima ih barem petnaest propisa koji iz njega proizlaze da si ostavimo vremena da ih možemo donijeti i u tom smislu napraviti uskladbu sa regulativom Europske unije. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Božidar Pankretić.
Gospodine predsjedniče, pa ispravljam netočan navod, ali ako mi dozvolite ja ću iskoristiti priliku samo da točno citiram članak 73. pa će biti sve jasno. "Male količine sjemena u originalnom pakiranju koje građani Republike Hrvatske uvoze za osobne potrebe mogu se uvesti bez prijave fito sanitarnom inspektoru i ne podliježu nadzoru prema članku 69. stavku 1. ovog zakona i propisa donijetih na temelju ovog zakona." Što definitivno govori da se GMO sjeme može unesti. Što znači za vlastite potrebe? Što znači koja količina? Ako netko ima duži đep možda će donesti tri, četiri kile. Onaj sa manjim đepom će moći unesti puno više. Ali mislim da sada to ovisi o veličini i o snazi čovjeka itd. Ali definitivno ovaj članak to dozvoljava a to ne stoji u Zakonu o GMO-u.
Dobro. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja Amandman je podnio Odbor za zakonodavstvo. Amandmani Vlade dostavljeni su u roku pa su postali sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman Odbora za zakonodavstvo državni tajniče? Prihvaćen. Postaje sastavni dio zakona. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim, uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 89 glasova za, 2 suzdržana i 7 protiv donesen predloženi zakon zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, poštovane saborske zastupnice i zastupnici! Predloženim zakonom ne mijenjaju se osnovne postavke sada važećega Zakona o lovu već se iste nadopunjuju, detaljnije razrađuju odnosno dodaju kao posljedica promjena koje su se dogodile od 1994. godine. Ovim zakonom lovstvo dobiva znatno širu dimenziju pa se uzgoju, zaštiti, lovu, korištenju divljači osim gospodarskog daje turistički, rekreativni i sportski značaj čime je normativno uređenje lovstva izjednačeno sa lovnim zakonodavstvima većine europskih zemalja koji su nam konkurentni na tržištu lovnoga turizma. Zakonom je prije svega data potpora lovo-ovlaštenicima koji dobro gospodare na način da se omogućava dugoročno gospodarenje, red na tržištu, nadzor i potpora u gospodarenju lovištem. Zakon usvaja sva europska načela počevši od međunarodnoga savjeta za lov, uzgoj i zaštitu divljači, potvrđene sve međunarodne konvencije i svjetske standarde o zaštiti prirode, zaštiti i očuvanju divljači, njezinih staništa, očuvanju biološke ravnoteže. Novim zakonskim rješenjima želi se uvesti više reda u lovstvu počev od gospodarenja lovištima pri uzgoju, zaštiti, lovu i prometovanju sa divljači i njezinim dijelovima i uporabi lovačkog oružja. Želi se potaknuti lovački običaji i tradiciju, osnažiti lovačku etiku te djelotvornije uključiti lovce i njihova udruženja u razvoj i unapređenje lovstva kao važne privredne grane naše zemlje. Osnovna pitanja koja se ovim zakonom uređuju su usklađivanje zakona sa propisima Europske unije. Ustanovljava se Središnja lovna evidencija koju vodi ministarstvo u koju će se dostavljati sve podatke iz lovno gospodarskih osnova i programa uzgoja divljači kao i podataka o odstrelu i trofejima divljači. Radi stručnijeg i kvalitetnijeg gospodarenja jelenom i divokozom odredit će se uzgojna područja. Privatna lovišta i zajednička lovišta ustanovljuje županijska skupština odnosno Skupština Grada Zagreba a državna lovišta ustanovljuje ministar. Ovim zakonom se daje mogućnost produženja zakupa u državnom i zajedničkom lovištu za sljedećih deset godina ukoliko je lovo-zakupnik provodio mjere i radnje propisane ugovorom. Isto tako, daje se mogućnost u slučaju većih investicijskih ulaganja u lovno-tehničke, lovno-gospodarske objekte u državnom lovištu, izmijeniti ugovorni odnos zakupa u koncesiju. Ovime su lovo ovlaštenici stimulirani da kvaitetno gospodare lovištima. Lovno-gospodarske osnove donose lovo ovlaštenici a odobrava ih ministarstvo. Lov smeđeg medvjeda obavlja se na temelju akcijskoga plana gospodarenja smeđim medvjedom u Republici Hrvatskoj za pojedinu godinu koju donosi i provodi ministarstvo na prijedlog Nacionalnog povjerenstva za izradu plana gospodarenja smeđim medvjedom i praćenja populacije velikih zvijeri. Propisuje se da je zabranjeno loviti divljač u pojasu 300 metara od ruba naselja u nizini i prigorju te 200 metara u brdsko-planinskom području. Prometovanje s divljači i divljačinom preciznije su definirani. Divljač se može preuzeti ili prenositi izvan lovišta samo uz potvrdu uz porijeklu divljači koju izdaje lovo ovlaštenik a krupna divljač se može držati i stavljati u promet ako je označena odgovarajućom oznakom. Sve ostalo smatrat će se krivolovom. Isto tako, za stavljanje divljači i njezinih dijelova u promet, doradu, preradu, izvoz potrebne su potvrde propisane Zakonom o veterinarstvu. Sredstva naknade od lovo-zakupnina raspoređuje se na način 50% sredstava za naknadu vlasnicima zemljišta bez prava lova, preko proračuna županije Grada Zagreba. Ova sredstva koristit će se za vlasnike bez prava lova ali za razvoj i unapređenje lovstva. 30% sredstava u proračun, 10% na račun ministarstva za zaštitu i čuvanje državnih lovišta koja nisu pod ugovorom, štete od divljači u tim lovištima, troškovi natječaja, promidžba, razvoj informatike te 10% sredstava na račun Županije i Grada Zagreba isto tako zaštita i čuvanja zajedničkih lovišta koja nisu pod zakupom, štete od divljači u tim lovištima, troškovi provedenih natječaja. Daje se mogućnost donošenja naredbi o zabrani lova pojedine vrste divljači kao i smanjenju broja stanja pojedine vrste divljači koja ugrožava zdravlje ljudi, stoke, druge divljači ili čini druge štete. Lovački ispit, ispiti za lovočuvare, ispiti za ocjenjivače trofeja divljači polažu se kod Hrvatskog lovačkog saveza i drugih pravnih osoba koje za to ovlasti ministarstvo. Lovačke iskaznice izdaje Hrvatski lovački savez. Lovna inspekcija ustrojava se dvostupanjski a poslove lovnog inspektora mogu obavljati osobe koje su završile Šumarski fakultete šumarskog smjera, agronomski ili Veterinarski fakultet sa položenim kolegijem iz lovstva. Ovim zakonom rješava se i niz drugih pitanja za koje smatram da će pridonijeti boljem i kvalitetnijem gospodarenju preko tisuća lovišta u Republici Hrvatskoj koliko ih ima.
Hvala lijepa. Da li izvjestitelji Odbora žele uzeti riječ? Da. U ime Odbora za poljoprivredu i šumarstvo, gospodin zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Odbor je također na 32. sjednici raspravio ovaj predmetni Zakon također u svojstvu matičnog radnog tijela. Uvodno obrazloženje dao je i predstavnik ministarstva. Imali smo u ovoj temi kao što nam je i sugerirano od Odbora, tematsku sjednicu, Odbora kojeg smo održali u Brezovici. U sveobuhvatnoj raspravi u kojoj su sudjelovali predstavnici Hrvatskog lovačkog saveza, udruga Zelena akcija, članovi Odbora su podržali donošenje ovoga Zakona ali je ukazano da se neke od predloženih rješenja treba preispitati a neka jasnije definirati. Tako je izneseno mišljenje da bi trebalo zabraniti ustanovljavanje lovišta u rasadnicima, voćnim i loznim nasadinama namijenjenim intenzivnoj proizvodnji i na površinama većima od 100 hektara ako su oni ugrađeni. U praksi naime, ima znatan broj ugrađenih voćnjaka i … [[Govornik se ne razumije.]] kojima tijekom veće godine radi veći broj ljudi pa je opasnost od stradavanja veća. Ukazano je da i zabrana ustanovljavanja lovišta treba proširiti na pašnjake koji se koriste u sustavu krava, tele, jer kvaliteta tog uzgoja kao jedno od strateških ciljeva hrvatskog stočarstva ne smije biti narušena omogućavanjem lova na takvim pašnjacima. Upitno je nadalje rješavanje odredbi stavka 3. članka 15. Naime, postoji mogućnost da neki subjekti budu u povoljnijem položaju od drugih. Članovi Odbora su se složili sa primjedbom Hrvatskog lovačkog saveza da su upitne odredbe članka 23. i 30. kojim se kao garancija za uredno izvršenje koncesije odnosno zakupa traži trostruki, odnosno dvostruki iznos godišnje lovo zakupnine. Izraženo je zadovoljstvo obzirom na bolji raspored sredstava naknade za koncesiju u članku 27. ali je skrenuta pozornost da se postupak sredstava koji se vraća vlasnicima zemljišta bez prava lova od 1999. godine kada je to bilo 90%, pa 2001. 80 smanjuje na kako se sada smanjuje 50%. Budući se u ovom slučaju većinom radi o staračkim domaćinstvima naznačena je potreba za jednostavnijim načinom naplate tih sredstava tj. vraćanje. U svezi članka 64. stavak 1. točka 2. izneseni je komentar kako je dobro da je uveden zaštitni pojas u … [[Govornik se ne razumije.]] naselja no on se odnosi na lov a ne na granice lovišta. Tako bi bilo dobro da je zaštitni pojas u 300 metara minimum na svim područjima a ne u brdsko planinskim područjima 200 metara i da se on odnosi i na granice lovišta. Što se tiče zabrane lova, zabranjenim sredstvima izneseno je mišljenje da se vrlo često ista sredstva koriste od strane inozemnih lovaca i to ne kažnjeno. Upozoreno je i na još jedan problem, zamijećen na terenu, a to je čest slučaj … [[Govornik se ne razumije.]] upravo na rijetkim mjestima na koje životinje odlaze piti. Dakle, … [[Govornik se ne razumije.]] bi trebala biti barem 100 metara od prirodnih izvora vode, naročito u sušnim i krškim područjima. Na temelju provedene rasprave, Odbor je podržao ovaj Zakon i to jednoglasno. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Želi li još predstavnik Odbora? Da. U ime Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša, gospodin zastupnik Marko Širac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolege i kolegice, zastupnici, gospodine tajniče i predstavnici ministarstva. Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša Hrvatskoga sabora razmotrio je ovaj Zakon u svojstvu zainteresiranog radnog tijela. U načelno je u raspravi naglašeno da se novo predloženim zakonskim rješenjem uvodi novi sustav zaštite od krivolova i uvodi se više reda u lovno gospodarstvo uz primjerenu organizaciju lovne inspekcije. U raspravi je o pojedinostima predloženo smanjenje iznosa garancije za izvršenje koncesije, odnosno lovo zakupa, što ga je Odbor podržao odmah amandmane koji su već predloženi na članak 23. i 30. konačnog prijedloga Zakona. Iznesena je sugestija da predlagatelj jasnije definira pojam korisnika zemljišta u točki 13. stavak 2. jer se isključivo odnosi na korisnike zemljišta u kojima je ustanovljeno lovište. Pa je upitno mogu li korisnici zemljišta van lovišta zahtijevati provedbu mjera za sprječavanje nastanka štete iz članka 76., kao i članka 77. , 79., 80. i 81. Posebno je dvojbeno, ocjena odredbama članka 15. stavak 2. prema kojem je Ministarstvo do stjecanja prava lova u državnom lovištu, pravo lova može povjeriti pravnoj ili fizičkoj osobi koja koristi zemljište, nije navedeno koji je pravni temelj korištenja, tj. u koju se svrhu koristi to zemljište. Nije stoga ni prihvatljiva formulacija stavka 3. koja daje mogućnost da se tim pravnim ili fizičkim osobama Ministarstvo može direktnom pogodbom sklopiti ugovor na 30 lovnih godina. Predloženo je da predlagatelj jasnije formulira uočenu ne dorečenost. Odbor je ocijenio da se pravo lova u ovom slučaju ne može povjeriti znanstveno-istraživačkim i zdravstveno-nastavnim ustanovama te isključivo pravnim osobama od interesa za Republiku Hrvatsku. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o lovu. Zakon o lovstvu. Hvala lijepo gospodine predsjedniče.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime Kluba HDZ-a gospodin zastupnik Marko Širac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, gospodine ministre, dozvolite mi da iznesem stajalište Kluba Hrvatske demokratske zajednice o Konačnom prijedlogu Zakona o lovstvu. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice stoji na stajalištu da je gospodarenje lovištem i divljači važna djelatnost koja obuhvaća uzgoj, zaštitu, lov i korištenje divljači i njenih dijelova. Gospodarenje lovištem i divljači ima gospodarsku, turističku i rekreativnu funkciju te značajnu zaštitu i očuvanje biološke i ekološke ravnoteže prirodnih staništa, divljači i divlje faone. Gospodarenje lovištem i divljači uređeni su važećim Zakonom o lovu koji je objavljen u Narodnim novinama broj 10. 1994. godine. U proteklim godinama najveći dio posla u provedbi Zakona završen je. Ustanovljena su lovišta i određeni lovo ovlaštenici, izrađeni su višegodišnji planski dokumenti za gospodarenje lovištem, tj. programi uzgoja i zaštite divljači, te lovno gospodarske osnove. Lovištima gospodare lovo ovlaštenici, na temelju tih planskih dokumenata. Sukladno slobodnom poduzetništvu se u ovoj ovlasti afirmiralo iako sa najvećim brojem lovišta gospodare lovačke udruge i to čak preko 90% lovišta. Uspostavljen je upravni inspekcijski nadzor. Potrebno je istači da naše lovstvo karakterizira velika neujednačenost uspješnosti gospodarenja kako među lovo ovlaštenicima tako među lovištima u pojedinim regijama. Istovremeno imamo državno lovište "Garjevica" koje je u 2002. godini od strane Međunarodnog savjeta za lovstvo proglašeno za najbolje uređeno i vođeno lovište na svijetu, a imamo i lovišta kojima se ne gospodari suvremeno prema zakonskim propisima. Neke županije mogu se sa svojim lovištima natjecati sa najboljim lovištima u susjednim državama, dok će se u većini županija tek u budućnosti moći postići takav stupanj razvoja lovstva. Lovstvo u našoj državi ipak je suočeno dosta problema. Oni su većim dijelom rezultat subjektivnih slabosti lovoovlaštenika ali ima objektivnih teškoća od kojih bi istakao sljedeće. Još uvijek imamo dio područja koji je pod minama, to je pitanje krivolova, pitanja zapuštenosti i neobrađenosti zemljišta, požari u obalnom području države, neuređena odlagališta otpada, izgradnja saobraćajnica koje priječe slobodno kretanje divljači, nerazvijenost lovnog turizma i nedostatak većeg broja lovnih inspektora. Pored toga, u provedbi Zakona o lovu uočene su znatne teškoće koje je moguće otkloniti samo donošenjem novog zakona. Stoga je predlagatelj ovim konačnim prijedlogom Zakona o lovstvu predložio urediti pitanja kojima se unosi više reda u lovstvu, počevši od gospodarenja lovištem, te trgovinom sa divljači, njenim dijelovima, do upotrebe lovačkog oružja. Potiče se uspješnije gospodarenje u lovstvu, uvodi se novi sustav zaštite lovišta od krivolova i drugih oblika devastacije, te uvode strože sankcije za loše gospodarenje i prekršaj. Želi se potaknuti lovni turizam, oživjeti lovačke običaje i tradicije, osnažiti lovačku etiku i unapriejditi lovstvo. Konačni priejdlog Zakona o lovstvu usklađen je sa načelima Međunarodnog savjeta za lov, uzgoj i zaštitu divljači te 4 međunarodne konvencije koje je Republika Hrvatska usvojila i dvije direktive europske ekonomske zajednice kojima su propisana standardi za zaštitu prirode, zaštitu i očuvanje divljače i njihovih staništa, očuvanje biološke ravnoteže ili potrebe njezine tamo gdje je ona poremećena. Zakonom se također uređuje, također, zakon se također usklađuje sa pravnim sustavom Republike Hrvatske za pojedina upravna područja, te sa zakonima koji su mijenjani od zadnjih izmjena i dopuna Zakona o lovstvu, a uređuju pitanja koja se dotiču svojim područjem. Kako je predlagač u Konačnom prijedlogu Zakona o lovstvu uvažio većinu primjedbi iz prethodnog čitanja ipak bih ukazali na pojedine odredbe koje se po našem sudu trebaju drugačije urediti. Tako u članku 14. potrebno je utvrditi nadležno tijelo koje uređuje lovozakupninu vlasnika lovišta. Po našem sudu to je nadležno tijelo županijske skupštine, odnosno Gradske skupštine Grada Zagreba. U članku 15. stavku 3. potrebno je ograničiti mogućnost bez natječaja, povjeravanje izvršavanja poslova lova fizičkim osobama. Tu mogućnost treba dozvoliti samo pravnim osobama koje su od interesa za Republiku Hrvatsku. U članku 18. potrebno je precizno utvrditi da je za obavljanje odgovornih poslova pri ustanovljavanju zajedničkih lovišta članovi komisije moraju biti stručne osobe sa odgovarajućim iskustvom, tj. ovlašteni inženjeri lovstva. U članku 23. i članku 30. potrebno je izmijeniti pojedine odredbe kojima se uređuje visina iznosa koje koncesionar ili lovozakupac treba osigurati u gotovini ili garancijom banke, odnosno mjenicom radi urednog izvršavanja ugovora o koncesiji, odnosno zakupu, ugovor o zakupu i koncesiji nad zajedničkim lovištem, a zaključeni su uglavnom sa našim lovačkim udrugama i to gotovo u 90% slučajeva. Lovačke udruge nisu u mogućnosti osigurati tako visoke iznose koji će ostati u bankama drugi niz godina. Stoga predlažemo da se za osiguranje izvršenja ugovora o koncesiji taj iznos smanji na dvostruki iznos naknade za godišnju koncesiju i na godišnji iznos naknade za zakupninu u zajedničkim lovištima. I na kraju, u članku 47. potrebno je propisati da stručna osoba koja može izraditi lovnogospodarsku osnovu, program uzgoja divljači i program zaštite divljači mora imati odgovarajuću stručnu spremu, iskustvo, položen stručni ispit, te da je ovlašteni inženjer lovstva. Gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepa. U ime kluba [[Upadica: Dopustite.]]
Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje ovog zakona.
Hvala lijepa. U ime kluba HSS-a, gospodin zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, dame i gospodo. Pa, klub Hrvatske seljačke stranke moram reći da uz sve ove amandmane koje je dao klub HDZ-a i uz ove amandmane koje damo i mi na kraju ako oni svi budu prihvaćeni mi ćemo sigurno podržati ovaj zakon. Ali moram na početku reći da se radi stvarno o materiji koja je od izuzetnog značaja za Republiku Hrvatsku, da je bilo nužno potrebno izmijeniti određene stvari u zakonu i da je dobro da je ovaj cjelokupni zakon prošao u jednu, također dosta dugačku proceduru u kojem smo također raspravljali tematskim sjednicama gdje smo ipak definirali određene stvari, uskladili to sa onima koji su najzaineresiraniji, a to su naše lovačke udruge i rekao bih svi zajedno došli do približno najboljih rješenja. No međutim da ako niti jedan zakon nije tako dobar da ga se ne bi dalo popraviti, naročito dok on još nije usvojen. Vjerujem da je tako i ovaj Konačni prijedlog Zakona o lovstvu, pa ću se ja osim ovog dijela u kojemu podržavam gospodina kolegu Širca koji je naveo već izdvojiti još nekoliko amandmana koje će također dati klub HSS-a i koji vjerujem da će biti uvaženi od strane Vlade Republike Hrvatske. Kao što sam već i rekao, u ime izlagača i u ime odbora da je u raspravi istaknuto jedna bojazan, a rekao bih nešto što bi za nas ukupnoj hrvatskoj poljoprivredi bilo izuzetno značajno, a to je jedan dio naše stočarske proizvodnje koji se razvija u novije vrijeme, a radi se o govedarstvu i radi se o sustavu krava-tele. Tako da je, mi predlažemo da se u članku 9. u stavku 2. točka 3. mijenja i glasi da su u rasadnicima, voćnim i loznim nasadima namijenjeni intenzivnoj proizvodnji te pašnjacima koji se koriste za uzgoj u sustavu krava-tele, ako su ograđeni ogradom koja sprečava prirodnu migraciju dlakave divljači. Znači zabrani ustanovljavanje lovišta. Mislim da ne treba posebno obrazlagat, mislim da smo to već i definirali na neki način sa državnim tajnikom i sa gospodinom pomoćnikom. Mislim da je izuzetno teško zamisliva situacija u kojoj primjerice imate jedan pašnjak na kojemu evo ima po stotinjak, dvjestotinjak krava sa malom teladi. Iako možemo predvidjeti da se tog trenutka tu kreće 30 lovaca i baš tog trenutka negdje jedan fazan uzleti pa sad možete zamisliti situaciju kada njih barem 5, 6 ispali iz svojih pušaka. Gdje se mogu poslije te krave naći? Ja ne bih mogao razmišljati o tome i u kakvom će one stanju biti objektivno rečeno, ali mislim da je ta situacija nezamisliva i mislim da stvarno tamo gdje trebamo dati punu podršku razvoju stočarstva, naročito u ovom sustavu krava, tele jer je to razvoj onog osnovnog stada reprodukcijskog materijala i za uzgoj, a i za tov kojeg na žalost još uvijek u velikim količinama uvozimo. Prema tome bilo bi izuzetno dobro kada bi evo ovdje izašli u susret pa i onda kao što se to radi u rasadnicima, voćnim i loznim nasadima napravili takav izuzetak. Mislim da je jedan načelan stav u kojemu nismo ga naveli u ovom amandmanu, ali sigurno treba razmišljati. Jedno veliko je pitanje da li je moguće da nekome na njegovoj privatnoj površini koja je objektivno ograđena i ima neku veću, više hektara, da li je moguće ustanovljavati lovište, jer primjerice ako taj čovjek ako ima primjerice 100 ili 200 hektara ograđenog vinograda a nije ustanovio svoje uzgajalište, da li je dobro ako i nije baš to tako kompletno zatvoreno pa ali ipak je zatvoreno na način sa ogradom da ne može krupna divljač unutra moguće to stavljat u lovište, mislim da je to jedno pitanje koje možda i nije najjasnije definirano, daju se određene naznake da to i nije moguć, tako je pojašnjavano, ali u praksi na žalost se događa da se i ljudima na takvim privatnim parcelama većeg zemljišta osnivaju lovišta. Također se zalažemo da se na članak 23. u stavku 5. točka 1. da se mijenja i glasi da pod jedan, za uredno izvršenje koncesije osigurati financijska sredstva putem obveznog osiguranja za štetu na divljači i štetu od divljači. Također vezano uz to, u članku 30. stavak 3. da se mijenja i glasi: "Za uredno izvršenje zakupa, lovozakupnik je dužan osigurati financijska sredstva putem obveznog osiguranja za štetu na divljači i štetu od divljači." Drugim riječima propisivanjem trostrukog odnosno dvostrukog iznosa lovozakupnine kao garancije za uredno izvršenje koncesije, odnosno zakupa neprimjereno jer se na taj način deponiraju i blokiraju velika sredstva prvenstveno od lovačkih udruga kroz dulje vremensko razdoblje. Stoga se predlaže obvezno osiguranje kao bolji oblik garancije za uredno izvršenje koncesije, odnosno zakupa. Mislim da tu stvarno ne možemo ići na način da smatramo da a priori će se dogoditi određena šteta. Mi znamo da imamo problema, da imamo problema u određenim lovištima, ali mislim da je to posao da na neki način se osiguramo na određeni način sa ovakvim osiguranjima, a ne sa ogromnim deponiranjima sredstava a koja onda upitno je da li će se uopće koristiti, a ostaju deponirana posebno kada se radi o zajedničkim lovištima, kada se radi o našim lovačkim udrugama koja zasigurno i nemaju za to toliko novaca. Mislim da bi bilo na ovaj način sigurnije i da ne bi trebalo biti većih problema. Također na članak 64. u njemu predlažemo da se u stavku 1. u točki 2. mijenjaju riječi: "pojasu od 300" zamjenjuju riječima: "u pojasu od 500", a riječi: "od 200" zamjenjuju riječima: "300 metara". Budući da ne postoji ni stručna ni znanstvena procjena temeljem koje se određena udaljenost od naselja u nizini ili brdsko planinskim područjima u kojima je zabranjeno loviti divljač, predlaže se zbog sigurnosti stanovništva ta udaljenost povećati. Moram reći da se jako protivim ovoj odredbi u pogledu smanjenja ili ova koja je danas postojeća i zdušno se zalažem za ovo povećanje, povećanje rekao bih iz vlastitog iskustva. Živim i moja obitelj živi na selu. Imali smo psa jednog na žalost koji je ustrijeljen pod pretpostavkom da je pas lutalica i pod pretpostavkom da je bio 350 metara udaljen od kuće. Takvi slučajevi se događaju, ja nemam ništa protiv da kada imaju za to dozvolu lovci da mogu učiniti takve stvari, iako u tom dijelu sam skeptičan, a radilo se o čistokrvnom psu. Na žalost je ustrijeljen, nisam na žalost imao nikakvu mogućnost u tom dijelu ništa učiniti i smatram da je nedopustivo približavanje bilo kakvih lovačkih aktivnosti bliže od 500 metara naseljima i za mene ne vidim nikakva opravdanja i nije opravdanje koje se pokušava navoditi da onda u pojedinim područjima s obzirom da su naselja jako blizu, neće biti lovišta. I dobro da nema lovišta. Ako su naselja tako blizu, a mi znamo koliko može određeno zrno ići daleko i ako taj razmak ne postoji, ako su u tom dijelu onda je dobro da se na takvim mjestima niti ne ustanovljavaju lovišta. Prema tome mislim da treba dobro razmisliti oko ovih prijedloga i da uz korigiranje ovih naših amandmana i onih amandmana koji su već do sada izneseni, klub HSS-a će podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U ime kluba PGS-a, SBHS-a, MDS-a, gospodin zastupnik Željko Pavlic. Izvolite.
Ako ništa drugo, mi smo klub s najdužim imenom u Saboru, evo možemo se barem s time pohvaliti. Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva. Evo dopustite da se u ime kluba regionalnih stranaka osvrnem ukratko na donošenje ovog Zakona o lovstvu. Pa mi u našem klubu dakle podržavamo samu intenciju ovog zakona da se na ovakav sveobuhvatan način unaprijedi zapravo cjelokupan sustav lovstva i mišljenja smo dakle da je to itekako potrebno s obzirom na stanje kakvo je u tom sustavu, ali samo podršku dakle tom zakonu dat ćemo u ovisnosti amandmanima koji će biti prihvaćeni ili odbijeni, a dakle u želji da ovaj zakon koji podnesen bude još kvalitetniji. Mi također ističemo dva aspekta, dakle uloge lovstva u Republici Hrvatskoj, to je onaj dohodovni tržišni, povezan s turizmom, a tu je također onaj isto jako bitan, dakle dimenzija očuvanja i zaštita biološke ravnoteže i fonda divljači koji imamo u Hrvatskoj, a u zadnje vrijeme ta uloga se i širi i na očuvanje zdravlja ljudi i to mislim prvenstveno na kontekst ovih događanja oko ptičje gripe i o mogućnosti zaraze, tj. prenošenje ptičje gripe preko divljači, preko peradi u čemu su imali, a i imat će u budućnosti vjerojatno što se preventive tiče veliku ulogu i lovačka društva i lovci. Dakle kao nositelji svih aktivnosti opet tu dolazimo do pitanja povećanih troškova i za te namjene, o tome ću reći malo kasnije. Dakle govorilo se ovdje već i prije o toj tržišnoj dimenziji, dohodovnoj dimenziji. Na žalost možemo ustanoviti da nositelji tih aktivnosti, naša lovačka, prvenstveno lovačka društva nisu opremljena, dakle nisu sposobna za konkurenciju lovačkih udruga i društava s druge strane granice, dakle svjedoci smo bili da iz razno-raznih razloga kako zbog rata tako isto zbog zaostajanja u razvoju su mnoge te lovačke rute skrenute ili u Sloveniju ili u Mađarsku ili u Slovačku, Češku pa i u Srbiju, Vojvodinu, dakle Bugarsku, pa i u Bosnu i Hercegovinu itd. itd. što nama govori o tome da moramo svi skupa dakle uložiti puno truda kako bi naše lovačke udruge, dakle prvenstveno Hrvatski lovački savez bio sposoban za tu tržišnu utakmicu a iz podataka koje imamo iz prijašnjih godina znamo da je taj lovački turizam bio itekako razvijen u Republici Hrvatskoj u gotovo svim njezinim dijelovima i da su takvi turisti, lovci dnevno trošili jako, jako puno novaca, neusporedivo više, recimo, od onih turista koji danas dolaze u naše apartmane na more. No nadamo se, dakle, da će se aktivnošću pa i pomoću ovog Zakona to uspjeti promijeniti. Dakle, ono na što imamo primjedbu, a u želji da pomognemo upravo nositeljima tih aktivnosti, to su po nama upravo lovci, lovačke udruge, imamo primjedbe na članak 27. koji govori naravno, dakle, o preraspodjeli sredstava iz koncesije. Mi s tom preraspodjelom nismo zadovoljni. Mislimo, dakle, da bi ta sredstva prvenstveno morala biti uložena upravo u razvoj i unaprjeđenje lovstva u Republici Hrvatskoj. Što se tiče te prve točke znamo kako su ta sredstva raspodijeljena, pa eto, da idemo od točke do točke da vidimo koje su naše primjedbe koje ćemo pretočiti vjerojatno i u amandmane. Ako ne, možda i Vlada prihvati neke od naših sugestija pa ona intervenira sama u Zakon. Tu je točka 2. koja govori o onih 50% sredstava koji su namijenjeni vlasnicima zemljišta, a koje ukoliko, dakle, ne budu iskorištene mogu koristiti jedinice lokalne samouprave za izgradnju i održavanje infrastrukture lovstva, poljoprivrede i šumarstva. Mi bi htjeli da se to, da se u ovome stavku, dakle, definira i rok kada vlasnici bez prava lova na području lovišta mogu zatražiti naknadu i dokažu pravo vlasništva. Mislim da bi tu trebalo odrediti rok da to bude tekuća godina, dakle, da svaki za tekuću godinu ili rok od tekuće godine zatraži tu naknadu, a ne da se on može javiti za 10 godina, dakle, i onda zatražiti tu naknadu. Jedinice lokalne samouprave na ovaj način zapravo ne mogu planirati svoje aktivnosti već ta sredstva moraju imati zamrznuta iz godine u godinu, umjesto da ih upotrijebe, dakle, na taj način koji im sugerira i ovaj članak zakona. Također tu je točka 2. koja govori o tome da se 30% sredstava slije u državni proračun. Po nama, kao prvo, su to prevelika sredstva koja idu u proračun, ali ako jesu takva 30% mislimo da ona moraju biti namjenska. Sada su od ovih 4 točaka ta sredstva jedina su nenamjenska. Dakle, one automatski idu u proračun. Jednostavno ne zna se u koje svrhe će one biti iskorištene. Mi predlažemo, dakle, da se one usmjere u određeni oblik. Da li da to bude fond ili agencija ili nekakva posebna stavka u ministarstvu iz kojega bi se mogli, dakle, podupirati lovne, lovačke jedinice, tj., lovačka društva, ali na temelju posebnih programa koje bi one nudile, dakle, ministarstvu. Ukoliko bi ministarstvo cijenilo da je program dobar, da neko lovačko društvo zaslužuje potporu ono bi im dodijelila određena sredstva. Ima puno takvih lovačkih društava koja, eto, samo vegetiraju a kojima bi možda trebalo malo sredstava da bi se mogli pokrenuti iz te letargije. Ima također slučajeva, npr. evo, kod mene je isto takav slučaj, lovačko društvo koje gotovo većinu svoje zarade mora dati za plaćanje odšteta od štete na automobila. Jer se njezino lovačko društvo na njezinom području, tog lovačkog društva, nalazi gotovo 40 kilometara županijskih ili državnih cesta. Za tako malo društvo to je veliki, veliki problem i jednostavno oni bi trebali možda nekakvu pomoć u određenom trenutku. Tako da bi bilo dobro, to je bio prijedlog iz Hrvatskog lovačkog saveza da se stvori nekakav fond, dakle, da ta sredstva ne bi bila nenamijenjena nego strogo namijenjena za različite projekte, za unaprjeđenje ovoga lovstva. U točci 3., dakle, sredstva, 10% sredstava se raspodjeljuje na posebni račun Ministarstva za provedbu zakona. Tu nemamo nekakvih primjedbi. I tu je točka 4., 10% sredstava na račun županija i Grada Zagreba za provedbu Zakona. Ovdje imamo 3 stavke, dakle, moguće raspodjele ovih sredstava. To je zaštita i čuvanje zajedničkih lovišta koji nisu pod ugovorom. Dakle, koja su slobodna. Štete od divljači u zajedničkim lovištima koja nisu pod ugovora koja su slobodna, je li tako, i provedba natječaja za zajednička lovišta. No može se desiti npr., dakle, da takvih lovišta ili štete od divljači, dakle, takvih lovišta koja nisu pod ugovorom neke godine možda niti ne bude pa onda ta sredstva ostaju neiskorištena. Zbog toga predlažem da se uz ove 3 doda još jedna stavka koja je stavka predviđena u ovoj točci 3. To je promidžba, informiranje iz područja lovstva. Dakle, da županije mogu ta sredstva koristiti i za promidžbu i informiranje iz područja lovstva. Dakle, da to bude izričito navedeno kako one ne bi onda imale problema plasiranja tog novca kroz svoj proračun. Mislim da je to itekako interesantno da svaka županija ima određena sredstva kojima bi promovirala, informirala, dakle, taj turistički proizvod prvenstveno koji može ponuditi. Međimurska županija, npr., ima prihod od lovozakupnina 280 tisuća kuna, neke županije i daleko više. Mislim da bi ta sredstva mogla biti itekako dobro iskorištena ukoliko ne bi, dakle, bila iskorištena po ovim drugim stavkama upravo i u tom smislu. Da bi to bilo itekako korisno, dakle, i za sva lovačka društva. Već sam prije, dakle, ono rekao, napomenuo da neka lovačka društva imaju velike štete upravo kad moraju nadoknaditi štetu na divljači na cestama. Pa imamo članak 86. koji govori da točka 3. da odgovornost za nastalu štetu divljači snosi vozač ukoliko je prekoračio dopuštenu brzinu, a u protivnom lovoovlaštenik lovišta na kojem je šteta nastala. Dakle, vozač snosi odgovornost jedino ako je prekoračio dopuštenu brzinu. Po meni je to preusko, dakle, da, preusko kako bi on izbjegao, na taj način vozači izbjegavaju svoju odgovornost na cesti. Pa bi tu točku trebalo možda formulirati tako da odgovornost za nastalu štetu na divljači snosi vozač ukoliko se ne pridržava pravila i propisa iz Zakona o sigurnosti prometa na cestama. Jer može se desiti da je vozač pod utjecajem alkohola, a vozi dopuštenom brzinom, je li tako? Ne stigne reagirati ne nekoliko metara, ako mu skoči na cestu srna, ili zec, ili slično. Tako da bi to trebalo vidjeti i na taj način omogućiti našim lovačkim društvima da plaćaju što manje odštete. Velim, nekim lovačkim društvima je to ogromna stavka. Još imam, evo, primjedbu na članak, primjedbu, isto molbu ili apel na članak 11. koji govori o granicama lovišta. U postupku, dakle, određivanja granica lovišta proteklih godina u globalu je bilo sve u redu, ali bilo je određenih primjedaba, napetosti na terenu. Pa bih ja apelirao, dakle, i otvorio mogućnost da se poslije donošenja ovog Zakona, prihvaćanja ovog Zakona ukoliko ima primjedaba na terenu, je li tako, da se one još jedanput provjere u vezi granica ovoga lovišta. I da se onda na temelju članka 11. ovog Zakona rebitrira i da se riješe svi postojeći problemi koji su na terenu, a kojih i ima. Evo hvala lijepa. Velim, podržavamo smisao intencije ovog Zakona, a o njemu ćemo se odrediti, dakle, ovisno o amandmanima koji će biti prihvaćeni. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HNS-a gospođa zastupnica Košiša Čičin-Šain. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani predlagatelji, kolegice i kolege. Možda prije početka samog osvrta na zakon nekoliko općih napomena o stavu i mojem osobnom i stavu kluba u vezi lovstva u Hrvatskoj. Naime lov je u neka davna vremena bio nužnost preživljavanja. Danas je to prvenstveno turistička zanimljivost i unosna gospodarska djelatnost o kojoj dugoročno moramo razmišljati na način da od nje postepeno odustanemo. Ovo je jedan od onih prigoda za mijenjanje naših loših navika ma koliko god one bile ugrađene u tradicijsko ponašanje našeg društva. Danas u Hrvatskoj ima oko 50 tisuća lovaca. U Engleskoj je lov na lisice, kao što znate, bio aristokratski identitet. Postojao je stotinama godina, ali englesko društvo se nakon dugih rasprava ipak odlučilo da od ljeta 2007. godine više se ne bavi tim tipom lovstva. Kao što se vrlo tradicionalistička Engleska oslobodila jednog tako univerzalnog lošeg običaja i mi u Hrvatskoj morat ćemo se postepeno odreći naših navika ako želimo prihvatiti nove u Europi već prihvaćene standarde vezane uz zaštitu životinja. Tu dakako ne mislim na zaštitu i održavanje potrebne ravnoteže kako u prirodi, a naročito što se tiče blizine naselja. U odnosu na sam tekst Prijedloga Zakona o lovstvu koji je pred nama koji je prošao prvo čitanje u Saboru, u tekstu Konačnog prijedloga Zakona nastale su određene razlike kao rezultat uvažavanja primjedbi, prijedloga, mišljenja i sugestija iznesenih tijekom prvog čitanja u Saboru i njegovim radnim tijelima. Konačni prijedlog Zakona usklađen je sa primjedbama i prijedlozima koje su bile suštinske, načelne i nomotehnički i izričajne naravi. Primjedbe i prijedlozi su grupirani kako slijedi. Na davanje ovlasti Hrvatskom lovačkom savezu članak 7. Prijedloga, na raspoređivanje sredstava na unapređenje lovstva od strane Hrvatskog lovačkog saveza članak 28. Prijedloga na način prikupljanja i raspoređivanja sredstava od koncesija i lovozakupa u članku 28. Prijedloga, 27. i 28., na definiciju vlastitog lovišta i prava vlasnika pri osnivanju vlastitog lovišta članak 2., 5. i 14. Prijedloga na razdoblje zakupa i koncesije članci 21., 31. i 35. Prijedloga i na način ustanovljavanja uzgajališta divljači, te na ovlasti donošenja cjenika divljači članak 15. i 22. Prijedloga. Željela bih ovdje napomenuti da s obzirom da se ovaj zakon dosta dugo radio da moram pohvaliti izrađivača da je ovaj Prijedlog koji je danas pred nama znatno kvalitetniji nego ono što smo imali prvi put kad je to bilo kod nas i na klubu i na našim klupama. Sukladno navedenim primjedbama dio javnih ovlasti koje su prijedlogom zakona bile date Hrvatskom lovačkom savezu obnašat će resorno ministarstvo. To proizlazi iz članka 8. i 70. Konačnog prijedloga. Sredstva od koncesije i lovozakupa koja su bila predviđena za unapređenje lovstva 50% po članku 27. točka 1. raspoređena su dijelom vlasnicima zemljišta bez prava lova, što je ranije bilo u prethodnom prijedlogu 35%. Pozdravljam to, smatram da je bolje, ali još uvijek ne dovoljno. Dijelom u državni proračun pod točkom 2. slijeva se 30% što je ranije bilo predviđeno 25% i to pozdravljam. Dakako slažem se sa mojim prethodnikom koji je napomenuo da bi bilo bolje da umjesto u proračun to odlazi u posebni fond. Isto tako prije je bilo predviđeno u točci 3. sredstva na posebni račun Ministarstva za provedbu zakonu bila su predviđena sa 5%, a sada je to predviđeno sa 10% i to pozdravljam, te način upravljanja uzgajališta i način stjecanja prava vlasništva nad vlastitim lovištem što je definirano kroz članak 13., 16. i 18. Konačnog prijedloga. Utvrđena su precizna razdoblja zakupa i koncesije člankom 20., 30., člankom 34. i 37. Prijedloga, te cjenik divljači koje donosi ministar resornog ministarstva što je definirano člankom 22. Prijedloga. Tekst Konačnog prijedloga zakona međutim bilo bi dobro dopuniti i nekim još sljedećim stvarima. U članku 3. stavak 1. sitna divljač, pod 2 pernata divljač tekst nadopuniti divljim grlicama. Divlje grlice ima u ogromnom broju i ne prijeti joj mogućnost nestanka. Do sada je bila tretirana kao lov na divljač sa stanovišta poljoprivrednika pogotovo u radničarskim predjelima gdje čini ogromne štete na poljoprivrednim kulturama, naročito na žitaricama. U članku 18. stavak 2. iza riječi završnim šumarskim, veterinarskim i agronomskim fakultetom dodaje se zarez i riječi iz stručnim studijem lovstva i zaštite prirode, odnosno stečenim stupnjem prvostupnika navedenih struka sukladno Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Pored sveučilišnih studija koji su navedeni u Konačnom prijedlogu Zakona na Veleučilištu u Karlovcu provodi se stručni studij lovstva i zaštite prirode, a studijski program predmetnog studija obrađuje sadržaje koje tretira ovaj zakon mnogo detaljnije nego što je to moguće na sveučilišnim studijima. U novom zakonu u kojem se regulira visoko obrazovanje i titule koje se njima stiču ne postoji sintagma sa završenim fakultetom. Odgovarajući naziv i titula je prvostupnik. Kako osobe koje su završile studij po prethodnim propisima imaju titule i statuse koje se navode u ovom zakonu, potrebno je i njih predvidjeti u tekstu ovog zakona, ali potrebno je navesti i nove zakone jer će njihovi nositelji se uskoro naći na tržištu rada. U članku 23. stavak 5. u točki 5. iza riječi imati dodati riječ čistokrvni. Isto tako u točci 5. iza riječi imati dodati i riječ čistokrvni. Isto tako iza riječi položenim dodati riječ radno uporabnim. Naime, koncensionar je obavezan upotrebljavati samo čistokrvne lovačke pse odgovarajuće pasmine za lovište koje uzimaju koncesiju, a koji su registrirani kod Hrvatskog kinološkog saveza, imaju obavezno položeno radno uporabni ispit za lov na određene divljači, te su obavezno čipirani. Čistokrvni pas je samo onaj koji rodovnicom dokazuje svoje porijeklo i pripadnost pasmini pasa. Loviti može svaki pas, a da nije čistokrvni i ne mora ni formalno pripadati određenoj pasmini. Može po fenotipu, vanjskom obliku biti skoro identičan tipu određene pasmine, a bit križanac, stoga je važno propisati da je to čistokrvni pas koji svoje porijeklo dokazuje svojom rodovnicom verificirana po kinološkom sucu. Ocjenom oblika dotične jedinke nosioca odgovarajuće rodovnice sukladno propisima Međunarodne kinološke organizacije čija je također i Hrvatska član. Unošenjem određenom čipa sa podacima pod kožu dodatno se onemogućava zloupotreba rodovnica originalnih pasa. Čipiranje u Europskoj uniji je obavezno i psi iz drugih zemalja izvan Europske unije ne mogu ući u Europsku uniju, ako nisu čipirani. Čipiranje pasa je zamjena za ranije tetoviranje koje je bilo bolno i nečitko, a moglo se i falsificirati. Položeni ispit urođenih osobina ne dokazuje da je pas sposoban za izvršenje lovačkih zadataka već uzgajivaču i školovatelju pasa ukazuje koje nasljedne osobine i svojstva je naslijedio od svojih predaka, a preko njih i od svojih još daljnjih predaka. Samo radni uporabni ispit školovanog psa ukazuje da li je pas sposoban izvršiti zadatke za koje je obučavan, te da li se sukladno odredbama ovog zakona može upotrijebiti u lovu. Od još nekih primjedbi koje sam imala dala sam na članak 23. stavak 9. koji govori da treba odrediti područje u lovištu za potrebe školovanja lovačkih pasa, te omogućiti polaganje radno uporabnih ispita lovačkih pasa. Da bi se pas mogao dovesti u lovište, upotrijebiti u lovu mora imati položeni radni ispit, a da bi mogao pristupiti ispitu mora mu se omogućiti školovanje što je jedino moguće u lovištu u okviru radno lovne discipline, stoga treba obvezati koncesionara da omogući školovanje pasa. Posljednjih 40-tak godina prošlog stoljeća navedeno rješenje bilo je ugrađeno u Zakon o lovu i kvaliteta pasa je bila neusporedivo na višoj razini. U članku 47. iza riječi: "sa položenim kolegijem iz lovstva" dodaje se i zarez i riječ: ", ili inženjer lovstva i zaštite prirode odnosno sa stečenim stupnjem prvostupnika sukladno Zakonu o znanstvenoj disciplini i visokom obrazovanju". Ovo obrazloženje je isto kao ono vezano na Veleučilište u Karlovcu. Iz članka 67. u stavku 1. iza riječi: "koristiti" dodaje se riječ: "čistokrvni". U istom članku u stavku 3. treba brisati riječi: "ispitu prirođenih osoba" i dodati riječi: "radno-uporabnom ispitu". U članku 72. u stavku 1. iza riječi: "diplomirani inženjer šumarstva šumarskog smjera" dodati riječi: "odnosno osoba koja je stekla stupanj prvostupnika iz iste struke sukladno Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju". U stavku 2. istog članka iza riječi: "diplomirani inženjer šumarstva šumarskog smjera" dodaje se riječ: "odnosno osoba koja je stekla stupanj prvostupnika iste struke". Dakle, to su neke primjedbe koje sam ionako dala i u amandmanima pa možda ih nije niti nužno sve skupa čitati. Možda samo još zaključno. U odnosu na prvo čitanje ovaj prijedlog je neusporedivo kvalitetniji i uz prihvaćanje predloženih amandmana i ove uvodne napomene o potrebi postupnog mijenjanja navika bez obzira na gospodarske efekte i značaj turističke ponude mi iz Kluba HNS-a podržat ćemo prijedlog ovog zakona.
Klub SDSS-a poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Slažem se sa onima koji kažu da je ovaj prijedlog poboljšan u odnosu na ono što smo imali ranije i u tom pogledu ta poboljšanja i mi smatramo dobrim i dobro došlim. Međutim, mislimo da ima još uvijek prostora za poboljšanja, posebno s obzirom na to kakvo stanje imamo u pojedinim područjima bilo lovišta koja su proglašena državnim lovištima, zajedničkim lovištima ili lovištima koja su dana u koncesiju ili u zakup. Ovaj zakon naravno ide za tim da poboljša stvari ali ima nekih područja u kojima poboljšanje ako tako slobodno mogu kazati može uslijediti samo tako ako se zabrani daljnji izlov za neko određeno vrijeme jer je u posljednjih deset ili petnaest godina to područje apsolutno devastirano, jer je postojalo bezakonje unatoč zakonu, jer je postojao nekontrolirani izlov i u pogledu bilo pernatih životinja bilo životinja sa krznom mi imamo katastrofalno stanje. I ako je moguće da ovaj Sabor upozori na takvo stanje ja bih molio da se to uradi. To se ne može riješiti samo poboljšanjem koje ovaj zakon očito nudi nego naprosto a jednom vrstom rigidnih, jednom vrstom oštrih mjera koje će omogućiti da se životinjski svijet na tim područjima koji s jedne strane devastiran ratnim okolnostima ali posebno nekontroliranim, neciviliziranim izlovom na tom području. I ako je moguće razmišljati u tom pravcu to bi sa ekološkog, sa svakog drugoga gospodarskog aspekta za našu državu bilo od posebne važnosti. Ukoliko se odlučimo za primjenu ovoga zakona, a Klub SDSS-a će nastojati predložiti neku vrstu amandmana za poboljšanje nekih odredaba ovoga zakona za koje smatramo da je potrebno da se izvrši onda sasvim sigurno bi kroz mehanizme kontrole trebalo sankcionirati one koji su zloupotrebljavali institut koncesija i zloupotrebljavali institut zakupa, posebno koncesija u proteklim godinama. Nedopustivo je, gospođe i gospodo, da se neki ljudi udaraju u svoja patriotska i domoljubna prsa a istovremeno iznajmljuju svoje koncesije, ne plaćaju ih sami nego ih plaćaju Talijani ili neki drugi i nekontrolirano love na našim područjima. To što to rade u susjednim zemljama kao što je Srbija ili Rumunija naravno mi možemo do određene mjere kontrolirati u skladu sa našim međunarodnim obavezama ali ono što se radi kod nas kod kuće bilo da je riječ o Zadarskoj, Šibensko-kninskoj, Ličko-senjskoj ili bilo kojoj drugoj Slavonskoj županiji to je nedopustivo. Ja sam imao iskustva da me talijanski lovci pozivaju ne znajući tko sam, krećući se na određenom području da pazim da im ne bi tko lovio neovlašteno na napola njemačkom i napola hrvatskom a sasvim je jasno da su oni zapravo ti koji su dobili mogućnost da plaćajući koncesije koje su dobili naši ljudi mogu nekontrolirano se odnositi prema tome što je naše nacionalno i prirodno bogatstvo. I iz toga razloga osim ovoga poziva da se doista zabrinemo na stanje kako izgleda životinjski svijet na pojedinim područjima koja su proglašena državnim lovištima se osvrnemo i na to kako su se pojedinci odnosili i na koji način su doista kao što se zakonom propisuje zaštitili, unapređivali i pothranjivali životinjski svijet na tom poslu ili su apsolutno doprinijeli njegovoj potpunoj devastaciji. U tom smislu, kolegice i kolege, ja mislim da mora postojati vrlo striktan nadzor nad tim tko i kako i pod kakvim mogućnostima može dobiti tu vrstu koncesije i na koji način se može upotrebljavati i na koji način se može dodjeljivati koncesija, tim više što postoje indicije da se dosadašnja praksa i način upotrebe koncesija također služili za jednu vrstu korupcije i u socijalnim i u političkim odnosima. Jer, koncesionari nisu imali obaveze niti da izvještavaju niti da kontroliraju, niti je bilo adekvatnoga nadzora u tom pogledu. I ja mislim da uz niz stvari koje mi kao nacija moramo učiniti jeste i ovo da pravo na izlov, mogućnost izlova ne bude dopušteno na jedan necivilizirani način kako se to činilo zadnjih deset ili u nekim razdobljima kada su pojedini teritoriji bili izvan kontrole države, dakle petnaest godina. U tom smislu predložio bih i u ime Kluba SDSS-a ćemo se zalagati u obliku amandmana za tim da ovaj prijedlog oko raspodjele koncesijskih sredstava koji je sigurno bolji od onoga kakav je bio do sada sasvim sigurno uvaži i neophodnost da od koncesije neku korist imaju jedinice lokalne samouprave. Jer, ostaviti to samo na razini županije, na razini ministarstva i na razini vlasnika koji do sada u mnogim slučajevima zapravo nisu imali nikakve koristi, ostaviti jedinice lokalne samouprave da nemaju nikakve koncesijske koristi od toga a znajući da dobar dio naših jedinica lokalne samouprave zapravo i nema ništa drugo osim jedne vrste prirodnih resursa šuma, pašnjaka, vode i lovišta. To nije dobro. Znajući da dobar dio jedinica lokalne samouprave je apsolutno podbuđetiran i da u raspravi koju ćemo imati o proračunu sljedeći tjedan zapravo se bavimo Sizifovim poslom. Tražimo od države da uradi nešto pa ćemo sutra od Šukera tražiti da vrati dio sredstava koje zapravo bi trebale orginalno pripadati jedinicama lokalne samouprave. I u krajnjoj liniji, u krajnjoj liniji to će povećati mogućnost jedinicama lokalne samouprave da im netko treći sa strane iz županijskog sjedišta ili nekoga drugoga ne određuje ne samo koncesijske uvjete nego i koncesijske subjekte. Pa i u to da li netko može formirati lovačka društva ili ne može formirati lovačka društva. Zašto bi netko na području Splitske županije iz Splita određivao nekoj općini u Splitskoj županiji tko će imati lovačko društvo ili iz Šibenika nekoj šibenskoj općini, u Šibenskoj županiji. A to se događa i u tom pogledu doista nikakve autonomije nemaju. I mislim da bi doista bilo pošteno da se već na ovom segmentu koji nije veliki prihodovni stavak ali za te općine svakako značajan da se pokrene taj mehanizam, da ta vrsta resursa barem djelomično ostane u jedinicama lokalne samouprave. U tom smislu će Klub SDSS-a predložiti amandman za izmjenu, odnosno za poboljšanje ovoga Zakona. A što se tiče udaljenosti o kojoj je ovdje govorio, o kojoj su ovdje govorili neke kolege, gledajte, dosadašnjih 300 metara u brdsko-planinskim područjima je smanjeno na 200 metara. Oprostite, to je preblizu. Za većinu naseljenih mjesta koja su povezana sa poljoprivrednim zemljištem, sa vrtovima, sa poljima, to je nedopustivo blizu. Prema tome, mi ćemo i s te strane inzistirati i predložiti da se ta udaljenost poveća, ne da se smanji sa 300 metara nego da se poveća. Posebno u okolnostima dok imamo necivilizirane i nekultivirane lovačke prakse i lovce koji apsolutno ne štite životinjski svijet pa onda ne štite isto tako ni ljudski svijet i ne zaštićuju mještane, ne zaštićuju seljake od svoje djelatnosti. Zakonodavac ih u tom pogledu mora zaštiti. I mi ćemo inzistirati na tom mehanizmu zaštite. A još malo pa ćete ih pustiti u kuhinju gospođe i gospodo. Ukoliko se tako nastavi. Prema tome, ja mislim da tu, u toj stvari treba postaviti nekakvu granicu. Sasvim je jasno da u naseljenim sredinama divlje životinje, bilo ptice ili male životinje ne dolaze u dvorišta, ne dolaze u vrtove, ako i dolaze, to nije mjesto gdje ih se može … [[Govornik se ne razumije.]] Evo to su neke od osnovnih pozicija Kluba SDSS-a u tom pogledu pri čemu bih doista istakao neophodnost da se s obzirom na devastiranost koja je nastala uslijed neciviliziranoga postupanja lovaca i koncensionara u proteklih 10, 15 godina. Da veći naglasak stavimo na mehanizme kontrole i ono što je posebno bitno da pustimo jedinice lokalne samouprave da imaju određenoga udjela u tome jer je valjda njima od posebne važnosti da zaštite svoj lokalni svijet uključujući i životinjski svijet. Hvala vam.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Ovaj Zakon sam pokušavao sagledati ni kao lovac a ni kao zastupnik nego naprosto kao običan čovjek pred kojim se događa lov. A otprilike šta me zainteresiralo za ovaj materijal je da Zakon vrlo bitno ograničava pravo vlasništva. Zakon omogućuje da bez pitanja vlasnika, bez pitanja vlasnika lovac uđe na njegovo područje i lovi, mimo volje vlasnika lovac to može učiniti. Ne samo jedan nego cijeli vod lovaca. I kada sam počeo proučavati Ustav Republike kaže, doslovno, citiram: "Zakonom je moguće u interesu Republike Hrvatske ograničiti ili oduzeti vlasništvo uz naknadu tržišne vrijednosti.". Kada bi tražio u Zakonu o lovstvu gdje je ovdje propisano da je ograničeno vlasništvo u interesu Republike Hrvatske onda sam došao do članka 4. koji nešto može upućivati na to. Pa članak 4. kaže da je divljač od interesa za Republiku Hrvatsku a nikakva djelatnost lovačka. A pazite šta kaže članak 1. ovoga Zakona, Zakonom se uređuje gospodarenje, a to bih još mogao reći jer se radi o divljači, ali gospodarenje obuhvaća uzgoj, u redu, može, zaštitu, može, e sada lov, slušajte šta lov podrazumijeva: lov podrazumijeva turističku i gospodarsku djelatnost. A sada je kolega Milorad Pupovac naveo iz stvarnog života šta to znači turistička i gospodarska djelatnost kada na naše područje dođu strani lovci ili naši lovci, naši lovci i zaista vode brigu o našoj divljači. Da se ne muči skrate je, skrate je. E sada ja znam da je lovačka organizacija jaka i simbolički je jaka, ne mislim na puške i ostalo nego na lobij, na broj ljudi koji su zainteresirani za to. Ali gledajte još jedan veći apsurd. Mislim da je članak 19. kaže da je vlasnik zemljišta odgovoran za divljač na njegovom području. Hoćete da vam pročitam to? Vlasnik zemljišta je odgovoran za na površinama zemljišta na kojima nije ustanovljena dakle, vlasnik je odgovoran šta se događa na njegovom području a mi smo Zakonom omogućili da se smanji vlasnička prava jer država može ustanoviti lovište na njegovom zemljištu. Kada je riječ o nekim regulativama ili ograničenjima prava lova, da sada otklonimo da smo mimo volje vlasnika a nismo proglasili lovačku djelatnost kao djelatnost od interesa za Republiku Hrvatsku, dozvolili lovcima dakle, djelatnost, turističku, komercijalnu … [[Govornik se ne razumije.]] na tuđem vlasništvu. A gledajte sada, članak 64. govori da se zabranjuje loviti divljač u pojasu 300 metara, ovo su sve kolege govorile ali ne spominje se kolege nigdje od ceste udaljeno. Govorio je kolega da se događa da su oštećeni automobili na cestama od lovačkih pušaka. Ali nigdje ovdje ne govori se da je zabranjeno loviti od ceste 300 ili 500 metara, bilo koje ceste. A još veći apsurd. Zamislite situaciju da je negdje na nekoj farmi igralište izvan farme udaljeno 200 metara, igralište. I nije zabranjeno loviti na samom tom igralištu. Udaljeno je od farme 300 metara ali od igrališta ne. Kad se pogleda sve ovo što ovaj zakon predviđa onda se mora čovjek sjetiti još nečega što je dramatično treslo hrvatsku javnost. Svi se sjećate slučaja na Rabu i trovanja supova, bjeloglavih supova. I ovdje u Saboru, a i prije sam znao da postoji na Rabu problem uvoza divljači koja nije autohtona, nije autohtona. Oni koji su iz nekih pasivnih krajeva znaju šta su čagljevi i došlo je naprosto odo poremećaja ravnoteže, mada ovaj zakon govori da i lovačka udruga, i lovačke udruge i ministarstvo i država mora voditi brigu upravo o ravnoteži. To je motiv kao zakon. Što je temeljna obveza ove udruge i države. A na otoke je uvezeno nešto što ne pripada tom otoku. A po logici održanja života dogodilo se to što se je dogodilo. Održavanje života moraju imati stočari. Dakle, ja naravno ne mislim da je moguće ili da treba zabraniti lov. Dapače, dok kod nema netko drugi tko će se baviti o ovom što se djelomično treba baviti lovački savez, lovačke udruge i lovci, prehranom, uzgojem itd., ali odvojimo molim vas lijepo barem dvije stvari, komercijalni i turistički lov od ovoga što smatramo da je od posebnog značaja za Republiku Hrvatske. Dakle, od posebnog interesa. I drugo, ograničimo to na razumnu mjeru. Nije moguće loviti uz cestu, nije moguće loviti uz igrališta, nije moguće loviti ma i uz rijeke gdje se ljudi kupaju ili tako negdje. Ali to mora stajati u zakonu. Posljedice nestajanja u zakonu je i pitanje štete. Pa čuli smo ovdje da se kaže da se presumira odgovornost vozača koji je, dakle presumira se, odgovornost vozača koji je vozio brže i ubio divljač. Ja mislim da ovaj zakon, bez obzira na poboljšanja, značajna i bitna, zaista ima još neraščišćenih stvari koje će u životu zagorčavati život i lovcima, ali još više ljudima koje će tangirati ovako neprecizno formulirane odredbe kod pitanja otklona od naselja, cesta, igrališta i drugih objekata gdje se ljudi zadržavaju, a ne love. I još nešto, zaista je upitno da li je moguće na ovakav način ograničiti vlasništvo, a još obvezati vlasnika da je odgovoran za to. Mislim da bi to trebalo zaista još jedanput pročitati. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Naime, gospodine predsjedniče ispravit ću netočan navod uvaženog kolege Leke gdje on navodi da treba zabraniti lov na 300 metara od naselja. To je definirano zakonom kao i uz ceste. To je definirano Zakonom o oružju i svi koji vrše lov jasno nedvosmisleno upozoravaju svaku lovnu grupu od kuda se kreće lov, gdje su cijevi okrenute i kako se lovi. Tako da sve postoje zakonska rješenja koja se trebaju uvažavati. I za svaki prekršaj slijedi kazna onoga koji je drukčije upotrijebio oružje.
Hvala. Isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta po ovoj točci dnevnoga reda. Poštovani zastupnik Ivan Vučić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče. Gospodo, državni tajnici i kolege i kolegice zastupnici. Predloženim zakonom ne mijenjaju se osnovne postavke sada već važećeg Zakona o lovu već se nadopunjuju, detaljno razrađuju, odnosno dodaju nove kao posljedica promjene koje su se dogodile 1994. godine. Za razliku od postojećeg Zakona o lovu i prijedloga zakona koji je bio povučen iz procedure ovaj prijedlog zakona je usklađen sa Ustavom i zakonima koji su izravno ili posredno povezano sa lovstvom te su uvažene primjedbe većine zastupnika koje su izrečene u prvom čitanju zakona. Ovim zakonom lovstvo dobija znatno širu dimenziju pa se o uzgoju, zaštiti, lovu i korištenju divljači, osim gospodarskog daje i turistički rekreativni sportski značaj čime je normativno uređenje lovstva izjednačeno sa lovnim zakonodavstvima većine europskih zemalja koje su na malim konkurentnim tržištima lovnog turizma. Našem lovstvu nedostaje divljač, infrastruktura lovišta, promidžba, etika, običaji i društveno razumijevanje, što je posljedica devastacije u Domovinskom ratu. Sve te komponente obuhvaćene su prijedlogom ovog novog zakona. Zakonom je prije svega dana potpora lovoovlaštenicima koji dobro gospodare na način da im se omogući dugoročno gospodarenje, red na tržištu, strog nadzor i potpora u gospodarenju lovišta. Zakon usvaja sva europska načela, počev od Međunarodnog savjeta za lov, uzgoj i zaštitu divljači, potvrđene je međunarodne konvencije, svjetske standarde o zaštiti prirode, zaštiti očuvanja divljači i njezinih staništa, očuvanju biološke ravnoteže. Za provedbu ovog zakona potrebito su dobre ekipirane službe, posebice inspekcije, ali i razumijevanje javnosti jer je sustav u lovstvu koji je bio primjenjivan više od 60 godina još uvijek ukorijenjen, što potvrđuju brojni problemi koji su otežavali lovno gospodarenje proteklih desetak godina i još će dugo biti prisutni. U tom kontekstu treba istaći da lovstvo više ne može biti socijalna kategorija, pa čak ni onda kada je u pitanju sport, rekreacija ili meso divljači kao namirnice. Danas lovno gospodarenje na tržištu lovnog turizma zahtijeva visoke standarde. Tako da se lovstvom može baviti samo oni lovci koji su stručni, koji mogu uložiti u lovište onoliko koliko lovište zahtjeva i koliko zahtijevaju zakonski propisi, Zakon o lovstvu, Zakon o zaštiti prirode, Zakon o veterinarstvu, Zakon o zaštiti okoliša i drugi relevantni zakoni. Prema tome, samo dobro uređeno i bogato lovište može nositi financijske terete lovnog gospodarenja i može bit konkurentom našem ili stranom tržištu. Koju ulogu i značaj može imati lovstvo u turizmu najbolje oslikava činjenica da mnogi stranci prvi put sa našom zemljom imaju u lovnom turizmu, nakon čega godinama njihova obitelj i znanci dolaze na ljetovanje i činjenica da ljetni turizam traje oko 2 mjeseca, a lovni cijele godine. O značaju lovstva najbolje govori lovstvo u Istarskoj županiji kod do sad najbolje kapitaliziraju lovno gospodarenje kroz lovni turizam i čijim lovcima niti jedna cijena lovišta nije previsoka. Na žalost, u ostalim dijelovima naše zemlje, posebice u priobalju i otocima gdje lovni turizam može nadomjestiti ljetni turizam lovstvo nije tako razvijeno pa će mu ovaj zakon pojedinim rješenjima dati odgovarajuću potporu. Prijedlogom zakona uklanjaju se svi prijepori, poteškoće koje su otežavali razvoj, unapređenje lovstva do sada. Novim zakonskim rješenjima želi se uvesti više reda u lovstvu. Počevši od gospodarenja lovištima pri uzgoju, zaštiti love i prometovanju sa divljačima i njezinim dijelovima i upotrebi lovačkog oružja. Želi se potaknuti lovni turizam, oživjeti lovačke običaje i tradiciju, osnažiti lovačku etiku te djelotvornije proučiti lovstvo i njihova udruživanja u razvoju unapređenju lovstva kao važne privredne grane naše zemlje. Osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom su prvenstveno usklađivanje zakonske regulative sa Europskom unijom, lovoovlaštenicima koji ne mogu amortizirati svoja ulaganja u lovišta u zakupnom roku daje se mogućnost promjene ugovora o zakupu na ugovor o koncesiji prava lova. Rješavaju se pitanja gospodarenja lovištom u slučaju prestanka važenja lovnogospodarske osnove. Ukidaju se sve nelovne površine osim ograđenih i kulturnih zaštićenih objekata. Zabranjuje lov 300 metara u naselju i u nizini i 300 metara u brdsko-planinskim područjima. U zajedničkim lovištima lovnogospodarske osnove donose lovoovlaštenici kao i za državna lovišta, odobrava ih ministarstva dok … lovišta i provedbu natječaja u daljnjem lovištu … [[Ne razumije se.]] provodi županije, odnosno Grad Zagreb. Zakonom je predviđeno do lovozakupno razdoblje u lovištima gdje se gospodari sa visokom divljači može trajati 20 godina, 10 plus 10 godina. Zakonom se predviđa stroža i učinkovitija kontrola lova, korištenje promet divljači te se u tu svrhu uvode markice za obilježavanje … [[Ne razumije se.]] krupne divljači te se propisuje postupci sa ostavljenom divljači i njezinim … koji se stavljaju u promet kao i postupak sa uginulom divljači. Sredstva prikupljena od zakupa i koncesija raspoređuje se na drugi način. 50% naknade vlasnicima za prava lova putem proračuna županije, odnosno Grada Zagreba na području na kojem je ustanovljeno lovište, 30% državni proračun, 10% sredstava na posebni proračun ministarstva, 10% na račun županija i Grada Zagreba. Ovim zakonom rješava se način i oblik praćenja provedbe lovnogospodarske osnove kao jedinstvena informatička baza podataka vezanih za lovno gospodarenje u Republici Hrvatskoj, tj. vođenje središnje lovne evidencije. Hrvatski lovački savez dobija javne ovlasti u provođenju i edukaciji lovaca, organizira lovačke ispite, ispite za lovočuvare i ocjenjivače trofeja divljači, izdavanje stručne literature iz područja lovstva, izdaje lovočuvarsku značku i iskaznicu, izdaje lovačku iskaznicu te vodi evidenciju izdanih iskaznica. Zakonom je predviđena mogućnost donošenja naredbe i rješenja o smanjenju broja stanja divljači koja pravi veliku štetu na kulturama. Lovna inspekcija nalazi se unutar Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, a lovni inspektor mogu biti inžinjeri šumarstva, šumarskog smjera, veterinari i agronomi što smo tražili u prethodnom čitanju, koji su položili kolegij iz lovstva. Također dana mogućnost davanja ovlaštenja lovnom inspektoru u prvom stupnju za obavljanje nadzora prema Zakonu o šumama. I što reći na kraju? Ja mislim da izrađivači zahvaljuju pohvalu, a lovcima želimo dobru kob. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolegice i kolege zastupnici, poštovani državni tajniče. Konačni prijedlog Zakona o lovstvu imali smo u 12. mjesecu prošle godine, trebao je biti donijet po hitnom postupku i kao što je poznato nama u Saboru, on je izazvao jednu veliku reakciju, ja bih rekao u hrvatskoj javnosti poglavito u lovačkim udrugama, lovačkim udruženjima, tako da je nakon provedene rasprave ovdje u Hrvatskom saboru taj prijedlog išao u čitanje. Evo nakon godinu dana mogu reći da imamo jedan običan prijedlog pred sobom, a sudionik sam i određenih rasprava koje su bile i u okviru ministarstva, a moram reći na razini moje Županije splitsko-dalmatinske da bi se došlo do jednog kvalitetnog i dobrog zakona i mislim da je ministarstvo i stručne službe ministarstva da su odradile jedan dobar posao i da su one primjedbe koje su dolazile s terena, dobro akceptirane u prijedlogu zakona koji je pred nama. Predlagatelj je pošao od nekoliko po meni bitnih činjenica i pomjerio je različite interese koje smo imali vidjeti priliku u znači 12. mjesecu prošle godine i bilo je dosta koliko mi je poznato pisanih opaski i primjedbi i kritika na predloženi zakon kada je riječ o onoj prvoj varijanti zakona. Drago mi je što su zadovoljene na neki način potrebe lovaca s obzirom na broj lovaca u Hrvatskoj, jer je bila sudbina onog zakona da krene u jednom pravcu koji bi otvorio put elitnom lovstvu i na neki način eliminirao jednu dugu tradiciju među našim ljudima koji se na neki način od pamtivijeka bave tom djelatnošću. S druge strane ovaj prijedlog zakona otvorio je jedan okvir, jednu perspektivu u smislu lovnog turizma, u smislu komercijalnog lova i smatram da je definiranjem lovišta na predloženi način da je to dobro koncipirano i da imamo i tu mogućnost. Drago mi je također što je došlo do pomirenja između Hrvatskog lovačkog saveza i lovačkih saveza županija i lovačkih udruga na razini županija, jer je tu prijetila jedna opasnost radi tobože nekih interesa ne znam ni ja čega, ali mislim da u konačnici ovaj prijedlog koji je pred nama, da dobro tretira tu materiju i da su te dileme koje su postojale u onoj prvoj varijanti riješene. Također je napravljen jedan veliki pomak po pitanju zakupa i koncesija jer je dobro što samo pravne i fizičke osobe koje su registrirane, koje su registrirane u Hrvatskoj mogu dobiti zakup, odnosno koncesiju i na taj način štitimo mogu reći neke kolege su spominjale, i nacionalni interes po pitanju lovstva, a s druge strane sam zakon je usklađen i sa pravnom stečevinom Europske unije. Uzgoj i zaštita divljači to će biti, to je samim zakonskim rješenjem i odrednicama zakona su precizno određena, međutim što će biti u praksi i da li će, kakvi će mehanizmi, kontrolni mehanizmi postojati u stvarnosti i da li ćemo biti tu na dobrom putu to ćemo tek vidjeti. Prema tome zakon sam po sebi i u ovom segmentu je odlično ovu materiju obradio i definirao, ali što će pokazati život to tek treba vidjeti. Ja sam raspravljao već i zadnji puta, želim ponoviti ponovo ono što sam rekao, a radi se o intradukciji, odnosno unosu novih vrsta divljači. Ponovit ću ponovo slučaj mungosa itd. To svi znamo, to zna svaki gotovo naš građanin što se dogodilo. Prema tome dobro je da ministarstvo vrši kontrolu, ali ja bih svakako naglasio potrebu da se poboljša broj, poveća broj divljači na području dalmatinskog krša, ali ne uvozom na neki način, ali to je već stvar tih udruga, ne intradukcijom nekih novih vrsta nego u prvom redu povećanjem broja autohtonih divljači, zec, jarebica itd. Danas smo raspravljali i o Zakonu o šumama i smatram da i kad je riječ o lovstvu da i taj zakon također dira ovo područje. Smatram da tu prometna infrastruktura, šumska infrastruktura sama po sebi može biti s jedne strane smetnja, ali u prvom redu ja to gledam kao prednost poglavito za lovni turizam i smatram da gradnjom određenih sadržaja da se mogu napraviti pomaci u toj grani. Mogu reći da ne bi prihvatio prijedlog kojeg je kolegica Alenka Kočiša Čičin-Šain izrekla u ime kuba HNS-a kada je riječ o polaganju radnih, polaganju ispita, radnih ispita lovačkih pasa. Mislim da to nije, da je tu baš bila oštra reakcija lovaca iz Splitsko-dalmatinske županije, jer de facto to opet po meni vodi u elitizam i mislim da na neki način mnogi naši lovci bili bi dovedeni u situaciju da izdvajaju ogromna sredstva, a da efekta nekog ne bi naročito bilo, a s druge strane određeni pojedinci bi kroz takove škole napravili dobar biznis i mislim da je zakonodavac ostavio otvoreno ovo pitanje, ali definirati ga u zakonu da mogu biti samo psi, sudjelovati u lovu koji imaju položeni lovački ispit, da tako kažem, pod navodnike, mislim da to nije dobro rješenje. Evo to bi bio moj mali doprinos Konačnom prijedlogu ovog Zakona i još jedanput zaključno, smatram da je ministarstvo pomirilo različite opcije, različite interese i čestitam ministarstvu i državnom tajniku i svima koji su sudjelovali u izradi ovog Zakona. Hvala.
Hvala. Replika, poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Hvala, gospodine predsjedniče. Kolega, ja sam to svoje saznanje oko nužnosti da ti psi budu čistokrvni psi koji idu polagati taj radni ispit dobila upravo iz onih krugova koji se bave uzgojem pasa za lov. Naime, to je ono što je inače i uvriježeno u ostalim zemljama Europske unije i mi, kao što znate, kako u drugoj regulativi pa tako i u toj regulativi ćemo se tome morati prilagoditi. Prema tome, bolje da to učinimo sada nego kasnije. Hvala lijepo.
Pa vrlo kratko, gospodine predsjedniče.
Šta vrlo kratko? Niste digli pločicu. … [[Upadica se ne razumije.]] Jeste? Tako, dobro, ajde. Izvolite. Odgovor na repliku.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa mislim da svaki pas ima na neki način svoje rodoslovlje, svoju rodovnicu, sjedne strane. A s druge strane ja se zalažem za naše lovce koji već dugi niz godina love, gdje to ide na neki način s koljena na koljeno. A upravo ti koji imaju pse koji ih prodaju, možda je to samo način da se dođe do dodatne zarade i dodatnog biznisa zbog monopola kojega oni imaju. Prema tome, smatram da samim tim što trguju i prodaju pse da mogu dosta zaraditi. A još samo školovanje i davanje određenih certifikata samo bi multipliciralo njihovu zaradu. Prema tome, treba zaštiti običnog lovca, našeg lovca, lovce oni koji su i od prvih dana na neki način stupili u obranu Hrvatske, evo. Hvala lijepa.
Hvala. Pasji život u lovačkim pričama. Poštovani zastupnik Vlado Jelkovac.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo, ja ću svoju raspravu započeti da pomognem kolegi Bitunjcu odgovoriti na ovu primjedbu, a koja se odnosi na lovačku kinologiju. Pa samo informacija, dakle, nikakvi drugi psi nego čistokrvni psi sa rodovnicama ne mogu niti pristupiti na ispit prirođenih osobina. A druga stvar, ja vas uvjeravam iz praktičnog iskustva da je gotovo identičan ispit prirođenih osobina i radna utakmica za pse. Prema tome, tu nema velike razlike, a puno je jeftinije i možda neki lobiji neće biti zadovoljni na način kao što su to bili do sada uz ovu promjenu koju ja također osobno podržavam i koja je dakle promjena na odnosu na odredbe dosadašnjeg važećeg zakona. Ovo je na neki način treći pokušaj Konačnog prijedloga Zakona i slažem se da je on dobar, da on ispravlja određene propuste i unaprjeđuje stanje u hrvatskom lovstvu. I on neposredno ili direktno tiče se preko 50 tisuća lovaca u Republici Hrvatskoj koji su u pravilu članovi Hrvatskog lovačkog saveza. Njime se ne mijenjaju osnovne postavke sada važećeg Zakona nego se one nadopunjuju, detaljnije razrađuju, odnosno daju se, dodaju se neke nove kao posljedica promjena koje su se naravno desile od aktualnog zakona iz 1994. godine. Zakonom je dana potpora onim lovoovlaštenicima koji dobro gospodare na način da im se omogućava dugoročno gospodarenje svojim lovištima. Lovstvo ne može biti socijalna kategorija iako bi to neki htjeli. I činjenica je da se lovstvom mogu baviti samo oni lovci koji su i stručni, ali i koji mogu uložiti u lovište i to onoliko koliko lovište zahtjeva i koliko zahtjevaju zakonski propisi o lovstvu, o zaštiti prirode, veterinarstvu, zaštiti okoliša i drugi relevantni zakoni. Novim zakonskim rješenjima želi se, dakle, uvesti više reda u lovstvu, počevši od gospodarenja lovištima, uzgoju, zaštiti, lovu i prometovanju s divljači i njezinim dijelovima, te upotrebi lovačkog oružja. Želio bih također prokomentirati samo neke od članaka ovog Zakona pa ću pokušati ići redom. U članku 6. stavak 2.l kaže se da pravo lova na lovištima u vlasništvu Republike Hrvatske i zajedničkom lovištu ne može se prenositi pod koncesijom ili pod zakupom. Komentirao sam to i prilikom prvog čitanja ovog Zakona. Nije da se protivim ovoj odredbi, dapače, nego samo želim ukazati da mi nažalost u praksi imamo dosta slučajeva gdje se lovišta daju ili prenose pod koncesije, odnosno daju pod zakup. I mislim da će ovdje lovačka inspekcija imati puno, puno posla, a modeli kojima se to radi su različiti i vjerujem da oni koji ponešto o lovu znaju su s tim upoznati. U članku 15. također podržavam promjenu odredbe u stavku 2., a koja se odnosi na to da se i sada je rečeno, znanstveno nastavnim ustanovama, a nisu više pobrojani samo pojedini fakulteti. Može dati lovište u svrhu znanstveno nastavnog istraživanja. Pa su tu sad pored, dakle, fakulteta šumarstva, veterinarstva ili agronomskog, u obzir dolazi kao što smo to prethodno komentirali i poljoprivredni fakultet Osijek i veleučilište u Karlovcu koje ima smjer lovstva i koja na taj način, dakle, mogu i u znanstvene svrhe koristiti pojedina lovišta. No ono što bih sugerirao možda predlagatelj da se razmisli odredba iz dodatnog stavka gdje se kaže decidirano kako se može sklopiti pogodbom ugovor na 30 godina. Ja bih u ovom slučaju ipak bio skloniji razmišljanju da taj rok od 30 godina bude gornja granica, a ovisno onda o pojedinom konkretnom slučaju da se do 30 godina može takav ugovor dati. Sredstva za naknade za koncesije, a kasnije i iz lovozakupa raspodjeljuju se po meni na pravedniji način. I mislim da je dobra odredba stavka 2. članka 27., gdje se kaže da se sredstva koja u roku od godine dana, a stoje na računima jedinica područne i regionalne samouprave, dakle, županija, koja nisu potraživali vlasnici zemljišta bez prava lova, mogu koristiti u županijama i Gradu Zagrebu za razvoj i unaprjeđenje lovstva. Mi smo slična sredstva i do sada znali imati na računima županija. Međutim, ukoliko su se koristila za bilo što drugo, tada je državna revizija nalazila to kao primjedbu i usvojim zapisnicima, u nalazu Državne revizije kod jedinica lokalne samouprave to stavljala kao prigovor. U ovom slučaju znamo za što se koristi i dobro je da se koristi upravo na ovaj način. Dakle, za razvoj i unaprjeđenje lovstva na području dotične jedinice regionalne samouprave. U članku 34. regulira se otkaz ili raskid ugovora o zakupu lovišta i ono što bih ja samo sugerirao je uskraćivanje prava dosadašnjem lovozakupniku koji je zbog nekog razloga, kojem je zbog nekoga razloga otkazan ugovor. Ne samo da nema pravo sudjelovati na ponovljenom natječaju za isto lovište, nego za bilo koje drugo lovište, jer on je sasvim sigurno odgovoran i nije se moralno etički ili u skladu sa pravilima struke ponašao i kod prethodnog natječaja. O ovom segmentu lovačke kinologije kazao sam također nešto na početku, prema tome samo da ponovim, mislim da se ovime što su sada potrebna samouvjerenja o položenom ispitu prirođenih osobina zaista pojednostavljuje proces osobito što su to dva i gotovo identična ispita koja su do sada bila prisutna. Prokomentirao bih samo još dvije primjedbe koje su se čule ovdje prilikom rasprava, a odnose se na prvo onaj pojas od 200 ili 300 metara od naselja. Mi u praksi imamo slučajeve da seljaci traže odštetu za štete na poljoprivrednim kulturama nastalim u njihovim vrtovima koje su također dio lovišta. Recimo da su to parcele koje su 200, 300 metara od naselja, oni prema ovome bi dakle mogli tužiti lovačku udrugu ili lovozakupnika za naknadu štete, dok istovremeno lovozakupnik ne bi imao pravo na odstrjel te divljači koja štetu radi, pa prema tome ovo na taj način treba uskladiti. I da zaključim podržavam dakle kao što sam rekao u uvodu ovaj zakon, mislim da je on dobar, u njemu se na nekoliko mjesta kaže da će ministar podzakonskim aktima regulirati pojedina pitanja, odnosno da će propisati pojedine evidencije kojima se pojedini segmenti iz ovog zakona reguliraju i samo ono što treba učiniti je da to bude što prije kako se ne bi na različite načine tumačile pojedine odredbe ili kako ne bi eventualno istovremeno važile odredbe prethodnog i ovog zakona. Dakle, podržavam ovaj zakon, mislim da je on dobar i mislim da će unaprijediti stanje u hrvatskom lovstvu. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Franjo Arapović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo kolege zastupnici, pozdravljam gospodu iz ministarstva. Sva ova 4 mjeseca nakon što smo raspravljali o prvom čitanju ja ima pred sobom baš sve naše izvatke iz govora što smo govorili i sada kad uzmem ovaj Konačni prijedlog Zakona možda je jedinstveni slučaj u Saboru da je jedno ministarstvo toliko imalo obzira prema izlaganju nas saborskih zastupnika koji smo iznijeli stajališta naših ljudi s terena, počev od lovačkih saveza do lovačkih udruga, pa i do samih nas lovaca. Pa tome bi stvarno, u svoje osobno ime i u ime svih mojih kolega lovaca čestitao ministarstvu što je ajmo reći shvatilo, razumilo nas, naše želje i rekao bih da 90% primjedbi naših koje smo uputili konstruktivnih prijedloga i dobrih stvari uvrstila je u ovaj zakon. Tako da sada ja osobno u svoje ime mogu reći da sam jako zadovoljan s ovim zakonom i podržat ću ovaj zakon i to je na kraju samo da kažem da čestitam nama još jednom i da da Bog da i ovako donesemo i druge zakone. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Kruno Peronja.
Ja naravno želim u prvom redu istaknuti ono što je u samom naslovu da je ovo Prijedlog Zakona TZE i korisno je stoga da su napravljeni i ovi dodaci bez obzira na eventualnu štednju materijala gdje se i izjava usklađenosti nacrta prijedloga propisa s pravnom stečevinom Europske unije i pravnim aktima Vijeća Europe navodi. Naravno da je još korisno kazati i ovaj usporedni prikaz podudaranja u odredbi propisa. To je sve u pravcu prihvaćanja standarda kojima se sve više trebamo ravnati u donošenju naših zakona i propisa. Jedan od rijetkih zakona, prijedloga zakona, a vjerujem da će ih još biti sve više i više koji primjenjuje i u svom dijelu i Zakon o otocima, te radi i iznimke, primjerice kad se kaže u članku 13. da vlastito lovište ustanovljuje se na vlastitom zemljištu pravne ili fizičke osobe ili na zemljištu vlasništva Republike Hrvatske ako površina nije manja od tisuću hektara neprekinutog zemljišta već u 4. članku se kaže o toj vrlo važnoj iznimci, iznimno stavka 1. ovog članka vlastito lovište može se ustanoviti na otoku ili skupini otoka površine veće od 500 hektara. Također nomotehnički dobro uređen prijedlog zakon očituje se i u onom što nas koji smo bliski terenu i svakodnevnom smo kontaktu ne samo sa udrugama lovaca, županijskim savezima već i sa županijama, sa njihovim proračunama. Stoga u članku 27. unatoč tome što sredstva naknade za koncesiju su raspoređena 50% naknade vlasnicima zemljišta bez prava lova što kaže da je doista prihvaćen princip da se svim onim vlasnicima koji nisu lovci, odnosno koji nemaju prava lova, a razmjerom u površini koja je obuhvaćena lovištima uplaćuje ta naknada i to preko proračuna jedinica lokalne samouprave, odnosno područne, odnosno Grada Zagreba za područje koje je ustanovljeno lovište. To pokazuje koliko želimo na pregledan i transparentan način pokazati koliko su sve mogućnosti u lovu, ne samo uživanja u lovljenju životinja već u jednom razvoju gospodarske grane. No svakako da i određenih sugestija i primjedbi ovom prijedlogu zakona treba uputiti. Predlagač je dao veliki trud i dosta je uložio truda za detaljno i obrazloženja zašto pojedine odredbe nije prihvatio, tako da u tim prijedlozima i mišljenjima na prijedlog zakona koje predlagatelj nije prihvatio naveo je i razloge neprihvaćanja. Uvijek ta povratna informacija je korisna da bi se moglo razumjeti bit zakona, no želim istaknuti također i određene primjedbe na konačni prijedlog zakona ovo stoga što smo u jednoj baš dobroj suradnji sa našim županijama. Primjerice odredbu članka 7. koja regulira ustroj Hrvatskog lovačkog saveza uskladiti s odredbama Zakona o udrugama. U članku 27. točka 4. valjalo bi dodati stavku koja glasi nadzor nad provedbom ugovora o zakupu zajedničkih lovišta. Jedno kratko obrazloženje svakako da županija kao davatelj zajedničkih lovišta u zakup treba imati stalno osigurana sredstva upravo iz ovih zakupnina kako bi osigurala stalni stručni nadzor zakupodavca u odnosu na izvršavanje obveza od strane lovo ovlaštenika za lovište koji je predmet zakupa. Budući ti poslovi nisu u nadležnosti glavnog inspektora svakako da tu treba biti odlučan i onaj koji ne poštuje prihvaćanje ugovorne obveze, raskinut ugovor i nemilosrdno tuži za naknadu štete. U članku 72. izostavi tekst Hrvatskog lovačkog saveza koji treba glasiti lovački ispit, ispit za lovočuvara, ispit za ispitivanje trofeja divljači polažu se kod pravnih osoba koje ispunjavanju uvjete za obrazovanje odraslih, ako je za to ovlastilo nadležno Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva. U članku 68. u točki 2. dodati lovačku iskaznicu izdaje nadležni upravni odjel županije, stoga što upravo ne postoji Ustavno uporište za prijenos javnih ovlaštenja na … [[Govornik se ne razumije.]] građana, a osobito kad u okviru ustroja vlasti pošto je ovlaštene službe koje između ostalog skrbe i o lovstvu kao gospodarskoj djelatnosti. Međutim, najvažniji prijedlog jeste i amandman koji je Odbor za lokalnu i područnu samoupravu dao. To je na članak 3. U članku 3. stavku 1. skupina A krupna divljač iza riječi: "muflon, ovisarijes, musimon, pal" dodaju se riječi: "grivas i skakač amotragus lervia". Predloženim amandmanom predlaže se da se grivasti skakač uvrsti u divljač koja je dobro od interesa za Republiku Hrvatsku i ima njezinu osobitu zaštitu. Grivasti skakač uzgaja se u manjem broju ograđenom prostoru na otoku Hvaru, područje Jelsa, na Mosoru, zaselak Gornji Dolar i … [[Govornik se ne razumije.]] Tijatu kod Šibenika. U ograđenom prostoru grivasti skakač pokazao je veliku vitalnost i reproduktivnu mogućnost, skromnost u hrani i vodi te otpornost na bolesti i parazite. Uvođenjem grivastog skakača u divljač koja je dobro od interesa za Republiku Hrvatsku i uživa njezinu osobitu zaštitu obogatio bi se i estetski oplemenio prostor. Naravno, određeni prigovori ne stoje o neautohtonoj ili autohtonoj divljači. Fazani su na otocima uneseni, nisu bili autohtona divljač, dobro su se prilagodili. Mlade zečeve sada uvozimo iz Mađarske, narastu i onda ih lovci tuku. Primjer koji je vrlo dobro iskoristila Španjolska govori upravo o potrebi da se i ovaj naš grivasti skakač naravno u skladu sa zakonom i propisom uvede u našu, u priobalje i otocima naročito na nenaseljenim otocima kako ne bi bilo štete. Samo dvije riječi o grivastom skakaču, on je doista prekrasan. Za lovce koji ga ne znaju grivasti skakač ponositi, lovci to znaju. [[Upadica se ne čuje.]] Svakako. Prije stotinu godina po Bremovoj enciklopediji je opisao osnovne osobine grivaste ovce i na široko oduševljen donosi priče o zahtjevnoj … [[Govornik se ne razumije.]] te divljači u njenoj domovini Atlas gorju pa već tada predlaže unošenje u gorja Njemačke. Nijemci ga nisu unijeli ali su to učinili Amerikanci i Španjolci, naročito Španjolci gdje se sada cijeni da je ta vrsta najzastupljenija, gdje je i najatraktivnija divljač tzv. egzoda. Spada u šupljorožce, ima snažne rogove, osobito mužjak pa su zanimljivi kao trofeji. Morfološke i biološke osobine grivasti skakač spada u red papkara podred preživača. Ovo je stoga korisno kako bi se i "lovni turizam" obogatio sa još jednom divljači. Naravno, prethodno treba doista ostaviti još ogradu kad se provede sva procedura za koju je to potrebno u našoj državi napraviti. Vjerujem da je taj grivasti skakač jedan izazov i stoga bi svakako ovaj amandman predlagatelj trebao prihvatiti. Naravno, svi oni koji ne idu u lov trebali bi barem ići u lov da vide kako on izgleda, da ne ispadne da mi samo u kabinetu raspravljamo o nečemu što doista je interes u drugim zemljama samo bogatih a kod nas je ovaj zakon upravo napravio ravnotežu od onih koji su generacijama lovci i od onih koji žele na račun lova dignuti profit i podići zaradu, i to je jedan korak u pravcu baš europskog standarda.
Hvala lijepa. Mislim da će ministarstvo uvažiti ovaj prijedlog da se podignu visoke ograde radi zaštite grivastoga skakača. Sada je isteklo vrijeme, pa ćemo sutra nastaviti raspravu Zakonom o lovstvu. Prvi na redu je poštovani zastupnik Josip Đakić, pa onda Željko Ledinski, pa će se državni tajnik očitovati nakon te rasprave. Idemo po redu Izmjene i dopune Zakona o plaćama ovlaštenih državnih revizora i dalje prema dnevnom redu. Hvala lijepa. Prekidam sjednicu. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom i raspravom o Konačnom prijedlogu Zakona o lovstvu. Poštovani zastupnik Josip Đakić izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče, pomoćniče ministra, kolegice i kolege. Konačni prijedlog Zakona o lovstvu dolazi u pravo vrijeme i stvarno nakon prvog čitanja, nakon rasprava koje su provedene, nakon analiza koje su učinjene, usklađenja sa svim zakonskim normama Zakona o oružju, Zakona o zaštitu prirode, Zakona o prostornom uređenju i svih ostalih normi, stvarno je uređen i moramo reći svaka pohvala onima koji su učestvovali i u raspravama koji su sa svojim prijedlozima i rješenjima dali naglasak na ona bitna pitanja koja se rješavaju ovim Konačnim prijedlogom Zakona. A i one osnovne stvari koje se rješavaju ovim Zakonom je i uređenje inspekcijske službe koja je više nego potrebna, a i ovaj Zakon je više nego potreban da bi inspekcijska služba u lovištima diljem Hrvatske mogla obavljati svoj posao. Naime, svjesni smo da vrijeme Domovinskog rata, okupacije i poračja je donijelo velike štete našim lovištima u kojima pogotovo u onim okupiranim prostorima Republike Hrvatske gdje se dogodila totalna devastacija lovišta i gdje je životinjski fond zapravo nestao jer je u tim prostorima se vjerojatno samo sa divljači i hranilo. Stoga je nužno da se sada, kada ovaj Zakon stupi na snagu, kada bude donesen oporave i da se znatna sredstva ulože kako bi se rehabilitirala ta lovišta, kako bi se pomoglo vjerojatno i tima zakupcima na prostorima od posebne državne skrbi da se fond divljači poveća. No, ono što svaki kroz Zakon i kroz onu gospodarsku osnovu svaki zakupac ima i dužnost i obavezu da kada je fond divljači smanjen, kada se ustanovi da nije u skladu sa lovno gospodarskom osnovom mora obustaviti lov na takovu divljač i mora učiniti sve kako bi popunio do one kvote koja je u lovno gospodarskoj osnovi i tako se mora stalno za svaku vrstu divljači činiti u narednom periodu ukoliko ne bi došlo do njezinog istrebljenja. Naime, kao što smo rekli, vrijeme Domovinskog rata i poračja, usporilo je očekivani razvoj lovstva, posebice razvoj fondova divljači i lovni turizam. Stanje u lovstvu se je pokušavalo popraviti sa nekoliko uredba izmjena i dopuna zakona ali po prirodi tih propisa nije se moglo ići u radikalne zahvate u zakonu. Stoga ovi zahvati koji su činjeni u ovom Zakonu i usklađeni sa svim direktivama Vijeća Europe zasigurno će biti prava stvar u daljnjem gospodarenju lovištima. A isto tako gledajući amandmane koji su podneseni na ovaj Konačni prijedlog Zakona mogu reći da postoje oni koji nisu dobro upućeni u današnji rad lovstva u primjenu zakonskih odrednica te stoga mogu reći da i danas koncensionari na lovištima imaju obvezu deponiranja, ne sredstava nego mjenica od odgovorne osobe kako bi bila osigurana, osigurano plaćanje zakupnine ukoliko dođe do raskida ugovora ili do bilo kojih drugih zakonskih prepreka u gospodarenju lovištem. Isto tako osiguranje od štete na divljači i od štete koju prouzroči divljač također je definirano i bez njega niti jedan koncensionar ne može dobiti ugovor o koncesiji niti ga produžiti i svake godine polica osiguranja je nužna da dođe u ministarstvo a poslije toga ministarstvo odgovara da je zaprimilo uredno policu, da je zaprimilo mjenicu sa svotom koja je … [[Govornik se ne razumije.]] za zakup određenog lovišta. Naime, u Republici Hrvatskoj postoji 1050 lovišta, 320 državnih lovišta i 730 zajedničkih lovišta kojima upravljaju županije. Postoji 90% lovišta kojima upravljaju udruge, lovačke udruge, raznih naziva i vrsta a postoje i oni gdje određene firme ili obrtnici su u zakupu. Postoje kod nas lovišta koja su najbolje uređena u svijetu ali isto tako postoje i ona lovišta koja su zakupljena i koriste se kao samoposluge ili bolje rečeno kao mesnice. Zasigurno donošenjem ovoga Zakona i taj vid samoposluge ili mesnice će biti prekinut jer će inspekcijske službe biti dužne i nužne sankcionirati i one koji ne provode zakonske odrednice, koji ne čuvaju lovišta, koji se ponašaju kao da zakonom nije definirano da nije lov preokupacija nego da je i uzgoj i zaštita i hranjenje divljači jedan od onih osnovnih stavki koji su definirani ovim Zakonom. A ja ću još jedanputa ponoviti da se gospodarenjem lovištem obuhvaća uzgoj i zaštitu, lov i korištenje divljači i njezinih dijelova. Znači lov i korištenje njezinih dijelova također je ovim Zakonom definirano ali na poslije uzgoja i zaštite divljači. Moram reći da ovim Zakonom su u većini uklonjeni svi prijepori i poteškoće koje su otežavale razvoj i unapređenje lovstva na državnoj razini. Isto tako želim naglasiti da provedba upravnog i inspekcijskog nadzora do sada je bila opterećena premještanjima inspekcije iz Ministarstva poljoprivrede, šumarstva u državni inspektorat, pa sada ovim Zakonom natrag u ministarstvo te stoga smatramo da će ministarstvo koje izdaje koncesije i koje ima pod svojom kontrolom i inspekcijske službe zasigurno još veću brigu povesti da se uvede red u lovišta kako ne bi bilo onih otklona koja su protuzakonita. Isto tako kako bi se ispunjavali planovi i programi kada se stječe koncesija ili kada se natječe za koncesiju onda je nužno napraviti plan za 30-godišnji rad u lovištu i ulaganje u lovište. To su isto velike stavke koje su tim planovima uvijek stavljene u novčanim iznosima i u materijalnim vrijednostima koja se trebaju unositi u svako lovište. No, smatramo da u većini to se ne doživljava. Isto tako postoje određene i subjektivne ali negdje i objektivne teškoće kod lovo ovlaštenika koji zbog financijskih sredstava ili nekih drugih ili nestručnosti ne mogu voditi lovište pa stoga ta lovišta i puno zaostaju od ovih koja su najbolja u svijetu. Postoji i ono što je neprirodno, razmnožavanje, recimo mungosa, a i nekih vjerovatno drugih vrsta i to treba suzbijati. Neke opet vrste su zaštićene a nanose veliku štetu u gospodarstvu. I to bi trebalo definirati određenim postupcima i zakonima. Ali isto tako i u ovom Zakonu postoji nešto što u praksi se tumači dvojako a to je da je lov i korištenje divljači i njezinih dijelova u članku 59. piše da je lov divljači obuhvaćen traženje, dočekivanje, motrenje u cilju lova, vabljenje, praćenje, odstrelj i hvatanje žive divljači, puštanje ptica grabljivica, skupljanje uginule divljači itd.. No, međutim u članku 64. to je isto zabranjeno lov vabilicama. Vabilicama se u većini slučajeva kada talijanski lovci dolaze u naša lovišta i ne lovi, nego njima se vabi do početka lova i takovim pod zakonskim aktima trebalo i donesti da vabilice ne mogu biti u funkciji samog lova, ali to bi trebala biti faza prije samog lova i onda ne bi se događalo da budu kazne ogromne za strane turiste, za pravne osobe koje su to dozvolile i ti turisti više ne žele doći na destinacije u kojima ih policija sankcionira, dvojako tumači zakonske odredbe. Stoga pozdravljam ovaj zakon, vjerujem i sam kao lovac i kao jedan od članova jedne udruge u državnom lovištu da će njegova primjena krenuti, da će u narednim godinama zasigurno lovstvo biti jedan isto kotač u razvoju lovnog turizma i opće dobrobiti države Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolege i kolegice. Nisam lovac niti ću biti, ali moram kazati slijedeće uvaženom kolegi Đakiću. Kaže zakon dolazi u pravo vrijeme, kolega Đakiću zakon se donosi od rujna prošle godine. Znate sami kakve su bile. Ovo je negdje peta, šesta inačica ovoga zakona. Vlada je prvo htjela da se donese po hitnome postupku, pa smo skinuli bili hitnost, onda ga je skroz povukla, pa je onda bila upućivala pa stalno povlačila i dobro je da je tako napravljeno, da smo dobili zakon koji sad za razliku od onih svih inačica koje smo imali ima glavu i rep. To se mora priznati. Jer, ono da je bilo doneseno u onom obliku u devetom mjesecu prošle godine, tu se ne bi znalo tko pije, tko plaća. Što se tiče inspekcija, inspekcija lovstva je i ranije bila, ali budite svjesni kolega da se zadnje dvije godine se u tome dijelu ništa nije radilo jer je 2003. godine kada je donesen Zakon o ustrojstvu ministarstava iz središnjeg tijela državne uprave inspekcija prešla iz Državnog inspektorata u Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, prešla je ali na žalost nikad nije usklađen taj dio zakonski do dan danas. I tu su ogromni problemi tako da se dosta vremena izgubilo u samome radu inspekcije jer nije mogla postupati po Zakonu o državnom inspektoratu jer nije bila u Državnom inspektoratu. Tako da kažem, ali na kraju dobro je što smo mi kao oporba uspjeli prisiliti Vladu da razmisli i da dade kvalitetan prijedlog i to mi je drago. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Đakić.
Naime, ja ću ponoviti da je zakon došao stvarno u pravo vrijeme nakon burnih naglasaka na pojedine stavke, a jednu ću od njih i pročitati, a to je ono oko čega su se najviše lomila koplja i reći ću sada javno, a napisano je i ovdje na stranici 58. primjedbe koje su išle na zakon i od Hrvatskog lovačkog saveza, gdje je Hrvatski lovački savez eksplicite htio dobiti sve javne ovlasti, raspored financijskih sredstava itd. i to su prijepori koji su vršeni. Ja sam rekao na početku da su sada prevaziđeni prijepori koji su bili u ovom zakonu i Hrvatski lovački savez nema više takvih javnih ovlasti kao što je planirao imati i mislim da je to sasvim u redu. Lovački savez je dobrovoljna udruga građana ili lovaca kao i sve druge udruge u Hrvatskoj. On je Hrvatski lovački savez po nazivu. Tako bi trebala onda i HVIDRA i veterani i svi drugi dobiti javne ovlasti kao i Lovački savez, pa bi imali svi, svaki svoje zakone, svoje ispitivače, svoje štambilje i tko zna što sve ne. Stoga mislim da ipak nekad se ova rasprava vodila toliko dugo, neka je zakon išao kroz prvo čitanje i sada još u popravku i amandmanima zasigurno će i one detalje i nomo tehničke greške koje su eventualno počinjene biti i one riješene. Hvala lijepo.
Hvala. Druga replika poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa moram reći gospođinu Đakiću a i svima nama. Zakon se donosio nedopustivo dugo. Međutim, vi ste govoreći o stanju u lovištima govorili kako ima prijeti pojedinim lovištima posebno na područjima od posebne državne skrbi istrjebljenje i sve ostalo. Ja vam moram reći i dosadašnji zakon koji još uvijek vrijedi daje sve mogućnosti da uz odgovarajući nadzor inspektorske poslove i sve ostalo se to suzbije. Ja mogu i vas i sebe pitati tko je odgovoran za to što i lovačka inspekcija i sve ostale državne institucije ne provode i ne provjeravaju na koji način se lovno-gospodarske osnove provode u život. To je suština u stvari, jer vi opravdavate da netko tko se natjecao i dobio zakup odnosno koncesiju za njegov nerad, a postoje striktno i po sadašnjem zakonu mogućnosti da se to ustanovi zašto je to tako. Prema tome, ukoliko bi se vi dovodite u pitanje ako bi se ispunjavali planovi i sve ostalo da lovišta zaostaju, pa postoje lovno gospodarske osnove i po njima lovišta ne smiju zaostajati ukoliko pojedinci, trgovačka društva, lovne udruge ispunjavaju ono što su na natječajima napravili. Na žalost, mi možemo donijeti najbolji, najkvalitetniji zakon. Ako se striktno ne bude provodio u život, ako inspektori, lovni inspektori ne budu radili svoj posao, ako državna uprava ne bude radila svoj posao to ostaje mrtvo slovo na papiru i protiv toga se treba boriti na jednoj strani. A oko toga tko ima javne ovlasti i kolike su, bez obzira bila to udruga građana ili netko drugi on dobiva od države javnu ovlast, ali da ju provodi, treba kontrolirati kako provodi javnu ovlast, a ne tko je to. Ne treba se bojati ako i Hrvatski lovački savez ima javnu ovlast, nego da i striktno provodi, a toga do sada na žalost nije bilo.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče, pa mislim da sam jasno rekao što se je dogodilo u lovištima koja su bila u okupiranom dijelu Hrvatske države. Rekao sam da su totalno devastirana i da je fond divljači na njima uništen do kraja, da je služila ta divljač za prehranu stoji, da je i poslije rata u samo poraću također i oslobođenim prostorima i ako je ostalo još malo divljači i to bespovlasno otišlo bez traga po svima onima koji nisu bili ni ovlaštenici lova ni koji su bilo kome ni državi, ni županiji, ni općinama plaćali bilo kakve naknade za lov. Znači, bezvlašća je bilo sve do 1997., 1998. godine kada se počeo voditi red i kada se je počeo primjenjivati zakon kada su raspisane natječaj za koncesije i zakup i kada se je stvarno pokušalo dovesti u red ta lovišta zakonskim odrednicama, ugovornim formama, osiguravajućim stavkama kao što su mjenice rekao sam, osiguranja po osiguravajućim društvima, police osiguranja … [[Govornik se ne razumije.]] na divljači i štete od divljači. Tada je stvarno i ministarstvo i lovačka udruga sigurni kada ispunjavaju sve ove uvjete. Tada su oni ti koji moraju ispunjavati plan i program koji su podnijeli, a inspekcijske službe i nadzirati ispunjenje i izvršenje ponuđenog plana. Hvala lijepo.
Hvala. I treća replika poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, kolega Đakić dozvolite da vas upotpunim. Rekli ste citiram: «Neprirodno razmnožavanje mungosa» ja ću vas još upotpuniti i neprirodno razmnožavanje vuka. Dok mu se lijepo pjeva sa izvora vodu pije i to je istina, ali na žalost oni su postali neću, bilo bi pretjerano ako kažem, pa ću se suzdržati prave štetu ljudima, a pogotovo u Dalmatinskoj zagori. Vi to sami znate, te vas molim nakon velikosrpske agresije na Republiku Hrvatsku sa dinarskoga spleta spustili su se svi u Dalmatinsku zagoru. Ne samo što prave svaki dan štetu ljudima na stado ovaca, koza i drugih, sasvam su se spustili u sela Dalmatinske zagore gdje su ostala počesto sa starim stanovništvom u dolazi i u opasnost i ljudski život. Te vas molim kao što je rečeno da ovaj zakon propisuje uravnoteženost razmnožavanja divljači, povedite računa i o vuku. To je neophodno potrebno. Sada nedavno u mom selu kad nisu imali stada, a nema stada, onda su zaklali čuvara psa.
Poštovani zastupnik Željko Ledinski. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, doministre, kolegice i kolege. Evo, dozvolite nekoliko riječi o prijedlogu Zakona o lovstvu. Pa, evo kada govorimo o lovstvu onda se uvijek podsjetim situacije o tome što je lovstvo kao gospodarska grana. Na primjeru susjedne Mađarske, evo želio bih istaknuti da su tamo prihodi od lovstva u onim šumarskim organizacija koje se bave tom granom iznose 12% ukupnih prihoda poduzeća. Kada bi to preslikali na naše uvjete to bi bilo daleko danas, da imamo takve uvjete i mi, značajno veći prihodi, a s obzirom da se lovstvo prije svega nalazi n širem području u ruralnim sredinama ono je jedna dopuna u Dalmaciji turističke sezone, a na kontinentalnom dijelu, ja bih rekao u nekim sredinama praktički je i okosnica bilo kakvog turizma. Evo u nekim manjim sredinama, praktični osim lovnog turizma nemate prilike za nekakav drugi vid turizma. I u tom dijelu mislim da bez značajnih ulaganja u tu granu nećemo moći mi povećati prihod od toga. A mislim da je korisno da kao posebno dopuna prihoda u ruralnim prostorima imamo prostor da plasiramo naše proizvode kroz naše, bilo lovne udruge, bilo trgovačka društva koja se tim poslom bave. I u tom dijelu ovaj zakon prije svega evo koji je došao sada do konačnog prijedloga u zakonskoj proceduri nakon više od godinu dana rasprave o njemu. Osobno mogu reći da sam zadovoljan sa tim prijedlogom. Sada konačno, a sjećate se i sami kakve su ovdje bile rasprave tijekom protekle godine dana u tih nekoliko navrata oko toga zakona, da smo imali značajnih primjedbi. I ovom prilikom moram reći da je ekipa iz ministarstva dobro napravila posao i da je ipak nakon one, bila je jedna garnitura prije jel', za sada nova ekipa koja je tu da je dobro napravila posao i da je taj zakon dovela do takvog oblika da možemo reći da on zadovoljava veće interese, prije svega svih koji će se baviti lovstvom. Ono što bih posebno želio istaknuti je to da se prije svega vraća jedan dignitete županijskim lovačkim savezima i lovačkim udrugama koje su nositelji razvoja lovstva u Republici Hrvatskoj i gdje praktički sav život lovstva se dešava kroz županijske lovačke saveze u koje su udruženi praktični svi koji se bave lovstvom na tim područjima. I u tom dijelu mislim da je dobro da smo spriječili one pokušaje prevelike centralizacije nekakvih sredstava, želja i ovlasti koje trebaju ići prema Hrvatskom lovačkom savezu, znači prema nekakvoj centralnoj jedinica, a koja je onda trebala biti kapa i svima dijeliti pomalo na kapaljku i ovlasti i sredstva. I u tom dijelu, a mislim da je i cijela javnost bila vezna za to da se kapa u stavu spriječi, osvijesti i da dođe do ovakvog načina, jer praktični danas možemo reći da imamo 4, 5 tih velikih lovačkih zajmova na kojima se prezentira ponuda lovstva u okviru Hrvatske. A isto tako da u budućnosti će biti taj značaj tog segmenta kao gospodarske grane vjerojatno još i veći. Pogotovo, kao što sam rekao da on proširuje i jednu turističku sezonu, a i na onim dijelovima gdje praktički možemo reći na kontinentu da osim lovstva mi nemamo neke druge turističke grane koja je prisutna u ruralnim prostorima. Također, mislim da je dobro da smo konačno evo i omogućili da inspekcija počne funkcionirati u okviru Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i nije bilo dobro ovo prijelazno razdoblje od 2 godine, gdje praktični inspekcija nije imala pune ovlasti da radi dio posla po pitanju lovstva. Nadam se da ćemo sada, evo nakon tog praktični provođenja zakona omogućiti da ti inspektori dobiju i kvalitetna sredstva da mogu raditi. Koliko je meni poznato mislim da ni jedan od naših inspektora koji se bave lovstvom nemaju službeni automobil da može otići na teren, da može izvršiti nadzor i uvid na pojedinim lovištima. Mislim da bi bilo dobro da se i dio sredstava iduće godine planira za te namjene, i ne samo znači automobil, nego i kompjutor i ostalo što je potrebno da jedan inspektor može kvalitetno obavljati svoj posao. Tu apeliram i na državnog tajnika i na pomoćnika da stvarno se založe i u proračunu da se omogući jedan što bolji, kvalitetniji, da se omoguće što bolji, kvalitetniji uvjeti da ti naši inspektori mogu kvalitetno raditi. Također, evo rekao bih ono što sam već maloprije napomenuo oko pitanja lovačkog saveza. Nitko od ans nije protiv Hrvatskog lovačkog saveza, ali mislim da i Lovački savez Hrvatske mora doživjeti jednu transformaciju na način da ne bude samo skup ljudi koji će primati dnvenice za putne troškove i na taj način funkcionirati. Jer iz onih podataka koji su meni dostupni vidljivo je da dužnosnici Saveza primaju značajna primanja, a bez nekakvoga rada. Isto tako, čitao sam u Lovačkom vjesniku, redovito ga pratim, onaj prvi prijedlog zakona koji je ovdje odbačen kao jedan od najlošijih prijedloga zakona koji su opće bili u Lovačkom vjesniku je doživio hvalospjeve kao najbolji prijedlog koji je ikada viđen. Znači, očito da dolazi do jednoga nesrazmjera nekakvih dužnosnika u lovstvu i svih ostalih ljudi koji se bave tom granom, a pogotovo mislim da su kolege zastupnici evo profesor Josipović ostaju kazne na sve one nedorečenosti koje su tada bile u tom prvom prijedlogu. Zbog toga evo očekujem da i u toj udruzi dođe do jedne konsolidacije, da se osjeti ta snaga koja postoji na terenu i da se pokrene u pravom smjeru na onome što je, zašto je pozvana. A pozvana je za to da se brine o razvoju lovstva da počne izdavati i određenu stručnu literaturu, da počne organizirati sve ono što danas nedostaje u tome. Evo, na kraju bih istakao da evo nakon svih ovih evo rasprava u Saboru da smo, i zaključio time da smo dobili jedan prijedlog zakona koji evo mislim da će saživjeti i u praksi i osobno smatram da ga treba podržati. Hvala.
Hvala. Iscrpili smo pojedinačnu raspravu. Rasprava po, petminutna po klubovima. Poštovani zastupnik Ivo Josipović, Klub zastupnika SDP-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Gospodo predlagatelji, kolegice i kolege. Evo, Klub zastupnika SDP-a će vjerojatno podržati ovaj zakon. Kažem vjerojatno iz razloga jer se naravno očekuju još neki popravci u amandmanima. Bilo je brojnih amandmana iz redova zastupnika i mnogi od njih bi zaista pomogli da ovaj zakon bude bolji. Što je problem? Evo bilo je već rečeno kako je zakon donošen u jednoj dugačkoj proceduri i zaista pomalo bih rekao da donosimo dosjelošću, malo smo se i umorili od ovih rasprava i rješenja i danas bi se našlo još dosta stvari u kojima bi jedno zločesto pravničko oko našlo problema. Evo recimo članak 101. gdje su pomiješane, pomiješana je mjera oduzimanja predmeta kao konačna mjera i privremeno oduzimanje predmeta kao procesna mjera tijekom postupka, pa evo nadam se da će to predlagatelj ispraviti. Međutim, ono što je najveći problem i to ukazuju i neka pisma koja smo vjerujem svi dobili od udruga i građana koji jesu zainteresirani jest problem da li je zaista pogođen balans interesa. Po mom sudu zaista ovaj zakon jest učinio jedan napredak prema balansu i o tome je već bilo riječi posebice u odnosu na onaj prvi prijedlog kada je ono što se predviđalo u odnosu na Lovački savez bilo zaista nečuveno bih rekao. Međutim, po mom sudu a i većine članova Kluba zastupnika SDP-a još postoje problemi oko balansa interesa i čini mi se da će lovci biti zadovoljni, ne znam za divljač, što će biti sa divljači, ali sumnjam da će vlasnici zemljišta biti do kraja zadovoljni i bojim se da će tu lako moguće biti određenih inicijative za ispitivanje ustavnosti. Naime, kolega Leko ja mislim da je najbolje od sviju nas ovdje pogodio bit kada je upozorio na ustavne odredbe o tome da ograničenje prava vlasništva može ići samo uz tržišnu naknadu i kada je to od interesa za Republiku Hrvatsku. Nisam siguran da je to ovdje do kraja pogođeno, ali pustimo to ovog trenutka. Isto tako nisam siguran ni da ovaj trend smanjivanja udjela u naknadi koju vlasnici imaju evo baš nas je jedna od ovih udruga upozorila na to da je u nekim prijašnjim verzijama zakona ili prije važećim zakonima vlasnik sudjelovao i sa 90% u naknadi evo pada na 50%, u naknadi. Mene osobno brine o tome sam u jednoj od onih prijašnjih rasprava govorio brine me to što mislim da vlasnik zemljišta nema efikasnog pravnog puta da obrani svoj interes, da se ne proglasi lovišta i to može biti legitimni interes. Ali, evo ostavimo to za praksu, a predlagatelje nekako molimo da dobro prouče predložene amandmane i da prihvate ono što se može u njihovom konceptu prihvatiti i učine ovaj zakon još malo boljim. Zahvaljuje.
Hvala lijepa. Klub IDS-a, poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo možda ja se slažem sa kolegom Josipovićem u većini slučajeva što je rekao. Da se može bolje, može se, ali da je ovo pokušaj pomiriti sve one strane koje su involvirane znači od vlasnika zemljišta, udruga za zaštitu životinja i samih lovaca to je činjenica. Kako ne možemo i ne smijemo zaboraviti i na korist koju čine lovci moramo isto tako misliti na one i zaštititi one sa druge strane i sve ove skupine koje sam spomenula. Pošto još ima manjkavosti u ovom konačnom prijedlogu i nekih nelogičnosti, predlažem ispred Kluba IDS-a da ovaj zakon ide u treće čitanje i sad ću recimo navesti samo taksativno ono što mi smatramo kao probleme. Jedan od većih problema vidimo je povećanje tih lovnih površina na štetu lokalnog stanovništva uz manju naknadu na privatnim zemljištima. Osim toga, vlasnici su obavezni svake godine dokazivati privatno vlasništvo nad svojom zemljom što im naravno stvara dodatne troškove, a isto tako su im te naknade smanjene na privatnim zemljištima, a za taj isti iznos se povećava lovačkim društvima. Jedan od problema isto tako što smatramo da nije dobro riješeno ovim zakonskim prijedlogom je krivolovstvo i to vidimo kao jedan od većih problema. Smatramo da je trebalo uvesti strože mjere kontrole i zakonski regulirati inozemnim lovcima da pri ulasku u Republiku Hrvatsku ne mogu sa sobom donositi oružje koje prema zakonu se smatra nedopuštenim ili nezakonitim. Jedan od važnijih segmenata koje isto tako smatramo da nije dobro riješeno je sustav inspekcijskog nadzora kojeg po ovom zakonu vrši Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i to po svojim područnim jedinicama ma što to značilo. Pretpostavljam naravno da je to, su tijela državne uprave na županijskoj razini. Mi u Klubu IDS-a mislimo da to nije dobar model. Model inspekcije treba decentralizirati, te ovlasti treba dati županijama odnosno jedinicama regionalne samouprave i njezinim odjelima za gospodarstvo, jer kroz ovaj zakon se vidi da je sve opet centralizirano i da od toga da ministar određuje čak i cijenu divljači. Isto tako, neki problemi su vidljivi i iz ugovornih odnosa, odnosno trebalo bi se omogućiti svim stranama iz ugovora da imaju mogućnosti raskida ugovora, odnosno sada vlasnicima to nije omogućeno, a moralo bi biti pod određenim kondicijama. Isto tako, važno je da na otocima se može uspostaviti lovište što nam govori članak 13. stavak 4. Vlastito lovište može se ustanoviti na otoku ili skupini otoka površine veće od 500 ha, a ja se pitam zar do sada nismo imali samo negativna iskustva sa lovištima na otocima. To su isto tako primjerice otoci u Primorsko-goranskoj županiji, Cres, Krk, Rab, a u isto vrijeme u nekim nenastanjenim otocima ministarstvo ne dozvoljava da se uzgajaju ovce, koze, pa predlažemo da se taj stavak briše. Jedan segment isto tako je važan u ovom zakonu, a to je obrazovanje i edukacija i mislimo da to nije dobro riješeno i dali smo amandmane na članak 72. i nadam se da ako ne bude išao ovaj zakon u treće čitanje bare da će se zaista dobro razmotriti svi amandmani koji su predani. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda Kruno Peronja.
Netočno je da su negativna iskustva na otocima u pogledu lovstva. Naime, imamo vrlo pozitivnih lovačkih iskustava, a uvijek ovisi da li se pridržavamo zakona i propisa u održavanju lovišta, a poglavito kad je zaključen Ugovor o koncesiji.
Poštovani zastupnik Željko Pavlic u ime Kluba PGS-a, SBHS-a i MDS-a.
Hvala gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva. Evo, dopustite da se ukratko u ime našeg Kluba regionalnih stranaka osvrnem na ovaj zakon, pa prvo da ponovim dakle da mi podržavamo inicijativu da se pragmatika lovstva riješi na ovakav sveobuhvatan način. Da li ćemo podržati ovaj konkretan zakon dakle ovisi o tome koji će amandmani biti prihvaćeni dakle prilikom rasprave o njima. Ono što smo jučer dakle upozoravali je važnost dakle ovoga lovstva. Tu je dakle važnost u njegovom jednom tržišnom dakle dijelu, kao dijelu jedne specijalne, turističke ponude. Dakle, turističke ponude koja bi bila prisutna u cijelom, na području cijele Hrvatske, dakle ne samo onom primorskom dijelu, na otocima, nego i u kontinentalnom dijelu. Tako da je nama bitno dakle da lovstvo dobije potporu dakle i u tom smislu. S druge strane također važno je napomenuti dakle ulogu lovstva u očuvanju i zaštite biološke ravnoteže flore i faune. Dakle, u našim šumama i našim površinama, a isto tako u zadnje vrijeme lovstvo će imati ili ima ulogu i u zaštiti zdravlja. Znamo što je bilo dakle s ptičjom gripom. Da isto tako da određene, dakle pernata divljač može biti prijenosnik različitih bolesti, a o tome svakako lovci i lovstvo mogu odigrati veoma bitnu ulogu. Da bi se sve to skupa ostvarilo potrebna su i određena sredstva, po nama dakle i ne mala sredstva, velika sredstva su dakle potrebna i u tom smislu idemo sa prijedlogom, sa našim amandmana u vezi preraspodjele, dakle u članku 27. koji nam govori dakle o preraspodjeli ili drugačije dakle u namjeni sredstava koje se dobivaju od koncesije. U članku dakle 21. stavku 1. govori se o toj preraspodjeli. Dakle 50% sredstava ide vlasnicima zemljišta bez prava lova koje mogu koristi dakle općine ukoliko se ta sredstva ne iskoriste. Naš amandman ide prema točki 2. prema sredstvima 30% sredstava koje se predviđaju da idu u proračun. Od ovih 4 točaka dakle to su jedna sredstva koja nisu namjenska nego ona automatski ulaze u proračun. Ne zna se dakle što će biti dalje s njima. Mi predlažemo dakle da se ta sredstva, ukoliko se već ne bi napravio neki fond za razvoj lovstva kao što je npr. predlagao Hrvatski lovački savez da ta sredstva također budu strogo namjenska i da budu namijenjena za posebne programe koji bi se davali preko natječaja. Imamo takvih iskustava u radu Vlade. i upravo koja bi bila usmjerena prema lovačkim udruga za razvijanje lovstva. A ima puno naših lovačkih jedinica, lovačkih društava kojima bi trebala pomoć, dakle kako bi se mogli na pravi način boriti sa svojom konkurencijom. Tu mislim na konkurenciju s druge strane granice, Mađarska, Slovenija itd., Bugarska, Rumunjska kao nove destinacije, a s ovakvim dakle stanjem naša lovačka društva ne mogu biti konkurentna. A također predlažem da se u stavku 4. koji govori o sredstvima koji idu na račun županija da se doda stavka promidžba i informiranje iz područja lovstva, plašeći se da neka sredstva koja su ovdje predviđena ne bi mogla biti iskorištena pa da se onda iskoristi i na taj način. Dakle, da se ulože samo županije dakle, i Grad Zagreb, mogle bi ih uložiti u promidžbu i informiranje iz područja lovstva, što bi također bilo jako korisno. Ta sredstva bi bila jako dobro upotrijebljena. Regije bi mogle pred … [[Govornik se ne razumije.]] dakle predstavljati svoj turistički proizvod i mislim da bi se sredstva ubrzo i vratila. Evo, nadamo se dakle da će ovi naši amandmani kluba niti prihvaćeni, onda bi mogli prihvatiti i ovaj zakon. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HDZ-a poštovani zastupnik Marko Širac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolege i kolegice zastupnici. Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati donošenje ovoga zakona jer smatramo da je ovim konačnim prijedlogom zakona zaista uređen gotovo sav dio problematike iz područja lovnoga gospodarstva. Činjenica da mi imamo postojeći zakon, da je on na snazi od 1994. i da su najveći prijepori u njegovom provođenju upravo proisticali iz toga jer taj zakon nije bio usklađen sa drugim zakonima koji su u međuvremenu donijeti, nije bio usklađen i sa Zakonom o ustrojstvu ministarstava i drugih upravnih organizacija, tu je bilo i pitanje inspekcije. A naravno kroz tih 10 godina javila su se i određena pitanja koja treba na drugi način riješiti. Predlagač je uložio puno truda da taj zakon uskladi sa pravnom stečevinom, a i sa onim konvencijama iz oblasti, ove oblasti koja reguliraju ta pitanja i naravno sa preporukama Međunarodnog savjeta za lovstvo koji je ukazao i svojim uputama dao uputstvo na koji način su te stvari riješene u drugim europskim zemljama kojima mi želimo da se priključimo. Postavlja se od nekih kolega ovdje u Saboru pitanje je su li vlasnici zemljišta zakinuti radi toga što im se člankom 27. određuje samo, pravo naknade iz osnova koncesije u visini 50%. Mi dijelimo mišljenje da vlasnici nisu ničim zakinuti. Iz jednog prostog razloga što divljač nije u vlasništvu ni jednog vlasnika zemljišta. Činjenica je da mi imamo dugu hrvatsku tradiciju u lovnom gospodarstvu i da je uvijek lov bio vezan uz vlasništvo na zemljištu, ali vlasnik nikad nije, čak od naših narodnih vladara do danas bio vlasnik divljači. On je uvijek morao ishoditi i steći pravo na lov i to pravo plaćati. Ovim zakonom se svakom vlasniku koji ima odgovarajuće uvjete, a to znači odgovarajuću površinu zemljišta, i druge uvjete koji su propisani ovim zakonom omogućava da osnuje vlastito lovište. Uredili smo i pitanja osiguranja izvršavanja ugovora o koncesiji uvođenjem osiguranja uplate u visini dvogodišnje naknade za koncesiju, odnosno zakup za koncesiju. I tu smo, upravo mi iz HDZ-a dijelimo mišljenje da našim lovačkim udrugama treba to smanjiti, smanjiti visinu tog iznosa i u tom duhu smo i dali amandman. Dalje, još samo dvije stvari kratko da napomenem, da je pitanje ovlasti Lovačkog saveza Hrvatske riješeno na primjereni način. Prvenstveno u skladu sa uputstvima Međunarodnog savjeta za lovstvo. I na kraju, zaštita divljači i od divljači. Primjereno je riješena, a primjereno je i sada riješeno ustrojstvo inspekcije kao i ovlasti i kvalifikacije ljudi koji će provoditi tu inspekciju. Stoga još jednom ističem na kraju da će klub Hrvatske demokratske zajednice i njegovi zastupnici podržati donošenje ovog zakona. Hvala predsjedniče.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Širac je netočnom argumentacijom zapravo zaveo nas i javnost. Naime, divljač nije ni vlasništvo vlasnika zemljišta, ali ni lovaca ni lovačkog saveza, nego divljač je dobro od interesa za Republiku Hrvatsku. Ali je istodobno umanjena i oštećeno pravo vlasnika zemljišta da sami odlučuju hoće li stroj lovaca ući na njegovo područje. Prema tome, nije točno da je divljač lovačka nego je divljač od posebne brige i interesa za Republiku Hrvatsku i još je člankom 19. svaki vlasnik dužan voditi brigu o divljači, svaki vlasnik zemljišta. Hvala lijepo.
Hvala. Klub HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Klub HSP-a je zadovoljan što smo ipak na kraju dobili zakon koliko-toliko je napravljen da ima i glavu i rep i da će biti provediv u odnosu na sve ono znamo što smo prošli u ovih godinu dana i dva tri mjeseca koliko sve to traje od prvog prijedloga, konačnog prijedloga Vlade do dan danas. No moram se u završnom dijelu osvrnuti na nešto što je jako bitno i za državni proračun i za državu. Naime, o ovome području okreće se veliki novac. Okreće se veliki novac po razno raznim osnovama. Prve ću navesti pitanje koncesija i provedbe koncesije prava lova. Tu ako uzmete podatke kojima mi raspolažemo za razno-razna lovišta događaju se stvari koje idu na štetu državnoga proračuna. Samo ću recimo navesti pitanje kako i na koji način su pojedina lovišta dobila pod navodnicima njihova ponuda za koncesiju je bila najbolja. To je pitanje recimo lovišta Donja Mirna, Gušće, Jasenovača, Suhopoljska, Bilogora gdje su bili daleko bolji ponuđači, ali su prihvaćene njihove jer su bile u to doba najpovoljnije. Također je veliki problem što su i ranija inspekcija je utvrdila da se ugovor o koncesiji ne poštuje. Za veliki broj lovišta navest ću samo recimo primjer Virovitička bilogora, Krndija, pitanje lovišta Industrogradnje, ali na žalost Državno odvjetništvo ništa nije napravilo iako je dobilo prijedlog da pokrene postupak raskida takve koncesije. I znači samo na tim osnovama jer se zna kako i na koji način se određuje iznos koncesije. Ona ide od 25 do 30 godina i država tu gubi ogromna sredstva, po nekim procjenama to je negdje po razno-raznim i po lovištima se kreće sa svim elementima i negdje do 500 000 eura, a to nije mali novac kad se to sve zbroji. Drugi problem je vezan za korištenje prava lova. Tu je u Hrvatskoj zanimljiv takozvani sindrom uginuća krupne divljači. Mislim pod navodnicima uginuća krupne divljači, a uginuće je posljedica lova političara, javnih osoba i svih ostalih. Ne kažem ovdje nas, niste samo vi javne osobe, ima i drugih javnih osoba. I sad recimo, sad ću vam samo ilustrirati za recimo primjer jedne godine, 2000. godine da je prema analizama u lovištima državnim lovištima uginulo od 30 do 50% divljači iako je situacija sasvim druga, pa je zanimljivo da je čak te godine šest grla medvjeda uginulo, 145 grla jelena, 172 srne, 675 divljih svinja i čak 26 muflona je uginulo. Zamislite, a veterinari to ništa nisu utvrdili kakva je situacija. Prema tome, očito je da inspekcijske službe moraju djelovati, imati ovlast, ali također u svim ovim situacijama mora djelovati i Državno odvjetništvo jer je to pitanje gubljenja novca što pripada poreznim obveznicima, što pripada državnome proračunu i koja se mogu daleko pametnije uporabiti. Prema tome, možemo donijeti zakon. Ovo je dobar zakon, ali sad stvarno moramo ići na provedbu i to na striktnu i doslovnu provedbu da bi napravili što je potrebno u ovome području. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Ispravljam netočni navod ono pod navodnicima uginuće u lovištima i da je to posljedica djelovanja političara i ostalih struktura. To može biti posljedica djelovanja eventualno metka. Međutim, ne može se generalizirati tko je ispalio taj metak i ja prosvjedujem protiv ovakvog generaliziranja gospodina Kovačevića s obzirom da ja osobno nisam lovac niti namjeravam biti. Zahvaljuje.
I drugi ispravak Damir Kajin, poštovani zastupnik.
Prvo, medvjed se ne može tretirati kao grlo, to je stoka, mislim stoka je grlo, a medvjed nešto drugo. Međutim, mene je zasmetalo ovo dezavuiranje digniteta ovoga Doma kada je u jednome trenutku gospodin Kovačević rekao da je uginuće posljedica krivolova poltičara.
Ispravak gospodine Kajin, ispravak. Gospodine Kajin.
To ispravljam. Ovaj dio ispravljam. Uginuće posljedica krivolova političara. Vjerojatno 95 ili možda 98% parlamentarnih zastupnika nisu lovci i ja naprosto se želim i ograditi od jedne ovakve kvalifikacije koja ne doprinosi dignitetu ovoga Doma i općenito te pod navodnicima profesije političara.
Klub HSS-a, poštovani zastupnik Željko Ledinski. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, doministre, kolegice i kolege. Evo nakon ove rasprave jučer i danas dozvolite da zaključno kažem nekoliko riječi u ime Kluba HSS-a. Prije svega, želio bih konstatirati da smo evo nakon godinu i nešto dana rada po ovome zakonu došli do jednoga zakona koji je prihvatljiv za širu javnost, a isto tako i za one koji će provoditi posebno djelatnosti u ovoj grani. A kao što sam već rekao malo prije u pojedinačnoj raspravi isto tako bih želio konstatirati da je lovstvo jedna od potencijalno razvojnih turističkih grana koja donosi značajan prihod posebno u onim sredinama u ruralnim sredinama gdje nema nikakvog oblika turizma praktički osim lovnog turizma. A isto tako u onim djelatnostima gdje postoji razvijeni turizam posebno u priobalju onda je dopuna turističke sezone i mislim da je kao takovu granu treba i promatrati kao izvor prihoda za našu državu i to značajan izvor prihoda. Za ilustraciju samo da kažemo da u našim lovištima evo i ove lovne sezone otpucani su visoko vrijedni trofeji jelenske divljači, medvjeđe divljači i oni nose iznose po preko 20 000 eura pojedinih od tih trofeja. Prema tome, to su primjeri koji pokazuju da se isplati ulagati u tu granu i da bi mogli kroz nekoliko godina ulaganja doći na one grane prijeratne koje smo imali gdje bih istakao da je prihod samo na području dijela Baranje pod kojim gospodare Hrvatske šume bio tada oko 3 milijuna maraka, a mi sada još nismo nakon evo tih od mirne integracije osam godina povratka nismo još se povratili na te prihode. Iako istakao bih primjer naših susjednih država na primjer Mađarske koja ima značajne prihode upravo od lovstva gdje je usklađeno lovstvo sa ostalim dijelom gospodarstva i gdje se u turističkom dijelu postižu značajni rezultati. Zbog toga je i bitno da i mi ubuduće kao država koja će jednim dijelom imati jedan dio tog turizma se zalažemo za povećano ulaganje u tu granu i ovaj zakon upravo to omogućuje, omogućuje zbog toga što su vraćena veća prava županijskim lovačkim savezima i lovačkim udrugama koje su praktički okosnica razvoja lovnoga turizma. Zbog toga mislim da je potrebno da se ovaj zakon što prije saživi pogotovo da se omogući jedna kvalitetna kontrola putem inspekcijskih službi koje trebaju dobiti veći značaj i značajnija sredstva da mogu vršiti adekvatnu kontrolu toga zakona. Klub HSS-a je predložio i određene dopune kroz amandmane, ne bih detaljno obrazlagao. Samo da kažem se zalažemo za to da se isto tako omogući da se u ograđenim prostorima gdje se vrši stočarska proizvodnja uzgoj krava, tele, koji su ograđeni prostori da se te površine izdvoje iz sustava lovišta i očekujemo od ovih evo 4 amandmana mislim da je tri moguće od njih prihvatiti i na taj način bi upotpunili ovaj zakon, odnosno ovaj prijedlog zakona. Na kraju bih evo zaključio pošto vrijeme istječe. Klub HSS-a će podržati prijedlog ovog zakona još jednome zahvaljujem kolegama koji su se trudili da nakon onih početnih prijedloga koji su bili jako deprimirajući dobijemo jedan ipak, jedan suvisao zakon koji će uvesti više reda u ovu granu i omogućiti jedan kvalitetniji i brži razvoj te grane. Hvala.
Hvala. Završni osvrt državni tajnik ministarstva Herman Sušnik. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. I ova rasprava Zakona o lovstvu kao i sam proces donošenja istoga, pokazala je da postoji veliko zanimanje javnosti za ovo područje. Meni je drago da su se uključile u donošenje istoga razne institucije, udruge, Hrvatski lovački savez. Sigurno da zakonska rješenja uvijek mogu biti bolja, no ovaj zakon postavlja dobre osnove za razvoj gospodarenja lovištem i divljači. Lovištima kojih u Republici Hrvatskoj ima preko 1050 treba gospodariti na najbolji mogući način, a uvijek kada se krene sa pričama o gospodarenju divljači krene se od uzgoja, zaštite pa tek onda dolazi lov divljači. Oni koji se bave ovom materijom najbolje znaju koliko truda i financijski sredstava treba uložiti da bi se dobila kvaliteta lovišta i divljači. Mi se možemo podičiti da imamo svjetska poznata lovišta, da imamo baranjskoga jelena, da imamo na istom prostoru i vuka i medvjeda, risa, divokozu što u Europi gotovo nigdje nema, a možda u budućnosti i grivastoga skakača što smo evo jučer čuli. No imamo i područja kao što je istaknuto u raspravi, gdje se ne gospodari na najbolji način, imamo pojave i krivolova pa je zato dobro da se ovim zakonom ustrojava pri Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva lovna inspekcija čiji je zadatak da upravo spriječi ovakve pojave na terenu i da ih sankcionira. Do sada ona nije bila u pravoj funkciji. Člankom 27. govori se o raspodjeli naknada lovozakupnina. Željeli smo da se što više sredstava vrati natrag u lovišta. Vlasnicima zemljišta bez prava lova određuje se naknada za ograničenja kojima je podvrgnut ostvarivanju prava lova drugih osoba. Ta sredstva isto tako koriste se u županijama i Gradu Zagrebu namjenski za unapređenje lovstva u krajevima gdje se lovozakupnina i ostvaruje. Ocijenili smo da je najbolje da se ta sredstva koriste preko županija i Grada Zagreba zbog velikog broja jedinica lokalne samouprave, jer onda dolazi do prevelike usitnjenosti sredstava. Bilo je ovdje riječi o utvrđivanju granica lovišta, mi sada u ministarstvu korigiramo prema zahtjevima sa terena, granice lovišta gdje se za to iskaže potreba. Bilo je isto tako riječi i o lovu divljači, sigurnosnom pojasu lova, 300, 200, metara, ponašanju lovu, korištenje lovačkog oružja. Ovim zakonom propisano je tko može loviti divljač i na koji način i koje se oružje može koristiti. Sve ostalo van toga podliježe sankcijama. Sigurno da edukacija lovaca mora biti na još većoj razini kod polaganja lovačkih ispita te je ovim zakonom propisano kod koga se polažu ispiti za pojedina područja lovstva, a time se misli i na lovački ispit, ispite za lovočuvara, ispiti za ocjenjivača trofeja. Ovu doista široku materiju uredit će se izradom podzakonskih akata koji slijede nakon donošenja ovoga zakona. I da zaključim. Smatram da je ovim zakonom napravljen korak prema naprijed, pogotovo što se usklađuje s pravnom stečevinom Europske unije, a na svim korisnicima ovoga zakona stoji obveza da gospodarenje lovištima i divljači bude u funkciji, očuvanja biološke, ekološke ravnoteže prirodnih staništa divljači te divlje flore i faune. Vlada će također razmotriti sve predložene amandmane i očitovat ćemo se kada dođe vrijeme za glasovanje.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o lovstvu. Državni tajnik, Herman Sušnik. Imate tablicu sa amandmanima? Hvala. Amandman 1, Odbora za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu.
Ne prihvaća se. Prije unošenja nove …
Grivasti skakač!
Grivasti skakač na žalost će malo pričekati. Znači prije unošenja nove vrste divljači potrebno je provesti detaljna istraživanja te izraditi procjenu rizika utjecaja nove vrste na okoliš te ispoštivati zakonsku proceduru ishođenjem suglasnosti propisane zakonom.
Odbor za lokalnu i područnu samoupravu. Kolega Peronja je u ime odbora.
Pa neka se ta procedura provede, amandman neka se prihvati.
Kolega Peronja…
Povlačim.
Amandman povučen, dakle grivasti skakač… … [[Upadica se ne čuje.]] Je vi ste kao predsjednik odbora se očitovali da se u ime odbora očituje. 2, zastupnice Alenke Košiša Čičin-Šain.
Ne prihvaća se. Grlica divlja zaštićena je Pravilnikom o zaštiti pojedinih vrsta ptica, "Narodne novine" broj 43/95. i 75/02.
Dakle divlja grlica. Izvolite.
Povlačim amandman.
Divlja grlica isto ide zajedno sa grivastim skakačem. Klub zastupnika HSS-a, krava-tele sustav.
Ovaj amandman prihvaća se, ali u obliku u rasadnicima, voćnim i loznim nasadima namijenjenim intenzivnoj proizvodnji te pašnjacima ako su ograđeni ogradom koja sprječava prirodnu migraciju dlakave divljači.
Kolega Ledinski?
Prihvaćamo.
Hvala. Amandman prihvaćen, tako da uzgoj u sustavu krava-tele i dlakava divljač ostaje. Zastupnik Marko Širac.
Prihvaća se.
Molim?
Prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio zakona. 5, također zastupnika?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. 6, zastupnika Marka Širca.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. 7, zastupnika Marka Širca.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. 8, zastupnika Marka
Prihvaća se, ali uz jednu izmjenu koja glasi: "U članku 18. stavak 2. u drugoj rečenici ispred riječi: "i dva člana Hrvatskog lovačkog saveza" dodaju se riječi: "koji su ovlašteni od Komore inžinjera šumarstva drvne industrije za poslove lovstva"."
Kolega Širac.
Gospodine predsjedniče obzirom da je ovo bolji izričaj, ja prihvaćam taj prijedlog.
Hvala. Samo ovo treba jasno napisati, i dva člana HLS-a da ne bi bilo zabune negdje, Hrvatskog lovačkog saveza treba precizno napisati, ne kraćenice. 9, zastupnice Alenke Kočiša Čičin-Šain.
Ne prihvaća se. Zakonom je predviđeno da navedene poslove mogu obavljati isključivo osobe sa završenom visokom stručnom spremom VII/I što će primjenom ovog zakona koji regulira visoko obrazovanje značiti magistar šumarstva.
Poštovana zastupnica Alenka Kočiša Čičin-Šain.
Hvala lijepo. Pored sveučilišnih studija koji se nalaze navedeni u konačnom prijedlogu zakona na veleučilištu u Karlovcu provodi se stručni studij lovstva i zaštite prirode, a studijski program predmetnog studija obrađuje sadržaj koji tretira ovaj zakon mnogo detaljnije nego je to moguće na sveučilišnim studijima. U novom zakonu u kojem se regulira visoko obrazovanje i titule koje se njima stiču, ne postoje sintagma sa završenim fakultetom, odgovarajući naziv i titule prvostupnih. Kako osobe koje su završile studij po prethodnim propisima imaju titule i statuse koji se navode u ovom Zakonu, potrebno je i njih predvidjeti u tekstu ovog Zakona, ali potrebno je navesti i nove nazive jer će njihovi nositelji uskoro biti na tržištu rada. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Molim uključite se. Treba glasovati. Možemo glasovati. Rezultat? 25 za, 8 suzdržanih, 55 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 10 je konzumiran jer je identičan …
Ne prihvaća se, obrazloženje kao i prethodno.
… prethodnom amandmanu. Amandman 11 zastupnice Dorotee Pešić-Bukovac.
Ne prihvaća se. Ovo pitanje rješava članak 45.
Zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac.
Povlačim amandman.
Povučen amandman 11. 12, zastupnici Marko Širac i Vladimir Kurečić.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Zakona. 13., Klub zastupnika HSS-a.
Ne prihvaća se. Dosadašnja praksa pokazala je da ovako oblik osiguranja koji je bio propisan Zakonom o lovu nije ispunio očekivanja prema davatelju lovo-zakupa, a u isto vrijeme financijski su opterećivala lovo-ovlaštenike. Oni i dalje mogu osiguravati lovište od štete od divljači.
Poštovani zastupnik Ledinski, izvolite.
Povlačimo.
Amandman 13 povučen. Amandman 14 …
Ne prihvaća se.
Čekajte malo, pa …
Hvala lijepo. Izvinjavam se.
Oprostite. Radi se o čistokrvnim psima i ispitima za pase, zastupnice Alenke Košiše Čičin-Šain. Izvolite.
Ne prihvaća se. Svaki pas koji ima rodovnicu smatra se da je čistokrvan u svojoj pasmini. Ovim Zakonom propisuju se minimalni uvjeti kojima pas mora udovoljavati da bi mogao sudjelovati u lovu, a u isto vrijeme ne priječi da se vlasnicima pasa da svoje pse i dalje školuju sukladno propisima Hrvatskog kinološkog saveza.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja bih samo dodala zašto je ovaj amandman bio predložen. Naime, ovdje se radi o čistokrvnim lovačkim psima koji se upotrebljavaju u lovu. Oni su registrirani kod Hrvatskog kinološkog saveza. Nije pitanje u tome da i nečistokrvni psi mogu naravno biti u lovu i koristiti se za lov. Međutim, položeni ispit urođenih osobina ne dokazuje da je pas sposoban za izvršenje lovačkih zadataka. Već uzgajivač školovatelju pasa ukazuje koje su nasljedne osobine. Dakle, govorimo upravo o nasljednim osobinama što kod križanca, naravno, nemate garancije da će prijeći sa generacije na generaciju. Tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Molim, treba glasovati. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 13 za, 5 suzdržanih, 64 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. 15, također zastupnice Alenke Košiše Čičin-Šain.
Ne prihvaća se. U Republici Hrvatskoj ustanovljeno je preko tisuću lovišta te smatramo da nije potrebno za svako lovište odrediti područje za školovanje lovačkih pasa već bi to radili samo oni lovo-ovlaštenici koji bi udovoljavali pravilnicima Hrvatskog kinološkog saveza …
Radi se o radnoj uporabnoj dozvoli za ispite lovačkih pasa. To zaslužuje da nastavite.
Znači, ne prihvaća se ovaj.
Hvala. Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem. Da bi se pas mogao dovesti u lovište i upotrebljavati u lovu mora imati položeni radni ispit, a da bi mogao pristupiti ispitu mora mu se omogućiti školovanje. Što je jedino moguće u lovištu u okviru radno-lovne discipline, stoga treba obvezati koncesionara da omogući školovanje pasa. Posljednjih 40 godina prošlog stoljeća navedeno rješenje bilo je ugrađeno u Zakonu o lovu i kvaliteta pasa bila je neusporedivo na višoj razini. Tražim glasovanje.
Molim glasovati. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 19 za, 7 suzdržanih, 54 protiv. Nije prošao. Klub zastupnika, 16. amandman, Klub zastupnika PGS-a, SBHS-a i MDS-a.
Djelomično se prihvaća. Ne prihvaća se dodavanje stavka 3. jer sredstva iz stavka 1. točke 2. ovoga članka su sredstva Proračuna Republike Hrvatske, a prihvaća se dodavanje podstavka 4. u stavku 4. ovoga članka.
Iz kluba nema nikoga. Moramo glasovati o onom dijelu amandmana koji nije prihvaćen. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 6 za, 10 suzdržanih, 59 protiv. Nije prošao. Ovaj stavak 4. sa dodavanjem 4. podstavka to je, to ste prihvatili.
Da. Je, je.
Hvala. 17., zastupnice Dorotee Pešić-Bukovac.
Ne prihvaća se. Sredstva iz stavka 2. ovoga članka su zakonom predviđena za unaprjeđenje lovstva na nivou županije, a način trošenja sredstava odredit će županija, te o tome jedanput godišnje podnosi izvješće ministarstvu.
Poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac.
Suština ovog amandmana nije kako će se rasporediti sredstva nego i do sada nije bilo u prošlom Zakonu regulirano do kad se ta sredstva moraju čuvati na posebnom računu. Ovdje se formulira da mora vlasnik tražiti u roku od godine dana, što nije bio slučaj do sada i ta sredstva su se mogla potraživati i za 10 godina onda. Tražim glasanje.
Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 19 za, 4 suzdržana, 64 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 18 također zastupnice Dorotee Pešić-Bukovac.
Ne prihvaća se. Smatramo da je početna cijena lovo-zakupnine određena na temelju 25% vrijednosti odstrijeljene divljači u 10. godini važenja lovno-gospodarske osnove preniska.
Zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac.
Odustajem.
18. amandman povučen. 19, zastupnici Marko Širac i Vladimir Kurečić.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Zakona. 20. Kluba zastupnika HSS-a.
Ne prihvaća se. Niti jedno osiguranje ne osigurava izvršenje propisa na onoj gospodarskoj osnovi kao temeljnog akta gospodarenja lovištima niti osigurava štetu na divljači od strane lovo-ovlaštenika. Pa je stoga dosadašnja obveza osiguranja ovim Prijedlogom zakona izmijenjena obvezom osiguranja putem garancije.
Zastupnik Željko Ledinski.
Povlačim.
Amandman povučen 20. 21., zastupnik Nikola Vuljanić.
Ne prihvaća se. Zakonom je predviđeno da navedene poslove mogu obavljati isključivo osobe sa završenom visokom stručnom spremom 7/1, što će primjenom novoga zakona koji regulira visoko obrazovanje značiti magistar šumarstva.
Hvala. Izvolite. Nema ga. Moramo glasovati. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 12 za, 5 suzdržanih, 65 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Time smo i odglasovali i o amandmanu 22, zastupnice Alenke Košiše Čičin-Šain koji je identičan ovome koji je odbijen. 23., zastupnika Marka Širca.
Prihvaća se uz izmjene koje glase: «U članku 47. na kraju teksta briše se točka i dodaju riječi: «sa položenom stručnim ispitom te koji je ovlašten za poslove lovstva».»
Zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče bolji je to izričaj i prihvaćam.
Prihvaćen amandman u predloženom izmijenjenom obliku. Zastupnica Dorotea Pešić Bukovac, 24 amandman.
E ovako članak 48. se prihvaća, članak 55. ne prihvaća se, amandanom na članak 55. smatramo da je udaljenost navedena u zakonu prihvatljiva svim zainteresiranim stranama i članak 66. ne prihvaća se. Lovačka udruga je dragovoljna organizacija, a članstvo u lovačkoj udruzi nije uvijek za vršenje lova već se osposobljenost za lovca dokazuje lovačkom iskaznicom.
Hvala. Dakle amandman na članak 48. prihvaćen, na 55. i 66. nije.
Odustajem.
Hvala. U ovom drugom dijelu obučen amandman. 25 Klub zastupnika HSS-a.
Ne prihvaća se. Navedene udaljenosti su dostatne kao sigurnosni pojas u lovu, pored toga pojas od 500 metara isključivo bi mogućnost lova u mnogim zajedničkim lovištima, a time povećava štetu od divljači na ne lovnim površinama.
Kolega Ledinski?
Povlačim.
Hvala. Amandman 25 povučen. 26. zastupnice Alenke Košiše Čičin-Šain.
Ne prihvaća se. Svaki pas koji ima rodovnicu smatra se da je čistokrvan u svojoj pasmini. Ovim zakonom propisuju se minimalni uvjeti kojima pas mora udovoljavati i da bi mogao sudjelovati u lovu, a u isto vrijeme ne priječi se vlasnicima pasa da svoje pse dalje školuju sukladno propisima Hrvatskog kinološkog saveza.
Odustajem.
Hvala. Amandman 26 povučen. 27. zastupnice Dorotee Pešić-Bukovac.
Ne prihvaća se. Pisanim pozivom lovoovlaštenika potvrđuje se da će strani državljanin lov obavljati kod tog lovoovlaštenika, a ne na nekim drugim površinama.
Hvala. Amandman povučen. 28. zastupnice Dorotee Pešić-Bukovac.
E ovako članak 70. ne prihvaća se. Lovoovlaštenici mogu biti pravne i fizičke osobe, ali i udruge koji nisu članovi Županijskoga lovačkoga saveza, odnosno Lovačkoga saveza Grada Zagreba, te bi se one stavile u podređeni položaj. Članak 72. to je stavak 1. isto tako ne prihvaća se. Lovačkim ispitom ne stiče se zvanje, odnosno ne omogućava se kvalifikacija koja se unosi u radnu knjižicu. Članak 72. stavak 2. to se prihvaća i članak 72. stavak 3. ne prihvaća se. Smatramo da je donja granica za polaganje lovačkog ispita punoljetnost, a stavak 4. on je samo prepisan, isti je kao u tekstu.
E sad polako. Dakle, amandman na članak 70. niste prihvatili?
Ne, ne prihvaća se.
Dobro. Prvo ćemo se onda.
Odustaje se. Na članak 72. prihvatili ste stavak 2.
Stavak 2., jeste.
Ste prihvatili, a 1.
Stavak 1. i 3. nismo, a 4. je isti kao, samo je prepisan iz zakona znači.
Odustajemo.
Dobro. Amandman na članak 72. na stavak 2. prihvaćen, na 1., 3. i 4. predlagatelj povlači, odustaje. 29. amandman zastupnice Alenke Košiše Čičin-Šain.
Ne prihvaća se jer u članku 72. nigdje se ne spominju riječi diplomirani inženjer šumarstva, šumarskoga smjera.
Amandman povučen.
Povlačim amandman.
Amandman 30 zastupnika Marka Širca.
Prihvaća se uz izmjenu. Inspekcijski nadzor u prvom stupnju može obavljati i šumarski inspektor na temelju posebnog rješenja minstra.
Zastupnik Marko Širac. Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Prihvaćen amandman u ovom predloženom izmijenjenom obliku. Amandman 31 zastupnika Nikole Vuljanića. Nije to već bio? Nije.
Ne prihvaća se. To je isto obrazloženje kao i od prije. Zakonom je predviđeno da navedene poslove mogu obavljati isključivo osobe sa završenom visokom stručnom spremom 7/1 što će jasno primjenu novoga zakona koju regulira visoko obrazovanje značiti magistar šumarstva.
Nema ga. Moramo glasovati. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 17 za, 8 suzdržanih, 60 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 32. je.
Isto sve. Identičan je.
Identičan je, pa se o njemu ne glasuje, jer je prethodni odbijen sa istim sadržajem. Amandman 33 zastupnice Alenke Košiše Čičin-Šain.
Ne prihvaća se. Lovoovlaštenik je odgovoran za izdavanje dopuštenja za lov pa je samim time dužan izvršiti provjeru osoba kojima izdaje dopuštenje.
To je isto obrazloženje kao na početku, prema tome povlačim.
Amandman 33 povučen. Hvala lijepo. 34 zastupnika Ive Josipovića.
Prihvaća se u cijelosti.
Prihvaća u cijelosti. Hvala. Idemo na glasovanje o zakonu u cjelini. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o lovstvu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 78 glasova za, 7 suzdržanih i 2 protiv je donesen Zakon o lovstvu, u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Danas ćemo ići do normalno sa stankom, a ono što stignemo do recimo 17,30 što stignemo po ovome, točno po ovome redu. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama ovlaštenih državnih rvizora, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 379 Predlagatelj zakona je Vlada. Prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, financije i državni proračun i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Molim državnog tajnika Ministarstva financija, Antu Žigmana da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite.