Poštovani potpredsjedniče tražim stanku vezano za situaciju u Sisačko-moslavačkoj županiji jer nam se želi uvaliti nuklearni otpad.
Dobro. Sljedeći se javio zastupnik Ivan Lovrinović.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, tražim također, u stvari stanka je već bila ali želim upozoriti javnost na strateški položaj, vrlo nepovoljni, težak položaj blokiranih ljudi i onih koji će biti ovršeni jer mislim da se oni zapostavljaju i da je to strateški problem Republike Hrvatske.
Hvala. I treći je bio uvaženi zastupnik Branimir Bunjac u ime Živog zida.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA zatražio bih stanku kako bih govorio o rezultatima Ekonomskog instituta o siromaštvu u Hrvatskoj osobito o siromaštvu djece.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. U ime Kluba zastupnika SDP-a tražim stanku zbog opasne situacije u kojoj se nalaze mladi u RH i njihove budućnosti.
Hvala. Uvaženi zastupnik Bulj.
U ime kluba MOST-a tražim stanku 10 minuta o stanju u Dalmatinskoj zagori i o pokretanju, tj. o pokretanju inicijativi o uredu u Dalmatinskoj zagori.
Hvala. Još netko? Nitko više. Ako prihvatite moju interpretaciju da smo stanku već imali, onda bismo odmah započeti ako se slažete sa time. Dobro, s obzirom da je stanka već bila. Onda predlažem, onda će prvi riječ dobiti uvaženi zastupnik Dumbović. Izvolite. Kolegice i kolege, molim vas dajte zauzmite svoja mjesta i nemojte razgovarati da kolega Dumbović može reći ono što želi reći.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo saborske zastupnice i saborski zastupnici. Meni je posebno drago da vas mogu danas pozdraviti, a uzeo sam stanku zato iz razloga što Sisačko-moslavačka županija lagano ali sigurno sa ovim svim prijedlozima koje samo dobili po novoj studiji bit će buduća destinacija nuklearnog otpada. Ovdje mogu reći odgovorno i tvrditi da za sve građane Sisačko-moslavačke županije to nije prihvatljivo jer smatramo da je naša županija u Domovinskom ratu platila ogromnu cijenu da bi sada bila destinacija nuklearnog smeća i smatram da to nuklearno smeće trebamo eliminirati prije svega zbog vrijednih ljudi koji su lupili dobre temelje ekološke proizvodnje, a kao što znadete da ta ista lokacija je predviđena na Trgovskoj gori u Općini Dvor što su mnogi građani Sisačko-moslavačke županije mogu reći ne samo oni nego i oni koji su u rubnom dijelu graničnog pojasa iz BiH rekli ne nuklearnom otpadu. Hrvatski sabor je kroz godine ovdje imao tu temu i ta tema se uvijek razvlačila na način da je najlakše da smeće završi u tuđem dvorištu. Kada je to nuklearno smeće onda vjerujte mi da to nije dobro, da to nije budućnost. I ono što Sisačko-moslavačka županija radi i mnogi gradovi koji su u tom dijelu opustošeni i koji su napušteni zbog i onoga što, možemo reći ovdje otvoreno, političkih mišića ovdje iz Sabora koji su pokazali da su se svi izborili da ne treba završiti taj nuklearni otpad kod njihove kuće nego da što dalje, tim bolje. Jasno je da cijela Hrvatska želi postati i je nacionalni park i nema regije u cijeloj našoj lijepoj domovini da ta ista regija nema regionalni park, nacionalni park, a mi bi u Sisačko-moslavačkoj županiji trebali postati nacionalno smeće i destinacija nuklearnog otpada. Obiteljski poljoprivredni gospodarstvenici, mnoge udruge, civilne inicijative, međunarodne organizacije jasno su rekle da ne žele nuklearni otpad u Trgovskoj gori jer smatraju da tu istu markicu koja je markica postavljena na svaki ekološki proizvod koji bi trebali upravo na našoj Banovini proizvesti i napraviti dobru šansu i dobru priliku kroz sve one poticaje što dadu i što daju gradovi kao što je Petrinja, Sisačko-moslavačka županija da razvijamo ono što je najvrjednije, a rad i ekološku proizvodnju. Toga poštovana gospodo u ovom dijelu više neće biti nikada. Želim da ista ta Vlada koja će dobiti od Zavoda za nuklearnu sigurnost prijedlog, a kao što znamo iz medija da će Vlada donesti najvjerojatnije odluku na čelu HDZ-ova vlada i MOST-ova vlada i mislim da bi trebali jasno onda ako im slučajno padne na pamet da donesu takvu odluku da bi trebali napraviti paralelno i odluku koja bi bila da isto to područje Sisačko-moslavačke županije i Banovine bude neperspektivno područje i da više tamo nikada u budućnosti neće imati nikakvu budućnost. Sada je nemamo, a mislim da je pogotovo nećemo imati tada. Vjerujem da ćete doći svi skupa koji vodite lijepu našu domovinu u predio koji trajno zaostaje u razvoju, gdje se stvarala domovina Hrvatska. I da vas podsjetim u tom istom Bermudskom trokutu gdje je nestalo 50 tisuća radnih mjesta, živi najmanje 80 tisuća ljudi, to je pola županije koja ostaje napuštena i zapuštena, a statistika govori da trajno zaostajemo i pitanje je kada ćemo se razvijati. Na ovakav način, nikad. Hvala vam lijepo što ste me saslušali. Nadam se da ćemo tu temu imati i u Hrvatskom saboru [[Upadica Reiner: Hvala.]] gdje su se mnoge odluke donosile upravo [[Upadica Reiner: Hvala.]] u interesu vaših izbornih jedinica u kojima ste dobili i glasove. I zato se pitam, da li će postojati i oni [[Upadica Reiner: Hvala.]] saborski zastupnici koji će se boriti sada na ovim izborima da kažu ne nuklearnom otpadu.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku govoriti uvaženi zastupnik Ivan Lovrinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovane zastupnice, zastupnici i poštovani građani koji nas pratite putem medija. Moramo osloboditi 330 tisuća građana koji se doslovno nalaze u dužničkom ropstvu. Ovaj zahtjev je iznošen više puta tijekom proteklih mjeseci, međutim ja ga ponovo iznosim u ime Kluba zastupnika Promijenimo Hrvatsku jer očito zahtjevi ne postaju, ne dolaze, znači nema njihove realizacije nema izvršenja. Da podsjetim, skoro milijun ljudi je opterećeno problemima blokada i ovrha. Dužnika imamo 330 tisuća puta tri sigurno u prosijeku člana obitelji, to je oko milijun ljudi. Od 2013. pa do kraja 2016.godine, broj blokiranih građana se povećao za oko 80 tisuća, ali je ukupan iznos duga u ove tri godine porastao sa 20 milijardi na 41 milijardu kuna. Pa molim vas, kada takvi dugovi u tri godine porastu sa 20 na 41 milijardu kuna onda je to užasan problem. To više nije problem pojedinca obitelji, ovo je par excellence problem ovog društva i ove države. Zato, tražim od Sabora, od svih zastupnika ovdje da Ovršni zakon stavimo izvan snage privremeno do se u roku od mjesec, dva ne donesu promjene koje će riješiti ovaj neprihvatljiv i užasan položaj i situaciju u kojoj se nalaze blokirani. Tražim također u ime kluba Promijenimo Hrvatsku ukidanje ovrha na temelju vjerodostojne isprave koju provode javni bilježnici, koju provode FIN-a. Europska komisija je proteklih dana, Parlament, donijeli su odluku odnosno mišljenje da je provođenje ovrha putem javnih bilježnika neprihvatljivo, da ga nema nigdje u EU samo kod nas. Pa prema tome kako se u ovoj zemlji skače na svaki mig iz Brisela i skače se sa stolice, zašto se sada to isto ne čini kada treba staviti izvan snage ovakvo jedno mišljenje iz EU. Mi imamo najgori ovršni zakon u Europi i to je svima jasno. Najveći dio ukupnog duga nije glavnica, naši građani ne bježe od vraćanja duga, ponavljam, ne bježe od vraćanja duga. Ali oni ne žele s pravom plaćati lihvarske kamate koje su tu zaračunate, oni ne žele plaćati prekomjerne lihvarske troškove silnih ovrha i naprosto to je neprihvatljivo. Mi smo daleko ispod civilizacijske razine jednog Solona koji je bio znači ugledni državnih u Grčkoj prije 2 tisuće godina gospodo. Nisam ovdje došao da ponavljam stvari, nudi mi rješenje u ime kluba Promijenimo Hrvatsku. Slušajte me dobro. Trenutno možemo riješiti dužničkog ropstva 50 tisuća građana koji su dužni do 2 tisuće kuna. To je ukupan dug od 100 milijuna kuna. Samo refinanciranje kunskog dijela duga, duga države jedne obveznice od milijardu kuna, od milijardu kuna na godišnjoj razini. Ako je država plaćala 5% na tih milijardu kuna a jest, to je znači koliko? To je 100 milijuna kuna. Prema tome, mi možemo refinanciranjem, znači zamjenom ako plaćamo 2% uštedjeti znači negdje oko 60 milijuna kuna. A ako dvije milijarde zamijenimo a taj dug iznosi oko 160 milijardi kuna u kunama dakle vidite da možemo uštedjeti oko ukupno oko 4,8 milijardi kuna a 1 milijardu možemo od toga izdvojiti i 50 tisuća ljudi u roku nekoliko dana osloboditi dužničkog ropstva. Dakle imamo rješenje jer se stalno provlači obrazloženje i mišljenje, nema rješenja, ne mogu državni proračuni u ovakvom stanju, u onakvom stanju. Dakle, gospodo imamo konačno rješenje. Stranka Promijenimo Hrvatsku želi radikalno rješenje ovog problema. Mi smo, biti ćemo radikalni, zašto? Jer imamo znanje i znamo kako riješiti. Ali ne možemo to riješiti dragi građani koji ste blokirani bez vaše podrške. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e govoriti uvaženi zastupnik Branimir Bunjac.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Prošli tjedan pojavili su se rezultati znanstvene studije ekonomskog instituta o siromaštvu hrvatskih građana i osobito o siromaštvu djece koju je vodio djelatnik instituta Paul Steps. Studija je, istraživanje je trajalo 15 mjeseci i provedeno je na području 15 područja centra za socijalnu skrb u RH. Rezultati tog istraživanja pokazuju da građanima pada raspoloživi dohodak odnosno da su sve više stope dječjega siromaštva. Nakon što hrvatski građani plate režije i druge obaveze koje imaju mjesečno oni preživljavaju sa iznosima između 670 do 830 kuna po članu obitelji. Zbog oskudice u kojoj se nalaze hrvatski građani oko 68% njih posuđuje novac da bi preživjelo mjesec a najčešće posuđuju od obitelji ili od prijatelja. Nevjerojatnih 66% građana barem jednom je kasnilo sa plaćanjem režija u roku dužem od 3 mjeseca pa su se mnogi od njih susretali sa opomenama ili s isključenjima. Oko 54% hrvatskih građana obraćalo se institucijama za pomoć. Gotovo polovica njih mora dodatno zarađivati da bi mogli pokriti životne troškove. Oni koji imaju kredite u prosjeku daju 37% plaće da bi pokrili svoje kreditne obaveze. Jedna trećina anketiranih mora sama proizvoditi hranu ili je uzimati od rodbine jer nemaju dovoljno hrane za 30 dana od vlastitoga rada. Osobit je problem u siromaštvu djece jer mnogi, gdje djeca gube šansu za jednaki uspjeh sa ostalom djecom već u predškolskoj dobi. Mnogi roditelji ne mogu svojoj djeci priuštiti prostor za učenje, ne mogu im priuštiti igračke, društvene igre, edukacije niti bilo kakve plaćene aktivnosti. Oko 44% roditelja jede manje da bi djeca imala dovoljno a 21% roditelja ide spavati bez večere glasno. Tek svako 3. djece u RH pohađa vrtić, redovno, znači dvije trećine djece ne pohađa vrtić redovno što znači da jedan dio djetinjstva njih čuvaju bake, djedovi ili jednostavno ostaju kod kuće. Roditelji ne mogu svojoj djeci priuštiti ljetovanje u 70% slučajeva a u 30% slučajeva ne mogu im priuštiti voće ni povrće. Polovica roditelja nema novaca za proslavu rođendana niti ima novce za obuću djece. Znači kupnja obuće je problem. 55% roditelja ne može svoju djecu odvesti u kino, 43% roditelja ne može svojoj djeci kupiti računalo a 25% djece u RH nema svoj vlastiti krevet. Znači spavaju u krevetu sa nekim drugim. 18% djece ima jedan ili dva para hlača što znači da ne mogu čak niti treće hlače si priuštiti. Ovo je se vrlo bitno za shvatiti da u stvari jedan ogromni dio hrvatskih građana, dakle većina ne može podmirivati svoje troškove čak ni onda kada su oba roditelja zaposlena. Iz toga razloga ja bih želio da zastupnici razmisle o daljnjem opterećenju hrvatskih građana, o potrebi podizanja PDV-a što smo imali 1. siječnja, o potrebi povećanja cestarina, o potrebi povećanja plina, cijena plina i struje, o potrebi uvođenja poreza na nekretnine. Jer postavlja se pitanje ako roditelji i zaposleni nemaju novca za ovo što sam sada nabrojao gdje će imati novce još za ove dodatne stvari koje naša Vlada u 2017. godini misli dodatno natovariti na teret. Prema tome, molim vas da ovo istraživanje koje je dostupno, javno dostupno Ekonomskom institutu shvatite ozbiljno, da ga proučite i da slijedom toga se u Hrvatskoj konačno pokrenu neke konkretne mjere kako bi se siromaštvo smanjilo. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepa. sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Bojan Glavašević.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, tražili smo ovu stanku kako bismo progovorili kao što smo najavili o tome na koji način je budućnost mladih u RH vrlo opasno ugrožena. Možda će vas, možda vas neće iznenaditi, ali zapravo u središtu onoga o čemu danas želimo govoriti je naravno obrazovanje. Ugrožena je zapravo budućnost cijele Hrvatske, ako je budućnost mladih ugrožena. U kampanji sadašnji naš predsjednik Vlade govorio je o tome kako će se zaustaviti trend iseljavanja mladih iz Hrvatske. Međutim, taj trend ne samo da nije zaustavljen, on je ako smo benevolentni, reći ćemo da je nastavljen, a ako smo jasni reći ćemo da je on možda i pogoršan. Visoko obrazovani ljudi, mladi doktori znanosti u Bruxellesu i u drugim europskim metropolama visokog obrazovanja konobare, rade poslove niske složenosti zato što u Hrvatskoj prije svega ne mogu naći posao koji odgovara njihovom stupnju obrazovanja. I znate šta kažu? Kažu da nije u pitanju samo plaća, nego je u pitanju između ostaloga odnos poslodavca kako ih se tretira, da ih se tretira kao ljude a ne kao radnu marvu na primjer. Dakle, HDZ odlazak mladih ne da nije zaustavio, nego je on nastavljen i povećan. A kako uostalom drugačije to i shvatiti kada ni najmlađi građani RH nemaju jednake mogućnosti. Veliki broj u RH nema uopće mogućnost za predškolski odgoj. Čak 73 općine u RH ne osiguravaju predškolski odgoj na svojem području, a u velikom, još većem broju općina, odnosno jedinica lokalne samouprave broj sati školskog odgoja je minimalan. U 21. st. u RH veliki dio hrvatskih škola ima azbestne krovove, dio ih prokišnjava, dio ih nema osigurane školske kuhinje. Neke nemaju čak ni sanitarne čvorove. Lokalne učitelje i profesore šikanira se, ismijava se, potplaćeni su, a upravo je njihov ljudski intelektualni potencijal temelj budućnosti Hrvatske. Kurikularnu reformu HDZ i MOST su zaustavili. Tu reformu koja je zapravo bila rezultat zajedništva, ona je bila nešto što je iznad stranačkog ili ideološkog pitanja. Potaknuta je bila time što naime naši obrazovni ishodi u posljednjih 12 godina su u svim funkcionalnim pismenostima ispodprosječni na PISA istraživanjima. Čak 45% naših učenika u gimnazijama i četverogodišnjim strukovnim školama na kraju prvog razreda ima zaključenu dvojku iz matematike. Sveučilište u Zagrebu najbolje plasirano Hrvatsko sveučilište nije niti među top 500 najboljih na svijetu, ono je trenutno rangirano prema nekim relevantnim listama kao šesto pedeseto. Neću ovdje omalovažavati neka druga sveučilišta u nekim drugim zemljama, ali ne mislite li da je to sramota? A to što se radi na tom sveučilištu, pa i na Hrvatskim studijima slušali smo mnogo. Evo sada će Senat tog sveučilišta glasati za prijedlog potpuno suprotan onome za koji su glasovali nedavno. Naime, ponovno će se uvesti 15 mjesta kao kvote za filozofiju na Hrvatskim studijima. Mi vam ovdje želimo poručiti da SDP to neće trpiti. Na onim mjestima gdje SDP bude na vlasti možemo vam obećati hrvatski građani da ćemo se boriti protiv povratka u prošlost i za vašu budućnost, borit ćemo se za mlade. Uvodit ćemo dopunske, fakultativne sadržaje koji su vam korisni za svakodnevni život. Poduzetništvo, održivi razvoj, građanski odgoj, uvodit ćemo produženi boravak tamo gdje je potreban, sufinancirat ćemo školski prijevoz, radit ćemo na zapošljavanju osobnih asistenata u nastavi za rad sa djecom koja su darovita kao i sa onom djecom koja imaju posebne potrebe. Informatizirat ćemo škole super brzim internetom, sufinancirat ćemo nabavu udžbenika, radit ćemo na dignitetu nastavnika i profesora i na dignitetu mladih ljudi. To vam ovdje sa ovoga mjesta želimo poručiti i obećati što god na nacionalnoj razini HDZ i MOST radili da to unište. Hvala vam.
Hvala lijepa. I zadnji će govoriti uvaženi zastupnik Miro Bulj u ime Kluba zastupnika MOST-a i nezavisnih lista.
Hvala lijepa predsjedavajući. Uvažene kolegice i kolege, Hrvatska država za brdsko-planinska područja izdvaja 600 milijuna kuna. Međutim, brojne nerazvijene lokalne samouprave su prebačene u 3. i 4. skupinu, a u biti su nerazvijene. To je se baš dogodilo najviše na području Gorskog kotara, Like, Dalmatinske zagore i Slavonije i naravno tu spadaju otoci. Vidimo da je osnovan ured pri Ministarstvu regionalnog razvoja za otoke, međutim ja bi sada govorio o Dalmatinskoj zagori, o problemu brdsko-planinskoga područja koje je nepravednim zakonom iz 2014. godine proglašeno razvijenim područjem. U biti brojne lokalne samouprave i cijelo to brdsko-planinsko područje Dalmatinske zagore postaje sve više i više spaljena zemlja, zemlja bez ljudi, zemlja bez dječjeg plača, zemlja praznih škola, zemlja bez vrtića. I šta je najgore kada pogledamo cijelo to područje to je bio ne tako davno, najveći ljudski potencijal, tu su bile brojne obitelji, tu se bavilo stočarstvom, poljoprivredom jel imamo brojna polja, rječice koje su se mogle koristiti, plodna polja koja su se mogla koristiti za proizvodnju hrane. Nažalost, vidimo do čega je dovedeno, da su određeni tajkuni preuzeli preko političkih elita monopol i sada pozivajuć se vidimo prethodne moje kolege na nekakve nove njihove uzuse moraju shvatiti da su uništili ¾ RH, a posebno Dalmatinsku zagoru. Pa primjera, otoci imaju sada osnovan ured pri Ministarstvu regionalnog razvoja gdje će svoje kapitalne projekte moći financirati. Nedavno je ministrica 20 milijuna kuna u ured sredstava dato za određene programe. Međutim, svi koji su izbačeni kao Vrgorac, Sinj iz brdsko-planinskog područja 1. i 2. skupine, oni apsolutno se ne mogu ravnopravno konkurirati sa svojim projektima, najprije zbog bodovanja, a drugo što nemaju ni fiskalne kapacitete da bi mogli pratiti svojim izvorima sa određenim iznosima sredstava koje su potrebite. Pa primjer na tome području Sinja, Vrgorca pa i Lećevice najskuplja je voda na tim područjima lokalne samouprave, zbog konfiguracije terena, najskuplja električna energija i prepumpavanjima doslovno nemaju više lokalne samouprave ni za to sredstava, a najbogatije područje vodama. Najbogatije područje imamo izvor rijeke Cetine, veliki broj mjesta nema vodoopskrbu. Kada dođete na ta mjesta koja su pod planinska u biti vrlo perspektivna imaju šta dati jel su 20km od obale, nažalost u tim područjima nikakvih nema ulaganja, uopće da se razmišlja da ima prijevoz osiguran za učenike, da imaju besplatni udžbenici apsolutno zaboravljeni krajevi. Centralna država je tu osnovni krivac, međutim najveći kriva su županije. Ja osobno mogu kazati da što se tiče Splitsko-dalmatinske županije i Dalmatinske zagore kao da nisu isto tijelo. Toliki potencijal puno veći, evo vidimo koliko je zaleđe Istre razvijene, puno veći potencijal je Dalmatinska zagora. Nastave li se ovi trendovi to područje će biti prazno. Zbog toga i na inicijativu brojnih nezavisnih lista s toga područja, vrijeme je da se osnuje ured pri Ministarstvu za zagoru, pri Ministarstvu regionalnog razvoja i pozivam ministricu da taj ured što prije oformi, da određeni dio sredstava izdvoji za programe i kapitalne projekte tih lokalnih samouprava. Jedini spas je na taj način da se izravno pomognu ta područja jel inače sva decentralizirana sredstva koja dolaze u Splitsko-dalmatinsku županiju se neravnomjerno raspoređuju i to je bolno. Bolno je da su nam rodilišta prazna, bolno je da su vrtići prazni i bolno je da djece više nema, da su razredi doslovno prepolovljeni. Još jednom, što je najbitnije, bez izravne potpore države kao što je napravila o otocima ured, dok se ne napravi ured za Dalmatinsku zagoru, za cijelo to područje to područje će nestati. To je prije svega i nacionalni interes zbog nacionalne sigurnosti, a drugo kao ljudski potencijal. Zbog toga još jednom pozivam da se očuva Dalmatinska zagora. Hvala.
Hvala lijepa. Sada bismo prešli na točke dnevnoga reda. I prva je: - Prijedlog odluke o izmjeni odluke o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve Porajmosa, holokausta koji se obilježava 2. kolovoza. Predlagatelj je zastupnik Veljko Kajtazi na temelju članka 81. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Materijal vam je dostavljen u pretince. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo. Njegovo izvješće ste primili na sjednici. Predlagatelj je podnio amandman koji postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona, sukladno članku 202. Poslovnika. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Hrvatski sabor je odlukom od 12. prosinca 2014. na 15. sjednici usvojio Prijedlog odluke o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve POrjamosa holokausta koji se obilježava 2. kolovoza. U razdoblju od posljednjih šest godina održavamo komemoraciju u čast romskim žrtvama Drugog svjetskog rata i to na najvišoj razini. Na komemoraciji je dolazio cijeli državni vrh i Savez Roma u RH, … imaju podršku organizacije od brojnih institucija, uključujući i nekoliko vlade i RH, institucije predsjednika države i naravno predsjednika institucije Hrvatskog sabora. Zahvaljujem ovim putem svim kolegicama i kolegama koji su nas podržavali u dostojnom obilježavanju stradanja Roma u Drugom svjetskom ratu. Romsko groblje Uštica koje se nalazi u kompleksu Spomen područja Jasenovca u velikoj mjeri je uređeno, a svakog drugog kolovoza se tamo okupi na stotine, čak i tisuće Roma iz RH, susjednih zemalja i Europe. Dodatni iskorak smo napravili prošle godine u suradnji sa Hrvatskom radio televizijom koja je komemoraciju imitirala izravno na 4. kanalu. Nadam se da ćemo to ponoviti i ove godine i da će to postati i tradicija. Očekujem da do kraja mandata aktualne Vlade u skladu sa operativnim programom za Romsku nacionalnu manjinu groblje dodatno uredimo, da u sklopu groblja napravimo muzejsku postavu ali i da stradanje Roma za vrijeme NDH i Drugog svjetskog rata diljem Europe dobije svoj prostor i u školskim udžbenicima i medijima. Smatramo kako u dosadašnjem kurikulumu nije bilo dovoljno riječi niti o stradanju Roma za vrijeme Drugog svjetskog rata niti o ulozi Roma i njihovom sudjelovanju u Domovinskom ratu. Selo Uštica i područje u bližoj okolici nažalost je mjesto najvećeg kolektivnog stradanja Roma na ovim područjima i u ovom dijelu Europe. Iako brojke nikada neće biti poznate, a posebno kada govorimo o Romima koji se za razliku od drugih naroda pobrojavalo po broju vagona. Službene brojke s kojima baratamo govore da u kompleksu logora Jasenovca stradalo oko 17 tisuća Roma. U tekstu prijedloga Odluke o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na Romske žrtve, koristi se izraz „porjamos“ koji je Romska zajednica koristila kao pojam kojim se obilježava stradanje Roma za vrijeme Drugog svjetskog rata. Pored pojma „porjamos“ koristimo izraz „holokaust“ oba izraza su se sukladno zaključcima Međunarodne romske unije pokazalo kao neprimjeren uslijed čega sam nakon dugog razmišljanja odlučio pokrenuti izmjenu ranije donesene odluke. Na 9. Kongresu Međunarodne romske unije, International Roma Union održane 2015. u Latviji predstavnici Romske zajednice i cijeloga svijeta su se usuglasili oko navedenog a posebno sa činjenicom da je riječ „porjamos“ i njezine ostale varijante nisu primjerene te kako je istu potrebno zamijeniti preciznije pojmom „samudaripen“. Usuglašeno je dakle kako je pojam „samudaripen“ na Romskom jeziku najbližu pojmu genocid, odnosno pojmu koji se može opisati stradanje Roma u Drugom svjetskom ratu. Korištenje ispravne terminologije je jako bitno s obzirom na specifičan položaj Roma i njihovom prostornom, raspostranjenosti u Europi i u svijetu. U tom smislu je i pojam „Samudaripen“ u svim njegovim varijantama razumljiv Romima diljem svijeta i kao takav i terminološki i jezično najbolje rješenje. To je kasnije potvrđeno i na niz sastanaka uključujući i međunarodni zdravstveni skup u povodu obilježavanja Svjetskog dana Romskog jezika koji je održan od 3. do 6. studenog 2016. godine u HAZU u organizaciji Saveza Roma RH Kali Sara. Drugi dio problema sa trenutnim nazivom je korišten pojam „holokaust“ u prethodnoj odluci. Naime, „holokaust“ ili … [[Govornik se ne razumije.]] kao što svi znamo pojmovi koji se u većem smislu koristi i za stradanje Židovskog naroda za vrijeme Drugog svjetskog rata. Iako se navedeni pojmovi kolokvijalno koriste i za opis stradanja Roma te ostalih stradalnika ipak se pokazala potreba i snažan zahtjev romskog naroda da vlastito stradanje povežu sa najpreglednijim pojmom na romskom jeziku. Moramo uzeti u obzir da je Romskoj zajednici bilo potrebno više vremena da na sustavan način i kroz institucije predstavi svoje zahtjeve nego ostalim stradalačkim narodima. A ponosan sam da je upravo Hrvatski sabor jedan od prvih u svijetu koji je zahtjeve Romske zajednice uvažio i potvrdio odlukama. Praksa institucija RH postala je uzor mnogim europskih državama. Kada god se organiziraju neke međunarodne konferencije naši veleposlanici i drugi izaslanici imaju mogućnost prezentirati sve što je do sada učinjeno kako bi se Romi u RH na institucionalnoj razini integrirali u sustav kada govorimo o romskim praznicima i važnim datumima. Jedan od takvih je međunarodnih skupova bio, biti će održan 7. travanj u Vatikanu na kojem će naši veleposlanici pri Svetoj stolici u Republici Italiji izlagati o našim brojim zajedničkim uspjesima. Još jednom podsjećam da je upravo na inicijativi RH i UNESCO-a priznat je i Svjetski dan romskog jezika a Romi diljem Europe upravo na tim osnovama jačaju vlastite lokalne zajednice. To nažalost nije bio slučaj u posljednjih 70 godina. Na tragu navedenog poštovane kolegice i kolege, ovim putem vas molim da me podržite u namjeri da zajednički izmijenimo odluku o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve „porjamosa, holokausta“ iz Narodnih novina b. 151/14. Predlažem da jednoglasno usvojimo prijedlog da se ranije korišteni naziv ove odluke o kojoj raspravljamo zamijeni sljedećom formulacijom: „Međunarodni dan sjećanja na Romske žrtve genocida u Drugom svjetskom ratu „samudaripen“. I na kraju dozvolite mi da sve vas pozovem na Svjetski dan Roma koji će se održati 7. travnja u Nacionalnoj Sveučilišnoj Knjižnici u 9,30. Hvala.
Hvala lijepa, imamo nekoliko replika. Prva je uvaženog zastupnika Joška Klisovića.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora. Hvala gospodinu Kajtaziju što nam je na jedan elokventan, jasan način objasnio promjene koje treba usvojiti i mi ih u potpunosti prihvaćamo. Ali ono što ja želim naglasiti to nisu samo lingvističke promjene i nemojmo samo da kroz ovaj Sabor ovakve stvari prođu na nivou jezika. Mislim da se uvijek moramo sjetiti i stvarnih stradanja ljudi koji su pretrpjeli u Drugom svjetskom ratu a Romska zajednica je svakako bila jedna od takvih koja je bila nepoželjna u okviru nacističkih i fašističkih režima i prostora koji su oni kontrolirali. No, ono što je također vrlo važno da pitanje diskriminacije kojem je romska zajednica sustavno bila izlagana treba naravno urediti, riješiti u svakoj pravnoj državi pa tako i u Republici Hrvatskoj. Ono je uređeno, ali ja moram kazati da evo ove kontraverze kojima smo izloženi zbog novog Nacionalnog plana za suzbijanje diskriminacije dovode nas u situaciju koja nije poželjna. Plan koji je pripremila SDP-ova, Milanovićeva Vlada završila Oreškovićeva Vlada, dakle Vlada HDZ i MOST-a se odbacio od strane Plenkovićeve Vlade iz potpuno nerazumljivih i neobjašnjivih razloga. Čuli smo da je u ponedjeljak u Ministarstvu vanjskih poslova zasjedala nova radna skupina radi pripreme novog Plana za suzbijanje diskriminacije. Prvo ne znamo zašto u vanjskim poslovima kada Ured Vlade za ljudska prava radi taj posao, odnosno koordinira cijeli posao. Obrazloženje. Nema dovoljno velike sobe. Ako nema u uredu Vlade onda ima u samoj Vladi. Dakle, to su potpuno nesuvisla objašnjenja. No ono što je dramatično da se iz obrazovnog sustava pokušavaju izbaciti određene mjere iz toga akcijskog plana koje se tiču diskriminacije daljnjih skupina kao što je i Romska skupina. Pa evo pogledajte koju mjeru ova Vlada želi izbaciti iz Nacrta plana o suzbijanju diskriminacije. Analiza novih udžbenika s obzirom na zakonitost suzbijanja diskriminacije. To se želi izbaciti. Želi se spriječiti uvrštanje sadržaja o jeziku, kulturi i tradiciji nacionalnih manjina i ranjivih skupina u obrazovne materijale. Romska skupina je jedna od takvih. Ne želi se stručno osposobiti prosvjetare o ljudskim pravima, prevenciji, diskriminaciji i nasilju i izgraditi sustav potpore u školama za djecu koje su žrtve nasilja i bulinga. Pa ne možemo s jedne strane u Saboru podržavati ovakve stvari, a s druge strane na jednoj sustavnoj razini u državi zanemarivati ih i mijenjati. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Veljka Kajtazija.
Zahvaljujem se. Uvaženi kolega u potpunosti se slažem sa vašom replikom i moram vam reći da pripadnici romske zajednice tek od nedavno počeli su se na neki način uključivati u političkom društvu. Sjećamo se samo ranijih godina 2002. kada Romi nisu ubrajani čak ni u nacionalne manjine i tako da je bilo jako teško uopće se Romi uključivati i pokušavati rješavati nekoliko svojih problema. Upravo 2010. kad su po Ustavu ušli pripadnici romske zajednice već smo doživjeli strahovite promjene, to se pokazalo i na izborima Vijeća romske nacionalne manjine na razini općina, gradova i županija. Također i na izborima u Parlamentu, odnosno u Hrvatskom saboru gdje smo doživjeli sasvim drugačije jer su Romi već osjetili da moraju doći do određene promjene i tako u potpunosti se slažem sa vama kad ste rekli da pripadnici Romske zajednice su diskriminirani i diskriminirani su u svim područjima i po pitanju obrazovanja i po pitanju stanovanja i po pitanju zapošljavanja i u svim ostalim segmentima. I također, ne znam koliko ste upoznati pripadnici Romske zajednice imaju nekoliko programa i to nacionalni programi kao što su bili Nacionalni programi za Rome, nacionalna platforma, nacionalna strategija. I moram vam reći u svim tim silnim programima koji su Romi jako, jako umorni jako se malo čini. Upravo zato pokušavam na sve moguće načine svoje kolege upoznati, upoznati lokalnu samoupravu da je krajnje vrijeme da se po pitanju Roma nešto učini. I ja osobno očekujem, očekujem od sviju vas i ove Vlade da ćemo nešto i pokrenuti imajući u vidu da u 7. sazivu smo također nešto pokrenuli, znači Vlada gospodina Milanovića. I ja očekujem da će se upravo na tom tragu i nastaviti i vjerujem u nekoj daljoj budućnosti. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Steve Culeja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Kajtazi, neosporna je činjenica da je Hrvatska u vrhu, u samome vrhu brige o svojim manjinama, pa tako i o romskoj manjini. Romska manjina u Hrvatskoj ima svoj jezik. To je sve poticala Hrvatska država, održavali su se tečajevi vidim zdravstvene kulture sa profesorima iz Srbije. Održavali su se tečaji jezika sa profesorima iz Makedonije. Ja bih upitao ovako, Hrvatska to sve plaća. Da li mi imamo ovdje predstavnike Roma? Kažemo, ima tu i egipatskih Roma, ima tu indijskih Roma, ima Roma sa Kosova, iz bivše Srbije, BiH, od svakale ali tu postoje i međimurski Romi kao najmnogoljudnija grupacija Roma u Hrvatskoj. Pa bih tako isto htio spomenuti i da bi bilo potrebito i njihovo mišljenje kod izrade ovoga svega. Naravno da će se to sve potaknuti, ali jedna činjenica je o kojoj ste govorili posebice koja me taknula Jasenovac. 17000 žrtava Roma u Jasenovcu. Neosporna je činjenica da je Hrvatska u Drugome svjetskome ratu bila na strani kojoj se baš i ne bi trebali ponositi. Ali opet je i činjenica ta da su sve te žrtve u Jasenovcu bile prenapuhane i da bi trebale biti podređene jednoj stručnoj analizi povjesničara, a ne potrebitim informacijama o broju ubijenih koje su koristili bivši totalitarni sustavi. Pa bi tako činjenica koju navodi to 17000 ubijenih Roma da nam to uđe u udžbenike hrvatske povijesti, a koje bi financirala naša Domovina Hrvatska opet bila još jedno pljuvanje Hrvatskoj državi u lice.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Veljka Kajtazija.
Uvaženi kolega, dugo sam razmišljao da li da vam repliciram ili ne. Ali moram vam reći da u ovom Saboru, ovo vam je već drugi mandat nikad niste govorili o ulozi Roma u Domovinskom ratu i broju Roma branitelja i braniteljskih udruga Roma. S druge strane u institucije Hrvatskog sabora ste grupno primili pripadnike Romske nacionalne manjine sa kaznenim dosjeima upitnog morala i nasilne prošlosti. Umjesto suradnje sa najvećim krovnom udrugom Roma vi mi želite napakostiti surađujući sa onim protiv čega se ja borim, a to je upravo zaustavljanje negativnih trendova u romskoj zajednici protiv onih koji iskorištavaju probleme svojih zajednica kako bi ostvarili svoju korist.
Hvala lijepa. I sljedeća replika je uvažena zastupnica Irena Petrijevčanin-Vuksanović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Kajtazi. U potpunosti podržavam ovu inicijativu jer smatram da borba za ljudska prava je neprestana borba i ona ne staje ako istinski želimo ostvariti onu krilaticu „Nikad više“. Tim više što povjesničari procjenjuju da je u Europi za vrijeme Drugog svjetskog rata ubijeno između 250 tisuća i milijun Roma i njihova je žrtva za razliku od židovskog genocida marginalizirana. A sam je njemački predsjednik Roman Herzog rekao da nema apsolutno nikakve razlike između romskog i židovskog genocida, dakle korištene su iste metode sistemskog istrebljivanja, čak su na isti način odvođeni u logore i ista je bila želja za sistemskim istrebljenjem Židova i Roma. To je Roman Herzog rekao '97. godine u svom glasovitom intervjuu. Generalno je ova inicijativa na razini Hrvatske tim više što je Europski parlament tek 2012. predložio obilježavanja datuma za romski genocid. I smatram da je inicijativa više nego potrebna zato što i generalno je povijest romskog naroda marginalizirana, a ne samo žrtve u Drugom svjetskom ratu.
Odgovor uvaženog zastupnika Veljka Kajtazija.
Zahvaljujem se. Uvažena kolegice, upravo koristim priliku da vam se zahvalim na podršci i moram vam samo skrenuti pozornost da unatrag nekoliko godina prilikom samog istraživanja dolazimo do sasvim novih podataka. Imajući u vidu da pripadnici romske zajednice prilikom dovođenja u sve logore nisu poimenično kao i ovi ostali nacionalne manjene koje su bile nego su oni na neki način doveženi i brojeni su samo vagoni, znači tri vagona Roma, pet vagona itd., itd. iako točne podatke nemamo. Ali naša su predviđanja puno veća nego što jesu. Recimo navest ću vam samo podatak u Ušticama na groblju gdje imamo 21 grobnice i da je tu ubijeno blizu 17 tisuća Roma, a u Auschwitzu je 22 tisuće. To samo po sebi pokazuje da te brojke nisu sigurno točne da su žrtve puno, puno veće. Ali imajući u vidu ono što sam malo prije napomenuo da smo se tek nedavno počeli uključivati u politički način i počeli smo se i uključivati i organizirati bolje i ja očekujem u daljoj budućnosti da ćemo doći do točnih podataka i da ćemo sigurno promijeniti sliku o Romima unazad 15, 10 i 20 godina. Hvala.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. I prvi će govoriti u ime Kluba zastupnika Živog zida uvaženi zastupnik Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Tema o kojoj danas govorimo vrlo je bitna jer kao što smo uspjeli čuti čak i u ovoj kratkoj raspravi sada u Saboru, ljudi u biti ne znaju o čemu se ovdje točno radi ili barem neki među njima to ne žele saznati. Čuli smo npr. da u Hrvatskoj žive egipatski Romi, tih egipatskih Roma nema, to je zabluda iz 19. stoljeća kada se mislilo za Rome da zbog njihove boje kože da su porijeklom iz Afrike pa je nastao taj termin gipti koji se danas koristi u Njemačkoj ili u nekim državama gipsy kao potomak Egipćana, ali oni ustvari nisu Egipćani nego su porijeklom iz Indije i to su došli u Hrvatsku u dva kraka. Jedan krak je došao preko Turske, Makedonije, Bosne, to bi recimo bili Romi koji govore jednu posebnu varijantu jezika romano čib, uglavnom su muslimanske vjere. A druga skupina Roma je došla preko Rusije, Ukrajine i Rumunjske, to bi bili tzv. Romi Bajaši koji su rimokatolici, znači oni su rimokatoličke vjere. Ti Romi uglavnom jesu naselili Međimurje, naselili Podravinu i danas čine jednu kompaktnu skupinu kada se već spominje ti rimokatolici, Bajaši ima ih između 10 i 15 tisuća. Kada se govori o tome da Srbi drže tečajeve romskoga u Hrvatskoj, ja moram reći da to nije točno, da naime na Katedru indologije na Filozofskom fakultetu u Zagrebu postoji jedan podkatedra isključivo za romski jezik na kojem rade priznati hrvatski stručnjaci doktori znanosti koji objavljuju članke, objavljuju koliko je meni poznato i slikovnice i ne znam da li je gramatika gotova, mislim da je i gramatika već gotova, tako da u biti s te strane je potrebno malo razjasniti pojmove. Romi su tijekom Drugog svjetskog rata bili žrtve. Mnogi narodi su bili žrtve i mnogi narodi su stradavali u Drugom svjetskom ratu, ali treba otvoreno reći da je krivnja Roma koji nisu imali države, koji nisu imali vojsku, koji nisu imali medije, sudove niti policiju bila isključivo u njihovoj boji kože. Znači Romi su uvijani zbog rasnih razloga, to im je bila sva krivnja. Nitko ih nije pitao što su u životu radili, da li su živjeli pošteno ili nisu, nitko ih nije pitao da li su rimokatolici, a kao što vidimo bili su, nego je samo boja njihove kože bila razlog za uništenje. I to je bila jedna tragedija, strašna koja ide uz bok tragedije holokausta, dakle masovnog ubojstva nad Židovima u Drugom svjetskom ratu. S obzirom da je taj pojam „holokaust“ uglavnom dakle vezan uz stradavanje Židova, onda se vremenom iskristalizirao jedan novi pojam za genocid nad Romima koji je dobio ime „porajmos“ koji ustvari u doslovnom prijevodu bi značio uništenje a možda bi čak mogao se na neki način prevesti i kao proždiranje. Pa je onda zaključeno evo, čuli smo na inicijativu zastupnika Kajtazija da je možda moguće, potrebno pronaći precizniji termin a u ovom slučaju je to „samudaripen“ što znači masovno ubojstvo. Znači masovno ubojstvo doslovce dakle primjereniji je taj termin da opiše ta stradanja. Romi su na području današnje RH uglavnom stradali u Jasenovcu i stradali su od samih početaka NDH 1941. da bi kulminacija nekog njihovog uništenja bila 1942. godine. S obzirom da se ovdje spominjalo i Međimurje a da sam ja osobno iz Međimurja a da sam ja osobno iz Međimurja htio bih skrenuti pažnju i na taj dio „samoudaripen“ koji nije dovoljno poznat javnosti a nije dovoljno poznat javnosti iz razloga jer je Međimurje bilo okupirano iz Mađarske. Znači nije bilo dio Pavelićeve Hrvatske nego je bilo dio obnovljenoga mađarskoga kraljevstva. U početku režim … [[Govornik se ne razumije.]] tadašnjeg mađarskog regneta nije progonio Rome u smislu da bi ih ubijali iako su im oduzeta mnoga ljudska prava, iako su bili tjerani na prisilni rad oni su uglavnom preživjeli rat sve do jeseni 1944. godine, međutim 15.10. 1944. je režim … [[Govornik se ne razumije.]] pao i na vlast su došli mađarski nacisti imenom strelasti križevi čiji je predsjednik bio Ferenc Szalasi i Ferenc Szalasi je naredio dakle deportaciju Roma u koncentracione logore. I ta deportacija Roma je počela 1. studenog 1944. godine s time da je krajnje odredište trebao biti koncentracijski logor Dachau gdje je jako puno Roma ubijeno a međupostaja na putu je trebao biti logor Komorom, sabirni logor koji se nalazio na granici Mađarske i današnje Slovačke. Prema preliminarnim istraživanjima Romsko naselje Trnovec jedno od najvećih naselja u Međimurju danas, svi stanovnici su deportirani 3. 11. 1944. godine odvedeni u logor Komorom i tamo su ostavljeni s obzirom na zračna bombardiranja, na nemogućnost transporta do Dachaua a tamo su ostavljeni u podzemnim betonskim bunkerima da umru od gladi i hladnoće. Jako puno Roma je umrlo u krajnje neljudskim uvjetima, gotovo sva djeca, onih par preživjelih koji su se vratili kućama kažu da se niti jedno dijete nije vratilo i trebalo bi početi dakle istraživati i te žrtve, trebalo bi i u Međumurju postaviti koju spomenploču, za sada nema niti jedne, ima jedan križ na groblju u Draškovcu. I trebalo bi dakle postaviti muzejske postave, napisati članke pa vjerojatno i po mogućnosti jednu knjigu koja bi se bavila samo time područjem. Prema dostupnim podacima, prema pokušanoj rekonstrukciji u selu Trnovest 100% je ubijeno 39 Roma, ovdje su njihova imena i prezimena pa evo ovu priliku ako mogu iskoristiti da pozovem RH, predstavnike vlasti kao i predstavnike lokalne vlasti da se u selu Trnovec, u Međimurju postavi jedna spomenploča a možda i prvoj u Hrvatskoj koja bi nosila ime „samudaripen“. Živi zid će svakako podržati ove predložene izmjene zakona a također ćemo na svaki drugi način doprinijeti obilježavanju stradanju Roma u Drugom svjetskom ratu kao i poboljšanju njihovog položaja u RH kao nacionalne manjine. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi. Oprostite, prvo je uvaženi zastupnik Joško Klisović se javio.
Hvala lijepo. I hvala kolegi Bunjcu što nas je podsjetio u svojoj raspravi još jedanput na stradanje Romskog naroda u Drugom svjetskom ratu i svim njezinim oblicima diskriminacije kojima je bio izvrgnut a kada se diskriminacija na vrijeme ne zaustavi, ne spriječi onda ona završava u genocidu. I zato je zadatak svih nas da napravimo od prvog trenutka kada … [[Govornik se ne razumije.]] neke diskriminacije budu primijećene da kao demokratsko društvo dignemo glasno svoj glas protiv toga. Ja ću ponovno se vratiti na novi nacrt koji ja nisam vidio, samo kroz medije sam imao priliku čitati o njemu, akcijsko, odnosno Nacionalnog plana za suzbijanje diskriminacije gdje su ukinute, odnosno izbrisane nekih 30 mjera koje je sadržavao nacrt koji je pripremila Milanovićeva i Oreškovićeva Vlada. I moram primijetiti da u tom nacrtu su između ostalog kao mjere koje su vezane uz Rome potpuno izbrisane. Dakle Romi su kompletno izbačeni iz novog Nacrta nacionalnog plana za suzbijanje diskriminacije pod izlikom da nema dovoljno istraživanja koje bi upućivalo na njihovu diskriminaciju. Romi su nažalost svuda u svijetu u većini država se tretiraju kao jedna vulnerable ili ranjiva na hrvatskom skupina koja zaslužuje jednu posebnu pažnju. S obzirom na cijelo nasljeđe, povijesno nasljeđe odnosa koje su druge dominantne etničke i nacionalne skupine imale na određenim područjima i kako su se ponašale prema Romima. Pa evo, kolega Bunjac htio bih vas pitati s obzirom da ste lijepo izložili svoj stav da li smatrate da je stvarno jedno licemjerstvo s jedne strane obilježavati, tražiti da se obilježavaju ovakvi dani a bez da se ustvari zna o čemu se radi, bez da se u obrazovnom sustavu djecu uči o povijesnim istinama, uključujući onima o Romima i dodatno da se u državnim dokumentima strateške prirode da se pokušavaju izbaciti stvari koje se tiču ranjivih skupina. Hvala lijepo.
Odgovor uvaženog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Klisović. Vrijeme Drugog svjetskog rata žalosno je vrijeme u hrvatskoj povijesti, ali možemo biti ponosni da je ipak velika većina hrvatskoga naroda s gnušanjem odbacila zločine koje je počinio ustaški režim u razdoblju Drugoga svjetskoga rata. Što se tiče položaja Roma on svakako nije zadovoljavajući. Znači postoji potreba da se romska zajednica jače uključi u društvo, ali vi ste u pravu. Čini se da nema dovoljno političke volje da se ovaj problem jednostavno gura pod tepih i misli se da će se riješiti sam od sebe, ali očito se neće. Mnogi kažu da je rješenje u integraciji, međutim mi već sad imamo Rome integrirane u hrvatsko društvo na način da oni pohađaju školu, da oni imaju sve dokumente, da idu kod liječnika itd. Međutim, treba provesti inkluziju, a to bi podrazumijevalo da Romi žive zajedno u naseljima sa većinskim stanovništvom, a mi sad imamo recimo situaciju u Međimurju da 12 romskih naselja žive isključivo Romi. Ona su podignuta uglavnom nelegalno i u tim naseljima Hrvati ne žive, niti Romi žive u hrvatskim naseljima. Znači u biti oni jesu integrirani ponavljam još jednom, ali nisu u potpunosti prisutni u svim porama društvenih događanja. S te strane treba ozbiljno razmisliti da se naprave neki programi kako bi se oni Romi koji to žele jače uključili u hrvatsko društvo u smislu i preseljenja, u smislu i zapošljavanja, u smislu davanja jednake šanse u obrazovanju i vjerujem da bi onda mnogi socijalne problemi koji danas postoje i mnogi problemi ako hoćemo iskreno reći iz diskriminacije bili relativno brzo riješeni. Hvala.
Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Veljka Kajtazija.
Zahvaljujem se. Uvaženi kolega moram vam reći da ste to jako dobro proučili, da ste me malo ugodno iznenadili. Vidim da baratate sa odličnim informacijama. Ali želim vam nešto drugo reći. Kao povjesničar moram vam reći da mi je jako žao za ovakvu temu koju se nije raspravljalo i ranije i da nije bilo interesa ni javnosti, ni medija, čak ni akademske zajednice i povjesničara. Prošle godine smo u Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti u povodu Svjetskog dana romskog jezika također održali znanstveni i međunarodni znanstveni skup na kojem smo upravo raspravljali o stradanju Roma. I također smo potvrdili zaključke Međunarodne romske unije International Roma union itd. Znači to smo radili prošle godine. Ali godinu prije toga također smo u Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti po prvi put smo razgovarali općenito o Romima. Ali upravo zbog svega toga što ste vi upravo naveli mislim da trebamo što bržim koracima raditi da bi se na neki način to promijenilo, izmijenilo, a pogotovo izgradnja ovakvih spomen ploča itd. na području cijele Republike Hrvatske. Jer ne radi se samo o nastradalim Romima u Međimurju. Imamo također nastradalim Romima u Vukovarsko-srijemskoj županiji i u Osječko-baranjskoj županiji na kojoj iz dana u dan dolazi do istraživanja i dolazimo do takvih određenih podataka. A inače kad već imam malo vremena o položaju Roma, ovo što ste vi napomenuli u potpunosti se slažem da svo vrijeme moramo raditi na tome da pripadnici romske zajednice u ni jednom trenutku ne budu gledaoci, nego moraju bit uključeni, a ono upravo mi to ne radimo, nego mi svo vrijeme gledamo pripadnike romske zajednice kao gledaoce, ne želimo ih uključivati. Kad bih vam sad nabrojao nekoliko programa koji se sprovode, u biti Romi uopće nisu uključeni, nisu ni kao partneri, nisu ni kao nosioci nego …
Hvala. Uvaženi zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Kajtazi. To je veliki, veliki je problem socijalno stanje u kojemu su živjeli i još uvijek žive velikim dijelom Romi. Znači poticaj nije mogao doći iz romske zajednice. Da bi poticaj došao iz romske zajednice Romi bi morali imati profesore a nemaju ih, odvjetnike a nemaju ih. Morali bi imati neke poznate osobe, isto ih nemaju. Ne znam sportaše, glumce itd. Nemaju medije i vrlo je teško onda na takav način zainteresirati hajmo reći većinu da obrati pažnju na probleme jedne male skupine. S te strane vi ste dobro istaknuli vrlo je važna odgovornost znanosti. Znanstvenici su ti koji bi trebali istraživati povijest Roma i njihov socijalni položaj bilo da su povjesničari, bilo da su sociolozi ili socijalni radnici. I te rezultate čim više prezentirati javnosti kako bi javnost postala senzibilizirana za probleme danas jedne značajne nacionalne manjine u Hrvatskoj. S te strane možemo pozvati institucije u RH koje financiraju znanstvena istraživanja da više sredstva i pažnje usmjere na proučavanje položaja romske zajednice jer oni doista zaslužuju to, jako su puno patili, jako su puno pretrpili. I postoji cijeli niz razloga, prije svega ljudskih u ovom 21. stoljeću i trenutku kad je Hrvatska integrirana u Europi da Romi konačno dobiju ravnopravan položaj sa svim hrvatskim građanima kao što su već ostvarili i pripadnici brojnih drugih manjina.
Hvala lijepa. Posebno vam zahvaljujem svima što ste istaknuli ove važne stvari vezane uz romsku manjinu, a i kolegi Bunjcu koji je istaknuo ovu važnost znanosti i obrazovanja i situacije na sveučilištu kada smo svjesni da je nažalost čovjek koji je bio ključan za uspostavljanje učenja romskog jezika na Zagrebačkom sveučilištu morao otići kao jedini akademik, profesor morao otići u mirovinu. Očito su nam drugačije riječi negoli djela. No, idemo dalje. sljedeći će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti uvaženi zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvaženi predlagatelju, kolegice i kolege. Drugi kolovoza se slavi ili obilježava bolje reći u znak sjećanja na grupu Roma koji su posljednja grupa Roma, koja je 1944. likvidirana u Auschwitzu. Bilo ih je 2897 u toj grupi. Inače se ne zna i nemoguće je utvrditi broj stradalih Roma u Drugom svjetskom ratu, kreću se aproksimacije od 250 tisuća, 500 tisuća pa čak i do milijun. Zašto je tome tako? Tome je tako zbog toga što npr. u NDH kada su dovoženi Romi u Koncentracioni logor Jasenovac oni su popisivani ni imenom ni prezimenom, ni nacionalnošću, ni odakle dolaze, naprosto nisu tretirani kao individue, to je možda najgori oblik poniženja da te tretiraju kao stoku. Pa je se reklo došlo je dva stočna vagona Cigana. Zato je nemoguće utvrditi brojku. Kliko je Roma stradalo u NDH isto imamo aproksimaciju negdje čuli smo 17 tisuća. Ovo je ujedno odgovor gospodinu Culeju koji je rekao da su te žrtve pretjerane u Jasenovcu. Ne zna se, nemoguće je reći jesu li pretjerane ili nisu pretjerane. Nemoguće je kada se nikakve evidencije nisu vodile. Zašto je i kako došlo do toga stradanja Roma u NDH? Pa zato što je odmah po osnivanju HDH su u NDH doneseni rasni zakoni. Rasni zakoni oni bili protiv Srba, protiv Roma i protiv Židova. Potpisao ih je ministar nastave i bogoštovlja ustaški doglavnik Mile Budak. Danas u njegovu čast škole, ulice, trgovi u Hrvatskoj nose njegovo ime. Evo govorilo se ovdje o potrebi obrazovanja, ja se pitam što nastavnici u osnovnoj školi Mile Budak učenicima govore o stradanju Roma i kako im objašnjavaju da se ta njihova škola zove upravo ni po kome drugom nego po ustaškom doglavniku koji je potpisivao rasne zakone. Tijekom '42. godine najviše već početkom '41. ali najmasovnije '42. su one u Hrvatskoj u NDH dopremani u Jasenovac, ali stradanja su bila i na drugim mjestima. Tamo u Jasenovci mjesto Uštica zvalo se ciganski logor, a kasnije selo Gradina na drugoj obali Save, to su bila mjesta stradanja. Ali ne jedina, takvih mjesta stradanja Roma je bilo na cijelom području NDH na cijelom području BiH i u Srbiji. Nigdje ih nisu štedili. Koliko je bilo stradanje Roma najbolje pokazuje podatak iz popisa stanovništva iz 1948. godine, popisano je 405 Roma, sve drugo je pobijeno. To govori o razmjerima ovog stradanja. Cinično je da njemačko zakonodavstvo decenijama nakon Drugog svjetskog rata nije htjelo priznati stradanje Roma kao dio holokausta, kao planskog istrebljenja nego su tvrdili da to spada zapravo pod jednu kaznenu odgovornost i u jedno kriminalno područje jer su Romi stradali kao kriminalci. Trebalo je 30 godina da i njemačko pravosuđe prizna stradanje Roma kao dio genocida. I zbog toga je važno da mi danas mijenjamo ovaj naziv, zato jer uvodimo novi naziv, novi naziv koji je snažniji koji je jači i koji znači upravo to što treba značiti, a to je genocid. Važno je da ovaj datum unesemo riječ genocid. Ta riječ genocid postoji i za druge narode, na hebrejskom to je šoah, armenski …, ukrajinski holodomor, arapski anfal, znači narodi koji su stradali imaju tu riječ i uvode ju u dane sjećanja i zato je važan ovaj zakon. Slabo je istraženo stradanje Roma u Drugom svjetskom ratu. Mislim da je kolega Bunjac kao povjesničar pisao nešto o tome, a vidi se da vlada materijom iz ovoga što je ovdje govorio na sjednici. Malo obitelji Roma su dobili odštetu, jako malo i zbog toga su u Srbiji nekoliko romskih udruga je pokrenulo jedan postupak, angažiralo je odvjetnike da osigura odštetu za stradale Rome. Taj proces je na početku i ne znamo kako će završiti. Ali ono što znamo, znamo da je i Hrvatskoj upućena tužba za naknadu štetu koju su pretrpjeli hrvatski Srbi, Romi i Židovi tijekom Drugog svjetskog rata. Tužba je pokrenuta u Čikagu i diplomatskom poštom je upućena RH. Ministarstvo vanjskih poslova odštetni zahtjev je 3,5 milijarde dolara. Naše Ministarstvo vanjskih poslova je u odgovoru odgovorilo da tužba nije utemeljena jer RH nije slijednica NDH što se vidi i iz izvorišnih osnova Ustava. I tu je naše Ministarstvo vanjskih poslova posve korektno citirali izvorišne osnove Ustava. Međutim, pitanje je koliko mi provodimo taj Ustav. Ako, kako mi provodimo taj Ustav kada škole nazivamo imenom Mile Budaka? Nije li to protuustavno? Kako mi provodimo taj Ustav kada prema podacima koje ovdje imam a to su iz 2013. godine RH godišnje za mirovine vojnika NDH izdvaja 348 milijuna kuna. To su pripadnici ustaške vojske i domobrana. E sada kako se dobiva ustaška mirovina. Hrvatski državni arhiv izdaje potvrdu da je netko služio ustaškoj vojsci ili domobranima od '41. do 45. Nakon popunjenog obrasca o služenju ustaškoj vojsci, eventualnim odlikovanjima i kratkim opisom kretanja u oružanim snagama NDH čovjek može dobiti mirovinu. Te se mirovine izdaju od 1992. godine do danas. Svaka godina provedena o oružanim formacijama NDH računa se kao 2 godine radnog staža. Znači godina dana ubijanja u ustašama vrijedi 2 godine nečijega rada. To je po zakonima RH. Koliko imamo takvih mirovina? Više od 13 tisuća pripadnika ustaških jedinica, … tjelesnog zdruga, domobrana i oružnika te članovi njihovih obitelji primaju mirovine tzv. domovinske vojske. Domovinska vojska je, takve postrojbe nije bilo u Drugom svjetskom ratu, to nije postojalo. Postojale su ustaše, postojali su domobrani i postojala je narodno oslobodilačka vojska na teritoriju RH i naravno postojali su četnici, „Nedićevci“, „Ljotićevci“ i drugi zločinci. I … su, dakle pripadnici narodno oslobodilačke vojske. E sada, ne znam što će ovi u Čikagu napraviti ali jedna logika kaže ako se isplaćuju mirovine ustašama, onda valjda treba isplatiti i odštetu njihovim žrtvama. To bi bila donekle nekakva logika. Dobivamo pljuske, neki dan od Američkog veleposlanstva. Izdalo je priopćenje zbog okupljanja ljudi u crnim uniformama na Trgu Bana Jelačića. Tko su ti ljudi? A slušajte, ja ne znam tko su ali ako se netko oblači kao ustaša, ako misli kao ustaša, ako govori kao ustaša, ako pozdravlja kao ustaša a onda je valjda ustaša. Oni se mirno okupljaju, štiti ih policija hrvatska da im ne bi netko nešto napravio, naštetio, dobivaju mirno, njihovi valjda očevi, djedovi penzije pa što se ne bi okupljali. Još uvijek stoji spomen ploča tamo kod Jasenovca sa pozdravom „Za dom spremni“. Tako mi obilježavamo žrtve holokausta i tako obilježavamo žrtve Roma u Drugom svjetskom ratu. To nam služi na čast. Tu se, ne događa se to samo vani, to se događa i u Saboru, naš kolega Kajtazi je ovdje bio najgrublje izvrijeđan na nacionalnoj osnovi ali i to od strane saborskog zastupnika molim vas lijepo, od strane saborskog zastupnika a ne znam da li je taj zastupnik dobio čak i opomenu. To je stanje u RH danas. Taj zastupnik je izabran na listi HDZ-a. I taj HDZ se tog zastupnika nije odrekao niti će ga se odreći. Taj HDZ će i dalje nastaviti isplaćivati i ove mirovine. E sada ovako, SDP će naravno glasati za ovaj prijedlog, kolega Kajtazi glasati ćemo za njega, u nadi da premijer Plenković neće osnovati povjerenstvo koje bi trebalo ispitivati opravdanost ovog vašeg zahtjeva.
Hvala lijepa. Imamo više replika. Međutim, prije samo jedna mala ispravka, povijesna, a ta je da arijevske zakone koji su naravno bili potpuno neprihvatljivi i za osudu nije potpisivao Mile Budak nego Ante Pavelić. Ni jedan nije potpisao Mile Budak. Treba točno govoriti kada govorimo. Jedan jedini je uz Pavelića potpisao ministar Mirko Puk, tadašnji ministar pravosuđa i … [[Govornik se ne razumije.]] No, sada ćemo krenuti na replike. Prva replika je uvažene zastupnice Irene Petrijevčanin-Vuksanović.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani kolega. Zločin je zločin i nisu jedni zločini veći a drugi zločini manji. Isto tako mirovine iz jednog režima se tretiraju jednako kao i mirovine iz drugog režima ali nisam se zato javila za repliku nego ste spomenuli da je podatke teško i nemoguće utvrditi. Pa postoji publikacija Vijeća Europe u kojoj se kaže da su podaci od države do države variraju a da je na području bivše Jugoslavije tijekom Drugo svjetskog rata bilo registrirano oko 100 tisuća Roma od kojih je pogubljeno 90 tisuća i potom bivša Jugoslavija zapravo spada u 90%-tno istrebljenje Roma po toj publikaciji. Za usporedbu Mađarska je isto kao Jugoslavija imala oko 100 tisuća Roma ali je pogubljeno oko 28 tisuća i postotak u Mađarskoj istrebljenja Roma prema toj publikaciji Vijeća Europe samo 28%. Podaci su zaista neobični, recimo Njemačka je na svom teritoriju prema tim podacima prije nacističkog režima imala 20000 Roma kaže se. Pogubljeno ih je 15000. Drugim riječima 75% u odnosu na Jugoslaviju gdje je devedeset postotno pogubljenje zaista itekako treba značaj dati na ovoj razini i zato treba podržati ovu inicijativu. Ono što je još bitno za reći recimo Estonija da je istrebljenje Roma bilo gotovo sto postotno, jer prije genocida je živjelo 1000 Roma, a 1000 ih je ukupno i ubijeno. Evo čisto da se zna. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Nenada Stazića, izvolite.
Prvo bismo morali definirati kolegice pojmove. Ja ne znam što vi mislite pod pojmom bivša Jugoslavija. Naime, pod pojmom bivša Jugoslavija obično se smatra Socijalistička Federativna Republike Jugoslavija iako ja se sa vama potpuno slažem nju ne treba zvati bivša Jugoslavija, jer nemamo sadašnje Jugoslavije. Prema tome, kao što ne govorimo bivši ne znam Austro-ugarska, ne govorimo bivša Austro-ugarska nema potrebe da govorimo bivša Jugoslavija. Dakle u toj bivšoj socijalističkoj Jugoslaviji nije bilo stradanja Roma. A ako govorite o onoj Jugoslaviji prije te Jugoslavije, tada možemo govoriti o stradanjima Roma unutar država koje su tada postojale, a tada je postojala na ovom teritoriju RH i dijelu teritorija BiH današnje NDH a tu je stradanje Roma iz ovog popisa. Što će nama Vijeće Europe? Bilo gotovo sto postotno. Jer ako je '48. godine popisano svega 405, onda možemo govoriti o totalnom istrebljenju, totalnom istrebljenju. Točne apsolutne brojke tu ste u pravu, to nećemo ali nemoguće ih je saznati, nemoguće ih je saznati. Cinično je reći da nije ni bitno. Bilo bi dobro da možemo znati ime svakoga čovjeka, prezime njegovo da ih možemo obilježiti jer je to osobno stradanje, nisu to brojke. Pa to su nacisti i htjeli od njih napraviti brojke, zato su im i stavljali žigove jer ih individualnost nije zanimala. Oni su bili masa, jedna skupina, pripadnici jednoga naroda, jedne grupe etničke koju je trebalo istrijebiti. Da li je 250000, da li je 500 000, da li je milijun. Da ih je 5 je strašno. Ali ono što je bitno ne trebamo sudit tu pojavu zbog broja nego zbog same pojave, zbog toga da nekome padne na pamet uopće da ide ubijati nekog drugog zbog toga što nije njegove vjere, njegove rase ili njegove nacionalnosti.
Hvala. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Steve Culeja, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, Hrvatice i Hrvati. Ako postoji sinonim za laž, onda je ovdje bilo jako puno laži. Svaka laž imala je svoj smisao, imala je svoj cilj, a to je jedino bilo napad na sve ono što predstavlja Hrvatsku kao državu Hrvata kao čovjeka, povijest kao hrvatsko povijesno naslijeđe, istinu iz prošloga rata koja je dovedena u Domovinski rat a koji nam neki dan danas u ovom Saboru pokušavaju prekrajati u svome interesu da bi opravdali svoje zločinačko ponašanje u prošlosti. Pa samim time i jednoga Mile Budaka prozivaju potpisnika ratnih zakona, mada on to nije bio. A ne spominju njegovu kćerku Grozdu silovanu, ubijenu, umoranu, izrezanu, tu u Zagrebu, gimnazijalku. Nje se ne sjećaju, a sjećaju se da su krivo optužili njezinog oca pa bi time i opravdali to što nema danas Grozde školovane naše Zagrepčanke, Grozde nema. Zbog isto nekoga koji ju je tako oklevetao i krivo optužio u nekom prošlom vremenu. Sjedimo ovdje svi savremenici i svjedoci istine. Napravio sam vam izložbu 2.5. Borovo Selo. Niste našli za shodno da dođete, da pogledate istinu iz Domovinskoga rata jer ste radili protiv nje, radili ste protiv interesa Hrvatske države, protiv interesa branitelja i zatajili ste ih na izložbi kao i izložbu Vukovara, zatajili ste i uvijek ćete zatajiti jer vi ste ostaci vremena nekih prošlih [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] koji nama ne trebaju u budućnosti.
Hvala lijepa. Odgovor uvaženog zastupnika Nenada Stazića.
Ja sam govorio o zločinima u NDH-a a vi kažete da sam napao sve što predstavlja Hrvatsku. Za vas možda ti ustaše predstavljaju Hrvatsku, za mene ne, nikad nisu, ni nikad neće. Kažete Mile Budak nije to potpisivao to mi tvrdi i potpredsjednik. Sad jel' potpisao poglavnik ili doglavnik meni je sasvim svejedno, ali doglavnik je zdušno provodio ono što je poglavnik napisao i potpisao jer je stajao uz tog poglavnika, jer mu je bio doglavnik. Mi danas ovdje govorimo o stradanjima Roma, a ne o stradanjima u Borovom Selu. Da govorimo o stradanjima u Borovom Selu uvjeravam vas jednako strasno bih govorio zauzimajući se za nevine žrtve, ali to danas nije tema. I kažete da ste vi sljedbenik istine. Kakve istine? Pa vi ste ovdje našeg kolegu Kajtazija izvrijeđali. Vi ste njemu rekli da je on srpski ciganin, tu u Hrvatskome saboru na moje uši sam to čuo. Vas može biti sram i vi da imate imalo morala vi biste se pokrili ušima po glavi i kad je ovakva tema na redu ne biste se uopće javljali za riječ.
Sjedeća replika je uvaženog kolege Joška Klisovića, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, poštovani kolega Staziću podsjetili ste nas u svom izlaganju na karakter ustaškog režima i rasne zakone i s pravom kažete potpuno je u ovom trenutku nevažno da li je Mile Budak potpisivao rasne zakone ili ne, ali on je bio osoba visoko u strukturi te tvorevine i kao takav je i odgovoran za djela koja je provodila ta tvorevina. No ja bih vas želio podsjetiti na jednu činjenicu, 26. kolovoza 2004. godine hrvatska Vlada je donijela odluku i to vlada pod predsjedanjem premijera Sanadera HDZ-ova vlada odluku da se spomenik Mili Budaku ukloni iz mjesta Sveti Rok pod obrazloženjem da je isticanje takvog spomenika toj osobi suprotno ustavnom poretku RH. Prema tome, Sanaderova vlada i HDZ je pokazao ako ima političke volje da je to moguće, da je moguće ukloniti sve one insignije koje se protive ustavnom poretku današnje RH. No kako ste spomenuli u svome izlaganju još uvijek u Jasenovcu stoji ploča sa insignijom koja nije primjerena i nije u skladu sa ustavnim poretkom RH, a eto ova Plenkovićeva vlada također HDZ-ova Vlada ju nije uklonila. Molio bi i vaš komentar o tome. Naravno kada se govori o izdaji Hrvatske države da li ćemo reći da je hrvatska Vlada pod premijerom Sanaderom izdala Hrvatsku državu ili laži govorila hrvatskom narodu kada je donijela službenu odluku da se ukloni spomenik Mili Budaku doglavniku NDH iz mjesta Sveti Rok. Hvala.
Hvala lijepa. Pomalo se odaljujemo od teme što mi se čini da nije najbolje niti za temu, a niti za nas sve skupa, ali odgovorit će uvaženi zastupnik Nenad Stazić.
Da, Ivo Sanader je naredio da se ukloni taj spomenik. Meni se čini da se radilo o Francetiću, a ne Budaku, ali Francetić, Budak, Pavelić tako svejedno, posve svejedno. Sve je to ista žgadija. Da, Ivo Sanader je imao petlje da naredi da se taj spomenik makne i on je maknut sutra ujutro, bagerom je srušen. Ali Plenković te petlje nema. Plenkovićeva Vlada dopušta okupljanje na Trgu bana Jelačića, Plenkovićeva Vlada dopušta „Za dom spremi“ u okolini Jasenovca i mi živimo u državi gdje se to dopušta.
Sljedeća replika uvaženog zastupnika Željka Glasnovića.
Poštovani potpredsjedniče Sabora. Ovako samo bi rekao ovo, niko zdravog razuma nije protiv prijedloga gospodina Kajtazija, ali u isto vrijeme mi živimo u državi gdje se istina svakodnevnog siluje i gdje se sakrivaju podaci o najkrvavijem ratu u povijesti u čemu je Hrvatska bila između dva roga istog đavla. To je boljševički sotonizam i nacizam, fašizam itd. Svaki narod ima svoje putanje tuge i memorije, također Romi, također i Hrvati. O čemu se ne govori? O klasnom genocidu. Spomenuo je gospodin Stazić holodomor, tko je čuo o holodomoru u Hrvatskoj, gladomoru gdje je ubijeno najmanje 4,5 milijuna ukrajinskih seljaka, kolektivno itd. to se ovdje događalo konfiskacija. Juga je jedina zemlja komunistička nakon Drugog svjetskog rata izvan Sovjetskog Saveza koja je vršila gdje su bile seoske bune itd. Po pitanju spomenika, imate u gradu Zagrebu ulicu Vlade Ranogajca koji je vodio trojke gdje stotine i stotine ljudi ubijeno bez presude, samo jednim ciljem da im se oduzme imovina. Govorimo ovdje … sada, tko ima pravo hrvatskom narodu dijeliti lekcije? Kolonijalne sile koje su ubile milijune ljudi vani od 19. stoljeća na dalje. Nitko nema pravo držati lekcije. Kada dođu ovdje neka nauče nešto o ovoj državi. Partizanske mirovine, koliko partizanskih mirovina ima? Koliko puta ima ljudi koji su vršili nad hrvatskim narodom aristocid, democid, klasni genocid itd. žive ovdje po gradu, uselili su se u tuđe stanove ti 40 tisuća nakon rata gdje su ljudi pobijeni. Evo susjeda našega Bijenička 21 ubijeno je stotine tisuća Hrvata to je stotina tisuća … jedan tko zna ime jednoga? Tko zna ime Viktora Živića koji je preveo hrvatsko-francuski rječnik? Ovo je dobra stvar što govori gospodin Kajtazi, a dok se ne zna ime svake žrtve i tko je počinio zločine nad hrvatskim narodom [[Upadica Reiner: Hvala.]] to je zašto se treba što brže to povjerenstvo ustrojit, a ne sa onim koji su bili dio tog zločinačkog režima [[Upadica Reiner: Hvala kolega Glasnović.]]
Na sve apeliram da se koncentriramo na ovaj prijedlog zakona. Izvolite kolega Stazić.
Pa najprije holodomor. Pa Hrvatski sabor, ovaj Hrvatski sabor je donio jedan zakon o obilježavanju holodomora, jedino što vi to ne znate kao što inače malo znate o bilo čemu [[Upadica Reiner: Molim vas nemojte dobacivati iz klupe, molim vas.]] dakle to je Hrvatski sabor donio. O tome nemate pojma. Kada se govori o partizanskim mirovinama … [[Upadica se ne razumije.]] [[Upadica Reiner: Molim vas nemojmo dobacivati.]] ja ću sada prekinuti ovaj odgovor na repliku u znak prosvjeda protiv ovakvog neciviliziranog upravo prostačkog ponašanja.
Molim vas, ja vas lijepo molim. Stvarno nema smisla da se to pretvori sada na dobacivanje iz stolica. To nije prihvatljivo i nije način parlamentarizma. Izvolite kolega Bunjac je dignuo pločicu povreda Poslovnika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Prekršen je članak Poslovnika 236. gdje se vrijeđalo zastupnika Stazića. Mislim da ste trebali izreći opomenu zastupniku Glasnoviću. Hvala lijepa.
Ja sam i opomenuo zastupnika Glasnovića. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Ivice Mišića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Gospodine Staziću. Ne mogu se načuditi da vi ovdje već 16 godina stalno radite i govorite nešto sve što je protiv današnje Hrvatske države i naroda hrvatskog. Stalno se vraćate na jednu istu temu, a to je ustaštvo koje znamo da je osuđeno i ne želimo o tome više raspravljati. Ja u potpunosti podržavam Rome i žalim svaki genocid koji je napravljen nad bilo kojem narodu, ali to isto je napravljeno na hrvatskom narodu poslije '45. godine na stotine tisuća Hrvata je pobijeno. Nikada to niste osudili i uvijek ste to branili. Spominjete ustaške mirovine, ajmo se vratiti na komunističke mirovine, 28 tisuća i danas se valjda isplaćuje komunističkih mirovina i to šutite. Niste otišli u Borovo selo da vidite da četnički grob i Mauzolej stoji i ne buni se protiv toga. Ja bih želio da se protiv svega bunimo a ne samo protiv jedne stvari. Vi ste samo određeni da rušite dignitet ove države bilo na koji način. Ako je 20 ljudi pod upitnikom, volio bih ih provjeriti, što vi govorite da su ustaše pa vjerojatno ćete reći i za mene i na sve druge ljude u Hrvatskoj koji žive a nikada niste rekli koliko je, šta treba napraviti u ovom Domovinskom ratu, koliko tko treba biti osuđen, napadati te iste koji su nas napadali. Oprostiti poštenim ljudima, ja želim a vi stalno se pozivate na to mi smo svi ustaše u Hrvatskoj. Bez obzira kada branimo svoju državu pošteno i kako treba. Kako vam nije neugodno tolike godine govoriti isti stvar, ja … [[Govornik se ne razumije.]] dana, vi ste bar jedno 15 puta govorili o Hrvatskoj državi kako nije u redu i kako ništa ne valja u njoj. A ugodno živite u Hrvatskoj, dobivate isto plaće i sve ostalo što vam je potrebno, nikada znojem niste napravili ništa kao što je hrvatski narod a da ne kažem o genocidu i maršala Tita koji je napravio, koji ima zločinac i trg u Hrvatskoj državi i kojega vi izričito branite.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Stazića.
Prvo, ja nikada nisam govorio da smo mi svi u Hrvatskoj ustaše, ja sigurno nisam ali ima onih koji jesu, da li vi njima pripadate to sami odlučite. Kažete komunističke mirovine, nema komunističkih mirovina, to u Hrvatskoj naprosto ne postoji, postoje mirovine pripadnika narodno oslobodilačkog pokreta i pripadnika narodno oslobodilačke borbe, niti su svi bili komunisti, nema veze što govorite, znači lupetate makar šta. Komunisti nemaju ni po kojoj osnovi u ovoj državi mirovine. Naprosto obmanjujete javnost da biste možda ispali efektni. A kada nemate, kada ne možete saslušati argumente onda kao Glasnović dobacujete iz klupe jer vas nisu kod kuće naučili da se pristojno ponašate. Pa ja vas pozivam da se, … … [[Upadica se ne čuje.]] evo i opet dalje dobacujete. E pa ja vas lijepo pozivam kada vas već nisu kod kuće naučili dajte da vas ja poučim da kada govorite vas drugi slušaju, kada drugi govore onda vi njih slušate. Naročito morate saslušati argumente da vam dođu ne samo do ušiju nego i do mozga.
Sljedeća replika je uvaženi zastupnik Veljko Kajtazi. Izvolite.
Zahvaljujem se. Ja sam htio samo skrenuti pozornost na podatke uvaženih kolega koje ste napomenuli da je bilo samo poslije Drugog svjetskog rata, da je bilo samo 405 Roma, …, bilo ih je onoliko koliko ih je danas po popisu stanovništva blizu 17 tisuća, to sam po sebi pokazuje poslije 70 i nekoliko godina da još postoji kod Roma bojaznost o deklariranju. Iako svi znamo da pripadnika Romske zajednice u RH ima između 38 i 44 tisuće. I pored toga u zadnje vrijeme Romi su počeli i mijenjati imena i prezimena samo da bi ostvarili određena svoja prava. Evo uskoro će biti sigurno kao i svake godine 3 vikend u 4. mjesecu obilježavanje jasenovačkog proboja, ne znam da li ste upoznati da skoro svake godine sam na obilježavanju. A isto tako u jasenovačkom proboju podatke kojima mi baratamo nije bilo niti jednog Roma. A 2. kolovoz upravo obilježavamo zato što je u jednoj noći u Auschwitzu poubijeno blizu 3 tisuće Roma. I kada ste spomenuli Mile Budaka, ja imam jedan prijedlog, sve ulice, sve trgove i sve škole da se preimenuju u nastradale Rome koji su nastradali za vrijeme Drugog svjetskog rata. Hvala.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Stazića. Krenuti ću od ovog zadnjega, vaš prijedlog je uistinu hvale vrijedan ali to ovisi o parlamentarnoj većini, da se mene pita to bi bilo sutra provedeno jer bi takav zakon došao sutra u ovaj Sabor. Ali s ovom parlamentarnom većinom i sa ovakvim premijerom bojim se da ovaj vaš prijedlog neće naići na plodno tlo. Ovo što ste rekli na početku da se Romi i danas boje izjasniti kao Romi je zastrašujuće. To je najporaznija činjenica koju sam do sada čuo u raspravi, ništa poraznije od toga nisam čuo jer postoje takva razdoblja u povijesti, postoje takva razdoblja zla ali onda takva razdoblja zla treba osuditi, treba s njima raskrstiti da bi se otvorili novi vidici, da bi se izašlo na nove zelene poljane. Ali ako se Romi i danas u RH boje izjasniti da su Romi onda meni postaje jasno zašto je to tako. Zato što imamo „Za dom spremni“ u Jasenovcu na pločama pa se ljudi boje, zato što imamo ovakve rasprave kakve iznose Mišić i Glasnović u Saboru. Zato se boje. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti uvažena zastupnica Vesna Bedeković. Ja molim sve kolegice i kolege da se drže teme. Ja znam da je predizborno razdoblje, da su lokalni izbori ali ne moramo unositi, ne moramo se vraćati natrag. Mislim da smo u zadnje vrijeme postigli jednu razinu komunikacije koja je bila bolja nego li ranije, bojim se da sad se opet vraćamo natrag i mislim da nema smisla to što se zbiva. Ali i apeliram na sve da govorimo uistinu o temi, o ovoj temi, o sljedećoj temi a ne da se vraćamo u prošlost sa puno strasti i sa puno ja bih rekao a ponekad i netočnosti. Izvolite kolegice Bedeković.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice također će podržati Prijedlog odluke o izmjeni Odluke o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve Porajmosa, Holokausta koji se obilježava 2. kolovoza i to na onaj način na koji je to predložio i formulirao sam predlagatelj, a obrazložio saborski zastupnik kolega Veljko Kajtazi. Kao što vam je poznato i kao što je već u nekoliko navrata rečeno Hrvatski sabor je odlukom od 12. prosinca 2014. godine na prijedlog kluba nacionalnih manjina usvojio Prijedlog odluke o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve Porajmosa, Holokausta koji se od tada u Hrvatskoj obilježava 2. kolovoza upravo kao dan sjećanja na sve Rome stradale u Drugom svjetskom ratu i u tekstu postojeće odluke također je već obrazloženo koristi se izraz Porajmos koji je romska zajednica koristila kao pojam kojim se obilježavalo stradanje Roma za vrijeme Drugog svjetskog rata. Kao što je predlagatelj obrazložio predstavnici romske zajednice iz cijeloga svijeta na 9. Kongresu međunarodne romske unije koji je održan u Rigi 20. kolovoza 2015. godine usuglasili su stajalište kako je pojam Porajmos i njegove ostale varijante koje se koriste potrebno zamijeniti preciznijim i primjerenijim pojmom Samudaripen a ovo je stajalište nakon kongresa u Rigi potvrđeno još i na nizu sastanka koji su uslijedili uključujući također i Međunarodni znanstveni skup u povodu obilježavanja Svjetskog dana romskog jezika koji je održan od 3. do 6. studenoga 2016. godine u Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti u Zagrebu. I stoga će Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice kao što sam već naglasila podržati prijedlog da se u nazivu i točki 1. Odluke o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve Porajmosa, Holokausta koji se obilježava 2. kolovoza riječi Porajmosa, Holokausta zamijene riječima genocida u Drugom svjetskom ratu Samudaripen. Ujedno iskoristila bih priliku još jednom podsjetiti da se Međunarodni dan sjećanja na romske žrtve genocida komemorira 2. kolovoza kao sjećanje na sve Rome stradale u Drugom svjetskom ratu, a ovaj datum izabran je u spomen na 1944. godinu kada je samo u jednom danu u nacističkom logoru u Auschwitzu pobijeno 2897 Roma. Europski parlament ovaj je datum prihvatio u travnju 2015. godine usvojivši Rezoluciju o anticiganizmu u Europi kojom je priznao Dan sjećanja na genocid nad Romima u Drugom svjetskom ratu i na razini EU. A kao što znademo u Hrvatskoj se 2. kolovoza obilježava od 2012. godine i komemorira se na romskom groblju u selu Uštici koje je danas dio spomen područja Jasenovac. Već je u nekoliko navrata spomenuto, ja ću svejedno još jednom ponoviti jer zaslužuje ponavljanje. Selo Uštica je za vrijeme NDH i Drugog svjetskog rata bilo svojevrsno predvorje koncentracijskog logora Jasenovac u koje su dovoženi deportirani Romi, a mnogi od njih su likvidirani već u Uštici ne stigavši do Jasenovca pri čemu su deportacijom bile obuhvaćene čitave romske obitelji i ispražnjena su čitava romska naselja i to temeljito i bez izuzetaka a za razliku od drugih kada su odvođeni u Jasenovac Romi nisu upisivani u spiskove već ih se računalo na vagone. I zato je danas teško rekonstruirati točan broj Roma ubijenih u Jasenovcu i ne samo u Jasenovcu, nego i Uštici, ali i drugim stratištima. Međutim, onim čime danas raspolažemo, dakle podaci koji su pohranjeni i sačuvani u mnogobrojnim arhivskim i drugim ustanovama jasno i nedvojbeno dokazuju da se nije radilo o individualnim slučajevima, nego naprotiv o planskom i fizičkom istrebljenju jednog cijelog naroda. Prema podacima koje imamo danas poimenični popis žrtava koji je izrađen nakon Drugog svjetskog rata na području koncentracijskog logora Jasenovac broji 16173 pogubljene osobe romske nacionalnosti od čega 5678 muškaraca, 4870 žena i 5608 djece. Na mjestu stradanja u selu Uštici danas se nalazi 21 grobnica. Želim naglasiti da je komemoriranje genocida nad Romima važno prije svega kako bi se ispravila povijesna nepravda prema Romima koji su kao narod bili kolektivna žrtva genocida koji je nad njima izvršen, ali jednako tako i radi sjećanja na okrutnost i na bezumlje prošlih vremena upravo zato kako se ona ne bi vratila u sličnom ili u nekom drugom obliku. I stoga koristim ovu priliku kako bih u svoje osobno ime i u ime svih zastupnika kluba Hrvatske demokratske zajednice izrazila duboko poštovanje prema žrtvi koju je romski narod pretrpio u Drugom svjetskom ratu kako na području Hrvatske, tako i u europskim razmjerima. Svjesni smo da prošlost romskog naroda u Hrvatskoj ne možemo promijeniti. Međutim, možemo stvoriti temelje za budućnost romskog naroda koji se tijekom povijesnih migracija, a u susretu s mnogobrojnim kulturama nastojao prilagoditi prilikama, istovremeno očuvati odrednice vlastitog identiteta, ali i pronaći svoje mjesto u zajednici europskih i svjetskih naroda. I stoga budućnost Roma kao socijalno dinamične i respektabilne zajednice unutar hrvatskog korpusa potrebno je temeljiti na uvažavanju njihova ustavno-pravnog položaja kao jedne od autohtonih nacionalnih manjina u Hrvatskoj, a jednako tako i na kontinuiranom unapređivanju njihovog socijalnog gospodarskog položaja, a prema postizanju društvene uloge unutar hrvatskog društva koji Romi kao respektabilna manjinska zajednica u Hrvatskoj doista i zaslužuje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Joška Klisovića. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. … [[Govornik nije uključen.]] ispričavam se. Htio sam zahvaliti kolegici Bedeković koja je čini mi se kao jedna uvjerena osoba u potrebu zaštite ljudskih prava i suzbijanja diskriminacije iznijela poziciju HDZ-a. Ono što ste govorili, a mogu kazati da se s time u potpunosti slažem i ono što bi želio i molio vas da se založite kao članica stranke koja vodi Vladu, da se ovih 30 mjera za suzbijanje diskriminacije koje se nastoje izbrisati u novom nacrtu nacionalnog plana za suzbijanje diskriminacije vrate. Neke od tih mjera se odnose i na Romsku manjinu kao ranjivu skupinu. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor uvažene zastupnice Vesne Bedeković. Izvolite.
Uvaženi kolega evo zahvaljujem. Ja sam naime magistrirala i doktorirala u području interkulturalne pedagogije, uže područje obrazovanje manjinskih zajednica tako da mi je ova tematika i problematika prilično poznata. Što se tiče Nacionalnog plana za suzbijanje diskriminacije i svih ovih odredba i mjera, javna rasprava je rekla svoje, dakle podaci su rekli svoje i moram reći da se nacionalni plan ne odnosi samo na romsku populaciju nego i na sve ostale ugrožene i diskriminirane skupine u društvu i zasigurno će, dakle radi se o nacrtu o prijedlogu nacrta, dakle zasigurno će i Romi u ovom planu naći svoje mjesto, ali naglašavam na temelju dosadašnjih pokazatelja, na temelju provedenih istraživanja i na temelju trenutnog stanja u romskoj zajednici danas. A kao što sam rekla, romska zajednica je jedna socijalno vrlo dinamična zajednica i ponekad nije baš previše lako. Neću reći da je teško, ali nije ni prelako doći do točnih i pravih podataka o trenutnom stanju, ali u svakom slučaju naravno da se Vlada RH trudi Romima dati ono mjesto koje kao autohtona, Romi su naša autohtona nacionalna manjina koja se u Hrvatskoj spominje 1362. godine prvi put u zapisima na području Dubrovnika, kolega Kajtazi jako to dobro zna. A osobito još i poseban naglasak stavljam na sve one elemente u kojima se Hrvatska država trudi upravo romskoj populaciji na najbolji mogući način pružiti kvalitetno obrazovanje. I ono što je kolega Bunjac rekao, ne samo uključivanje u obrazovni sustav nego inkluziju u punom smislu te riječi. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sljedeći Kluba zastupnika je onaj SDSS-a u ime kojega će govoriti uvaženi zastupnik Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Evo već u raspravi i u samom izlaganju kolege Kajtazija čuli smo puno … podataka, neke od njih ću i ja ponoviti. Činjenica je da je na inicijativu brojnih romskih organizacija Vijeće Europe prepoznalo i podržalo njihovu inicijativu za priznavanjem Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve holokausta, a ovdje se sada predlaže da se taj termin zamjeni sa terminom genocida. Genocid odnosno stradanje Roma je zahvatio najveći dio Europe. Točan broj se vjerojatno nikad neće utvrditi. U samom nacističkom Koncentracijskom logoru Auschwitz ubijeni su deseci tisuća Roma, a taj jedan tragični događaj u noći 2. na 3. kolovoz kada je stradala posljednja grupa Roma u tom strašnom logoru njih 2897 je uzet kao događaj koji će se obilježiti kao Međunarodni dan sjećanja na romske žrtve. Nažalost, na području današnje RH tijekom Domovinskog rata ustrojen je ustaški režim koji je zajedno sa nacističkom Njemačkom donio rasne zakone koji su omogućili i ozakonili između ostalog i progon Roma. Progon Roma je počeo negdje u srpnju '42. kada je počela deportacija Roma s područja tadašnje tzv. NDH u mjesto Jasenovac. Za razliku od većine drugih zatočenika koji su bili zavedeni pod svojim imenom Romi nisu bili zavedeni ni identificirani po imenu nego po broju vagona koji su dovoženi u logor. Romi su bili najniže rangirani na rasnoj arijevskoj ljestvici, pa tako za razliku od drugih žrtava nisu imali pravo ni na svoje ime nego su ubijeni bezimeno. Ispočetka je taj logor bio smješten u selu Uštica, to mjesto je bilo nazivamo ciganskim logorom, dijelom su kasnije prebacivani u selo Gradina na drugoj obali rijeke Save gdje su također masovno ubijani. Javna ustanova Spomen područja Jasenovac je poimenično do sada utvrdila preko 16 tisuća žrtava Romske narodnosti, a ono što je najžalosnije da je preko 5600 od tog broja su nažalost djeca. Sada imamo okupljanja svake godine gdje se na Romskom groblju Uštica okupljaju mnogobrojni Romi, mnogobrojne romske organizacije kao prijatelji romske zajednice odavajući počast nevinim žrtvama ovog užasnog logora. Hrvatski sabor je prihvaćanjem odluke o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve se svrstao u red, svrstao RH u red zemalja s koji tužnim pijetetom odaju počast nevinim žrtvama Romske nacionalnosti. Ova odluka predstavlja ujedno jednu snažnu poruku da sve žrtve genocida dolično komemoriramo i da istovremeno i na svakom mjestu zatiremo i najbezazleniji trag svakog rasizma i isključivosti. Jer Romi su proporcionalno u odnosu na broj svoje zajednice imali ogromna stradanja a njihovo, a jedini razlog tom stradanju je bilo njihovo porijeklo i njihov način života. Nažalost ovaj pijetet je u samo Jasenovcu narušen. Narušen je s pokličem „Za dom spremni“ pod kojim su Romi u Uštici ubijani. Stoga bih podsjetio da je odbor na zaključke Odbora za Ustav i Poslovnik i politički sustav Hrvatskoga sabora, zaključke koji su doneseni na sjednici održanoj 13. i 14. prosinca prošle godine, kojim je zaključeno da taj poklič vrijeđa žrtve ustaškog logora Jasenovac i žrtve ustaškog režima. Ujedno drugim zaključkom je odbor pozvao nadležna tijela državne vlasti da poduzmu nužne radnje kojim će se zaštiti dostojanstvo žrtava i sjećanja na njih a pogotovo na mjestima kao što je Jasenovac. I kao treći zaključak Odbor je pozvao Vladu RH da utvrdi pretpostavke za institucionalno pravni okvir unutar kojeg će se riješiti pitanja simbola svih zločinački totalitarnih režima i zaštite digniteta njihovih žrtava. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku uvaženog zastupnika Mire Bulja.
Zastupniče Milošević, prijedlog kolege Kajtazija je nešto civilizacijski doseg i smatram ga vrlo dobrim prijedlogom prema svim žrtvama u ovome slučaju romskim žrtvama. I treba osuditi sve totalitarne režime a pokloniti se svim žrtvama. U demokratskoj Hrvatskoj to je primjer uz iznimke. Mi moramo vrednovati sve nacionalne manjine to su bogatstvo. Međutim, i s vaše strane kada se pozivate na totalitarne režime koje treba osuditi jer i osuđujemo ih svi, baš zbog tih žrtava, u ovome slučaju govorili smo o Romima međutim i o drugima, ali slučaj u kojem izaslanik četnika Vučića, on je deklarirani četnik dođe na domjenak na Pravoslavni Božić i gdje poziva na, gore nego Milošević 90.-te godine da će braniti Srbe svim sredstvima u RH. Ja živim sa Srbima, srpskom nacionalnosti, ljudima, nitko … čak su časni ljudi koji su bili branitelji, ostavljaju svojoj zajednici dolje gdje živimo veliki obol, ja sam ponosan na te ljude. Međutim, vi ste tu tihi. Ja ne znam zašto vi šutite kada izaslanik četnika Vučića, nisam ja čovjeka prozvao četnikom nego je on bio Šešelju četnik i klao je po Hrvatskoj, pozivao je na veliku Srbiju, to su činjenice. Znači kada pozivate jednu stranu ne vrijeđajte drugu. Znači trebate osuditi sve ono što nije dobro, ono što je napravio, ja bih vas molio da te primjere osuđujete. A ovaj primjer gospodina Kajtazija i svih žrtava totalitarnih režima. Evo i danas u … području … [[Govornik se ne razumije.]] godine je obljetnica od žrtava nacizma gdje je tisuću i pol ljudi ubijeno od nacista, princ Eugen … [[Govornik se ne razumije.]] trebamo im se pokloniti. Znači žrtva je žrtva je žrtva a zločin je zločin bez obzira tko ga je napravio. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor uvaženog zastupnika Miloševića.
Poštovani kolega Bulj, mi se vjerujem svi u ovoj dvorani slažemo i koliko vidim svi klubovi do sada svojim izlaganjima su podržali prijedlog našeg uvaženog kolege Kajtazija i svi smo osudili zločin koji se dogodio i svi se slažemo da svaki zločin treba osuditi i da je žrtva žrtva a zločin zločin. Ja se nadam da u svom izlaganju nisam nikog uvrijedio kako ste vi rekli, ako sam uvrijedio ja se ispričavam ali mislim da u izlaganju nisam nikog uvrijedio nego da sam govorio o temi, dakle govorio sam o prijedlogu gospodina Kajtazija, govorio sam o činjenici da je stradalo za vrijeme ustaškog režima više od 16 tisuća Roma kako je utvrdilo spomen područje javno … spomen područje u Jasenovcu, dakle nisam govorio o drugim žrtvama, o drugim režimima i o drugim ubijanjima. Hvala.
Hvala. I zadnji Klub zastupnika je onaj HNS-a, HSU-a u ime kojeg će govoriti uvažena zastupnica Marija Puh.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Evo i u ime kluba HNS-a i HSU-a željeli bi se osvrnuti na ovu današnju temu i podržati Prijedlog odluke o proglašenju međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve i da se naziv preimenuje u, umjesto u „porajmos“ u „samuudaripen“. Osobno moram reći da Drugi svjetski rat smatram jednom ogromnom sramotom čovječanstva kao i svaki drugi sukob i svake druge sukobe koji se dešavaju na takav način. Kada govorimo o Drugom svjetskom ratu i o Romima život je izgubilo prema podacima koji naravno nisu do kraja provjereni i nisu do kraja popisani najvjerojatnije barem 500 tisuća Roma. Ono što je posebno zabrinjavajuće i što daje jednu posebnu dehumanizaciju i na neki način zvjerstvo je činjenica da Rome koje su dovodili u logore nisu uopće identificirali po imenima i nisu ih vodili po imenima nego su ih označavali samo brojevima vagona sa kojima su ih dovodili u te logore što je stvarno osim samog zvjerstva još i dodatno ponižavanje i dodatno poništavanje same njihove osobnosti. Smatram da trebamo odati počast povijesti. Moramo biti svjesni svih strahota koje su se dešavale u povijesti, da učimo na greškama, da se više ne dešavaju takve stvari, da budemo tolerantniji, da se ne dešavaju razno razne stvari kao što se dešavaju nažalost i u današnje doba kojekakvi sukobi, isticanje nacionalizama raznih i toga. Ono što sam ponosna je da je Hrvatska bila treća zemlja koja je bila proglasila Međunarodni dan sjećanja na romske žrtve Holokausta. I evo danas drago mi je da se danas priča o izmjeni odluke. Malo kad sam se raspitivala zbog čega se radi izmjena odluke, zbog čega promjena pojma iz Porajmos u Samudaripen dobila sam objašnjenje da je razlog taj što su tadašnja istraživanja vjerojatno radili ljudi kojima romski jezik nije bio urođeni nego su ga učili, pa nisu bili do kraja upoznati sa značenjima tih riječi. Tako da definitivno podržavamo da se riječ koja stvarno označava tu tragediju stavi u našu odluku na Dan sjećanja Holokausta romskih žrtava. S time da danas govorimo o Romima ja bih htjela i upozoriti na njihovo stanje koje trenutno se dešava. Nedavno je Agencija za temeljna prava EU radila jedno istraživanje u koje su bili uključeni i Romi iz područja RH i rezultati koje je to istraživanje donijelo bilo je da su, da je 80% Roma uključenih u to istraživanje bilo u riziku od siromaštva. Svaki treći ispitan živi u kućanstvu bez vodovoda, svako treće romsko dijete ide gladno na spavanje najmanje jedanput mjesečno i mislim da su to izvješće koje je to istraživanje pokazalo užasno uznemirujuće i ne mogu vjerovati da je to činjenica u 21. st. u kojem živimo. Što se tiče istraživanja baš za Hrvatsku koje je izdvojeno piše da je 50% ispitanih Roma bilo diskriminirano u posljednjih 5 godina bilo prilikom njihovog traženja posla, bilo na samom poslu kojeg već rade, bilo prilikom traženja mjesta stanovanja, pokušavanja dolaženja do zdravstvene zaštite ili na području obrazovanja. Evo smatram da stvarno trebamo učiti iz povijesti, trebamo odati počast svim žrtvama koje su se dogodile bez obzira o kojim totalitarnim režimima se radilo i nemojmo dozvoliti da se povijest više ikada ponovi. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo u zadnji čas niz replika, ali prva je uvaženog zastupnika Gorana Dodiga. Izvolite.
Oprostite gospodine potpredsjedniče Sabora što ovo nije zaista replika, nego samo u ime kluba želim reći da mi to svesrdno podržavamo. Hvala vam lijepo.
Hvala. Sljedeća je uvaženi zastupnik Stevo Culej.
Poštovani potpredsjedniče. Uvažena kolegice, nisam mogao a da ne reagiram. Pošto sam došao do nekih dokumenata koji su friški, a tiče se romske populacije. Romi u Hrvatskoj nisu ugroženi na način na koji je ovdje često progovarano od hrvatskoga naroda nego egzistencijalno kao i većinski hrvatski narod. Ali ja ću kao doprinos u ovoj raspravi pročitati jedan dopis. Svjetska organizacija Roma u borbi protiv diskriminacije, rasizma i siromaštva potpisnik je … [[Govornik se ne razumije.]] predsjednik te iste udruge koji je napisao Vladi Republike Hrvatske, na ruke predsjednika Vlade gospodinu Plenkoviću 18.1.2017. „Poštovani predsjedniče Vlade u ime mojih roditelja koji su kao cigani i Romi preživjeli Holokaust u Jasenovcu imam zamolbu dok su još živi da ih primite u vašem uredu kako bi vas informirali o njihovoj diskriminaciji i segregaciji samo zato što su cigani i žive u drugom logoru, egzistencijalni naravno Kosnici kod Velike Gorice gdje ih je smjestio Centar za socijalnu skrb i grad. Na svu sreću oni su još oboje živi i imaju po 87 godina. Dosta im je političkih prepucavanja, Pupovčevih Srba, Židova, a i pojedinih Roma koje predstavlja njihov predstavnik naravno gospodin koji svake godine izjavljuje plagijatorske i lažne poruke o Romima koji su stradali u Jasenovcu. Njemu ni pile nije stradalo, živi dobro na račun ove države Hrvatske kao i njegovi prijatelji. Moji roditelji vam mogu puno pričati o stvarnim stradanjima u Jasenovcu, te svim tim lažnim liderima koji dižu propagandu o stradalim Srbima i drugim narodima. Objasnite da je najviše Roma pogubljeno u tom nesretnom Jasenovcu. Romi su tolerantni i ne dižu hajku protiv naše Hrvatske, jer smo starosjedioci i volimo temelje Lijepe naše. Stoga vas još jednom molimo da ih primite, jer iduće prilike možda više neće biti kada ih dragi Bog uzme. Zahvaljujem na pažnji i željno očekujemo vaš poziv.“ [[Upadica Reiner: Hvala.]] Govoriti o … [[Govornik se ne razumije.]] manjinama u Hrvatskoj iz današnjeg vremena je krajnje neprimjereno.
Hvala. Sljedeća je replika uvažene zastupnice Irene Petrijevčanin Vuksanović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovana kolegice Puh. Drago mi je da ste spomenuli to istraživanje i ja osobno smatram da itekako su bitna istraživanja, a čuli smo i od kolege Kajtazija da ih je malo i da zapravo su nedostatna. To je jedno istraživanje u kojem je obuhvaćeno 11 zemalja, a među njima i Hrvatska. I ja sam ga neki dan čitala kada sam vidjela da je ovo tema. I ovo što niste zapravo spomenuli jer ste iznijeli samo neke detalje, je da je samo 50% Roma danas živi u Hrvatskoj u uvjetima u kojima nemaju ni vodovod, ni elementarne uvjete za život i to nije greška Hrvatske i nije greška prema njima zato što su Romi, nego je zaista egzistencijalno pitanje Roma slično i u drugih 11 zemalja i vrlo male su razlike. I samo 15% Roma na žalost završava obvezno obrazovanje. Ali vidimo da čak iz ove rasprave da s jedne strane postoji verbalna osuda zločina, pa i ovog genocida nad Romima iz Drugog svjetskog rata koji je i marginaliziran. Ali trebamo se zapitati iz ove rasprave je li onda zaista i takvo istinsko poimanje ili samo ostaje sve na verbalnoj osudi.
Hvala lijepo. Odgovor uvažene zastupnice Marije Puh.
Slažem se s vama kolegice da je potrebno što više istraživanja i što više rada na terenu vezano i uz povijest i uz sadašnja stanja koja jesu. Pa da, izvukla sam samo neke ajmo reći najbitnije koje su mi se činile podatke iz tog istraživanja. Ono što mi je zapelo za oko je recimo na EU su ti postoci 41% u Hrvatskoj je 50%, znači nije čak niti toliko velika razlika u položaju Roma u Hrvatskoj i u EU. Moja neka mantra koju ja svakodnevno i govorim i pokušavam provoditi je, ako ćemo biti tiho i ako nećemo progovoriti o problemima koji se pojavljuju, sigurno se neće ništa promijeniti. Ako govorimo o tome svakodnevno, ako se što više na raznim mjestima spomenemo temu i položaja trenutnog Roma i nedavno smo imali položaj vršnjačkog nasilja i bilo čega, ako češće govorimo do toga, ako samo do jedne osobe više sa nekim svojim istupanjem, ako dođemo do neke nove akcije, ja smatram da je svaki govor vrijedan toga i da trebamo što više i što češće upozoravati na sve što se nažalost dešava oko nas, a nije dobro.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je uvaženog zastupnika Branimira Bunjca.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice Puh. Evo danas smo spomenuli nekoliko istraživanja o siromaštvu djece. Netočna je tvrdnja da je pitanje nacionalnih manjina u Hrvatskoj pitanje socijalnog statusa. To pitanje je ipak malo kompleksnije od toga koliko neko ima primanja, kako netko ima imovinu. Činjenica je da među romskom populacijom je veliki broj onih koji nastoje promijeniti prezime ili su ga već promijenili. Oni prema vlastitim svjedočenjima kažu da se sa prezimenom Ošoš i Kalanjoš uopće ne treba javljati na natječaj za posao, da su unaprijed eliminirani pa onda ljudi pokušavaju mijenjati prezime i to je činjenica da je među Romima recimo jedna raširena pojava. Znači nije stvar samo u socijalnom statusu. A što se tiče jednakih šansi, čini se također da istraživanja pokazuju da upravo u predškolskom odgoju romska djeca gube zaostatke za ostalom djecom i tu bi trebalo napraviti važnije iskorake, tu djecu što više uključiti u vrtiće, u male škole i također uključiti i njihove roditelje. Vjerujem da bi kroz onda daljnje obrazovanje kroz osnovnu i srednju školu se postizali puno bolji rezultati i da bi se ustvari sami pripadnici romske zajednice mogli bolje izboriti za svoj položaj u društvu nego što ga sada imaju. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor uvažene zastupnice Puh.
Pa evo mene iznimno zastrašuje i zabrinjava sama činjenica da neko u 21. stoljeću u kojem živimo u Hrvatskoj je na neki način primoran da mora mijenjati svoje prezime ili bilo što vezano za sebe. Smatram da je stvarno došlo vrijeme da svi budemo ono što jesmo, da nas nitko ne osuđuje zbog toga i da zbog toga nismo diskriminirani. Definitivno je vrijeme za shvaćati razlike među ljudima, bilo da su to bile razlike na nacionalnoj manjini ili bili koje druge i ja se nadam da će evo ubrzo doći vrijeme kada će i Romi sa ponosom moći doći tražiti posao, reći svoje pravo ime, a da to neće izazvati negativnu reakciju sa druge strane.
Hvala lijepa. Želi li predlagatelj još nešto reći?
Evo na samom kraju, htio bih se svima vama zahvaliti na učešću. U jednom dijelu malo smo se udaljili od teme ali mislim da u ovih skoro dva sata mislim da je bilo korist imajući u vidu da u Saboru nemamo često puta razgovarati o uvjetima i životima pripadnicima Romske nacionalne manjine i mislim da je ovo bila jedinstvena prilika da malo posvetimo. Ali isto tako bi volio ako možemo da sve naše diskusije i rasprave koje su bili tokom sjednice, da ne budu samo unutra nego da ih malo i primijenimo na lokalnoj ili na nacionalnoj razini. Isto tako pozivam i nadam se da ćemo jednih od naših sjednica možda najvjerojatnije u petak, volio bi da sve prijedloge koje smo imali do sada da su bili jednoglasni i očekujem i nadam se od svih vas da ćemo jednoglasno i ovaj moj prijedlog izglasati. Evo hvala, živjeli.
Hvala lijepa. Time zaključujem raspravu. Glasovat ćemo naravno kada se steknu uvjeti. Bit će proslijeđen. Prije nego što krenemo na glasovanje o raspravljenim točkama, ja bih vas samo upoznao sa jednom obaviješću, a to je da će se u utorak 4. travnja ovdje u Saboru u dvorani Josipa Šokčevića, Mala vijećnica s početkom u 11,00 sati obilježiti 8. godišnja članstva RH u NATO Savezu i naravno svi saborski zastupnici su pozvani da svojom nazočnošću uveličaju tu svečanost na kojoj će se nazočnima obratiti, između ostalih i predsjednik Parlamentarne skupštine NATO-a gospodin Paolo Alli. Molim vas da svoju nazočnost radi rezervacije mjesta u dvorani Josipa Šokčevića potvrdite u tajništvu Izaslanstva Hrvatskog sabora u Parlamentarnoj skupštini NATO-a kako ne bi netko ostao bez mjesta jer naravno saborski zastupnici moraju i imati prvenstvo. Evo to je to. A sada bismo prešli na glasovanje o raspravljenim točkama. Prvo je Prijedlog odluke o izmjeni Odluke o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve Porajmosa holokausta koji se obilježava 2. kolovoza. Predlagatelj je zastupnik Veljko Kajtazi. Rasprava je zaključena. Predlagatelj je podnio amandman koji je postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 202. Poslovnika. Dajem na glasovanje Prvo je Prijedlog odluke o izmjeni Odluke o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve Porajmosa holokausta koji se obilježava 2. kolovoza. Molim vas uključite se. Prvo idemo kvorum pogledati. Kvorum čini mi se imamo. Možemo dobiti brojke? Je, 112 nas je prisutno, prema tome kvorum je ovdje. Molim vas glasujmo o Prijedlogu odluke o izmjeni Odluke o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve. Glasovanje je završeno. Od 112, 112 je za, nijedan suzdržan, nijedan protiv. Utvrđujem da je jednoglasno donesena odluka izmjeni Odluke o proglašenju Međunarodnog dana sjećanja na romske žrtve Porajmosa holokausta koji se obilježava 2. kolovoza kako je predložio Veljko Kajtazi.
Hvala gospodine predsjedavajući. Poštovane gospođe zastupnici, gospodo zastupnici. Prvenstveno ističem da Vlada prihvaća amandman odbora iz razloga što je sukladno odluci Ustavnog suda nužno da izmjene Zakona o upravnim sporovima stupe na snagu 1.4. ove godine. Dakle amandman je išao za tim da u prijelaznim i završnim odredbama se navede kako će zakon stupiti na snagu prvi dan nakon objave u Narodnim novinama. Što se tiče same intervencije u zakon, one nisu velike. Dakle, radi se opet o usklađivanju Ustavnog suda koja se tiče samih troškova upravnog spora. Pa je ovim izmjenama predloženo da se upravni spor u pogledu troškova smatra neprocjenjivim a na način da će dakle svaka radnja u postupku koštati 2,5 tisuće kuna. Druga intervencija odnosi se na usklađivanje sa zaključkom Vlade RH kojom se intervenira na način da u upravnim sporovima kada je tuženik Vlada RH ista ima ovlaštenje opunomoćiti ovlaštenu osobu resornog ministarstva odnosno drugog tijela državne uprave na zastupanje. Hvala vam.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Hvala. Otvaram raspravu. Prvi u ime Kluba zastupnika Život zida i SNAGA-e bi trebao govoriti uvaženi zastupnik Ivan Vilibor Sinčić. Nema ga, gubi pravo na govor. Sljedeći u ime Kluba zastupnika HDZ-a uvaženi zastupnik Davor Miličević.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana državna tajnice, uvažene kolegice i kolege. Kao uvod u raspravu napomenuti ću prije svega da su posljednje izmjene i dopune Zakona o upravnim sporovima novelirane u 2014. godini a da današnji Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o upravnim sporovima predstavlja 4.-tu izmjenu po redu. Zaključkom Vlade RH od 28. rujna 2014. godine Ministarstvo pravosuđa je zaduženo da izradi prijedlog izmjene članka 20. Zakona o upravnim sporovima tako da se predvide i slučajevi kada je Vlada RH tuženik u upravnom sporu a za poduzimanje radnji u upravnom sporu može ovlastiti službenu osobu pojedinih ministarstva ili drugog središnjeg tijela državne uprave iz čijeg je djelokruga predmet upravnog spora. U odnosu na dosadašnje rješenje po kojem su isključivo za tuženika radnje u upravnom sporu mogle poduzimati službene osobe javno pravnog tijela koje je donijela ili propustila donijeti odluku, postupila ili propustila postupiti odnosno službene osobe javnog pravnog tijela čija je odluka potvrđena … odlukom te druga osoba određen propisima o unutarnjem ustrojstvu javno-pravnog tijela a za poduzimanje radnji u sporu je čelnik javnog pravnog tijela mogao ovlastiti drugu službenu osobu toga tijela. A tijela državne uprave i druga državna tijela po punomoći čelnika je moglo zastupati državno odvjetništvo. Stoga se kroz ovaj prijedlog zakona propisuje jasnije i konkretne ovlasti kod poduzimanja radnje u upravnom sporu u slučaju kada je Vlada RH tuženik u upravnom sporu. Prema tome, Vladi RH omogućiti će se da u slučaju kada je tuženik u upravnom sporu za poduzimanje radnje u upravnom sporu ovlasti sada službenu osobu pojedinog ministarstva ili drugog središnjeg tijela državne uprave iz čijeg djelokruga je predmet upravnog spora. Nadalje, kroz ovaj prijedlog zakona ispoštovana je odluka ustavnog suda RH od 27. rujna 2016. godine, Narodne novine br. 94/16 gdje je točkom 2. izreke Ustavni sud ukinuo članak 79. Zakona o upravnim sporovima i odredio da prestaje važiti 31. ožujka 2017. godine. S time u svezi ovaj prijedlog zakona i raspravljamo u hitnom postupku. Naime, upravni spor predstavlja kontrolni mehanizam postupanja države i javno pravnih tijela koji u velikom broju slučajeva mogu bitno ograničiti ili ukinuti ustavna prava građana npr. postupci izvlaštenja gospodarske i građevinske inspekcije, … [[Govornik se ne razumije.]] i slično. Stoga se upravni spor po učincima koje može imati na ostvarenje i zaštitu prava i pravnih interesa građana može izjednačiti i uspoređivati sa parničnim ili kaznenim postupkom i njegovi troškovi mogu predstavljati veliki teret za tužitelja kojim su nezakonitim radom uprave prouzročene pored njegovih ... [[Govornik se ne razumije.]] Ustavni sud utvrdio je da je pravo na pristup sudu nije apsolutno. Ono je podvrgnuto ograničenjima budi se da, po samoj svojoj naravi zahtjeva regulaciju države koja u tom pitanju ima izvjesnu slobodu procjene. Ta ograničenja međutim ne smiju umanjiti pristup sudu na takav način ili do takve mjere da time bude narušena sama bit prava na sud. Novim zakonskim uređenjem rješava se i pitanje troška upravnog spora tako što se propisuju … [[Govornik se ne razumije.]] troškova spora i kako stranke i kome podmiruju ove troškove. Stoga se ovim zakonskim uređenjem predlažu pravila slična pravilima u parničnom postupku da svaka stranka prethodno sama podmiruje troškove koje je uzrokovala svojim radnjama no stranka koja izgubi spor u cijelosti je dužna podmiriti sve troškove spora. Jednako tako propisuje se da ako stranka djelomično uspije u sporu sud može s obzirom na postignut uspjeh odrediti da svaka stranka snovi svoje troškove ili da se troškovi rasporede razmjerno uspjehu u sporu. Slijedom svega iznesenog novo uređenje pitanje troškova upravnog spora stranka koja izgubi spor u cijelosti snosi sve troškove a jednako tako se propisuje da se vrijednost predmeta upravnog spora smatra neprocjenjivom. Na temelju svega iznesenog Klub zastupnika HDZ-a će podržati Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o upravnim sporovima sa konačnim prijedlogom zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Nažalost veći broj kolega koji su bili dali prijavnice su odustali tako da ja time zaključujem raspravu o ovoj točci. I glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Sljedeća točka trebala je biti Prijedlog odluke o proglašenju Nacionalnog dana osoba sa intelektualnim teškoćama ali smo zamoljeni od predlagatelja da zbog drugih obveza to pomaknemo. Ja ću sve zamoliti, kolege, da se ne prijavljuju za diskusiju ako ne misle diskutirati jer je vrlo teško planirati odvijanje sjednice ako nismo, ako ne znamo koliko će kolega diskutirati. Naime, evo i ovaj puta, par puta se to već dogodilo. Cijeli niz kolega je iz nekih svojih razloga prijavio se, a onda povukao u zadnji čas prijave ili naprosto se nije ovdje pojavio. Tako da imamo situaciju da evo, sad ćemo napraviti stanku potpuno nepotrebno jer sat više stanku ćemo imati, naprosto zbog toga što neki kolege su neodgovorno zapravo se prijavili ili se nisu pojavili uopće. Hvala vam lijepo. Nastavak je u tri sata sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o željeznici, prvo čitanje, P.Z.E., pardon nije konačni prijedlog nego prvo čitanje, P.Z.E. br. 107. STANKA U 12,35 SATI. Sljedeća točka je Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o upravnim sporovima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 112. Predlagatelj akta je Vlada RH. Rasprava je zaključena. Amandman je podnio Odbor za pravosuđe. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je predloženi amandman, te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dakle, dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o upravnim sporovima. Molim glasujmo. Glasovanje je završeno. 111 glasova za, 2 protiv, nitko suzdržan. Utvrđujem da je većinom glasova donesen Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o upravnim sporazumima zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Uvažene kolegice i kolege, nastavljamo sa plenarnom sjednicom. Na redu je točka dnevnog reda: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o željeznicama, prvo čitanje, P.Z.E broj 107 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Materijali su vam dostavljeni u pretince. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli resorni odbori Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Izvješća ste također primili na sjednici. Želi li možda predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Izvolite. Uvaženi državni tajnik gospodin Tomislav Mihotić. Izvolite.
… cijeni saborski zastupnici. Ovdje se radi o izmjeni 14 članaka Zakona o željeznicama i dodavanju dva nova članka. Ovo sve skupa se provodi zbog usklađivanja Direktivom 2012/34 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o osnivanju jedinstvenog europskog željezničkog područja. Temeljem upita Europske komisije u okviru EU pilota u svezi nesuglasnosti nacionalnih mjera. Ovih deset izmjena članka odnose se, određuje se izuzeće od primjene zakona određene odredbe se ne primjenjuju na infrastrukturu u privatnom vlasništvu koju isključivo koristi njezin vlasnik za vlastiti prijevoz tereta. Briše se dosadašnja definicija željezničke infrastrukture koja je određivala pravni status pri čemu se pravni status sada određuje u posebnom članku. Mijenja se definicija pojma industrijskog kolosijeka, briše se određivanje njegovog pravnog statusa. Određuje se da željezničku infrastrukturu uz jednake uvjete mogu koristiti svi zainteresirani željeznički prijevoznici. Usklađuje se pojam u svezi s posebnom vrstom održavanja željezničkih vozila. Određuje se obveza suradnje upravitelja infrastrukture s drugim upraviteljima infrastrukture glede sustava za određivanje naknada za obavljanje usluga željezničkog prijevoza koji prelazi više od jedne infrastrukturne mreže unutar EU. Određuje se obveza upravitelja infrastrukture za odgovorom u određenom roku na zahtjev za pojedinim trasama vlakova. Određuje se obveza poslovnog plana i vođenja registra imovine upravitelja infrastrukture. Određuje se da željeznički prijevoznik dobiva pravo pristupa željezničkoj infrastrukturi za obavljanje usluga međunarodnog prijevoza putnika koje uključuje kabotažu i pristup uslužnim objektima uz uvjet da regulatorno tijelo određuje da li je osnovni cilj usluge prijevoz putnika između kolodvora smještenih u različitim državama članicama, s ciljem uređivanja zemljišno-knjižnih odnosa i omogućavanja apliciranja projekta i povlačenja financijskih sredstava iz eu fondova. Mijenjaju se odredbe o imovinskopravnim odnosima željezničkoj infrastrukturi. Izmjena jednog članka i dodavanje dva članka određuje da je građenjem modernizacija, obnova i održavanja željezničke infrastrukture u interesu RH pri čemu se na postupke izvlaštenja primjenjuju propisi o izvlaštenju. Određuje se da su nekretnine koje su izvlaštenjem pravnim poslom ili drugim pravnim aktom postale vlasništvo RH, a lokacijskom dozvolom su predviđene kao željeznička infrastruktura neotuđivo vlasništvo RH. Određuje se pravni status željezničke infrastrukture kao javnog dobra u općoj uporabi u vlasništvu RH u zabranu otuđivanja i stjecanja stvarnih prava s mogućnošću osnivanja prava služnosti i prava građenja s ciljem financijske konsolidacije dodaje se odredba da se iznos naknada uplaćuje najviše do iznosa koje je za tu namjenu osiguran u državnom proračunu za pojedinu godinu. Ostaje odredba da se naknada za financiranje željezničke infrastrukture uplaćuje po litri naplaćene trošarine za energente u iznosu od 0,20 kuna na račun upravitelja infrastrukture. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom državnom tajniku gospodinu Tomislavu Mihotiću na ovom dodatnom obrazloženju. Žele li možda izvjestitelji odbora uzeti riječ? Nema niko. Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a Nezavisnih lista uvaženi kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Evo državni tajnik je dosta iscrpno objasnio razloge i motive izmjene ovih zakonskih odredbi pa ću pokušati i ja ukratko obrazložiti neke ili iz svog kuta viđenja ili kuta Kluba zastupnika MOST-a obrazložiti neke promjene koje se ovim zakonskim prijedlogom predlažu. Ali prije svega da kažem da će klub MOST-a podržati ove zakonske izmjene. Neko je nekada rekao jedan filozof čini mi se kaže, sudbina vuče one zapravo sudbina vodi one koji to hoće, a vuče one koji to neće. Dakle, ovdje je rečeno već u uvodu da se ovo radi isključivo iz razloga toga da je to daljnja implementacija, dakle Europske, propisa Europske unije sa domaćim zakonodavstvom. Dakle konkretno direktive 2012/34. Podsjetimo, Europska komisija je u okviru EU pilota dostavila RH određena pitanja u svezi neusklađenosti nacionalnih mjera s tom direktivom. Temeljem provedenog ispitivanja odgovarajućih odredbi utvrđeno je da je potrebno izmijeniti postojeći Zakon o željeznici s ciljem potpunog usklađivanja sa odredbama Direktive 2012/34. U odnosu na važeći Zakon o željeznici izmijenjene su odredbe koje se odnose na izuzeće od primjene Zakona o željeznici za infrastrukturu u privatnom vlasništvu. Dakle, vezano uz članak 2. ovog zakona neki određeni, pojedini postavci se brišu. Zbog neusklađenosti s definicijom željezničke infrastrukture utvrđenu u članku 3. direktive koji propisuje da željezničku infrastrukturu čine elementi i utvrđeni u prilogu 1. direktive. A prilog 1. je u potpunosti prenesen u članak 7. Zakona o željeznici te ista ne prepoznaje pojam industrijski kolosijek već samo kolosijek za privatno korištenje ili željezničku infrastrukturu. Ono što je iznimno važno a vezano je uz EU fondove, dakle uz članak 4., ovim člankom propisuje se da je građenje, modernizacija, obnova i održavanje željeznice u interesu RH te se određuje da se dokazom prava građenja željezničke infrastrukture smatra odluka Vlade RH o utvrđivanju interesa RH ili poziv na odredbu propisa kojim je određen interes RH za građenje građevina. Nadalje, propisano je da je prijedlog za izvlaštenje u svrhu građenja, modernizacije, obnove i održavanja željezničke infrastrukture u interesu RH podnosi upravitelj infrastrukture. Predloženo opisano rješenje utvrđeno sukladno Zakonu o gradnji i potrebama provođenja projekta budući da se gotovo 50% željezničke mreže u RH odnosi na željezničke linije važne za međunarodne prijevoze. Težište se stavlja na projekte čije je sufinanciranje predviđeno najvećim dijelom iz EU fondova te je s obzirom na navedeno potrebno osigurati pravovremeno provođenje projektnih aktivnosti. Dakle ovo rješenje je iznimno važno zbog što brže pripreme projekata koji se financiraju iz EU fondova. Ono što valja naglasiti isto je vezano uz poslovni plan, dakle upravitelj infrastrukture donosi poslovni plan uključujući programe ulaganja i financiranja. Plan mora osigurati optimalno i učinkovito korištenje, pružanje i razvoj infrastrukture pri tome osiguravajući financijsku ravnotežu i sredstva za ostvarenje tih ciljeva. Ono što je možda sad opet, a kažem, to sam zadnji put rekao kada smo raspravljali o izmjenama Zakona o cestama a ovdje su predstavnici Ministarstva prometa, bilo bi bolje da su predstavnici Ministarstva financija jer sigurno da predstavnici Ministarstva prometa nisu baš, ja osobno nisam zadovoljan, vjerujem nisu ni oni vezano uz članak 9. koji je državni tajnik spomenuo. Kaže dopunjuje se članak 21. a važećeg zakona o željeznici s odredbom da se maksimalni iznos naknade za financiranje upravitelja infrastrukture koji se iz računa državnog proračuna uplaćuje po litri naplaćene trošarine za energente u iznosu od 20 lipa, uplaćuje najviše do iznosa koji je za tu namjenu osiguran u državnom proračunu za pojedinu godinu. Dakle ako se skupi više novca onda neće, naravno nije mi baš najjasnije što ako bude, ako je predviđeno više a skupi se manje, hoće li se onda, hoće li sredstva doći? Ako je u visini proračuna onda da. Članak 10. govori o, pravedna, nediskriminirajuća i transparentni uvjeti zapravo pristupa željezničkoj infrastrukturi. Dakle na ispravan način se utvrđuje da regulatorno tijelo određuje na temelju zahtjeva nadležnost tijela ili zainteresiranih željezničkih prijevoznika, je li glavna svrha usluge prevoziti putnike između kolodvora smještenih u različitim državama članicama temeljem mjera koje donosi Europska komisija. Dok u postojećem zakonu o željeznici nije bilo utvrđeno da regulatorno tijelo donosi odluku temeljem zahtjeva nego samostalno. Također dio u postojećem Zakonu o željeznici koji određuje da se uvođenjem novog, otvorenog pristupa uslugama međunarodnog prijevoza putnika koji uključuje kabotažu ne smije koristiti za otvaranje tržišta za usluge domaćeg prijevoza putnika jer je ocijenjen kao diskriminatoran. Članak 11. je vezan uz održavanje vozila, izmjene koje se s ovim člankom donose se u potpunosti izvršava obveza prijenosa pravne stečevine. Dakle vezano uz direktivu, znači radove održavanje vozila koji se ne provode rutinski kao dio svakodnevnih operacija i zahtijevaju povlačenje iz prometa dok dosadašnje uređenje članka 24. Zakona o željeznicama nije sadržavalo navedenu definiciju. Uz članak 13. vezano uz zaštitu okoliša ovim člankom se u potpunosti izvršava obaveza prijenosa pravne stečevine EU u hrvatski pravni poredak. Dakle na način da se dodaje stavak 5. koji određuje da se naknada za minimalni pristupni paket i za pristup prugom uslužnim objektima mogu izmijeniti kako bi se uzeo u obzir trošak onečišćenja okoliša uzrokovan željezničkim prijevozom prema veličini uzrokovanog onečišćenja. A u Zakonu o željeznici nije bila utvrđena mogućnost izmjene naknade uzimajući u obzir trošak onečišćenja okoliša uzrokovanog željezničkom, uzrokovanog željezničkim prijevozom. Smatram i ovo vrlo bitnim. I još na kraju samo bih htio vezano uz članak 14., dakle ovdje je dosta bitno da upravitelj infrastrukture odgovara što je ranije moguće za svaki pojedinačni zahtjev na pojedinačnim trasama vlakova što naravno onda daje bolju mogućnost onima, ili bolju procjenu potrebe za rezerviranim kapacitetom koji će odobriti upravitelj. Dakle da zaključim, ove izmjene zakona je nužno donijeti, one su dobro pripremljene, pohvala ministarstvu. I Klub zastupnika MOST-a će podržati ovo zakonsko rješenje. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Tomislavu Žagaru na ovoj raspravi. Sljedeća se za raspravu u ime Kluba zastupnika HNS-a i HSU-a javila uvažena kolegica Božica Makar. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedavajući, lijep pozdrav državnom tajniku sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Evo danas govorimo o željeznici, mi imamo tu direktive Europskog parlamenta i Vijeća iz 2012. Već 2013. smo imali određeno usklađenje i donijeli Zakon o željeznici u koji su implementirane odgovarajuće odredbe sve u cilju jedinstvenog europskog željezničkog područja. Imali smo jedan pilot projekt međutim bilo je i još stvari koje je trebalo uskladiti. Međutim, bilo je još stvari koje je trebalo uskladiti i zato je sad tu pred nama tu Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o željeznici koji se dopunjuje sa 14 novih članaka dok se još evo koliko smo čuli dva čini mi se mijenjaju. Pa svatko od nas pozdravlja promjene na bolje, svatko od nas pozdravlja i usklađivanje sa direktivama EU jer vjerujemo da nam je zajednički cilj zapravo stvaranje sigurne integrirane i konkurentne željeznici, da svi želimo željeznicu u Hrvatskoj kao što je to i u EU. Naravno sigurno ima i onih koji su na našem nivou, ali ima daleko više onih koji su ispred nas. Ovim izmjenama doprinijet će se tome prije sveg jer se predlaže i uređenje zemljišno-knjižnih odnosa, odnosno predviđa se i izvlašćivanje da se može što brže riješiti imovinsko-pravni odnosi i omogućiti apliciranje na projekte EU. Ja vjerujem da će i ostatak pruge koji je upravo u izgradnji od Dugog Sela prema Križevcima, odnosno nastavak prema Koprivnici uskoro biti prijavljen i biti odobren projekat da brže i bolje i sigurnije ljudi i roba mogu putovati. Naravno da to sve doprinosi i našem gospodarskom rastu, jer ako imamo siguran i jeftini prijevoz sve su to prednosti naše i to velike. Ovdje isto imamo ovaj dio što je kolega prije mene govorio ovo financiranje u iznosu od 0,20 kuna na računu upravitelja infrastrukture koji se uplaćuje i sad da i dalje ostane. Međutim, uvodi se ovo ograničenje najviše do iznosa za tu namjenu osiguranu u državnom proračunu za pojedinu godinu. To je vjerojatno napravljeno zbog toga jer očekujemo da ćemo puno više trošiti i da će biti veća potrošnja goriva pa će i više se slivati, ali ja osobno i mi u klubu smo razmatrali to i zaključili da to ograničenje i nije najsretnije rješenje jer svi vidimo kolike su potrebe za tu infrastrukturu željezničku i da bi bilo dobro da ostane to bez bilo kakvog ograničenja. I ono što možda još bih spomenula što je bitno, da se dodaje odredba da upravlja infrastrukture, odnosno operater uslužnog objekta ne određuje samo visinu naknade za željezničke usluge već i metodologiju načina izračuna naknade. Dakle, mogu se primijeniti i uzeti u obzir i trošak onečišćenja okoliša uzrokovanog željezničkim prijevozom prema veličini uzrokovanog onečišćenja. Sve ove točke koje se mijenjaju bile su nam tu prezentirane. Klub HNS-a i HSU-a će podržati ovaj prijedlog zakona u prvom čitanju. Velim ove neke stvari koje smo razmatrali možda ćete ih i vi još malo prokomentirati među sobom, odnosno uz Ministarstvo financija. Ali u svakom slučaju mi podržavamo sve što je bolje i što omogućuje jedan kvalitetniji i brži razvoj svima. Hvala.
Zahvaljujem uvaženoj kolegici Božici Makar na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice, uvaženi kolega Pero Ćosić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi predstavnici predlagatelja iz Ministarstva mora, prometa i infrastrukture, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Hrvatski sabor je 2013. godine donio Zakon o željeznici usklađen sa europskim zakonodavstvom i uvjetima koji vladaju na konkurentnom tržištu željezničkih usluga EU. S tim u vezi prenijela se direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 2012./34 o osnivanju jedinstvenog europskog željezničkog područja. Predloženim izmjenama i dopunama Zakona o željeznici uskladit će se odredbom ove direktive iz razloga što Europska komisija u okviru EU pilota dostavila RH određena pitanja u svezi neusklađenosti nacionalnih mjera sa navedenom direktivom. Usklađivanje se odnosi na odredbe o određivanju pojma željezničke infrastrukture, te na odredbe o posebnoj vrsti održavanja željezničkih vozila, dodaju se odredbe o donošenju poslovnog plana uz obavezno prethodno savjetovanje sa korisnicima i uvođenju registra imovine upravitelja infrastrukture. Odredbe o obvezi suradnje upravitelja infrastrukture s drugim upraviteljima infrastrukture glede sustava za određivanje naknada za obavljanje željezničkih usluga, željezničkog prijevoza koji prelaze više od jedne infrastrukturne mreže unutar EU i obveze uspostave odgovarajućih postupaka. Predloženim zakonom uređuje se i pitanje naknada za financiranje željezničke infrastrukture po naplaćenoj trošarini za energente. Ovdje se dodaje odredba kojom se ovaj iznos za željeznicu uplaćuje najviše do iznosa koji je predviđen u državnom proračunu, a znamo da je 2013. godine došlo do promjene jer se postojeća trošarina od 60 lipa koja se uplaćivala Hrvatskim autocestama razdijelila tako da Hrvatske autoceste dobivaju 20 lipa i 20 lipa ide za infrastrukturu. S ciljem uređivanja zemljišno-knjižnih odnosa i omogućavanja apliciranja projekata i povlačenja financijskih sredstava iz europskih fondova mijenja se odredba o imovinsko-pravnim odnosima željezničke infrastrukture. Prijedlogom zakona propisuje se da je građenje, modernizacija, obnova i održavanje željezničke infrastrukture u interesu Republike Hrvatske, a prijedlog za izvlaštenje u ove svrhe podnosi upravitelj infrastrukture. Predloženo opisano rješenje je utvrđeno sukladno sa Zakonom o građenju i potrebama provođenja projekata. HŽ Infrastruktura upravlja sa 2604 km pruge. Od ukupne duljine željezničke pruge manje od 10% pruge je dvokolosječno što u velikoj mjeri ograničava propusnu i prijevoznu sposobnost pojedinih željezničkih pruga. Europska željeznička infrastruktura ukupne je duljine oko 215000 km. Ukoliko se usporedi duljina željezničke pruge RH sa ukupnom duljinom željezničke pruge EU, vidjet ćemo da mi sudjelujemo sa svega 1,3% u toj infrastrukturi. Financiranje projekata iz fondova EU za razvoj prometne infrastrukture u RH započelo je još u pretpristupnom razdoblju, a cilj je bio stvaranje snažne europske prometne mreže koja će povezati istok i zapad, te otkloniti prometnu rascjepkanost u Europu odnosno otkloniti uska grla na europskim prometnim pravcima, poboljšati infrastrukturu i povezati različite vrste prijevoza u multimodarni promet diljem Europe. Takvi projekti koji se financiraju iz eu fondova trebaju biti usklađeni sa nacionalnim politikama i strategijama, te politikama i strategijama EU i provoditi se u skladu sa nacionalnim kao i regulatornim okvirom EU. Dajemo podršku Vladi u namjeri da nastavi sa što bržom modernizacijom željezničke infrastrukture, da tijekom ove godine ugovori uz ostalo i iz Operativnog programa Konkurentnost i kohezija 2014.-2020. financiranje projekta modernizacije i elektrifikacije željezničke pruge na dionici Zaprešić-Zabok. Procjena vrijednosti ovog projekta je 80 milijuna eura, te modernizacije i elektrifikacije željezničke pruge na dionici Vinkovci-Vukovar. Procijenjena vrijednost ove investicije je 70 milijuna eura. Oba projekta se sufinanciraju bespovratno 85% iz europskih fondova. Vrlo bitno je nastaviti provedbu željezničkih projekata koji su u tijeku, a znamo da je u provedbi rekonstrukcija postojećeg i izgradnja drugog kolosijeka željezničke pruge na dionici Dugo Selo-Križevci u duljini 32km. Europa je osigurala sredstva no evo zbog problema u javnoj nabavi dugo se čekalo na ovaj projekt i to je mogu reći najveća investicija u posljednjih 50 godina na HŽ-u. njen iznos je oko milijardu i 500 milijuna kuna. Osigurano je financiranje nastavka projekata prema Koprivnici i mađarskoj granici. Riječ je o tzv. nizinskoj pruzi koja kreće iz Rijeke prema sjeveru i u zadnje vrijeme se spominje kao jedan od važnijih prioriteta u željezničkom prometu. Također tu su osigurana bespovratna sredstva iz eu fondova. Ukupna vrijednost investicija željezničkih projekta iz fondova EU u posljednjih deset godina iznosi oko milijardu eura. Naravno da je trebalo povući i više sredstava, pripremiti još više projekata, ali evo nespretne politike, činjenica da RH je kasno ušla u EU te loše upravljanje sustavom nisu nam nažalost bile jedine otežavajuće okolnosti jel problemi su vezani za samu provedbu projekata, to su dugotrajni postupci javne nabave s neizvjesnim ishodom postupaka, često stopiraju ili odgađaju početak radova, problemi vezani za dugotrajno ishođenje dozvola, sporo rješavanje imovinskopravnih odnosa, izmjene prostornih planova i iz svih tih razloga investicije kasne i odgađaju se. Uz to nas otežava implementacija novih direktiva EU u hrvatsko zakonodavstvo kao preduvjeta financiranja projekata i sredstava iz eu fondova što iziskuje određeni vremenski period za prilagodbu i promjenu obveznih mjera iz europskih direktiva. Rezultat svega toga je neadekvatna kvaliteta željezničke infrastrukture, nekonkurentna u odnosu na vrste prijevoza i na susjedne željeznice i uz česte kvarove željezničke infrastrukture. Nažalost i nove tehnologije koje su do sada uvedene nisu promišljeno planski uvedene pa su i rezultati parcijalni. Rezultat tome je i stanje sigurnosti upravljanja sustavom sigurnosti u željezničkom prometu primjerice projekt sustav signalno sigurnosnih uređaja na Zagrebačkom glavnom kolodvoru završen je 2013. godine, ali zbog nedostataka u softveru i sustavu brojača osovina već evo četiri godine traje pokusni rad i Agencija za sigurnost željeznica odredila je produžetak probnog roka do 31.3. ove godine znači još dva dana i evo ja se nadam da će ti kvarovi, te smetnje biti otklonjene i da će evo nakon četiri godine to dobiti uporabnu dozvolu i profunkcionirati kako treba. Vrijednost tog projekta je 11,4 milijuna eura, a cilj projekta je znatno povećanje protočnosti prometa vlakova što omogućuje pružanje redovite, sigurnije usluge korisnicima željezničkog prijevoza, a jedan od primarnih ciljeva tog projekta je modernizacija željezničke infrastrukture i usklađivanje sa eu normama. Nažalost, ne možemo se ni podičiti sa činjenicom o prosječnoj komercijalnoj brzini vlakova na našim željeznicama koje iznose 34 km/h. Putnički vlakovi prometuju nešto većom prosječnom brzinom od 47,82km dok teretni 21,57 i evo u zadnjih 20 godina prisutan je jedan negativni trend brzine na našim željeznicama, dok u Europi i u svijetu taj trend brzine taj trend je uzlazan i brzine se povećavaju svake godine na toj infrastrukturi. Novim dodanim člankom, člankom 5. predloženog zakona definira se pravni status željezničke infrastrukture, određuje se da je željeznička infrastruktura kojoj pripadaju željezničke pruge razvrstane na temelju odluke o razvrstavanju željezničkih pruga, s pripadajućim elementima u vlasništvu RH i javno dobro u općoj uporabi, određuje se nemogućnost utvrđivanja i stjecanja stvarnih prava, te osnivanja prava služnosti, prava građenja radi izgradnje komunalnih, vodnih, energetskih građevina i građevina elektrotehničke komunikacija i povezane opreme. Predložene izmjene donose dosta novosti oko željezničke infrastrukture i sadašnjih industrijskih kolosijeka. Ovdje bi postavio pitanje građenja, te održavanja priključnih kolosijeka u kojem su statusu dijelovi tog kolosijeka, znači od područja državne željeznice do industrijskog kolosijeka? Zakonom bi trebalo jasnije odrediti tko je zadužen za ovo održavanje, izgradnju tih kolosijeka koji se nalaze na zemljištu u pretežito u vlasništvu lokalne jedinice koja i kada izgradi nema potrebne resurse za njihovo održavanje. Oni ne bi trebali ostati ničiji, trebali bi se voditi briga o njemu i mislim da bi ta brigu trebale voditi i naći interes upravo HŽ Infrastruktura za njihovo održavanje jer ovi kolosijeci čine željezničku infrastrukturu kojom dolazi znatan dio tereta iz pojedinih industrijskih zona. Nacionalnim programom se nerentabilne pruge prepuštaju lokalnoj uprave već nekom zainteresiranom, ali to nije dobro rješenje jer ako i nije bila u stanju održavati HŽ infrastruktura kako će to neka lokalna zajednica, neka županija, neka županija. Prilika da u Hrvatskom saboru govorimo o položaju Hrvatskih željeznica jedino nam je kada eto, kada mijenjamo zakon, znači možemo slobodno reći da evo na marginama promjene zakona mi o ovako važnim temama raspravljamo u Saboru jer Vlada donosi i strategiju prometnog razvoja i nacionalni program željeznica. Hrvatski sabor je Strategiju prometnog razvoja donio zadnji puta 1999. godine, Vlada je donijela za razvoj 2014.-ta, 2030. Isto tako nacionalni program željezničke infrastrukture za razdoblje 2008., 2012. donio je Hrvatski sabor. 3 godine smo bili bez nacionalnog plana za željeznice da bi 2015. godine Vlada donijela nacionalni program željezničke infrastrukture za razdoblje 2016.-2020.. Da li je to dobro rješenje, ja mislim da nije. Strategija prometnog razvoja RH koja obuhvaća razdoblje 2014.-2030. prepoznaje važnost željezničkog prometa ali izostaje plan ulaganja u pojedine prometne sektore. Vlada je nastavno na strategiju donijela nacionalni plan kao što sam i rekao za razdoblje od 2012. 2016./2020. Program je temeljni dokument koji određuje prioritete razvoja, izgradnje, osuvremenjivanja, obnove i održavanja funkcionalnosti željezničkog infrastrukturnog sustava i donosi se u skladu sa strategijom. Pitanje je da li bi ovako važne strateške dokumente za jednu državu kao što je Strategija prometnog razvitka i Nacionalni prijedlog željezničke infrastrukture trebao donositi Hrvatski sabor. Ja mislim da bi i to sa velikim suglasjem zastupnika. Obzirom na sadašnju situaciju u HŽ-u koja ukazuje na potrebu boljeg gospodarenja željezničkim sustavom ali i na nužnost modernizacije željeznica, ponajprije obnove i modernizacije objekata željezničke infrastrukture bez čega će željeznice u Hrvatskoj sve više gubiti smisao postojanja kao da upozorimo kako se društva Hrvatskih željeznica nalaze u vrlo teškoj poslovnoj situaciji a dio njih je pred neposrednim kolapsom. Bilo bi dobro da sadašnja Vlada provede analizu da li bi se minorizacija HŽ-a u sustavu europskih željeznica prekinula ponovnom uspostavom Holdinga ili HŽ grupe i objedinjavanjem projektnih i programskih cjelina razasutih po rascjepkanim društvima HŽ-a s čime bi se osnažio cijeli ovaj sektor i doveo ga u poziciju da se može globalno prepoznati njegova stvarna tržišna snaga i potencijal jer sve europske države čuvaju nacionalne željeznice, imaju ovakve organizacije bez obzira na europsku regulativu, to imaju i naši susjedi Slovenci i Austrijanci, Nijemci, Francuzi, Talijani. Mi željeznicu moramo ustrojstveno organizirati i tehnički osposobiti kako bi postala dominantan i vodeći kopneni intermodalni prijevoznik na tržišnim principima poslovanja a realiziranje jednog takvog plana osiguralo bi dugoročnu perspektivu poduzetnicima i obrtnicima koji se vežu za ovakve sustave što bi pridonijelo i stabilnijem ritmu hrvatskog gospodarstva. I na kraju evo svakako trebam kazati da će Klub HDZ-a podržati ovaj zakon u prvom čitanju uz napomenu predlagateljima evo da razmotri sve današnje primjedbe i prijedloge. Hvala lijepa.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Peri Ćosiću na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Prvi se za repliku javio uvaženi kolega Vedran Babić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Evo kolega Ćosić, ja sam pozorno slušao vašu raspravu i slažem se sa mnogo toga što ste rekli. Na prvom mjestu i sa činjenicom da jako malo imamo priliku raspravljati uopće o željeznicama u Saboru. Htio bih vas samo evo nadopuniti kada ste nabrajali projekte da ste zaboravili nabrojati projekt gradnje pruge prve u zadnjih 50-ak godina a to je izgradnja pruge Sv. Ivan Žabno - Gradec vrijedne oko 200 milijuna kuna. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vedranu Babiću na replici. I odgovor uvaženi kolega Pero Ćosić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa uvaženi kolega ma nisam mogao nabrojati sve prioritete, naime prioriteta je puno, ali evo ovo su projekti koji su spremni, ne znam da li je taj projekt spreman i realizacija mislim tih projekata je tu. Ja bih pripomenuo da je jedan projekt jako važan i jako bitan za 10. koridor, bivši 10. koridor to je Zagreb-Slavonski Brod-Vinkovci gdje ne trebaju specijalni projekti, ne trebaju ove imovinsko pravne odnose, znači trebalo bi samo vratiti tu željezničku infrastrukturu u ono prvobitno stanje bez velikih projekata i da bi se dobila brzina koja treba. Znači to su projekti koji se mogu rješavati ad hoc i mislim da svakako ministarstvo mora poduzeti puno toga da bi željeznicu donekle izjednačilo sa susjednim željeznicama, izgubiti ćemo sve koridore, mi imamo utvrđene europske koridore kroz našu zemlju ali nažalost zbog ovih brzina i zbog stanja infrastrukture koje imamo ti koridori nisu iskorišteni.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Peri Ćosiću na odgovoru. Sljedeći za repliku javio se uvaženi kolega Zdravko Ronko. Izvolite.
Pa evo, kolega Ćosiću možemo se složiti da željeznice mora čuvati RH onako kako ih to čuvaju i sve zemlje u EU ali ne samo ove glavne pravce nego i one malo sporedne. Ovaj puta opet smo zaboravili Slavoniju. Ako isključimo prugu Vukovar-Vinkovci, neosporno je to ali postoje i druge pruge koje su itekako značajno i koje još imamo od austro-ugarske i onda su bile ekonomične i onda su bile najbolje i najjeftinije i danas su i u istoj situaciji i najčišće su, itd., itd.. Ali se moramo sjetiti 2010. godine kada je bila moda ukidanja željezničkih pruga, kada su se čak pojedini slavonski političari natjecali tko će se bolje dodvoriti kako bi se neka pruga ukinula itd.. Poslije obnoviti je izuzetno teško. Ona Banova Jaruga gore kod vas pa do onoga Pčelića, uzmite Peternica Našice, odnosno Pleternica-Čaglin-Našice, pruga koju smo zvali u vrijeme rata pruga heroj jer bez nje nije bilo uopće kontakta sa istočnom Slavonijom. Tu se, tu se nismo našli jer to kada se ukinulo izuzetno teško je poslije pokrenuti. Pokrenuli smo jedan dio ali ide izuzetno, izuzetno sporo. Mislim da nam je to u ovim geopolitičkim uvjetima koje sada imamo složenim geopolitičkim uvjetima izuzetno važno i napomenuti da i tu prugu moramo konačno osoviti na noge, ona mora konačno profunkcionirati. Isto tako, radilo se je dosta, uzet ću samo jedan primjer Požega Velika gdje se išlo na to da se uspori promet kako bi se jednostavno i ta pruga ukinula. Spustili smo ovo, spominjete 34 km na sat, spustili smo na 20 km na sat. Ali eto, uspjeli smo lokalna zajednica je uspjela. Hvala lijepo. A da se ne zaboravi Slavonija i taj dio.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Zdravku Ronku na replici i odgovor uvaženi kolega Pero Ćosić. Izvolite.
Pa nikako se ne smije zaboraviti Slavonija. I ova Vlada predvidila je i projekt Slavonija gdje će se investirati značajna sredstva u sve dijelove i gospodarstva i infrastrukture, pa tako i u željeznicu. Ovaj koridor što sam, pruga što sam rekao Vinkovci – Vukovar je sastavni dio koridora koji ide prema luci Vukovar, znači riječnoj luci, znači Vukovar – Vinkovci – Zagreb – Rijeka. To je jako važan koridor. Ali govorio sam i o ovim nerentabilnim prugama koje su se evo počele ukidati i u pretprošloj Vladi. Na žalost i ovaj zakon predviđa razvrstavanje tih pruga u regionalne koje će se vjerojatno doći ili pasti na teret održavanja ili županija ili nekih drugih zainteresiranih koji imaju gospodarske subjekte. Ja mislim da do toga ne bi trebalo doći, da se te pruge svakako trebaju ostaviti u funkciji koliko toliko da žive. Ali jednostavno neumoljive su brojke. Ako na toj pruzi nema tereta, ako nema putnika mora se, a ona košta puno za održavanje, a znamo da evo rekao sam prije glavni koridor, znači Zagreb – Slavonski Brod se putuje sada tri i pol sata, a prije trideset godina se taj put prelazio za dva sata, dva i pol sata zavisi od kojega vlaka. Željeznica nam je 15 godina i 20 godina zapostavljena i mislim da treba značajna financijska sredstva investirat u to. Pregovarano je sa EU, treba što prije pripremiti projekte i treba to pokrenuti a svakako Slavonija se ne smije zaboraviti.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Peri Ćosiću na odgovoru na repliku. Sljedeći se za raspravu u ime Kluba zastupnika Socijaldemokratske partije prijavio uvaženi kolega Vedran Babić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče, poštovani tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Kad govorimo o željeznici otvaranje nacionalnih, teretnih i putničkih tržišta za prekograničnu konkurentnost je glavni korak prema kreiranju integriranog europskog željezničkog područja i stvarnog EU unutarnjeg tržišta za željeznicu. Veće tehničko usklađivanje željezničkih sustava i razvoj ključnih prekograničnih željezničkih pravaca su također pomogli ukloniti prepreke za veću konkurentnost željezničkog sektora zajedno s boljim vezama između EU i susjednih država. Veća konkurentnost dovodi do više učinkovite i prema korisniku orijentirane željeznice. Željezničko zakonodavstvo EU konzistentno potiče konkurentnost i otvaranje tržišta i još od prvog glavnog zakona u tom smjeru koji datira od '91. godine. Zakonodavstvo se temelji na razlici između upravitelja infrastrukture koji upravlja mrežom i željezničkih područja koji infrastrukturu koristi za prijevoz putnika ili roba. Temeljne funkcije kao što je dodjela željezničkih kapaciteta, naplata pristojbe za korištenje infrastrukture i licenciranju moraju se odvojiti od usluga prijevoza i obavljati u neutralnom režimu rada. Na taj način bi se omogućilo nediskriminirajući pristup novih željezničkih prijevoznika na tržište. Kako bi potaknuli veće natjecanje na nacionalnim tržištima zakonodavstvo EU dalo željezničkim prijevoznicima mogućnost ostvarenja prijevoznih usluga u i između drugih članica EU otvaranjem konkurentnosti u prekograničnom smislu. Željeznički teretni prijevoz u potpunosti liberalizirao u području EU od početka 2007. godine kako za nacionalne, tako i za međunarodne usluge, a to znači da bilo koje ovlašteno željezničko poduzeće iz EU sa obveznim rješenjem o sigurnosti može podnijeti zahtjev za kapacitet i ponuditi nacionalne željezničke usluge prijevoza tereta diljem EU. Tržište za međunarodne usluge željezničkog putničkog prijevoza liberalizirao u EU od 1. siječnja 2010. Tržište za isključivo nacionalne usluge željezničkog putničkog prijevoza još se nije u potpunosti otvorilo međunarodnom prijevozu tržišta iako bi se ovo moglo mijenjati u budućnosti. U pogledu prije navedenog treba reći da je RH prihvatila europsku viziju koja promiče veće korištenje željeznica kao energetski učinkovitijeg i održivijeg načina prijevoza. A drugo, željeznički sektor u Hrvatskoj pretežno je tranzitne prirode, jer hrvatske jadranske luke služe kao točke kroz koje teret ulazi na tržišta srednjeg u istočne Europe koje treba uvažavati kod ocjena dosadašnjih i kreiranja budućih strategija. Klub SDP-a ima nekoliko primjedba na sljedeći prijedloga zakona, jer Nacrtom prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o željeznici ruši se koncepcija Zakona o željeznici jer neka rješenja uopće nisu razrađena u cijelom tekstu. Nadalje, ukoliko želimo modernu željezničku infrastrukturu nije dobro da se naknada za financiranje željezničke infrastrukture uplaćuje po litri naplaćene trošarine za energente u iznosu od 20 lipa samo do iznosa koji je najviše osiguran u proračunu za pojedinu godinu. Zašto ako je potrošnja goriva veća ne bi bila i ne bi infrastruktura dobila više sredstava. Svima nam je u interesu da ponovno vratimo sve moguće terete hrvatske pruge, a za to je preduvjet su povećana sredstva za samu izgradnju infrastrukture. I kad gledamo opće stanje Hrvatskih željeznica valja imati na umu da osim što su evo svi konstatirali da je iz godine u godinu se smanjuje brzina na samim prugama evo ja se konkretno sjećam osobno dok sam putovao kao student prije 15, 20 godina da sada samo na relaciji Kutina-Zagreb put traje više nego pola sata duže. Kolega Ronko je u replici naveo da su mnoge pruge zatvorene u međuvremenu, da li će one biti u projektu Slavonija jer dobar dio njih jest u Slavoniji zatvoren, a samo revitalizacija lokalnih pruga jest nekakav preduvjet za razvoj kako i gospodarstva tako i cijele sredine i vrlo je bitno za samo lokalno stanovništvo. Što se događa HŽ Cargom, također ne znamo, imamo podatak da se ove godine izgubilo 11% tržišta. Da li se samo bavi kadroviranjem, a ne bavi se tržišnim poslom i također mi nije jasno što je sa daljinom nabavkom vlakova? Znamo da je prošla vlada nabavila njih 20 od hrvatskog proizvođača, da li se misli nastavljati u tom smjeru i kakvu viziju uopće imamo HŽ-a? Evo slijedom navedenog neću dužiti, klub SDP-a bit će suzdržan. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom kolegi Vedranu Babiću na ovoj raspravi. Prelazimo na sljedeću raspravu. Pojedinačno se javio uvaženi kolega Gordan Maras. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Ima li predstavnik predlagatelja završnu riječ? Nema. hvala. Ovime zaključujem raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki dnevnog reda kada se steknu uvjeti. Zahvaljujem se predstavnicima predlagatelja državnom tajniku gospodinu Tomislavu Mihotiću njegovim suradnicima uvaženoj načelnici sektora gospođi Snježani Josipović i uvaženom načelniku sektora Draženu Antoloviću na dodatnim obrazloženjima prijedloga zakona. Ovime smo iscrpili sve točke dnevnog reda koje su prijeđene danas za raspravu na plenarnoj sjednici. Sutra nastavljamo u 9,30 sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije iz Nairobija o uklanjanju podrtina iz 2007. godine, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 113. Naravno prije rasprave očekujemo možebitne stanke klubova zbog bitnih događaja u RH od sada pa do ujutro. Svima se zahvaljujem i želim ugodan ostatak dana. Živjeli. SJEDNICA PREKINUTA U 15,45 SATI.
Sljedeći je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o željeznici, prvo čitanje, P.Z.E. br. 107. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći Zaključak: „Prihvaća se Prijedlog zakona izmjenama i dopunama Zakona željeznici. Sve primjedbe i prijedlozi iz rasprave biti će dostavljeni predlagatelju da ih uzme u obzir prigodom izrade Konačnog prijedloga zakona.“. Molim glasujmo. Glasovanje je završeno. 86 glasova za, 25 suzdržanih, 2 protiv. Utvrđujem da je većinom glasova donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Sljedeći zakon je, sljedeće mišljenje Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav na temelju zahtjeva za mišljenje o povredi Poslovnika zastupnika Branimira Bunjca. Molim predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Roberta Podolnjaka da dodano obrazloži mišljenje.
Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav Hrvatskoga sabora na svojoj 14. sjednici održanoj 23. ožujka ove godine raspravio je o zahtjevu za davanje mišljenja o povredi Poslovnika Hrvatskoga sabora kojeg je ovom odboru podnio zastupnik Branimir Bunjac dana 22. ožujka 2017. godine. Sukladno odredbi članka 236. i na temelju svoje nadležnosti iz članka 60.-og Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav većinom glasova sa 9 glasova za i 1 glasom suzdržanim daje sljedeće mišljenje. Napominje se kako je u predmetnom zahtjevu pogrešno naveden broj nepostojećeg stavka 4. umjesto stavka 3. članka 247. u odnosu na koji se traži da Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav da mišljenje o povredi Poslovnika Hrvatskoga sabora. Iz predmetnog zahtjeva i fonograma 3. sjednice Hrvatskoga sabora od 22. siječnja ove godine vidljivo je kako su objedinjenu raspravu o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, Prijedlogu zakona o prestanku važenja zakona o postupku oduzimanja imovinske koristi ostvarene kaznenim dijelom i prekršajem te o Prijedlogu zakona o izmjenama zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta predložili klubovi zastupnika Socijal-demokratske Partije Hrvatske i Hrvatske demokratske zajednice. U zahtjevu je obrazloženo kako prijedlog za provođenje objedinjene rasprave nije došao od ovlaštenih predlagatelja te kako je navedenom potrebna suglasnost svih klubova zastupnika. Odredbom članka 247. stavka 3. Poslovnika Hrvatskoga sabora propisano je da se na prijedlog predsjedatelja matičnog radnog tijela, Odbora za zakonodavstvo ili klubova zastupnika o dvjema ili više točaka utvrđenog dnevnog reda može provesti objedinjena rasprava. Predsjedatelj je tijekom davanja pojašnjenja o mogućnosti provođenja objedinjene rasprave prihvatio prijedlog navedenih klubova te u skladu sa navedenom poslovničkom odredbom omogućio provođenje objedinjene rasprave. Zbog nepreciznosti odredbe kojom je uređeno provođenje objedinjene rasprave potrebno je navedeno pitanje posebno urediti promjenom Poslovnika Hrvatskoga sabora. I obzirom na navedeno Odbor je mišljenja kako nije povrijeđena odredba članka 247. stavka 3. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Hvala.
Hvala lijepa. Zahvaljujem predsjedniku Odbora. Sukladno članku 236. Poslovnika o mišljenju Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav odlučuje se bez rasprave. Prema tome dajem na glasovanje mišljenje Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav na temelju zahtjeva za mišljenje o povredi Poslovnika zastupnika Bunjca. Molim vas glasujte. 102 za, 11 suzdržanih, nitko protiv. Utvrđujem da je većinom glasova prihvaćeno mišljenje Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav.