Kolegice i kolege, dobro jutro. Nastaviti ćemo sa radom. Kolega Bubalo se javlja, traži riječ. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani zamjeniče predsjednika. Tražim stanku u ime Kluba HDSSB-a zbog poništenja natječaja na Koridoru 5C.
Zbog čega? Zbog?
Poništenja natječaja na autocesti Koridoru 5C, najvažnijoj prometnici u Slavoniji i Baranji.
Dobro. Damir Kajin.
Oko preporuke ili preporuka Europske komisije Republici Hrvatskoj zbog fiskalnog deficita.
Dobro. Možemo oko prognoze vremena još eventualno ako netko želi. HDZ izvolite.
Imam ime i prezime gospodine potpredsjedniče.
Molim?
Ja imam ime i prezime, gospodine potpredsjedniče.
O oprostite.
Samo mislim da vi inzistirate na nekakvim formalnostima pa onda mogu i ja.
Ispričavam se.
Ja bih molio stanku u ime kluba HDZ-a zbog Izvješća Europske komisije.
Zbog Izvješća Europske komisije. Šemper.
U ime kluba HSU-a također oko preporuka Europske komisije, prijevremene mirovine.
Dobro. Određujem stanku do [[Upadica: SDP.]] SDP izvolite.
Klub SDP-a isto traži stanku oko Izvješća komisije.
Izvješće komisije i klub SDP-a. Određujem stanku do 9,45. Hvala. STANKA U 9,35 SATI NASTAVAK NAKON STANKE u 9,45 SATI Vrijeme određeno za stanku je isteklo. Pozivam kolegu Krešimira Bubala za govornicu. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zamjeniče predsjednika. Naime, vi znate da ja ne tražim često stanku, ali u klubu smo jutros šokirani kad smo pročitali naslove u novinama da je HAC poništio natječaj za autocestu i koridor kroz Baranju jer svi mi dobro znamo da se most na rijeci Dravi završava i očekujemo ovih dana da bude gotov. U nekoliko navrata ministru Hajdašu Dončiću smo uputili pismo i ja osobno i moram priznat 23.1.2014. on u svom dopisu kaže da će početkom 2015. biti gotov most na koridoru 5c, a isto tako navodi ove tri dionice da će koštat 617 milijuna kuna. Beli Manastir-Čeminac 251 milijun, Čeminac-Drava 154 milijuna i Drava-Osijek 212 milijuna. No kada smo vidjeli danas da je natječaj poništen iz razloga što se dvaput tijekom natječajnog postupka mijenjala dokumentacija, moram priznat da smo bili šokirani. U Hrvatskom saboru tražimo odgovor i resornog ministra, ali isto tako i predsjednika Uprave HAC-a Davora Mihovilovića, zašto je dva puta mijenjana dokumentacija, zašto nakon dvaput promjene dokumentacije kaže se da neće koridor bit gotov do 2015. i nakon toga to bi bio razlog da se poništava natječaj. Mi sumnjamo da su u pitanju neke druge stvari jer u Slavoniji i Baranji izgleda da nema tunela. Najveće brdo je bundeva i kada gledamo poništenje natječaja pitamo da li je predsjednik uprave radio natječaj ili neka stara ekipa pa molio bih odgovor i ministra, ali isto tako i predsjednika uprave HAC-a, tko je radio natječaj na ovoj dionici i zašto se dvaput mijenjala dokumentacija. No isto tako želim u ime kluba HDSSB-a reći ne da je samo šok zbog promjene dokumentacije, ne samo da je šok zato što se neće raditi ono što je za Slavoniju i Baranju žila kucavica, a to je spoj sa Mađarskom, nego isto tako naša građevinska operativa koja u ovom trenutku nakon završetka mosta neće imat posla, a poznato je da ova Vlada tijekom svog mandata nije započela nijednu veliku kapitalnu investiciju u Slavoniji Baranji. Tražimo očitovanje i ministra i predsjednika uprave HAC-a. Prema tome, ovdje moramo naći odgovore tko je krivac zašto će koridor 5c čekati 2020. i ovdje se navodi zbog nemogućnosti završetka do 2016. eto nek' Slavonija i Baranja čeka 2020. Za nas je to nemoguće čekat zbog građevinske operative, zbog toga što ćemo imati most koji će biti završen idućih vrlo brzo, mjesec-dva dana, koji će bit most za nigdje. Barem da se napravio poluprofil od Osijeka do Čeminca i normalno do Belog Manastira. No ono što me također brine i to sam tražio od ministra neki dan i očitovanje, 30. travnja 2015. godine po mojim informacijama i mojim spoznajama Hrvatska i Mađarska Vlada u ovom trenutku ne samo da nemaju komunikaciju zbog INA-e nego isto tako ti međunarodni odnosi su ja bi rekao na najnižoj razini u prošlim godinama u odnosu na prošle godine i uopće se ne razgovara ni ne dogovara spoj koridora 5c. To nas zastrašuje jer upravo na prostoru Baranje 1/3 je mađarskog stanovništva i nama je itekako bitno da su ti međunarodni odnosi između Hrvatske i Mađarske dobri, a itekako nam je važno da se završi koridor 5c upravo kroz Baranju i zbog građevinske operative i zbog ljudi koji žive tamo, ali isto tako spoja sa Mađarskom, sa Baltikom, ako želimo biti povezani i u smislu prometa i roba, ali isto i ljudi. Prema tome, molimo u ime kluba HDSSB-a očitovanje i ministra, ali isto tako i predsjednika uprave HAC-a. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime grupe nezavisnih zastupnika Damir Kajin.
Da, tako bih i ja mogao zavapiti što se čeka sa istarskim ipsilonom, ali neću sada o tome. Ono što je sigurno dobro, Europska komisija neće dodatno pojačati monitoring nad Hrvatskom zbog prekomjernih makroekonomskih neravnoteža, no guranje u zadnji čas ili u onaj zadnji šesti stupanj nadzora i zahtjeva za žurnim akcionim planom korektivnih mjera nismo izbjegli zato što ne ispunjavamo kriterije za to, već prema svemu sudeći izmakli smo mu zato što s ekonomskim neravnotežama podjednako problema imaju i neke daleko veće i daleko važnije zemlje Europske unije od Hrvatske. To su prije svega Francuska i to je Italija. Slično vrijedi vjerojatno i za Portugal, dok u skupini kandidata za onaj šesti krug jedinio ga Bugarska s obzirom na ispunjavanje kriterija nije zaslužila. Znači pošteđeni smo vjerojatno zbog toga što smo se svrstali pod kišobranom, da se tako izrazim, Francuske odnosno Italije pa možda i Portugala. Danas sam pročitao jedan naslov, jasno da se ne mogu s njime složiti, da je naš uspjeh što smo izbjegli sankcije. To je jedna čudna logika. Ponašamo se kao jedna susjedna zemlja u vrijeme Miloševića. On je stalno uvjeravao svoje da je sve ratove dobio, a nakon svakog rata Srbija mu je bivala sve manja i manja. Rekoh spasili su nas Italija, Francuska odnosno Portugal. Politika ne talasati nikoga ne čini previše nezadovoljnim u nadgradnji, ali cijena se plaća gdje, u bazi. I činjenica je da se danas teže živi. Da je Hrvatska pred 6 godina po standardu bila ispred 7 zemalja EU, a danas iza nas su samo Bugarska i Rumunjska. Neću govoriti sada o ovim preporukama, deficit, plaće, smanjiti preklapanje između središnje države, odnosno lokalne vlasti, ali dobro je rekao gospodin Gligorov danas da mi smo čekali plimu da brod sam nekako krene. Ali izgubljeno je vrijeme i sad je izboren time out. Međutim, zašto sam se javio? Da bih govorio o porezu na imovinu. Ono što Europa sigurno ne shvaća, a po tome pokazuje da ne razumije niti Republiku Hrvatsku, to je njihovo nametanje poreza na nekretnine koji će se po mom sudu pretvoriti ako ne budemo oprezni u poreznu sirotinju, a s druge strane vjerojatno oni koji su najbogatiji u ovoj zemlji moći će samo profitirati. Kad gledamo migracije, staračka domaćinstva, nekretnine koje se nasljeđuju, imanja koja se ne obrađuju, pad cijena nekretnina. To je jedna krajnje osjetljiva materija koja će bogatima lako donijeti još neko novo dodatno bogatstvo, a sirotinji neku novu nedaću ili neki novi namet. I zato mislim da je dobro da je Vlada najavila novi model naplate komunalnih naknada, ali ovdje su fiskalni efekti svega 300 milijuna kuna, a Europa očekuje nekoliko milijardi kuna. Ono što je sigurno dobro da se jednostavno kad govorim o toj plimi, da parafraziram gligorova, da se naša brodogradnja oporavlja. To je znak da je Europi krenulo i da nas ta ista Europa u ovom trenutku šlepa. Evo baš je jučer Uljanik potpisao dva ugovora za dvije novogradnje, za prijevoz 7000 automobila po brodu. Knjiga narudžba za Uljanik, za Treći maj ili Uljanik grupu svejedno je danas 20 brodova i posla će biti do 2018. godine. Najveći problem u Puli, u Rijeci biti će bez obzira na tisuće, tisuće ili desetine, stotine tisuća nezaposlenih pronaći ljude koji će raditi pod navodnicima u utrobi broda. Jednostavno ih nema. Počeli su dijeliti stipendije od 1600 kuna na više i to je sigurno dobro. I možda još samo jednu rečenicu, sad čitamo svaki dan zašto zamjenici guvernera imaju veće plaće od predsjednice ili premijera. Ravnatelj HRT-a isto tako. Neka budu autonomni, ali ne i kad je riječ o plaćama. Zamjenik guvernera 32500 kuna sa svim drugim primicima 48870 kuna neto. E pa mislim da tako ne bi smjelo. Normalno branit ćemo njihovu autonomnost, neovisnost, ali u ovom segmentu nisu i ne mogu biti samostalni.
U ime kluba HDZ-a govorit će poštovani Ivan Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, pa bilo je na određen način otužno jučer gledati predstavnike Vlade kako hine nekakvo zadovoljstvo za izvješćem Europske komisije. Jer kad malo bolje pročitate onda mislim da nitko u Hrvatskoj nema razloga za zadovoljstvo. Zašto? Pa zato što kad pročitate pažljivije mišljenje Europske komisije onda ćete vidjeti da su nam poslali jasnu poruku da Vlada nije izvršila ono što je obećala. Isto tako da uz sva silna porezna opterećenja koje je ova Vlada u tri i pol godine svog mandata nametnula hrvatskim građanima, hrvatskom gospodarstvu to ne zadovoljava prihodovnu stranu i da treba uvesti porez na imovinu. I to je definitivna potvrda da ta priča oko poreza na imovinu ima malo drugačiju sliku jer to je u ovom trenutku kao komunalna naknada prihod jedinica lokalne samouprave. Ali ako netko to spominje kao recept za rješavanje problema državnih financija, onda je jasno da je netko želio šest, šest i pol milijardi kuna uzeti iz džepa hrvatskih građana. I ono što je elementarno pitanje da li hrvatski građani tih šest i pol milijardi ne u jednoj godini, nego sve sljedeće godine imaju. Jasan odgovor iz našeg kluba nemam ga. I lako je govoriti o porezu na nekretnine, porezu na imovinu nekome gdje građani imaju 40% nekretnina, a u Hrvatskoj gdje 90% građana ima nekakvu nekretninu to bi bio izuzetno težak i socijalni udar na hrvatske građane. Dakle, to je jedan dio priče. Drugi dio priče onih 6 točki, 6 preporuka nije ništa drugo nego na jedan fin način rečeno gospodo niste proveli strukturne reforme. Jer što reći ako vam netko kaže da u mirovinskom sustavu imate problem ranog umirovljenja. Pa šta vam je trebao nacrtati da očigledno neke stvari u tom mirovinskom sustavu ne štimaju i da neke stvari naprosto treba postaviti na drugačiji način nego što je to bilo u prethodnim godinama. Ako nama netko kaže da je problem zdravstva i da se tu kriju potencijalni minusi, a netko je cijelo vrijeme pokušao prikazati izdvajanje HZZO-a iz Riznice, da je to velika strukturna reforma. Ja i vama i sebi i dalje a i hrvatskim građanima postavljam pitanje pa je li svejedno. Pa ne radi niti riznica, niti HZZO ne radi trošak. Trošak rade neki drugi, pa na kraju krajeva i zakoni koje je Vlada predložila i koje je vladajuća većina usvojila u ovom Saboru. Treća stvar ono što je cijelo vrijeme se govorilo o nepovoljnoj klimi za investitore u lošem okruženju sad su to malo drugačije preformulirali, pa su napisali preklapanje državne uprave i lokalne uprave i samouprave. Pa to nije ništa drugo nego su rekli gospodo ne može se dogoditi ako u Hrvatskom saboru se izglasa nekakav zakon da tamo nekakav lokalni činovnik nekoga koči godinu, dvije, tri ili pet da ne može dobiti građevinsku dozvolu. Pa zar to netko treba nacrtati? Ali to jasno piše u ovim dokumentima. Efikasnije i bolje upravljanje javnim poduzećima. Pa ako je istina ono što se govorilo prije mjesec dana da javna poduzeća imaju sjajne rezultate, da nikada nisu imali ovakve rezultate, onda čemu preporuka ovakva Europske komisije. Zar su oni čoravi? Oni ne vide kakva je situacija. Ne, ali oni su vidjeli činjenicu da dobit HEP-a nije posljedica restrukturiranog HEP-a i novog načina poslovanja nego da je dobit HEP-a isključivo posljedica toga što hrvatski građani već tri godine plaćaju 25% skuplju struju i hrvatsko gospodarstvo, a HEP ništa ne investira nego gomila novce kod sebe. I to možemo kolegice i kolege komotno nazvati novim parafiskalnim nametom. Jer ako nekome povisite cijenu sa izlikom da će se iz toga investirati ne dogode se investicije nego što je to drugo nego novi parafiskalni namet. I zaključno, problem pravosuđa, problem Trgovačkog suda. Nas nekoliko je tu ne jedanput govorilo da je jedan veliki problem što se tiče gospodarstva RH pa čak i ovako nagomilanih dugova su sudski procesi koji traju po nekoliko godina ili 10-ak godina. Isto tako stečajevi koji traju 10-ak godina. Ja ću vam navesti primjer jednog komunalnog poduzeća iz grada iz kojeg ja dolazim koje je otišlo u stečaj 2000. Stečajni postupak je vođen 13 godina. Pa dapače, netko je čak u stečajnu masu ugurao kompletnu komunalnu infrastrukturu koju su gradili građani Velike Gorice. Ali vidite, vrlo je interesantno da se nikako u dogovoru sa Trgovačkim sudom to nije moglo izlučiti van. I to je nešto što treba svakome napisati običnim hrvatskim jezikom koji razumije hrvatski građanin pa će onda [[Upadica Stazić: Vrijeme.]] Samo još jednu rečenicu molim vas. Pa će onda valjda svima biti jasno i nećemo biti ni sretni ni presretni zbog toga što nismo u 6. skupini.
U ime kluba HSU-a govorit će uvaženi Željko Šemper, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa evo mi već godinama u Hrvatskoj slušamo atake praktički na korisnike privremenih mirovina, na ljude koji u većini slučajeva nisu otišli u privremenu mirovinu svojom voljom već pritiskom poslodavaca u sveopćoj borbi za što veću dobit i za što veći profit. Te ljude se ne pita želite li ili ne, stavlja ih se pred gotov čin. Eventualno se ponudi otpremnina i ti završavaju u prijevremenoj mirovini. Samo jedan osvrt na razlike između starosne i prijevremenih mirovina. Treba reći da korisnici prijevremenih mirovina imaju najduži staž, 36,5 godina. To je 13% veće od korisnika starosnih mirovina čiji prosječni radni staž je 31 godina i 8 mjeseci. Dakle, za najduži staž korisnici prijevremenih mirovina imaju 6% prosječno manju mirovinu. Po starom zakonu do '98. godine penalizacija za 5 godina ranijeg umirovljenja je bila 6,65% i trajala je do 60. godine jer to je onda u ono vrijeme bio uvjet za odlazak u starosnu. Navršetkom tih godina ta penalizacija od 6,65% se ukidala. Od 1.01.'99 mirovinskom reformom penalizacija za 5 godina iznosi 20,4%. To je mnogo, mnogo više, znači petina mirovine od zarađene mirovine uzima se i što je najgore doživotno. Što najviše boli te ljude. Uplaćeni doprinosi, odigran najveći staž, najduži staž, a najveća kazna. Hrvatska stranka umirovljenika je uspjela prošle godine u Planu 21 što se tiče mirovinskog osiguranja poboljšati neke uvjete tih prijevremenih mirovina pa smo primjerice za 60 godina života i za 41 godinu staža i više uspjeli da se u mirovinu, dakle sa 60. godina ide bez penalizacije. Isto tako htjeli smo napraviti jednu ravnotežu za one koji odlaze u mirovinu bez otpremnine, u slučaju stečaja ako dvije godine na Burzi ne nađe posao također sa 60. godina ide u prijevremenu mirovinu. Ja se moram osvrnuti na ono što me čudi i što sam mislio kad ćemo ući u EU da će tu nešto popraviti, a to je jedna od najvećih nepravdi, to su obiteljske mirovine. Znamo da u Njemačkoj nakon smrti bračnog partnera preživjeli zadržava svoju mirovinu i dobiva 60% mirovine bračnog druga. Mi smo prepisali, Hrvatska '98. godine njemački zakon ali tu odredbu smo izbacili. I danas kad bračni partneri za 70, 75 godina ukupnog bračnog staža kad jedan nakon 40 godina svojeg staža umre njegova supruga bira, bira razliku hoće li dobiti 50 ili 100 kuna više. Da li će zadržati svoju mirovinu ili će uzeti 70% mirovine bračnog druga. To je jedna od velikih nepravdi. Bez obzira na krizu mi moramo se usmjeriti da to pa da barem dobijemo naši umirovljenici u obiteljskoj mirovini ono što dobivaju u Njemačkoj pa barem 50%. Na taj način olakšali bi tim ljudima, tim ženama, jer 92% korisnika obiteljskih mirovina su žene. Znači, mi muškarci odlazimo, svega nas je 7% u obiteljskoj mirovini. Zbog toga apeliram i na našu radnu skupinu i na Vladu koji pregovaraju sa Europskom komisijom da zaštite korisnike prijevremenih mirovina jer to je jedna od najvećih nepravdi u našem sustavu. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I u ime kluba SDP-a govorit će poštovana potpredsjednica Doma Dragica Zgrebec, izvolite.
Hvala. Hrvatska udruga već drugu godinu provodi mjere za smanjenje prekomjernog deficita i makroekonomske neravnoteže. Hrvatska je postala članica EU u vrijeme kad je nakon višegodišnje krize bilježila dvocifreni pad BDP-a. Zašto Hrvatska teško izlazi iz krize? Zato što se na vrijeme nije reagiralo, što se upravo suprotno dugo vremena negiralo da kriza uopće postoji. I sada imamo za posljedicu ne samo veliki deficit, visoko državno zaduženje nego za posljedicu imamo još uvijek pad BDP-a u prošloj godini ogromnu zaduženost i građana i gospodarstva. I zato mislim da je dobro da oni koji su tada vodili državu, koji nisu na vrijeme reagirali danas prepoznaju što bi to trebalo činiti pa očekujem da će u tome dati podršku i Vladi koja poduzima određene mjere. Sadašnja Vlada je već početkom mandata započela ozbiljnu fiskalnu i financijsku konsolidaciju. Već u prvoj godini nominalno je smanjen državni proračun, međutim to nije dovoljno. Mi moramo zapravo vratiti povjerenje poduzetnika da počinju ulagati i zapošljavati jer to je jedini način kako se izlazi iz krize. I Vlada i saborska većina svjesni smo problema koji pred nama stoje, svjesni smo da ih nije lako rješavati i da treba nastaviti ove mjere koje se dosada poduzimaju. Ali ja bih rekla da izjave koje su pratile i ove pregovore pogotovo europskog povjerenika za ekonomiju i financije gospodina Moscovici koji je ipak ocijenio da je Vlada postigla pozitivne rezultate, da ozbiljno provodi reforme da to naravno nije dovoljno ali da je proces koji je započet dobar. Ne bih rekla da su to samo diplomatske izjave jer on nije diplomata, on zapravo nadzire zemlje koje su u sustavu prekomjernog deficita odnosno makroekonomske neravnoteže. I umjesto da zajedničkim snagama radimo na potrebnim sustavnim promjenama u Hrvatskoj se čini ili dobiva dojam kako neki politički krugovi zapravo nastoje svaki napredak koji Hrvatska ima obezvrijediti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sada ćemo nastaviti prema predloženom dnevnom redu. Danas ćemo raspraviti četiri točke dnevnog reda, pod rednim brojevima 6., 7., 8. i 9. A u prve dvije provest ćemo objedinjenu raspravu. To je u skladu sa dogovorom klubova. Znači objedinjena rasprava o - Konačnom prijedlogu Zakona o dopuni Zakona o sprječavanju sukoba interesa, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.BR.838 - predlagatelj zakona je Klub zastupnika SDP-a. Prijedlog akta ste primili. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Druga točka o kojoj ćemo provesti objedinjenu raspravu je: - Prijedlog Odluke o razrješenju ravnatelja i zamjenice ravnatelja Agencije za zaštitu osobnih podataka. Predlagateljica ove odluke je Vlada Republike Hrvatske u skladu s člankom 29. Zakona o zaštiti osobnih podataka. Prijedlog akta ste primili. I sada pitam prvo predstavnika SDP-a kao predlagatelja prvo zakona želi li dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Izvolite uvaženi Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege Agencija za zaštitu osobnih podataka svojim bi rješenjem od 20.travnja 2015.godine utvrdila da su javnim objavljivanjem osobnih podataka dužnosnika na internetskim stranama Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa objavljeni osobni podaci dužnosnika u prekomjernom opsegu, a da se radi o podacima koji se odnose na bračno stanje dužnosnika, broj djece, činjenicu nepostojanje djece, neto plaću dužnosnika koju je ostvarivao iz prethodnog zaposlenja kao i podatke o kreditnim zaduženjima, instituciju kod koje je kredit ostvaren, rok otplate i slično prije stupanja na dužnost. Ovakvo je rješenje za zaštitu osobnih podataka dovelo do privremenog ukidanja javne objave podataka iz izvješća o imovinskom stanju dužnosnika budući je Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa odlučilo do daljnjeg ne objavljivati navedene podatke. Mi iz Kluba zastupnika SDP-a takvu situaciju bez obzira na to što su imovinske kartice u međuvremenu ponovno objavljene doduše bez podataka koje sam ranije naveo ne možemo prihvatiti prvenstveno iz razloga što je odredba članka 8. Zakona o sprječavanju sukoba interesa koja regulira pitanje sadržaja i objavljivanje imovinskih kartica već bila predmet propitivanja pred Ustavnim sudom RH koji je 7.studenoga 2012.godine zauzeo slijedeće stajališta "Ustavni sud utvrđuje da je osporeno zakonsko rješenje jasno i precizno formulirano, a njegovi učinci izvjesni i predvidljivi. Kandidati na sve javne dužnosti iz članka 3. zakona takvo zakonsko rješenje moraju prihvatiti žele li obnašati te dužnosti. Ne pristaju li na zakonsko rješenje iz članka 8.stavka 10.zakona mogu slobodno odlučiti da se ne kandidiraju za te dužnosti odnosno odbiti imenovanje. Utoliko osporeno zakonsko pravilo ima preventivni učinak i ne bi se moglo ocijeniti nesuglasnim s načelom razmjernosti iz članka 16. Ustava RH." Dakle, Ustavni sud RH prihvatio je i ostavio na snazi zakonsku odredbu koja propisuje javnu objavu spornih podataka kao i sadržaj odnosno opseg te javne objavi. Imajući navedeno u vidu mi u Klubu zastupnika SDP-a držimo da je trenutno u RH interes javnosti da ima uvid u način na koji političari obnašaju svoje javne dužnosti daleko jači od interesa tih istih političara da im privatnost u onom opsegu u kojem je ona ograničena odredbom članka 8.stavka 1.do 4.pa poslije stavka 10. Zakona o sprječavanju sukoba interesa bude zaštićena na onaj način na koji je zaštićena svakom drugom građanina RH. Ako ni zbog čega drugoga onda zbog onog što u svojoj odluci o ovoj temi navodi Europski sud. Osobito kad je riječ o ponašanju političara, u njihovu javnom svojstvu treba se praviti razlika prema privatnim pojedincima jer političari neizbježno i svjesno izlažu sebe strogoj provjeri riječi i djela i od novinara i od javnosti općenito. Smatramo da je upravo na zakonodavcu, dakle na Hrvatskom saboru da odredi koji će podaci o imovini i imovinskom stanju dužnosnika biti javni i na koji način će se ti podaci objavljivati. Na nezavisnim agencijama je potom ne da takve odredbe zakona šire ili sužavaju već da paze da se zakon koji se donosi u ovom domu provodi. Svojim odlukama prvo AZOP, a onda i Povjerenstvo za odlučivanje o sukoba interesa izašli su iz tih zakonskih okvira i preuzeli na sebe ulogu zakonodavca, a to im ne možemo dopustiti. Kako bi takvu situaciju sanirali kako bi bilo kakve buduće dvojbe izbjegli, ali prije svega kako bi osigurali da oni podaci koji trebaju biti javni doista i ostanu javni, predlažemo da Hrvatski sabor usvoji ovaj prijedlog zakona kojim će se objava podataka o imovini i imovinskom stanju dužnosnika, dakle samo objava podataka koji su navedeni u stavcima 1.do 4.članka 8. Zakona o sprečavanju sukoba interesa izuzeti iz dosega Zakona o zaštiti osobnih podataka. U svemu ostalom zakon ostaje neizmijenjen, a ova se izmjena naravno odnosi i na sve postupke koji su sada u tijeku. Hvala.
Zahvaljujem. Pitam sada predstavnika Vlade ministra Arsena Bauka želi li obrazložiti prijedlog odluke o razrješenju ravnatelja i zamjenice ravnatelja agencije za zaštitu osobnih podataka. Izvolite.
Zahvaljujem poštovane dame i gospodo. Prošli tjedan smo imali priliku svjedočiti završetku sukoba dviju neovisnih institucija koje odgovaraju Hrvatskom saboru, koje imenuje i koje odgovaraju Hrvatskom saboru i to Agencije za zaštitu osobnih podataka i Povjerenstvo za odlučivanju o sukobu interesa u smislu tumačenja primjene dva zakona Zakon o zaštiti osobnih podatka i Zakona o sukobu interesa. Kako ne mogu obje institucije biti u pravu, a kako je Sabor taj koji je arbitar između u prijeporu tih dviju institucija, to je i mjesto na kojem se taj prijepor može i riješiti. Vlada RH je temeljem Zakona o zaštiti osobnih podataka predložila razrješenje čelnika AZOP-a i na taj način iskazala svoj stav o tome što ona misli tko je u ovom slučaju u krivu i s druge strane omogućila Hrvatskom saboru da taj naš stav potvrdi ili ne potvrdi. Naravno, možemo raspravljati o tome da li je mjera Povjerenstva za sukob interesa u uklanjanju svih kartica bila potreba i ona je izazvala veliku medijsku buru. Kartice su u međuvremenu vraćene, a ovo je naš doprinos rješavanju tog prijepora i završetku te rasprave. Prema tome, ukoliko su čelnici agencije pogriješili oni će snositi za to odgovornost odnosno biti će razriješeni. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo sada na replike. Prvo one upućene Peđi Grbinu. Damir Kajin.
Mislim da sam točno zapisao, rekli ste gospodine zastupniče da je interes javnosti da političari objave imovinske kartice i da javnost ima uvid u te iste imovinske kartice. I ja se apsolutno s time slažem. Treba objaviti imovinske kartice i to nikoga ne bi trebalo u ovoj zemlji posebno uzbuđivati. Ali zar ne bi trebalo ili zar ne bi trebali imovinske kartice i objavljivati i suci i državni odvjetnici? Čemu ta distinkcija? Koja je obveza za suca odnosno za državne odvjetnike? Oni moraju dostaviti imovinske kartice ali se onda te imovinske kartice ne smiju objavljivati i one se ne objavljuju. A ja osobno smatram da bi trebali početi od sudaca i ljudi koji rade u DORH-u jer oni ako ništa drugo "odlučuju o ljudskoj sudbini". I oni bi trebali biti prvi koji bi te imovinske kartice trebali dostavljati i koje bi se trebale objavljivati. Iza njih bi trebalo normalno objavljivati imovinske kartice ljudi koji raspolažu sa proračunima, to su oni koji sjede u izvršnoj vlasti pa onda sve ostale. Ali jednako tako trebali bi objavljivati imovinske kartice i šefovi policija i pročelnici, a ne da imamo ovakvu situaciju. ili ne bi trebao objavljivati nitko imovinske kartice ali bi onda Ministarstvo financija temeljem Zakona o dohotku moralo ispitati podrijetlo naše imovine.
Druga replika Josip Salapić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Grbin imam dva pitanja za vas. Ako je agencija postupala suprotno članku 28.zakona onda zašto ova izmjena zakona, ako je sve bilo protuzakonito i njihovo djelovanje i smjena čelnika agencije zašto je došlo do ovog prijedloga zakona? Pitanje, jesu li čelnici AZOP-a kao samostalno tijelo koje je odgovorno Hrvatskom saboru, a ne jednoj stranci niti Vladi, nego Saboru mi smo njih izabrali, jesu li prekršili zakon kada su dali naputak Povjerenstvu za sprečavanje sukoba interesa jesu li u tom naputku naložili skidanje kartica ili uklanjanje spornih podataka vezano za djecu, za bračno stanje, za kredite i za banke u kojima su ti krediti dignuti? I jeli postupanje agencije bilo u skladu sa Direktivom EZ 95/46 ili nije? I zašto nema sankcije za drugu stranu ako je druga strana pogriješila u svome postupanju? Ako ćemo ići sukladno nekim schengenskim pravilima, ako imamo tijelo koje je neovisno bilo kakvoj politici jer se bar tak treba zvati, zašto onda ova izmjena zakona koju ćemo mi podržati, mi se slažemo. Ako je interes javnosti takav da se sve zna živo, pa i ono što se ne treba znati pa nek se zna jer smo mi tu odgovornost na sebe preuzeli. Onda kako se sada praviti da ovo nije čisti politički potez ako se ovo događa danas da mi ovo podržavamo, a oni kao ništa nisu pogriješili, a oni su smijenjeni, oni lete sa svoje dužnosti, a ovi ostali ostaju i mogu tumačiti zakon onako kako hoće. Samo me zanima obrazloženje gdje je tu zdrav razum i zdrava logika pa čak i u nekom političkom korektnom postupanju.
Odgovor na repliku uvaženi Peđa Grbin.
Poštovani kolega, mislim da sam bio više nego jasan, a i ministar je to bio u svom izlaganju kada sam rekao da je agencija na sebe preuzela ulogu zakonodavca, da je izašla iz zakonskih okvira i da je svojim rješenjem odredila da oni podaci za koje izričitom Zakona o sprječavanju sukoba interesa, konkretno člankom 8. stavkom 1. do 4. i poslije toga stavkom 10. toga zakona određeno da budu javni, oni su rekli ti podaci neće biti javni. Uz svo dužno poštovanje, niti jedna nezavisna agencija ne može svojom odlukom derogirati zakon. Ukoliko smatraju da je zakon protuustavan mogu pokrenuti postupak pred Ustavnim sudom. Agencija za zaštitu osobnih podataka odgovorna je Saboru ali i Vladi jer upravo Vlada je ta koja inicira razrješenje i imenovanje dužnosnika te je tako i postupila. S druge strane Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa odgovorno je samo Saboru jer čitavo imenovanje i čitav postupak potječe odavde. Znači ukoliko smatramo da je netko pogriješio i da je ta greška toliko snažna da treba dovesti do razrješenja to mi moramo inicirati ovdje. A ja doista smatram da je Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa pogriješilo. Ali je njihova greška daleko manja od one od Agencije za zaštitu osobnih podataka jer je Agencija za zaštitu osobnih podataka bila ta koja je derogirala zakon a povjerenstvo je na to reagiralo na način, često koristimo u Hrvatskoj taj termin da prekomjerno granatira i umjesto da makne samo dio osobnih podataka makne sve. E sada zašto je ovaj zakon nužan? Zato što ja doista smatram da je potrebno da javnost zna od koga sam ja dobio povlašteni kredit prije nego što sam postao dužnosnik kako bi javnost znala da li me netko drži u šaci i da li netko na taj način kontrolira moje glasovanje. I samo još jedno za kraj, ovo sa šengenom kolega uvaženi nema veze. Šengen je režim kojim se uređuje granični prijelaz, kolanje ljudi među državama članicama Europske unije a direktive o zaštiti osobnih podataka i sukobu interesa su nešto sasvim drugo. Hvala.
Nova replika, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Grbin, postoji jedna zemlja u Europi, u Europskoj uniji koja je organizirana, velika, utjecajna, moćna, koja je daleko demokratskija nego što je Hrvatska i nema recimo Ustav, jedna od rijetkih zemalja koja nema ili jedina koja nema Ustav ali ima praksu. I ovo što ste vi govorili u potpunosti se slažem s vama da je netko uzeo prerogative zakonodavca u svoje ruke a to mu nije posao. Prije svega ono što bih ljudi koji idu na javne funkcije trebali znati da ne mogu raspolagati sa javnim novcem, trošiti javni novac a da to nije transparentno a da to oni koji pune državni proračun ne znaju. Međutim, sjetite se koliko mjeseci smo mi ovdje u Saboru potrošili na to da se izglasa da Hrvatska radiotelevizija na svoje Internet stranice stavi osobna primanja svih zaposlenih na Hrvatskoj radioteleviziji. I sjetite se koji je rezultat glasanja bio i sjetite se koju pljusku je onda gospodin Radman dao većini kada je ipak objavio kada se izglasalo da s ene treba objaviti. Mi sami ovdje dajemo prijave, sve što je javni novac, treba biti poznato. Sjetite se koliko je tajnih ugovora agencija državnih ustanova sklopljeno sa javnim novcem u interesu zaštite, koga? Ne građana nego profitera. I to, tako su i ovi u agencijama, u razno raznim državnim tijelima mislili da su iznad Sabora jer svaki puta kada mi ovdje govorimo Sabor kaže pa ne treba. Treba. Sve što je javno treba objavljivati. Prema tome, dobar je … [[Govornik se ne razumije.]] i smjene, dobro je da se donosi novi zakon i da nema više nikakvih nedoumica.
Odgovor na repliku uvaženi Peđa Grbin.
Zahvaljujem uvaženi gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega početi ću sa nečim što možda nema veze sa ovom raspravom ali ima veze sa replikom. Velika Britanija o kojoj ste govorili ima Ustav, on doduše nije pisan Ustav ali je Ustav ima i ustavno pravo i to vrlo razvijeno. I jedna je od zemalja koja nam, pa kako u pogledu sprječavanja sukoba interesa ali tako prije svega pristupa informacijama treba biti uzor. I upravo kada smo o tome govorili i jučer raspravljajući o Zakonu o pravu na pristup informacijama ovdje na plenarnoj sjednici i utorak na odboru, upravo ta činjenica da odgovorna vlast mora biti i otvorena vlast je ono što nas je vodilo u donošenju ovog, odnosno predlaganju ovog zakona. I da kada govorite o Hrvatskoj radioteleviziji u pravu ste. Natezanje koje je postojalo sa ravnateljstvom televizije bilo je mučno. I meni je žao što smo se toliko morali natezati da objavimo sve te podatke ali vas isto tako moram podsjetiti da opseg podataka koji ste vi tražili da se objavi je na kraju puno manji od onog koji je objavljen. A zašto? Upravo zbog toga što ne mogu vrijediti ista pravila o privatnosti za vas ili mene koji smo se svojevoljno kandidirali da sjedimo u ovom Domu i one ljude koji su primjerice kamermani na Hrvatskoj radioteleviziji i koji rade svoj posao odgovorno, vrijedno na isti način kao što bi radili na nekoj drugoj privatnoj televiziji. I doista nije potrebno da baš svi osobni podaci njihovi budu javni. I tu je srž svog tog prijepora koji je nastao i u pogledu Hrvatske radiotelevizije i u pogledu državnih dužnosnika. Jer mi jednostavno moramo naučiti pravila da nismo svi u istom položaju. A mi nismo u istom položaju jer smo sami odlučili ne biti u povlaštenom položaju da nam se osobni podaci štite. Hvala.
Nova replika poštovani Ivan Šuker.
Kolega Grbin ja se sa većim dijelom vaše rasprave mogu složiti. Međutim, ne mogu se složiti sa nekim konstatacijama gdje mi naprosto činjenice pretvaramo u nešto imaginarno. Ja mislim da nikome ovdje u ovoj sabornici nije sporno ako smo se odlučili baviti ovim poslom da naprosto privatnost ili bilo šta je nešto što se kaže zaborave. Međutim, mi smo nekada davno donijeli OIB da bi imali krvnu sliku, imovinsku svih građana Republike Hrvatske. Zašto nije uspostavljen središnji registar ja si postavljam pitanje. Tko je dobio povlaštene kredite i koga je to smetalo? Da li čelnicu koja je bila na čelu Agencije za zaštitu osobnih podataka ili nešto drugo, to je isto tako pitanje. Međutim, vrlo interesantno da se sve želi ispolitizirat. I kad pogledate i današnju raspravu i sve ovo skupa, naočigled jedna tehnička promjena će otić' u političke vode i neće se napravit u principu ono što hrvatski građani očekuju od nas, da se neke stvari promijene. Zašto? To je pitanje za nekog drugog. Međutim, ako imamo instrumente, ako imamo sve, zašto je nekom preko noći palo na pamet da napiše rješenje da treba maknut nekakve podatke. Zašto to netko nije provjerio u trenutku kad je netko imenovan na neke funkcije? Pa na kraju te agencije su osnivane i data im je visoka neovisnost upravo zbog toga da pošteno i prema zakonu rade svoj posao, a ne da budu podložni ovakvom ili onakvom pritisku. To je bio smisao tih agencija. A na kraju kad budem replicirao kolegi Bauku i tamo o aktima o osnivanju te agencije kad govorite o plaćama, o nečem drugom, ti ljudi imaju nekakve posebne statuse u odnosu na neke druge. Međutim, ovdje se postavlja elementarno pitanje zašto ovo sve skupa i zašto su se vrlo interesantno nakon toga objavili neki podaci u novinama. Druga stvar, ako je nešto dato temeljem nekakvih akata dal' to znači da je to nešto protuzakonito.
Na repliku odgovara poštovani Peđa Grbin.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa gledajte kolega Šuker, možemo govoriti o tome da li je trebalo provjeriti da li je netko dobio povlašteni kredit, ali isto tako možemo govoriti o tome da li je trebalo provjeriti kada su se ti povlašteni krediti davali. Međutim, ja u tom trenutku niti sam bio ministar financija niti sam bio u Nadzornom odboru HBOR-a da bih to mogao kontrolirati, da bih mogao provjeriti šta te institucije rade i da bih mogao reći da takvo postupanje nije primjereno. Na tim mjestima su sjedili neki drugi ljudi i oni bi trebali razmisliti što su nadzirali, što su kontrolirali i na što su pazili. Ali vratimo se na moje izlaganje. Ja sam se doista trudio u svojem izlaganju ne politizirati. Replike su nešto drugo. Naravno ovdje si uzimam malo veću slobodu, ali u svojem izlaganju trudio sam se vrlo pažljivo ne politizirati, a pogotovo kada sam govorio o tome na šta dužnosnici pristaju i koje su njihove obveze. Kada sam govorio o tome da kada ne pristaju na zakonsko rješenje iz članka 8. stavka 10. zakona dužnosnici mogu slobodno odlučiti da se ne kandidiraju koristio sam doslovce riječi iz odluke Ustavnog suda od 7. studenoga 2012. godine. Kada sam govorio da se političari neizbježno i svjesno izlažu sebe strogoj provjeri riječi i djela i od novinara i od javnosti općenito, koristio sam riječi Europskog suda upravo zato da pokažem i vama, ali prije svega hrvatskoj javnosti da ulaskom ne samo u Europsku uniju nego Vijeće Europe i druge integracije, mi prihvaćamo druge vrijednosti i ponašanja na koje možda nismo navikli, ali ako i nismo navikli sada ih moramo poštovati. Hvala.
Posljednja replika poštovanom Grbinu i Branko Hrg.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega, rekli ste da se treba točno odrediti koji će podaci biti javno dostupni, a ja mislim da bi morali ozbiljno raspraviti o tome čiji će podaci biti dostupni jer imamo stvarno velike nelogičnosti. Dakle nemam ja ništa protiv da se objave podaci svakog čovjeka koji se bavi politikom, u krajnjem slučaju ja mislim da to ide njemu u prilog jer se na taj način može spriječiti niz ogovaranja, pogleda se imovinska kartica, sve se vidi i nema toliko ogovaranja. Čim nema tih podataka onda se to nadograđuje. Ali ima jedna velika, velika nelogičnost. Zamislite si nekog načelnika neke male općine koji raspolaže godišnje budžetom od milijun kuna. On mora popunjavati isto ovakvu imovinsku karticu. A sad si zamislite nekog službenika na nekom rukovodećem mjestu, da li u državnim službama ili u lokalnim, nekog pročelnika velikog grada koji nije dužnosnik, čime on raspolaže i što on može napraviti. Ili možda neki predsjednik uprave neke tvrtke gdje država ima suvlasništvo i gdje se u principu dolazi na čelo tvrtke na temelju politike. Da li bi ti ljudi trebali dati imovinske kartice? Kod njih je puno veća opasnost da će napraviti možda i u neznanju, bilo čemu, neku nepravilnost i otići u krivo. Dakle te nelogičnosti treba poravnati jer one definitivno su u velikim, velikim nesrazmjerima.
Odgovor na repliku, Peđa Grbin.
Poštovani kolega, krug osoba koje su u dosegu Zakona o sprečavanju sukoba interesa određene su člankom 3. zakona, taj krug je dosta širok. Taj krug je nekad bio i širi. Vi ste govorili o osobi koja je načelnik općine sa proračunom od milijun kuna, ali podsjetit ću vas da je prije 2009. godine taj krug obuhvaćao i sve članove poglavarstava svih jedinica lokalne samouprave pa dok se to obradilo i objavilo mislim da se u toj šumi podataka rijetko tko mogao snaći. Međutim, ovo o čemu vi govorite je donekle točno jer službenici, pogotovo rukovodeći službenici često raspolažu daleko većim svotama nego dužnosnici. Ali opet podsjetit ću vas na ono što sam govorio prije, dužnosnici i službenici se ne nalaze u istom položaju. Službenik se zaposlio u državnoj upravi, on je radnik kao i svatko drugi u jednoj tvornici, u jednoj banci itd. Njegov rad nadziru i službe u tijelu javne uprave u kojem je zaposlen, ali i mi dužnosnici. Na nama dužnosnicima je da kontroliramo rad službenika jer smo mi njihovi poslodavci. A tko nas treba kontrolirati? Pa naši poslodavci, a to su građani Republike Hrvatske. I upravo zato podaci o imovini dužnosnika, svi podaci o imovini dužnosnika moraju biti javni kako bi oni koji nas zapošljavaju mogli kontrolirati što i kako radimo i da li nam se imovina od prvog dana mandata kad smo došli ovdje kao bokci do zadnjeg dana mandata kad odlazimo u skupim autima povećava. Hvala.
Sada slijede dvije replike na izlaganje ministra Bauka. Prvo Ivan Šuker.
Kolega Bauk, dakle kad smo donosili zakon o osnivanju ove agencije između ostalog pišu uvjeti koje moraju zadovoljavati ljudi koji su na čelu agencije, a ako se ne varam u jednom članku je tako da kažem jedan tehnički članak koji je uobičajen za takve nekakve neovisne institucije, uvjeti pod kojima se može, zapravo razlozi zbog kojih se čelnici te agencije mogu razriješiti. E sad ako ta agencija to nema, onda je to propust svih onih koji su sudjelovali u donošenju zakona itd. Ali ako ta odredba u odlukama o osnivanju agencije postoji onda smatram da čisto onako pravno, formalno gledajući da Vlada u donošenju svoje odluke o razrješenju čelnih ljudi agencije se morala pozvati na taj članak i na stavak taj i taj tj. razloge zašto se oni razrješuju. A s obzirom da ovdje neki spominju HBOR itd. a onda samo radi velike njihove pravičnosti itd. bih želio Vladu i sve upozoriti da i prije su bili neki ljudi na čelu HBOR-a, neki su i sada. A navodno da su prije nekoliko dana obustavljeni potpisi već gotovih obrađenih kredita, pa vrlo interesantno kako se neki ne sjećaju. Ma možda su krediti koji se dobiju kod komercijalnih banaka po posebnim uvjetima daleko interesantniji i nepoželjniji za objavljivanje.
Odgovor na repliku, ministar Bauk.
Što se tiče agencije, dakle na njih se odnosi članak 29. Zakona o zaštiti osobnih podataka koji govori da ravnatelja i zamjenika imenuje i razrješava Hrvatski sabor i to je jedino što piše u zakonu o tome. U zakonu razlozi ne pišu, pišu u članku ispred, u članku 28. da se ustrojstvo i način rada agencije uređuje statutom koje potvrđuje Hrvatski sabor, a što se tiče imenovanja i razrješenja na to se odnosi članak 29. i prema tome Sabor je taj koji odlučuje i Sabor će odlučiti jesu li oni pogriješili ili nisu.
Druga replika, Josip Salapić.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi ministre, da je Sabor taj koji odlučuje kako ste rekli onda bi se pitalo sve klubove zastupnike šta mislimo o zakonu kojega imamo i zašto bi ovi ljudi trebali odletiti na na način kak' ste vi obrazložili. Meni se osobno vaše obrazloženje ne čini ni malo razumno. Ako čelni ljudi, ti dvoje iz agencije pogriješilo, jesu li pogriješili toliko da ih treba na ovakav način smijeniti. Ali zašto nema sankcije za Povjerenstvo za sukob interesa ako je agencija naložila uklanjanje samo nekih podataka. Jedno pitanje za vas kao ministra uprave. Nove ove elektronske kartice koje smo mi kao dužnosnici bili dužni po novom zakonu promijeniti, Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa na tomu obrascu stoji dolje uz sve i svašta, stoji i potvrda poslodavca. Znači, potvrda poslodavca. Imate potpis zastupnika i dužnosnika, a s druge strane potvrda poslodavca. Kak' će Hrvatski sabor, ja sam to ispunjavao, Sabor je odbio to potpisati, a ja sam postupio kak' piše u naputku i tajništvo Sabora je to odbilo potpisati, jer kak' može netko jamčiti što smo mi kao dužnosnici napisali što imamo, što nemamo, šta plaćamo, šta ne plaćamo i slično. Tu ima masu propusta. I onda kažem podržavamo ovu izmjenu zakona što je objedinjena točka rasprave, ali isto tako zašto nema od Vlade reakcije prošle godine je predsjednica Povjerenstva dala niz primjedbi na postojeći zakon, niz prijedloga za postojeće pravne praznine, a Vlada nije reagirala u tih godinu dana ništa. A sad danas reagiramo promptno. Još uvijek se pitam jesu li čelnici agencije postupili protivno zakonu važećem i protivno direktivi EU, jesu ili nisu i zašto je onda ova promjena zakona ako oni su povrijedili zakon koji važi. Nešto mi tu nije jasno. Je li to politika ili je to čisti politički obračun zbog nekih nerazumnih razloga?
Odgovor na repliku, ministar Bauk.
Gospodine zastupniče, obzirom da je objedinjena rasprava ja sam tu u ime predlagatelja za ovu drugu točku i nemam ovlast u ime Vlade govoriti o Zakonu o sprječavanju sukoba interesa, jer je predlagatelj klub zastupnika. Vlada nije dala mišljenje, niti me ovlastila da govorim o zakonu, pa onda bih čak mislim prekršio Poslovnik kada bih se referirao na prvi dio vašeg pitanja. Što se tiče druge odluke, znači moguće su četiri kombinacije, četiri varijante. Jedna da je u potpunosti pogriješila Agencija za zaštitu osobnih podataka da Povjerenstvo ništa nije pogriješilo. Druga je da je Agencija za zaštitu osobnih podataka u pravu da je Povjerenstvo pogriješilo. Treća je da su pogriješili i jedni i drugi. I četvrtka je da nije pogriješio nitko. I za svaku od tih varijanti Sabor može donijet odluku kakvu smatra da treba. Vlada je predlaganjem razrješenja čelnika agencija omogućila Saboru da se odredi o njihovoj političkoj ili zakonskoj krivici za ovo što su napravili i Sabor će svojom odlukom, dakle dat do znanja što misli o postupcima agencije. I to smo napravili zato što je Vlada jedina ovlaštena predložiti razrješenje i imenovanje agencije, a što se tiče Povjerenstva Vlada tu nema nikakve ovlasti, jer se povjerenstvo bira temeljem javnog poziva samo od Sabora. Prema tome, Sabor, nadležni odbor, netko od klubova može pokrenuti postupak razrješenja članova Povjerenstva i na taj način sankcionirati i njihovo kako je rekao gospodin Grbin prekomjerno granatiranje zato što su uklonili sve podatke, a mogli su samo ova tri što se pokazalo poslije i da je bilo moguće napraviti. Prema tome, evo u ove 4 varijante ova rasprava će valjda pokazati koja od ove 4 varijante je najbliža istini.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Hrvatskih laburista govorit će poštovani Dragutin Lesar.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege i ministre. Dakle, ova intervencija u Zakon o sprečavanju sukoba interesa, hitna intervencija, po našem sudu je potrebna mada je ona iznuđena. Ponavljam, ona je iznuđena jer svi oni koji su proteklih dva tjedna ušli u spor primjene ove odredbe kao da nisu znali da postoji ili nisu znali pročitati odluku Ustavnog suda iz prosinca 2012. koji je jasno obrazložio da dužnosnici obuhvaćeni ovim zakonom što se tiče podataka iz članka 8. ne mogu uživati zaštitu osobnih podataka i to nije smjelo, nije trebalo niti biti sporno nikome u ovom procesu odlučivanja. No zbog toga i situacije da je hrvatska javnost jako burno reagirala na činjenicu da su imovinske kartice dužnosnika skinute sa web stranica ovom intervencijom u zakon nedvosmisleno utvrđujemo da podaci iz stavka 1., 2., 3. i 4. članka 8. zakona moraju biti javni. Koji su to podaci? Podaci o dužnosti koju obavljaju profesionalno ili neprofesionalno, o ostalim dužnostima koje obnašaju odnosno djelatnostima koje obavljaju, o djelatnostima koje su obavljali neposredno prije stupanja na dužnost i s podacima o svojoj imovini te imovini bračnog ili izvanbračnog druga, malodobne djece sa stanjem na taj dan i uz obavezu da na početku, na kraju mandata ili u toku mandata u slučaju bitnih promjena tih podataka u roku 30 dana dužnosnik to prijavljuje povjerenstvu. U tom sukobu koji je nastao između agencije i povjerenstva kolateralna žrtva bili su svi dužnosnici, a posebice mi u Hrvatskom saboru jer se pojavila sumnja da se radi ili radilo o političkoj odluci skidanja tih podataka ili proglašenja tajnim dijela tih podataka. Agencija za zaštitu osobnih podataka dosad dosta samozatajna, nakon prijedloga Vlade o razrješenju dva čelnika, postala je izuzetno aktivna, slala je klubovima zastupnika hrpu papira obrazlažući svoje postupanje. I sada dolazim do onoga što me najviše naljutilo u svemu tome. Ako je došlo do spora između primjena dvaju zakona, Zakona o zaštiti osobnih podataka na koje se pozivala agencija i Zakona o sprečavanju sukoba interesa onda je i agencija i povjerenstvo imalo mogućnost, a ja bih rekao i potrebu, obratiti se samo jednom tijelu jer oko sadržaja odredbe članka 8. i njegovog tumačenja potrebe nije bilo jer je to već Ustavni sud napravio, dakle jedni i drugi su se mogli obratiti Saboru samo s jednim pitanjem – koji je to zakon lex specialis? Da li se na državne dužnosnike primjenjuje kao lex specialis Zakon o sprečavanju sukoba interesa ili Zakon o zaštiti osobnih podataka? Ali oni nisu Sabor ništa pitali, ništa, ni jedni ni drugi nego su odlučivali, provodili odluke koje su u hrvatskoj javnosti izazvale novi val nepovjerenja prema institucijama vlasti. I to nije dobro. I to uvijek narušava i ugled ne samo Hrvatskog sabora nego i tih nezavisnih institucija koje imenuje Sabor. Međutim, činjenica da u intervenciju ovog zakona idemo na prijedlog jednog kluba zastupnika, a ne Vlade meni otvara dva nova pitanja ili dva nova problema. Ja vas moram podsjetiti da smo, ako se ne varam, u rujnu ili listopadu u Hrvatskom saboru raspravljali o Izvješću o radu Povjerenstva za sprečavanje sukoba interesa i da je tom prilikom i u tom izvješću i u raspravi ustanovljeno da postoji u samom zakonu nekoliko odredbi koje treba promijeniti, dopuniti, neke i ukinuti, neke ojačati. I u toku raspravu postavilo se pitanje da li s obzirom da je povjerenstvo za svoj rad odgovorno Saboru da li je Sabor taj sad na potezu da ide s promjenama zakona kao što je to sad u ovom slučaju napravio klub SDP-a. I odgovor je bio da je Vlada imenovala stručnu skupinu koja već 6 mjeseci, dakle tada u rujnu, koja već 6 mjeseci radi na pripremi izmjena i dopuna odnosno novog Zakona o sprečavanju sukoba interesa. Sada je prošlo već 15 mjeseci od imenovanja te stručne skupine i nije se došlo od strane Vlade s nikakvim prijedlogom za intervenciju o zakonu, a ja ću vas podsjetiti na jedno upozorenje koje je povjerenstvo dalo i koje razotkriva naš odnos prema sukobu interesa. Naime, kada Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa nekom dužnosniku izreče mjeru novčane sankcije uskratom od plaća. Onda se može primijeniti i izvršiti samo koje on još uvijek ima status dužnosnika i prima dužnosničku plaću. Ako mu je u međuvremenu prestao mandat i prestao primati plaću kao dužnosnik povjerenstvo tu sankciju ne može izvršiti. Je li to besmisleno? Je. Je li to propust zakona zbog upotrebe termina ustage od dužnosničke plaće, tako u zakonu piše već godinama. A kad dužnosnik pređe u privatni sektor više ne prima dužnosničku plaću i ne može biti sankcioniran. I to znamo jako dugo već i ne interveniramo u zakon. Dobro ne treba, očito ne treba, ja mislim da treba. I svaki trenutak, svaki slučaj koji nam otkriva nedostatke u zakonu moramo intervenirati i popravljati to tim više jer smo na to upozoreni od tijela kojega smo mi postavili i koje odgovara nama za naš rad. I drugo, dakle ovo je prvi primjer odnosa prema institutu sprječavanja sukoba interesa, nehajni odnos najblaže rečeno. A drugi ću primjer navesti koji se odnosi na članak 14. Zakona o sprječavanju sukoba interesa koji dužnosnicima zabranjuje da budu članovi upravnih ili nadzornih tijela, trgovačkih društava, ustanova, agencija, fondova, izvanproračunskih korisnika osim ako je ta pravna osoba uvrštena u odluku od posebnog državnog interesa. Jer zakon u članku 14.veli da dužnosnik može biti izabran, imenovan do 2 upravna ili nadzorna tijela. To piše u zakonu. Povjerenstvo je u svom izvješću prošle godine Sabor upoznalo da su na poštivanju te odredbe zakona imali najveći dio posla i bavili se s tim pa skoro prvu godinu mandata. To je pohvalno, međutim što mi radimo, i mi u Saboru ali posebice Vlada? Tek jučer je Sabor raspravljao i sutra će vjerojatno usvojiti proširenje te odluke i popis pravnih osoba od posebnog državnog interesa proširiti sa 8 novih pravnih osoba i to bi sve bilo ok da u dio tih pravnih osoba dužnosnici već nisu imenovani u upravna ili nadzorna tijela i oni su u ovom trenutku u sukobu interesa. Agencija za investicije i konkurentnost ulazi na popis, dosad nije bila. Upravno vijeće Ivan Vrdoljak, Branko Grčić, Boris Lalovac, Gordan Maras, Anka Mrak Taritaš, Orsat Miljenić, Robert Pende, Joško Klisović, Tomislav Radoš, imenovani u upravno vijeće. Agencija za ugljikovodike Ivan Vrdoljak, Sabina Škrtić, Ivan Vrdoljak piše ministar gospodarstva kao i prije, gospođa Sabina Škrtić je tad bila zamjenica ministra kad je imenovana. Centar za praćenje poslovanja i energetskog sektora i investicija Boris Lalovac, Ivan Vrdoljak opet piše ministar gospodarstva. Savjetodavna služba Davorka Hajduković, Zoran Vasić, Domagoj Križaj pomoćnici ministra. I ako ste primijetili jedno ime sam pročitao tri puta Ivan Vrdoljak. A u zakonu piše da može biti do dva puta upravna i nadzorna tijela, a on je u Agenciji za investicije i konkurentnost upravno vijeće, on je imenovan za upravno vijeće Agencije za ugljikovodike i on je imenovan za člana nadzornog odbora Centra za praćenje poslovanje energetskog sektora i investicija. To je tri. Tko je prekršio Zakon o sprječavanju sukoba interesa? Oni koji su imenovanje izvršili ili oni koji su imenovani? Ponekad i mi zakonom propisujemo da ministar taj i taj po službenoj dužnosti je član ili predsjednik upravnog ili nadzornog tijela, ali onda paralelno s tim to tijelo, tu pravnu osobu trebamo uvrstiti i u odluku koja je Zakonom o sprječavanju sukoba interesa predviđena. Ovo sam spomenuo i naveo samo zbog toga da ilustriram da je institut sukoba interesa postao medijska tema broj jedan i trajala nekoliko dana samo zbog toga što je Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa uklonilo imovinske kartice. A ovdje gdje se radi o prekršaju od strane državne vlasti bilo koje institucije interes je daleko manji, a ja bi mogao reći da mora biti isti. Što se tiče prijedloga o razrješenju dvaju čelnika agencije, po meni je izuzetno bezobrazno da Vlada šalje pisani prijedlog bez ijedne rečenice obrazloženja i da to obrazloženje čujemo tek u uvodnom izlaganju predstavnika predlagatelja i uvijek sam zastupao tezu da Vlada svoje prijedloge kadrovskog rješenja mora obrazlagati i kada predlaže imenovanja i kada predlaže razrješenja. Ovakav podnesak Vlade bez ijedne rečenice obrazloženja za mene nije prihvatljiv. Drugo, da li su to razlozi koje je ministar iznio dakle samo postupanje u vezi donošenja rješenja ili ima još nekih? Neću špekulirati. Ali je činjenica da je to postupanje dovelo do toga da je hrvatska javnost razotkrila povlašteni status jednog i drugog čelnika kojima se sada predlaže razrješenje. I ti podaci su pokazivali da su oni bili u privilegiranom položaju, jedan po dobivanju kredita daleke 2006., 2004.ne znam kada, i o tome nitko ništa ne zna ni sadašnji ni bivši članovi koji su nadgledali rad HBOR-a, uvijek rade iza leđa kada god tko krade u Hrvatskoj rade iza leđa i kontrolori nikad ništa ne znaj, veoma zanimljivo. I drugo, pogodovanje u stambenom pitanju. Ja sam mislio da su to razlozi razrješenja. Nisu, tako kaže ministar. I na kraju, nema prijedloga za imenovanje novih. Ja se nadam da kada će Vlada predlagati nove ako dođe do razrješenja će napisati dvije rečenica obrazloženja zašto. jedna rečenica bi me posebice zadovoljila, da ste prije predlaganja kandidata provjerili njihovo imovinsko stanje, da nakon 6 mjeseci ne ustanovimo da ste opet predložili neke [[Upadica Nenad Stazić: Vrijeme.]] Ja sam mislio gospodine potpredsjedniče s obzirom da je objedinjena rasprava da je 20 minuta za raspravu.
Mi smo se tako dogovorili između klubova.
Nismo se dogovarali nikako a to je bila uobičajena praksa. Pa prema tome u trenutku dogovaranja o objedinjenoj raspravi uvijek ubuduće od sada 20 minuta. Hvala.
Morate predložiti to u dogovoru s klubovima. Sada prelazimo na replike. Poštovana Jadranka Kosor.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Lesar, dobro ste primijetili budući da je Hrvatski sabor donio Zakon o sprečavanju sukoba interesa kao i druge zakone i da je Hrvatski sabor zakonodavac bilo bi u najmanju ruku logično da su čelni ljudi i agencije i povjerenstva pitali Sabor, tim više što čelne ljude i agencije i Povjerenstva za sprečavanja sukoba interesa bira Hrvatski sabor i da oni ovdje i u ovom Domu podnose izvješće. Ali to pokazuje činjenicu da još jedanput potvrđuje, naime činjenicu da se Hrvatski sabor kao zakonodavac, kao središnje mjesto političkog života u RH doživljava evo i u agencijama kao zadnja rupa na sviralu. Dakle slažem se s vama, utvrdili ste da je odluka agencije izazvala val nezadovoljstva odnosno nepovjerenja, citiram "prema vladajućima prema vlasti". mislim puno šire, to je val nezadovoljstva i nepovjerenja prema političarima i politici uopće. Dakle ono malo ugleda što eventualno političari imaju u javnosti ovakvim odlukama se srozava jer će ostati zauvijek ne odgovoreno pitanje odnosno nemamo odgovor na pitanje jeli netko pritiskao agenciju da zatraži uklanjanje baš ovih podataka, jeli ili nije. Ako nije time je to strašnije, ako je to je apsolutno zastrašujuće. Hvala.
Odgovor na repliku Dragutin Lesar.
Kolegice Kosor, točno da su se ili jedni ili drugi Saboru obratili samo s jednim pitanjem, koji je zakon lex specialis. U roku od dva sata su mogli dobiti i odgovor i razriješiti problem bez ove sramote javne koju smo imali. Kada sam govorio o ugledu mislim da sam rekao institucijama vlasti, pri tome misleći na sve ne samo na vladajuće ali u pravu ste. Uvijek kada se dogode takva incidentna stanja, uvijek kada javnost ima priliku baviti se takvim temama, šteta se nanosi politici u cjelini i svima onima koji se politikom bave. I zbog toga sam rekao da je dobro da hitno Sabor u ovaj zakon intervenira kako bi se otklonile sve dileme i te nezavisne institucije shvatile koji je zakon važan prilikom tumačenja i provedbe Zakona o sprečavanju skoba interesa. Ljudi s pravom negoduju kada je politika i kada su političari u pitanju, često. Međutim ovaj primjer samo služi kao dokaz da smo često kolateralne žrtve, a i ja bih volio znati da li je istina ono što je čelnik te agencije rekao u jednoj televizijskoj emisiji, da su oni reagirali temeljem nekoliko anonimnih telefonskih poziva ili je bilo tih telefonskih poziva ali nisu bili anonimni.
Druga replika poštovani Josip Salapić.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Lesar, koliko je ovo pošteno o čemu mi danas raspravljamo govori i malo prije izjava ministra da postoje 4 varijante ili je kriva jedna institucija ili druga ili obje ili nijedna, toliko o 4 varijante koje je rekao ministar prije nego što je došao ovaj prijedlog nama na stol zastupnicima. A Sabor je taj koji imenuje čelne ljude agencije i oni su neovisno tijelo koje odgovara Hrvatskom saboru. toliku u prvom dijelu. Što se tiče ovih dvoje ljudi, ja smatram, ne poznam ljude osobno, ali smatram izrazito nepoštenim ovo cipelarenje dvoje ljudi. Prvo, kako je čelnik agencije dobio povlašteni kredit odnosno povlašteni najam stana, bio je djelatnik MUP-a i stotine ljudi imaju takve povlaštene najamnine, znači radi se o stotinama ljudi. Ovdje pada glava jednom čovjeku, cipelarimo jednog čovjeka. Drugo, gospođa koja je dobila kredit od HBOR-a niti je prva niti zadnja. Ona je dobila kredit po važećim propisima. Pa nisu ovi dvoje ljudi napisali te pravilnike i sami sebi dali kredite. A što je najžalosnije, taj podatak je bio javno dostupan mjesecima, godinama ili tri godine od kada je ova Vlada ili prije toga to se je mjesecima znalo. Ti podaci služe za pecanje onima koji se žele fotelje izbacivati ljude kroz prozor i cipelariti ni krive ni dužne one koji su stekli određene uvjete po postojećim propisima. I to je sramotno. Ja se zalažem osobno za promjenu Zakona o sprječavanju sukoba interesa na način da to povjerenstvo treba imati sustav kontrole. Čemu ta masa podataka ako se Vlada peca na sudbinu dvoje ili troje ljudi? Sam ministar Lalovac je rekao da više nema povlaštenih kredita a danas to više ne vrijedi. Znači trebalo je čekati godinama da sad netko dođe na tapetu pa sada Vlada mijenja svoju odluku. Ja smatram da je ovo nepošteno, krajnje bezobrazno da se na ovakav način rješava ovih dvoje ljudi. Da Povjerenstvo za sukob interesa koje je također pogriješilo po mome nikom ništa a ti su podaci dostupni bili mjesecima, godinama da nitko nije reagirao. Mislim da nije pošteno da se sada zadovoljava bilo čija politička taština da ove ljude nogom kuda treba a da Sabor tu bude samo kvazi tijelo koje će sutra izglasati kako je netko već unaprijed odlučio. Mi tu gubimo dignitet, legitimitet i mi kao zastupnici, klubovi trebamo stati u zaštitu provođenja zakona Republike Hrvatske. Ovo je sramotno.
Odgovor na repliku Dragutin Lesar. Kolega Lesar, javili ste se za odgovor za repliku, pa dao sam vam riječ, šta čekate? … [[Upadica se ne čuje.]] Jesam, jesam.
Oprostite možda ste htjeli ali vas je gospodin Šuker omeo.
Mikrofon nije bio možda uključen pa niste čuli.
To je moguće. Kada se kolega Šuker postavi pred vas niti se čuje niti vidi što. Kolega Salapić, ja nisam istražitelj niti želim istraživati kada, tko i zašto je dobio nešto što je povlašteno. Ali postoji jedna bitna razlika, ako je netko nešto povlaštenoga dobio kao službenik, namještenik, neke državne ili paradržavne ili nedržavne institucije zakonito ili na rubu zakona to je jedna stvar. To je stvar istrage. Ali kada ta osoba postane dužnosnik imenovan, izabran od strana Hrvatskoga sabora e tada taj povlašteni status ima novu vrijednost i novi značaj. To je ta razlika između dužnosnika i onih koji nisu dužnosnici. Vi velite da su ti podaci bili poznati. Jesu. Da li su te privilegije mogle se i nastaviti i nakon gubitka onog statusa prije i stjecanja statusa dužnosnika. To je drugo pitanje. I treće pitanje koje se u ovom slučaju otvara, da li će oni koji su donijeli Odluku u o dodjeli povlaštenih kredita zaposlenicima HBOR-a snositi odgovornost, kazneno ako je to bilo mimo zakona ili političko ako je bilo amoralno? To su teme za raspravu. I ako smatrate da Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa treba snositi posljedice dajte prijedlog.
Posljednja replika poštovani Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Lesar, slažem se s vama, spomenuli ste nekoliko nelogičnosti u provedbi ovog zakona pa ste jednu od nelogičnosti istaknuli a to je i činjenica da Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa ne može odrediti kaznu osobi koja je bila dužnosnik a napustila je mjesto dužnosnika, dakle nakon obnašanja svog mandata što apsolutno nije logično. Jer bi trebala se odrezati kazna ako je potrebno za razdoblje dok je obnašao dužnost. Dakle, apsolutno je nevjerojatno da se na takav način ne tumači zapravo zakon i da se ne provodi Zakon o sprječavanju sukoba interesa. Postoji i neka druga praksa, recimo ja ću spomenuti praksu u Japanu gdje dužnosnik nakon svog mandata pogotovo visoki dužnosnici, ministri u Vladi Japana ne mogu nikakav posao odgovorni, niti u privatnom sektoru niti u drugim sektorima obnašati 4 godine nakon svog mandata. Zašto? Zbog činjenice da je posjedovao povlaštene informacije za puno toga što se događalo u tim sektorima. … [[Upadica se ne čuje.]] Dakle, ne, ne, 4 godine, kolega to je praksa prave demokratske države ali zato ima i pravičnu naknadu. Zbog toga ima i pravičnu naknadu u te 4 godine. Dakle riječ je o tome, mi imamo danas praksu. Konkretno, da je jedna osoba koja je bila na čelu Fonda za privatizaciju odmah nakon što je prestao biti čelna osoba u fondu pređe za predsjednika uprave jedne velike tvrtke. Nakon toga se vrati u drugu tvrtku državnu kada dođu njegovi ponovno na vlast i privatizira se i ta tvrtka. I opet ima glavnu ulogu nakon toga u toj tvrtki. Dakle događa se to da se doista manipulira podacima, da određene osobe služe da bi se politički privatizirala određene tvrtka dok su na državnoj razini i nakon toga oni sami prelaze u upravu tog društva kojeg su privatizirali pod vrlo čudnim okolnostima. Trebam vam reći da je u pitanju i Croatia osiguranje. Dakle to je sve što se treba doista staviti na tapet i treba se ispitati o čemu se radi.
Odgovor na repliku, poštovani Dragutin Lesar.
Kolega Matušić, što se ovog prvog dijela tiče, dakle povjerenstvo formalno može donijeti odluku o sankcioniranju ali tu kaznu ne može naplatiti. To je još veći apsurd samog zakona. Ako je netko prestao biti dužnosnik, o tome govorimo. A ovaj primjer Japana koji ste iznijeli o zabrani obavljanja takvih poslova 4 godine nakon isteka mandata je u Japanu moguć samo iz jednog razloga, Japan nije članica Europske unije. Kada bi mi u Hrvatskoj pokušali takvu odredbu unijeti u zakon prvi koji bi se pobunili su lobisti i tijela Europske unije, bi nacionalne i multinacionalne kompanije koje diktiraju većinu pravnih propisa u Europskoj uniji i u Hrvatskoj napravile dar mar nakon toga. Dakle to je jedna od primjera gdje nažalost pravna norma, običaji i direktive Europske unije štite, njeguju, zalijevaju, pjevaju im i maze i paze multinacionalne kompanije jer tim isprepletanjem bivših dužnosnika sa i preuzimanjem ali i davanjem kadrova za izvršnu vlast. Nemojte zaboraviti da imamo i situaciju da na upravljačke dužnosti u državi dolaze od pravnika, ekonomista iz tih multinacionalnih kompanija barem u jednom mandatu da si prilagode zakonske propise da kasnije po njima mogu. Dakle to je jedna isprepletenost interesa koja je u Europi toliko prisutna, a ja bih volio da bi ovo japansko iskustvo bilo moguće primijeniti u Europi.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDZ-a govorit će dvojica zastupnika, poštovani Ivan Šuker, a poslije njega Jasen Mesić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Ja u ime kluba HDZ-a želim sve nas upozoriti da šaljemo poruku kako ovaj Hrvatski sabor radi mimo akata koje je usvojio sam. Dakle kolegice i kolege, neki su spremni prozivat, vrlo ružno govoriti, a nisu u stanju poštivat akte koji su sami donijeli. Tako u Zakonu o zaštiti osobnih podataka, pročišćeni tekst, zadnja izmjena je bila 2012., u članku 28. stavku 3. kaže da ustrojstvo i način rada agencije utvrđuje se statutom agencije koju potvrđuje Hrvatski sabor. Zašto to govorim? Zato što kad sam pitao ministra ovdje kao predstavnika predlagatelja temeljem kojeg akta i kojeg članka i stavka se razrješuju čelni ljudi agencije rečeno mi je da to ne postoji. Znači niti Vlada, a niti vrli pravni stručnjak iz Kluba zastupnika SDP-a ne znaju da postoji statut o potvrđivanju, zapravo Odluka o potvrđivanju statuta Agencije za zaštitu osobnih podataka gdje imamo u članku 15. kaže da se razrješenje ravnatelja agencije i zamjenika ravnatelja agencije onda se pobrajaju. Veli Hrvatski sabor može razriješiti ravnatelje agencije i zamjenika ravnatelja agencije prije isteka razdoblja na koje je imenovan na prijedlog Vlade Republike Hrvatske. E sad kolegice i kolege, ovo što ću pročitati, vidjet ćete da u prijedlogu Vlade Republike Hrvatske nemate nijedan razlog niti se Vlada Republike Hrvatske, a o tome ću kasnije govoriti, dakle Vlada se isključivo poziva na odredbe članka 29. itd., nijednim svojim aktom se Vlada ne poziva na statut Agencije o zaštiti osobnih podataka. Pa tu kaže da se ravnatelj i zamjenik ravnatelja mogu razriješiti ako to sami zatraže, budu osuđeni za kazneno djelo koje ga čini nedostojnim obavljanja dužnosti ravnatelja agencije odnosno zamjenika ravnatelja, trajno izgubi sposobnost obavljanja poslova i dužnosti, povrijedi odredbe Zakona o obavljanju poslova i dužnosti. O postojanju razloga za razrješenje ravnatelja agencije odnosno zamjenika ravnatelja prije isteka vremena na koje je imenovan agencija je obvezna izvijestiti Vladu Republike Hrvatske. Prije donošenja odluke o razrješenju ravnatelj agencije odnosno zamjenik ravnatelja mora se omogućiti da se izjasni o razlozima razrješenja. Da li je ravnatelju i zamjeniku ravnatelja agencije, pardon zamjenici da me ne bi netko napao da ne poštujem gospođu koja je zamjenica, omogućeno da se izjasne o razlozima razrješenja? Nije. E sad gledajte kolegice i kolege, ovaj akt je usvojio ovaj visoki dom, ovaj drugi akt isto usvojio ovaj Visoki dom sa promjenama. Vrlo interesantno, u Sabor dođe prijedlog kluba SDP-a koji uopće ne spominje ove stvari i što je najtragičnije, Vlada Republike Hrvatske predlaže razrješenje ne držeć' se osnovnih akata. E pa sad mi recite kako mi kao Hrvatski sabor možemo raspravljat o aktu koji je u suprotnostima s aktima koji je usvojio ovaj dom, pa čak možemo reći da je protuzakonit. Jer ako ne poštujete statut agencije, ako u tom statutu bez obzira što je netko …, dao je netko nekom pravo da se izjasni o razlozima razrješenja, onda mu vi naprosto morate dati to pravo. Ali ne, bilo je bitno napadat ovoga, onoga, pa krivi su oni od Franje Josipa, kriv je ovaj, kriv je onaj, uglavnom nisu krivi ovi koji su pogriješili. Ja bih stvarno volio vidjeti te pravne stručnjake koji neargumentirano napadaju na osobnoj razini da nešto kažu i o ovom. Jer kolegice i kolege, mi da ako ćemo se držati svoga Poslovnika kako moraju izgledati akti koje Vlada ili bilo koji drugi predlagatelj šalje u proceduru, mi ovu točku bi u ovom trenutku trebali skinut s dnevnog reda. Morali bi je skinut s dnevnog reda jer ona nije sukladno Poslovniku o radu Hrvatskog sabora iz jednostavnog razloga što predlagatelj nije predložio temeljem kojeg članka se netko razrješuje i druga stvar, nije dao ljudima mogućnost da se izjasne o tom razrješenju. Jer možda da je dao mogućnost možda bi ispali neki drugi krediti sporni, a ne ovi o kojima se toliko priča. Kolega Mesić izvolite.
Raspravu nastavlja kolega Jasen Mesić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Dakle nastavno na ovo što je rekao uvaženi kolega Šuker, pa i nastavno na ovo što su govorile neke druge kolege iz drugih klubova. A isto tako ću podsjetiti sve nas skupa vezano i na ona izvješća Povjerenstva za sukob interes koja smo raspravljali ovdje u Hrvatskom saboru, pa i za pojedine njihove odluke kad u ime predlagatelja gospodin Grbin kaže da koja je naša odgovornost, naši poslodavci, pa onda imate situaciju da predsjednik Vlade ne reagira kad se ministri nađu pod odlukama Povjerenstva za sukob interesa gdje Povjerenstvo za sukob interesa ustanovi da je neki od važnih dužnosnika zaboravio recimo prijaviti na imovinskoj kartici kompletni hotel. I ne samo da ne snosi sankcije nego još kaže… … [[Upadica se ne razumije.]] Ja vam nisam dužnosnik po mom mišljenju. … [[Upadica se ne razumije.]] I nikom niš. Tako da cijela ova naša rasprava vezano uz odgovornost da li je nekako izašao iz okvira zakona, nije izašao iz okvira zakona, da li postoje 4, 44 ili 444 kombinacije što je naš uvaženi ministar Bauk matematički zaključio da postoje tolike kombinacije, a evo žao mi je da nije sada prisutan ovdje vezano uz ovu raspravu, jer ipak se radi i doduše objedinjenoj točci gdje je Vlada predlagač. Ista situacija se desila jučer na Odboru za medije gdje se zapravo o tome nije moglo raspravljati. Pa dakle, uz ovo što su i kolege prije mene rekli da nema obrazloženja vladine odluke sad još nakon što je ministar nabrojao ove četiri kombinacije koje su doduše moram reći matematički točne nakon toga se udaljio, povukao sa rasprave valjda da ne bi više morao se suočiti sa dodatnim kombinacijama koje se mogu pojaviti. Dakle, u cijeloj situaciji i zašto se neke kolegice i kolege pitaju zašto pada povjerenje građana i u političke institucije i u političke stranke i u nas kao saborske zastupnike i u naravno Vladu i sve ostalo. Pa zato što kad bilo koja od tih agencija nešto stvarno i odluči reperkusija nema i posljedica nema. I onda dođemo do situacije da nam se ovdje obrazlaže da je napravljena neka, da je napravljena politička šteta zato što su imovinske kartice skinute sa web portala i dolazimo u situaciju da se ide sa smjenama u Agenciji za zaštitu osobnih podataka, ali istovremeno se ide i sa zakonskim izmjenama. Ono što nismo jasno čuli od predlagača, mada je to uvaženi kolega Grbin pokušao reći da su predstavnici upravo Agencije čija je smjena predložena u odluci Vlade izašli iz okvira zakona ako sam dobro čuo, a da je Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa napravilo grešku micanjem imovinskih kartica. Proučavajući međusobnu prepisku mišljenja, pozivanje na podatke povjerenice za informiranje itd. vidi se zapravo da se svaki od tih agencija želi i nastoji držati svog lexa speciallisa koji je ovdje bio isto tako spominjan koja od tih agencija radi direktno po kojem zakonu. Isto tako, vezano uz razrješenje bilo je spominjanje način imenovanja i kako se ljudi u pojedine agencije koje bi trebale biti neovisne imenuju. Podsjetit ću vas, rasprave ovdje u Hrvatskom saboru vezano za imenovanje vodstva i jedne i druge od ovih institucija, kad su oporbeni zastupnici izlazili iz hrvatske sabornice, iz sabornice Hrvatskog sabora jer na neki način se nije mogao postići konsenzus i zajednička odgovornost o tome tko će obnašati ove odgovorne dužnosti koje bi se trebale reflektirati jedino sve. To se desilo i s Povjerenstvom za sprječavanje sukoba interesa, tako je bilo i sa agencijom. Činjenica je da nakon što se desio ovaj sudar između dvije agencije gdje su l ljudi jednako bili imenovani od saborske većine da se onda pokuša sanirati kako kaže predlagač određena politička šteta i da ne smijemo dopustiti kaže se u prijedlogu da netko izlazi iz zakonskih okvira. A recimo imamo glavnog ravnatelja Hrvatske radiotelevizije koja ima pravorijek jedne od tih agencija i nikom ništa. Prema tome, nije baš jednako za sve, niti se baš trudimo obraniti interes institucija na jednaki način, niti se trudimo držati jednakih standarada na svaki način, niti je točno da se jednako držimo za sve pravnih akata kao što je to naveo uvaženi kolega Šuker u prvom dijelu naše rasprave. Dakle, što će se na kraju krajeva postići sa ovim prijedlogom zakona? Da li će se stvarno postići taj efekt da se ovakvi nesporazumi ili ovakve suprotnosti tih agencija ne dešavaju. Iskreno rečeno sumnjam, a ponajviše sumnjam da će se bilo što postići vezano uz potencijalni sukob interesa, kažem potencijalni jer to je na nekom drugome da utvrdi točno jel' bi to trebao biti nezavisni posao, sukob interesa uvaženog ministra evo Vrdoljaka kao što je to naveo dobro i gospodin Lesar koji je upravo u ovom trenutku u potencijalnom sukobu interesa vezano za imenovanje u upravne odbore i upravna vijeća i nadzorne odbore. Da li ćemo vrlo brzo imati mogućnost da o tome čujemo neki pravorijek? To je nešto što bi puno više vratilo povjerenje i u institucije i u naš politički stav i u kredibilitet ovog političkog, promjena zakona koje podnosi klub SDP-a. Nadamo se kolegice i kolege, da ćemo u sljedećim segmentima imati puno više mogućnosti da se čuje i opozicijski glas u sabornici kad budemo imali situacije vezano za izbore vodećih ljudi i kada ćemo na neki način moći svi skupa zauzeti zajednički stav, ali to jednako prema svima, pa čak i prema onima koji tvrde da nisu dužnosnici pa da se na njih ne odnose i pravorijeci Povjerenstva za sukob interesa. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo ona je Ivanu Šukeru. Replicirat će mu Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker, dobro ste primijetili zapravo da se ne poštuju zakoni u ovom slučaju kod ovog prijedloga koji je došao pred nas i to zakoni koje je donio Hrvatski sabor. Ali istovremeno ja bih rekao da dolazi do pokušaja manipulacije Hrvatskog sabora. Stavljate danas Hrvatski sabor u situaciju navodnog arbitra premda je netko već arbitrirao, konkretno Vlada Republike Hrvatske i doći u Sabor i govoriti kako je Sabor zapravo vrhovni arbitar po ovom pitanju doista je pokušaj manipulacije i Hrvatskim saborom i hrvatskom javnošću. Naime, kad bi Sabor uistinu bio vrhovni arbitar u ovom slučaju, odnosno arbitar po ovom pitanju između ovih dviju agencija kojima jest on nadležan onda bi ta točka doista bila dogovorena sa svim klubovima i eventualno prijedlog zaključaka. Ovako je sasvim sigurno samo s jedne strane došao taj prijedlog, od strane SDP-a iz njima poznatih razloga i doista je pokušaj manipulacije Hrvatskog sabora. Naravno oni će većinom svojih glasova će izglasati predloženi prijedlog smjene vodećih ljudi Agencije za zaštitu osobnih podataka ali hrvatska javnost mora znati zapravo o čemu se radi, odnosno pokušat ćemo rasvijetliti mi to u našim raspravama. Ali bez obzira na sve čini mi se da je to potpuno uzaludno jer obzirom na činjenicu da ne žele poštivati zakone ni institute određenih institucija mislim da jedino možemo reći da SDP manipulira u ovom slučaju Hrvatskim saborom.
Odgovor, kolega Šuker.
Kolega Matušiću bilo bi logično da je Vlada u ovom svom aktu se držala akta koji je donio ovaj Visoki dom. Jer u članku 15. kaže da Hrvatski sabor može razriješiti članove agencije, ali u stavku 1. alineja 4., zapravo pardon u stavku 3. se kaže da se ravnatelju i zamjeniku ravnatelja mora omogućiti da se izjasne o razlozima razrješenja. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa prije nego što Sabor raspravi o tome. I da je to tako napravljeno mi bi vjerojatno dobili prave razloge. Jer vrlo je interesantno da Vlada u svom obrazloženju nitijednom riječju se nije pozvala nitijedan akt zašto razrješuje. Jer ako je ono što je rekao ministar Bauk onda bi bilo logično recimo da su napisali da je povrijeđen članak 15. stavak 1. alineja 4. povrijedio odredbe zakona u obavljanju poslova i dužnosti. Onda su to mogli naznačiti kao razlog njihovog razrješenja i dati njima mogućnost da se ako ništa drugo pismeno očituju pa da mi u Hrvatskom saboru dobijemo prave razloge. A ne ova priča, umjesto da se držimo fakta i činjenica i da formalno provedemo stvar onako kako treba će otići u političke vode i nažalost hrvatska javnost će opet dobiti krivi dojam zašto se sve ovo skupa događa, a ne … [[Govornik se ne razumije.]]
Replika, Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker, govorili ste o odgovornosti Vlade, pojedinih ministara u poštivanju zakona i akata koje je donio Hrvatski sabor pa tako i Zakona o Agenciji za zaštitu osobnih podataka i o Zakonu o sprečavanju sukoba interesa. Ja bih vas podsjetio da je na početku mandata ove Vlade, vi se toga dobro sjećate, Hrvatski sabor na prijedlog Vlade promijenio zakon kojim se zakonom članovi nadzornih odbora i uprava trgovačkih društava u vlasništvu RH ne biraju više temeljem natječaja kako je dotada bio slučaj nego direktno odlukom ministra ili Vlade i tada je to u Saboru branjena takva izmjena navodno većom odgovornosti ministara za izbor čelnih ljudi trgovačkih društava i za njihovo poslovanje. Kao što znate u međuvremenu otada u brojnim trgovačkim društvima u vlasništvu države su se dogodile brojne nepravilnosti, malverzacije da ne kažem nezakonitosti, odnosno kaznena djela. I zbog toga u brojnim tvrtkama su i mijenjani novi članovi uprave i predsjednici uprave. Primjerice u HŽ-u tri puta, u ACI-ju, u Hrvatskim autocestama i Hrvatskim cestama, Hrvatskim poštama itd., itd., HBOR-u da ne spominjem sve te tvrtke. Međutim ja nisam, ne znam da li ste vi primijetili, da je zbog toga bilo koji ministar ili predsjednik Vlade, a sukladno onoj proklamiranoj najavi kad je zakon donesen, odnosno mijenjan zakon da se članovi uprave i predsjednici uprava i nadzornih odbora mijenjaju javnim natječajem da je bilo koji član Vlade, odnosno ministar zbog toga snosio ili pokušao se opravdati hrvatskoj javnosti i snosio odgovornost za kriva kadrovska rješenja koja su dovela do takvih nezakonitosti, odnosno malverzacija u trgovačkim društvima.
Odgovor na repliku, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Bačić kad je Hrvatska započela pregovore za ulazak u EU i usklađivanje svog zakonodavstva sa direktivama EU onda jedna od ključnih stvari je bilo osnivanje agencija, neovisnih institucija koje će mimo politike provoditi određene odluke i davati određena tumačenja štiteći praktički sve građane RH bez obzira tko se na kojoj strani u tom trenutku nađe. Međutim, pogledajte danas netko priča o tome da postoji višak agencija. Pa postoji upravo iz ovog razloga što se danas događa ovdje. Vi mičete čovjeka kojega ste vi postavili iz jednostavnog razloga zato što nije politički izvršio vaš nalog. A ne drži, jer da je on maknut zbog stvarnih razloga onda bi se predlagatelj njegovog razrješenja pozvao na akte i rekao mijenjamo ga zbog toga i toga, molim njegove očitovanje i to njegovo očitovanje dostavite danas u Visoki dom i mi naprosto ne bi imali o čemu raspravljati. Međutim, kad se govorilo o tim članovima nadzornog odbora iskreno govoreći tko je god bio ministar i kog su po funkciji uvaljali u neki nadzorni odbor to mu je bio valjda jedan od najgorih dana u životu jer naprosto se nijedan pametan čovjek neće bakćati s tim. Logična je stvar da tu uđu profesionalci i da rade svoj posao iz jednostavnog razloga što imaju više vremena i mogu se posvetiti određenim situacijama. Jedna od glavnih zamjerki Europske komisije je nerestrukturirana javna poduzeća. A da su na čelu tih javnih poduzeća profesionalci gdje je isključivo mjerilo njihovog rada njihov poslovni rezultat onda vas ja uvjeravam da mišljenje Europske komisije bi imalo jednu točku manje zamjerki ovoj Vladi što treba napraviti. Međutim, rekli su da se javnim natječajem imenuje po političkom kriteriju, a ovako direktno kad imenuješ … [[Upadica se ne razumije.]] Ne, ne imenuješ po političkom kriteriju. Ma ne budimo djeca!
Da li ima odgovora na repliku? Ne, to je bilo, to je bio. Hvala lijepa. Nova replika poštovani zastupnik Damir Kajin.
Gospodinu Mesiću. Vi te gospodine Mesić, di je, tamo ste, vi ste gospodine zastupniče rekli da izgleda da pravo nije jednako za sve, "Ni med cvetjem ni pravice" pjevao je veliki Krleža, ali pogledajte do 2009.godine morali su imovinske kartice podastirati članovi poglavarstva, danas pročelnici ne moraju. Zamislite pročelnici u nekim županijama kupe kuću, vilu od 800 kvadrata i ne mora podastrijeti imovinsku karticu, oni drugi 10 ili 15 hektara i ne mora podastrijeti imovinsku karticu. Pa to je najobičnija smijurija. Ovaj Sabor ne odlučuje nažalost niti o meniju, pa bi mogao čak biti formalno izuzet iz podnašanja imovinskih kartica, ali oni koji raspolažu javnim novcem, znači to je izvršna vlast, to su pročelnici gradova, županija, direktori javnih komunalnih poduzeća, šefovi policija, suci, tužitelji oni su izuzeti podastiranja imovinskih kartica, zapravo podastiru ali se ne objavljuju. Oni koji su na čelu nadzornih odbora, oni koji vode javnu nabavu pa oni bi trebali to naprosto raditi. Jasno da sam ja da se objavljuje imovinske kartice zastupnika i ne vidim gdje je tu problem ali što god mislila javnost mi doista gotovo o ničemu ne odlučujemo što ne znači da ovaj Sabor ne treba, dapače itekako treba, ali treba punu odgovorniji sa puno više sloboda. A kome odgovara takav Sabor? Izvršnoj vlasti, jer što je Sabor slabiji to je izvršna vlast naprosto moćnija. A kada smo kod povlaštenih kredita, a kojih naprosto nije dobivao od HBOR-a, Hrvatske narodne banke itd. itd.
Hvala lijepo. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Pa uvaženi kolega Kajin, pokušao sam shvatiti koja je bit vaše replike i činjenica je da je ono što se klub HDZ-a zalagao više puta a pogotovo kolega Šuker a to je pitanje funkcioniranja OIB-a. To bi bilo najjače oružje i najbolji alat koji bi mogao utvrditi kako je neko i koliko neko nečega ima. Na taj način ne bi bili izuzetni ni ovi pročelnici koje spominjete, niti bilo ko drugi, niti neki evo koji ovih dana možemo čuti da u stranim bankama imaju milijune i milijarde kuna koje ne može se vidjeti kako na koji način jesu došli. Kad bi profunkcionirao što je postavljeno pitanje od strane … [[Govornik se ne razumije.]] zaista OIB u pravom svom opsegu to bi onda bilo puno očitije i ovim institucijama bi bilo puno lakše raditi uključujući tu i poreznu upravu i puno lakše utvrditi neke stvari čak i bez ovog što ste vi rekli eventualno što je još bilo do 2009.godine obveza. Što se tiče pak uvaženi kolega vezano za meni, stvarno o tome mislim da ni ne trebamo mi odlučivati, ako vi imate službeno drugo mišljenje podnesite inicijativu pa ćemo vidjeti.
Bio bi to skup meni. Poštovani zastupnik Branko Vukšić replika.
Uvaženi kolega Mesić, pitali ste se u jednom trenutku vaše rasprave poštuju li se odluke Sabora? Ne poštuju se odluke Sabora jasno. Evo jedan dokaz, mi, naš klub je bio, mislim da ste i vi bili za izvješće Hrvatskog olimpijskog odbora, međutim većina je glasala protiv i većina je odlučila da se ne prihvaća, međutim njihov ministar iz Vlade se ponašao kao da odluke Sabora nema. Znači mi jesno za ono što je on napravio, ali on to ne smije napraviti jer je Sabor odlučio da se ne radi, isplaćuje novac. Znači nije prihvaćen, nije prihvaćen program i Vlada nije zadovoljna s time. Druga stvar koja, nije točno da smo mi tražili, prije je gospodin Grbin govorio o tome od HRT-a ovo što je gospodin Radman poslao, plaće, anekse ugovora, tisuću puta smo … [[Govornik se ne razumije.]] od najvećih nepravilnosti, da ne kažem i kriminal su aneksi ugovora. Ovo je još jedna obmana hrvatske javnosti pa sad kažu kako ima novinar mentor veću plaću od urednika? Jer ne znaju što je novinar mentor. Može imati i veću i od glavnog urednika itd. i od direktora televizije, ali oni aneksi ugovora gdje se kažu najveća lova daje, imaju po tri, četiri aneksa ugovora, e to je ostalo tajna. Obmanjuje se Hrvatski sabor i sad mi kažemo ništa, ma nema nikakve veze. Druga stvar, vi ste isto govorili pa i ministar poljoprivrede je uhvaćen u sukobu interesa, nije jednostavno firmu, riješio se firme koja je kupljena za 400 tisuća kuna i dan danas je pitanje zašto je kupljena ta firma za taj novac, kad ona nikad u funkciju nije stavljena? Zašto je netko dao tako veliki novac? Drugo, ravnatelj HRT-a je uhvaćen u sukobu interesa. Rekao je sam da će dati ostavku ako bude uhvaćen, samo je Vlada trebala reći evo po volji ravnatelja HRT-a mi ga razrješujemo dužnosti. Ne ovaj Sabor, Vlada čine sve da se zakoni RH ne poštuju.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jasen Mesić.
A uvaženi kolega, vidim da se svaki put iskreno iznenadite novom slučaju da se naša odluka ne poštuje kao da već niste naučili lekciju od prvi put i vi svaki put se ispočetka čudite kako se naše odluke Hrvatskog sabora ne poštuju, ne samo to kako se i naši prijedlozi iz opozicije ne poštuju pa čak i kad jednoglasno donesemo zaključak ni to se ne poštuje i obmanjuju nas. Tako da na neki način moram vas uputiti da pokušate učiti iz dosadašnjeg iskustva ovog saziva Sabora. Ali poštovani kolega ne samo od nas zastupnika da je tako, nego se ne poštuju niti elementarne stvari propisane našim Poslovnikom. Pa tako na početku zasjedanja svake sjednice uredno nam uvaženi predsjednik Sabora priopći koliko imamo neodgovorenih zastupničkih pitanja koji su otišli prema Vladi. Vrlo brzo će tu se ostvariti i apsolutni rekordi jer recimo jedno pitanje koje je postavljeno tako već prije više od 400 dana još uvijek nema ni u tragovima da bi bilo odgovoreno, a zamislite vezano je na pitanje upotrebu službenih kartica u ministarstvima, upotrebu automobila i plaćanje pojedinih avionskih karata. Zamislite kakvo bi to bilo lijepo izvješće vidjeti recimo izvještaj o utrošenim sredstvima za avionske karte puta koji je obavio ministar Maras u SAD na liniji Washington-Las Vegas-San Francisco-Los Angeles u pratnji još dvoje suradnika iz ministarstva. To bi stvarno bilo stvarno bilo štivo koje bi zanimalo hrvatsku javnost, neki put možda više. Dakle više od 400 dana nema odgovora na to jedno banalno pitanje, samo da li je u skladu s uredbom koje je donijela ova Vlada ili nije u skladu s uredbom koju je donijela ova Vlada. Čak niti zamolbe predsjednika … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Frano Matušić, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Mesić evo podsjetili ste nas na slučaj ravnatelja HRT-a Gorana Radmana kada u svojoj kartici nije prijavio vilu odnosno hotel u Sloveniji koja je vidi slučajnosti kupljena od SDP-a, to je izgleda slučajno zaboravio prijaviti u svoju imovinsku karticu i nakon što je Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa reklo da to mora prijaviti i to što je izvan zemlje jer njemu je bila dvojba da li mora prijaviti i ono što je unutar Hrvatske ima kao imovinu ili i ono što ima izvan Hrvatske. Možete zamisliti koji je to paradoks. No to samo pokazuje kako SDP i vladajuća koalicija se drži one Orwellove rečenice, svi su jednaki samo su neki jednakiji i to iz dana u dan nam ovdje demonstriraju. Pa nam tako i danas demonstriraju nezakonitim postupanjem ne navodeći razlog smjene jer sa su npr. naveli da su povlašteni krediti razlog smjene, onda bi vjerojatno došao na udar i povlašteni kredit nekih članova Vlade ili predsjednika Vlade, dakle nisu to mogli navesti i nisu ga naveli. A što je onda razlog smjene? To što su oni upozorili da po zakonu kojeg se oni drže možda neki podaci ne bi trebali biti. I u komunikaciji oni čak koliko smo mogli vidjeti iz prepiske nisu ni tražili da se imovinske kartice skinu u cijelosti nego određeni podaci iz tih imovinskih kartica koji su njima činili se dvojbeni temeljem drugog zakona, nekog drugog zakona. Prema tome,što je razlog zapravo smjene tih ljudi? Ja se pitam da li ima i danas institucija koje dijele povlaštene stambene kredite svojim djelatnicima. U pravilu to su monopolne institucije, u pravilu su to institucije koje imaju monopol na tržištu, imaju viška novca i pogoduju svojim zaposlenicima. Možemo li dobiti izvješće recimo što je sa HEP-om što je sa drugim institucijama, da li oni isto imaju taj program povlaštenih kredita. I što znači izjava ministra Lalovca od danas više nema tih povlaštenih stambenih kredita. Mislim to je sve jasno.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Jasen Mesić.
Uvaženi kolega očito se netko krije iza uvaženog kolege Grbina odnosno njegovog prijedloga vezano uz ove izmjene zakona. Očito ta je tu bilo nekakvog političkog potresa koje je na sebe navukao i određene anonimne pozive ako se sjećate koji su bili spominjani. Možda i nisu bili tako anonimni jel u konačnici je ministar Bauk i rekao da je Vlada na neki način zauzela svoj stav razrješenjem doduše bez objašnjenja doduše u suprotnosti sa Statutom kako je to rekao gospodin Šuker, ali na neki način čini mi se da je išla žrtvovati da tako kažem, određene manje figure kako bi možda veće figure u čitavoj toj priči ostale zaštićene itd. Što se tiče pak ovih fascinantnih situacija da zaboravite u imovinskoj kartici upisati imovinu izvan RH, ha očito je da još neki razmišljaju, ko u varijanti '60.-te i '70.-te godine. Naime to su očito bile uzor kada su se realizirale takve stvari, vjerojatno je ta nekretnina vrlo povoljna, možda je mislio novi vlasnik da ona nema neku vrijednost, vjerojatno više spomeničku ili na određeni način nekakvu drugu vrijednost pa ne zaslužuje da se nađe u ovoj … Međutim nije ni to problem uvaženi kolega. Znate što je problem, kada vi uporno radite greške, a istovremeno vam saborska većina stalno izglasava povjerenje. To znači da je iza toga što je otkriveno postoji još nešto veće što vas drži u političkom ili javnom životu ili na čelu neke javne institucije. Znači da igra koju imate je još aktivna i da još živi jer je to razlog zašto vam se usprkos vaših manifetluka i dalje daje povjerenje kolega.
Hvala lijepa. Završili smo replike i odgovore na replike. Sada u ime predlagatelja poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem uvaženi gospodine predsjedniče. Uvaženi kolegice i kolege. Jako mi je žao što ću ovo izlaganje u ime predlagatelja ovime započeti ovime s čime ću ga započeti, a to je ustvari da poučim neke kolege da u RH postoji nešto što se zove trodioba vlasti. Za one koji ne znaju, a nažalost s ove strane ih ima jako puno, trodioba vlasti je nešto vrlo jednostavno. Trodioba vlasti znači da predstavničko tijelo donosi zakone, da ga izvršna vlast provodi, a da sudstvo to provođenje nadzire. Iznad svega toga stoji jedna institucija, a ona se zove Ustavni sud RH i kontrolira na koji način se to provođenje i donošenje i kontrola usklađuje sa Ustavom RH. To znači da kada Hrvatski sabor donose neki zakon onda ga tijela izvršne vlasti bila to predsjednica Republike, bila to Vlada, ministarstva, pogotovo agencije imaju provoditi. Ako predsjednica RH, Vlada, pojedina ministarstva, a pogotovo agencije smatraju da pojedini zakon nije u skladu sa ustavom RH tada oni nemaju pravo ne provoditi taj zakon. Oni moraju pokrenuti postupak pred Ustavnim sudom i dok god Ustavni sud ne kaže da neki zakon nije u skladu sa Ustavom taj zakon imaju provoditi. Utoliko kada me pitate koji je krimen Agencije za zaštitu osobnih podataka a posebno čelnih ljudi te agencije, taj krimen nije u nekakvim povlaštenim kreditima, nije u stanovima, taj krimen je vrlo jednostavan i svakome tko želi pratiti vrlo jasan. Agencija za zaštitu osobnih podataka odbila je primijeniti zakon koji je donio Sabor Republike Hrvatske. Agencija za zaštitu osobnih podataka koja je smatrala da neki podaci ne trebaju biti javni, umjesto da je postupila onako kako je dužna postupiti a to znači pred Ustavnim sudom zatražiti ocjenu ustavnosti tih odredbi donijela je svoje rješenje, pazite agencija je donijela svoje rješenje kojim ne samo da je odbila primjenu jednog zakona već je naložila drugom tijelu da ne primjenjuje zakon koji je donio Sabor Republike Hrvatske. Ne predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave nego mi ovdje u Hrvatskom saboru. Ako to nije grubo kršenje zakona onda se ja pitam što je. Ako to nije razlog da se predstavnici te agencije smijene onda ja ne znam što je. Jednu stvar vam još moram reći, o ovom zakonu se raspravljalo. On je prijedlog SDP-a, je, jer jednostavno morali smo brzo intervenirati. Ali taj prijedlog je primjerice na Odboru za Ustav dobio jednoglasnu potporu svih njegovih članova osim članova iz HDZ-a. A znate zašto nije dobio potporu članova iz HDZ-a? Jer članovi iz HDZ-a ne dolaze na Odbor za Ustav i ne rade svoj posao. I zato kada vas danas slušam ovdje imam osjećaj da vi pokazujete žal što smo mi iz SDP-a predložili ovakav zakon i što smo mi iz SDP-a odlučni u tome da osiguramo da svi podaci koji trebaju biti javni takvima i ostanu a ne kao što se to dešavalo za vrijeme mandata jedne druge Vlade da se predstavnici Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa i mijenjaju ako je potrebno osigurati da podaci o imovini pojedini političara, nekakvi satovi ili tako nešto ostanu tajni. Hvala.
Hvala i vama. Imamo najprije jednu povredu Poslovnika pa set replika. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora došli ste kasnije pa sam vas dužan upozoriti da ste trebali prekinuti gospodina, kolegu Grbina u raspravi jer kolega Grbin nije predlagatelj po točki razrješenja ravnatelja i zamjenika ravnatelja. O tome je predlagatelj Vlada Republika Hrvatske i predstavnik Vlade gospodin ministar Vlade, gospodin ministar Bauk je to obrazlagao. Dakle kolega Grbin je pokušao nešto obrazložiti što nije u nadležnosti njega kao predlagatelja i zbog toga ste ga trebali upozoriti u tom trenutku da se drži one točke dnevnog reda za koju je on predlagatelj. Žao mi je da kao pravnik i da kao mlađi kolega želi braniti kršenje akata koje je usvojio ovaj Visoki dom.
[[Upadica PREDSJEDNIK: To sve što vam je žao nije u povredi Poslovnika, kolega Šuker.]] Kolega Šuker, hvala lijepa [[Upadica Šuker: To je žalosno kolega Grbin i vaši napadi na bilo koga su totalno dezavuirani.]] Kolega Šuker! [[Upadica Šuker: I podržavate protuzakonite radnje.]] Kolega Šuker, to što ste na kraju rekli nema veze sa povredom Poslovnika pa ste sami povrijedili Poslovnik. A ovo prvo, a drago mi je da ste donijeli odluku da je objedinjena rasprava o ova oba prijedloga prema tome u objedinjenoj raspravi svi vezani za predlaganje imaju istu poziciju. … [[Upadica se ne čuje.]] Imaju. Hvala lijepa. Idemo na replike. Poštovani zastupnik Nikola Vuljanić.
Hvala gospodine predsjedniče. Bio je lijepi ovaj traktat o trodiobi vlasti, nismo mi to izmislili trodiobu vlasti, to su već neki drugi izmislili koji pojam demokracije malo drugačije shvaćaju nego mi. U redu je da Sabor, Parlament donese zakon, da ga netko provodi, da ga netko nadzire. Što se događa u situaciji kada taj netko tko treba provoditi zakon ne provodi ga? Ne provodi ga jednostavno. Ministar isplati novac Hrvatskom olimpijskom odboru protiv odluke Parlamenta. Ne događa se ama baš ništa. U ovakvoj situaciji u zemljama gdje se demokracija drugačije shvaća parlament bi osnovao istražno povjerenstvo, tamo bi … [[Govornik se ne razumije.]] šefa te agencije i pod zakletvom i prijetnjom zatvora zbog krivokletstva ga pitao jeste sasvim sigurni da su ti pozivi radi kojih ste vi donijeli tu odluku bili anonimni ili je, možda neki od njih nije bio anoniman. To je suština stvari, to je on zbog čega mi danas raspravljamo. Jer na to sumnjamo da je netko iz vlasti potegao takav potez, trenutak je da se nešto sakrije. Shvaćanje demokracije i trodiobe vlasti treba biti višesmjerno, ne samo odozgora prema dolje, nego i odozdola prema gore. Prema tome, svatko treba odgovarati za svoj dio obavljenog i neobavljenog posla. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani kolega, ovo što ste vi rekli, to bi bilo zanimljivo ali ukoliko su doista postojali takvi pritisci na Agenciju za zaštitu osobnih podataka da krši zakon onda takva istraga nije u domeni Hrvatskoga sabora niti istražnog povjerenstva već Državnog odvjetništva Republike Hrvatske. I ja ću vas zamoliti da ako smatrate da je do toga došlo da podignete kaznenu prijavu i potaknete nadležna tijela da to istraže. Međutim, ponoviti ću još jednom i to je, to je doista u domeni onog prijedloga kojeg smo mi iz Kluba zastupnika SDP-a uputili, to je osnovni razlog zašto smo taj prijedlog uputili. Da toga nije bilo, ovog prijedloga pred nama također ne bi bilo, a to je Agencija za zaštitu osobnih podataka je donijevši sporno rješenje povrijedila zakon. Povrijedila je Zakon o sprečavanju sukoba interesa koji je lex specialis u odnosu na Zakon o zaštiti osobnih podataka, kada govori o objavi podataka o imovnom stanju državnih dužnosnika iz članka 8. stavka 1. do 4. toga članka. Dakle crimen, još jednom, o kojem mi danas ovdje govorimo, bez kojeg ovog prijedloga zakona ne bi bilo je vrlo jednostavan. Netko se stavio izvan Hrvatskog sabora i pokušao je derogirati odredbe zakona koje je Hrvatski sabor donio. Za mene je to više nego dovoljno. Hvala.
Poštovani zastupnik Josip Borić, replika.
Hvala lijepo. Kolega Grbin, vi više-manje svaki puta kad izađete za ovu govornicu ovdje manipulirate svjesno javnošću i nije ovo jedini slučaj na koji ste to činili u ovih proteklih nekoliko godina. Bili smo svjedoci danas da je ministar ovdje se dignuo i rekao ja ne želim govoriti o zakonu kome je predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, ja mogu samo o odluci. Vi ste došli ovdje i obrazlagali ste odluku zbog čega su smijenjeni vodeći ljudi Agencije za zaštitu osobnih podataka. To su vaši kadrovi, jedne ste imenovali 2012. godine. Čak je i kolega naš saborski zastupnik bio ravnatelj te agencije pa je očito zbog nekih drugih dužnosti otišao iz te agencije. Imenovali ste i ove koje ste ponovno smijenili, a imenovali ste i povjerenstvo. Jel smo zaboravili kakvo smo imali povjerenstvo? Oporba nije glasala za Povjerenstvo o sukobu interesa. 84 glasa su bili glasovi Kukuriku koalicije. Vi sada ovdje napadate na agenciju i odmičete odgovornost povjerenstva iako je iz svih javnih i dostupnih informacija jasno što se dešavalo ovih 15-ak dana. Agencija je naložila skidanje jednog dijela, po njima nezakonito objavljenih podataka. Predsjednica povjerenstva utvrđuje, ja tehnički u 8 dana nisam spremna skinuti te podatke i zbog toga skidam sve imovinske kartice. I ona skida sve imovinske kartice. Afera dolazi kao u javnost, političari su glavni krivci za to, ispaštaju, jer oni nešto kao taje, a predsjednicu povjerenstva nitko ništa ne pita. I onda postupa po nalogu agencije i sada objavljuje imovinske kartice bez onog dijela podataka koje je naložila ta agencija nakon što su smijenjeni i ravnatelj i zamjenica. Pa jasna istina, ili odgovaraju svi ili ne odgovara nitko i tu je pitanje treba li snositi odgovornost i predsjednica Povjerenstva za sukob interesa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Borić, drago mi je da ste vrlo pažljivo pročitali i prijedlog zakona koji smo uputili u proceduru, drago mi je da ste pažljivo pročitali odredbe Zakona o zaštiti osobnih podataka, a pogotovo onog o Zakonu o sprečavanju sukoba interesa pa onda znate da smo već u ocjeni stanja i osnovnim pitanjima koji se trebaju urediti ovim zakonom jasno govorili o ovom rješenju Agencije za zaštitu osobnih podataka i zato ja o tome govorim i sada, a to rješenje predstavlja grubo kršenje zakona. Neću se ponavljati. Što se tiče postupka smjene, smjenu ravnatelja i zamjenice ravnatelja Agencije za zaštitu osobnih podataka sukladno zakonu kojeg ste pažljivo proučili, pokreće Vlada. i sada Vlada je to i učinila, a vi govorite i o odgovornosti Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa. Ja ću se s vama složit, Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa je pogriješilo. Po mojem mišljenju njihova greška nije ravna onoj greški Agencije za zaštitu osobnih podataka. … [[Upadica se ne razumije.]] Međutim uvaženi kolega, pošto ste vrlo pažljivo proučili Zakon o sprečavanju sukoba interesa tada znate da inicijativa za smjenu bilo kojeg člana tog povjerenstva potjče odavde, a tada pošto ste pažljivo proučili i Ustav i Poslovnik znate također da bilo koji zastupnik u Hrvatskom saboru može smatrati da članovi Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa ne obnašaju svoju dužnost u skladu sa zakonom, da krše svoj zakon pa onda također znate da ukoliko mislite da trebaju snositi odgovornost vi možete i morate pokrenuti postupak za njihovu smjenu. A s obzirom da sve to znate i ne činite ništa to ide na vašu dušu.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Vukšić, replika.
Uvaženi kolega Grbin, evo samo malo da se nastavim na ovo što ste sada govorili, ja mislim da bi predsjednica Povjerenstva za sukob interesa ne trebala dobiti otkaz nego medalju, jer da ona nije gurnula ovaj problem na ulicu ne bismo danas o tome raspravljali. To bi sve ostalo tajna i ne bismo mogli čak ni nagađati o tome zbog čega se sve to dogodilo. Sasvim sigurno da znate da kongresna izvršna povjerenstva u Americi oni su strah i trepet zbog toga, ne zbog toga što tamo sjede neki ljudi koji bi prijetili nego zato što imaju svoj moć. Naša povjerenstva nemaju nikakve moći. Govorili ste na početku, neću reći da ste nam očitali bukvicu o trodiobi vlasti, mislim da nema nijednog zastupnika pa ni građana Republike Hrvatske da ne zna trodiobu vlasti, ali nema nijednog građana Republike Hrvatske koji ne zna da ta trodioba vlasti ne funkcionira. I šta sad vi, vi čitate ono što piše, a građani Republike Hrvatske žive. Oni nisu strojevi koji se ponašaju onako kako piše na papiru. Kod nas ne funkcionira. Pa sjetite se da su mnogi državni dužnosnici i političari se hvalili koliko utječu na sudove. Sudovi ne rade ono što bi trebali raditi, DORH ne radi ono što bi trebao raditi jer kaže predsjednik Republike bivši da je prerano zakukurikao. HNB ne radi ono što joj je dužnost, nitko ne radi … a vi nam citirate iz Ustava što je Republika Hrvatska. Pa hvala vam lijepa na tome. Dobro da ste nas podučili tako da znamo, sad više nećemo, sad ćemo se držati Ustava, trodiobe vlasti. Znate dobro da je mnogi ustavni stručnjaci kažu da je Ustavni sud političko tijelo, izabrao ga je Sabor po ključu malo mi, malo vi itd. Što se poštuje, a ono što je najžalosnije što je Sabor na repu svega toga i što se naše odluke ne poštuju.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem uvaženi gospodine predsjedniče. Kolega Vukšić, počet ću sa onime s čime se s vama slažem, a slažem se da predsjednica Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa ne bi trebala dobiti otkaz. Ali naravno, nastavit ću sa onime s čime se s vama ne slažem, a ne slažem se da bi trebala dobiti medalju, a objasnit ću vam i zašto. Jer kao što su podaci mogli biti na webu bez onih koje je agencija tražila da se maknu u četvrtak mogli su biti i u ponedjeljak, da je netko u razdoblju od kad je primio rješenje do dana kada je sazvao tiskovnu konferenciju radio svoj posao. I upravo zato nikakva medalja im ne pripada, a bit ću neskroman pa reći da je pitanje da li bi ti podaci, te imovinske kartice na webu bile i u četvrtak da u međuvremenu u utorak nije u proceduru krenuo ovaj zakon o kojem sada raspravljamo. Hvala.
Hvala lijepa. Ispričavam se. Poštovani zastupnik Frano Matušić, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Grbin, pa vrlo je bilo zanimljivo čuti vaše podsjećanje na trodiobu vlasti pogotovo nas zastupnika iz oporbe, ali mislim da ste pogriješili stranu Markovog trga. To ste trebali podsjetiti one na drugoj strani Markovog trga, jer ovdje je riječ o njihovom nepoštivanju zakonitosti. Kad ste već spomenuli trodiobu vlasti, nije li trebala Vlada prije nego što je poslala svoj prijedlog prema Saboru poštivati Statut agencije u kojem jasno piše u članku 15. da ukoliko dođe do zahtjeva za razrješenje ravnatelja po pitanju određenih prekršaja da se taj isti ravnatelj temeljem tog članka treba očitovati na to što mu se stavlja u krimen. Vi ste nama ovdje rekli sad koji je krimen premda to nismo mogli jasno čuti od predstavnika predlagatelja, dakle od predstavnika Vlade. I konačno ako je riječ o trodiobi vlasti ne bi li kršenje zakonitosti ne bi trebalo utvrditi neko drugo tijelo, na primjer ono treće, pravosudno tijelo. Ili ste vi arbitar, dakle ili ste vi preuzeli ulogu pravosudnog tijela ili je Vlada preuzela ulogu pravosudnog tijela, izgleda prijekog suda je preuzela ulogu, ne samo pravosudnog tijela, nego prijekog suda jer nije dala čovjeku mogućnost da se prema Statutu očituje na ono što mu se stavlja na teret. Prema tome, kad već govorite o trodiobi vlasti pođite na drugu stranu Markovog trga.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Poštovani kolega Matušić, ja cijenim i vaše replike i vaše veliko pravno znanje, ali moram vam reći par sitnica koje ste smetnuli s uma, a one su vrlo, vrlo jasne. Nije Vlada prijeki sud. Ako je već netko prijeki sud i odlučuje o tome da li će se ravnatelja i zamjenicu smijeniti, onda smo mi saborski zastupnici taj sud. Jer mi saborski zastupnici odlučujemo hoćemo li prijedlog Vlade prihvatiti ili ne. Vlada je odlučila pokrenuti postupak, Vlada je postupak pokrenula. Grubo kršenje zakona mislim da smo vrlo jasno raspravili, a što se tiče očitovanja, o očitovanju i ravnatelja i zamjenice ravnatelja je govorio i uvaženi kolega Lesar jer smo svi mi saborski zastupnici njihovo očitovanje dobili. Da li ste ga pročitali ili niste u to ne mogu ulaziti, da li se s njim slažete ili ne slažete niti u to ne mogu ulaziti. Ali konačnu odluku o tome hoćemo li smijeniti ne donosi Vlada već donosimo mi ovdje. Da li ćemo mi vladin prijedlog prihvatiti ili nećemo, e to je vaša i moja stvar, a ja vama ne dopuštam da u moje ime odlučujete kako ću ja pritisnuti ovaj gumbić sutra kada budem glasovao. Hvala.
Poštovani zastupnik Branko Hrg ima repliku.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Grbin, sviđa mi se vaša odlučnost u sankcioniranju tijela koja ne provode zakone koji su u ovoj sabornici donijeti pogotovo kad se odnose na one koje je ova sabornica izabrala, imenovala. Pa vezano malo na tu temu i na tu vašu principijelnost i odlučnost ja očekujem da vi u nekoliko dana date prijedlog saborskim zastupnicima za smjenu Vlade iz istih ovih razloga zbog evidentnog kršenja zakona koji su donijeti u ovoj sabornici. Evo na banalnom, konkretnom primjeru jučer je raspravljano o ovom Zakonu o financiranju političkih aktivnosti. Dakle, 2014. godine Vlada je svjesno kršila Zakon o financiranju političke aktivnosti kod izbora EU zastupnika. Ako smo principijelni ovdje, a ja mislim da trebamo biti principijelni napravite takav prijedlog i predložite smjenu Vlade zbog kršenja zakona koji je donio ovaj Sabor. Ne možemo malo ovako, malo onako. Birala se Vlada ovdje, zakon je donijet ovdje, isti princip, ista metoda. Očekujem dakle prijedlog od vas kao odlučnog i principijelnog da to predložite.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani kolega, tko drži kesu u demokraciji, tko usvaja proračun i tko odlučuje odakle će se isplaćivati sredstva za rad političkih stranaka? Hrvatski sabor, Hrvatski sabor to odlučuje, a Vlada to onda poslije provodi. A što se tiče inicijative za smjenu Vlade. Ukoliko niste zadovoljni, ukoliko mislite da je Vlada pogriješila kada je odredila ili nije odredila da se političkim strankama isplati određeni novac skupite potreban broj potpisa, podnesite inicijativu uvaženom gospodinu predsjedniku i mi ćemo o njoj raspraviti. Nemojte prozivati druge za nešto što je vaša zadaća, pogotovo vaša kao zastupnika opozicije kolega.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Ivan Drmić.
Poštovani kolega Grbin ja prihvaćam ovu vašu diskusiju i ovo što ste nam pričali o trodiobi vlasti, to sve stoji. Međutim, ne mogu se složiti da to ima ikakve veze sa ovim današnjim slučajem. Činjenica je da ovaj Dom, Hrvatski sabor bira i razrješuje ravnatelja i zamjenicu Agencije za zaštitu podataka međutim ne bih se složio s tim da Hrvatski sabor ima pravo nadzora, a još manje bilo kakvog utjecaja na njihov profesionalni rad. Tako da mogu se složiti s vama da kod izbora ovih ljudi koje danas pokušavate razriješiti je bila bitna jedna politička nota, da su po političkoj liniji došli. Slažem se i s tim da po političkoj liniji mogu i otići. To je posao ovog Doma. Ali bih vas molio da jasno kažete u svoje ime, u ime svog kluba i Vlade da je prijedlog za razrješenje politička linija, odnosno nezadovoljstvo vaše stranke odlukama koje je ovaj dvojac donosio u svom profesionalnom radu. Jer ako to nije tako onda morate obrazložiti zašto mijenjate Zakon o sukobu interesa? Jer ili su oni prekršili zakon i moraju biti smijenjeni, znači iz toga proizlazi da taj zakon je dobar, da su reagirali protuzakonito i da ga ne treba mijenjati, ili su radili po zakonu, ogriješili se o stranačku politiku vašeg kluba, vaše stranke i Vlade i treba ih smijeniti po političkoj noti, a pored toga promijeniti i dotjerati taj zakon da se ispravi greška ovog Doma i one stranke koja je vodila Vladu kad se taj zakon predlagao. Ja mislim da je riječ o ovom drugom i to nije nikakav problem samo vas molim da jasno kažete da hrvatska javnost zna razloge smjene ove dvije osobe iz Agencije za zaštitu osobnih podataka koji su radili po zakonu koji je donio Hrvatski sabor i time se zamjerili vladajućoj koaliciji i Hrvatskoj vladi.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Pa ja bih rekao da su se zamjerili i hrvatskoj javnosti jer zbog njihovog rada određeni podaci više nisu dostupni. Primjerice podaci o tome da li sam ja od nekoga dobio kredit prije nego što sam postao saborski zastupnik. Da li me netko tko mi je dodijelio taj kredit drži u šaci? Kolika sam ja imao primanja prije nego što sam postao saborski zastupnik, itd. Svaka odluka koju Hrvatski sabor donosi je politička, svaka odluka. Zato što je Hrvatski sabor političko tijelo. Jel' to dobro ili loše o tome neću, ali moramo prestati bježati od činjenice da mi kao političko tijelo donosimo političke odluke. U okviru tih političkih odluka je i ona iz članka 29. stavka 3. Zakona o zaštiti osobnih podataka, a ta je da zamjenika ravnatelja imenuje i razrješava Hrvatski sabor, dakle mi, na prijedlog Vlade RH. Ta je odredba potom razrađena u statutu iste Agencije za zaštitu osobnih podataka gdje je propisano pod kojim uvjetima i iz kojih razloga mi ravnatelja i zamjenicu ravnatelja možemo razriješiti dužnosti. Vlada je pokrenula postupak, mi danas o tome raspravljamo. Ja držim da je činjenica da su oni iz agencije stavili van snage ne ovu samo odredbu članka 8. stavka 10. nego i članka 8. stavka 1., 2. i 3. van snage je dovoljna da ih se razriješi. E sad pitate me zašto mijenjamo odredbu članka 8. stavka 10.? Pa upravo zato da nikome više ne bi palo na pamet donijeti ovakvu odluku kakvu je donijelo sadašnje vodstvo Agencije za zaštitu osobnih podataka. Kratko i jasno, kao što sam rekao. Javnost ima pravo znati sve o nama što ih zanima. Hvala.
Hvala i vama. U ime predlagateljice poštovani ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem. Na početku sjednice prošli tjedan, mislim da je bila srijeda, nekoliko klubova zastupnika uzelo je, tražilo je stanku i raspravljalo o potezu agencije. I moram priznati da su skoro svi klubovi, ustvari svi klubovi zastupnika koji su se javili puno kritičnije govorili o radu agencije nego što je bilo koji dužnosnik Vlade ili vladajuće, odnosno najveće stranke vladajuće koalicije spominjao rad agencije u posljednjih nekoliko mjeseci ili godina. Ne mogu biti u pravu i jedno i drugo tijelo. Dakle, ne može biti u pravu AZOP i ne može biti u pravu Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa. Oba tijela odgovaraju Saboru, o izvješćima oba tijela odlučuje Sabor i Sabor je prihvatio izvješće oba tijela. Da li je rješenje Agencije za zaštitu osobnih podataka zakonito ili nije o tome u konačnici odlučuje sud. I ni Sabor ni Vlada ne mogu tražiti od agencije da promijeni mišljenje i da promijeni rješenje koje je donijelo. Može ih samo smijeniti. Ja nisam, i to sam jučer rekao, sklon tome da zakone koje donosi Sabor da onda nakon toga pitamo druge što smo mislili, govorim o Saboru. Dakle, meni je čitajući zakone i odluku Ustavnog suda jasno da su pogriješili ali nisam taj koji donosi odluku, mogu imati svoje mišljenje. Sabor može smjenom pokazati svoj stav, a sud ponovno može dati za pravo čelnicima AZOP-a. To se teoretski može dogoditi u jednome razdoblju ili ukoliko se odluči na retroaktivnu primjenu zakona u skladu sa ustavnim odredbama onda će to rješenje postati, bit će ukinuto recimo to tako, neću upotrijebiti točan pravni izraz ex lege. Moguće da sam malo preslobodno tumačio. Prema tome, Vlada je svojim prijedlogom omogućila Hrvatskom saboru da iskaže svoj stav o radu čelnika agencije, a da li će Sabor autonomno pokrenuti zahtjev za utvrđivanje odgovornosti Povjerenstva za sukob interesa to je stvar Sabora. I inače, dakle neovisna tijela nisu tijela koja donose zakon, nego koja provode zakone i koja kontroliraju određena, koja kontroliraju vlast između ostalog i vlast u osiguravanju određenih prava građana. Po mom mišljenju ovdje su kolege iz AZOP-a možda u najboljoj namjeri, ja uopće neću raspravljati o motivima jer se kako samo imali prilike vidjeti o ovome govorilo dosta dugo, i sastajali su se AZOP i povjerenstvo, uključila se i povjerenica za informiranje, prema tome nije to palo s nema pa u rebra. Očito je da se nisu sjetili, nisu smatrali potrebnim da se obrate i tijelu koje ih je oba imenovalo i kome svake godine podnose izvješće, a očito su podcijenili i reakciju javnosti na to kada se nešto radi što ima veze sa transparentnošću podataka o političarima. U ostalom govoreći u ime HDZ-a odmah kad je to doneseno gospodin Reiner je izrijekom optužio vladajuću većinu da je to naložila Agenciji za zaštitu osobnih podataka pa im je to onda veći krimen nego bilo šta drugo ako postupaju po našem nalogu, prema tome onda bi ih tek trebalo, onda bi tek trebali militantno zagovarati njihovu smjenu i u nekoliko javnih nastupa ja sam otprilike rekao slijedeću rečenicu "Što duže kartice budu skrivene, to će mandat čelnika AZOP-a biti kraći." I to u smislu toga da će javni pritisak i na one koji predlažu razrješenje i na one koji odlučuju o razrješenju biti toliko da se neće moći nitko oduprijeti tome za jedno nelogično i nepotrebno rješenje zbog toga što su ti podaci 3,5 godine bili javni, svima su bili dostupni i nije bilo nikakvog smisla, nelogično i nepotrebno da se bilo šta ide petljati u tom. Dakle, štiti prava građana da ali Ustavni sud je rekao da oni koji su se kandidirali za dužnosti ipak moraju biti malo manje štićeni od ovih drugih. Zahvaljujem.
Hvala lijepa i vama poštovani ministre. Sad imamo pet replika. Prva replika poštovani zastupnik Josip Salapić.
Hvala predsjedniče. Uvaženi ministre vi često imate razumne političke odluke ili prijedloge zakona i tu sam vas podržavao, a danas ne mogu. Mislim da vas je zapala jedna nečasna dužnost danas. Sami ste sad rekli da bi sud trebao dati epilog ovome svemu, Upravni sud u upravno sudskom postupku je li agencija pogriješila ili krivo primijenila zakon. A sad kažete da je to sad manje važno, odluka Vlade će biti takva da te ljude treba smijeniti. A ponekad u politici treba imati i razuma. Znači mi smo ili vi ste kao ministar, i Vlada i Sabor pa mi smo ti koji donosimo zakone, pa mi bi prije trebali biti primjer u postupanju prema van i prema hrvatskoj javnosti. Ovdje se radilo ne o zabrani prikupljanja podataka ministre, nego o zabrani objave određenih dijelova imovinske kartice i da budemo sasvim jasni prema javnosti mi ćemo podržati i glasati za prijedlog zakona koji dolazi iz vašeg kluba ali bit ćemo protiv smijene ovih ljudi ne zato što mi politički stajemo na stranu čelnih ljudi agencije, osobno a i članovi mog kluba ne poznamo te ljude niti smo ikad bili u doticaju sa tim ljudima. Iz principa nećemo glasati za njihovu smjenu jer smatramo da ovo nije korektno ljudski niti politički. I nije pošteno ako su obje strane prekršile zakon da se sad tu neko usuđuje vagati tko je to učinio manje ili više. Ili lete svi ili ne leti nitko. To bi trebalo biti puno poštenije nego ovo što ste sad rekli. Da treba reći sud, svejedno šta kaže sud to uopće nije važno mi ćemo postupiti ovako. I kakva je to poruka javnosti? Javnost treba znati sve podatke, ali isto tako Povjerenstvo koje ima velike ovlasti i ne mala primanja za sukob interesa treba imati mehanizme kontrole, prikupljanja. I sad jedno pitanje, ako ukucate Angelu Merkel može li se u Njemačkoj saznati koja je imovina kancelarke ili ne može? Određeni podaci jesu li dostupni javnosti ili ne?
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine zastupniče na ovome da imam razumne političke stavove. Ja ću se truditi da to nastavim i dalje. Što se tiče kvalifikacije o nečasnoj dužnosti ja se na sreću ne mogu složiti sa takvom kvalifikacijom zbog toga šta je Vlada postupila po meni jedino kako je mogla postupiti, a to je da otkloni bilo kakvu sumnju i najmanji trag sumnje da ona ima nešto sa skrivanjem određenog seta podataka ili cijelih podataka Povjerenstva za sukob interesa od čega inače najveći broj lokalnih dužnosnika koji su iz različitih stranačkih preferencija, pa je onda bila i nelogična ta optužba da Vlada iza toga stoji. Vlada je napravila jedino što je mogla da se obrani od te recimo to tako kritike ili da ne upotrijebim neku težu riječ, a to je da Saboru predloži razrješenje onih koji su svojim prerevnim ili bilo kako drugo rečeno postupanjem doprinijeli dojmu o tome da se želi nešto skrivati, a Povjerenstvo za sukob interesa je često i zbog dojma kažnjavalo i najviše dužnosnike, između ostalog i jednog ministra. Prema tome, u tom smislu je i dojam bitan, a naravno i imao sam potrebu reći da se ovo ne smije shvatiti kao bilo kakav pritisak na sud koji će neovisno ocijeniti ukoliko se Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa uopće žali na rješenje AZOP-a zbog toga što su po njemu postupili i izmjenama ovog zakona će moći objaviti sve podatke ponovno tako da nama ni potreba za podnošenjem žalbe po mom mišljenju, što naravno opet može biti odluka povjerenstva. A ja se slažem principijelno i načelno sa vama da ako je netko kriv da treba i odgovarati, ali se ne slažem da vi niste arbitar. Dakle Sabor je arbitar u ovome slučaju, baš je Sabor arbitar. I to što ćete glasati protiv odluke o razrješenje je vaše pravo, možda bi i ja na vašem mjestu glasovao.
Hvala lijepo poštovani ministre, nemojte Sabor zvati arbitrom jer to nije. Sabor ne odlučuje arbitrarno niti se postavlja kao arbitar. Sabor u okviru svojeg djelokruga donosi zakone u skladu sa svojim političkim stavovima. Arbitri su izvan sabornice i svako u okviru svojeg djelokruga o demokraciji odgovara. Zato i nema nadređenih i podređenih pa je Sabor nadređen svima kada je u pitanju donošenje zakona, a onda o tim zakonima svako u svojem djelokrugu odlučuje. Suci o pojedinačnim slučajevima, sud o ustavnosti i zakonitosti tih akata, izvršna vlast o provođenju zakona. tako da nemojte mi zvati Hrvatski sabor da je arbitražno tijelo. Oprostite, to ne možete raditi. Replika poštovani zastupnik Ivan Drmić.
Poštovani ministre, svojom raspravom sada ste me podsjetili na jednu staru uputu državnim strukturama kako treba raditi i provoditi zakone. Vjerojatno je vama i poznato tko je to izrekao, a vjerujem proizlazeći iz vaše diskusije da je to i moto i današnje Vlade. To je izreka, drugovi nemojte se držati zakona kao pijani plota. Jer vi ovdje govorite da niste sigurni da je zakon prekršen, govorite da je vrlo vjerojatno i moguće je da će upravni sud donijeti odluku da su ovi dvoje ljudi koje danas pokušavate smijeniti bili u pravu i da su postupali po zakonu. Čak vi i to tvrdite da je ovo politička odluka o njihovoj smjeni jer su bili prerevni u provođenju zakona. to prvi puta čujem da netko može u provođenju zakona biti prerevan što bi opet došlo do toga da su se držali zakona kao pijani plota. Iz vaše diskusije sam isto tako shvatio, demantirajte me ako nisam upravu, da je broj jedan razlog smjene ovih ljudi koji su postupali po zakonu napadi, lupetanja ili ne znam kako bi rekao iz HDZ-a gdje su vas optužili da politički stojite iza skidanja tih podataka. A da bi se vi oprali od toga uzeli ste ovih svoje ljudi da vise kao Pedro, razrješujete ih dužnosti iako ni u jednoj sitnici nisu prekršili hrvatske zakone i radili su vrlo stručno i vrlo profesionalno.
Odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Ja se slažem da bi se u jednoj dosta širokoj interpretaciji mojih riječi u nekom smislu moglo citirati tu izreku koju ste spomenuli, a znam tko ju je i izrekao, ali postoji još jedna izreka koju je ta osoba izrekla, a glasi "Tuđe nećemo, svoje ne damo", tako i ovo. Dakle mi ne želimo da u bilo kojem kombinaciji ostane bilo kakva sumnja da je Vlada ili vladajuća većina stajala iza odluke da se ograniči pristup podacima koji se nalaze u imovinskim karticama. Prema tome, mi ne želimo ničije tuđe zasluge pripisivati sebi, ali ne damo ni da se nas kritizira zbog nečega s čim nemamo veze. Drugo, što se tiče ja jesam nekoliko puta također prošli tjedan rekao da su se možda prerevno držali nekih odredbi, međutim to se može shvatiti kao određena vrsta stilske figure kao što je i u ovome Domu bilo izrečeno dosta stilskih figura na račun, ali najčešće protiv kolega iz AZOP-a. A što se tiče pitanja oko toga tko je arbitar dakle ja se tu vjerojatno neću složiti s predsjednikom Sabora, možda u izboru riječi mogu upotrijebiti neku drugu riječ, ali Sabor će odlučiti u konačnici hoćemo mi ove ljude, hoćete vi ove ljude razriješiti ili ne. Ako vi smatrate da su oni postupili potpuno ispravno glasat ćete protiv i time ste iskazali svoj stav. Ako većina članova Parlamenta glasa za, onda su iskazali svoj stav da nisu dobro primijenili Zakon o sprečavanju sukoba interesa i to je to.
Hvala lijepa. Nova replika, poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Gospodine ministre, vi ste i sada u ovoj replici, a i u svom obraćanju rekli da je Vlada svojom odlukom omogućila Saboru da odluči. Vladina odluka nije u skladu sa aktima koje je donio ovaj Visoki dom, dakle nije u skladu sa Zakonom o zaštiti osobnih podataka, navodite članak 29. stavak 1.i 3.gdje se samo govori tko predlaže i tko imenuje ravnatelja i zamjenika ravnatelja. Međutim zaboravili ste na članak 28.stavak 3.koji kaže da "ustrojstvo i način agencije određuje se statutom agencije koji potvrđuje Hrvatski sabor" i takav akt je Hrvatski sabor potvrdio 4.lipnja 2004. I to je ono ključno što vi sada želite reći da je Sabor arbitar ili ne ili da bi donio ovakvu ili onakvu odluku. Da bi donio netko ovakvu ili onakvu odluku onda ta odluka mora biti obrazložena. A vi sukladno članku 15.stavku 3.niste se pozvali na taj članak i stavak gdje kaže "prije donošenja odluke o razrješenju ravnatelj agencije odnosno zamjenik ravnatelja mora se omogućiti da se izjasni o razlozima razrješenja". Pa ako već pozivate ovaj Visoki dom da je arbitar za nešto pa dajte nam onda bar i materijale da možemo pošteno arbitrirati i odlučivati. To je razlog zašto sam vas pitao odmah na početku temeljem čega se vrši razrješenje to dvoje ljudi. Dakle ne ulazeći uopće o tome hoćemo li glasati ili ne, nego naprosto želimo da akti o kojima odlučujemo u ovom Visokom domu budu onako kako to propisuje naš Poslovnik i kako to propisuju i akti koje je ovaj Sabor donio u prošlosti temeljem kojih se mora postupati. Ako vam se ne sviđa promijenite ih. Ali vi ste naprosto donijeli odluku koja je u suprotnosti sa aktima koje je donio ovaj Visoki dom. I prema tome, ova odluka je protuzakonita.
Hvala lijepa. Ili hoćete ili nećete? Odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Dakle, ustrojstvo i način rada su ustrojstvo i način rada. Ovom se odlukom, prijedlogom odluke ne govori ni o ustrojstvu ni o načinu rada. Ukoliko smatrate da čelništvo AZOP-a ne treba razriješiti glasajte protiv našeg prijedloga a Vlada nije donijela odluku, Vlada je nešto predložila. Ako smatrate da se ljudi trebaju izjasniti, što se mene tiče, neka predsjednik Sabora ih pozove da budu na sjednici Sabora. Dakle Sabor je taj koji donosi razrješenja a kako će raditi Sabor i na koji način će to biti regulirano unutar Sabora to se definira s Poslovnikom. Što se tiče statuta, ni tu Vlada nije sudjelovala. Prema tome, Vlada u ovom slučaju evo ni luk jela ni luk mirisala ali dobro tu sada, ponavljam dakle Sabor će donijeti odluku kakvu smatra da treba donijeti.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Ivan Šuker. U čemu?
Povrijeđen je članak 233. stavak 2. a to je ponašanje predlagatelja kada predlaže i obrazlaže zakon u ovom Visokom domu. Nažalost, gospodine ministre, ja znam da vam nije.
U čemu je pogriješio predlagatelj?
Pa zato što, u čemu je pogriješio, hoćete da citiram?
Pa citirajte da znam kako ću ja ocijeniti ako ne znam u čemu je pogriješio.
Pa dakle on je tvrdio da ovaj statut koji je donio Visoki dom da oni kada predlažu, koji regulira način na koji se može netko razriješiti i koji su razlog za njegov razrješenje. On tvrdi da je to bezvezan dokumenat i da Vlada po njemu ne treba postupiti. Ali gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle ovaj Sabor je dao odluku o utvrđivanju statuta. Zakon je rekao da se taj statut mora donijeti da bi agencija mogla funkcionirati. I u članku 15. u 4 stavka vam piše razlozi zbog kojih se razrješuju ljudi i da tim ljudima kada su razriješeni treba dati mogućnost da se očituju. I druga stvar, ja kada sam govorio o ovome nisam uopće govorio hoćemo li mi podržati ili nećemo podržati točku dnevnog reda.
Hvala lijepa. Dakle ocjenjujete da nije prijedlog kompletan, da je u tome pogriješio. Pa o tome ćete se izjašnjavati. O tome ćete se izjašnjavati. I vi glasovanjem a i drugi ako netko podnese zahtjev nadležnom tijelu. Imamo novu repliku poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodIne predsjedniče, poštovani gospodine ministre. Mislim da je Vlada pogriješila u jednome. Zaista kod prijedloga Hrvatskome saboru za razrješenje mislim da je bilo nužno navesti razloge zbog kojih Vlada Republike Hrvatske misli da ovo dvoje ljudi treba razriješiti. I ima niz razloga koje bih osobno navela da sam evo u vašoj poziciji u tom prijedlogu za razrješenje. Činjenica također kada se čita statut, tu se kaže da se osobe za koje se predlaže razrješenje prije razrješenja mogu pozvati i izjasniti i ja to tumačim tako, upravo tako da to mogu jer ćemo ih razriješiti ili ne razriješiti u Hrvatskome saboru pa se onda oni mogu ovdje pozvati pa se onda mogu o tome očitovati. Jer ne kaže se da se moraju očitovati Vladi na Vladin prijedlog. Međutim da razloga za ozbiljno propitivanje čelnih ljudi agencije ima to bez sumnje stoji. Naime, Agencija je u svome mišljenju prije svega apsolutno i potpuno ignorirala odluku Ustavnoga suda iz 2012. na temelju zapravo istoga zahtjeva. Dakle oni su potpuno i tu kada tumačite ove odredbe statuta o tome drže li se oni zakona, poštuju li zakon ili ne. Pa naravno zakoni su i Ustav a tumačenje Ustavnoga suda u odredbama nekih zakona naravno da svaka agencija i svako državno tijelo mora uzeti u obzir. I činjenica da su oni u tumačenju zakona i svojih ovlasti donijeli potpuno pogrešne procjene navodeći u javnosti da su tu odluku donijeli na temelju anonimnih prijava, na temelju anonimnih poziva govori da ti ljudi uopće ne razumiju duh Zakona o zaštiti osobnih podataka.
Hvala lijepa. Da li ministar? Odgovor na repliku poštovani ministar Arsen Bauk.
Ja se slažem sa skoro svime što ste rekli a tiče se rada AZOP-a. Međutim, moram također reći da je čelništvo AZOP-a prošli tjedan bilo izloženo tolikim medijskim udarima i napadima da doista nema nikakve potrebe da ja dodatno udaram po njima pa sam zato i u svom obrazloženju bio vrlo onako blag i umjeren. Dakle ja se mogu složiti da ova izjava nakon svega o tome da su se, da su bili anonimni zahtjevi javnih dužnosnika je sama po sebi kontradiktorna i blago, blago ovako i smiješna. Tako da je ponekad bolje se ne braniti na taj način. Međutim i dalje ocjenjujem da ono čemu su bili izloženi prošli tjedan je ipak bilo malo previše u odnosu na veličinu pogreške koju su napravili a tome je značajno kumovao i postupak Povjerenstva za sukob interesa koje nije postupilo po rješenju nego je maklo sve i time je dodatno dakle navuklo bijes na AZOP. I oni su se malo u ovome dijelu čak i izvukli, ali dobro, to je, možda je to dobro da se raspravi. Inače Sabor daje suglasnost na Poslovnik rada Povjerenstva za sukob interesa. I mislim da bi u jednome dijelu dakle bilo vrlo dobro preciznije propisati mnoge stvari u radu povjerenstva. Između ostalog recimo o tome da odluku o nepokretanju postupka ne objavljuju javno jer onda javno objave da se neće protiv nekog pokrenut postupak i onda navedu sve što je netko anonimno ili neanonimno protiv te osobe rekao što nema nekog smisla. Jer onda to kao da državno odvjetništvo kada odbaci kaznenu prijavu javno objavi sve što je taj netko protiv nekoga rekao i sad nek se on brani od dojma da je to istina ili nije istina. Tako da doista kada bude rad Povjerenstva za sukob interesa na dnevnom redu također ima dosta prostora da se popravi taj dio.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Branko Bačić, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, iz ovog vaše zadnjeg istupa za govornicom, a i u odgovorima na repliku nama zastupnicima stiče se dojam u ovom Saboru, ne samo kod mene a vjerujem niti samo kod oporbenih zastupnika nego vjerujem i kod većine vladajućih da ste vi ovom izjavom na određen način pilatovski oprali ruke od ove odluke o smjeni ravnatelja i zamjenice ravnatelja agencije i to iz razloga što ste svjesni da odluka koju ste uputili u Hrvatski sabor nije zakonita do kraja i da ne poštuje akte temeljem kojih se mogu prijevremeno razriješiti ova dva člana agencije. Prema tome, Vlada ima pravo politički donositi odluke u Hrvatskom saboru odnosno predlagati Hrvatskom saboru za donošenje takvih odluka, ali minimum onoga što bi trebali vrednovati zastupnici u Hrvatskom saboru, vidjeti je li ta politička odluka utemeljena na zakonu i na aktima koje je donio Hrvatski sabor, a proizlaze iz tog zakona. U ovom slučaju to nije slučaj. Vi ste toga svjesni i sada govorite mi smo nešto predložili, a nek Hrvatski sabor o tome arbitrira. Po meni je to nekorektno, ne toliko prema nama zastupnicima oporbe u Hrvatskom saboru nego prvenstveno prema vašim kolegama vladajućima jer ste poslali im akt za kojega tražite da se partijskom disciplinom provede odluka za koju smo i vi i mi svjesni da nije u skladu sa zakonom.
Odgovor na repliku, poštovani ministar Arsen Bauk.
Što se tiče odluke parlamenta, odluka parlamenta može biti samo u neskladu s Ustavom. Prema tome, odluka parlamenta vrlo teško može biti u neskladu sa zakonom jer je parlament taj koji donosi zakone. A ako donese dva različita zakona onda postoje ovi principi da poseban zakon derogira opći i da zadnja donesena norma derogira onu koja je donesena prije. Prema tome, Sabor nikako ne može donijeti nezakonitu odluku nego jedino neustavnu. Što se tiče toga i ovoga pilatovskog pranja ruku, ja moram priznati da neki se prijedlozi podnose sa više, a neki sa manje entuzijazma, to je istina. U neke prijedloge vjerujete više, a za neke imate dileme. Osnovna dilema ovog prijedloga je ta da se doista može dogoditi da upravni sud u nekom postupku potvrdi odluku AZOP-a prema tumačenju suda, ali onda u isto vrijeme treba derogirati odluku Povjerenstva za sukob interesa. Dakle ne mogu i jedni i drugi biti u pravu. A kada dva neovisna tijela koja imenuje Sabor misle potpuno suprotno, dakle to nisu dvije različite sudske presude, onda je Sabor taj koji treba reći tko je u pravu od njih dvoje i to će reći implicitno na ovaj način ili na drugi način ili onda ukinimo Sabor, neka sudovi vode državu i neka sudovi donose zakone i provode ih.
Ministre, o sukobu nadležnosti državnih tijela po Zakonu o Ustavnom sudu odlučuje Ustavni sud. Dakle ako dva državna tijela misle da su nadležni o istoj stvari onda će o tome odlučit Ustavni sud koji je nadležan. Ako misle da nisu nadležni ni jedan ni drugi, ne može bit ni to i opet će odlučiti Ustavni sud. Hvala lijepa. Sada idemo u raspravu dalje. Ispričavam se, poštovani zastupnik Josip Borić, povreda poslovnika.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Povrijeđen je Poslovnik u članku 214., poglavlje 5, donošenje ostalih akata Sabora u dijelu gdje Poslovnik kaže: predlagatelj akata iz stavka 1. ovoga članka dužna je podnijeti prijedlog akta predsjedniku Sabora, a prema naravi akta on mora sadržavati obrazloženje. Znači mi danas gotovo cijelo jutro raspravljamo o jednoj odluci koju je dostavila Vlada bez ikakvog obrazloženja pa smo ušli u sferu politike gdje se vi čak kao predsjednik ne slažete s onim što govori ministar i došli smo u jednu čudnu situaciju. Tim više što ste klubu HDZ-a odbili jedan zaključak kojim smo tražili da nam se dostave ukupni dugovi u zdravstvu…
To nema veze sada sa povredom Poslovnika.
Da nam se dostave ukupni…
Oprostite, završili smo sa ocjenom o povredi Poslovnika, sve drugo ćete drugi put.
Ali samo želim dati dokaz. Nama ste odbili zaključak jer nismo imali obrazloženje i morali smo ga ponavljat.
Odbit ću vam i ovaj prigovor o povredi Poslovnika jer…
Vladi dozvoljavate da dostavlja akte bez obrazloženja i da mi onda politički raspravljamo tko je za ili nije za ovakav prijedlog odluke. Hvala lijepo.
Kolega Borić. Kolega Borić, da vam kažem, naravno da ćete vi koristit Poslovnik kako bi iznijeli svoj politički stav. To je vaše pravo, a moje je pravo da vas upozorim. Vi ste završili sa povredom Poslovnika, a ja tvrdim da povrede nema. Ako vi smatrate da je akt podnesen neusklađen sa Poslovnikom postoji tzv. formalna neusklađenost pa ćete to postupkom utvrđivanja i dokazivati. Prema tome, akt je u dnevnom redu u skladu sa Poslovnikom jer je to ušlo u dnevni red i glasanjem. Prema tome, odradimo proces odlučivanja kako pripada Hrvatskom saboru. Hvala lijepa. Sada na red klub Hrvatskih ljevičara, odnosno nezavisnih ljevičara, tu griješim stalno i poštovani zastupnik Slavko Linić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo danas se bavimo političkim pitanjima, pitanjima koji opet dijele političare u Republici Hrvatskoj na poziciju, opoziciju i koji u biti govore o ogromnom nepovjerenju, nepovjerenju među nama u ovom Saboru, u javnom, političkom istupanju i nepovjerenju građana kompletno prema političarima i to je današnja tema. I to je razlog zašto ocjenjujem da prijedlog SDP-a i nije kvalitetan. On je ishitren, on je brz, on je u biti vatrogasna mjera da lošu političku situaciju u javnosti pokuša na brzinu sanirati. Odluka Vlade ili prijedlog Vlade za razrješenje čelnih ljudi agencije je isto tako politička odluka, ishitreno donesena čak sa određenim nedostatcima da bi se također sanirala šteta nastala u javnosti i negativno, negativno razmišljanje o političarima, a koje smo malo i sami izazvali jer smo jedni drugima predbacivali tko je što kriv, pa jednostavno smo na taj način u javnosti stvorili negativnu sliku građana o kompletnom političkom okruženju u RH. Prema tome, jedna rasprava koja velikih koristi neće dati, koja će ostaviti ja bih rekao najveće probleme naših podjela. Ali postavimo si pitanje tko je kriv za to i onda polako dolazimo da čelni ljudi koji su dobro plaćeni neovisnih tijela umjesto da rade svoj posao stvaraju takvo okruženje u javnosti u kojima se stvara negativni image građana. I evidentno je da odgovornost za ovo što mi danas cijelo jutro raspravljamo, za ono što se u javnosti događalo nose čelni ljudi u oba dvije agencije. I dapače, nikako se ne slažem sa gospodinom Grbinom da su nezakonito radili samo čelni ljudi Agencije za zaštitu podataka. Dozvolit ćete, svi oni koji rade u upravi znaju ako ti čelnik naredi nezakonito ponašanje nisi ga dužan provesti, nisi ga dužan. To te zakon obvezuje da ga ne trebaš, znači običan radnik, činovnik kako god ćete ga nazvati u upravi ne mora provesti nezakonitu odluku. Danas gospodin Grbin u ime kluba neprekidno govori da je postupanje čelnih ljudi agencije bilo nezakonito. Ako je nezakonito da li ga je trebalo provesti od strane samostalnog tijela Povjerenstva za sukob interesa? Odgovor je nije. Idemo dalje. Ustavni sud je dao tumačenje kojeg članka, članka 8. o Zakonu o sukobu interesa. Znači, onaj tko mora provoditi i inzistirati na provedbi zakona je opet Povjerenstvo za sukob interesa. Prema tome, Povjerenstvo za sukob interesa nije trebalo provesti nezakonitu odluku, ako je to mišljenje danas ovdje izrečeno pa je to razlog i za njihovu smjenu. Nije smjelo provesti, ne nije trebalo. A što se obrnuto događa? Konferencija za tisak, pa se čak skidaju sve kartice i govori ne znam što sve ne treba. Prema tome, evidentno je kad bih ja ocjenjivao tko je više kriv onda bih ipak utvrdio da za sve ovo što se u javnosti dogodilo gdje se mi odmičemo od temeljnih problema građana, a to je da imamo prevelike deficite, da nismo riješili deficit u mirovinskom sustavu, da nismo riješili gospodarstvo i krizu u gospodarstvu, da imamo i nadalje velike neplaćanja u gospodarstvu. Sve to ne rješavamo. Mi se odmičemo radi neodgovornog ponašanja čelnika i jedne i druge agencije. Ja ni ne želim suditi. Rekao sam svoje mišljenje tko smatram da je više odgovoran za mene, čelni ljudi, izvinjavam se povjerenstva su odgovorni jer je sud Ustavni dao tumačenje njihovog članka i oni su se temeljem toga trebali suprotstaviti i ne provesti odluke agencije. To je nedvojbeno. Nisu trebali. Gdje bi završili? Na sudu, na sudu bi završili. Ali očito da je nekomu važna popularnost, važni medijski istupi i važni problemi koji će se nametnuti političarima a ne njima kao odgovornim osobama. Ja smatram da svako odmicanje od temeljnih problema u RH koje rješava pitanje građana svako izazivanje sukoba na političkim scenama je teška povreda. I ja moram reći da dosta podržavam prijedlog Vlade u ovom dijelu da treba sankcionirati uzročnike ovakvih nepotrebnih ponašanja. E ali isto tako velim zašto većina u Hrvatskom saboru nije uputila prijedlog da ocijenimo što ćemo sa Povjerenstvom za sukob interesa. Nek' oni rasprave na Odboru za imenovanje. Prema tome, ne mi pojedinci koji drukčije razmišljamo. Izvinut ćete, Vlada koja predstavlja prije svega volju većine u ovom Hrvatskom saboru je odlučila pokrenuti inicijativu sankcioniranja onih koji su izazvali cijeli ovaj cirkus. Prema tome, većina u Saboru koja je predložila i ovaj zakon trebala je pokrenut raspravu što će bit na odboru nek' bude na odboru, ali zašto većina nije pokrenula raspravu povjerenstva koje je odgovornije po mom osobnom mišljenju, jer znam tumačiti zakone i kao čelnik izvršnog tijela uvijek sam znao da nijedan moj činovnik ne mora provesti odluku koja je nezakonita. A danas stalno raspravljamo da je ovo bila nezakonita odluka. Prema tome, za skidanje kartica je odgovorno povjerenstvo, a ne agencija jer povjerenstvo nije trebalo provesti odluku agencije. Zašto? Jer oni postupaju po zakonu, u zakonu jasno piše i Ustavni sud je rekao da nismo zaštićeni po osnovu Zakona o zaštiti podataka kao ostali građani RH jer smo to sami odabrali. I svi se mi slažemo sa takvim zakonom. S druge strane zamjeram Vladi da kad je već ocijenila da je situacija teška nije izašla sa svojim prijedlogom u kojem ne bi riješila samo pitanje članka 8. nego i sve ono što je na raspravi u ovom Saboru utvrđeno da bi trebalo korigirati, promijeniti, da imamo što manje nejasnoća u provođenju samog zakona. Mislim da je bilo dovoljno mjeseci, čini mi se netko je tu analizirao da je već 15 mjeseci radna grupa radi i da je ovo bila prilika da ovo imamo prijedlog Vlade. Da ne ispadne da u biti mi se bavimo intervencijama i stišavanjima naših sukoba i nerazumijevanja na političkoj sceni s kojima se u biti okrećemo građanima koji nemaju ni redovitu plaću, problematičnu malu mirovinu, prevelike kredite i u biti svoje probleme im namećemo umjesto da rješavamo naše probleme. Prema tome zaključit ću raspravu, u kojoj podržat ću ovaj zakon iako ga smatram ishitrenim, nedorečenim i fali još drugih rješenja da bi taj Zakon o sukobu interesa bio daleko kvalitetniji. S druge strane ocjenjujem da je Vlada ocijenila da nepotrebni sukobe treba se sankcionirati na ovaj način, ali smatram da bi većina, zato mi nećemo predložiti nikakav zaključak, uputiti prijedlog Odboru za imenovanje da ocijeni koliki je stupanj odgovornosti samog povjerenstva jer ipak su oni ti koji nisu poštivali hrvatske propise nego su oni uzrokovali i samovoljno skinuli podatke a to očito nije trebalo učiniti.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, poštovani zastupnik Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Linić, vi ste to prilično, dakle vaša rasprava je analitična u smislu utvrđivanja određene da kažem odgovornosti koja je nastala u ovoj situaciji, ali temeljem vaše rasprave čovjek postavlja suvislo pitanje svima nama, vama evo pa i samom sebi. Naime, Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa i AZOP koji egzistiraju, postoje dakle već dulje vremena pa se pitam kako to da je AZOP-u baš sad došla na pamet ideja da donese ovakvu odluku, a da ranije to nikome nije padalo na pamet? Kako to da tzv. telefonski anonimni pozivi određenih državnih dužnosnika, zamislite anonimni pozivi a zna se da su državni dužnosnici zvali neki, da proizvedu dakle i nezakonitu odluku i AZOP-a da odredi ovakvu mjeru i da je dostavi Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa? Dakle, moramo postaviti i takvo pitanje kad ste vi već analizirali ovu odgovornost Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Slavko Linić.
U svojoj raspravi sam i naveo da me najviše smeta nepovjerenje koje se pojavljuje među nama ovdje u Hrvatskom saboru, jedni drugima ne vjerujemo, jedni druge optužujemo, napadamo, ocjenjujemo da je to netko iz Vlade intervenirao. Ali takve sumnje izazivaju nepovjerenje građana prema nama. I zato smatram da je ogromna odgovornost čelnika obje institucije jer su nas doveli u takvu situaciju da sumnjamo jedni u druge, da to javno iznosimo i da nakon toga gubimo povjerenje građana Hrvatske i da bježe od politike i političara. I zato ja ne želim govoriti o tim sumnjama. Ne možemo o tome govoriti. Bježimo od toga, spustimo se na to da imamo zakone, da zakone treba provoditi i sankcionirajmo sve one koji su nas doveli u to da međusobno se sukobljavamo.
Hvala lijepa. Nastavljamo raspravu po klubovima. Na redu je klub Liste nezavisnih zastupnika i poštovani zastupnici Ivan Grubišić i Damir Kajin. Prvo, poštovani zastupnik Ivan Grubišić.
Predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine, ministra nema, zastupnici i zastupnice [[Upadica Leko: Tu je.]] A tu je, dobro je. Rado sudjelujem u raspravi o današnjoj temi ali bih proširio nekako ovu raspravu jer se radi također o sukobu interesa određenih institucija, a one se ne spominju a koriste novac poreznih obveznika. Današnja "Slobodna Dalmacija" donijela je jedan članak naslovljen dosta, usudio bih se reći, indikativno i značajno jer je jedan biskup najavio da će održati konferenciju za tisak i iznijeti financijsko poslovanje te ustanove u skladu jasno onoga što narod smatra da on traži. Također sam u tom članku pročitao, a neke sam stvari znao i prije, da je sam Vatikan traži da se financije vode transparentno, da je biskupska konferencija Španjolske naredila svojim biskupijama da daju izvješća o transparentnosti njihova djelovanja, financijskog djelovanja i sam Vatikan je dakle isto za to da se financijska djelovanja objave i sam objavljuje na svojim stranicama financijsko djelovanje. Postoji ona stara izreka "Qoud licet iovi non licet bovi" samo bi se ovdje okrenulo. "Ono što dolikuje Jupitru ne dolikuje se nekoj životinji". Ali mislim da i Hrvatska biskupska konferencija treba poslušati apel Pape i Vatikana, jer kako kaže i u današnjim…
Poštovani kolega Grubišić, samo da vas zamolim, ako su to institucije u djelokrugu Povjerenstva za odlučivanje sukoba interesa to bi bilo dobro, ali nisu pa vas molimo vratite se na temu.
Ja mislim da je. Završio bi upravo s ovim vjerodostojnosti djelovanja institucija u Hrvatskoj jer kako kaže pisac ovoga članka a to je najavio i dotični ordinarij, transparentnost djelovanja jamči, govori o vjerodostojnosti određene institucije. I ja u tom smislu smatram da će vjerodostojnost Hrvatskog sabora biti toliko očita koliko bude transparentno djelovanje svih koji u ovom Saboru sudjeluju. Evo toliko, a nastavit će Damir Kajin daljnju diskusiju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo zastupnici pa što se tiče samog ovog obrazloženja prijedloga Zakona o dopuni Zakona o sprječavanju sukoba interesa ja njega mogu supotpisati, ali ovdje po meni nešto fali, zapravo bolje rečeno puno toga fali. Ja ne mogu razumjeti, a to evo po treći put danas govorim, da recimo suci, da tužitelji bivaju izuzeti objava imovinskih kartica na internetu. Pa oni bi valjda trebali biti prvi koji će podastrti svoju imovinu. Od njih bi trebalo sve na neki način krenuti. Znači kada i njih spominjem onda se samo borim za jedan cjelovit zakon. Apsolutno suci moraju biti neovisni, oni moraju biti autonomni, oni imaju jednu specifičnu poziciju, oni tako reći do kraja života do 70 godine mogu raditi u toj instituciji, nitko im ništa ne može ok i onda šok, i onda shvatite da oni koji vam sude bivaju izuzeti podastiranja odnosno objave imovinskih kartica. Pa mnogi suci pojedinačno teži su od 2/3 ovog doma, mislim imovinski, dobro ajde to ne mora biti ništa loše, ništa protupravno, dapače ali netko bi morao voditi računa i o njihovoj javnosti. Prema tome, sve zapravo van. Koliko je npr. sudaca radilo, koliko sudaca vodi arbitraže za ili pri gospodarskoj komori? Bezbroj, mnogi uz plaću još zarađuju jednu ili dvije plaće jasno mjesečno. I onda se postavlja pitanje čovjek kako. Čitam da zamjenici guvernera HNB-a imaju neto plaću preko 32, 33 tisuće kuna sa nekim drugim dodacima, 42 tisuće kuna neto. Oni ne mogu biti država u državi, oni moraju biti neovisni i autonomni, oni moraju biti samostalni, u njihov rad nema se pravo nitko osim Sabora miješati, ali kad je riječ o ovim financijama oni bi u najmanju ruku trebali dijeliti sudbinu ne znam ljudi koji vode ovu državu u Vladi ili gore na Pantovčaku. Da ne govorimo dalje o povlaštenim kreditima HNB-a, HBOR-a i drugih institucija. Oni jednostavno ne mogu biti "neke zaštićene endemske vrste" poput čovječjih ribica ili ne znam čega. Drugo što želim kazati ovdje, na strani 2.ovdje se kaže, spominje se znači rješenje Ustavnog suda RH te navodi slijedeće disciplinske i druge mjere protiv javnih dužnosnika koje prekrše zakon ili standarde što ih je dužnosnicima a način na koji je obnašao svoje javne dužnosti u načelu je, sad citiram "je stvar općeg interesa zajednice i spominju taj Europski sud i jedan slučaj i presudu iz 2002." Ako tko izlaže provjeri suca, sudce onda je to normalno Državno sudbeno vijeće ali mislim eto jednom godišnje i mi o tome raspravljamo. O čemu mi raspravljamo, već sam o tome govorio, međutim rekoh suci odlučuju o našim sudbinama pa prema tome u najmanju ruku što bi javnost htjela znati je stanje njihove imovine. Ovdje se u ovom obrazloženju prijedloga zakon između ostalog navodi da imajući navedeno u vidu predlagatelj ovog zakona drži da je trenutno u RH interes javnosti da ima uvid u način na koji političari stoji u zagradi obnašaju svoje javne dužnosti. Daleko jači od interesa tih istih političara da im privatnost bude zaštićena ako ni zbog čega drugog ona zbog onoga što je naveo Europski sud osobito kad je riječ o ponašanju političara, u njihovom javnom svojstvu treba se praviti razlika prema privatnim pojedincima jer političari neizbježno i svjesno izlažu sebe strogoj provjeri riječi i djela i od novinara i od javnosti općenito. Ali ja tvrdim da ovdje treba naprosto pridodati i čitav niz drugih kategorija. Pa ne treba ovdje apostrofirati novinare, ima novinara i novinara ali zasigurno bi trebalo na neki način apostrofirati poziciju glavnih ljudi koji vode neke javne servise od HRT-a itd. Ono što je sigurno potrebno da se ti kriteriji kada je riječ o prosuđivanju javnosti o našem postupanju dižu zato ja osobno smatram da ako smo imali taj standard od 2009.godine da bi i danas trebalo da i pročelnici pri gradovima, općinama, županiji objavljuju svoju imovinu na imovinskim karticama, to bi trebali biti i direktori javnih poduzeća, komunalnih sustava, ljudi koji vode recimo javnu nabavu u pojedinim sustavima, a oni su naprosto iz svega toga izuzeti. Dužnosnici sigurno mogu biti problem, ali ja mislim da je stvarni problem recimo negdje drugdje, a ne ovdje u Saboru jer bez obzira što sam i prije doživio jednu repliku na onu izjavu da mi zapravo "ne odlučujemo" da budem ciničan ni o meniju zapravo nije to daleko od istine. Sve u svemu sukoba interesa sigurno ima, sve treba ići van i zato sve kategorije koje imaju posebne ustavne pozicije treba u ovom zakonu apostrofirati, a ne npr. kao što je to riječ kod sudaca, obvezivati ih da podastiru imovinske kartice ali se one kao takve ne mogu objavljivati na internetu. To jednostavno nije dobra praksa i od takve prakse ili bolje rečeno zaobilaženja duha zakona i očekivanje javnosti treba odustati.
Hvala lijepa. Imamo repliku na izlaganje poštovanog zastupnika Ivana Grubišića, poštovani zastupnik Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa bit će vrlo kratko. Kolega Grubišić vi vrlo često ovdje držite ovako moralne prodike i nitko neće na to reagirati. A ja ću sada reći ovako vrlo kratko i vrlo jasno, dugo ste bili svećenik upravljali ste župom, kada ste otišli u političke vode da li ste prije toga vi objavili poslovanje svoje župe, da li ste javno objavili te podatke i da li ste objavili što ste imali prije nego što ste postali svećenik i što ste imali nakon svećeničkog staža kada ste otišli u političke vode?
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Grubišić.
Svaka župa mora dati godišnji izvještaj nadbiskupskom ordinarijatu i ja sam to savjesno radio. Ispunio sam savjesno i svoju imovinsku karticu prije nego sam stupio na dužnost u Hrvatskom saboru i smatram da je to sve uredu. Ovo što sam javio da je potrebna transparentnost u djelovanju određenih institucija kako bi njihova vjerodostojnost došla do izražaja to sam učinio u najboljoj namjeri. A vama hvala što ste mi dali mogućnost da to rečem neke stvari koje nisam iznio u samoj replici. Hvala lijepo.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Nastavljamo raspravu po klubovima zastupnika. Na radu je klub HDSSB-a i poštovani zastupnik Ivan DRmić, drugi dio poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. U ovoj raspravi raspravljamo o dvije točke koje smo s pravom objedinili jer je vrlo čvrsto vezana rasprava jedna uz drugu točku. Prva točka o kojoj raspravljamo je smjena dvoje ljudi iz AZOP-a i iz ove dosadašnje rasprava pa čak i iz rasprave predlagača možemo zaključiti da se ti ljudi smjenjuju iz političkih razloga da bi SDP i hrvatska Vlada se oprali da ne stoje iza njihovog profesionalnog posla, iza njihovog posla koji su radili sukladno hrvatskim zakonima koje je donio ovaj hrvatski Dom, ovaj Hrvatski sabor. Znači to je jedan njihov jedini grijeh ili kako sam rekao malo prije jer su se držali zakona kao pijan plota. Nakon njihovih poteza, njihovih odluka skače HDZ i napada hrvatsku Vladu sa tvrdnjom da stoji iz političkih razloga iza te njihove odluke. Da bi se hrvatska Vlada oprala danas žrtvuje dvoje profesionalaca koji su u proteklom periodu vodili tu agenciju. Druga teza je da Hrvatski sabor nema pravo utjecati na rad spomenute agencije jer je agencija samostalna i za svoj rad odgovara Hrvatskom saboru utoliko što mora podnijeti izvješće o radu i što Hrvatski sabor imenuje i razrješuje ravnatelja i zamjenika ravnatelja te agencije. To nije sporno i to je politička odluka vladajuće koalicije i hrvatske Vlade. Ja bih samo molio da u budućim izlaganjima to jasno kažete da je i izbor tih ljudi koji su radili taj posao prije nekog vremena bio politički, a da je i današnja smjena politička i da nema veze sa protuzakonitostima u njihovom radu. Isto tako moram naglasiti da je jedini koji može arbitrirati da li je njihov posao zakonit ili nije, da li je ova odluka sporna zakonita ili nije Upravni sud. Tužbu Upravnom sudu može podnijeti Agencija za sprečavanje sukoba interesa, može podnijeti hrvatska Vlada, ministar koji brani prijedlog njihove smjene, može i klub SDP-a. znači svaki zainteresirani hrvatski građanin koji misli da oni ne rade u skladu sa hrvatskim zakonom može podnijeti tužbu Upravnom sudu. Čak i sam ministar kaže da je vrlo moguće i ja bih rekao vjerojatno da će Upravni sud donijeti odluku da su se ljudi držali zakona. Onda će ponovno biti aktualna današnja rasprava i današnja bezrazložna smjena dvoje ljudi. Koji podaci su izbrisani iz imovinskih kartica? Podaci o podignutim kreditima, podaci o članovima obitelji itd.. Što je do sada napravljeno po tom pitanju osim što je zadovoljavalo nečiju javnost? Ja nisam protiv toga da se to objavi. Ali moram dati jedan primjer da jedan čovjek koji tu sjedi s nama u klupama 2007. je digao 215 tisuća eura kredita. Obiteljski ukupan prihod mu je bio 25 tisuća kuna a on 5 godina vraća 35 tisuća kuna cca. ratu kredita. I za 5 godina vrati skoro 300 tisuća eura sa kamatama. Meni to baš nije logično ako sam dobro savladao matematiku, to se još u osnovnoj školi učilo da netko da 25 tisuća kuna prihoda vraća 35 tisuća kredita i još uz to živi na visokoj nozi. To stoji nekoliko godina u njegovoj imovinskoj kartici, svatko od nas i hrvatska javnost je to mogla vidjeti pa čak i Povjerenstvo za sukob interesa. Nitko nije reagirao na to. Međutim, danas kada se to skloni svi se bune da je nešto sklonjeno od javnosti a ne zna se što. Da je povjerenstvo reagiralo sukladno svojim ovlastima, da je nadziralo te imovinske kartice, pa i ovakve logične stvar ja bih danas bio isto jedan od velikih zagovornika i protivnika brisanju tih podataka iz imovinskih kartica jer zaustavlja rad i kontrolu javnosti. Međutim očito je da te kontrole kada spomenemo ovaj primjer nije uopće ni bilo. Povjerenstvo u dosadašnjem zakonu radi, daje sve od sebe sukladno ovom nakaradnom zakonu koji je ovaj Dom donio. Međutim, koji je zaključak na kraju? Da se proganjaju načelnici općina, nekakve nazvao bih u javnosti kako se kaže sitne ribe. Imate jednu općinu u Slavoniji gdje je općina od milijun kuna proračun, isključili im struju. Čovjek je poduzetnik, volonterski se prihvatio toga da pomogne svome selu, svojoj općini. Međutim, dolazi prijava na Povjerenstvo za sukob interesa ne može raditi u svojoj firmi, mora ju prenijeti na drugoga, zabranjen mu je rad da može raditi u općini gdje radi volonterski. Znači to možemo pozdraviti da se jedan takav čovjek prihvati rješavanja problema u svojoj općini. Međutim zakon je takav da on to ne može. Vjerojatno će u budućnosti dobiti kaznu za to i logično je da će podnijeti ostavku i morati će predati tu dužnost nekom drugom koji će doći za 10, 15 tisuća kuna velike plaće koju će iz tog malog proračuna crpiti a onda će biti zakonski sve u redu i on će moći i dalje raditi na tom području. Ja bih pozvao sa ove govornice u ime svog kluba da još jednom vratimo na doradu, da sjednemo sa tim ljudima koji rade u Povjerenstvu za sukob interesa, da vidimo koje su manjkavosti dosadašnjeg zakona. Treba izbjeći da to povjerenstvo i da zakon služi za lov na vještice, da zabavlja hrvatsku javnost već treba postići da se tim zakonom postigne svrha zašto je on i donesen, da se spriječi sukob interesa. Ali sukob interesa, jedan ozbiljan sukob interesa kojeg se ova država nagledala u 20 godina. Znate li vi da sav onaj kriminal što je bio u Sanaderovoj Vladi nije bio proturječan sa našim Zakonom o sukobu interesa? Sanader bi dan danas bio premijer da nije sam otišao. I bio bi uzoran političar po ovom našem zakonu. Povjerenstvo mu ne bi moglo ništa jer smo mi složili takav zakon da hvata male sitne ribe a krupne i dalje uživaju i rade ono što su radili i prije. I ove današnje izmjene nisu ništa drugo nego dokaz da su ljudi koje danas smjenjujemo na ovoj sjednici bili u pravu i da su se držali zakona. Ja bih vas molio da i prilikom glasovanja o njihovoj smjeni povedete računa o tome da i preispitate svoju savjest, svoj moral i da donesete odluku sukladno svojim razmišljanjima a ne političkim i stranačkim nalozima. Hvala.
Drugi dio u ime klub, poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, zastupnice i zastupnici. Rad Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa Dalije Orešković sigurno se može ocijeniti sa vrlo visokom ocjenom jer su u relativnom kratkom vremenu vrlo striktno provodili postojeći zakon, riješili sve one predmete koji su se gomilali kroz jedno duže vremensko razdoblje, uspostavili jedan transparentniji sustav i zapravo dobro rade. Ja osobno isto imam primjedbi i osobnih primjedbi na sam zakon i na način kako to funkcionira i nisam se osjećao ugodno kada sam trebao na tom obrascu, niti sam vidio potrebe za javnim interesom kada sam zapisivao podatke o imenima svoje djece, o njihovim OIB-ima, o dobi i slično jer nisam vidio na koji način to ima veze sa javnim interesom ili eventualnim mogućim sukobom interesa. Također sam imao prilično posla zapravo napisati ne znam nekakve Z.K. uloške i slično dokumentaciju skupljati o nekakvoj nekretnini koju imam puno godina prije nego što sam imao ikakve veze sa politikom, no to sam shvatio kao cijenu bavljenja politikom. Čuli smo od jednog od predlagatelja da se ovdje zapravo radi o smjeni radi prerevnosti. Dakle to je rekao ministar Bauk, dakle smjene radi prerevnosti. Ono što nas, što nama predstavlja problem zapravo u ovoj cijeloj situaciji to je poruka koju mi sa ovom odlukom i Hrvatski sabor i Vlada Republike Hrvatske šaljemo prema hrvatskoj administraciji. Dakle prema Hrvatskoj javnoj upravi i prema svim agencijama i prema svima onima koji zapravo rade u toj javnoj upravi. Dakle nemojte biti prerevni. To je, mi smatramo da je to jedna loša poruka. Oni mogu pogriješiti i u držanju zakona postoje mehanizmi, dakle ako rade držeći se zakona i počine pogrešku, postoje mehanizmi pravne države kojima se te pogreške ispravljaju. Ali zbog toga što SDP i vladajuća većina smatraju da su njihovom prerevnošću doživjeli političku štetu i zbog toga ih smjenjivati to držimo jednom vrlo lošom porukom prema toj istoj administraciji. Pa tko će, i ovako i onako imamo vrlo malo primjera prerevnosti u državnoj administraciji, u državnim agencijama, svi osluškuju što im politika, kakve im naputke šalje. I kad se jedanput dogodi pa nema veze što se dogodilo da su dvije agencije ušle u određeni sukob ili su različito interpretirale neke članke zakona. Postoje pravni mehanizmi kako se taj sukob razrješava, na kraju krajeva razrješavamo ga ovim, ali zašto šaljemo poruku smjene onih ljudi koji su bili "prerevni", pa makar su i pogrešno interpretirali zakon ili su ga dobro interpretirali, svejedno kakva god bila ta interpretacija. Imali smo slučaj u HANFA-i, također je smijenjen prethodni ravnatelj Ante … zbog prerevnosti. Isto je, bio je dovoljno revan da je određene velike sustave izrekao im određene kazne, kasnije su sudovi te kazne skinuli i dobro, pravna država je funkcionirala. Međutim pa nemojmo i to malo ljudi što imamo u državnom aparatu zbog toga što pokušavaju raditi svoj posao, pokušavaju ga dobro radit, nekad i pogriješe ali kažem sudovi će to iskorigirat ili drugi pravni mehanizmi. Nemojmo ih zato smjenjivati. Pa smijenimo ih zbog malverzacija, smijenimo ih ako vidimo da čine štetu državnom proračunu, da čine štetu javnom interesu, a rejting SDP-a ili rejting Vlade Republike Hrvatske nije javni interes, to je vaš partikularni interes. Ako vi zbog svog interesa i očuvanja svog rejtinga želite smjenjivati čelnike javnih institucija, u tome mi nećemo sudjelovati i ako vas HDZ u tome želi poduprijet jer na isti način misle funkcionirat u budućnosti, mi u tome također ne želimo sudjelovat. Pa čuvajmo javne institucije, čuvajmo one koji su u javnom sustavu revni, a nemojmo ih smjenjivat zato što su prerevni, kao što govori ministar Bauk. Gotovo ne mogu razumjet logiku kojom se vi vodite. Ja bih razumio da vi smijenite one ravnatelje agencija ili one ministre koji su zakupili užasno skupe poslovne prostore i plaćaju nemjerljivo visoke naknade za najam privatnih prostora po kvadratu, tamo smještaju državne agencije, državna tijela, ministarstva i slično, one koji sudjeluju u vrlo sumnjivim javnim nabavama vozila, one koji sudjeluju u čudnim zapošljavanjima, ali ne one koji su na određen način protumačili zakon i bili dovoljno čvrsti da žele to provest na način kako oni tumače. Pa ako su u krivi postoje mehanizmi kako ćemo to ispraviti. Ili pak s druge strane, teza drugog predlagatelja, predstavnika kluba SDP-a, citat da moramo prestati bježati od činjenice da mi kao političko tijelo donosimo političke odluke. Ja ne znam tko bježi u ovom Saboru od činjenice da mi kao političko tijelo donosimo političke odluke. Pa donosimo ih, svakodnevno ih donosimo. Ali ako ćemo ovu odluku tumačit kao političku onda ovaj kontekst o kojem sam govorio nikako ne doprinosi interesima Republike Hrvatske, barem onako kako bi ih mi tumačili. Dakle poruka upravo suprotno od ovoga, zaštitimo institucije, zaštitimo ljude koji pokušavaju revno raditi svoj posao, a nemojmo ih penalizirati zbog pokušaja da budu revni, pa i ako to donese određenu političku štetu, to je donijelo znači u javnom govoru onih nekoliko dana, a to je jedna cijena koju i vladajući moraju platiti oporbu u nekom kontekstu, međutim ova poruka mislim da je zapravo još gora i za vas kao parlamentarnu većinu. Ali poruka koju šaljete prema svim agencijama, prema cijeloj javnoj upravi, prema svim državnim tijelima i institucijama, dakle poruka je nemojte bit revni, osluškujte našu političku volju, nemojte nam nanosit političku štetu provođenjem zakona. Stoga vam predlažem i vladajućoj većini da još jedanput razmisli na koji način zapravo da se ne pošalje ova poruka jer će državna administracija osluškivati i vrlo će jasno vidjeti što im vi s ovime poručujete. Hvala.
Hvala i vama poštovani zastupniče. Oba predstavnika kluba HDSSB-a u govoru imaju po 4 replike. Idemo po redu. Poštovana zastupnica Mirela Holy, prva replika, Ivan Drmić.
Poštovani kolega Drmić, pa ja se slažem sa vama. Ja bih rekla da je odluka Sabora da objedini ove dvije točke dnevnog reda odnosno Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o sprečavanju sukoba interesa i ovaj Prijedlog odluke o razrješenju ravnatelja i zamjenice ravnatelja Agencije za zaštitu osobnih podataka nije logičan nego je bizaran zbog toga što ustvari sa drugom točkom dnevnog reda oni priznaju da su ovi ljudi provodili ustvari zakon. I onda je vrlo bizarna situacija da se temeljem toga odlučuje na ustvari smjenu tih ljudi koji su provodili zakon. Ja osobno također smatram da je vjerojatno i ta njihova odluka bila znači inicijativa da se Zakon o sprečavanju sukoba interesa na taj način ispoštuje kao što je išla inicijativa prema povjerenstvu bila ustvari u određenom smislu politički inicirana tko zna od koga i zaista je sramotno da se danas traži žrtveni jarac za nešto što je sigurno bila odluka donesena na nekoj drugoj razini i to na kraju krajeva od strane ljudi koji su samo radili svoj posao i išli na poštivanje zakona koji je upravo u ovom trenutku na snazi. Dakle ukoliko ćemo se i dalje tako ponašati, a već je bilo primjera da se tako ponašamo, npr. ljudi koji su bespravno gradili svoje objekte danas plaćaju daleko manju cijenu nego što su plaćali ljudi koji su gradili prema zakonu. Daje se jedna izrazito loša društvena poruka, a to je da se poštivanje zakona u Republici Hrvatskoj ne isplati. I mislim da bismo mi kao saborski zastupnici morali voditi računa o tome kakvu poruku dajemo hrvatskoj javnosti.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Drmić.
Poštovana kolegice, slažem se ja sa vama što ste vi meni rekli. Sve ovo danas što se događa, pa i ovo spajanje točaka, pa čak i ono što proizlazi iz dosadašnjih rasprava govori da je to tako. Ja jedino sam u svojoj raspravi tražio da se to jasno kaže, da predstavnik kluba SDP-a i da predstavnik hrvatske Vlade izađe i kaže ljudi su radili po zakonu, ovo je politička smjena. Nemaju više naše povjerenje. Oni to imaju pravo. Pa ni prva ni zadnja politička smjena, politikom su došli i politikom odlaze. Ali ne sviđa mi se i ne slažem se s tim da se ova smjena sakriva iza nekakvog nazovimo protuzakonitog rada tih ljudi. Oni nisu radili protuzakonito. Ovaj Dom, ova Vlada, ovaj Dom je doneo Zakon o zaštiti osobnih podataka, predložila ga hrvatska Vlada i on nije bio dobar, bio je u suprotnosti sa Zakonom o sprječavanju sukoba interesa. To treba ovdje prihvatiti, priznati, priznati da je politička smjena, a onda odraditi kako vladajuća struktura želi. Ali jasno reći o čemu se tu radi.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Borić, replika.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče, kolega Drmić. Vi ste u uvodnom dijelu rasprave rekli da je ova rasprava u stvari rezultat toga što se podignuo klub HDZ-a, prozvao Vladu i onda se krenulo pričati o imovinskim karticama. Ja se baš s time ne slažem, iako bi bilo dobro da nas ponekad slušaju. Kao klub HDZ-a vjerojatno bi počinili manje grešaka. Vi ste se vjerojatno referirali na prošli tjedan kada je u ime kluba ovdje izašlo više klubova baš na temu imovinskih kartica i tada su raspravljali klub SDP-a, klub Laburista, klub HGS-a, klub Nezavisnih zastupnika, HNS-a i klub HDSSB-a. Kolega Boro Grubišić je tada lijepo naveo da se radi o podcjenjivanju Sabora koji odlučuje o vodećim ljudima agencije, te da je to sve izazvalo sumnju građana da se nešto krije. To su njegove riječi. Mi smo tada u ime kluba samo uvodno naznačili ono što danas razrađujemo, a tada smo rekli da ovaj zakon postoji od 2013. i postavili smo opravdano pitanje zašto sada u predvečerje izbora, znači nekoliko mjeseci prije izbora uopće raspravljamo o tome kad su isti članci bili i 2013. i sad su se baš pojavili kao problem u 2015. nekoliko mjeseci prije izbora. I na to nam naravno ni danas nitko nije odgovorio i tada smo zaključili da je to zapravo bijeg od sadašnjosti, od ove tmurne stvarnosti i da se te teme jednostavno pojavljuju u pravilnim vremenskim razmacima. Po meni, ova situacija je rezultat onoga što je izjavio jedan čelnik SDP-a župan Primorsko-goranske županije a to je, ta izjava glasi da im je članstvo zapušteno, a politika nekonzistentna i da oni svakodnevno stvaraju problem i rješavaju te same probleme koje sami stvaraju. Znači da su oni na neki način u stvari sami sebi penicilin. Jednostavno stvore problem, onda ga bace u javnost i onda ga oni rješavaju i dolaze slavodobitno ovdje sa rješenjima. Tako da nije baš bilo samo na poticaj kluba HDZ-a nego gotovo svih klubova u Hrvatskom saboru, iako kaže da bi voljeli da nas ponekad saslušaju i da bi onda sigurno situacija bila puno drugačija.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Drmić.
Kolega Borić, ja jesam to rekao i ništa nisam krivo rekao. Nije čak ni bitno u ovom pitanju tko je napao hrvatsku Vladu da ona stoji iza toga. Bit stvari je da je hrvatska Vlada došla u situaciju da pere svoje ime odsijecanjem nazovimo tako dvije glave, dvoje ljudi koji nisu ništa pogriješili i poštivali su hrvatski zakon koji je doneo ovaj Dom. To je bio sukus moje rasprave. Činjenica je da ste vi napali zato, danas malo drugačije pričate. Drago mi je što štitite te ljude. Ja te ljude ne poznam. Znam ih utoliko tu što smo ih izabrali i što sam kroz medije pratio njihov rad, tako da nemam nikakvog osobnog razloga govoriti bilo što u njihovu korist. Ali stojim tu čvrsto pri stavu da su radili sukladno zakonima, ako zakon nije valjao kriva je hrvatska Vlada i Hrvatski sabor koji ga je doneo i to trebamo popravljati. Ali način da se pere ime hrvatske Vlade i vladajuće strukture odsijecanjem dvije glave profesionalaca nisam za to iako to nije ni prvi put, ni zadnji put da se događa u ovoj državi.
Poštovana zastupnica Gordana Sobol, replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Drmić, više puta ste ponovili u svojoj raspravi da se smjenjuju ljudi i to zato što su se striktno držali zakona. Zakon o sprječavanju sukoba interesa bio je, odnosno pojedine odredbe tog zakona bile su na ocjeni i procjeni Ustavnom sudu. Dakle, na tome upravo u vezi ovih podataka koji je sada agencija bila rekla da ne bi u skladu sa zakonom trebali biti objavljeni u imovinskim karticama. Do prije mjesec dana su bili u svim imovinskim karticama svih dužnosnika u ovoj državi i to nikome nije smetalo i to nije bilo protuzakonito, jer je i Ustavni sud dao tumačenje da to nije protuzakonito. Naravno, postavlja se pitanje zašto je to sada odjednom postalo protuzakonito ako do prije mjesec dana nije bilo i Agencija za zaštitu osobnih podataka nije ni na koji način reagirala. Prema tome, govoriti da se i optuživati Vladu da smjenjuje ove ljude zato što su se držali zakona. Svojom odlukom agencija, čelni ljudi agencije, ali po meni i predsjednica Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa nanijeli su političku štetu ne Vladi RH, nego svima koji na ovaj ili onaj način obnašaju javne dužnosti i koji su obveznici da prikazuju imovinske kartice. Na taj način su oni, dakle dodatno nanijeli stvarno političku štetu svima koji se na svim razinama, pa i onim najnižim, dakle na lokalnoj razini, do najviših razina bave problematikom, odnosno javnim dužnostima i dužnosnici su. To je razlog zašto dolazi do prijedloga da ih se razriješi dužnosti, a osobno mi je žao što na isti način se nije išlo i prema Povjerenstvu za sprječavanje sukoba interesa. Jer dobar dio onog što se dešavalo nakon toga u javnosti snosi i povjerenstvo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Drmić.
Poštovana kolegice ništa ja nisam rekao drugačije nego što je vaš ministar, ministar iz vaše stranke tu govorio, ja sam praktično ponovio njegovu diskusiju tako da ova replika možda vaša bi dijelom trebala biti upućena i njemu. Isto tako ovo nije prvi put da Ustavni sud reagira na određene odluke i poteze ove Hrvatske vlade. Imali smo nedavno, evo ja ću samo najzvučniji primjer navesti, poništenje i stavljanje van snage Obiteljskog zakona. Ako ste tako principijelni kao vladajuća koalicija, kao Vlada, vi ste trebali isti tren razriješiti ministricu Opačić jer je njen zakon, zakon koji su radile njene službe, njeno ministarstvo pao na sudu kao protuustavan. Znači, ako ćete se držati takvog tumačenja i takvog pravila trebalo je prije nepunih godinu dana ovdje biti točka razrješenje ministrice obitelji i ne znam socijale i ostaloga jer je njen zakon nešto što je ona radila dvije godine i pripremala, gdje je cijeli mehanizam bio uključen u to pao na Ustavnom sudu kao protuustavan. Isto tako možemo povući paralelu sa odlukom Ustavnog suda u ovom slučaju koja obvezuje Povjerenstvo o sukobu interesa, ne Agenciju o zaštiti osobnih podataka. Tako da možemo malo duže replicirati o tome, ali nije baš sve tako kako vi govorite.
Poštovani zastupnik Rajko Ostojić, replika.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Drmić upravo tako, citirat ću sad vas, nije tako kako sve vi govorite. Naravno, citat je upućen kolegici Sobol ali to se odnosi na sve ljude, nikad nije sve isto. Sve ima dvije strane medalje, kolega Drmić. Dakle, to je naprosto tako. To je životna istina. Također da je životna istina da se moraju poštovati procedure, standardne operativne procedure. Ne mislim naravno kolega Grubišić na operaciju nego na operativne procedure funkcioniranja ovog Sabora. Mi imamo Zakon o sprečavanju sukoba interesa koji je lex specialis i imamo tumačenje Ustavnog suda. Tumačenje je jasno i ako se netko, agencija ili saborski zastupnik ne slaže s time ili ministar piše ponovno Ustavnom sudu dok on ne da novo tumačenje, drugo, treće, četvrto itd. A mi naprosto moramo poštovati proceduru. Ovdje procedura nije poštovana. Vi ste krenuli sjajno sa vašim izlaganjem i išli ste sa tezama, sa tezama SDP-a, tezama HDZ-a ali ste na kraju vrlo jasno rekli da je to politička, zato vam ja dajem repliku, naprosto nije politička smjena. To je smjena jer nisu poštovane procedure. To je razlog. Hvala vam lijepo.
Odgovor na repliku? Nećete? Hvala lijepo [[Upadica Drmić: Hoću, hoću. Podigao sam ja ali gledate vi u kolegu zastupnika.]] Dobro. Zastupnik Ivan Drmić.
Vi ste sve bliže kolega zastupniče, na kraju će vjerojatno ova rasprava završiti da će vaš klub govoriti ovo što sam ja govorio. Vi imate pravo na političku smjenu, vi ste te ljude politički doveli, to nije sporno. Svaka Vlada, svaka vladajuća većina koja preuzme vođenje ove države pa neće stavljati kadrove iz HDSSB-a i iz HDZ-a ako je SDP u većini. To nije sporno, vi možete to. Ali to ne vjerujem da ćemo skoro vidjeti i kad dođe do smjene vlasti. I to nije uopće sporno i nije uopće problem. Samo kad izađete tu za govornicu kao predlagači recite ti ljudi nemaju povjerenje SDP-a, HNS-a ili ne znam koliko vas već ima u toj vladajućoj koaliciji. I to je meni dovoljno. Vi to imate pravo, dobili ste prije 3,5 godine glasove hrvatskog naroda, hrvatskih građana, dobili ste većinu u Hrvatskom saboru, vodite Vladu, izvolite izabrati svoje suradnike. Ali ja bih vas molio da ne maskirate to pod nekakvu struku, protuzakonitost i tražiti neke razloge za smjenu jer to nema potrebe, vi to imate pravo, imate mogućnost, imate ruke u Saboru i to lijepo odradite. A vis-a-vis tih ljudi koji su radili tamo recite da je to politička smjena, da nemaju političku potporu i nek izvole tražiti posao negdje dalje. To nije sporno.
Hvala lijepa. Poštovane kolegice i kolege ja predlažem da završimo replike i odgovore na replike jer imamo još 4 prije stanke za odmor i ručak. Poštovani zastupnik Boro Grubišić, replika kolegi Draženu Đuroviću.
Kolega Đurović govorili ste o tome da zapravo je ova pojava koja je uslijedila nakon odluke AZOP-a i nakon izjave u javnosti predsjednice povjerenstva gospođe Orešković zapravo kažete narušila rejting stranke i da je taj narušeni rejting SDP-a i Kukuriku koalicije za koju se počelo sumnjati da je ona naredila AZOP-u ovo prikrivanje podataka jel', tako su svi i tako smo i raspravljali prošli tjedan, da je zapravo zbog tog populističkog pristupa kako bi se spasio obraz i čast, rejting SDP-a i Kukuriku koalicije došlo do svega ovoga. Dakle, oni koji su postavili svojom većinom u Saboru predsjednike u agenciji AZOP-a jel' ravnatelja agencije i zamjenicu ravnatelja agencije zapravo sad im se pomalo to obija o glavu. Ili će morati gospoda iz agencije, ravnatelj i zamjenica možda dati izjavu bilo javno, bilo preko medija zašto je došlo do njihove odluke kada već godinama postoji i ova odluka Ustavnog suda i Zakon o sprečavanju sukoba interesa da zašto su baš sad morali postupiti tako kako su postupili. Nadalje, govorili ste o malodobnoj i maloljetnoj djeci da ti je bilo vrlo neugodno, ajde na ti smo jel' kolege, da vam je bilo vrlo neugodno kada ste popunjavali imovinsku karticu kada se u njoj spominjala imena, prezimena OIB i sve ostalo maloljetne djece. Pri tome ja kad sam to popunjavao nije mi bilo jasno zbog čega maloljetnoj djeci moram popuniti karticu, pa ja se nisam odrekao ni svoje punoljetne djece koju imam dvojicu jel', pa mi nije jasno zašto maloljetna djeca za njih se mora dati iskaz o imovinskom stanju njih, a za punoljetnu djecu ne? Vrlo zanimljiv podatak jel'. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Dražen Đurović.
E hvala. Posve je prirodno u odnosu pozicije i opozicije da opozicija napadne poziciju kad se pojavi jedna situacija kao što je bila vezana za micanje imovinskih kartica sa interneta. Ali moj je duboki dojam da je posve neodgovoran potez kad si na poziciji pa pomalo i onako procijenio bi ga politički kukavičkim zbog toga što trpiš određenu političku štetu u odnosima pozicije i opozicije onako kako je to bilo odmah ići na smjenu onih ljudi koji su tumačili zakon pokušavajući ga radit samo kvalitetno svoj posao. Dakle to nisu ljudi koji su sigurno kroz svoj rad htjeli na bilo koji način nanositi štetu SDP-u. Dakle samo zbog procjene moguće političke štete ti zapravo mijenjaš ljude koji pokušavaju što je moguće bolje raditi svoj posao i možda i zaista i griješe i vjerojatno su i pogriješili u tom radu, međutim zato postoje načini i mehanizmi pravne države da se to ispravi. Ja mislim da se upravo ovaj primjer zapravo vjerno ocrtava ono o čemu sam više puta govorio što su i mnogi drugi prepoznali a to je nefunkcioniranje institucija hrvatske države. Upravo ta krhkost i labilnost hrvatskih institucija koje zapravo ne mogu izdržat niti jedan vjetrić koji se pojavi na prostoru već se odmah se urušavaju na ovaj ili na onaj način. To je problem tih institucija, umjesto da ih gradimo, da ih jačamo mi zapravo čim nešto mali vjetrić puhne mi njih samo razmičemo i nekakve nove stvaramo koje se nama čine da će biti bolje, pogodnije za nas, da će nama, kad govorim nama mislim na one koji su na vlasti, manju štetu nanositi i slično.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica kolegica Gordana Sobol replika.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dakle kolega Đurović, prijedlogom zakona kojim idemo ispred kluba SDP-a mislim da jasno sad stavljamo u zakon odredbu da ne bude ubuduće nejasnoća da li se, da se ta odredba zakona tumači na ovaj ili ona način. Ako nije bilo dovoljno tumačenje Ustavnog suda onda valjda ovo što sada predlažemo će biti dovoljno. Dakle odnosi, taj dio zakona se ne odnosi na dužnosnike, dakle sve one koji imaju obvezu ispunjavanja imovinske kartice. Govorit o tome da mi idemo sa ovime i sa smjenom čelnih ljudi zato što procjenjujemo da to što se desilo sa micanjem imovinske kartica da to šteti isključivo SDP-u. Ponavljam kao što sam rekla kolegi Drmiću, dragi moji kolege i kolegice to ne šteti samo SDP-u, to šteti svim strankama ali i svim onima koji se na ovaj način bave politikom i spadaju u kategoriju dužnosnika i to nema veza sa time kojoj stranci netko pripada. Mene samo zanima još jedno, kako to da se nitko nije sjetio i u svim medijskim natpisima koliko ja znam nije bilo nikakvih problema, ni od kojeg dužnosnika na bilo kojoj razini oko ispunjavanja imovinske kartice od toga hoće li ili neće, naprosto mora dati određene podatke. Jedini prijepor koji smo mi imali u zadnjih nekoliko mjeseci to je problem kada aktualna predsjednica države je rekla da ona ne može kazati kolika su joj bila primanja kao dužnosnice u NATO-u. I sad me zanima obzirom da sad ti podaci ionako su maknuti sad me jako zanima da ako usvojimo, a nadam se da ćemo usvojiti ovaj prijedlog izmjena i dopuna zakona hoće li onda i predsjednica države biti u obvezi postupati po zakonu.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Hvala. Pa mislim da ja nisam doživio da meni to micanje tih imovinskih kartica na par dana na bilo koji način šteti jer nisam na njega mogao niti utjecati da se pojavi niti da se makne. Mislim da percepcija javnosti nije takva. Kad je riječ o tim imovinskim karticama mislim da to možemo demistificirati da već odavno oni koji se bave korupcijom, kriminalom i sličnim djelatnostima u politici su odavno svjesni da više ne smiju primati novce na svoje račune, niti imovinu stavljati na sebe i članove svojih obitelji. Pogledajte imovinske kartice pa pogledajte koliko ima na imovinskim karticama svih dužnosnika bilo ne rezidentnih računa, da li je itko prijavio račun u Švicarskoj, Njemačkoj, Liechtensteinu, na Djevičanskim otocima i slično. Da li je itko prijavio nekretninu koju recimo uknjižio na svog tetka, susjeda i slično. Mislim, hoću reći oni koji se bave kriminalom i korupcijom već odavno u RH su svjesni da tu imovinu moraju micati, onu koju stiču korupcijom a to je i dalje prisutno u Hrvatskoj, to je dojam koji postoji, već su odavno svjesni da tu imovinu i taj novac ne mogu stavljati na svoj tekući račun i na sebe i na ženu. Prema tome, da ćete vi u imovinskim karticama dužnosnika otkriti da mu je netko uplatio 100 tisuća eura za nekakav posao na njegov tekući mislim da toga već odavno u Hrvatskoj nema. Možda je bilo početkom 90.tih ali toga nema. Prema tome, vi iz imovinskih kartica u pravilu nećete ništa posebno saznati. Nismo čak ni u vrijeme Sanadera koji je sada i pravomoćno osuđen ništa posebno saznavali iz njegove imovinske kartice osim da ima auto star 20 i nešto godina kao što je imao prikazano u imovinskoj kartici i ništa više.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Jadranka Kosor replika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani kolega vi ste isto među ostalim konstatirali da se ovi ljudi smjenjuju sa čela AZOP-a zato što su radili revno i prerevno. Da su radili baš tako revno i prerevno onda bi sigurno ti ljudi čelnici pročitali odluku Ustavnoga suda. U istom pitanju odluka Ustavnog suda inače nije bila na inicijativu Vladu nego nekog drugog podnositelja i Ustavni sud je jasno rekao da "Ne pristaju li dužnosnici, odnosno oni koji se kandidiraju za dužnosti na zakonsko rješenje iz članka 8.oni mogu slobodno odlučiti ne se kandidirati." Zašto to spominjem? Zato što u obrazloženju AZOP-a ponovno kojeg su poslali vjerojatno na sve klubove, a vjerujem da ste to svi vidjeli. Oni obrazlažu i pisanim putem zašto je za njih sporni podatak o … neto plaći kod prethodnog poslodavca pa kažu, naime dužnosnik je mogao raditi prije kao privatna osoba u domaćoj ili stranoj firmi gdje su plaće tajna. A Ustavni sud im kaže još 2012.ako je za tebe nešto tajna i ne želiš otkriti nemoj se kandidirati. Dakle da su radili revno pročitali bi što misli Ustavni sud. Ali osobito sporna za tu revnost i prerevnost je njihova konstatacija u javnosti da su to učinili na poticaj i zahtjev anonimnih prijavitelja odnosno onih koji su javno na to poticali čime su jasno pokazali da se na AZOP mogu vršiti pritisci anonimni, a zamislite tek da su ne anonimni imenom i prezimenom. I to je po mom mišljenju najspornije u njihovoj odluci i naravno da to nanosi štetu svima nama. Ja vjerujem da ste i vi čuli i na ulici nakon te njihove odluke da mnogi ljudi komentiraju, lijepo ste si to uredili da jedan dio vaših podataka ostane zauvijek tajan za javnost i zato mislim da nisu radili zaista revno, a kamoli prerevno.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Ja sam samo zapravo citirao ministra Bauka njegovu izjavu da se radi o smjeni radi prerevnosti, to nije bila moja umotvorina već citat ministra Bauka. Dakle a on je ipak tu predstavnik Vlade i predlagatelja izmjene zakona. Ali ono što sam tu doživio i imam dojam to je taj problem smjene ljudi koji pokušavaju raditi svoj posao. To što si oni nisu na valjan način protumačili odluku Ustavnog suda također nije nikad u Hrvatskoj državi pa nije ni Hrvatski sabor protumačio odluku Ustavnog suda u izbornim jedinicama pa je Hrvatska tu, imamo čak izmjene izbornog zakona i eto tu smo. Kako nas 150 i nešto nije uspjelo pročitati i protumačiti odluku Ustavnog suda odnosno mišljenje Ustavnog suda o disproporciji broja birača po izbornim jedinicama i … Prema tome, postoje pravni postupci na koji način se mišljenja i odluke Ustavnog suda implementiraju. I ako i neka državna agencija i državno tijelo to ne učine također postoje pravni postupci kako se to čini i na kraju krajeva i zakonodavac u RH koji je dužan te odluke implementirati na ovaj ili na onaj način pa to ponekad ne učini baš najbrže. Ali ja ovu stvar doživljavam u prvom redu u kontekstu toga, nemojte nam činjenjem nanositi političku štetu jer ćete biti smijenjeni. A ta poruka kada ju politika, vladajuća politika upućuje onima koji rade u državnoj administraciji nosi za sobom nerad državne administracije i bježanje od bilo kakvih odluka.
Hvala lijepa. Zadnja replika u ovoj raspravi poštovani zastupnik Rajko Ostojić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Standardne operativne procedure u Saboru …, ali barem vi u HDSSB-u bi trebali znati standardne operativne proceduri u medicini. Ima tri liječnika, Burić je internist, a vas dva ste kirurzi i to čujem da ste odlični kirurzi, jel tako. Boru znam duže vremena i Boro je u startu kada je ušao u svoj tim učio ih je procedurama. Hoću ovaj … ovaj skalpel, hoću ovu iglu, a sada gledaj kako Boro radi jel je vrsni kirurg, samo pokaže rukom … stavi. Potkožni šav, više ne traži proceduru daj mi ovaj, daj mi onaj. Ovo, ovo, ovo. I šta vi dragi moji kirurzi radite sa vašim timom? Učite ih poštujte procedure. A ovdje se nisu poštovale procedure. I vjerojatno ste, ja sam gastroenterolog i ja operiram i ja sam nekad bio nezadovoljan sa svojim asistentima pa sam ih pozvao, razgovarao, učio, a neki naprosto više nisu moji asistenti kao ni vaši. Struka, procedura standard operating procedures- engleski, hrvatski-standardne operativne procedure u Saboru, standardne operacijske procedure u kirurškoj sali, ovo je struka i to je činjenica. Naprosto se desio propust, propust koji ispravljamo i uvjeren sam da ćete naš prijedlog vi aklamacijom podržati jel vi poštovane moje kolege kirurzi želite da znate i svi oko vas da ste časni ljudi i da ste ono što ste prijavili u imovinskoj kartici časno zaradili i časno odradili. Hvala vam lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Dražen Đurović.
Hvala. Vi spominjete te sopove, to je uredu, međutim i asistente i operatere međutim oni koji vode državne agencije kao nezavisna tijela nisu vaši asistenti, nisu moji asistenti nisu asistenti ni Vlade RH, dakle radi se o nezavisnim tijelima koja ne asistiraju ni vama ni meni niti Vladi. Dakle njihovo je samo da provode zakone i da pokušavaju to raditi što bolje, donositi odluke. Te odluke mogu biti nekad i pogrešne. Zato sam spomenuo i primjer slučaja HANFA-e i gospodina Samodola koji je isto donosio odluke i HANFA je podnijela odnosno izrekla kazne nekim velikim sustavima u Hrvatskoj. To je i onaj notorni Sanader prihvatio i tolerirao u svom mandatu, ali vaša Vlada je smijenila. Na sudu su te odluke pale i dobro. Dakle postoji pravna instanca koja može iznivelirati i one odluke upravnih tijela koje su pogrešne i agencija i državne. Ali ovo što je ovo ovdje prisutno to je prisutno zapravo politički refleks nemojte na svojim činjenjem nama činiti političku štetu. Ja to doživljavam na taj način a ne kao pokušaj ispravljanja krive Drine ili eventualno uspostavljanje standardnih, operativnih postupaka pa će sve teći sve tako, nema zaustavljanja. Hvala.
Hvala i vama poštovani kolega. Sada ćemo dati stanku za objed. Nastavljamo sa raspravom, plenarnom raspravom u 15 sati a na redu je poštovana zastupnica Jadranka Kosor. STANKA U 13,50 SATI
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,00 SATI]] Kolegice i kolege nastavljamo sa raspravom. U ime kluba Jadranke Kosor i HGS-a, Jadranka Kosor. Izvolite.
… [[Govornica naknadno uključena.]] Hvala vam lijepa. Dakle bavimo se veći dio prijepodneva politikom i građani koji nas prate, naši birači sasvim sigurno su u velikom dijelu zaključili opet da se bavimo sami sobom i to je zapravo nepodnošljivo baviti se samim sobom, razgovarati o politici, političarima, o tome što smiju, što ne smiju, što je dopušteno a što nedopušteno umjesto da se primjerice bavimo i da smo danas cijelo prijepodne raspravljali o zaključcima Europske komisije jučer o tome kakva je njihova ocjena, mjera koje je Vlada predložila, da o tome pokušamo donijeti neka zajednička stajališta. Primjerice oko zahtjeva koji dalje stoje, to je porez na nekretnine i mnoge druge. Međutim ova tema je zapravo bila nužna, nije ju Hrvatski sabor nametnuo i nisu je nametnuli političari nego su je nametnule neovisne institucije i naravno da je nužno da se taj problem koji je oko toga iskrsnuo razriješi. Dakle raspravljamo zbog pokazivanja mišića nekih koji su izvan politike ali se političkim putem biraju i svakako zbog pokazivanja i mišića nekih koji žive, koji rade u političkom prostoru. Naravno da se radi o političkim odlukama, odnosno odlukama koje imaju refleksiju na politički život. Naravno da su to neovisne institucije i Agencija za zaštitu osobnih podataka i Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa, naravno da ih u skladu sa zakonom bira politika, biraju ih političari, dakle biraju se u Hrvatskom saboru, moraju ovdje odgovarati i nisu neovisni do kraja. Dakle neovisni su i moraju biti neovisni od političkih pritisaka ali nisu neovisni od interesa Republike Hrvatske, dakle od hrvatskih interesa. A hrvatski interes jest da se poštuju do kraja zakoni koje donese Hrvatski sabor i da se ti zakoni ne izigravaju zbog bilo kakve vrste pritisaka anonimnim pozivima, neanonimnim pozivima. I pak još jedna činjenica o kojoj se do sada nije govorilo, koju ja također stavljam evo na stol za raspravu, kada govorimo o Agenciji za zaštitu osobnih podataka da je ta agencija vođena različitim ljudima u različitim vremenima donosila dijametralno suprotne odluke vezano za neke, za objave nekih osobnih podataka. Ja vas podsjećam, a to se ne bi smjelo događati, to je isto tako kao što se donose u sličnim ili istim slučajevima različite presude na sudovima. Sjetite se objave registra hrvatskih branitelja, dakle zahtjeva za objavom osobnih podataka svih hrvatskih branitelja u vrijeme evo tamo negdje do 2012. na opetovane zahtjeve i u vrijeme dok sam bila ministrica i premijerka Agencija za zaštitu osobnih podataka je davala mišljenja da se registar hrvatskih branitelja kao zbir osobnih podataka svih branitelja, dakle svih osoba koje su na tome popisu ne može objaviti, dakle ovi osobni podaci kao što su ime, prezime, godina rođenja, ime oca, bez dozvole svake te osobe, dakle svakog hrvatskog branitelja. Nakon toga ta ista agencija pod drugačijim ili drugim vodstvom prema istim zakonima Republike Hrvatske je donijela potpuno drugo mišljenje, dakle odobrila objavu registra hrvatskih branitelja. I to jest problem o kojem bismo mi danas također morali raspravljati. Ali vratimo se ovoj odluci agencije koja je bila evo poticaj i da Vlada predloži smjenu čelnih osoba ali isto tako da klub SDP-a predloži Izmjenu zakona o zaštiti osobnih podataka. Dakle agencija je i to sam već tijekom prijepodneva nekoliko puta i u replikama isticala, agencija je zaobišla što nije smjela i nije mogla, među ostalim ne samo zakon nego i mišljenje Ustavnoga suda u istoj stvari iz 2012. godine. Dakle mišljenje Ustavnog suda jest i ja ću još jednom citirati, tko ne želi biti izložen javnosti sa svim podacima koji mogu biti i neugodni iz različitih razloga, a ne mora to biti ništa u sferi kaznenog zakonodavstva nego jednostavno podaci koji za nekoga mogu biti iz različitih razloga neugodni, nelagodni. Dakle tko to ne želi ima veliku mogućnost ne kandidirati se na izborima, ne biti dužnosnik i onda ne doći pod udar Zakona o zaštiti osobnih podataka. To je vrlo jasno i precizno rekao i Ustavni sud. Kad govorimo o privatnosti dužnosnika, kad govorimo o privatnosti političara, ali i dužnosnika na svim razinama koji su prošli neke izbore onda se valja podsjetiti da smo svi mi i članovi Vlade i zastupnici i drugi dužnosnici na svim razinama koji smo prošli izborne procese uvijek kad bi bili stavljeni na neku listu zapravo davali te osnovne osobne podatke uz onu iznimno važnu koju također danas nitko nije spominjao, a to je adresa. Ima li što osobnije što bi trebalo biti zaštićeno od naših adresa? Evo osobno ako mogu spomenuti nešto iz vlastitog iskustva, dok sam bila ministrica hrvatskih branitelja i dok je bilo zaista vrlo teških slučajeva koji do tada nisu bili riješeni, ljudi su bili frustrirani, ja sam imala nekoliko vrlo ozbiljnih prijetnji, ali i činjenicu da je jedna osoba uhvaćena doslovce na stepenicama na ulazu u moju zgradu naoružana, bolesna nažalost, koja je rekla da evo pročitao je u novinama moju adresu i sad je došao tu kako bi se obračunao. Dakle mi smo tog trenutka kad smo se odlučili izložiti izborima mi smo se odlučili i ostati bez većeg dijela privatnosti. To tako nalažu hrvatski zakoni i tu ne bi trebalo biti spora. Ono što je također vrlo neobično u odlukama agencije jest i kasnije pojašnjenje agencije koju su poslali na adrese svih klubova gdje vrlo neobično problematiziraju objavu primjerice tih dohodaka odnosno plaća u prijašnjim zaposlenjima kod prijašnjeg zaposlenika u zemlji i inozemstvu. To je isto nešto što ja mislim da ni za kog tko je dužnosnik u Republici Hrvatskoj ne bi smjelo, ne bi moglo i ne bi moralo u skladu sa zakonima biti tajna. Svatko tko želi snositi odgovornost za državu na bilo kojoj razini mora imati i hrabrosti i odlučnosti odgovoriti i na tako jednostavna pitanja kolika mu je plaća bila u proteklom razdoblju, kolika je imovina članova obitelji, kako su se dobivali, kako su se plaćali ili kako se otplaćuju neki krediti, kako se prebijaju neki krediti itd. Tu nikakvog spora nema. Sigurno da su čelnici agencije jako pogriješili kad su naknadno obrazlažući razloge zbog kojih su evo zahtijevali se da se određeni set podataka ukloni i da bude tajan, to naknadno obrazložili činjenicom sa su oni doživjeli i da doživljavaju različite vrste pritisaka i telefonima. Budući da će očito biti na prijedlog Vlade smijenjeni u Hrvatskome saboru bilo bi jako dobro da smognu hrabrosti i snage i da javnosti izlože sve podatke o tim pritiscima, i tko ih je zvao jer je jako teško povjerovati da se radilo o anonimnim pozivima. Na anonimne pozive se ne reagira. Pretpostavljam da i čelnici agencije ne odgovaraju anonimnim pozivima. Neke tajnice su valjda spajale anonimne pozive. Sumnjam, ali ako se javlja netko tko se ne može i ne želi predstaviti onda s njim čelnik nijedne državne institucije nema što za razgovarati. Ako je bilo pritisaka onda mi moramo znati i javnost mora znati tko je pritiskao i iz kojih razloga. Dakle očekujem da će čuvajući apsolutno integritet tih osoba i čelnika i njegove zamjenice i slažem se, nije vrijeme da ih gazimo i nije vrijeme da … svu paljbu na njih, moramo štititi i njihov integritet i njihovo dostojanstvo, ali upravo zbog toga očekujem da će izaći u javnost o čemu se radilo, o čemu se radi. Jer obrazloženje, to smo učinili zbog pritisaka, jasno pokazuje da čelnici te agencije ne razumiju koja je njihova dužnost. Oni naprosto ne smiju biti podložni nikakvim pritiscima. To je abeceda u radu te i svake druge agencije i tu apsolutno dvojbe nema. O tome da se radi o političkoj odluci, pa naravno, budimo skroz pošteni i stavimo baš ono ruku na srce i recimo bi li bilo tko drugi tko bi bio na mjestu sadašnje Vlade odlučio drugačije s obzirom da se radi o velikoj političkoj šteti. Da, ali ne radi se samo o političkoj šteti za SDP, za njih najviše naravno jer i dalje ostaje ta sumnja i oblak sumnje, ali i za sve nas. Puno je ljudi koji žive iznimno teško, koji komentiraju tu odluku da zaštitit sebe znate, a zaštitit narod nećete i ne znate. Tako da to je logično, međutim nelogično je da Vlada nije napisala obrazloženje, samo je napisala zahtjev, prijedlog da se ljudi razriješe bez ijedne jedine rečenice obrazloženja zašto. To je krivi put, kao što je krivi put da će se očito čelnici agencije razriješiti sutra i da će agencija ostati obezglavljena. Dakle, paralelno sa prijedlogom za razrješenje trebalo je podnijeti i prijedlog za imenovanja čelnih ljudi i agencije, jer to je agencija koja radi vrlo, vrlo osjetljiv posao. I pitanje do kad ćemo čekati da agencija ponovno dobije ljude koji će je voditi i koji će donositi odluke koje će se vjerojatno nastavljati na ovu raspravu i na odluke koje su potaknute zapravo i tu zatvaram krug odlukom Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa. I slažem se sa svima onima koji smatraju da Povjerenstvo se također trebalo obratiti Hrvatskome saboru kao zakonodavstvu i kao i agencija u slučaju da im nešto nije bilo jasno tražiti odgovor i tumačenje Hrvatskoga sabora. Slažem se također sa elementima rasprava koje su danas izrečene, koje nemaju veze izravno sa ove dvije odluke, a to je propitivanje koji sve dužnosnici moraju biti na tom popisu zaštiti osobnih podataka, odnosno Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa. Slažem se da mi jednom kao politika moramo na dnevni red staviti u jednoj vrlo hladnoj i ozbiljnoj raspravi što je sa dostupnosti javnosti imovinskih kartica sudaca i svih drugih pravosudnih dužnosnika. Jer to je zaista veliko pitanje, jer svi oni koji su odgovorni za sudbinu naroda i koji odlučuju o sudbini naroda, koji odlučuju o sudbini građana moraju biti spremni javno podastrijeti svaku pojedinost i svaki podatak o svom imovinskom stanju. To je nešto što je mislim samo po sebi činjenica, tako da u ovoj raspravi bilo bi dobro da možda malo podrobnije i malo detaljnije čitamo sve ono što je pred nama i u konačnici prijedlog za izmjenu Zakona o sprječavanju sukoba interesa. Dakle, tom izmjenom dužnosnici se stavljaju u potpunosti u svoj svojoj punini na uvid javnosti i ja osobno mislim da je to dobro, ali neka time otpočne i rasprava što je sa svima onima koji su i dalje zaštićeni i čije su imovinske kartice i podaci o imovini i njih i članova njihovih obitelji i dalje zaštićeni od javnosti. Jer nije samo Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa to koje može imati na uvid bilo koji podatak. Taj podatak svaki mora biti dostupan i svakom našem građaninu i građanki. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku, Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Kosor, ja sam prošli tjedan raspravljao o ovome i tada kao i sada tvrdim, a i vi ste do toga došli da zapravo kada gledamo slijed događanja, dakle kažu anonimni pozivi visokih državnih dužnosnika. Kako znaju da su visoko državni dužnosnici u pozivu ako su anonimni su dakle, doprinijeli tome da AZOP donese takvu odluku kakvu je donio. To znači, da tzv. nezavisnost rada agencije nije nezavisni rad, da je zapravo kadroviranje po podobnosti se zapravo sada obilo o glavu vladajućima koji su i sami shvatili da agencije nisu nezavisne, nego su uzeli telefon, netko je uzeo telefon i zvao agenciju da donese takvu odluku. A onaj koji je bio šef agencije i njegov zamjenik su shvatili da i oni nisu nezavisni, nego da moraju postupiti po telefonskim pozivima onih koji su ih zvali. To znači da krčag ide na vodu, dakle postavlja se po podobnosti struktura u agencijama dok se ne razbije i sad se razbila. I sad imamo situaciju koju imamo. Dakle, time je sumnja još veća, sumnja je još veća upravo na onaj moment tko je zvao i što je tražio od AZOP-a, od Agencije za zaštitu osobnih podataka. A inače sama imovinska kartica ona služi zabavi naroda hajde kolokvijalno rečeno da gleda tko što ima, gdje, kako itd. Ono što se ne vidi iz imovinskih kartica, a neki ljudi posjeduju e to je prava stvar. Tu bi, to više ne bi bila zabava, mnogima bi se smračilo kada bi doznali kao što se doznaje za ovih milijardu i 700 milijuna kuna četrnaestorice građana Hrvatske u inozemstvu.
Hvala. Odgovor kolegice Kosor, izvolite.
Ma ja se slažem s vama kolege da ni objava tih imovinskih kartica kad ih ispunimo do kraja zapravo malo ili gotovo ništa ne znači. Dakle i same kartice i tako popunjene ne moraju značiti ništa osobito, ali od nečeg se mora krenuti i to je činjenica. Kao što je činjenica da i dalje jedno od najvažnijih ili pitanje svih pitanja i dalje ostaje tko je to anonimno zvao, koji je to dužnosnik ili dužnosnici anonimno zvali ili zvao, tko je to imao interesa i zašto bi sada čelnici agencije štitili bilo koga. Dakle, to je ali. Ali ostaje još jedno važno pitanje na koje zapravo znamo odgovor. Evo ja ga znam sasvim sigurno. Nije to dobro i ne možemo to prihvatiti da nam javno čelnik bilo koje agencije ili državne institucije kaže eto zvali su me, pa sam ja postupio tako i tako. To je jako, jako loša poruka, opasna poruka jer ona pokazuje da je dovoljno samo znati dovoljno precizno i jasno nazvati u pravom trenutku i sa pravim riječima pritisnut, a to isto tako ne možemo tolerirati.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Josip Borić, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Evo mi danas u Hrvatskom saboru u objedinjenoj raspravi raspravljamo o izmjenama zakona i odluci Vlade jer je predsjednik Sabora, to sam danas već rekao protivno Poslovniku i članku 214. uvrstio odluku Vlade o smjeni čelnika Agencije za zaštitu osobnih podataka koja nema nikakvo obrazloženje, ali i zakon koji sadrži obrazloženje i nije protivno Poslovniku Hrvatskog sabora. Da se ne stekne krivi dojam da mi u HDZ-u nekoga ovdje štitimo želim još jedanput reći da ne štitimo mi ove dvije osobe nego pokušavamo uputiti ovaj Sabor kroz svoje rasprave na to da se štiti zakonitost postupanja Hrvatskog sabora. U protekle 4 godine naslušali smo se obrazloženja zašto nešto treba donijeti mimo dotad donesenih pravila, demokratskih vrijednosti, a to zbog toga zato što je uputno za ovu Vladu i za njezine politike. Pa smo se naslušali ovdje obrazloženja zašto je dobro recimo usvojiti izmjene čuvenog lex Perkovića nekoliko dana prije ulaska u EU. Pa smo se naslušali priča kod izmjena Ustava RH zašto se mora promijeniti Ustav. Tada je glavno obrazloženje bilo moramo zaštititi hrvatske branitelje od progona, moramo otkriti tko je King Kong mračnih tajni i ubojstava iz prošlosti i upravo će to donijeti izmjene Ustava. Pa smo se naslušali priča zašto Sabor treba istražiti tko je ubio Đurekovića, a istražno povjerenstvo ni danas nije formirano. Jednostavno u pravilnim vremenskim razmacima pojavljuju se teme koje ne rađaju apsolutno ništa osim sukoba sa zadatkom da odmaknu fokus javnosti od onih tema koje nas dnevno muče, a to su gospodarstvo, to je ekonomija i teške životne situacije u kojima se nalaze hrvatski građani. U svakakvim smo mi procedurama EU, međutim od tih tema u ovom Hrvatskom saboru, pogledajmo samo dnevni red, nema ni slova, baš ni slova. Jednostavno sudjelovali smo mi i u ovom Hrvatskom saboru i u mnogim imenovanjima na način da je partija sama predlagala, sama birala i sama imenovala bez prisustva oporbe čelne ljude određenih institucija. Pa recimo tako sjetimo se biranja ravnatelja HRT-a, pučke pravobraniteljice. Pa danas imamo mi u Saboru onda problem sa ravnateljem HRT-a, ne možemo doći do određenih podataka, a Vlada recimo ima problem sa pučkom pravobraniteljicom i onda joj napiše ja mislim da ima jedno 60 stranica mišljenje na pojedine navode iz Izvješća pučke pravobraniteljice. Znači, imenovali smo sami i stvorili smo si problem, ljudi koje smo imali na čelnoj poziciji i sad ih pokušavamo dovesti u nekakav red. Zašto pričamo o sukobu interesa? On je kao definicija definiran na način da je sukob interesa naziv za situacije u kojima pojedinac koji obavlja određenu javnu funkciju ili djelatnost dolazi u priliku da svojom odlukom ili drugim djelovanjem pogoduje sebi ili sebi bliskim osobama, društvenim skupinama i organizacijama, a na uštrb interesa javnosti ili osoba koje su mu dale povjerenje. Sukob se odnosi na sukob između osobnog interesa na jednoj i javnog interesa na drugoj strani. U civiliziranim državama se smatra kako u takvim slučajevima postoji prevelik rizik da će privatni interes prevagnuti nad javnim, odnosno da će doći do korupcije. Sve zemlje na svoj način rješavaju ovo pitanje pa tako i RH. Republika Hrvatska ima Zakon o sprečavanju sukoba interesa koji je nekoliko puta mijenjan, zadnji puta 2013. I s pravom postavljamo pitanje u klubu HDZ-a pa što smo onda tri godine čekali da ova priča dospije u javnost? Zašto to nismo napravili 2014., zašto su imovinske kartice evo trajale pa bile skinute sve do nedavno kad smo to mogli utvrditi čim smo donijeli i onaj Zakon u 2013. godini? I to smo pitanje postavili u ovom Domu. Republika Hrvatska ima i tijela koja nadziru ili trebaju nadzirati sukob interesa, Povjerenstvo za sukob interesa imenovano u 1. mjesecu 2013. godine na način kao što su imenovani ravnatelj HRT-a i pučka pravobraniteljica bez prisustva oporbe, ako ste zaboravili. Za nju je glasalo 84 zastupnika u Hrvatskom saboru, oporba nije pristupila glasovanju, ako se sjećate. Republika Hrvatska ima i Agenciju za zaštitu osobnih podataka osnovanu 2003. godine. Zakon definira Agenciju za zaštitu osobnih podataka kao pravnu osobu s javnim ovlastima koja samostalno i neovisno obavlja poslove u okviru djelokruga i nadležnosti utvrđenih Zakonom o zaštiti osobnih podataka, naglašavam neovisno i samostalno. Zamjenica ravnatelja Dubravka Dolenc imenovana je u 4. mjesecu 2012. godine, istovremeno kada je imenovan i ravnatelj gospodin Dubravko Bilić naš kolega u Hrvatskom saboru koji je bio čelnik te agencije do 6. mjeseca 2013. godine pa ja mislim zbog nespojivosti dužnosti razriješen na osobni zahtjev, ako se ne varam. Ravnatelja agencije imenovala je Vlada u 4. mjesecu 2014., novog ravnatelja. Dotad je 10 mjeseci agencija funkcionirala bez ravnatelja, ako sam ja to dobro primijetio. Gospodin Ante Rajkovača došao je iz Agencije AKD. Znači, 10 mjeseci agencija je potpuno samostalno funkcionirala bez ravnatelja. To su činjenice. Svatko u ta dva tijela ima svoj zakon koji provodi i očito zavisnu neovisnost u postupanju prema zakonu jer bitno je ipak naglasiti što će reći Vlada o određenom problemu i tada se mjeri zavisnost ili neovisnost agencije o određenom problemu. Gdje je došlo do problema? Pažljivo čitajući javne objave nakon ove afere vladajućih posebno ravnatelja, zamjenice i ravnatelja Agencije za zaštitu osobnih podataka kao i predsjednice Povjerenstva za sukob interesa dolazimo do sljedećih podataka. Agencija za zaštitu osobnih podataka poslala je rješenje Povjerenstvu za sukob interesa i traži da skinu dio podataka iz imovinskih kartica dužnosnika. Povjerenstvo i AZOP započinju sastančenja, kako sam ja to iščitao iz njihovih intervjua, i to traje neko vrijeme. Što traži AZOP? Brisanje dijela objavljenih podataka koji nisu propisani zakonom. Navodi u svom intervjuu zamjenica nismo tražili i to smo izričito naveli brisanje cijelih imovinskih kartica. Koje podatke treba izbrisati po rješenju AZOP-a? Bračni status i broj djece, podaci o plaći prije statusa dužnosnika, podatke o kreditima prije statusa dužnosnika. Smatraju u AZOP-u da mogu u povjerenstvu prikupljati i puno više podataka ali da treba jasno biti i zakonom definirano koji podaci mogu biti osnova za utvrđivanje sukoba interesa i iste treba objavljivati i svima u svijetu moraju biti dostupni. Znači to je ono što su rekli iz agencije. Kako povjerenstvo na to reagira? Po nama potpun neprimjereno, početnički i očito s namjernom. Najprije se ne uspijevaju dogovoriti na tim internim sastancima što će napraviti, zatim postupaju po rješenju agencije i nakon toga predsjednica povjerenstva javno kaže da u kratkom vremenu od 8 dana nisu uspjeli naći tehničko rješenje da postupe po nalogu AZOP-a i onda pribjegnu brisanju cijelih imovinskih kartica i puštaju priču u javnost. Nakon smijene pronašlo se tehničko rješenje u roku 3 dana i objavljene su ponovno sada sve krnje imovinske kartice. Imamo znači postupanje po rješenju koje su izdali smijenjeni tj. postupanje po nezakonitim radnjama po svjedočenju gospodina Grbina. Znači povjerenstvo je provelo nezakonitu odluku AZOP-a, rezultat su smijenjeni čelnici AZOP-a, povjerenstvo nastavlja dalje a klub SDP-a mijenja zakon. Apsurd u procedurama i krajnjim rezultatima. Kad je nastao problem, kad je nastao problem? Postaje se, znači otvara se politički prostor za odmjeravanje snaga. Meni nisu ništa niti sam ih imenovao, ni ravnatelj gospodin Rajkovača, niti zamjenica, niti gospođa Orešković ali se postavlja pitanje zašto su zbog očite greške povjerenstva priznate od same predsjednice smijenjeni ovu u agenciji a povjerenstvo nitko ništa ne pita. Tim više što su na stupu srama ponovno završili svi dužnosnici tj. političari. Čijom krivnjom? Netko se zaigrao rješenjima i prozvani su svi političari. Što vi to ponovno tajite, što vi to mutite, što to vama sve odgovara a nitko za to nije znao dok nije izašla priča u javnost, nitko od političara, barem ja tako mislim. Ako nije tajna u tim silnim anonimnim pozivima o kojima opet nitko ništa ne smije znati. Znači dok se dvoje svadi treći ispadne kriv. Nažalost mislim da SDP može i mora bolje od ovoga jer kažem ako nastavimo ovako ni ovaj čuveni Amerikanac neće moći pobrisati sve ove sramote koje doživimo, a upravo vi krojite to sukno od početka do kraja, a oporba niti je sudjelovala, niti je svojim činom u bilo čemu od ovog što navodite.
Hvala. Prelazimo na replike. Kolega Borić 20 sekundi. Dražen Đurović replika. Izvolite.
Hvala. Ova kronologija koju ste sada pročitali, ja sam ju isto pratio samo je nisam tako detaljno. I mislim dobro je da ste je pročitali, možda je trebalo i prije zapravo iznijeti da bude svima zapravo jasnije kako su se te stvari odvijale i zato sam upravo rekao da se ovdje radilo u prvom redu o pitanju samo procjene političke štete, a ne zapravo o pitanju funkcioniranja državnih agencija. I naravno i oni su sada procijenili u ovom trenutku da im je, da bi im ići na Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa i na smjene u Povjerenstvu za sukob interesa zapravo nosilo političku štetu a da bi ovdje mogli zapravo izvući neku kakvu takvu političku korist. I na to sam zapravo ukazao kao nešto što je loš oblik funkcioniranja. Činjenica da su obje agencije zapravo izišle u politički prostor, dakle nešto što je primarno zapravo pitanje funkcioniranja državne administracije i državnih agencija pretvorilo se u političko pitanje i onda kad se pretvorilo u političko pitanje rješava se političkim sredstvima i to na način da se zapravo odstranjuju oni za koje se smatra da njihovim ostvarivanjem neće nastati politička šteta, a oni za koje se smatra da bi njihovim micanjem mogla nastati politička šteta njih se zaobilazi. U konačnici to niti koristi hrvatskoj politici, ali još više šteti hrvatskoj državnoj administraciji. Zapravo ponovno se vraća na onu tezu koju sam više puta iznio jer zapravo se šalje poruka niže prema državnoj administraciji pazite što radite, pazite kako radite i držite se zakona ali na način da ne stvarate političku štetu. Ali mislim takve su poruke očajne, ona oni ljudi koji rade za plaću pa samo će paziti kako da što manje rade.
Hvala. Odgovor kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đurović, ova priča je direktan znači upliv ili utjecaj SDP-a pa i na rad kažem i povjerenstva i ove Agencije za zaštitu osobnih podataka. To su njihovi kadrovi. Ne govori ovih dana župan Komadina samo tako onu svoju čuvenu izreku "Da im je članstvo zapušteno, a politika nekonzistentna." Znači oni su sve odradili sami, zaista sve sami i ja sam imao potrebu da kažem kako je to bilo jer mi često zaboravimo što je bilo prije nekoliko mjeseci a kamoli ne prije nekoliko godina. Sami su imenovali povjerenstvo, sami su imenovali čelne ljude ove agencije i nekoliko puta su ih imenovali. Mi ćemo u četiri godine imati tri ravnatelja te agencije i dva zamjenika ravnatelja. Ta agencija je obična jedna mala agencija koja ima neke svoje ovlasti i svoj zakon po kojem postupa. Ne možemo se dogovoriti po kojem zakonu bi ona trebala postupati i onda izmišljamo tko je sve kriv i koga bi se sve trebalo slupati od Ustavnog suda, Vlade, Hrvatskog sabora? Do današnjih obrazloženja da je odluka nezakonita mi određujemo ne Upravni sud, jer na svako rješenje agencije postoji i pouka o pravnom lijeku a ona kaže ako je rješenje izdano izvolite se obratiti po Upravom sudu pa neka oni donesu pravorijek. Ali ne, ovdje dolazi klub SDP-a, oni određuju tko je kriv, oni sude i daju razrješnicu, a mi smo oporba niti imamo utjecaja, niti možemo imenovati nekoga mimo njihove volje, niti smo to radili do sada, ali bi trebali snositi zajedno sa njima svi tu krivicu zato što je netko ne znajući kako tehnički to riješiti, ako je vjerovati predsjednici povjerenstva, jednostavno skinula sve sa interneta. A vidimo nakon što su smijenjeni da je bilo potrebno svega dva ili tri dana da to sve izađe opet u onakvom obliku kako je naložila nezakonita odluka agencije i smijenjeni dva čelnika te agencije. Pa imali većeg apsurda ili nečeg sličnog tome što smo doživjeli … [[Govornici govore u isto vrijeme, ne razumije se.]] na sve klubove, a vjerujem da ste to svi vidjeli. Oni obrazlažu i pisanim putem zašto je za njih sporni podatak o … neto plaći kod prethodnog poslodavca pa kažu, naime dužnosnik je mogao raditi prije kao privatna osoba u domaćoj ili stranoj firmi gdje su plaće tajna. A Ustavni sud im kaže još 2012.ako je za tebe nešto tajna i ne želiš otkriti nemoj se kandidirati. Dakle da su radili revno pročitali bi što misli Ustavni sud. Ali osobito sporna za tu revnost i prerevnost je njihova konstatacija u javnosti da su to učinili na poticaj i zahtjev anonimnih prijavitelja odnosno onih koji su javno na to poticali čime su jasno pokazali da se na AZOP mogu vršiti pritisci anonimni, a zamislite tek da su ne anonimni imenom i prezimenom. I to je po mom mišljenju najspornije u njihovoj odluci i naravno da to nanosi štetu svima nama. Ja vjerujem da ste i vi čuli i na ulici nakon te njihove odluke da mnogi ljudi komentiraju, lijepo ste si to uredili da jedan dio vaših podataka ostane zauvijek tajan za javnost i zato mislim da nisu radili zaista revno, a kamoli prerevno.
Hvala. Boro Grubišić, replika.
Da, kolega Borić, SDP je donio sud da su dvoje krivi, sud partije tako rekao i bez argumenata i bez obrazloženja i evo ljudi će sutra biti smijenjeni. Naravno ne sumnjamo u lojalnost uopće članova Kukuriku koalicije u Hrvatskom saboru i naših kolega. Dakle, sam pao, sam se ubio. Dakle, oni su sami izabrali svoje kadrove u svoje agencije u naše agencije zapravo jel su na vlasti i sada sami to i mijenjaju. I mi kao oporba ne bismo i kod izbora takvih ljudi trebali bismo biti uvijek suzdržani jer zapravo mi niti biramo niti odlučujemo. Ali vi ste nešto drugo rekli, da je ta agencija funkcionirala i to sasvim uredno ne javaljujući se ne talasajuć 10 mjeseci bez ravnatelja agencije. Država Belgija je bila bez vlade godinu dana i odlično funkcionirala, čak nije imala ni troškova ureda vlade čak su uštedjeli. Država BiH također je bila 6 mjeseci bez vlade i jednako funkcionira kao i još bolje nego sa vladom. Dakle poruka iz svega ovoga bi mogla biti upravo ona u svezi strukturnih promjena koje nam nalaže EU pa ukinimo i te ravnatelje mnoge od agencija pospojimo ih možda imenujemo tu i tamo pokojeg ravnatelja jer može se raditi i bez ravnatelja agencija. Oni su tako i tako potpuno nepotrebni i još zakuhavaju ovdje i SDP-u prave političku štetu pa se onda vuče politički ili čak populistički potez kako bi se reklo, eto nismo mi krivi, kriva je agencija odnosno dvoje ljudi u agenciji za ovu sramotu koju su nam nanijeli, jel. A mi nismo ništa krivi, nitko nije telefonirao, nitko nije zvao, eto ljudi sami donijeli odluku i eto tako.
Hvala. Odgovor, kolega Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Grubišić oni su sami donijeli odluku ali su u javnosti su ispali krivi političari, oni nešto taje. Podaci su vani ja mislim 2004., 2003.godine više-manje svi se nadopunjavaju kako tko dolazi ili odlazi. Ja ne znam koji bi bio razlog političara da to … ali su se ukrstila dva mišljenja jedne agencije i jednog povjerenstva i radi tehničkih problema nastradaju na kraju političari bez da su uopće to znali da se to događa dok nije završilo u medijima. I sada se situacija kažem pomoću ovih američkih stručnjaka pokušava nekako iznivelirati, nekako poravnati i jednostavno dolazi da se nekoga mora žrtvovati, to su ova dva čelnika agencije. Ali mi još jedanput ponavljamo u HDZ-u, nismo tu i ne želimo da se stekne krivi dojam da mi štitimo ove dvije osobe. Vlada ih je imenovala, ona će ih i smijeniti. Ali zakonitost postupka, pa ja danas predsjedniku Sabora kažem da je povrijedio članak 214.i on mene upućuje na proceduru, a jasno piše da predlagatelj akata iz stavka 1.ovog članka dužan je podnijeti prijedlog akta predsjedniku Sabora, a prema naravi akta on mora sadržavati obrazloženje. I uzmimo odluku Vlade gdje nama nikakvog obrazloženja, ali mi uredno raspravljamo i dođemo do nekakve vrste samovolje predsjednika Sabora koji može reći evo ide. A onda mu kažem pa mi smo predložili jedan zaključak koji smo tražili da nam se iznesu javni dugovi u zdravstvu i onda nam je taj isti predsjednik rekao nije u skladu s Poslovnikom, nije u skladu s člankom 214.jer nema obrazloženja. I doveli smo ovaj Sabor zaista na jednu razinu da ovdje svatko može raditi što god hoće tj. partija može raditi što hoće, a oporba to može nijemo gledati, upozoravati i samo se iščuđavati što se desi kada oni donesu te svoje odluke. U odnos dođu sa tim osobama da ih niti slušaju, niti ih izvješćuju i na kraju ih moraju smjenjivati ali to žele podijeliti sa svima nama i sa hrvatskom javnošću, mislim da nije korektno.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom. Nenad Stazić, potpredsjednik. Izvolite.
Rasprava o ove objedinjene dvije točke dnevnoga reda je zapravo rasprava o čitavom nizu različitih tragičnih i manje tragičnih sukoba na različitim razinama. Prvo, sukob između agencije i povjerenstva, onda sukob interesa javnosti da nešto sazna o dužnosnicima i interesa dužnosnika da se to o njima ne sazna. A na koncu se pretvorio i u sukob sa zdravim razumom onih koji o ovom problemu raspravljaju iz redova HDZ-a i nekih kolega iz HDSSB-a jer pokazuju da ovaj problem ne razumiju ali nimalo. Prvo, sukob agencije i povjerenstva, agencija čelnici agencije se nisu u dovoljnoj mjeri upoznali sa zakonom ni s odlukom Ustavnoga suda pa su išli tumačiti propise po kojima moraju raditi umjesto da su se upoznali s propisima i onda su ih išli mijenjati. Zašto su oni to radili? To bi trebalo njih pitati. Pa su tumačili da se neki podaci ne bi trebali iznositi o dužnosnicima u javnost, a zakon je jasno rekao da bi se trebale iznositi, a Ustavni sud je 2012.godine jasno rekao da bi se trebale iznositi. Oni to nisu znali. Pa su onda smatrali da bi povjerenstvo trebalo te podatke povući, a povjerenstvo je uklonilo sve u inat, u prkos, demonstrirajući. Vlada traži da se ovo dvoje iz agencije smijeni. Povjerenstvo ne odgovara Vladi nego odgovara Saboru i na nama je da razmislimo što učiniti sa članovima povjerenstva koji se na ovaj način, ja ću se usuditi reći izazovno ponašaju. Pa onda tako nećete pa ćemo skinuti sve. Ne možemo skinuti ono što nas traže, a mi ćemo demonstrativno skinuti sve. Nanijeli su štetu time politici, svim dužnosnicima jer se javnost okrenula protiv nas zbog njihovog takvog agresivnog djelovanja. Drugi sukob, to je sukob između interesa javnosti da sazna i interesa dužnosnika da se o njima ne sazna sve što bi javnost htjela znati. I tu je Ustavni sud stao na vrlo jasno i logično stajalište. Onaj koji ne želi da se o njemu zna sve neka se ne bavi javnim dužnostima, ostati će u sferi privatnosti i ostati će zaštićen. Ne mogu vrijediti ista pravila za nekoga tko je dužnosnik i za nekoga tko to nije. Dužnosnik je više od drugih izložen javnosti na to mora pristati kada je pristao biti dužnosnik. Oko toga ne bi smjelo biti rasprave. Iduće pitanje koje je ovdje postavljeno vrlo je legitimno, kako daleko ići, da li samo državni dužnosnici, da li ovdje uključiti i pravosudne dužnosnike, suce, državne odvjetnike a dopustite da kažem i sve one koji primaju plaću iz javnih sredstava iz državnog proračuna. Njihovi prihodi također ne bi trebali biti tajna za javnost. Javnost ih plaća, javnost ima pravo znati koliko ih plaća. Naravno da to ne paše svima. Đuro Glogoški je prijetio da će tužiti ministra kada je ovaj objavio njegove prihode od 25 tisuća kuna mjesečno sa različitih osnova. Ali interes javnosti je da zna koliko Đuro Glogoški prima. Interes javnosti je da zna koliko manje prima invalid, civilni invalid koji ima medicinski isti status kao i Đuro Glogoški. A prima možda 1500 kuna javnoga novca, javnoga novca, to javnost ima pravo znati tu njihovu razliku. Jedina osoba, jedini dužnosnik koji se usprotivio da se objavi bivša plaća prije stupanja na dužnost je aktualna predsjednica Republike. Toliko o transparentnosti osobe koja predstavlja državu. Toliko o borbi naše javnosti najvišeg predstavnika te javnosti za ovu pravednu stvar u koju borbu smo se svi ovdje uključili. Javnost ima pravo znati i o svim povlaštenim kreditima prije stupanja na dužnost. Pa naravno da bi mogla procijeniti da li je dužnosnik nekome dužan i da li mu svojim djelovanjem vraća dug. Tu dolazi i do jedne zbrke pojmova, šta je sukob interesa. Kolega Borić je pročitao definiciju, trebalo bi ju svaki dan pročitati, to je sukob između javnog i općeg interesa. Često puta se kao sukob interesa tumači nešto što je sukob između dva javna interesa pa smo se danas ovdje naslušali on je član ne znam povjerenstva, on je član nadzornog odbora a istovremeno je i ministar. Pa gdje je tu sukob interesa javnog i općeg? To može biti sukob dva opća interesa ali ne javnog i općeg. Gradonačelnici među vama, načelnici općina, kada donosimo proračun pa onda se po toj definiciji oni nalaze u sukobu interesa. Interesa da je, su, trošenje proračuna što je moguće manje da bi se smanjila zaduženost države, povećala njezina likvidnost i drugog javnog interesa njih kao gradonačelnika da im općine ili grad dobije neki pristupni put. Ali to nije sukob interesa, to nije sukob privatnog i javnog, to eventualno može biti sukob dva javna interesa. A često puta i naše Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa na taj način tumači sukob interesa što on to prema definicija koju je kolega Borić pročitao sasvim sigurno nije. I konačno rekao sam sukob sa zdravim razumom, da kažem nešto i o tome. Vlada ih je imenovala, oni su podobnici pa sada s obzirom da su podobnici, onda ih Vlada kao podobnike smjenjuje, dakle sve jedno nelogičnije od drugog. A znate zašto. Jer ja mislim da vi uopće ne razumijete šta znači neovisnost nekih agencija, to ne ide u ja mislim vaše glave, vi neovisnost uopće pojam neovisnosti vi ne razumijete. U čemu se sastoji ta neovisnost? Pa imenovane su neovisne osobe da neovisno djeluju u skladu sa zakonom. Kada ne djeluju u skladu sa zakonom onda se prema njima ne postupa kao prema podobnicima pa ih se ostavlja nego ih se smjenjuje jer ne znaju raditi svoj posao pa će se imenovati drugi od kojih će se tražiti da djeluju u skladu sa zakonom, da djeluju bolje od ovih. Jer da su imenovani partijski poslušnici kao što vi to tumačite onda zašto bih ih se mijenjalo pa onda bi valjda partijski poslušnici ostali i dalje. Ali tako ste se vi odnosili prema onima koje ste imenovali. Mi ne, dali smo im povjerenje i ovlasti da djeluju neovisno. Ali dokle ide ta neovisnost ne do te samovolje da se ne zna što ti je posao i ne do te samovolje da kršiš zakon. Dotle ne. Djeluj neovisno, nitko ti neće naređivati kako da radiš ali prekršiš li zakon, ne budeš li djelovao u skladu sa zakonom e tu tvoje djelovanje mora stati za primjer drugima. Prema tome sva ta priča o poslušnosti o ovome je ali apsolutno promašena, apsolutno promašena. Ona dokazuje nešto drugo da ja ne znam kakvim mentalnim sklopom vi dolazite do takvih rezultata jer je to nedokazivo, neizvedivo, to je nelogično, to je apsurdno o čemu govorite. Dakle mislim da zakon treba promijeniti i dopuniti, svaki zakon koji ima nekakvu rupu, nekakvu manjkavost treba popraviti, on će sada biti bitno jasniji, odgovornost ovih iz agencije povučena, nisu znali pročitat zakone ni odluke Ustavnog suda, moraju za to odgovarati, bez obzira tko ih je imenovao moraju za to odgovarati kao primjer onima koji će doći iza njih da rade bolje i konačno moramo razgovarati i o povjerenstvu da vidimo da li je to način. Nešto me zasmetalo pa ću sad skinut sve. E nećeš skidat sve jer se treba ponašati pristojno, uvažavajući onoga tko te imenovao i uvažavajući javnost. Hvala.
Hvala. Prelazimo na replike. Josip Salapić izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Potpredsjedniče Stazić, s obzirom da je 10 minuta malo za vaše zanimljive rasprave jer uvijek su životopisne, prvo sam ministar je danas rekao da postoje 4 varijante, a to je da je krivo povjerenstvo, agencija, jedni i drugi ili nitko. Pa onda ako je to čvrsti stav Vlade onda je ministar trebao reći da je kriva agencija pošto danas raspravljamo o smjeni čelnih ljudi agencije. I nismo … da klub HDSSB-a nešto ne razumije, nismo mi stali u obranu tih ljudi … nego princip. Spojili smo dvije točke koje su nespojive, jedno je prijedlog SDP-a za promjenu zakona što mi podržavamo. Nek sve bude javno dostupno kao što osobno osuđujemo postupak povjerenstva da se skinu automatizmom odmah sve kartice što je bilo isto tako suludo. Sad tu imate raznorazne kombinacije ljudi koji imaju velike plaće i ovi iz agencije, iz ovog povjerenstva, a ne rade dobro svoj posao iz više razloga. Vi ste spomenuli da povjerenstvo o sukobu interesa, da je u pitanju sukob javnog i općeg interesa. Ponekad se neki od nas dužnosnika nađu pred tim povjerenstvom pa vam se tumači sljedeće da po članku 14. toga istog zakona koji je donio sabor o sprečavanju sukoba interesa vi niste u klasičnom sukobu interesa nego ste u sukobu interesa jer ste kao dužnosnik bili član, spomenuli ste i vi nadzornog odbora, upravnog vijeća i slično. Dobijete kaznu od 3, 4, 5, 10 tisuća kuna, završite na naslovnici svih medija i sad se vi perite dalje jeste vi u sukobu interesa ili ne. Nažalost, mi smo te propise donijeli. Pa da svi to malo bolje razumijemo onda trebamo postupati u skladu da oni koje mi biramo postupaju sukladno zakonu jer se dužnosnicima nanosi tolika šteta da se vi ne možete ni dragom bogu opravdati, a budete kažnjeni a niste u sukobu interesa.
Odgovor, potpredsjednik Stazić izvolite.
Kao što ste se vi u svojoj replici složili sa mnom, ja se u odgovoru na repliku moram složit s vama. Ministar je ovdje govorio o 4 matematičke mogućnosti, dakle ako su dvije strane u sukobu onda ili je kriva jedna, ili je kriva druga ili su krive obadvije ili nije kriva nijedna. I on je rekao, što se Vlade tiče mi ćemo one za koje mi odgovaramo mi tražimo njihovu smjenu od vas, a na Saboru da raspravi o ovima drugima jer oni nisu u ingerenciji Vlade. Prema tome sve je jasno, a mislim da sam u svom izlaganju dovoljno daleko otišao u nastavku te misli. Vi ste potpuno u pravu, kao što sad popravljamo ovaj zakon mislim da moramo popraviti i Zakon o sukobu interesa i pojasniti te situacije. Pa ne može biti sukob dva javna interesa sukob interesa ili ga se mora opisati ili ga se mora drugačije, ali ne može to tako visiti u zraku pa da onda svatko to tumači kako njemu padne na pamet i kako mu odgovara i možda za jednog dužnosnika da, a za drugog dužnosnika ne jer je to izuzetno opasno. A slažem se, takve nedefinirane situacije nanose štetu politici, nanose štetu političarima. Ali nisu tu bitni politika i političari nego se na taj način gubi povjerenje u institucije sustava, a gubitak povjerenja u institucije sustava otvara prostor svima onima izvan toga sustava, sa ulice koji se dovuku od bilo kuda preuzimaju javne ovlasti i da odlučuju ili da bar sugeriraju kako bi trebalo odlučivati. I to je opasnost za svaku državu, za svako uređeno društvo, kada kontrola ili kada procesi odlučivanja izađu izvan institucija i počnu se događati na ulici, pod šatorom ili bez šatora.
Josip Borić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Stazić, vi ste navodili nekoliko razina sukoba koji postoje, koje ste čuli u raspravi. Zaboravili ste na jedan sukob koji je dosta izražen, a to je sukob SDP-a sa zdravom pameću i logikom. Zašto? Pozivate se na Ustavni sud i odluku iz 2012., znači u 2012. mi imamo imenovanje ravnatelja i zamjenice od strane Vlade SDP-a tj. Sabora. Onda imamo izmjene Zakona o sukobu interesa u 2013.u kojem nitko ne spominje ovo o čemu danas pričamo i ovim izmjenama zakona. Znači u 2013., sada smo u 2015. I mi u klubu s pravom postavljamo pitanje onda zašto se to desilo baš sad. I vi detektirate krivca, kažete možda i povjerenstvo treba doći na dnevni red jer su napravili nešto što nisu smjeli možda napraviti. Ali kažete sabor će odlučiti, na koji način će sabor odlučiti? Hoće li većina pokrenuti pitanje da li je predsjednica povjerenstva prekoračila svoje možda zakonske ovlasti i napravila nešto što nije smjela. Zašto da onda budu krivi samo ovi iz agencije? Znači to je pitanje kojem ćemo valjda svjedočit u nekom vremenu koje dolazi. Ali logika kaže ako je Ustavni sud rekao nešto 2012., zakon je mijenjan u 2013., pa što smo čekali do 2015? I tumačimo sada sve na odluci iz 2012. Pa mislim da je onda trebalo reagirati upravo na izmjenama Zakona 2013. A onda ste imenovali ravnatelja u 2014., nakon 10 mjeseci što nije bilo nikoga. Kolega je tu s nama, on nije poslušnik ali glasa za više-manje sve što predloži Kukuriku Vlada. Sad da li je on poslušnik, da li je on nešto drugo ne znam, kao što ni ovi u agenciji očito nisu poslušnici pa su se oteli i napravili nešto drugo. Ali ja tvrdim ako ih je Vlada imenovala da oni ipak imaju nekakvu razinu slušanja te iste Vlade koja ih je imenovala kao i neki drugi u drugim agencijama jer onda dovodite u pitanje zašto smo smijenili 9 ministara. Jesu li oni bili poslušnici? Nisu. Pa oni su vaši ministri bili, a svi smijenjeni radi raznoraznih događanja na koja niste mogli utjecati. Znači to pitanje je poslušnosti je dosta široko i ne bi ga trebalo tumačiti ...
Odgovor potpredsjednik Stazić. Izvolite.
Prvo imenovanje nema nikakve veze sa kvalitetom zakona, imenuje se jer se nekog mora imenovati da obavlja neku dužnost, pa makar je ta njegova dužnost opisana i u lošem zakonu. Zakon će se ispraviti. To jedno s dugim nema veze. Vi umujete zato što je zakon loš, nemojmo nikoga imenovati. Pa ta vam je logika pogrešna, to uopće nije logika. Mijenjali su se ministri. Pa svaka Vlada mijenja ministre. Kad misli da netko drugi može obavljati dužnost ili postoje nekakvi drugi razlozi onda mijenja ministre, to svjedoče o odgovornosti neke Vlade, o njezinoj želji da na najbolji mogući način upravlja državom. I zadnja stvar. Nemojte se bojati odluka ove parlamentarne većina. Ova parlamentarna većina je kaznila novčano vladajuću stranku kad je zakasnila jedan ili dva dana sa objavom svojih troškova. Ova parlamentarna većina za razliku od vaše se uvijek ponašala odgovorno, uvijek se ponašala savjesno i uvijek se ponašala u interesu javnosti.
Jadranka Kosor, replika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Staziću oko onog dijela vaše rasprave gdje vi s pravom ukazujete na nastojanje evo javnosti da uvijek sazna o političarima i dužnosnicima sve i nastojanje nekih dužnosnika katkada na svim razinama da se to baš sve ne sazna me ponukala jer smo puno puta spominjali danas tu odluku Ustavnoga suda i obvezu i agencije i čelnika agencije da tu odluku Ustavnoga suda i tumačenje Zakona o sprječavanju sukoba interesa Ustavnoga suda primjenjuje u svome radu a to nisu učinili. Pa evo sam ponukana konačno to i pročitati, jer Ustavni sud 2012. kad se referirao na prijedlog za ocjenom ustavnosti toga članka 8. Među ostalim kaže pomalo neuobičajeno za izrijek Ustavnoga suda i pomalo neuobičajeno za stroga pravna pravila, ali to samo po sebi dokazuje koliko je Ustavni sud, kakvu je poruku zapravo htio poslati. Kaže, ne pristaju li na zakonsko rješenje iz članka 8. Zakona o sprječavanju sukoba interesa dužnosnici mogu slobodno, dakle Ustavni sud kaže mogu slobodno odlučiti da se ne kandidiraju za te dužnosti odnosno odbiti imenovanja. Neuobičajeno za Ustavni sud, ali Ustavni sud time jasno kazuje ako ne želite sve iznijeti na sunce nemojte se kandidirati, bit ćete zaštićeni. Ali ako se kandidirate, budete izabrani, imenovani onda budite spremni da izložite svaki svoj podatak. I podsjećam da smo u prošlom tom zakonu taj dio je Ustavni sud ukinuo, mi u zakonu imali čak i obvezu da se u pojedinim slučajevima uđe i na bankovne račune dužnosnika, da se provjeri svaka lipa i svaka kuna koja je na tom računu.
Hvala. Odgovor potpredsjednik Stazić. Izvolite.
Ja se potpuno slažem i sa Ustavnim sudom i s tim vašem citatom. Jedino mislim da bi ga trebalo pročitati predsjednici Kolindi Grabar Kitarović koja se protiv te sve podatke iznijeti.
Branko Hrg, replika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Stazić. Ja se slažem s vama apsolutno da sva potrošnja javnog novca mora biti kontrolirana i dostupna javnosti, tako i plaće. Ali želio bih u stvari vas navesti da još malo proširite svoju raspravu i da prokomentirate da li smatrate da bi i oni ljudi koji upravljaju imovinom u vlasništvu Republike Hrvatske, a često puta budu postavljani na rukovodeća mjesta sa iznimno velikim plaćama i beneficijama isto trebali objaviti svoju imovinu. Dakle, preko 1500 je raznih poduzeća u Hrvatskoj što u većinskom, što u sto postotnom, što u djelomičnom vlasništvu Republike Hrvatske tamo su menadžeri koji se postavljaju. Kaže se da je negdje oko 170 milijardi nekakav obrtaj novca u tim poduzećima. Da li bi bilo normalno da ako se jednom što je danas ovdje bilo govoreno načelnici ili načelniku općine sa 500 tisuća, sa milijun kuna traži da podnese prijavu, da pokaže svoju imovinsku karticu. Da li bi bilo normalno da i ti ljudi također pošto upravljaju državnom imovinom, imovinom građana, da i oni budu isto također izloženi očima javnosti jer se i to smatra nekom valjda javnom imovinom, imovinom građana Republike Hrvatske ako je ona u vlasništvu. Evo ja vas molim čisto da još malo to dodate da li je to po vašem isto nešto što bi trebalo onda tako promatrati ili jednostavno neki će biti stalno izloženi, nemam ništa protiv toga da mi budemo izloženi. Ali zašto bi neki bili postavljeni sa strane, skriveni, glumili menadžere, realno nisu menadžeri jer su politički postavljeni, dobivaju ogromne novce, a za njih nitko ne zna, nitko ne pita.
Hvala. Odgovor potpredsjednik Stazić. Izvolite.
Pa gledajte, načelno smatram da svagdje gdje je u pitanju javni novaca mora postojati i javna kontrola. E sad, da li će ta javna kontrola biti kroz imovinske kartice ili samo kroz njih ili na neki drugi način. Pazite, takve tvrtke imaju svoje nadzorne odbore koji ih onda kontroliraju i koji imaju dosta velike ovlasti. Ono gdje nastaje problem u praksi, gdje smo vidjeli da nastaje problem to je na primjer u INA-i, u INA-i je to bilo, kad jedan čovjek koji je dovoljno moćan jer je premijer dirigira cijeloj Vladi kako da glasa, a tamo nema nikoga da mu se odupre. I onda to prolazi lagano i onda takva cijela jedna korupcijska ogromna afera veleizdajnička je prodati interese države za novac, interese države za novac to je veleizdaja. To nije samo korupcija, to je veleizdaja. E nad tim nema nekakvog nadzornog odbora i to nikakve imovinske kartice neće riješiti. To je pitanje kralježnice, pitanje stava onih koji s takvima surađuju.
Dražen Đurović, replika. Izvolite.
E hvala. Rekli ste kad je riječ o smjenama ovih dvoje ljudi da je granica djelovanja da ne znaš što ti je posao i da kršiš zakon i da je to ta granica koja je dosegnuta i zbog koje se smjenjuje to dvoje ljudi. Ono što se ja pitam pa zašto onda predlagatelj to nije napisao u obrazloženju odluke o smjeni pa bi onda i nama bilo jasno da je to ta granica, dakle da oni nisu znali što im je posao i da su prekršili zakon. A nema toga u obrazloženju. Dakle, to je ono što vi sada kao jedan od govornika ili sudionika ove rasprave navodite. Predlagatelj to nije iznio kao razloge smjene ovih dvoje ljudi. Hvala.
Hvala. Odgovor, potpredsjednik Stazić.
Ja naprosto ne mogu vjerovati da vi mislite da je boja nečijih očiju, visina, dužina nosa razlog da se nekoga smjenjuje. Pa valjda je razlog taj što nije dobro radio svoj posao. To je jedini normalan razlog, jedini logičan razlog. Zato što se nije držao zakona ili što je prekoračio svoje ovlasti to jedino može biti razlog. A da li je on još i napisan meni ne treba biti napisan, meni je on posve jasan.
Boro Grubišić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Ja ću malkice ponoviti ovo što je gospodin Đurović rekao. Dakle, ako se traži smjena, dakle ja nisam da me ne bi krivo shvatili u svojoj raspravi ste valjda i zaključili da imam nešto možda malo drugačije mišljenje. Dakle, ako su pogriješili svakako treba biti obrazloženje i argumenti napisani saborskim zastupnicima pisanim putem da znamo zbog čega ćemo dignuti ili kako ćemo uopće glasovati o smjeni tih ljudi. Dakle, toga nema. Vi kao glasnogovornik valjda Vlade to pokušavate ovdje dakle usmenim putem to obrazložiti. I na kraju ako vi to pokušavate obrazložiti pa zbog čega dolazi sad do prijedloga za promjenu zakona? Dakle, ona prva točka koja je spojena s ovom drugom, sad idemo mijenjati taj zakon, dopuniti i kako već god hoćete. I na kraju rekli ste nešto što je vrlo zanimljivo, a to je da politička podobnost vašeg kadroviranja nije dokaziva. Tako, doslovce ste tako rekli. Pa mi to uopće ne sumnjamo, ne sumnjamo da se gospodinu ravnatelju glavne televizije ne može dokazati politička podobnost, to mi uopće ne sumnjamo. Ni šefu DUUDI-ja ni CERP-a ni ničega se ne može dokazati politička podobnost. Ali 1500 menadžera za koje je govorio gospodin Hrg koji su postavljeni dakle za ove 3,5 godine vaše vladavine na kraju govori puno toga. Rekli ste još nešto u replici, javni novac iziskuje javnu kontrolu. Javni novac je i novac koji naši pretplatnici uplaćuju za pristojbu HRT-a, a javnu kontrolu vi ste osobno gotovo tako bih rekao svojim prijedlogom prošli tjedan zapriječili u Hrvatskom saboru, javnu kontrolu toga javnog novca. A rekli ste da svaki javni novac iziskuje javnu kontrolu.
Hvala. Potpredsjednik Stazić odgovor, izvolite.
Pa sad ne znam što ste vi mislili točno pod politička podobnost? Mogu vam reći kako je ja shvaćam. Kad vi nekoga optužujete da je došao na neku funkciju po političkoj podobnosti onda bi to trebalo značiti otprilike ovo, da nema nikakve druge kvalifikacije osim svoje političke pripadnosti. Ali, ako je netko sposoban obavljati neki posao, a onaj koji je dobio ovlast od naroda da upravlja državom vidi u njemu ne samo osobu koja je to sposobna nego i osobu koja će promovirati neke određene društvene vrijednosti, one vrijednosti društvene koje je ta politika dobila pravo da ih provodi na izborima onda tu ne možemo govoriti o političkoj podobnosti u ovom najužem i najprimitivnijem smislu te riječi. Prema tome, ja kod svih tih imenovanja o kojima ste govorili vidim jednu potrebu da se postave najbolje što se može iz onoga što je ponuđeno. I da se pronađu ljudi za koje se vjeruje da će posao koji im je povjeren obavljati dobro, i vidim odgovornost onih koji su ih postavili ukoliko oni taj posao ne obavljaju dobro da ih se smjeni i da se postavlja druge. To je jedan racionalan, jedan odgovoran način vođenja državnih poslova. Vidjeti u njemu nešto drugo, a oprostite ja ne znam, morate imati veliku maštu, bogatu maštu da u tome vidite nešto drugo osim ovoga o čemu govorimo. Nastoji se postaviti najbolje, ako zakažu mijenja ih se i doviđenja im se kaže.
Hvala. Nastavljamo sa raspravom. Boro Grubišić, izvolite.
Gospodin Stazić je napravio dobar uvod za moju raspravu. Evo vidimo imamo primjere prvog direktora nove Kukuriku koalicije HEP-a. Dakle, jedan eklatantan primjer vrlo sposobnog stručnjaka koji nije znao ni promijeniti osigurač u kući jel', ali eto bio je direktor HEP-a jer tako nalaže od svih silnih stručnjaka u elektronici i elektrotehnici itd., da bude baš taj čovjek najpodobniji odnosno najstručniji. Tako da je eto on bio, kad je upropastio jednu tvornicu stolica i namještaja a onda je kasnije postao direktor HEP-a. Tako da toliko o političkoj podobnosti, a mogli bi o "Đuri Đakoviću", o gospodinu ako ćemo konkretno Kovačeviću, o gospodinu Mazalu itd. koji svaki dan putuju iz Zagreba u Brod, plaćeni su im putni troškovi, automobil, vozač i gorivo, amortizacija vozila i prave ogromne troškove i gubitke "Đuri Đakoviću". Nitko za to biti kažnjen neće. Ali, za nešto što je AZOP – Agencija za zaštitu osobnih podataka koja je proizvela političku štetu i sumnju hrvatskog naroda u sakrivanje podataka o dužnosnicima i o dužnosničkim, ne samo plaćama, imovini, nekretninama, pokretninama i svemu ostalome. Dakle sumnja je hrvatskih građana, hrvatskoga naroda da je to upravo pokušaj da se to skrije i sakrije i ta politička šteta se pokušava poravnati smjenom dvoje čelnih ljudi Agencije za zaštitu osobnih podataka. Tako smo i raspravljali i prošli tjedan o tome i ta sumnja se sad još više i povećava jer smjena tih ljudi dovodi upravo do razmišljanja upravo da se tom smjenom prekine daljnja rasprava i sakrije sve ono što je, tko je i što govorio u telefonskim razgovorima između zamjenice ravnatelja agencije i ravnatelja te agencije a nosi naziv državnog dužnosnika. Možda će godine ili pak povijest, ili pak nekakav drugi možda nekakav medijski proboj omogućiti da i doznamo tko je to obavio razgovore i tko je naredio AZOP-u njegovoj nemoći kao neke male ajde da kažem kako reče kolega Đurović, agencije i poslušničke agencije pa da posluša svoje nalogodavce ili poslodavce da oni iskažu, da oni zapravo stave zabranu objave na web stranicama nekih podataka u svezi sukoba interesa i da dođe do sukoba sa Povjerenstvom za sukob interesa, sprječavanje sukoba interesa gospođom Orešković koja je onda opet izišla javno i sav taj prijepor je izišao u javnost kao prljavi više. Hrvatski sabor je imenovao i ravnatelje i jedne i druge, i agencije i povjerenstva, Hrvatski sabor saslušava izvješća tih agencija i toga povjerenstva jednom godišnje i možda se moglo kao da kažem osnivaču tih agencija i povjerenstva obratiti i Hrvatskom saboru da raspravi te prijepore koji su nastali između agencije i povjerenstva. Čini mi se da Hrvatska vlada nije baš ništa učinila ili se pak oni nisu njoj ni obratili. Ne znam, možda iz shvaćanja svoje nezavisnosti djelovanje, moguće i tako. Uglavnom politička šteta je nečinjena, narod kako reče gospođa Kosor priča u javnosti eto to vam je još jedna pokušaj da sakrijete to što je trebalo sakriti u određenom trenutku baš ovih dana itd. Postali smo medijska tema broj jedan uz ovaj mimohod i paradu ništa drugo i ne priča zapravo u ovih 15, 20 dana. Ja bih rekao nešto drugo, a poslužit ću se prije svega jednim bosanskim izrekama narodnim. Kaže ovako "Ne pada snijeg da pokrije brijeg, nego da svaka zvijer sakrije svoj trag" tako i ova odluka o smijeni ovih ljudi pokriva određene tragove. Ovo zvijer je kolokvijalno rečeno, tako glasi poslovica, ne kažem ja da su ljudi zvijeri da me ne bi neko krivo shvatio, da se zvijeri ne uvrijede, pardon da se ljudi ne uvrijede. Nego upravo tako, dakle ne pada snijeg i ne pada ova odluka i ova rasprava bezveze, "Ne pada snijeg da pokrije brijeg, nego da svaka zvijer sakrije svoj trag." Eto tako je to. A druga je kada se odnosi na ovih dvoje nesretnika u Agenciji za zaštitu osobnih podataka "Kadija te tuži, kadija te sudi." I kadija donio zakon, kadija donio ustavnu odluku, ima i zakon i sad pazite ovo kada ih smjenjuju sad još mijenjaju zakon da ne bi se neko ubuduće zabunio slučajno. Dakle tako je to. Taj kadija je postavio te ljude na, kadija ili sudac na turskom jeziku da se bolje razumijemo, i postavio te ljude. Mogli smo mi ovdje svi glasat protiv tih ljudi na čelu agencije, ali bi saborska većina Kukuriku koalicije digla ruke, svaki petak ima 80 ili do 85 ruku i možemo se mi, možemo mi dubit na glavi. Uzalud nam trud kada je tako Vlada naredila saborskoj većini koja poslušnički izvršava sve odluke te svoje Vlade i sutra će poslušnički odigrati ulogu i izmijenit te ljude. Ponekad se ljudi pitaju zašto sam ja jedini ili među rijetkima koji je suzdržan prilikom tih imenovanja? Pa zato što nitko me nije ni pitao za te ljude. Od kud ja znam tko je i što je. Vlada predlaže, ovi usvajaju, a što bi ja bio za ili protiv? Nemam razloga ni biti protiv a niti biti za, nego budem suzdržan. Pa kažu zašto je on suzdržan. E, imovinsko-pravne kartice koje su bile na web stranici Povjerenstva za sprječavanje sukoba interesa zaista su bile vrlo zanimljive pa je narod mogao doznat tko ima kući, tko ima vikendicu, koliko ko ima djece, koja mu je adresa, koji mu je OIB i sve druge podatke koji su bili stavljeni na te kartice. Ali ono što evo i ovih dana, znamo to i od ranije, ovo je kap u moru 1 milijardu i 700 milijuna kuna ljudi koji su 14 ljudi koji imaju te račune u stranim zemljama. O onome što je rekao kolega u Kajmanskim, Djevičanskim i Zelenortskim otocima ili ne znam kakvim sve otocima, otočjima, Cipru itd. o tome još nemamo ni pojma. A kažu da je, pa ja sam rekao Kinera, citirao jedno deset puta pa su mi rekli nemoj govoriti o Kineru jer Kiner je iznosio nekakve lažne ili ne znam ni ja krivotvorene podatke da je oko 100 milijardi kuna iz Hrvatske izneseno, dakle ne u smislu dobiti nego prljavog novca. Nažalost on bi za hrvatski narod jako dobro došao ali je izneseno, ukradeno putem mita, korupcije i ne znam ni ja kakvih sve radnji. Oko 100 milijardi kuna do 2011.godine. To piše u Washington timesu po novinaru Kineru ili kako li se zove tako nekako. Dakle, kada sam ja htio 90.i još neke godine podići kredit onda su mi u banci, ja sam bio kirurg kao što sam i danas, onda su mi rekli gospodine kakav vi kredit želite? Onda sam rekao kredit, pa došao sam dignut kredit. Kaže imaju i posebni vip krediti. Pa kakvi su to vip krediti, … mislio sam da je to firma telefonska, ali … /Govornik govori engleski./ … vrlo važne osobe koje imaju tri godine "grace period" i najnižu moguću kamatu koja može biti, a to je 2%. A koliko će biti meni, kaže 6,99%. Nijednog dana grace perioda. Dakle, takvi krediti o takvim kreditima naravno da narod želi doznati. Tko je dobio takve kredite i kako djeluje HBOR i kome se dodjeljuju krediti preko HBOR-a i komercijalnih banaka, to mi želimo doznati, to. E pa neću dalje izgleda da neću nažalost. Prema tome, naravno da smo mi čist račun duga ljubav kako kažu, čiste ruke da vidimo gdje je što. Ali teško je iz ovog povjerenstva koji se bave tako kokošarenjem, evo mog kolegu za sudjelovanje u članstvu upravnog vijeća ne znam ni ja … pa onoga drugoga 2000, pa načelnika općine jednoga za 5000 itd. to je sitno, to je prejadno za ono koliko je Hrvatska opljačkana i popljačkana. E kada bismo imali nešto drugačiji DORH, USKOK itd. koji ne bi kažnjavao ovako ove sitne stvari nego se bavio krupnim ribama onda bi možda bilo i drugačije. O tome da u sprečavanje sukoba interesa treba uključiti i daleko širi krug. Evo imate 1500 menadžera u firmama koji nisu dužni svoje kartice imovinske prikazivati povjerenstvu ili nisu barem javne. Dakle on prijavi imovinsku karticu ali ona nije javna, evo imate i takav primjer. A tko ih imenuje? Imenuje ih Vlada. A tko imenuje Vladu? Hrvatski sabor. A tko imenuje Sabor? Hrvatski narod. Prema tome neizravno ili indirektno i oni su dužni prikazati javno svoje imovinske kartice.
Hvala kolega Grubišić bit će prilike. Imamo 6 replika na vaše izlaganje. Dražen Đurović.
Hvala. Zanimljivo je kada je to dvoje ljudi izabrano, izabrala ih je vladajuća većina i nije bilo problema jel izabrali su ih, e sada kada je počelo sapunjanje odjedanput čujemo ova digla kredit negdje po nekim čudnim okolnostima, ovaj živi u nekakvom čudnom stanu, pripreme, to se zove medijsko sapunjanje da lakše skliznu. Ono što je zaprepašćujuće pa zašto to niste gledali kada ste ih birali, pa zašto ih onda niste provjerili? Pa jeste onda gledali gdje to od njih dvoje digao kredit, da li neko živi u nečijem stanu ne pripadajućem i slično? I tako stalno. A sada odjedanput to nađu i to samo lagano da brže iskliznu i da po mogućnosti šute i ništa ne govore tko i kako ih je vjerojatno upravo u tom kontekstu da ne govore ko i kako ih je zvao. To je loše, to je nezdravo, to je društveno nezdravo, nekorisno za Hrvatsku u svakom pogledu nanosi štetu. Cijela ova priča od nje Hrvatska ali ni u jednom pogledu ne može imati koristi, samo štete. U svim aspektima te priče i u svim kako god ta priča se odvila samo šteta, a to nije dobro. I ponavljam, ono što sam siguran, a to je da iz ovoga će svatko onaj koji radi u javnoj administraciji moći iščitati i ovo malo što si radio, ne radi. To je osnovna poruka koja dolazi iz ove priče, nemoj raditi, pazi što radiš, nemoj donositi odluke, nemoj slučajno se prema nekome zakon tjerati nego šuti, spusti glavu i trajat ćeš dosta dugo.
Hvala. Boro Grubišić, odgovor na repliku. Izvolite.
Kolega Đurović u ratu kada smo išli u borbeni napad u djelovanje u pet sati ujutro počinjala je topnička priprema. Ona je trajala 2, 3 sata. Ovdje 2, 3 dana traje topničko medijska priprema, dakle odmah se pronašlo računajući na ovaj prijedlog vlade o smjeni čelnika, prišlo se da ima policijski stan koji plaća 303 kune, ova druga ima kredit kao da je jedna jedina koja ima kredit. Pa se i ja s pravom pitam, a gdje su bile sigurnosne provjere ako se to tako može zvati kod imenovanja, kod predlaganja, kod postavljanja tih ljudi na te funkcije. Kako mi uopće postavljamo te, pa narod zaista gubi vjeru i nadu s obzirom na ovakvu situaciju. Pa gledajte onoga kako se našlo onome Šegonu zašto je smijenjen Šegon. Ista stvar je p tome i sa zamjenicom ravnatelja AZOP-a potpuno ista stvar. Ona je trajala još 6 mjeseci poslije Šegona ili koliko malo više, pa je došla na red. Ali da nije bilo ove odluke AZOP-a ne bi nikad ni došla na red jel, eto. Tako da ste u pravu kada kažete ne talasaj, šuti i što moraš izvrši i gotovo. Ali to je žalosno jer zapravo nema nezavisnosti institucija koje bi trebale biti nezavisne. Dakle nema nezavisnosti djelovanja, one isključivo zavise o mišljenju Vlade odnosno izvršne vlasti i većine u Hrvatskom saboru.
Josip Borić, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Grubišić vi ste u svojoj raspravi govorili nešto o sakrivanju podataka. I mi cijelo jutro raspravljamo sve dok kolega Stazić nije dva puta naciljao jednu metu danas, a ona je ustvari bit možda i ovih izmjena zakona, a cilj joj je sadašnja predsjednica RH gospođa KOlinda i čak joj je preporučio da ona to lijepo pročita i da poštuje odluke ili razmišljanja Ustavnog suda i sada smo saznali zbog čega se ustvari ova rasprava i vodi. Jer pokušava se nametnuti jedno razmišljanje da kada se krene u izbornu utrku da svi oni koji su kandidati već unaprijed moraju objaviti imovinske kartice, pa recimo ako ćete biti načelnik, gradonačelnik neovisno o tome da li ćete proći ili ne, a zakon vas ne obvezuje vi biste svi trebali staviti sve da se vidi pa ako ne prođeš ljudi znaju za koga si birao ili što si birao. Po tom kriteriju sadašnja predsjednica ne bi bila izabrana u srazu sa bivšim predsjednikom koji je otišao. Jer uspoređujući imovinu jednog i drugog ona je neusporediva, neusporediva. Kud i kamo manje kažem imovine na strani sadašnje predsjednice. To je nešto u sferi morala. I zaista svatko onaj koji hoće se nešto natjecati reći će javno. Ali to je učinjeno u kampanji za predsjedničke izbore i u 12. mjesecu se znalo sve ono što se saznalo i kasnije kada su neki sišli, neki došli na dužnost i ništa drugačije nije bilo. Nikome se nije promijenila imovinska kartica ne znam koliko u 2 mjeseca. I sada se cijeli dan znači razgovaramo o tome što bi ili kako trebalo a SDP ustvari cilja samo jednu metu a to je ipak predsjednica Republike, po meni nekorektno, jer gospođa je poštovala zakon, objavila imovinsku karticu i u vrijeme kampanje i nakon kampanje. A sve ove priče kažem su tu da se zamagli ova stvarnost turobna za građane Republike Hrvatske, gospodarske teme, ekonomske teme i da se mi ovdje lijepo cijeli dan razgovaramo tko šta ima a sve piše i sve je vani već punih 12 godina.
Hvala. Odgovor na repliku kolega Grubišić, izvolite.
Kolega Borić, kada sam ja izborio prvi mandat u Hrvatskom saboru nije mi bilo jasno kada mi je savjetnica u klubu rekla da trebam popuniti imovinsku karticu i sve ono što sam stekao za 33 godine svoga liječništva i ja i moja žena koja je doktor veterine. Pa mi nije jasno zašto bih ja, pa valjda bih bio pod udarom DORH-a, USKOK-a, policije, pravosudnih organa da sam nešto stekao u to vrijeme ilegalno, koruptivno ili ne znam ni ja što. Dakle svatko zna, dakle a pogotovo prema onom OIB-u koji smo imali i koliko si zaradio i šta imaš i na koji način. Ako si stekao to na bilo koji način. Dakle darovanjem ili ostavinom ili bilo kojim drugim putem, sve se to znalo ali eto morali smo mi to pisati. Što se tiče predsjednice ima i druga, treća jedna bosanska izreka kaže majku kara snaji prigovara. Dakle ovdje smo, mislim kada se kaže kara, to znači psuje, dakle ovdje psujemo sve ove pod navodnike gospodu iz AZOP-a, iz povjerenstva i sve a na kraju vidimo od Stazića da je Kolinda u pitanju, dakle u prenesenom jednom luku idemo na Kolindu. Tako i ovo, danas ova rasprava došli smo do predsjednice Republike. Kao da je bitno što je predsjednica Republike imala prije nego što je postala predsjednica Republike. Pa valjda je to i stekla, pa ima, pa valjda ima DORH, pa valjda svatko zna, ima DORH, ima USKOK, ima policija, ima porezna, ima stotinu institucija koje se bave ljudima koji su izvan politike pa neka to riješe te institucije. A sada kada si postala predsjednica, ili mi zastupnici e sada neka se s nama bavi Povjerenstvo za sukob interesa zajedno sa DORH-om, USKOK-om i ostalima. Mislim ja ne vidim tu nekih prijepora.
Krešimir Bubalo, replika. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Grubišiću, naime dosta ste se tema dotakli u svojoj raspravi. No tijekom svoje rasprave a tema je Zakon o sprječavanju sukoba interesa, vi ste naglasili koliko je milijardi izneseno iz Republike Hrvatske. Pa onda čovjek i svaki naš sugrađanin koji gleda ovaj prijenos sigurno se s razlogom može pitati pa što to radi Zakon o sprječavanju sukoba interesa, da li je povjerenstvo nešto radilo ili nije kada su tolike milijarde iz Hrvatske iznesene. No, zašto vam repliciram? U Hrvatskoj se dobro zna što je sukob interesa, u Hrvatskoj se zna da li je netko lopov ili ne. No, ono što sam nedavno postavio pitanje ministru financija dobio sam odgovor a to je koliko je do sada u Republici Hrvatskoj evidentirano osoba čiji je nesrazmjer imovine i prihoda. I kolega Grubišiću takvih u Republici Hrvatskoj otkad je donesen zakon u Republici Hrvatskoj upravo o toj kontroli, OIB-u i JMBG, svemu što ste pričali, je 473 osobe u Republici Hrvatskoj. A da li je netko odgovarao od te 473 osobe? Pa nije. I šta će nam zakoni koje donosimo u Hrvatskom saboru ako nitko za ništa nije odgovarao. Pa danas se jedno ime provlačilo kroz rasprave, svi su znali da čovjek krade a ništa nije pisalo o imovinskoj kartici. Prema tome institucije pravne države se moraju baviti sa takvima, policija mora raditi svoj posao, USKOK mora raditi svoj posao a evo mi cijeli dan potrošismo umjesto da pričamo o deficitu, o boljem život sutra, pričamo o Zakonu o sprječavanju sukoba interesa i dvije osobe koje se politički smjenjuju. Bolje da smo vrijeme potrošili na neke važnije teme. Prema tome, ovaj zakon ne rješava problem i ako su tolike milijarde iznesene onda sigurno da te imovinske kartice ne znače puno.
Hvala. Odgovor kolega Grubišić, izvolite.
Kolega Bubalo, ponekad čovjek iako je u Hrvatskom saboru ne smije svašta govoriti a svašta zna pa ga boli glava. I mene danas boli glava kada štošta znam pa bih evo kao primjer naveo, valjalo bi ispitati npr. koliko supruge nekih iz DORH, koliku imovinu imaju i je li ona srazmjerna plaćama tih, plaćama obje plaće i supruga i supruge, baš bi bilo zanimljivo to istražiti. Ali suci nisu na ovoj listi za istraživanje sprječavanja sukoba interesa dakle i oni su suci, nisu, ne spadaju u to. Ali bilo bi vrlo, vrlo zanimljivo štivo, za naš narod poglavito. Kada govorite o povjerenstvu koje bi trebalo ispitati i ove 473 osobe gdje postoji nesrazmjer između plaća i njihovog imovinskog stanja koje su stekli. Vi znate sami da je bilo umjetno kočenje, namjerno kočenje rada i formiranja Povjerenstva za sukob interesa od nekoliko godina. Tko je to radio, zašto je to radio, zna se.
Jadranka Kosor, replika, izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Grubišiću ona poslovica o snijegu bi bila logična i odnosila bi se na cjelokupnu danas raspravu kada bi snijeg kontinuirano i neprekidno padao i stalno pokrivao tragove. Ali imam dojam da će snijeg u jednom trenutku prestati padati pa će se tragovi tih šapica ipak onda u tom snijegu vidjeti. A što se tiče HBOR-a kojeg ste spomenuli, sad ozbiljno HBOR-a i problema koje smo otkrili, opet se tu može primijeniti jedna poslovica "Svako zlo za neko dobro", dakle mi smo kroz ovo otkrili i da HBOR koja isključivo prima novac iz proračuna, dakle to nije banka u pravom smislu riječi, to je novac poreznih obveznika daje kojekakve kredite, a možda to zapravo otvara jednu novu priču o kojoj bismo mi i zastupnici, ali svakako i javnost trebali puno, puno više znati. Tu smo vjerojatno i samo tek na početku, ali ostaje činjenica da je banka osnovana i sve ove godine radi isključivo kako bi davala poticaje hrvatskom gospodarstvu i da je to ponavljam novac iz proračuna poreznih obveznika i on se može samo tako trošiti u skladu sa Zakonom o HBOR-u.
Odgovor, kolega Grubišić izvolite.
Hvala lijepo. Zato je i uslijedila ostavka direktora HBOR-a zato što tako pošteno radi i potpuno po zakonu i po nekim vip kreditima. U Europi je bilo jedno mini ledeno doba zbog kojeg su Normani krenuli iz Normandije u osvajanja Napuljske kraljevine pa Engleske itd. To doba je trajalo 30 godina. Tada je skoro pola Europe izumrlo zbog gladi jer nije bilo žita. Da ne bi krumpira svi bi izumrli, Irska bi potpuno ostala pusti otok. Evo 25 godina u Hrvatskoj kako postoji Hrvatska država traje to. Ne znam hoće li biti mini ledeno doba ako izdržimo još 5 godina bit će dobro, da se nakon 30 godina toga sporog otapanja toga snijega gdje bi se onda pokazali tragovi. Daj Bože da doživimo i taj dan da vidimo tragove tih kako kaže poslovica zvijeri. Ja kažem ne želim time prave zvijeri ni vrijeđati.
Đurđica Sumrak replika, izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega, slušala sam jedan dio rasprave znači, a sad ovaj nastavak pa čini mi se, a danas su tu neki a i vi ste to spomenuli da je ovo jedan pokušaj vladajućih da pokažu kako su pošteni, kako oni svoje postavljaju, svoje smjenjuju, a ja bih se složila sa svima onima koji misle da je ovo jedno kukavičje jaje. Naime, danas evo na kraju i sa poslovicama i svi se prave nemušti, ne znamo kako je ovo radilo, kako je ono, sad smo saznali. Svi smo mi to sve znali, ali ono što su kolege neki govorili, ovo je tema da se skrene sa prave teme u Hrvatskoj. Zbog čega nisu smijenili ministra Zmajlovića? Zbog čega? Zbog čega nisu smijenili i po trećeg ministra zdravstva Vargu koji kupuje stolove za milijune kuna. Ali on to sve plaća od koga, plaća uzima od hrvatskog naroda. Ljudi se mladi sele van iz Hrvatske, grad veličine Dubrovnika, Osijeka, više ne postoji. Ne postoji selo. Mi danas ovdje evo vidim skoro cijeli dan na kraju već čovjek je glup sam sebi, a mislim i onima koji to slušaju. Ma sve se zna u ovoj državi, pa zna se koliko tko dobiva plaću i onaj drugi koji na istom radnom mjestu radi. Onda je netko zaista nesposoban kad s plaćom od 10 ili 12 tisuća ne može imati vile, automobile, stanove, kuće i ne znam šta sve ne jer nema, jer to nekako troši ili dobiva pošteno za razliku od onog drugog. Pa nismo mi svi u ovoj Hrvatskoj, nema nas puno, svi vidimo jedni druge. Ovo što su oni sad skinuli ili što će ove ljude, pa nek' ih smijene konačno i sami ste rekli, mi ni ne znamo tko su ti ljudi kad su dolazili. Pristali su na to da budu…
Vrijeme. Hvala. Odgovor, kolega Grubišić izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Sumrak, slažem se s vašom replikom većinom. Naime, radi se s ova dva zakona o jednoj populističkoj mjeri. Vrlo često smo od premijera ovdje za vrijeme aktualnog prijepodneva optuživani za populizam. Pa kad sam predlagao za gladnu djece Hrvatske u školama milijun i pol kuna u proračunu, to je samo milijun i pol kuna od 120 milijardi, onda je i to odbijeno uz obrazloženje da je to populistička mjera, da je to obični populizam, pa da ne kažem skoro pa demagogija. Nažalost, ovo je također populistička mjera kojom kaže to zahtijeva naša javnost, eto takvo je obrazloženje zapravo. Drugog obrazloženja zapravo i nema. A evo sjetite se, i vi i ja imamo godina da se sjetimo one tzv. trule države bivše jel u kojoj je bilo raznih akcija tipa imaš kuću vrati stan i još nekih drugih i samo oni koji nisu dobro promislili to su i učinili, ali bio ih je vrlo mali broj. Tako i dan danas. Unatoč povjerenstvu, unatoč AZOP-u, unatoč DORH-u, USKOK-u, PNUSKOK-u i ne znam kakvim sve institucijama, evo kolega je rekao Bubalo da je 473 ne političara, dužnosnika, nego 473 osobe u Hrvatskoj imaju razliku između ukupnog primanja i imovinskog stanja. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma malo je, i ja znam da je malo ali eto tako kažu nekakve statistike. Tako da ne znam što reći i kad ćemo se iz ovog mini ledenog doba iskobeljati.
Nadica Jelaš replika, izvolite.
Hvala. Poštovani kolega Grubišiću, ne znam jeste li namjerno ili nenamjerno, zapravo nisam sigurna poznajući vas i vaš smisao za humor, ne znam dakle da li ste namjerno ili nenamjerno iskrivili onu poslovicu "snijeg ne pada da bi pokrio brijeg, nego da bi sakrio tragove". Ona ustvari glasi "snijeg ne pada da bi pokrio brijeg, nego da se vide tragovi", dakle da svaka zvijer vidi tragove. U kontekstu te poslovice dakle snijeg bi zapravo trebala biti imovinska kartica i na tom snijegu bi se trebali vidjeti tragovi, tragovi novca. Dakle, to je ono suštinsko što bi imovinska kartica, dakle pokazivati. Međutim, pravo je pitanje tko je ta zvijer koja po vašem kako ste tu poslovicu iskrenuli želi sakriti tragove. To ne znamo, ali znamo da ima jedan dužnosnik koji je svim silama htio i svim se silama trudio ne pokazati, odnosno ne reći hrvatskoj javnosti, ne je upoznati sa činjenicom kolika je bila plaća prije stupanja na ovu današnju dužnost.
Odgovor, kolega Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Đurović mi suflira, pa ću početi odmah s tim. Dakle, kakve veze ima, da citiram, kaže Đurović, moj kolega, ja prihvaćam taj citat kao i recimo svoj kao što je netko zaradio prije dolaska na funkciju. Pa to je njegova zarada prije funkcije. Ako je bilo nekih nepravilnosti u obnašanju prijašnje vlasti onda bi to sankcionirao valjda netko drugi. Je li tako? Jel' se slažete s tim? I vi ste bili u zdravstvu, jel' tako čini mi se da ste radili. Pa tko je mene pitao koliko ja imam, dakle nitko me nije pratio. Tako i netko tko je bio u NATO paktu, ako već na to ciljate koliko je imao plaću. Pa imao je koliko je NATO pakt platio, pitajte NATO pakt, nemojte pitati gospođu Kolindu. Ja nisam odvjetnik gospođe Kolinde. A kada se govori o samoj ovoj izreci koja je fantastična vidim da vas je zadivila, "ne pada snijeg da pokrije brijeg". Ja sam u Wikipediji provjerio, jer sam znao prvi dio, a drugi dio sam zaboravio, davno sam otišao iz Bosne pa sam otišao i pročitao i doslovce citirao. Pa ako snijeg pada, a imate tragove zvijeri onda on pokrije te tragove, pa ne može drugačije biti, ne može ih razotkriti. A što se tiče zvijeri najvjerojatnije je neka od njih ili neke su od njih uzele telefon pa zvale gospodina Rajkovaču i rekli de skloni to sa interneta.
Zaključujem raspravu. O prijedlozima zakona glasat ćemo sutra.
A sada ćemo priječi na odlučivanje o odrađenim točkama dnevnog reda na plenarnom zasjedanju Hrvatskog sabora. Konačni prijedlog zakona o dopuni Zakona o sprječavanju sukoba interesa, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 838. Rasprava o konačnom prijedlogu zakona je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujte. Glasovanje je završeno. Molim rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova, 82 glasa za, 13 suzdržanih, ništa protiv donesen Zakon o dopuni Zakona o sprječavanju sukoba interesa u tekstu kako ga je predložio predlagatelj.
Prelazimo na - Prijedlog zakona o humanitarnoj pomoći, prvo čitanje, P.Z. br. 826. Predlagateljica zakona je Vlada RH. Prijedlog akta ste primili. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Izvješće ste primili na sjednici, a uvodno će nam prijedlog zakona obrazložiti zamjenica ministrice socijalne politike i mladih gospođa Maja Sporiš. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Odaziv građana na humanitarne akcije je dokaz visoke društvene empatije. Hrvatska zasigurno posjeduje tu društvenu empatiju što dokazuju uvijek veliki odazivi na humanitarne akcije kada se u kratkom vremenskom roku zaista pronađe način da pomognemo svojim sugrađanima u potrebi. Na to možemo zaista biti ponosni. No, iako ponosni što smo dio takvog senzibiliziranog društva nerijetko smo i svjedoci neugodnih prepirki, rekla bih i prijepora preko medija po završetku akcije o tome tko ima pravo koristiti neutrošena sredstva humanitarnih akcija ili tko određuje tko će dobiti pomoć. Velika društvena akcija se tako u tren oka pretvori u pitanje pojedinačnih interesa. Takve posljedice humanitarnih akcija ostavljaju gorak okus u ustima onih koji su se odazvali čista srca. Ono što najviše zabrinjava jest činjenica da se takvim nedorečenostima važećeg zakona u humanitarnoj pomoći obeshrabruju ljudi u njihovoj dobroj namjeri da pomognu svojim sugrađanima u potrebi. Prijedlog zakona o humanitarnoj pomoći koji je pred vama predstavlja jedan veliki iskorak kojim država preuzima odgovornost i jamči svim građanima da će svaki njihov doprinos, svaka kuna koju odvoje za pomoć drugoj osobi biti zaista usmjerena u prave ruke. Model predložen ovim zakonom je novina u Europi jer ne postoji jedinstven model i mnoge države to područje nemaju jasno uređeno. Prema ovom prijedlogu zakona svaka humanitarna akcija mora biti kao i do sada odobrena od nadležnog Ureda državne uprave u županiji. No, novina je da će svaka humanitarna akcija uz rješenje kojim se odobrava njezino provođenje dobiti i klasu, oznaku koja ima tri glavne namjene. Prvo je vizualna prepoznatljivost za građane kako bi bili sigurni da je to akcija koja se provodi u skladu sa zakonom, a to znači da država jamči potpunu kontrolu sredstava. Objavljivanje klase u obliku oznake i loga bit će obvezno prilikom prikazivanja na svim javnim događanjima, pa i reklamama na televiziji. Na temelju te klase organizatori humanitarnih akcija će moći pri telekomunikacijskim operaterima otvarati, odnosno dobiti humanitarni telefonski broj za prikupljanje sredstava u sklopu humanitarne akcije. Druga namjena je, klasa se dodjeljuje s obzirom na vrstu humanitarne akcije. To dakle može biti liječenje djece, liječenje odraslih osoba, nabava medicinskih uređaja, nabava ortopedskih i drugih pomagala, zadovoljavanje stambenih potreba socijalno osjetljivih skupina, zadovoljavanje potreba za prehranom i odjećom, unapređenje uvjeta školovanja, obnova javnih i drugih objekata, smanjenje uzroka i posljedica katastrofa, velikih nesreća, također podizanje kvalitete usluga koje socijalno osjetljivim skupinama pružaju ustanove i neprofitne organizacije i još mnoge druge aktivnosti. Zakon propisuje da se neutrošena financijska sredstva po završetku humanitarne akcije preusmjeravaju u prvu sljedeću humanitarnu akciju iste klase. Drugim riječima, ukoliko su građani uplaćivali sredstva za liječenje djeteta u slučaju neutrošenog novca iz te humanitarne akcije sredstva će se prebaciti na račun druge humanitarne akcije kojom se također prikupljaju sredstva za liječenje djeteta. Treća namjena je da se prema klasi će se definirati i nadležnost inspekcijskog nadzora koji će jamčiti potpunu kontrolu nad zakonitosti samih humanitarnih akcija. Primjerice, ukoliko se radi o humanitarnoj akciji organiziranoj u svrhu prikupljanja sredstava za liječenje, kupovinu medicinskih aparata ili pomagala nadležna će biti Inspekcija Ministarstva zdravlja. Upravo će model klasa omogućiti namjensku kontrolu svih sredstava i svih akcija za koje jamči država i koje ispunjavaju sve kriterije iz Zakona o humanitarnoj pomoći. Druga velika novina uz rješenje pitanja raspolaganja s neutrošenim financijskim sredstvima koji su prikupljeni u humanitarnoj akciji jest i povrat nenamjenski utrošenih prikupljenih sredstava. Nije dovoljna samo sankcija u obliku kaznene ili prekršajne odgovornosti ukoliko je novac dobronamjernih građana potrošen u potpuno krivu svrhu. Postavlja se pitanje kako povratiti novac građana a time i njihovo povjerenje? Dosada ovo pitanje nije bilo riješeno odnosno pogrešno utrošena sredstva nisu mogla biti vraćena niti usmjerena u svrhu u koju su bila namijenjena. Rješenje koje se predlaže ovim zakonom jest da Državno odvjetništvo u slučaju nenamjenski utrošenih sredstava prikupljenih u humanitarnoj akciji zastupa interese građana RH u postupku povrata sredstava koji se nakon toga preusmjeravaju opet u prvu sljedeću akciju organiziranu u istu svrhu. Novim Zakonom o humanitarnoj pomoći veliki je naglasak stavljen na transparentnost i punu informiranost svih građana koji se odazivaju humanitarnim akcijama. Ono što je najveća vrijednost svake akcije jest ljudska solidarnost, empatija, povjerenje a povjerenje i vjera u ljude je upravo ono što se želi sačuvati. Iz tog će se razloga svaka humanitarna akcija moći provjeriti na mrežnim stranicama Ministarstva socijalne politike i mladih, njezino trajanje, klasa, telefon, logo itd. Lažni štandovi u trgovačkim centrima koji vas pozivaju na sudjelovanje u humanitarnoj akciji, nepoznate uplatnice koje se odnose na nepoznate humanitarne akcije koje stižu u poštanske sandučiće građana sada će biti vrlo lako provjerive. Građani će biti sigurni da za humanitarne akcije koje imaju klasu država jamči potpunu kontrolu, a u svrhu da sva hvalevrijedna pomoć stigne do onoga kome je i namijenjena. Uz uvođenje ovih novina koje predstavljaju drastičan iskorak u ostvarivanju osnovnog cilja zakona odlučili smo se dodatno poboljšati već postojeće institute kojim se reguliralo ovo područje. Nakon 2,5 godine primjene važećeg Zakona o humanitarnoj pomoći krajem 2013. godine ministarstvo je provelo širi konzultativni proces vezan uz provedbu aktualnog zakona u koji su uključeni svi relevantni dionici od nadležnih ureda, tijela državne uprave do organizacija civilnog društva. Provedene konzultacije su pokazale da su glavni nedostaci u implementaciji trenutno važećeg zakona u praksi sljedeći: praćenje tijeka novca prikupljenog u organiziranim humanitarnim akcijama kako u dijelu koji se odnosi na trošenje sredstava po završetku same akcije tako i u dijelu koji se odnosi na postupanje s preostalim sredstvima prikupljenim u određenoj humanitarnoj akciji, primjerice u slučaju smrti krajnjeg korisnika. Nadalje, velik broj organizacija kojima je izdano rješenje za tzv. stalno prikupljanje i pružanje humanitarne pomoći su bile neaktivne ili tek povremeno aktivne. Sljedeće, rast broja humanitarnih akcija koje nisu organizirane u skladu s važećim zakonom kao i problemi vezani uz korištenje telefonskih brojeva s posebnom namjenom za prikupljanje financijskih sredstava. Zatim teškoće u organizaciji i provedbi inspekcijskog nadzora, nepostojanje odredbi koje reguliraju raspolaganje preostalim sredstvima nakon što je humanitarna akcija završena, a njena svrha ispunjena te nepostojanje regulative koja organizatore humanitarnih akcija koje su usmjerene na više korisnika obvezuje da unaprijed odrede kriterije i načine raspodjela prikupljenih sredstava i materijalnih dobara među korisnicima. Stoga je Ministarstvo socijalne politike i mladih u cilju osiguranja veće transparentnosti u prikupljanju, pružanju i korištenju humanitarne pomoći te osiguravanju dodatne zaštite građana koji sudjeluju u humanitarnim akcijama donijelo odluku o osnivanju Radne skupine za izradu prijedloga novog Zakona o humanitarnoj pomoći. Počelo se s radom u 2014. godini, a sam zakon rezultat je i široke javne rasprave koja je tom prilikom provedena. Usuglašavali smo se i sa dionicima iz reda jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, s drugim tijelima državne uprave, udrugama, zakladama, profitnim i fizičkim osobama kako bi se postigao široki konsenzus oko ovog normativnog rješenja. Također, predloženim se Zakonom o humanitarnoj pomoći uz promjenu koncepta humanitarnih akcija dodatno rješavaju i još neki problemi u provedbi. Jasnije se definiraju uvjeti za dobivanje rješenja za stalno prikupljanje i pružanje humanitarne pomoći što će dovesti do profiliranja neprofitnih pravnih osoba koje se ovom djelatnošću uistinu aktivno bave. Kroz nadzor provedbe 3-godišnjeg programa rada i mogućnost ukidanja rješenja o odobrenju za stalno prikupljanje i pružanje humanitarne pomoći onim organizatorima koji ne provode svoj program odnosno nisu aktivni u prikupljanju i pružanju humanitarne pomoći omogućit će se dodatno profiliranje organizatora prikupljanja i pružanja humanitarne pomoći. Kao što sam već naglasila stavlja se naglasak na humanitarne akcije tako da se propisuju jasniji uvjeti za dobivanje rješenja kojim se odobrava organiziranje humanitarne akcije. O organizatorima humanitarne akcije daje se širi vremenski okvir za njihovo provođenje, ukupno trajanje u jednoj kalendarskoj godini do 90 dana bez limita broja akcija koje se mogu organizirati unutar navedenog trajanja. Uvodi se pojačana kontrola provođenja akcija i raspolaganja prikupljenim sredstvima te razvrstavanje humanitarnih akcija s obzirom na svrhu njihova organiziranja ali i obveze organizatora humanitarne akcije da unaprijed odredi kriterije prema kojima će prikupljenu pomoć dijeliti korisnicima u slučaju da se humanitarna akcija organizira za više od jednog korisnika. Uvode se odredbe koje reguliraju upravljanje neutrošenim financijskim sredstvima prikupljenim u humanitarnoj akciji na način da je organizator dužan neutrošena sredstva zadržati na računu te u okviru Izvješća o provedenoj akciji obavijestiti nadležni ured o preostalim sredstvima. Na temelju takvog izvješća nadležni ured nalaže organizatoru da preostala sredstva uplati na račun prve sljedeće humanitarne akcije koja je odobrena s istom oznakom vrste. Također, kao što sam već govorila propisuje se način povrata nenamjenski utrošenih sredstava, sredstva koja su prikupljena u okviru humanitarnih akcija a utrošena su nenamjenski vraćaju se i privremeno deponiraju u državnom proračunu na posebnoj stavci a potom se preusmjeravaju na račun prve slijedeće humanitarne akcije koja je pod istom oznakom vrste. Uvodi se i logotip za stalno prikupljanje i pružanje humanitarne pomoći te logotip humanitarne akcije kao zaštićeni znak koji služi kao prepoznavanje. U cilju transparentnosti i prikupljanju i pružanju humanitarne pomoći uvodi se i obveza isticanja logotipa u procesu prikupljanja humanitarne pomoći što će građanima dati sigurnost da je organizator prikupljanja ishodio potrebna rješenja odnosno da će se sredstva prikupljena u humanitarnoj akciji upotrijebiti za istu svrhu za koju su prikupljana. Uvode se odredbe koje reguliraju prikupljanje humanitarne pomoći putem humanitarnog telefonskog broja te prikupljanje humanitarne pomoći na javnim mjestima postavljanjem kutija odnosno štandova. Uvodi se odredba o nemogućnosti nasljeđivanja humanitarne pomoći koja dosada nije postojala. Potpunije se razrađuju načini vođenja evidencije i dostavljanja izvješća o prikupljenoj i pruženoj humanitarnoj pomoći te njihova dostupnost javnosti na mrežnim stranicama nadležnih ureda odnosno ministarstva nadležnog za socijalnu skrb. Poštovane zastupnice i zastupnici pred vama je prijedlog zakona kojem je osnovna svrha da država preuzme odgovornost za očuvanje visoko razvijene empatije društva koja kod nas postoji. Ta se odgovornost može preuzeti samo jasno uređenim zakonskim okvirom koji će omogućiti da humanitarna pomoć što brže dođe do onih kojima je namijenjena i da se onemogući svaki oblik zlouporabe. Stoga vas pozivam da podržite prijedlog Zakona o humanitarnoj pomoći. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba Nezavisnih zastupnika Grubišić-Kajin, nisu prisutni, gube pravo rasprave po ovoj točci. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolegica Martina Banić. Izvolite.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospođo zamjenice ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Žena koja je prevarila Hrvatskoj u humanitarnoj akciji ubojstvo je počinila s predumišljajem. Humanitarna akcija za pomoć stanovnicima poplavljenih područja Hrvatske, humanitarna akcija "Budi mi prijatelj", humanitarna akcija "Nora u srcu" samo su neke od akcija koje su u trenutku ujedinile Hrvatsku i pokazale zajedništvo o kojem vrlo često govorimo a koje nam nedostaje u ostvarenju nekih drugih projekata. Međutim, to su i neke akcije koje su kasnije potaknule i sumnju i otvorila pitanja onima koji su se uključili u akciju jesu li ispravno postupili? Svjesni smo da je u Hrvatskoj dosada bilo puno humanitarnih akcija, mnogi od nas su se uključili i još uvijek se uključuju u takve akcije i upravo te akcije u suštini dokazuju kako smo zajedno kad smatramo da je potrebno. Međutim, činjenica je također da nakon pojedinih humanitarnih akcija ostaje upitnik, često se događa da se ne zna gdje je novac od "nestao". Tako smo svi mjesecima slušali i čitali o humanitarnoj akciji za nažalost preminulu djevojčicu Noru. Nadalje, apsurdna situacija je nastala sa prikupljenim sredstvima za stradale u poplavama jer se nakon akcije utvrđuje da se novac ne može podijeliti. To su neke od akcija koje su u trenutku povezale Hrvatsku, a kad malo promislimo sjetio bi se svatko od nas još puno akcija i sličnih situacija i slučajeva. Nećemo ulaziti u detalje pojedinih akcija. Nažalost gotovo uvijek nešto pođe po zlu. Nekoliko riječi o novostima koje donosi Zakon o humanitarnoj pomoći. Da podsjetim prvi Zakon o humanitarnoj pomoći donijet je 2003.godine a njime se uredio i način prikupljanja i raspodjele humanitarne pomoći u Hrvatskoj. U smislu ovog zakona humanitarna pomoć je prikupljena i pružena materijalna i financijska dobra i humanitarne aktivnosti u svrhu zaštite i spašavanja žrtava katastrofa i velikih nesreća te žrtava kriza izazvanih ljudskih djelovanjem kao i prikupljena i pružena materijalna i financijska dobra i humanitarne aktivnosti u svrhu podmirivanja potreba socijalno osjetljivih skupina. Zakon o humanitarnoj pomoći nužno je dorađivati i poboljšavati, svakodnevno ima sve više humanitarnih akcija, riječ je o najosjetljivijim pitanju koje je vezano uz ljudsku pratnju i pomoć u najtežim trenucima. Područje prikupljanja i raspodjele humanitarne pomoći posebno je osjetljivo i zato je nužno da bude dobro i zakonski propisano. Svjedoci smo da u najtežim ljudskim trenucima dolazi da se pojedinci bogate i ostvaruju osobnu korist. Neke od osnovnih zamjerki u postojećem zakonu bile su praćenje tijeka novca prikupljenog u akcijama, veliki broj organizacija imao je izdano rješenje za stalno prikupljanje i pružanje humanitarne pomoći, teškoće s telefonskim brojevima za prikupljanje financijskih sredstava itd. Vlada je najavila da je cilj donošenja ovog zakona vratiti povjerenje građana u humanitarne akcije te da će država jamčiti da će svaka kuna prikupljane u akcijama doći upravo tamo gdje treba. Izuzetno je važno da se humanitarne akcije i dalje održavaju jer najčešće je to jedina opcija za obitelji koje se nađu u bezizlaznim situacijama. Međutim, stvarno još je važnije da kad se uključujemo u takve akcije znamo da novac koji smo donirali odlazi u prave ruke. Svjedoci smo mnogih humanitarnih aktivnosti koje nisu završile dobro i dolazimo u situaciju u kojoj je potrebno dobro promisliti prije dizanja telefonske slušalice i uključivanja u neki humanitarni projekt. Nekako kao da postoji upitnik iznad glave prije poziva kome uistinu odlazi novac od humanitarnih akcija? Zakonskim prijedlogom se predviđa da se novac koji eventualno ostane na računu nakon održavanja humanitarne akcije za neku oboljelu osobu mora se upotrijebiti za liječenje neke druge osobe. Dakle, taj novac će se moći naknadno iskoristiti samo za tu istu svrhu, za ono za što je prikupljan, a ne za nešto drugo. Isto tko neutrošeni novac organizator će zadržati na računu a potom uplatiti za prvu slijedeću akciju koja će imati isti cilj i svrhu, no zakon ne predviđa što će biti s tim novcem ukoliko nema u tom trenutku potrebe za neku dugu osobu, tko će nazirati što se događa s tim novcem, sasvim je uredu prenamjena novaca ali morala bi postojati i neka kontrola u međuvremenu. Također akcije će se morati prijavljivati Uredima državne uprave a Državno odvjetništvo dobiva mogućnost pokretanja postupka protiv onih koji su nenamjenski iskoristili novac. Predviđeno je i razvrstavanje humanitarnih akcija s obzirom na svrhu njihovog organiziranja, a uvodi se logotip humanitarnih akcija. I druge europske zemlje prepoznaju klasifikaciju humanitarnih akcija, doduše one nemaju posebne logotipe. U ovom slučaju taj logotip bi trebao značiti da je organizator prije pokretanja akcije ishodio određene dozvole. Nadalje, htjela bih spomenuti članak 7. U tom članku se propisuje da se korisniku humanitarne pomoći mora osigurati tajnost i zaštita osobnih podataka. Pitanje je kako se tajnost podataka može osigurati ako se neka akcija održava javnost mora znati podatke ako pruža pomoć nekome. Predloženo je i da humanitarne akcije traju duže. Do sada je to bilo mjesec dana, prijedlog je da humanitarna akcija može trajati više od toga točnije između 60 i 90 dana. Možda bi u ovom dijelu trebalo razmisliti treba li postojati neko ograničenje, ako da, koje i kakvo. Inspekcijski nadzor kada se radi o stalnom prikupljanju i pružanju humanitarne pomoći provodilo bi Ministarstvo socijalne politike i mladih, a nadzor nad humanitarnim akcijama provodilo bi nadležno ministarstvo u čiji djelokrug rada pripada akcija s obzirom na njenu svrhu. Nadalje, novi zakon ne predviđa kaznenu odgovornost, samo prekršajnu, drugim riječima tu postoji prostor za malverzaciju. Vrlo lako se može dogoditi da se potroši velika svota novaca, a kasnije plati kazna u iznosu između 10 i 30 tisuća kuna. Na tu odredbu zakona upozoravaju nas i Zaklada "Nore Šitum" u dopisu koji su dobili svi klubovi zastupnika. Oni upozoravaju da će se primjerice dogoditi da neka udruga potroši 2 milijuna kuna i za to plati kaznu u iznosu od 10 do 30 tisuća kuna. to su neke od primjedba u prijedlogu zakona. Unatoč tome želim ponoviti i podcrtati, humanitarne akcije su nužne i potrebne. Mnogi naši sugrađani su preživjeli upravo zahvaljujući humanitarnim organizacijama i akcijama. Stoga zakon svakako mora osigurati sigurnost građana da se i dalje odazivaju na humanitarne akcije te da pomažu onima kojima je to najpotrebnije. Područje humanitarne pomoći vrlo je osjetljivo, što smo do sada imali priliku u više navrata i vidjeti. Upravo zato bi trebalo ukloniti sve manjkavosti i stvari koje su nedorečene kako bi građani i dalje sudjelovali u humanitarnim akcijama bez straha da će njihov novac završiti na nekom sporednom ili krivom mjestu. Zakon svakako treba doprinijeti da se humanitarne akcije i dalje održavaju, da im ljudi vjeruju i da se rado odazivaju. Stoga je nužno ponavljam, otkloniti svaku sumnju koja bi na bilo koji način utjecala na građane u njihovoj namjeri da doniraju sredstva i pomognu onima kojima je to najpotrebnije.
Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam lijepo gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice slažem se sa vašom raspravom i sa svim onim pitanjima koje ste postavili. Zaista mora postaojati i vidim kod nas u Hrvatskoj bez obzira na siromaštvo i na sve što vlada u Hrvatskoj, mi se rado odazivamo humanitarnim akcijama. I mi sami zastupnici znamo koliko puta u klub na ime i prezime dobivamo upite od različitih osoba da pomognemo. Ono na što smo najosjetljiviji to su djeca i tu će rijetko tko reći ne, neću uplatiti humanitarnu pomoć jer je dijete bolesno ili nešto. i stvarno smatramo da treba uvesti reda i da treba biti nekako siguran kada se ta sredstva uplaćuju da će ona upravo biti proslijeđena tamo gdje najviše trebaju. I dobro ste rekli treba još možda pojačati kontrolu, a kazniti drastično one koji su prevarili i koji su na račun tuđe bolesti i tuđe nesreće u stvarnosti okoristili se novčano.
Martina Banić odgovor na repliku.
Hvala gospođo potpredsjednice. Kolegice Sumrak slažem se s ovim što ste vi rekli. činjenica je da se Hrvati rado odazivaju humanitarnim akcijama. Ovo što ste kazali vezano uz dopise, raznorazna pisma za pomoć koju dobivamo evo i mi ovdje u Saboru mislim da je zbog toga upravo dobro klasifikacija humanitarnih akcija jer moći ćemo vidjeti da li je to uistinu tako ili nije. Svakako je najvažnije da se pojača nadzor i kontrola jer nikako ne bi bilo dobro da građani odustanu od toga da sudjeluju u humanitarnim akcijama i da pomažu jedni drugima jer kao što znamo dobro je činiti dobro pa tako je jako dobro da i dalje svi sudjelujemo i u humanitarnim akcijama.
U ime kluba DC-a, Novog vala Narodne stranke reformista kolegica Vesna Škare Ožbolt nije prisutna, klub gubi pravo rasprave po ovoj točci. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Ivana Posavec Krivec.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Zamjenice sa suradnicom, kolegice i kolege. Pred nama je jedna tema za koju smo mi u klubu SDP-a sigurni da neće dovesti do podjela u našoj sabornici već da ćemo zajedno jednoglasno i solidarno podržati novi Prijedlog zakona o humanitarnoj pomoći koji je eto nakon puno stručnog rada i preispitivanja došao i na naše klupe. Zapravo kao što je kolegica Banić počela svoju raspravu danas možda se je potrebno upitati i okrenuti oko sebe i postaviti si pitanje, poznajemo li u svom okruženju ženu sa malim djetetom kojoj treba pomoć, poznajemo li obitelj koja je stradala u nekoj nesreći ili na neki način ostala bez krova nad glavom? Da li smo se ikada našli u situaciji da smo svoje bolesno dijete trebali ostaviti u bolnici bez da smo mogli biti uz njegov krevet? Sve su to teme na koje se građani RH odazivaju i na takvim temama realizirao se veliki broj humanitarnih aktivnosti u našoj povijesti. No nije to sve skupa niti slučajno jer i naša povijest pokazala je da u trenucima kada je bilo najteže smo bili solidarni. Bili smo zajedno i braneći Hrvatsku i stvarajući tu Hrvatsku ali najviše svi dijelovi Hrvatske humanitarno su pomagali ona područja koja su stradala da li tada u ratu ili kasnije u nekim drugim najčešće prirodnim katastrofama koje su se događale. Pa eto tako i ne slučajno evo danas raspravljamo prijedlogu novog zakona godinu dana nakon velike prirodne katastrofe koja je zadesila istok naše Hrvatske i u kojoj se još i dan danas saniraju velike posljedice. I zapravo je to pravi primjer jedne velike humanitarne pomoći. Humanitarne pomoći u kojoj je prvenstveno Vlada preuzela veliku odgovornost. Čak bih rekla da je možda i u ovom zakonu koji je krenuo ranije i o kojem je zapravo koncem 2013. godine se počelo preispitivati koji su nedostaci Zakona iz 2010. koji je evo sa današnjim danom gotovo 5 godina na snazi, koji su nedostaci i što sve treba popraviti tada od 2013. uočeni su nedostaci a u 2014. je stručno povjerenstvo radilo na iznalaženju novih modela. I kao što je ovdje zamjenica ministrice rekla ovo je jedan novi model čak i u europskim razmjerima. Dakle nije potrebno uvijek sve prepisivati, nekad treba pokazati inovativnost i modele koje smo mi zapravo i sami uočili da najbolje funkcioniraju. Upravo na prošlogodišnjoj neprilici koja se dogodila u istočnoj Slavoniji Hrvatska se ponovno ujedinila. Ujedinila se kao što se ujedinila na nizu drugih aktivnosti od stradanja djece od raznih bolesti. No nažalost kao što je već ovdje rečeno iz svih tih aktivnosti uočeni su i nedostaci. Uvijek je puno više pozitivnih primjera humanitarnih aktivnosti, puno je više onoga što se pokazalo dobro i što je pomoglo a malo je slučajeva koji zapravo bacaju tu ružnu sjenu da je nešto korišteno u privatne svrhe, da je nešto zlonamjerno, krivo učinjeno, zloupotrijebljen položaj ili nešto slično ali potrebno je odgovorno pristupiti rješavanju i takvih situacija. I zato nas u klubu SDP-a zapravo iznimno vesele sve ove mjere koje su iz zapravo uočenih nedostataka stvorile pozitivne pomake i koje pred nas stavljaju prijedlog zakona u prvom čitanju koji uistinu nudi kvalitetne pomake i novine, koji nudi nove kontrole, koji nudi nove mehanizme i koji osigurava jednu transparentnost, jednu preglednost, jedan jasni tijek novca. Evo možemo se vratiti i na poslovicu koju su kolege spominjale maloprije, važno je da se vide ti tragovi, važno je da se vidi gdje je završila svaka kuna, svaka pomoć materijalna ili novčana koju je građanin Republike Hrvatske uputio da bi pomogao onome kome je ta pomoć u ovom trenutku potrebna. Kada govorimo o našem primjeru i stavljamo ga u okvire Europske unije čija smo i mi članica onda svakako treba naglasiti da je Europska unija zapravo sa svim svojim zemljama članicama najveći donator humanitarnih pomoći u cijelome svijetu. To znači da kada gledamo iznose kojim Europska unija pomaže to je preko 120 milijuna ljudi godišnje primi pomoć od nekog stanovnika Europske unije odnosno od neke zemlje članice Europske unije. Ili ako gledamo na nekakvoj financijskoj, materijalnoj ili novčanoj razini onda to nije zapravo toliko puno. To ispadne svega pomoć od neka 2 eura po stanovniku ili građaninu Europske unije. Dakle i u kontekstu okruženja kojemu mi pripadamo uređeno je zakonodavstvo koje se tiče pomaganja, zakonodavstvo koje postaje jedan dio građanskoga odgoja, koje postaje jedan dio razmišljanja i načina života, to je način na koji mi odgajamo svoju djecu. Ja sam sigurna kolegice i kolege da ste se svi vi skupa zajedno evo i ja sam sigurno jedna od tih i svi mi da smo se našli nebrojeno puta u situaciji kada smo bili u prilici pomoći. Najčešće pomažemo ljudima koje ne poznajemo. Pomažemo zato što imamo za tim potrebu i zato što smo u prilici da to učinimo. Sigurno smo se odazvali svim takvim aktivnostima i nismo razmišljali da li postoji zakonski okvir da pomognemo, nismo razmišljali da će ta pomoć uistinu biti u 100%-tnom iznosu iskorištena za pravu namjeru. Bila nam je potreba pomoći. I sigurna sam da bismo to opet učinili. Zato je dobro da postoji i želja države da kroz institucije uredi ovo područje, uredi sva ova pitanja kako ne bi više bilo nikakvih dilema i kako bi građani u Republici Hrvatskoj koji trenutno možda i nemaju niti za vlastite potrebe, koji često pomažu baš i kada nemaju jer smatraju da onaj koji treba pomoć ima još manje i da mu je ta pomoć iznimno nužna i potrebna, da bi oni bili sigurni da je svaka kuna, svaka materijalna pomoć koju su izdvojili uistinu završila sa pravim ciljem i na pravome putu. I onda kada razlučimo tko je u mogućnosti biti organizator humanitarnih pomoći upravo dolazimo i do tog područja koje mora biti kao što je rečeno u potpunosti transparentno. Jer definitivno kroz razne registre, urede, državne urede u županijama i druge institucije pa onda i nadzor ministarstva potrebno je utvrditi tko može i na koji način opravdava model po kojem ima pravo biti organizator humanitarne pomoći. Vidjelo se je da je bilo izdano dosta recimo to tako odobrenja za trajne humanitarne aktivnosti i pomoći a da zapravo oni organizatori takvih aktivnosti nisu ispunili svoju obvezu i tu je bilo potrebno unaprijediti model što je svakako pozitivno i u tom segmentu. Kada govorimo o tome kako treba pratiti taj trag ili slijed novca onda je bitna i novina koja se uvodi ovim zakonom da sav onaj novac koji je nažalost neutrošen za svrhu za koju je bio prikupljan bude usmjeren u novu humanitarnu aktivnost sljedeću istoga karaktera ili istog sadržaja. Vrlo je neugodna situacija kada se cijela Hrvatska solidarizira, kada ustane i kada je spremna pomoći. Ali kada nažalost to nije dovoljno jer postoje neki drugi razlozi i ta velika plemenitost i solidarnost nažalost završi tragično, ali onda ostaje jedna situacija koja pravno nije razriješena, ostaje situacija oko koje nastaju novi sukobi, nova pitanja, nove dileme. Upravo takvu situaciju bilo je potrebno razriješiti vrlo jasno i kroz ovaj zakon dobivamo zapravo rješenje koje nikada više ne bi trebalo postaviti dilemu što se događa sa novcem koji je prikupljen od humanitarne aktivnosti u svrhu humanitarne pomoći sa određenim ciljem. Znači on će u sljedeću aktivnost biti usmjeren znači ponovno za istu namjenu. Isto je pitanje i uvođenje DORH-a u rješavanje nažalost krivo utrošenih sredstava ili nenamjenski utrošenih sredstava, povrata sredstava i njihovog daljnjeg transfera. Dakle ovo je jedan zakon koji je općedruštveno koristan, on je nužan da se urede odnosi među civilnim sektorom, među fizičkim osobama, među institucijama, među građanima, gotovo vrlo široko zahvaća populaciju u Republici Hrvatskoj. Vjerujem da nema niti jedne obitelji koja nije okrenula neki telefonski broj i bila spremna pomoći iz svog domaćinstva, ne poznavajući nikoga. I zato je bitno da nad njim stoje institucije Hrvatske države, da one preuzimaju odgovornost i da vraćaju povjerenje građanima. Upravo to povjerenje vraća se mnogim mjerama koje je ova Vlada dala i mi u klubu SDP-a u potpunosti ćemo podržati ovaj prijedlog zakona o humanitarnoj pomoći, čak ćemo i sugerirati da neke rasprave koje su bile provođene na odborima kao zainteresiranim i matičnim radnim tijelima budu razmotrene do sljedećeg čitanja. Jer evo baš i na primjeru katastrofe koja je zadesila prošle godine Hrvatsku uočeno je da osim materijalne štete postoje i drugi oblici gdje je potrebno pomoći. To je u svakom slučaju psihosocijalna pomoć i možda je i to jedan od područja na kojem bi trebalo djelovati. Dakle zaključno, ovaj Zakon o humanitarnoj pomoći uz detekciju svega onoga što je trebalo unaprijediti u odnosu na zakon važeći iz 2010., a ponajprije sa ciljem transparentnosti u prikupljanju, pružanju i svrhovitom korištenju humanitarne pomoći dobit će punu podršku kluba SDP-a u prvom čitanju. A sve vas, kolegice i kolege koji ste ostali danas ovdje u sabornici, evo biti ću slobodna pozvati da zajedno pomognemo jednu humanitarnu aktivnost koja bi trebala vratiti osmijeh na dječja lica u bolnicama i to na način da otipkamo broj 0609005 kako bi eto pomogli i tu jednu nacionalnu humanitarnu pomoć. Hvala.
Ivica Mandić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvažena kolegice, isto kao i kolegica Martina vrlo lijepo, sadržajno ste ovaj zakon prenijeli nama. Ono na što sam vam htio replicirati je ovo što ste vi na kraju se dotakli, da je bitna transparentnost radi prikupljanja i da je to zakonski regulirano po pitanju potrošnje čisto da se plemenitost i dobrota ljudi ne ubije kod građana. Jer građani koji imaju vrlo veliku senzibilnost i empatiju prema ljudima u potrebi, a posebno djeci, ako se taj novac ne koristi na kvalitetan način i ako nije transparentnost od početka do kraja onda možemo dobiti krive efekte. Jer mi kao narod smo vrlo osjetljivi, vrlo solidarni i mislim da bi ako to na točan zakonski način reguliramo da bi mogli izazvati krive, da kod ljudi upravo ta dobrota ode u onu drugu situaciju. Ja ću samo napomenuti jednu humanu akciju u gradu Đakovu za dječji osmijeh gdje smo imali jedan dobar koncept prije nego što je na razini Republike Hrvatske za pužnice, jednoj djevojčici smo odradili pužnicu i prikupili 54000 kuna. Kad je zakon regulirao pužnice roditelji su taj novac vratili i mi smo nakon toga organizirali dječji osmijeh i za sva liječenja i taj puta na tom koncertu smo svim izvođačima poslali koliko je prikupljeno i način, slijed novaca prema toj obitelji. I kažem, uglavnom bitna je ta transparentnost i jasnoća da bi upravo u ljudima potakli da taj novac koristi sigurno, kvalitetno, a slažem se s vama u potpunosti što ste vi govorili.
Ivana Posavec Krivec, odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Da kolega, svi smo kao što sam rekla i na početku vjerojatno na istom tragu. Ovo su stvari koje zapravo znače činiti dobro, činiti dobro svima koje poznajemo i koje ne poznamo iz različitih potreba. Transparentnost prije svega. Ovdje je riječ u konačnici o javnom novcu jer sav taj novac koji se prikuplja na jednoj humanitarnoj pomoći je novac građana koji su ga uplatili na razne načine, da li općom uplatnicom, da li telefonskim pozivom, da li kupnjom nekog predmeta ili na neki drugi, on postaje javnim novcem. Oni koji upravljaju tim novcem i koji su unaprijed odredili cilj humanitarne aktivnosti moraju nositi odgovornost da taj trag novca uistinu od samoga početka do kraja bude transparentno praćen, da bude vidljiv. I ono što je predlagateljica kroz ovaj zakon zapravo i odredila je upravo mogućnost praćenja svakog projekta od njegovog početka do kraja. Ono što je kroz vizualni identitet, kroz logotip, kroz određivanje zapravo broja aktivnosti, njegove registarske oznake itd., novina u ovom zakonu je nešto što treba uz sve ono što mi osjećamo kao ljudi koji su suosjećajni, vratiti tu sigurnost i vratiti to povjerenje da zajedno uz male korake možemo od malo učiniti puno, da možemo pomoći i da je to zapravo cilj kako trebamo eto rješavati ona pitanja koja nisu institucionalno riješena. Njih nema toliko puno. Oni nisu kako da to kažemo pravilo, oni su izuzetak i upravo na tim izuzecima treba pokazati transparentnost i treba pokazati da niti jednom ne treba odustati jer postoji model da se pomogne.
U ime Kluba zastupnika HSU-a kolegica Marija Ilić.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovana zamjenice ministrice sa suradnicom. Pa vidite, ovdje u svakoj raspravi gotovo smo počeli, a što je lijepo čuti svakako da smo barem u nečem jedinstveni i ujedinjeni. A zapravo ja moram reći da nije upitno da smo u zlu, u nedaćama i katastrofi jedinstveni. Upitno je da li su se svi pridržavali zakona i rekla bih moralnih regula i upravo zbog svega toga je ovaj prijedlog zakona svakako dobro došao. Načelno tekst prijedloga zakona mislim da treba pojednostavniti radi jasnoće potencijalnim organizatorima i humanitarnih aktivnosti. Stoga predlažemo da se pojedina područja uredi u cijelosti, a zatim prijeđe na sljedeće. Na primjer povezivanim člancima zakona urediti područje instituta trajnog prikupljanja humanitarne pomoći, a potom urediti i područje humanitarnih akcija i sve što se na njih odnosi. Za provedbu predloženog zakona od velike je važnosti postojanje drugih pretpostavki koje u praksi još uvijek nisu zaživjele, među kojima svakako treba istaknuti jedinstvenu evidenciju i umreženost sustava koji sudjeluju u provedbi ovog zakona, umreženost sa sustavom kaznene i prekršajne evidencije. Zatim sustav nadzora nad financijskim poslovanjem udruga. Tek će ispunjavanje ovih pretpostavki omogućiti provođenje zakona u zadanim rokovima i na predviđeni način. Znači, prije stupanja na snagu ovog zakona potrebno je izraditi jedinstvene evidencije koje će biti povezane sa uredima državne uprave u županijama i nadležnim ministarstvom, a nužna je i umreženost sa sustavom uprave, pravosuđa i financija kako bi se mogle provesti odredbe o nadzoru i praćenju. Iako je predloženo da se u nadzor uključe nadležna ministarstva smatramo da bi bilo potrebno dodatno zakonski urediti područje humanitarnih akcija u kojima se prikupljaju sredstva za liječenje teško oboljelih osoba na način da se već u postupku odobravanja humanitarne akcije uključe zdravstvene službe, jer gotovo trećina svih akcija upravo su akcije sa svrhom liječenja. Budući se često radi o liječenju u inozemstvu ili liječenju alternativnim metodama, lijekovima i slično predlažemo dodatno regulirati pitanja vezana uz humanitarne akcije ovog tipa radi velike mogućnosti zlouporabe i manipulacije baš upravo na tom području. Dodatno zakonski valja urediti i područje prikupljanja sredstava putem društvenih mreža, facebooka, web linkova i slično koje imaju izrazitu mogućnost brzog širenja informacija i prikupljanja značajnih financijskih sredstava a bez mogućnosti kontrole i nadzora. Prijedlogom zakona se nije ispunio mislim jasni jedan, jasnije definiranje uvjeta za stalno prikupljanje i pružanje humanitarne pomoći, odnosno profiliranje pravnih osoba koje se trajno, kvalitetno i aktivno bave humanitarnim djelovanjem. Upravo područje humanitarne djelatnosti ostalo je nedefinirano područje koje nije uređeno niti ovim, niti nekim drugim propisom. Upis u registar udruga kojim se kategorizira humanitarna djelatnost i izdavanje dozvole za stalno prikupljanje su različiti postupci i često pred različitim upravnim tijelima na razini županije, te ovo mora biti, rekla bih usklađeno. U praksi se brojne udruge proizvoljno opredjeljuju za ovu djelatnost navodeći različite aktivnosti u svojim statutima i kao takve se upisuju u registar kao humanitarne organizacije. Predlažemo propisati definiciju humanitarne djelatnosti što ona sve uključuje i koje su pretpostavke da se pravne osobe registriraju za obavljanje ove djelatnosti. Prijedlogom zakona mislimo da nije dovoljno pojačan mehanizam nadzora prikupljanja i pružanja humanitarne pomoći u odnosu na zaklade i fundacije, jer dobrotvorne priredbe i slične akcije koje organiziraju zaklade i fundacije nisu izjednačene s humanitarnim akcijama kako je uređeno za ostale udruge i druge pravne i fizičke osobe. Nadalje, prošlogodišnja katastrofalna poplava, poplave što su pogodile područja Vukovarsko-srijemske županije upozoravaju i nalažu dodatnu preciznost i jasnoću izradi ovog prijedloga zakona naravno vodeći računa i o preporukama iz Izvješća pučke pravobraniteljice o ljudskim pravima u kontekstu katastrofe uzrokovane ovom poplavom. To se osobito odnosi na uređenje pitanja prikupljanja i raspodjele humanitarne pomoći u slučaju katastrofa, velikih nesreća i kriza uvjetovanih ljudskim djelovanjem. Stoga predlažemo da se u sadržaj pojma humanitarne pomoći u smislu ovog zakona osim materijalnih i financijskih dobara uključi kao što je to rekla i kolegica Posavec psihosocijalna pomoć jer svakodnevno možemo posvjedočiti od koliko je važnosti pravovremeno i profesionalno pružanje psihosocijalne pomoći stradalnicima. Osim što u pojmovniku ovog prijedloga nije jasno definiran sam pojam humanitarne djelatnosti kako sam već napomenula nije definiran ni pojam socijalno osjetljivih skupina i jasnije treba odrediti izraz korisnik, a svakako dodati izraz žrtva katastrofe i velikih nesreća. Jedna od važnih preporuka iz Izvješća pravobraniteljice koje smo mogli nedavno iščitati proizašla je iz nastale situacije tijekom katastrofalne poplave u kojoj je o dodjeljivanju financijske pomoći odlučivao Hrvatski crveni križ na nedovoljno transparentan način odnosi se na unapređenje načina i odlučivanja o prikupljanju i raspodjeli humanitarne pomoći. Smatramo da bi predlagatelj morao jasno utvrditi tko o tome odlučuje, kako se zbog zakonskih nejasnoća ne bi ponovile nepotrebne prošlogodišnje neugodnosti koje su stradalnicima samo dodatno otežali stanje, a u ljudima izazivali i izazvali sumnje. Predloženi način vođenja i podnošenja evidencije o ukupno prikupljenoj i pruženoj humanitarnoj pomoći držimo nedorečeno dovoljno jasnim i preglednim što može dovesti do neželjenih manipulacija. Da bi se to izbjeglo svi uredi na razini županija trebaju voditi evidenciju o ukupno prikupljenoj i pruženoj humanitarnoj pomoći a izvješća moraju biti dostupna javnosti na mrežnim stranicama tih ureda. Također smo mišljenja da bi uz to trebalo voditi i pojedinačne evidencijske kartone kao što i ima u prijedlogu zakona jer bi se tako omogućilo bolje praćenje pružanja pomoći korisnicima i doprinijelo lakšem provođenju inspekcijskih nadzora, preglednosti i očuvanju ono što je najvažnije povjerenja građana koji doniraju. Svakako pozdravljamo prijedlog ovog zakona sa svim novinama za koje držimo da je najbitniji iskorak u smjeru da država bude odgovorna i jamac za pravednu raspodjelu humanitarne pomoći građanima kojima je potrebna. Nadamo se da će predlagatelj u izradi konačnog prijedloga zakona uvažiti evo i ove naše konkretne prijedloge i mišljenja. S tim da će klub HSU-a podržati ovaj prijedlog. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Boris Blažeković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospođo zamjenice sa suradnicom. Jedan dobar zakon je pred nama i svi danas praktički unisono govorimo o važnosti takvih akcija koje naprosto u humanitarnoj pomoći širih razmjera ujedinjuju građane RH. Humanitarna pomoć je kratkoročno materijalna logistička pomoć kao mjera za zaštitu i brigu za ljude na humanitarnoj osnovi. Obično se pruža kod posljedica humanitarnih kriza. Osnovni ciljevi su spas ljudskih života, pružanje pomoći za osnove ljudskih potreba, pružanje osnovnih higijenskih i medicinskih pomoći. Pomoći u razvoju razlikuju se uglavnom u pružanju kratkoročne pomoći. Organizacije koje, najpoznatije organizacije koje pružaju humanitarnu pomoć su svakako od UN-a organiziran UNHCR, UNICEF, UNCDF i brojne druge ad hoc organizacije tijela. Organizacija EU ima svoj Odjel za humanitarnu pomoć ECHO i značajna između ostalih američka organizacija USAID State Departmenta koja pruža humanitarnu pomoć u inozemstvu. Tu su Međunarodni crveni križ, Liječnici bez granica, Care Internationaln Caritas itd., itd. U Hrvatskoj djeluje što većih, što manjih preko 300 negdje oko 330 raznih organizacija koje su evidentirane za skupljanje humanitarne pomoći. Po ovom uvodu u zakonu govori se da je vrijednost ukupno prikupljene humanitarne pomoći u razdoblju od srpnja 2011. do veljače 2015. iznosila 156 milijuna i 412 tisuća 992 kune i 66 lipa dok je vrijednost ukupno pružene humanitarne pomoći u istom razdoblju iznosila 135 milijuna 660 tisuća 749 kuna i 70 lipa. Razlika je u tim materijalnim nekakvim troškovima organizatora tih humanitarnih akcija. Hrvatska načelno ima sreću da ima vrlo osjetljive građane na tuđa stradanja. Humanitarna pomoć jest stvarna briga pojedinaca za pomoć ljudima kojima je pomoć potrebna. Taj naboj hrvatski građani pokazuje stalno kroz sudjelovanje u brojnim javnim humanitarnim akcijama, ali i osobnim pojedinačnim djelovanjima i volontiranjima u humanitarne svrhe. Najavljuju se razni problemi oko djelovanja humanitarnih udruga i humanitarnih akcija. U nekim slučajevima dolazi rekli bi čak do nelojalne konkurencije nekih udruga oko iste humanitarne akcije. Kod većih katastrofa i akcije razne organizacije djeluju u sinergiji. Jasno kao i svugdje i u djelovanju humanitarnih udruga i raznih pozivanja na humanitarne akcije pojavljuju se i nemoralne osobe koje bezočno iskorištavaju tuđu nesreću i humanitarne akcije za svoju osobnu korist i osobno bogaćenje. Kad se takve strašne pojave dogode pada entuzijazam ljudi, inače po svoj prirodi voljnih pomoći i donirati svoj rad, sredstva, talent za bilo koje druge potrebe i vrijedne humanitarne akcije. Većina nas, većina građana RH se sjeća čestih humanitarnih koncerata za razna područja pogođena ratnom katastrofom za ratne vojne postrojbe, za stradale u Domovinskom ratu. Treba se još jednom kad god je moguće zahvaliti i izraziti zahvalnost svima i likovnim umjetnicima koji su donirali svoja djela, i glazbenicima koji su donirali svoje skladbe i nastup i svima onima koji su se nesebično stavili u službu pomoći za one kojima je tada bilo najpotrebnije. A treba se zahvaliti i svima onima koji bez obzira na saznanja o raznim nepravilnostima pa čak i krađama i bez obzira na razočaranja vezana uz humanitarne akcije i dalje nesebično pomažu kad god ih se pozove na neku od humanitarnih akcija. Humanitarne akcije i široki odaziv na njih osim što izravno pomažu potrebitima govore i o humanoj strani cijelog društva. Humanost društva govori o stvarnom stanju mentalnog zdravlja društva. Mislim da možemo biti ponosni na humanost hrvatskih građana i građanki. Promjeni zakona pristupilo se iz razloga jer se pokazalo da postoje problemi vezani za implementaciju Zakona o humanitarnoj pomoći u praksi i to su najviše, praćenje tijeka novaca prikupljenog u organiziranim humanitarnim akcijama kako u djelu koji se odnosi na trošenje sredstava po završetku same akcije tako i djelu koje se odnosi na postupanje s preostalim sredstvima prikupljenima u određenoj humanitarnoj akciji primjerice u slučaju smrti krajnjeg korisnika. Velik je broj organizacija kojima je izdano rješenje za tzv. stalno prikupljanje i pružanje humanitarne pomoći koje su neaktivne ili tek povremeno aktivne. Rast broja humanitarnih akcija koje nisu organizirane u skladu s važećim zakonima koji problemi vezani uz korištenje telefonskih brojeva s posebnom primjenom za prikupljanje financijskih sredstava. Teškoće organizacije i provedbe inspekcijskog nadzora na razini Ureda državne uprave u županiji, ne postojanje odredbi koje reguliraju raspolaganje i preostalim sredstvima nakon što je humanitarna akcija završena a njena svrha ispunjena, ne postojanje regulative koja organizira zato jer je humanitarnih akcija koje su usmjerene na više korisnika obvezuje da unaprijed odrede kriterije, način raspodjele prikupljanih sredstava i dobara među korisnicima itd. Slijedom rezultata provedenih konzultacija Ministarstvo socijalne politike i mladih osnovalo je u siječnju 2014.godine radnu skupinu sastavljenu od relevantnih dionika za ovo područje koja je započela sa izradom novog Zakona o humanitarnoj pomoći s ciljem osiguravanja veće transparentnosti u prikupljanju, pružanju i korištenju humanitarne pomoći te osiguravanje dodatne zaštite građana koji sudjeluju u humanitarnim akcijama. Rečeno je ovdje u osnovnim pitanjima koje se uređuju predloženim zakonom. Ponovit ću kao što su i moji prethodnici govorili o toj zadnjoj velikoj općoj humanitarnoj akciji prije godinu dana vezano uz katastrofalne poplave u Slavoniji. Treba ponoviti jer je to bilo nešto veliko, veliko za cijelu državu. I bez obzira na sve probleme i neke nespretnosti ukupni angažman i pojedinaca i grupa i države govori o svima nama kao solidarnom društvu, govori o nama kao državi koja ima ogromne rezerve čovječnosti ali i države koja ima organizacijski kapaciteta da u nesreći pomogne stradalima i da im u najkraćem mogućem roku omogući vraćanje u normalan život. Treba istaknuti i zahvaliti se svim pojedincima i grupama iz cijele Hrvatske koji su osim doniranja i slanja pomoći svojim osobnim dolaskom na lice mjesta iskreno i nesebično fizičkim radom pomagali unesrećenima. Mi u HNS-u smo uvjereni da je program obnove poplavljenih područja vrhunski odrađena akcija Vlade Republike Hrvatske. To je akcija koja je u godinu dana uspjela angažmanom skoro svih ministarstava sanirati većinu šteta izazvanih poplavama. Brzina i kvaliteta obnove od infrastrukturnih objekata, pa do obnova kuća, obrta, poduzeća, čuvanja radnih mjesta, obnove poljoprivrednih površina, obnove stočnog fonda je primjer kojim se ne može pohvaliti, ne mogu pohvaliti mnogo razvijenije zemlje pa čak ni Njemačka nakon svojih tragičnih poplava. U godinu dana odraditi takav posao a sve sa ishodovanim legalnim dozvolama i u okviru strogih zakonskih propisa je stvari podvig a čuti ćete od načelnika općine Gunja da je Gunja danas i da će završetku obnove biti ljepša nego što je ikad bila. Dobar je osjećaj kad znaš da ukoliko na nesreću stradaš od neke katastrofe postoje ljudi i država koji znaju i koji su ti spremni pomoći. Mi u HNS-u smatramo da je humanitaran rad važan i neophodan za sve i za primatelje i za davatelje humanitarne pomoći i za cjelokupno društvo. Jasno da i to područje neophodno urediti adekvatnim kvalitetnim zakonskim propisima kako bi se na transparentan i nedvosmislen način omogućilo prvenstveno da humanitarna pomoć stigne točno onima kojima je i namijenjena a onda je to i najveća satisfakcija onima koji su tu pomoć i dali. Jedan od pomoćnih alata ovoga zakona bit će vjerojatno i Zakon o civilnoj zaštiti koji je u proceduri i očekuje se njegovo skoro drugo čitanje. A u nadi još nekih sitnih poboljšanja ovog zakona do drugog čitanja klub HNS-a Liberalnih demokrata podražava ovaj zakon u prvom čitanju. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospođe zamjenice ministra i pomoćnice, suradnica. Ima jedno dijete u selu Klokočevi kod Slavonskog Broda koji ima tumor medijastinuma. Ja kao većina hrvatskih građana sam vrlo humanim stavovima s obzirom da je bilo potrebno liječenje operativno u ustanovama sa sofisticiranim mogućnostima i načinom operacije pa sam odlučio dakle na Rebru je bio također, odlučio organizirati humanitarni koncert u Slavonskom Brodu kako bismo prikupili određena sredstva koliko možemo da bismo pomogli tome djetetu i roditeljima toga djeteta. Kada sam pokušao organizirati humanitarni koncert onda mi je jedan od izvođača, neću sada govoriti koji su sudjelovali nije uredu mi je rekao, a jesi li ti pribavio odobrenje od ZAMP-a. Pa nisam reko ni znao da mi treba odobrenje od ZAMP-a za humanitarni, a osim toga valjda će mi ZAMP oprostiti ako organiziram humanitarni koncert za tako bolesno dijete. Međutim on je rekao da je potrebno pribaviti odobrenje ZAMP-a s time da napišem zamolbu ZAMP-u da mi oprosti iznos koji bi ZAMP inače recimo za svatove naplatio otprilike tisuću kuna po svatovima, kada organizirate svatove tisuću kuna moraju pratiti svirci, ali to plati onaj tko organizira svatove obično roditelji kao i ja dva puta u životu. Dakle imamo mi puno problema i ovaj Zakon o humanitarnoj pomoći nije obuhvatio sve moguće pretpostavke koje bi bile potrebite, a da bismo zaista ovaj zakon mogli nazvati zakonom o humanitarnoj pomoći. Hrvatski narod je pokazao da je zaista narod koji osjeća svačiju potrebu, koji osjeća bol i tegobe onih koji su u nevolji, koji su u bolesti, koji su u siromaštvu, koji su sudionici prirodnih velikih katastrofa. Ali osjeća li to ZAMP, osjeća li to teleoperater, osjeća li to na kraju krajeva i država kojoj svi plaćamo porez i još dodano dajemo za humanitarnu pomoć? Pa evo sada ovih dana na televiziji ima jedna akcija koja kaže, dolje ispod piše, pozivom na ovaj telefonski broj, možda i na ovaj koji je rekla gospođa iz SDP-a, kaže ovako pozivom pomažete sa 6,25 kuna uključujući i PDV. To znači da ja darujem pet kuna, a državi ide kuna i 25, jel 25% je PDV. Prije je pisalo upravo tako na televizijskim ekranima … pet kuna darujemo plus 1,25 kuna, sada je izmišljen način kako da to objedinimo da se baš i ne vidi da je 1,25 PDV, a pet kuna je izravne pomoći humanitarne koje pozivom na telefon 060 obično. To su telefoni provajdera telefonskih. Kada je bila poplava u Cvelferiji da sada na nabrajam sela koja znam na pamet jer sam prešao pješke od Rajeva Sela, Račinovaca, Gunje, Đurća, Vrbanje, Strošinaca ne znam jesam li koga zaboravio ali sjetit ću se, dakle Drenovaca, prošao ta sela onda je rečeno da je Crveni križ kao organizator skupljanja novčane humanitarne pomoći nije imao svoj broj nego je morao uzeti od provajdera broj. Provajder nikada nije besplatan. On kaže evo ti moj broj ali ćeš mi dati toliko i toliko. Jeli to humano od provajdera, jeli to humano od teleoperatera, jeli humano na kraju krajeva i od države, Vlade RH bilo koje nećemo govoriti ovdje nema politikantstva? Jeli to humano od ZAMP-a ili pak trebamo u Zakonu o zaštiti o autorskih prava donijeti također izmjenu, a vezano uz ovaj Zakon o humanitarnoj pomoći da kada se organizira humanitarni koncert da nema potrebe ili samo da treba izvaditi potvrdu da je humanitarni koncert i da se ZAMP automatski odriče svoje naknade. Toga nema u ovome zakonu, a o tome govori članak 8.govori može se prikupljati, pružati itd. I gledajte, kada je otkriveno da je Crveni križ iznajmio broj provajdera, a nema svoj vlastiti broj, humanitarne pomoći i pozivi su stali. Na koliko su stali? Na 68 milijuna kuna saznajemo jučer od gospodina našega kolege Jelića Josipa, primariusa koji je predsjednik Crvenog križa Hrvatske i stalo je na 68 milijuna. Jesmo li mogli prikupiti više? Jesmo i željeli smo, imali smo i volju. Evo sada će Vizija Croatica nije to humanitarna akcija ali prikupit će 100 milijuna kuna za spas Imunološkog zavoda. Koliko je hrvatski narod i hrvatski građani zainteresirani za svakog svog čovjeka, za svaku svoju firmu, za cijelu Hrvatsku da će prikupiti 100 milijuna kuna za Imunološki zavod Zagreb. Ali kada su doznali da se provajderu plaća dio novaca od tog poziva onda je velika većina odustala od poziva. Koliko svaki od nas, pogledajte mobitele, koliko poziva dobivamo da uplatimo, ljudi nas mole. Ne znam jeli to istina ili nije, ima raznoraznih stvari koje se događaju i sumnjivih, teško je utvrditi, ne bih htio dušu griješiti da kažem da netko moli, a da te želi prevarati, ali ima i prevaranata takvih. I na kraju krajeva svi ste dobili dopis gospođe Đane Atanasovski u kojem podrobno opisuje situaciju između dviju udruga i situacije koja je žalosno završila za Noru Šitum, koja je dakle umrla u američkoj bolnici a novci koji su ostali od humanitarnih uplata ljudi je postala predmet svađe koja je, a ne znam reći, ne znam te riječi koje bih upotrijebio žalosna za Republiku Hrvatsku, žalosna za sve nas i jedan loš primjer kojim obeshrabruje humane ljude da više sudjeluju uopće u humanitarnim akcijama nakon svega toga. Dakle naravno da treba takvu situaciju koja je pomalo kaotična u zakonu, u bivšem zakonu i u bivšoj praksi, ne kažem u Zakonu o humanitarnoj pomoći treba urediti. Da li baš ovako kao što je ovaj zakon predvidio a sada ću vam reći zašto teško je reći. Ili se on, je li ovo u prvom ili ne znam kojem čitanju je ovaj zakon ili konačni prijedlog zakona, ne znam, prvo čitanje, odlično da je prvo čitanje da možemo još u drugom čitanju. Dakle, evo nekih stvari. U članku 15. ovoga zakona piše, osim dokumentacije iz stavka 2. a to je ovjeren statut svake humanitarne udruge, napisan program rada za naredne 3 godine, to su oni opći uvjeti, dokaze da neprofitna pravna osoba ima osigurane izvršitelje, prostor u kojem djeluje i opremu potrebnu za provođenje programa rada. Što je to oprema za provođenje programa rada? Nadalje, potrebno je da ima i uvjerenje oni koji su u toj pravnoj osobi za prikupljanje humanitarne pomoći nisu pod kaznenim postupkom ili kažnjeno gonjeni, da nije vođen kazneni postupak ili pak prekršajni postupak iz članka 14. stavka 2. itd…. I kaže, osim te dokumentacije koja je vrlo obilna i vrlo opsežna, treba joj poprilično vremena da se napravi kaže potrebno je presliku vjerodostojne dokumentacije kojom se dokazuje da je u razdoblju od dvije godine prije podnošenja zahtjeva, pazite ovo, provela najmanje 5 humanitarnih akcija. Odnosno manje ako su te akcije trajale ukupno najmanje 180 dana. Je li to svaka akcija po 180 dana ili 5 akcija da je ukupno trajalo 180 dana? Ja sam shvatio kako ovdje piše da je svaka akcija trajala po 180 dana. Ali unazad dvije godine. Pa kada uzmemo da je 5 akcija po 6 mjeseci to je 2,5 godine. Nemoguće je provesti ili se vode akcije paralelno, jedino tako da provedeš 5 akcija u 2 godine po 180 dana. Dakle pomalo je napisano tako da je u najmanju ruku nejasno, blago rečeno. Isto tako se to ponavlja i u članku 14. pod stavkom 3., podnositelj zahtjeva je u razdoblju od 2 godine prije podnošenja zahtjeva za izdavanje rješenja iz stavka 1. ovoga članka proveo najmanje 5 humanitarnih akcija odnosno manje ako su akcije trajale ukupno najmanje 180 dana u roku od, opet onom roku od 2 godine, što je nemoguće provesti 5 akcija po 180 dana. O tome kako se raspolaže novcem nakon eventualne, eto ne daj Bože smrti osobe za koju se humanitarna akcija pokreće kaže ovdje ona ostaje za prvog sljedećeg koji bude obolio od te recimo ako je u pitanju bolest, za prvog sljedećeg. To mi pomalo liči na ono kada dođemo na sprovod pa svećenik moli očenaš, kaže za sve ovdje prisutne i za onog koji će prvi među nama napustiti ovo zemaljstvo. Je li to baš pravo rješenje ili nije? Imamo i drugačijih i to pozitivnih primjera. Na primjer, Zaklada Ana Rukavina čija su sredstva koja su nakon smrti ostala mužu koji je prebacio na majku pokojne Ane koja je osnovala zakladu koja je vrlo uspješna i odličan i svijetli primjer u ovoj našoj državi kako se raspolaže, kako se postupa i jedna je od zaista bezprijekornih bar ovako kako znamo i kako imamo saznanja besprijekornih zaklada. Nadalje, roditelji, djeca pardon Božidara i Ivane Šišak ili Šiška su naslijedili novce nakon smrti svojih bolesnih roditelja i novci su pripali majci, odnosno tetki koja je primila, koja je postala skrbnih tih dvoje djece. Iznos je 2 milijuna kuna. Dakle to kada bismo gledali sadašnji zakon ne bi bilo primjenjivo, ne bi bilo moguće primijeniti takve stvari, niti bi bilo Zaklade Ana Rukavina, niti bi skrbnih ovih dvije djece, … … [[Upadica se ne čuje.]] Zaklada Ana Rukavina da. … [[Upadica se ne čuje.]] Zaklada nije humanitarna? Pa ne znam baš da nije ali eto, dobro, ali smo skupljali. Za koga smo skupljali? Nismo skupljali za zakladu nego za Anu Rukavinu, prema tome to su novci koji su nastali humanitarnom akcijom. Pa ne govorimo sada o zakladi, zaklada je stvorena i to dobro da je stvorena zaklada iz toga novca, ja nemam ništa protiv i ja sam sudjelovao u toj akciji ali nemam ništa protiv da se moji novci upotrijebe za Zakladu Ana Rukavina. Da sam znao i za ovo dvoje djece isto bih barem telefonski nazvao ali nisam vidio, nisam znao. Zbog toga i zbog onog slučaja koji je tako žalostan i tako jadan i tako žalosno završio u raljama našega pravosuđa na sudu u Novoj Gradiški, kako kažu lokalno, tako se mora govoriti i gdje imamo pojavu da je Udruga Hrabro dijete koja je navodno naslijedila te novce kojoj su pripali novci odlukom suda trošila te novce potpuno ne namjenski. O tome postoji dokumenti, o tome postoji i kaznena prijava DORH-u koji nije uopće reagirao. Molim ovdje sa ove govornice da nam DORH kaže je li kaznena prijava odbačena ili kaznena se prijava još razmatra jer nikakve vijesti od DORH-a, a nakon uložene kaznene prijave na udrugu tzv. Hrabro dijete gdje su novci trošeni za plaćanje privatnih kazni recimo za parkiranje, za plaćanje kupovinu laptopa, za plaće, plaćanje telefonskih privatnih mobitela, računa itd. I ministrica se izjasnila da je u pravu zapravo udruga Hrabro dijete po svojim izjavama i mislim da time baš i nije napravila neki dobar posao niti nikakvu stekla popularnost s tom svojom izjavom. Teško, s obzirom da je prvo čitanje neću se ni izjašnjavati o ovom zakonskom prijedlogu je li klub HDSSB-a za ili protiv, mislim da ga ja još treba uradit i u onim elementima o kojima sam govorio. Neka izvoli i ZAMP i da napravimo izmjene Zakona o autorskim pravima, neka malo država razmisli bi li mogli ako već imamo smanjenje PDV-a i po nekim stopama, pa za pivo je manji PDV 10%, pa zašto ne bi imali za humanitarnu akciju manji PDV. … [[Upadica se ne razumije.]] O pivu da, ožujskom i ostalima, da ne reklamiram. To je hrana, to nije piće, tako spada u hranu.
Vrijeme. Rajko Ostojić, replika.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovani kolega, dakle već vam je potpredsjednica odgovorila da je Ana Rukavina potpuno različito u svojoj konačnici danas od ovog zakona, dakle nastala je na osnovu humanosti, solidarnosti i širi krug potencijalnih primatelja njezinih usluga je potpuno drugačiji nego ono što sam se ja htio javiti o nasljeđivanju. U svakom slučaju možda se to treba razlučiti, dakle dobro je nasljeđivanje bez obzira kako to pod navodnike vrlo grubo zvuči, ali ako imate humanitarnu akciju za liječenje konkretnog pacijenta sa konkretnom bolešću onda je to ciljano namjensko za pacijenta sa tumorom kako ste vi rekli … ili tumorom jetre. Onda je logično da to bude namjenski za sljedećeg pacijenta koji ima nažalost isti slučaj. Prema tome, mislim da bi se to možda moglo na tragu vašeg obrazloženja definirati dakle široke akcije od uskih specijaliziranih akcija, ali definitivno mislim dakle da nabrajanje svega onoga što ste vi rekli od sve opreme, telefona itd. ima svog smisla. Naravno ne mislim na PDV nego na opremu koju mora pravna osoba imati da bi aplicirali na humanitarnu akciju jer svjedočite i sami da povremeno se javljaju ad hoc akcije zadnjih dva desetljeća zbog kojih su nažalost izgubljeno povjerenje u sustav solidarnosti Hvala lijepo.
Boro Grubišić, odgovor na repliku.
Dakle mislim da se uglavnom slažemo i vi i ja da taj sustav solidarnosti daje osjećaj solidarnosti kod građana i kod nas Hrvata zaista ogroman, no ukoliko budemo ovako definirali ovaj zakon dobit ćemo inflaciju, hiper inflaciju prijava i poplavu svakojakih organizacija za humanitarnu pomoć jer kada vidimo što sve, kao što imamo inflaciju udruga nevladinih, nestranačkih, imate ih na tisuće. Dobit ćemo i ovdje istu stvar i to nije dobro. Vidite, kada netko o tome govori onda je dobro, ali zaboravio sam upotrijebiti podatak koji piše na stranici 3 zakonskog prijedloga, kaže ovako: ukupno je zabilježeno 325 408 korisnika humanitarne pomoći. To je skoro 10% Hrvatske tražilo humanitarnu pomoć. 352 000 ljudi je u Hrvatskoj bilo korisnicima humanitarne pomoći. Žalosna je država u kojoj toliko ima korisnika humanitarne pomoći. Žalosno je to što ministarstvo zdravlja ima izvan svojih lista neke bolesti pa onda ljudi moraju ovako, na ovaj način rješavati. To je problem što je paradoks pravi kada kaže ovdje na stranici 5 za provođenje ovoga zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu Republike Hrvatske. Je li to licemjerno? Pa upravo za te ljude bi trebalo bit novaca u proračunu Republike Hrvatske i onda se kaže nije potrebno uopće nikakvih sredstava u proračunu Republike Hrvatske. Pa da to ima u proračunu ne bi mi vodili danas ovakvu raspravu u Hrvatskom saboru nego Hrvati moraju solidarno ispomagati jedni druge u nevolji.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Domagoj Hajduković i Mirela Holy nisu prisutni. Gube pravo rasprave po ovoj točci. Kolega Rajko Ostojić, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Dakle govorili smo tu i klubovi, a i kolega Grubišić u pojedinačnoj raspravi o bolesnima ali nažalost potrebna sredstva bilo kojeg humanitarnog karaktera je potrebna cijelom nizu građana. Primjerice jedna dobra akcija vam je Korak u život. Znate i sami da djeca koja su bez roditelja žive i školuju se, svoje osnovno, pučkoškolsko obrazovanje, srednjoškolsko obrazovanje na način da žive zajedno u domovima, a kad završe svoje obrazovanje da onda ne mogu živjeti dalje. Dakle tijekom svog razvoja, tijekom svoje formativne faze adolescencije, puberteta, naravno da oni stvaraju i prijateljstva i stvaraju pravu, pravu obitelj u pravom smislu te riječi i postoji cijeli niz akcija, jedna od njih je Rotarya kluba Zagreb Kaptol kojoj i ja pripadam, gdje smo već sedmu, osmu godinu uspjeli za tu djecu skupiti desetine i desetine milijuna kuna. Slična akcija koju smo radili prije toga je za slabovidne osobe, za osobe slabovidne za kupovanje, naravno dakle za kupovanje potrebne opreme i za naravno kupovanje i edukaciju pasa koji pomažu slabovidnim osobama. Stoga ova promjena zakona je dobra. Naravno da je treba doraditi na svemu onome što su rekli klubovi, što se očekuje od prvog čitanja zakona. Zato postoji prvo i drugo čitanje. Ona je u svakom slučaju sjajna jer donosi i klasifikaciju humanitarnih akcija onih koji se rade ad hoc, od onih koji se rade ciljano, od onih koji imaju svoja velika iskustva do svih onih drugih. I ono što je važno i to su svi govorili solidarnost je nešto što je ključna značajka. Jer kad gledam što su govorili klubovi zastupnika izgleda da smo ovdje svi socijaldemokrati, svi ste izgleda jesmo, jer svi smo apelirali i ključna riječ je bila solidarnost, a solidarnost je ključna značajka svih socijaldemokratskih stranaka diljem svijeta. Prema tome, drago mi je da apeliramo na solidarnost. I još jedna stvar. Ekstremno je važno za ovaj slučaj koji smo svjedočili zadnjih godina nenamjensko trošenje novaca, tužnih situacija. A za kraj a propos naše solidarnosti pogledajte se svako jutro, ne mislim mi ovdje u sabornici, a možemo i mi koliko godišnje mi iz džepa izdvajamo za neku humanitarnu akciju. To je isto transparentno. Možete naći svoja imena, moja imena na tim akcijama, pa je nešto što, imena vaših susjeda, imena ljudi gdje kupujete kruh i mlijeko i možda je to dobra poruka svima nama. Sve, na svu sreću transparentno pa i to namjensko trošenje sredstava. Hvala vam lijepa.
U ime predlagateljice, završna riječ zamjenice ministrice Maje Sporiš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Evo samo rečenica, rečenica i pol. Hvala vam lijepo na podržavajućoj i sadržajnoj raspravi danas. Sve vaše prijedloge i sugestije vrlo ćemo pažljivo razmotriti. Hvala vam lijepo.
Zaključujem raspravu. O prijedlogu zakona glasat ćemo sutra.
Prijedlog Zakona o humanitarnoj pomoći, prvo čitanje, P.Z. br. 826. Rasprava o prijedlogu zakona je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak: 1) Prihvaća se prijedlog Zakona o humanitarnoj pomoći 2) Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona Molim glasujte o predloženom zaključku. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 98 glasova za, 4 suzdržana, ništa protiv donesen predloženi zaključak.
I još ćemo danas odraditi - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, prvo čitanje, P.Z. br. 802. – Predlagateljica zastupnica Sunčana Glavak Prijedlog akta ste primili. Vlada Republike Hrvatske je dostavila mišljenje. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun i Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Izvješća ste primili na sjednici, a prijedlog zakona obrazložit će predlagateljica kolegica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Podsjetit ću vas kada smo mijenjali Zakon o porezu na dodanu vrijednost, tada smo u diskriminatorni položaj doveli i neke tiskane medije u RH. O tome se radi u prijedlogu Zakona o izmjenama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koji vam predlažem i molim vas da se pozitivno izjasnite o ovim promjenama. Prikaz aktualnog gospodarskog stanja u regionalnim, opće informativnim tiskovinama govori da se one nalaze u veoma teškoj situaciji čime bi se ovim poreznim izjednačavanjem sa dnevnim opće informativnim tiskovinama svakako pomoglo u ovoj situaciji posebno vodeći računa da njihove redakcije zapošljavaju više od 500 ljudi, te da im preko 40% prihoda odlazi na plaće zaposlenih. Osnovna pitanja koja bi se uredila zakonom jest usklađivanje našeg Poreznog zakona sa važećim zakonima o medijima na način da se postojeća odredba proširi i na ostale sve opće informativne tiskane novine novinskog nakladnika koji ima statut medija, a koji izlaze dnevno ili periodično na primjer tjedno ili dvotjedno, otisnute su na papiru osim onih koje su u cijelosti ili većim dijelom oglasnog karaktera ili služe oglašavanju. Osim ove diskriminatorne odluke kojom su izostavljeni ovi nakladnici imate još jednu situaciju ukoliko kod kolportera kupujete jedna dnevni list imate ga u desnoj ruci, a u lijevoj ruci primjerice list Međimurja ili međimurske novine, kolporter vam za Međimurje ili međimurske novine mora izdati fiskalni račun, a za dnevnu novinu vam ne treba. Ujednačavanje stope PDV-a, opće informativnog tiska, ali i književnih i umjetničkih časopisa koje ovdje predlažem s posebno sniženom stopom od 5% koja se primjenjuje na dnevne novine prema dostupnim izračunima otprilike iznosio bi milijun 100 tisuća kuna za opće informativne regionalne tjednike i dvotjednike, nešto više od 790 tisuća kuna za sav opće informativni tisak izuzev dnevnih novina i 290 tisuća kuna za književne i umjetničke časopise. Predloženom izmjenom prihodi državnog proračuna smanjili bi se u trenutku kada je, kada su ove izmjene pisane tada bi to iznosilo oko milijun 900 tisuća kuna. Međutim, bojim se da od ovog trenutka taj iznos bi se smanjio jer do ovog trenutka na žalost neki su se mediji i ugasili. Međutim, zauzvrat bi se predloženom izmjenom ostvarila velika pomoć nakladnicima u krizi, a jednako tako došla bi do izjednačavanja položaja na tržištu sukladno načelima tržišnog natjecanja koje je na žalost izostalo. Podsjetit ću vas samo da lokalni mediji ili lokalne medije konzumira više od 70% građana ili njih 75%, da se o lokalnim temama građani informiraju preko svojih lokalnih medija. U nacionalnim medijima lokalne teme vrlo rijetko kada možete pronaći i vjerujem da se svi s time slažete. Da je ovakva odluka diskriminatorna upozorio je i Ustavni sud još 2013. godine koji je u svom mišljenju između ostalog rekao da je iznimno važno poticati i osigurati pluralizam medija na tržištu, o čemu mi svi govorimo, a ovim izmjenama nažalost tome nismo i svjedočili. U tom svjetlu podsjećaju i na pozitivne obveze država, ne samo naše, kada je riječ o javnim medijima, a posebice o opće informativnim dnevnim i periodičkim novinama. Između ostalog kažu u svom obrazloženju da to nikako ne znači da država smije pomagati medijima na arbitraran način. Ona to može učiniti samo temeljem dostatno precizne pravne norme i strogo vodeći računa da pritom ne povrijedi opća pravna načela jednakog tretmana i fiskalne neutralnosti. Dakle, vidimo da u ovom slučaju nije bilo tako. Hrvatski zakonodavac je odlučio da se snižena stopa poreza od 13% odnosi na sva tiskana izdanja, osim komercijalnih oni imaju 25%, a da se najmanja stopa od 5% odnosi samo na dnevnike opće i informativne naravi. Stoga smatramo legitimnim i moralnim, a i u skladu sa zakonom da svi imaju jednak tretman. Osnovana je u međuvremenu i grupacija regionalnih opće informativnih tjednih ili dvotjednih tiskanih novina u okviru HGK i oni su dali vrlo precizne podatke o svom djelovanju. U RH prema posljednjim dostupnim podacima HGK-a izlazi 36 tiskovina regionalnog značaja u 23 grada, 4 dvotjedne tiskovine, 2 koje se dijele besplatno ali su u ovoj najvišoj stopi poreza i 3 tiskovine koje se bave nacionalnim manjinama. Nema županije u kojoj nema ovakvih novina, nema županije u kojoj nema kolega novinara koji žele opstati na tržištu i kojima bi na ovakav način olakšali rad. Svakodnevno se na tržištu susreću nakladnici sa svim onim gospodarskim problemima koje imaju i ostali. I njih moramo sagledati u kontekstu gospodarstva. Vjerujem da to razumijete. Nakladnik, svaki nakladnik ima svoju poduzetničku priču. Ako se mi zalažemo u Hrvatskoj da nam je poduzetništvo nešto što je važno onda to ne smije biti samo deklarativno, onda trebamo to i činiti i upravo na ovakav način. Ako promatramo analize koje su napravljene, dakle radi se o poduzećima koja stalno zapošljavaju 301 osobu, od toga gotovo 200 novinara, a 200 i nešto vanjskih suradnika, ukupno novinara redakcijskih i vanjskih oko 400, a sve zajedno govorimo oko 513 osoba. Redakcije imaju u prosjeku 8 stalno zaposlenih, 5 do 6 novinara vanjskih suradnika, a ukupno je bilo uplaćeno PDV-u u 2013. godini od svih ovih nakladnika milijun i 800 tisuća kuna. Ako bi se smanjila stopa na 5% u proračun bi bilo uplaćeno oko 716 tisuća kuna. Dakle, što znači nešto više od milijun kuna manje. Struktura troškova vrlo je jasna, imaju tri velika troška, to su PDV naravno distribucija i tisak koji čine gotovo 35% njihovih troškova. Ako pogledamo strukturu prihoda nakladnika vidimo da im prosječni prihodi od prodaje iznose oko 33%, od oglašavanja oko 50% s rapidnim padom, a od lokalnih zajednica dobivaju nešto manje od 8%. S tim da moram naglasiti da u trenutku dostupnih podataka njih 15 od 36 dobivalo je potpore lokalnih zajednica. Ako sagledamo u cjelini, dakle broj zaposlenih ljudi koji rade usputne poslove, okolne poslove, distribuciju, prodaju govorimo oko 700 do 750 ljudi. I njima bismo na ovakav način pomogli. Kolegice i kolege Vlada Republike Hrvatske odbijajući ovakav prijedlog u svom mišljenju rekla je da se trenutno ne može podržati nijedan zakonski ili podzakonski akt čija bi provedba dovela do smanjenja prihoda Državnog proračuna RH jer je kako piše početkom 2014. godine RH ušla u postupak prekomjernog proračunskog manjka. Dakle, nakladnici znaju i za ovo mišljenje Vlade i jednostavno kažu ako će milijun i 900 tisuća kuna spasiti našu državu onda neka bude tako. A jednako tako ako će preko milijun kuna spasiti isto tako našu državu, neki dan puno smo govorili o djeci kojoj su potrebna ta sredstva, onda je to tako. Ali ja smatram da ako možemo ogromna sredstva davati za najam nekih prostora koji nisu bili potrebni jer se i tada RH nalazila u dubokoj gospodarskoj krizi i u velikim financijskim problemima da sigurno ukoliko postoji politička volja i razumijevanje za ovaj vid poduzetništva ili gospodarstva da ćete tada podržati ovaj moj prijedlog. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Ali prije toga imamo repliku, kolega Boro Grubišić.
Kolegice Glavak kada nas premijer na aktualnom prijepodnevu uvjerava da mi iz oporbe i vi iz oporbe ništa ne radimo i ništa ne predlažemo a imali smo primjera puno gdje se zapravo to potpuno demantira, ta njegova izjava. Dakle evo i ovaj vaš zakonski prijedlog je jedan od takvih primjera gdje oporba predlaže nešto. Mi smo predlagali Zakon o legalizaciji poljoprivrednih objekata za 1 kunu jer su poljoprivredni objekti proizvođački objekti. To nisu vikend kuće, kuće za odmor kako bi netko volio reći nego to su dakle proizvodni pogoni naših seljaka. Nije prihvaćeno jel'. Eto i to nije prihvaćeno. I predložit ćemo i mi uskoro u Sabor smanjenje PDV-a na hranu. Čime bi pomogli dakle i seljacima, pomogli bi našem turizmu da dobije jeftiniju hranu i pomogli bi pokretanju proizvodnje hrane. Dakle jedan vrlo koristan. Uvjeren sam da neće biti prihvaćen kao ni ovaj vaš zakonski prijedlog, ali bez obzira na to mi ćemo ga uskoro staviti ovdje na klupe. Predlagali smo i to da govorimo i ovdje glasamo o zakonu kojim bi se zapriječile ovrhe i deložacije jedinih stambenih objekata koje netko ima. Dakle time bi i one Raiffeisen štedionice riješili. Nažalost to je na 65 mjestu ovoga dnevnoga reda. Prema tome kada tako netko govori kao što vrlo često imamo, niste konstruktivni, ne predlažete, samo pljujete po nama to nije istina. Dakle, ovakve zakone u kojima je svega milijun kuna u igri smanjenja PDV-a, dakle koristi za državu je zaista jadno a trošimo bespotrebno za master plan bolnica 200 tisuća eura, za outsorcing konzultante, za konzultante u Ministarstvu turizma silni novci se bacaju i troše a po naputku i nalazima Državne revizije.
Vrijeme kolega. Hvala. Sad ste replicirali predsjedniku Vlade, a mora vam odgovoriti kolegica Sunčana Glavak.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Neću se osvrtati na ovo što je pitao kolega Grubišić premijera, on će vjerojatno sa zadovoljstvom to odgovoriti kolegi Grubišiću kad dođe u Sabor na svoj način naravno. Međutim kolega Grubišić, kada govorimo o nekim sustavima vrijednosti i o razvoju demokracije u nekim sustavima onda vrlo često tu spominjemo medije, jučer smo govorili o pravu na pristup informacijama kako smo proširili ovlasti povjerenika za informiranje, da želimo postati otvoreno društvo, međutim na ovakav način mi ne stvaramo dodanu vrijednost za ljude koji zapravo stvaraju i koji prenose ono što se u svim sferama a ne samo politike događa. Međutim, nažalost oni ovise izravno o volji politike iako oni o njoj pišu, o njoj progovaraju kritički na pozitivan ili negativan način to je njihovo pravom, međutim oni su ovisni o politici i politika će na ovakav način odlučiti o njihovom opstanku. Dakle, govorimo o iznosima, ljudi će reći milijun kuna je nekome užasno puno, međutim kada gledamo globalno državni proračun još jednom ću reći zar doista, doista u trenutku kada se na toliko luksuza troši novac mi možemo onda imati obraz, ne mi nego Vlada što kaže u svom mišljenju da nemamo novac za one kojima je to najpotrebnije ili u ovom slučaju da pomognemo gospodarstvo i na ovakav način.
Otvaram raspravu. U ime Kluba Nezavisnih ljevičara kolega Slavko Linić. Nije prisutan, klub gubi pravo rasprave. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovane mnogobrojne kolegice i kolege pa pred nama se nalazi ja bih ga nazvao jedan mali zakon, ali jedan mali zakon kojim je Vlada pokazala da nema smisla za identitet jedinica lokalne samouprave jer nažalost mnogi lokalni listovi nestaju, nestaju kao posljedica gospodarske krize jer oni su svi u principu živjele od oglašavanja i sličnih stvari. Ali isto tako oni su bili da tako kažem jedini pravi prozor u svijet za lokalne teme jer mnogi naši stariji sugrađani nisu dovoljno niti informatički pismeni da bi lutali po svim tim portalima koji na ovaj ili onaj način obrađuju teme, nego naprosto ti lokalni listovi koji su obično tjednici su u sebi imali sve informacije koje su opisivale njegovo okruženje. Pa od toga ko ima najljepši vrt do toga čija je ruža najljepša i to je nešto da tako kažem intimno i dobro što nažalost nestaje u Hrvatskoj. Isto kao što su u Hrvatskoj nažalost nestale one naše kvartovske male trgovine jer veliki mega lanci su to progutali. Kao nestaje puno stvari gdje su se mnogi ljudi poistovjećivali s tim prostorom i živjeli s tim prostorom. I zadnje što je što je na određen način na braniku svega toga skupa su lokalni mediji. I gledajući financijski da se ovdje radi samo o 2 milijuna kuna ovih 2 milijuna kuna neće niti pomoći niti spasiti Hrvatsku. Druga stvar, kad pogledamo zašto se prvi put donosila odluka da se diferencirana stopa poreza na dodanu vrijednost uvede, zato vam kažem ove velike medije na državnoj razini bila isključivo zbog toga jer je počela gospodarska kriza i oni su se i isto tako počeli su se pojavljivati neki novi mediji koji su onaj medijski kolač financijski koji je bio počeli polako štipati i smanjivati sredstva za te velike da kažem državne medije i tada je Vlada prvi puta reagirala i smanjila je stopu PDV-a na 10%. Sa jednim ciljem da građani Hrvatske imaju pravodobnu informaciju. Mi smo jučer raspravljali o Zakonu na pristup informacija. Ja vam samo postavljam pitanje da li su lokalni mediji i njihovo opterećivanje s porezom na određen način zabrana pristupa informacija ljudima u nekim manjim sredinama. Ponavljam, naši stariji pa i neki mlađi sugrađani nisu dovoljno informatički obučeni da mogu surfat po portalima. Isto tako u našim ruralnim sredinama niti nema toliko kompjutera. A nekoga interesira koja ulica se radi, što će biti u njegovom mjestu pa na kraju krajeva što radi njegov gradonačelnik, načelnik i župan. I sad da li je uskraćivanje te informacije nešto što vrijedi daleko više od 2 milijuna kuna? Ja mislim da je. I zato ovaj prijedlog zakona ide samo na tragu rasprave koju klub HDZ-a imao kad se raspravljalo o Zakonu o porezu na dodanu vrijednost i kad se raspravljalo o diferenciranoj stopi poreza na dodanu vrijednost na lokalnim medijima, međutim sjetite se i tada jedne spektakularne odluke, mislim da je to bila odluka bivše ministrice radilo se o nekakvih 25 tisuća riječi gdje se na određeni način htio kazniti neki medij, međutim onda je ipak na kraju pobijedio razum pa je tih 25 tisuća riječi nestalo. Ja sam se iskreno nadao kada bude nestajalo tih 25 tisuća riječi da će se netko smiliti i lokalnim medijima. Nažalost, to se nije dogodilo. I sada ja postavljam jedno hipotetičko pitanje, ako se ovo nastavi ovakvim tempom kako ste vi kolegice Glavak nabrojali, a to je koliko će ljudi ostati bez posla, uzmimo da njima naknada na burzi bude mjesečno 800, 900 ili tisuću kuna pa ako njih 500 … još ostane bez posla, to je mjesečno 600 tisuća kuna puta 12 mjeseci, to je 7 milijuna kuna to je dakle 3 puta više nego će biti uplata u proračun. A kada tome dodamo da neće biti uplate u Fond mirovinski, da neće biti uplate u zdravstveni, da neće biti uplate poreza na dohodak onda fiskalni efekat ovoga zakona je nekoliko puta veći tj. lošiji za proračun nego što bi bio da se uvelo oslobođenje. Dakle lijepo je navoditi mjere prekomjernog deficita kao razlog da nećete podržati jedan određeni zakon, međutim te mjere za sprečavanje prekomjernog deficita i makroekonomskih ravnoteža se mogu provoditi na nekim drugim stvarima. Ali ponavljam, kao što puno malih stvari u našem životu čini identitet jednog rada, jednog kraja pa htjeli priznati ili ne priznati bez ikakvog podilaženja i lažne patetike to su mnogi lokalni tjednici s kojima su se građani naprosto saživjeli. I mislim da ovih 2 milijuna kuna naprosto nisu veliki novci, mislim da će se zadovoljstvo koje će se ukinuti građanima kako se počnu gasiti ti tjednici. I gledajte kolegice i kolege, pogledajte koliko su nestale lokalne radio stanice, nekada Perjanice da tako kažem u toj mranži naprosto su nestale, pojavili su se neki novi mediji, ali naprosto nestalo. Sa tim radio stanicama su nestale sve one informacije koje su građani tog područja te frekvencije imali su nestali. I budite sigurni ako bez obzirao što je vjerojatno vladajuća većina neće podržati ovaj prijedlog zakona,nažalost počet će se to događati sa mnogim lokalnim medijima. No bez obzira mi ćemo podržati ovaj prijedlog zakona bez obzira što vladajuća većina neće podržati ovaj prijedlog zakona i nisu zainteresirani za to. Ja mislim da smo mi sa ovom kasnom raspravom pred ovim velikim auditorijem postali jedan SOS za spas lokalnih medija i ja se nadam da će to građani Hrvatske razumjeti. Hvala lijepo.
Sunčana Glavak, replika.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice. Kolega Šuker složit ću se s vama. Riječ je zapravo o mnogim sredinama o tradiciji. Dakle tradicija je ići u petak ili u četvrtak kada znate da izlaze vaše lokalne novine, kupiti lokalne novine i to je točno ste rekli jedini pravi prozor u svijet čovjeka koji će kupiti i izdvojiti 5 ili 6 ili 4 kune da sazna što se događa u njegovoj županiji u njegovom okruženju. Međutim spominjali ste neke brojke pa ću tako samo podsjetiti u 2013.godini prestale su izlaziti 73 tiskovine, za 2014.još nemamo podatke. Dakle 73 tiskovine u 2013.su prestale izlaziti. Bojim se i izražavam žaljenje što će vjerojatno ovaj moj prijedlog biti odbijen mada moram reći da je dobio podršku na Odboru za medije i da su neki kolege iz SDP-a ga podržali, da na ovakav način ćemo se dovesti u jednu štetnu informacijsku monopolizaciju ako dovedemo u situaciju medije jer ovakvi štetni učinci mogli bi se odraziti kroz informativnu izolaciju, a to znači manje informacija o političkom, gospodarskom, kulturnom životu neke regije. Hvala lijepa.
Ivan Šuker, odgovor na repliku.
Da, kolegice Glavak dakle vi ste se možda u ovoj svojoj replici dotakli prave stvari. sa financiranjem lokalnih medija mnogi lokalni političari ustvari uzurpiraju prostor koji im ne pripada i šalju informaciju i sliku o nečemu koja nije takva nego je sasvim drugačija. Dakle oni su uskratili građane za pravu informaciju. A to se događa zbog toga jer oni koji su pokušavali koliko toliko objektivno informirati su ostali bez sredstava i prinuđeni su da objavljuju po 5, 10, 15 plaćenih stranica praktičkih oglasa da bi mogli izlaziti i nadajući se boljim vremenima pa nadaju se između ostaloga i da će Vlada uslišiti molbu i da će doći na stopu PDV-a od 5%. Ali neke stvari koje su male koje male ljude čine sretnima nitko im to nema pravo oduzimati pa niti Vlada. Ako je dala medijima na državnoj razini stopu PDV-a 5% razumijevajući njihovu tešku situaciju i želeći svim građanima dati informaciju onda isto takav senzibilitet i osjećaj je trebala imati za lokalne medije jer kao što im je bitna da njihova slika bude lijepa na državnoj razini tako je i građanima bitno da vide sliku svoje ulice i nekoga poznatoga u lokalnom mediju.
Kolegice Glavak želite završno? Zaključujem raspravu. O prijedlog zakona glasat ćemo sutra. A sutra ćemo u 9,30 nastaviti sjednicu raspravom o Posebnom izvješću pravobraniteljice za osobe s invaliditetom vezano uz zaštitu prava osoba sa autizmom i poremećajima iz autističkog spektra. A u 12,00 sati ćemo glasati o raspravljenim točkama. Hvala lijepa. Doviđenja. SJEDNICA PREKINUTA U 18,24 SATI.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, prvo čitanje, P.Z. br. 802. Rasprava o prijedlogu je zaključena. U skladu s prijedlozima radnih tijela Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak: - Ne prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama Zakona o porezu na dodanu vrijednost koju je predložila zastupnica Sunčana Glavak zbog razloga navedenih u izvješćima radnih tijela i mišljenja Vlade RH. Molim glasujte o predloženom zaključku. Glasovanje je završeno. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 73 glasa za i 1 glas suzdržanih i 25 glasova protiv donesen predloženi zaključak.