Austatud Riigikogu, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 41, mille on esitanud ... nr 40, vabandust, mille on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni ettepanek on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Poolt 10, vastu 54. Ettepanek ei leidnud toetust. Muudatusettepanek nr 41, mille on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni ettepanek on jätta arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Palun hääletada seda väga tähtsat muudatusettepanekut, mis tagab meie eakatele tasuta hooldekodukoha! Ja kuna koalitsiooni ei paranda isegi mitte aeg, siis ma vaheaega ei võta.
Suurepärane! Panen hääletusele ... [[Saali aken läheb tuuletõmbuse tõttu pauguga kinni. Naer saalis.]] Siin kummitab. Isegi kummitused rõõmustavad. Panen hääletusele muudatusettepaneku nr 41, mille on teinud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni ettepanek on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Poolt 18, vastu 53 Riigikogu liiget. Ettepanek ei leidnud toetust. Järgmine muudatusettepanek, nr 42, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni ettepanek on jätta arvestamata. Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! See muudatusettepanek on väga oluline meeldetuletus, et riigieelarve tegemine ei ole pidu lahtise arvega ja kõik võlad tuleb lõpuks ka tagasi maksta. Nimelt vähendab see valitsuse võimalust üle laenata. Selleks, et see jõustuks, palun seda hääletada!
Panen hääletusele muudatusettepaneku nr 42, esitaja on Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni ettepanek on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Poolt 34 Riigikogu liiget, vastu 54. Ettepanek ei leidnud toetust. Muudatusettepanek nr 43, esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kaja Kallas, palun!
Palun seda muudatusettepanekut, mis puudutab võlgade ohjeldamist, hääletada ja toetada!
Panen hääletusele muudatusettepaneku nr 43, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Poolt 37 Riigikogu liiget, vastu 54. Ettepanek ei leidnud toetust. Viimane muudatusettepanek, nr 44, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni ettepanek on jätta arvestamata. Kaja Kallas, palun!
Palun seda muudatusettepanekut, mis viiks riigieelarvet tasakaalu poole, toetada ja selle jaoks hääletada!
Panen hääletusele muudatusettepaneku nr 44, esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Poolt 35, vastu 54 Riigikogu liiget. Ettepanek ei leidnud toetust. Sellega on 2021. aasta riigieelarve seaduse teine lugemine ... [[Hääled saalis.]] Muudatusettepanekud on läbi vaadatud, aga ärge sattuge ärevusse. Meil on siin kaks ettepanekut, millest ühe on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon ja teise on esitanud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Mõlemad teevad ettepaneku katkestada 2021. aasta riigieelarve seaduse eelnõu 254 teine lugemine. Palun lähemegi selle hääletuse juurde. Kas ma peaksin saalikutsungi tegema? Ei ole vaja, kõik on saalis. Panen hääletusele Eesti Reformierakonna fraktsiooni ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni ettepaneku katkestada 2021. aasta riigieelarve seaduse eelnõu 254 teine lugemine. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt on 41 ja vastu 54 Riigikogu liiget. Katkestamisettepanek ei leidnud toetust. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 254 teine lugemine lõpetada. Määran muudatusettepanekute esitamise tähtajaks k.a 30. novembri kell 17.15. See päevakorrapunkt on ammendatud.
Läheme järgmise päevakorrapunkti juurde, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud turismiseaduse ja tarbijakaitseseaduse muutmise seaduse eelnõu 234 teine lugemine. Ma palun siia ettekandjaks majanduskomisjoni liikme Annely Akkermanni. Ole lahke!
Tere varahommikust, head kolleegid! Ma arvan, et te olete mulle väga tänulikud, kui ma teen lühidalt. Ma teen esialgu lühidalt ja kui te tahate pikemaid selgitusi, siis ootan küsimusi. Juttu tuleb turismiseaduse ja tarbijakaitseseaduse muutmise eelnõust. Eelnõu algatas Vabariigi Valitsus 14. septembril. Esimene lugemine toimus 30. septembril, muudatuste esitamise tähtajaks oli 14. oktoober kell 17.15. Riigikogu liikmed, fraktsioonid ega teised komisjonid muudatusettepanekuid ei esitanud. Rahandusministeerium esitas eelnõu juhtivkomisjonile ettepaneku lisada eelnõusse veel tulumaksuseaduse ja maksukorralduse seaduse muudatusi. Kui te mäletate, need puudutasid digiturundusportaalide andmete esitamist ja esitamata jätmise sanktsioneerimist. Aga selle kohta otsustas majanduskomisjon, et teema jääb turismiseadusest liiga kaugeks, kuna puudutab kogu jagamismajandust, ning lepiti kokku, et need küsimused jäetakse rahanduskomisjonile. Ja viimase info kohaselt saadab Rahandusministeerium rahanduskomisjonile uue kirja. Majandusministeerium tegi tehnilisi muudatusettepanekuid. Kaubandus-tööstuskoja ettepanekuga sai eelnõu paremaks ning võimaldab hotellidel korraldada külaliste registreerimise elektrooniliselt ja esitada Politsei- ja Piirivalveametile andmeid, nii nagu nad kokku lepivad. Eelnõu tekst läbis kahe lugemise vahel keeletoimetuse ning eelnõusse on tehtud tehnilisi ja keelelisi muudatusi, mis ühelgi juhul ei muuda eelnõu sisu. Muudatusettepanekute loetellu on kantud neli ettepanekut, mis on kõik juhtivkomisjoni ettepanekud. Kõik ettepanekud leidsid komisjoni konsensusliku toetuse. Juhtivkomisjoni menetluslikud otsused on järgmised. Majanduskomisjon tegi ettepaneku võtta eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu päevakorda 18. novembriks ja teine lugemine lõpetada. Kui teine lugemine lõpetatakse, on komisjoni ettepanek võtta eelnõu kolmandaks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda ja viia läbi lõpphääletus 25. novembril. See on minu poolt kõik.
Aitäh! Nüüd, austatud kolleegid, võite esitada igaüks kuni kaks suulist küsimust, mille kestus on üks minut. Aga tundub, et küsimusi ei ole. Ma tänan ettekandjat. Kas on soovi alustada läbirääkimisi? Läbirääkimiste soovi ei ole samuti. Juhtivkomisjonilt on tulnud eelnõu kohta neli muudatusettepanekut, vaatame need üheskoos läbi. Esimene muudatusettepanek, mille on esitanud majanduskomisjon, juhtivkomisjoni seisukoht on arvestada täielikult. Teine muudatusettepanek, samuti majanduskomisjonilt, ettepanek on arvestada täielikult. Kolmas muudatusettepanek majanduskomisjonilt, juhtivkomisjoni ettepanek on arvestada täielikult. Ja neljas muudatusettepanek majanduskomisjonilt, juhtivkomisjoni seisukoht on arvestada täielikult. Oleme läbi vaadanud kõik muudatusettepanekud ja juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 234 teine lugemine lõpetada. Teine lugemine on lõpetatud.
Järgmine ja ühtlasi viimane päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Vabariigi Valitsuse seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse (Lennuameti, Maanteeameti ja Veeteede Ameti ühendamine) eelnõu 236 teine lugemine. Palun ettekandjaks majanduskomisjoni liikme Kalev Kallo.
Tere varahommikut! Austatud eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Vabariigi Valitsuse seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse (Lennuameti, Maanteeameti ja Veeteede Ameti ühendamine) eelnõu algatas Vabariigi Valitsus s.a 14. septembril. Meeldetuletuseks lühidalt eelnõu sisust. Eelnõuga ühendatakse Lennuamet, Maanteeamet ja Veeteede Amet. Ametite ühendamine lähtub riigireformi üldisest põhimõttest vähendada ametiasutuste arvu ja dubleerimist ning parandada avaliku teenuse kvaliteeti ja kättesaadavust. Uue ametiga soovitakse luua transpordiliikide ülene kompetentsikeskus, kus suudetakse planeerida nutikaid liikuvuse lahendusi ja viia ellu transpordiliikide üleseid projekte. Ühendamisega ei korraldata ümber ainult ametitevahelist tööd. Liitumise käigus luuakse ka Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi merenduse asekantsleri ametikoht, ühtlasi tuuakse ühinemisega laevade Eesti lipu alla toomise projekti turundustegevus ministeeriumisse. Eelnõu 236 esimene lugemine toimus 30. septembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 14. oktoobril kella 17.15-ks laekusid majanduskomisjonile muudatusettepanekud Eesti Reformierakonna fraktsioonilt. Eelnõu kohta esitasid arvamuse ITS Estonia võrgustik, merekeele nõukoda, Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühing (EMSA), Merendusnõukoda ja Eesti Keele Instituut. Ühise avaliku pöördumise tegid EMSA, Eesti Laevajuhtide Liit, Eesti Laevamehaanikute Liit ja Eesti Kaptenite Klubi. Juhtivkomisjon leidis, et Eesti Reformierakonna fraktsiooni esitatud ettepanekud ei vasta Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 99 lõikele 3, sest ei sisalda viidet eelnõu muudetavale osale ega soovitava muudatuse täpset sõnastust, ja neid ei saa käsitleda muudatusettepanekuna. Oma seisukohad eelnõu ja eelnõu kohta esitatud arvamuse suhtes esitas majanduskomisjonile Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium. Kõigi eelnõu kohta esitatud arvamuste ja seisukohtadega on võimalik tutvuda eelnõu kaardil. Majanduskomisjoni töörühm valmistas eelnõu komisjoni istungil menetlemist ette oma nõupidamisel 22. oktoobril, millel osalesid eelnõu algataja, Merendusnõukoja ja Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühingu esindajad. Kohtumisel arutati osapooltega läbi ka pöördumises toodud murekohad. Majanduskomisjon arutas eelnõu teiseks lugemiseks ettevalmistamist oma 26. oktoobri, 9. novembri ja 16. novembri istungil, millel osalesid ka Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi esindajad. Komisjon otsustas teha eelnõu kohta kümme muudatusettepanekut, millest üheksa esitas majanduskomisjonile Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium. Eelnõu tekst läbis kahe lugemise vahel keeletoimetuse ning eelnõusse on tehtud tehnilisi ja keelelisi muudatusi, mis ühelgi juhul ei muuda eelnõu sisu. Nüüd peatun komisjonis räägitul täpsemalt. Seda eelnõu arutati kolmel komisjoni istungil. Esimene arutelu toimus 26. oktoobril. Sellest võtsid osa komisjoni liikmed Annely Akkermann, Riho Breivel, Jüri Jaanson, Kalev Kallo, Mihhail Korb, Kristen Michal ja Kai Rimmel ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi transpordi asekantsler Ahti Kuningas, transpordi arengu ja investeeringute osakonna juhataja Indrek Gailan, samuti ametite ühendamise projektijuht Priit Sauk. Sellel komisjoni istungil kuulati suures laastus ministeeriumi vastuseid sõltumatu ametiühingu ja Merendusnõukoja kirjadele. Sven Sester juhatas päevakorrapunkti sisse ning märkis, et eelneval nädalal kohtus sama teema raames töörühm, milles osalesid kõik huvigrupid, kes olid kirjalikult reageerinud konkreetsele eelnõule. Kutse oli esitatud ka majanduskomisjoni liikmetele ning osa võtsid Sven Sester, Jüri Jaanson ja juhtiv ettekandja Kalev Kallo. Ministeerium on kõigile laekunud kirjadele andnud piisavalt ammendavad vastused. Komisjoni arutelu võis olla sisu ja vormi üle, kuid lõppotsuseid otsustati 26. oktoobri komisjoni istungil mitte langetada. Leiti, et läbi tuleks vaadata Merendusnõukoja ja Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühingu murekohad, lisaks Reformierakonna ettepanekud ning peale seda arutada ühendameti nime üle. Kõigil võiks olla võimalik pakkuda erinevaid nimesid, mis mõtteis on, ning komisjoni liikmed saaksid nende nimede poolt hääletada. Kaks enim hääli saanud nime arutataks fraktsioonides läbi ja siis järgmisel istungil nädala pärast toimuks lõpliku seisukoha võtmine hääletuse teel. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi transpordi arengu ja investeeringute osakonna juhataja Indrek Gailan sõnas, et tegelikult alustati ühendameti loomise protsessi juba aastal 2015, kui tehti analüüse ja uuringuid, kuid toona jäi reform tegemata. Seega ei ole päris korrektne ühendameti loomise protsessi kiirustamiseks nimetada. Uuesti alustati 2019. aastal koos riigireformi suurema plaaniga. Sama aasta lõpus sai Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium ülesande vaadata kolme ameti ühendamise alternatiive. Esmalt oli räägitud, et järelevalve võiks olla planeerimis- ja ehitusprotsessist eraldi. Analüüside tulemusena selgus, et järelevalve lahutamisel praegustest ametitest suureneks kompetentsi lõhustumine valdkondades. Samuti vaadati kolme ameti liitmist. Selle raames analüüsiti ka järelevalvefunktsiooni ühendametis, et kas see võiks olla kuidagi õigusevastane. Õigusanalüüsi tulemusel selgus, et mingisuguseid piiranguid seal ei eksisteeri. Kolme ameti ühendamise positiivsete suundumustena toodi välja, et klientidele ühtsete teenuste pakkumine muutub paremaks ning valdkondadeülest planeerimist on parem korraldada. Peadirektori otsimisega kiirustamine tulenes sellest, et protsessiga on vaja alustada nii kiiresti kui võimalik, kuna uue juhi olemasolu on ühendameti loomiseks kõige parem. Juba varakult on vaja selge visiooniga juhti, et meeskond koguneks tema taha. Samas on konkursi väljakuulutamisel pandud juurde klausel, et lõpliku otsuse teeb Riigikogu. Selles protsessis on püütud asju teha nii kiiresti kui võimalik, samas mitte minna vastuollu õiguspõhimõtetega. Kui rääkida veel tähelepanust merendusele, siis pigem on tehtud samme selles suunas, et tugevdada üldiselt merenduse juhtimise kompetentsi. Näiteks plaanitakse luua Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi juurde merenduse asekantsleri ametikoht koos sinna juurde kuuluva osakonna ja täiendavate ressurssidega. Samuti ei vasta tõele, et merenduse teemad ametite liitmisel killustuks, kuna praeguse ameti kõik ülesanded ja tegevused lähevad üle ühendametile. See, et Veeteede Amet saab olema üks osa suuremast ametist, tähendab seda, et tekib valdkondadeülene kompetentsikeskus ja planeerimine ning protsesside, hangete ja projektide juhtimisoskuste paremate praktikate elluviimine. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi transpordi asekantsler Ahti Kuningas lisas, et üheks küsimuseks oli ka ametiülesannete dubleerimine ministeeriumis, kuid tegelikult on ministeeriumis iga valdkonna peale kolm-neli inimest ning tegeldakse seadus- ja strateegialoomega ning välisvahendite planeerimisega. Amet on klienditeenindusasutus, kuid kuna see on kliendile lähedal, siis kaasatakse amet ka ministeeriumi erinevatesse protsessidesse. Samuti tahetakse suurendada ameti analüütilist rolli. Aga dubleerimist ministeeriumiga ei teki. [[Hääl saalist.]] Ettekanne tuleb väga pikk, sest toimus kolm komisjoni istungit ja kõigist on vaja põhjalik ülevaade anda. [[Sumin saalis.]] Sven Sester tõi välja, et kuigi see pole otseselt seotud ametite ühendamisega, tõusetus töörühma koosolekul merenduse asekantsleri kompetentsi küsimus. Merendusega seotud osapooled sooviksid, et tulevasel asekantsleril oleks merendusalased teadmised. Ahti Kuningas vastas, et töörühmas öeldi ka, et praegu ei tööta ministeeriumis ühtegi merenduse taustaga inimest, kuid tegelikult on ministeeriumis kolm merenduse taustaga isikut. Merenduse asekantslerit otsides vaadatakse kindlasti, et valitav inimene suudaks sektoriga hea dialoogi luua ning kindlasti peab tal olema kokkupuude merendusega, samas ei tohiks valikut kitsendada, nii et jääks näiteks üksnes rahvusvaheline mereõigus, kus on ainult kaks kandidaati. Veel oli juttu sellest, et merendusorganisatsiooni esindajad on tõstatanud küsimuse merenduse asekantsleri tegevusvaldkondade kohta ning soovivad teada, kas asekantsler hakkaks rohkem tegelema meremajandusega tervikuna. Praegu jaguneb see paljude ministeeriumide vahel. Asekantsler Ahti Kuningas vastas, et merenduse asekantslerile on pandud suured lootused ning lisaks sellele, et ta peab juhtima kogu ministeeriumi merendusega seotud õigusloomet ja Veeteede Ameti haldusala, peab ta tegelema ka Siseministeeriumi, Keskkonnaministeeriumi ja Välisministeeriumi merendusega seotud valdkondadega. Sven Sester tõi välja, et kõige suurem mure oli osapooltel see, et miski võib jääda ühelt poolt dubleerivaks, kuid teiselt poolt hammasrataste vahele. Ministeerium kinnitas, et seda ei juhtu. Lisaks kahe turuosalise teemadele vaadati töögrupis läbi ka kõik ettepanekud – sinna hulka kuulus ka Reformierakonna fraktsiooni muudatusettepanek –, mis osaliselt katsid samu teemasid, millest räägiti. Kristen Michael täpsustas, et Reformierakonna kirja mõte oli funktsioonide ja rollide lahususe küsimus, et kas see on läbi mõeldud ja kas selleks on olnud piisavalt aega, ning kindlasti ka see, et ameti juhi otsing oleks võinud alata pigem sihtotsinguga. Ahti Kuningas vastas, et ameti ühendamisel peab olema roll paigas. Algselt loodeti, et juht oleks ise moodustanud endale meeskonna, kuid hetkel nii teha ei saa. Esialgu pakkusime lahendusena välja korraldada konkurss Maanteeameti juhi kohale, kellest saaks ametite liitmisel automaatselt uue ühendameti juht, kui ametite ühendamine kinnitatakse, kuid juriidika ei luba seda nii teha ning praeguse konkursi juurde on lisatud ka klausel, et kui ühendamist ei tule, siis seda ametikohta ei looda. Praegu ollakse vähemalt selles olukorras, et veebruaris-märtsis võib uue juhi saada, kuna ametite juhtide värbamine võtab aega ligikaudu pool aastat. Kristen Michal avaldas arvamust, et praeguste ametite juhid oleks võinud selle rolli võtta ning oma ametikohal jätkata, kuid ministeerium valis teise tee. Siinkohal oleks tulnud teha sihtotsing turgudelt, et kes on saadaval. Tekkis olukord, kus parlament luges uudistest, et tuleb juhi konkurss, kuid arutelu oli alles pooleli. Ahti Kuningas selgitas, et siin on olulised avaliku teenistuse seaduse nüansid, millest tulenevalt ei oleks praeguste ametite juhid saanud jätkata. Seaduse nõude järgi oleks tulnud teha uus konkurss ja oleks olnud küsitav, kui palju kandidaate tuleb, kui on teada, et ametikoht lähiajal kaotatakse. Kalev Kallo sõnas, et Jüri Jaanson juhtis töörühmas tähelepanu sellele, et asju tuleks ajada korrektselt. Arutelu käigus jõuti järeldusele, et kuna probleem on olemas, siis oleks tulnud majanduskomisjoni informeerida, et on selline olukord, ja pidada nõu, kas oleks võimalik konkurss varem välja kuulutada. Riho Breivel uuris, kuidas suudetakse ühitada erinevad organisatsioonikultuurid. Priit Sauk vastas sellele, et ühinemist ette valmistades on ühe olulise aspektina tähtsustatud erinevate organisatsioonide kultuuride kokkusulamise riski. Selleks on omakorda tegevuskava, mida on juba pool aastat kokku pandud ning kus tuuakse välja, kuidas võidakse tulevikus koos toimida, millised on ühised väärtused, mis ametit liidavad, ja millised on vastavad tegevused. Kai Rimmel tundis huvi, kas lisaeelarves on arvestatud ka ühendameti sümboolikaga. Priit Sauk selgitas, et kogu sümboolika ja visuaalne identiteet tuleb ära muuta, kuid see ei pea olema valmis jaanuari alguseks. Võib-olla sõidetakse paar kuud veel teiste lippude ja värvide all, kuid uue ühendameti loomise järel plaanitakse vahetada logod kõikidel sõidukitel ning reklaamplakatitel. Sven Sester sõnas, et nimeküsimuses on majanduskomisjon pöördunud ka Eesti Keele Instituudi poole ning oma vastuskirjas on Eesti Keele Instituut analüüsinud erinevate nimede poolt- ja vastuargumente, jättes konkreetse eelistuse mainimata. Küll aga on nad palunud vältida sidekriipsuga nimesid. Merekeele nõukoda on oma pöördumises välja toonud, et loodava ameti nimi ei peaks olema liikuvusamet. Räägiti ka välja pakutud nime "liikuvusamet" leidmise protsessist. Selleks korraldati analoogne konkurss, millest võtsid osa kolme ameti inimesed, täpsustas Priit Sauk. Sven Sester tõi välja, et praeguseks on välja pakutud järgnevad nimed: liikuvusamet, transpordiamet, teedeamet ja liiklusamet. Samuti täpsustas ta, et hääletustulemused ei kajastu protokollis, vaid välja tuuakse kaks enim hääli saanud nimekandidaati ning peale seda on fraktsioonidel töönädal aega, et variante arutada. Järgmisel istunginädalal pannakse ühendameti nimi hääletusele ning hääletustulemused kajastuvad protokollis. Jüri Jaanson soovis teada, millised on põhimõttelised alusprintsiibid nime valikul, ning tõi välja, et oluline on see, et nimi oleks eestlastele arusaadav ning kui vaidlused peaks liiga teravaks minema, siis tuleks jääda pigem traditsioonilise kui uue ja ekstravagantse nime juurde. Priit Sauk vastas, et kindlasti peab nimi kõige paremini edasi andma neid ootusi ja sisu, millega uus ühendamet peab tegelema. Liikuvustemaatika laiemalt, transpordiliikide ülene infraarenduse planeerimine, kavandamine, teenuste osutamine ja multimodaalne liikuvus – kõik need ühendaks ühe nimena liikuvusamet. Siis tehti komisjoni liikmete hulgas hääletus, et välja valida kaks enam toetust saavat nime, ja nendeks osutusid transpordiamet ja liikuvusamet. Sellega lõpetas komisjon 26. oktoobri istungi.
Aitäh! Austatud ettekandja! Tegelikult on teil võimalus saada ka natukene lisaaega, kui te soovite. [[Naer saalis.]]
Oleks tarvis. Kaks komisjoni istungit on veel toimunud sel teemal. [[Naer saalis.]] Palun lisaaega!
Viis minutit.
Aitäh! Viis minutit. Püüan siis kiiremini teha, mitte nii põhjalikult. Järgmine komisjoni istung toimus 9. novembril, siis arutati muudatusettepanekuid. Komisjonile oli muudatusettepanekuid esitanud algataja ja need vormistati komisjoni muudatusettepanekutena. Ja sellel komisjoni istungil otsustati ära ka nimeküsimus. Majanduskomisjon hääletas nimede üle. Teatavasti olid välja pakutud transpordiamet ja liikuvusamet. Hääletati transpordiametit ja tulemuseks oli 6 poolt (Annely Akkermann, Riho Breivel, Kalev Kallo, Mihhail Korb, Kai Rimmel, Sven Sester) ja 2 vastu (Kalvi Kõva ja Kristen Michal). Seega, komisjoni otsusega valiti uue ameti nimeks Transpordiamet. Ja loomulikult otsustati seoses sellega asendada eelnõus läbivalt sõna "Liikuvusamet" sõnaga "Transpordiamet" vastavas käändes. Ülejäänud üheksast muudatusettepanekust kaheksa olid tehnilist laadi, ministeeriumi esitatud ja need võeti vastu konsensusega, välja arvatud seitsmes muudatusettepanek, kus oli, et "paragrahvi 182 lõikes 2 asendatakse arv "16" arvuga "40"". See käsitleb riigilõivu määra väikelaevade registreerimisel. Ahti Kuningas selgitas, et praegu kehtib niimoodi, et Veeteede Ametis maksab registreerimine 16 eurot ja Maanteeametis 40 eurot, kuid uues ühendametis jääks summaks 40 eurot. Seda muudatust hääletati. Selle muudatuse poolt oli 5 komisjoni liiget (Riho Breivel, Kalev Kallo, Mihhail Korb, Kai Rimmel, Sven Sester) ja vastu oli 2 (Annely Akkermann, Kalvi Kõva) ja erapooletu oli 1 (Kristen Michal). Sellel komisjoni istungil tehti ka korralduslikud ettepanekud: teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda 18. novembriks – täna juba läks vaikselt 19-nda peale. Poolt oli 5 komisjoni liiget (Riho Breivel, Kalev Kallo, Mihhail Korb, Kai Rimmel, Sven Sester), vastu oli 1 (Annely Akkermann), erapooletuid 2 (Kalvi Kõva ja Kristen Michal). Teiseks teha ettepanek teine lugemine lõpetada. Poolt oli 5 komisjoni liiget (Riho Breivel, Kalev Kallo, Mihhail Korb, Kai Rimmel, Sven Sester), vastu oli 3 (Annely Akkermann, Kalvi Kõva, Kristen Michal), erapooletuid ei olnud. Ja kolmandaks, kui teine lugemine lõpetatakse, siis teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda ja viia läbi lõpphääletus 25. novembril. Selle poolt oli 5 komisjoni liiget (Riho Breivel, Kalev Kallo, Mihhail Korb, Kai Rimmel, Sven Sester), vastu oli 1 (Annely Akkermann), erapooletuid 2 (Kalvi Kõva ja Kristen Michal). Need olid sellel komisjoni istungil tehtud korralduslikud otsused. Esmaspäeval, 16. novembril arutati veel kord ja täiendati juba eelmine kord vastu võetud muudatusettepanekut nr 10. Selle täienduse poolt hääletasid konsensuslikult komisjoni liikmed Annely Akkermann, Riho Breivel, Jüri Jaanson, Kalev Kallo, Mihhail Korb, Kalvi Kõva, Kristen Michal ja Kai Rimmel. Nii. Nüüd on kiirendatud korras antud ülevaade kõigist komisjoni istungitest, aga oleks olnud võimalik põhjalikumalt teha.
Tänan, hea ettekandja! Teile on ka küsimusi. Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea esimees! Hea ettekandja! Esmalt muidugi head rahvusvahelist meestepäeva! Minu küsimus on: kas komisjon leidis ka seda, et Riigikogu komisjonidel on õigus kirjutada asekantsleri kandideerimistingimustesse sisse merendusalase juriidilise hariduse nõue? See spetsiifika on niivõrd erinev. Kui me eeldame, et iga jurist saab merendusalaga hakkama, oleme me eksiteel. Kas komisjon arutas seda?
Komisjonis ja ka töörühmas oli sellest juttu. See oli ka Merendusnõukoja nõue, et asekantsleril oleks mitte ainult merendusjuriidiline, vaid ka merendusharidus ja merekogemus, ta võiks olla olnud kas kapten või vähemalt vanemtüürimees. Selline soovitus on ministeeriumile esitatud, et kui ministeerium töötab välja konkursi tingimused, oleks nendes tingimustes see nõue, aga kuna asekantsleri valik puudutab ministeeriumi tegevust, siis seadusesse seda nõuet otseselt kirjutada ei saa. Püüame sellel ka edaspidi silma peal hoida, kuna nii minister kui ka asekantsler on lubanud, et sellised nõuded konkursi tingimustesse sisse kirjutatakse.
Riina Sikkut, palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea ettekandja, tänan põhjaliku ettekande eest! Mul on selline tunne, nagu ma oleksin lausa ise majanduskomisjoni istungitel osalenud. Meil siin saab nüüd täis 11. istungitund. Ja uskumatul kombel on juba viis kõnesoovijat ennast kirja pannud, ainult EKRE on puudu. Ma usun, et EKRE-st ka keegi lisandub. Tahtsin küsida, et millega te seletate suurt huvi selle eelnõu vastu. Mis on see, mis ta nii oluliseks teeb?
Ma arvan, et oluliseks teeb see, et merendusringkondades on mõneti võib-olla mitte väga objektiivselt löödud kõvasti laineid, et kui nüüd Veeteede Amet läheb ühendameti koosseisu, siis äkki merendus kaotab oma tähtsust. Me teame, et nii meremeeste sõltumatu ametiühing kui ka Merendusnõukoda – Merendusnõukoja liige olen ma ise ka asutajaliikmena juba 11 aastat –, eriti nõukoja president admiral Kõuts ja teised liikmed, on aktiivselt seda teemat tõstatanud. Esialgu oldi rahul sellega, et asekantsleri koht tuleb. Minu arvates on see väga suur saavutus. Ega ministeerium sellega alguses väga nõus ei olnud. Merendus on globaalne bisnis ja kui rahvusvahelistel kohtumistel on laua taga mereadministratsioonide juhid, aga meie poolt on mingisuguse ühendameti osakonna direktor, siis see ei ole võrdväärne. Aga kui meid esindab ikkagi ministeeriumi asekantsler, siis mina väidan küll, et me ei ole mingil moel nõrgemad. Ja kui see asekantsler ikka saab olema, siis see on minu arvates väga suur saavutus. Aga merendusringkonnad kirjutasid kuni viimase minutini veel pöördumisi ja admiral helistas murelikult, et äkki ministeerium jätab kantslerikoha tegemata. On ju korralikud kokkulepped, ma arvan, et seda ei juhtu. Nii et see huvi on seotud sellega, ma arvan.
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud ettekandja! Mul on küsimus selle eelnõu subsumeerimise loogilisest olemusest ehk kuidas komisjon paigutas elulised faktilised asjaolud normiabstraktsesse koosseisu. [[Naer saalis.]]
Ma väga vabandan, aga küsimus oli minu jaoks nii segane, et ma ei saanud aru, mis sellega teada taheti.
Aitäh! Tundub, et rohkem küsimusi ei ole, kui austatud vastaja ei soovi, et Kalle Grünthal oma küsimust kordaks. [[Sumin saalis.]] Aga vist ei ole seda soovi. Ma väga tänan. Rohkem küsimusi ei ole. Nüüd on võimalus läbirääkimisteks. Siin on tõesti terve hulk soovijaid sel hilisel tunnil. Esimesena palun kõnetooli Kristen Michali.
Aitäh, hea juhataja! Head Riigikogu liikmed ja miljonid online-vaatajad! Alustuseks ma pean ütlema, et kahju, et Kalev Kallo ettekanne nii lühidaks jäi ja ta jõudis ette lugeda ainult ühe kolmest koosoleku protokollist. Nii võis otsustamisel – ja ka ülekande jälgijatel – osa sellest informatsioonist põhjalikuks otsuse tegemiseks kaotsi minna. Aga mis on kõige olulisem – sellega ta alustas igat uut lehekülge –, et Sven Sester juhatas koosoleku sisse. Ja seda ma võin kinnitada, et seda ta kindlalt tegi. See on sada protsenti nii. Nii et aitäh, Kalev! Aga nüüd räägime asjast ka vähe tõsisemalt. Ametite liitmine on mulle (ma arvan, et Reformierakonna vaates on täpselt samamoodi) südamelähedane. See teema ei ole uus. Ja seda enam on argument, et sellega peab nüüd tohutult kiirustama, sest muidu midagi juhtub või jääb tegemata, selline mugavusargument. Ametite liitmist ja transpordivaldkonna ühe ameti loomist arutati juba sellel ajal, kui mina seal ministeeriumis töötasin, sellest on aastaid möödas. Nüüd, korralduslike muudatuste tegemisel ütleb minu isiklik kogemus – ka maailma ajaloo kogemus, kui aeg-ajalt raamatuid lugeda – seda, et need muudatused on tavaliselt edukamad, kui otsida võit-võit-lahendusi, mitte selliseid, kus üks pool võidab ja teine pool pigem kaotab. Praegu peavad maanteede, lennunduse ja veeteede liitmisel ennast kaotajaks merenduse inimesed. Ometi me oleme riigina püüdnud võtta kursi sellele – pean taas kord tunnustama tollast rahandusministrit Sven Sesterit, tollast majandusministrit, kui alustasime seda projekti –, et laevad tuleksid Eesti lipu alla. Kui me oleme võtnud selle kursi, kus me üritame midagi sellist saavutada, ja samal ajal minna suunas, kus merenduse valdkonna inimesed tunnevad ennast kaotajana ja tunnevad, et teemad ei ole piisavalt läbi arutatud, siis ma arvan, et see ei ole arukas viis. Ja kui küsida, et kes on kaotaja, kes on võitja, siis võita võivad tegelikult kõik valdkonnad, kui sinna satub arukas juhtimine, ja kaotada võivad samamoodi kõik valdkonnad. Ka lennundus on alamehitatud, maanteede valdkond ehk kõige tugevam, merendus on harjunud olema iseseisev. Komisjonis, ehkki ettekandest see võib-olla välja ei paistnud, kulus ebaproportsionaalselt palju aega arutamisele, mis võiks olla selle ühendameti nimi, ja vähem aega kulus arutelule, kas on risk, et olulised täitev- ja järelevalvefunktsioonid kattuvad. Ja see mure meil on. Püüdes nüüd kokku võtta, arvestades hilist tundi, ma ütleksin seda, et liitmine ja efektiivsuse otsimine on õige. Inimesed, kes seda teevad, kes seda esitlevad, ametnikud Indrek Gailanist Priit Saugini ja kõigi teisteni ning Ahti Kuningani Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumist, teevad seda kindlasti südamega. Kui me tahame, et sellest saaks võit, et selle valdkonna – nii maanteede, lennunduse kui ka veeteede valdkonna – tegijad näeks sellest kasu, võitu ja sünergiat, siis ma soovitan võimalikult palju läbi arutada, mitte kasutada mugavusargumenti, et nüüd, peale kõiki neid aastaid, on hästi kiireks läinud. Seetõttu on meie ülesanne Reformierakonnas olla opositsioonina kriitiline. Nagu ma opositsioonist tean, on sarnase arvamusega inimesi, kes alluvad koalitsiooni tahtele, ühisele distsipliinile. Edastan meie ettepaneku teine lugemine katkestada. Ma loodan, et kõik teevad otsuse südamega. Kui ei tee, siis katki ei ole midagi, eks me hiljem siis parandame. Aitäh!
Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Lisaaega ma ei vaja. Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon on täielikult nõus nende sõnadega, mida Kristen Michal siin just ette kandis. Ma ei hakka pikka juttu pidama. Ühendameti loomine on vajalik, aga seda ühisosa otsimist eri ametite vahel on olnud vähe. Ja nagu juttu oli, tõesti merendus tunneb ennast natuke kõrvalejäetuna. Kalev nende viimaste komisjoni istungite protokollideni täpselt ei jõudnud, aga vähemalt komisjoni istungitel tundus nii, et seda ei arva mitte ainult Reformierakonna fraktsioon ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon, vaid seda arvas ka EKRE fraktsioon, kuna Kai Rimmel tegi ettepaneku, et võtame aja maha, mõtleme rahulikult. Aga Sven tubli komisjoni esimehena suutis selle ikka lõpuks ilusti ära triikida. Nii et ka Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon teeb ettepaneku eelnõu teine lugemine katkestada, et me kõik saaksime rahulikult seda asja veel arutada ja läbi rääkida. Siinkohal pean ütlema, et kui Kai selle ettepaneku komisjonis tegi, siis see oli üks väheseid kordi, kui sotsid olid EKRE-ga nõus. Aitäh!
Sven Sester, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Nende erinevate ametiasutuste liitmine tekitab küsimuse, miks seda üldse teha. Tegelikult on see osa riigireformist. Kui me lähtume sellest eesmärgist, siis vaevalt et ükski erakond võiks olla ametite liitmise vastu. Isamaa vähemalt on selgelt seisnud selle eest, et riik oleks enda ülesannete täitmisel võimalikult efektiivne. Kahel eelkõnelejal olid pretensioonid just selle kohta – ja see on tüüpiline, ma olen seda ka varem tähele pannud –, et küsimused on jäänud vastuseta või on liiga vähe arutatud. Kui te panite tähele ja võib-olla tundus ka natuke naljakas olevat Kalev Kallo 25-minutiline ettekanne – ja ta ei jõudnud kõike ära rääkida. Aga miks see nii on? Sellepärast, et kui me vaatame, kui palju on majanduskomisjon – ma ei räägi sellest, kui palju valitsus on teinud selleks, et see eelnõu tuleks lõpuks parlamenti –, kui palju on parlament teinud tööd selle eelnõuga selleks, et täna jõuda teisele lugemisele. Väga paljude eelnõudega nii ei ole. On tehtud tööd komisjoni tasemel, tehtud tööd töögrupi tasemel, räägitud erinevate turuosalistega, antud vastuseid. Iga kord ei pruugi kõik vastused meeldida. Aga öelda seda, et ei ole omavahel arutatud, et asja on tehtud kiiresti, tormakalt, siis ma ütlen teile: ei, sõbrad, nii see kindlasti ei ole. Kui rääkida sellest, mis on selle ühendameti sisuline eesmärk, siis on selge, et ühendameti tekkimisel suure tõenäosusega väheneb dubleerimine, tekib täiendav sünergia ja see peaks olema kasulik kõigile osapooltele. Palju on räägitud ameti nimest. Ma peatuksin ka korraks sellel. Tõsilugu, liikuvusametina tuli ta parlamenti ja tänaseks päevaks on transpordiameti nime all muudatusettepanekuna meil laual. Sellel teemal oli pikem arutelu. Eesti Keele Instituut avaldas oma arvamuse, kus ta põhimõtteliselt ei võtnud seisukohta ja andis mõista, et on võimalik arutada erinevate nimede üle. Pigem oli nende palve see, et ei oleks sidekriipsuga nimi. Küll aga ütles merekeele nõukoda selgelt välja, et ei peaks olema liikuvusamet ja pigem tuleks leida teine nimi. Üks nende ettepanek oli ka transpordiamet. Hiljem prevaleeris see ettepanek komisjoni jaoks selgelt. Kui rääkida huvipooltest, siis tegemist on ju Vabariigi Valitsuse seaduse muudatusega, mis määratleb ära valitsuse töökorra. Tähtis on see, et ühendameti puhul ei tekiks olukorda, kus üks või teine tegevus jääb mingil põhjusel kahe tooli vahele, jäetakse tegemata. Valitsus kinnitas, et sellist võimalust ja olukorda ei teki. Ma olen aru saanud ka sellest, et kui nad rääkisid transiidikomisjoniga, siis transiidikomisjon kiitis selle tervikuna heaks. Kindlasti on oluline – seda mainiti täna ka siit kõnepuldist – tulevane struktuurimuudatus Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumis, peaasjalikult uue asekantsleri koha teke. Tõsilugu, merendusega seonduvad ringkonnad on olnud mures selle pärast, et ühendameti moodustamisel võib tekkida olukord, kus merenduse osakaal väheneb võrreldes tänasega. Kompromissi ja kokkuleppena luuakse uus asekantsleri koht, merenduse asekantsleri koht, tuuakse sinna inimesi veel lisaks juurde, et merendus oleks meil fookuses rohkem kui enne. Kui ma vaatan seda, mis on tänaseks päevaks tehtud merenduse alal, Eesti laevade Eesti lipu alla toomiseks, maksumuudatused seoses laevadega, bürokraatia vähendamine jne, siis võiks öelda, et ühendameti loomisel on oma roll tulevikus laevade Eesti lipu alla toomisel. Ja see roll on just selles, et kui siiamaani olid Veeteede Ameti ülesandeks peaasjalikult kõik turundustegevused, siis nüüd on kokku lepitud, et uue ühendameti puhul läheb see roll üle ministeeriumile. Eeldatakse, et seoses sellega on tulevikus n-ö üle maailma turundustöö hoopis paremal tasemel. Uus amet peaks hakkama tööle tegelikult järgmise aasta jaanuarist ja ma usun, et kõik kitsaskohad ja probleemid on tänaseks läbi arutatud. Usun, et võiksime hääletada täna selle nimel, et uus amet saaks alustada tööd jaanuari algusest. Aitäh teile! Lisaaega ei võta.
Kalev Kallo, palun!
Austatud eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Kuna ajapuudusel jäi osa tähtsaid asju rääkimata, siis ma räägin nüüd. Viimasel komisjoni istungil tegi väga põhjaliku ülevaate tehtust ka minister Taavi Aas. Kuna just selleks viimaseks komisjoni istungiks, 16. novembriks, laekus Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühingu, Eesti Laevajuhtide Liidu, Eesti Laevamehaanikute Liidu ja Eesti Kaptenite Klubi ühine avalik pöördumine, esines minister selle valguses ja juhtis tähelepanu järgmistele asjaoludele. 28. jaanuaril toimus riigi majandusarengu komisjoni kohtumine merendusvaldkonna huvipooltega. Kohtumisel tõstatati kaheksa konkreetset teemat. Esiteks oli laevade ballastvee ja selle setete kontrolli ja käitlemise konventsioon, teiseks, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumisse meremajanduse ja ettevõtluse suunitlusega juhi ametikoha loomine, kolmandaks, merendusvaldkonna eelnõude seis, neljandaks, laeva kinnistusraamatu seis, viiendaks, EAS-i ja KredExi toetusmeetmete laiendamine laevandussektorile, kuuendaks, analüüs ja ettepanekud reisilaevadele tehtavate soodustuste kohta, seitsmendaks, relvastatud välismaiste turvaettevõtete kasutamine Eesti lipu all sõitvatel laevadel, ning kaheksandaks, Nairobi konventsiooni ratifitseerimine. Nüüd selgituseks. Ballastvee konventsioon on majanduskomisjoni päevakorras meresõiduohutuse seaduse raames. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi merenduse ja ettevõtluse suunitlusega juhi ametikoha loomiseks on ette nähtud merenduse asekantsleri ametikoht ning tänaseks on ameti põhimäärus läbinud kooskõlastusringi ja ollakse valmis seda viima valitsusse. Merendusvaldkonna eelnõudest esimene oli meresõiduohutuse seaduse ja sellega seonduvate teiste seaduste muutmine, samuti tuleb juurde ka sadamaseaduse muutmine, mis on jõudnud tänaseks juba komisjoni töölauale. Laeva kinnistusraamatut puudutavaga seoses on arendaja Veeteede Ametile tänaseks üle andnud laevade infosüsteemi ning seda hakatakse testima, et kontrollida süsteemi toimivust ja turvanõudeid ning selgitamaks välja võimalikud probleemid reaalsel kasutamisel. EAS-i ja KredExi toetusmeetmete jaoks on tulemas valitsuse majandusarengu komisjoni väliskaubandus- ja infotehnoloogiaminister, kes annab sellest ülevaate. Analüüs reisilaevadele tehtavate riiklike soodustuste kohta tehti seoses COVID-19-ga, mistõttu reisilaevad said sarnased soodustused kaubalaevadega. Relvastatud välismaiste turvaettevõtete kasutamise Eesti lipu all sõitvatel laevadel soovib Siseministeerium lahendada teise eelnõu raames. Nairobi konventsiooni ratifitseerimine oli samuti päevakorras seoses meresõiduohutuse seadusega. Sellega tahtis minister öelda, et merendusringkondade mure ja kaeblemine selle üle, et midagi pole tehtud, ei vasta tõele. 28. jaanuaril valitsuskomisjonis esitatud kaheksast merendusringkondade soovist enamik on lahendatud või lahendamisel. Seetõttu ma rõhutan samamoodi, et merendusringkonnad on mõneti kunstlikult ja liiga emotsionaalselt üles tõstnud probleeme, mida mitmes kohas enam olemas ei ole. Aitäh!
Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea esimees! Head vabariigi vardjad! Head rahvusvahelist meestepäeva teile kõigepealt! Alustaksin väikse luuletusega, Tõnu Trubetsky: "Plankusid lõhu, kui müüre ei jõua." Minu meelest oli Eesti laevade Eesti lipu alla toomine meie eelmises koosseisus erakondadeülene eesmärk. Me liigume selle poole. Võin öelda ka, et mulle võib-olla ei meeldi see, et me ei jõua piisavalt kiirelt veel kaldasektorit toetada. Aga hakata praegusel hetkel selle eelnõu lugemist katkestama lihtsalt sellepärast, et kellelegi ei meeldi nimi või midagi muud, siis vabandust, sotsid, aga teie ettepanekud ei ole ammu enam väga adekvaatsed, kui te ise kutsute inimesi siin mis iganes ettepanekuid tegema, selleks et lihtsalt olla vastu. Ma eeldan, et tegelikult Reformierakond tajub küll, et on kuidas on, aga me peaksime selles küsimuses edasi minema ühiselt ja erakondadeüleselt. Muidu jääb tõesti mulje, et plankusid lõhu, kui müüre ei jõua. Palun eelnõu toetada! Aitäh!
Aitäh! Rohkem kõnesoove ei ole, sulgen läbirääkimised. Meil on terve hulk muudatusettepanekuid vaja veel läbi vaadata. Esimene muudatusettepanek, esitanud majanduskomisjon, juhtivkomisjoni ettepanek: arvestada täielikult. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut hääletada ja toetada või õigemini vastu olla! [[Naer saalis.]]
Ja vaheajasoovi ei tulnudki? Nii, panen hääletusele majanduskomisjoni ... Kell jah, tõepoolest. [[Saalikutsung.]] Austatud kolleegid, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 1, mille on esitanud majanduskomisjon ja juhtivkomisjoni seisukoht on arvestada täielikult. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Poolt on 64 ja vastu 19 Riigikogu liiget. Muudatusettepanek leidis toetust. Ettepanek nr 2, majanduskomisjoni esitatud, juhtivkomisjoni seisukoht: arvestada täielikult. Nr 3, majanduskomisjoni esitatud, juhtivkomisjoni seisukoht: arvestada täielikult. Nr 4, majanduskomisjoni esitatud, juhtivkomisjoni seisukoht: arvestada täielikult. Nr 5, esitaja majanduskomisjon, juhtivkomisjoni seisukoht: arvestada täielikult. Nr 6, esitanud majanduskomisjon, juhtivkomisjoni ettepanek: arvestada täielikult. Seitsmes ettepanek, esitanud majanduskomisjon, juhtivkomisjoni seisukoht: arvestada täielikult. Kaheksas muudatusettepanek, esitaja majanduskomisjon, juhtivkomisjoni seisukoht: arvestada täielikult. Nr 9, esitanud majanduskomisjon, juhtivkomisjoni seisukoht: arvestada täielikult. Muudatusettepanek nr 10, samuti majanduskomisjonilt, juhtivkomisjoni ettepanek: arvestada täielikult. Oleme kõik muudatusettepanekud läbi vaadanud. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 236 teine lugemine lõpetada, aga enne seda paneme hääletusele Reformierakonna ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni tehtud ettepaneku katkestada eelnõu 236 teine lugemine. Kas on vaja saalikutsungit? [[Hääled saalist: Ei ole.]] Panen hääletusele ettepaneku eelnõu 236 teine lugemine katkestada. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Katkestamise poolt oli 33 ja vastu 53 Riigikogu liiget. Ettepanek ei leidnud toetust. Sellega on eelnõu 236 teine lugemine lõpetatud ja ka istung on lõppenud. Head ööd!
Austatud kolleegid! Austatud valitsuse liikmed! Alustame oma iganädalast infotundi. Täna osalevad infotunnis järgmised valitsuse liikmed: peaminister Jüri Ratas, majandus- ja taristuminister Taavi Aas ja rahvastikuminister Riina Solman. Ja nagu ikka, kõigepealt saavad sõna registreerunud küsijad. Nemad saavad võimaluse ka täpsustavaks küsimuseks ja siis võib saalist tulla üks küsimus veel. Küsimuse pikkus on kaks minutit, vastus kolm minutit.
Tänane esimene registreeritud küsija on Kaja Kallas. [[Hääled saalist.]] Vabandust, kohaloleku kontroll tõepoolest jäi vahele, teeme selle siis ka ära. Palun kohaloleku kontroll!
Kohal on 32 Riigikogu liiget ja puudub 69. Ja läheme siis küsimuste juurde. Esimene küsija on Kaja Kallas ja talle vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh! Hea peaminister! 16. novembril käesoleval aastal avaldati uuring, mille kohaselt ligi 60% valijaid ütleb, et abielureferendum ei ole praegu oluline riigielu küsimus, millega tegeleda, et on terve rida muid muresid, millega valitsus peaks tegelema. Ometi me oleme lehest lugenud, et täna tuleb valitsuskoalitsioon välja eelnõuga, mille kohaselt see rahvahääletus abielu küsimuses korraldatakse. Minu küsimus puudutab seda, et kui see rahvahääletus tuleb, siis arusaadavalt on selle küsimusele võimalik vastata jaatavalt või eitavalt. Kas valitsus plaanib teha ka kampaaniat ehk siis kasutada maksumaksja raha kas "jah" või "ei" poolt hääletamise veenmiseks? Kas on plaanis eraldada maksumaksja raha selleks, et selle referendumi tulemust ühele või teisele poole kallutada?
Austatud Riigikogu esimees! Head Riigikogu liikmed! Hea küsija, suur tänu selle küsimuse eest! Ma olen täiesti päri, et Eesti riigis on hetkel, ma arvan, kõige olulisem teema, kui me räägime konkreetsest ajamomendist, kogu koroonaviiruse ja COVID-19-ga seotu. Ja see ei ole nii mitte ainult Eestis, vaid kogu Euroopas ja terves maailmas. Euroopas, tõsi, on nakatumise tõus viimasel ajal kõige kiirem olnud. Ja pean ütlema, et hoolimata muudest erinevatest murekohtadest on valitsus pingsalt nende teemadega tegelenud. Me tegeleme nendega kogu aeg, nädalas minimaalselt kaks korda valitsus koguneb selleks, et arutada COVID-19 küsimusi, ja mitte ainult arutada, vaid ka teha otsuseid, et selle viiruse levikut tõkestada. Ma arvan, et teine suur ja oluline teema on kõik see, mis on seotud majandusega, majanduskeskkonnaga. On selge, et tervishoiukriis on üle läinud majanduskriisiks, mis automaatselt tähendab ka tööhõive küsimust. Ja tööpuudus, töökoha kaotamine suureneb, seda tendentsi me näeme. See ei ole nii suur, nagu töötukassa kevadel ennustas. Õnneks need prognoosid olid toona valed, ja see ei ole mitte kriitika töötukassa pihta. Aga siiski on meil juba üle 51 000 registreeritud töötu. Nii et kui positsioneerida see "muu riigielu küsimus" rahvahääletuse näol, mille kohta paljud ütlevad, et see on abielureferendum, kas see on tähtsuselt esimene, teine või kolmas oluline teema – ma arvan, et hetkel on palju olulisemaid teemasid, millega me iga päev tegelemegi. See aga ei tähenda seda, et mingite teemadega, mis on kokku lepitud koalitsioonileppes, ei tegeletaks. Ja üks neist on tõesti see rahvahääletus. Jah, mis puutub sellesse küsimusse, siis loomulikult see on Riigikogu otsus, missuguseks see küsimus kujuneb. Ma arvan, et see võiks olla võimalikult perekonnaseaduse sõnastuse lähedal, sellega sarnane. Ja küsimus peaks olema võimalikult konkreetne, näiteks, kas abielu peab Eestis jääma mehe ja naise vaheliseks liiduks. Ja teil on õigus, see eeldab jah- või ei-vastust. Ja minu meelest tulebki teada saada hinnang, kas Eesti inimesed arvavad seda, et see peaks nii jääma, või soovitakse abielu mõistet laiendada. Nüüd, kui küsimus on selle kohta, kas sinna pannakse näiteks ka, ma ei tea, mingite ministeeriumide kaudu rahva raha, et tehakse ametlikku kampaaniat valitsuse kaudu, et öelge "jah" või öelge "ei" – ei, sellist asja kindlasti plaanis ei ole. Küll ma arvan, kui tohib sellele küsimusele natuke laiemalt vastata, et minu meelest oleks oluline, et me teeksime kõik selleks, et need, kes panustavad sellesse kampaaniasse – ma ei tea, MTÜ-d või erakonnad või kes iganes –, et nende aruanded oleks kõigile kättesaadavad ja läbipaistvad. Ja seda tuleb saada kontrollida.
Kaja Kallas, täpsustav küsimus palun!
Aitäh selle kinnituse eest, et maksumaksja raha selleks ei kasutata! Aga ma küsin nüüd täpsustava küsimuse. Meil on rahvastikuministri eelarves selliseks asjaks nagu demograafia- ja perepoliitikaalase teadlikkuse tõstmine ette nähtud 500 000 eurot. See on päris suur summa. Kas te võite kinnitada, et see perepoliitika- ja demograafiaalase teadlikkuse tõstmise kampaania ei toimu sellel ajal või enne seda, kui see referendum on toimunud? Et see saaks toimuda alles pärast seda, kui referendum on läbi, et ei tekiks mingit segadust?
Ma tänan teid küsimuse eest! Ma arvan, et seda küll ei saa kindlasti öelda, et me erinevad kampaaniad kõik peatame – ma ei tea, ükskõik mis valdkonnas, olgu või konkreetselt selles valdkonnas, millest te räägite. Aga selge on, et selline valitsuse kampaania ei saa minu arvates mitte kuidagi hakata mõjutama rahvahääletust, no et valitsuse poolt hakatakse ütlema, et hääletage nii või naa. Samas on selge, et valitsuse liikmed ütlevad oma positsioone välja, ja see on mõistlik. Nii peabki olema, see on poliitiline debatt. Aga me teeme rahva raha eest mingi kampaania – ma arvan, et see küll ei ole kuidagi mõeldav. Nüüd, kas see konkreetne kampaania toimub, ma ei tea, jaanuaris-veebruaris või juunis-juulis, seda infot mul tõesti ei ole. Ma usun, et te saate seda küsida rahvastikuministri käest, kui teil see soov on. Teie fraktsioonikaaslane Signe Riisalo peaks selle küsimuse siis esitama. Aga minul ei ole küll täna võimalik siin lauale tuua kõiki kampaaniaid, mis 2021. aastal on päästevaldkonnas, siseturvalisuse valdkonnas, rahvastikupoliitika valdkonnas, perepoliitika valdkonnas, sotsiaalvaldkonnas. Neid on ju tegelikult päris palju, alates erinevatest ohutuskampaaniatest. Kui küsimus on kuidagi fokuseeritud sellele, kas meie soov on tugevdada Eestis perekonda, aidata kaasa, luua kindlustunnet elukeskkonna mõttes, et ka paljulapselistel peredel läheb hästi, siis kindlasti selle vastu ma kuidagi küll ei ole. Seda pole vaja häbeneda, see nii on. Aga samamoodi on ju ka riigil erinevad kampaaniad, mis on seotud vähemuste kaitsega. Seda on riik ka teinud, et on olnud Facebookis kampaaniaid, on olnud sotsiaalmeedias kampaaniaid. Aga ma arvan, püüdes teie küsimusest aru saada, et kõik peab olema ja ka näima aus. Ei saa nii olla, et kuidagi ümber nurga tehakse mingit kampaaniat, ei mainita rahvahääletust ja öeldakse, et sel juhul on kõik korras. Aga seda, et mingid kampaaniad peatada või teha mingisugune kampaaniamoratoorium teatud ajaks, ma kindlasti õigeks ei pea. Kui on planeeritud mingi teavitus, siis seda tuleb teha, aga loomulikult see ei tohi kuidagi kas otse või ümber nurga olla seotud rahvahääletuse mõjutamisega. Seda ma küll õigeks ei pea. Aga ma veel kord rõhutan seda, et kui Riigikogu hakkab menetlema seda Riigikogu otsuse eelnõu, siis mul on lihtsalt üks palve, mis ma tahan öelda Riigikogule. Olgu see see dokument või mingi muu dokument, aga nende aruandlus, kes rahvahääletusega seotud kampaaniat teevad – kui seda teeb kolmas sektor, kui seda teevad erinevad MTÜ-d –, peab küll minu meelest olema kontrollitav, see peab olema läbipaistev ja see peab olema arusaadav. Minu meelest oleks väga mõistlik just seda aruandluse poolt silmas pidada.
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt peaminister! Tahaks oma küsimust alustada teie vastusest eelmisele küsimusele. Kuigi te teatud asju Eesti riigis õigeks ei pea, ei saa te garanteerida, et need asjad ei juhtu. Selle tõttu on ääretult oluline, et riik ei teeks varjatud kampaaniaid ühe või teise seisukoha poolt hääletama kutsumiseks. See võiks piltlikult öeldes tähendada seda, et kui te märkisite ära, et me oleme teinud kampaaniaid vähemuste kaitseks või vähemuste teadvustamiseks ühiskonnas tervikuna, siis need riigi poolt tehtavad kampaaniad peaksid käima käsikäes. Meil on mitmesuguseid perekondade vorme ja selle tõttu oleks eriti oluline, et riik ei läheks siin varjatult maksumaksja raha kulutama. Minu küsimuse teine pool on tegelikult ajendatud lihtsate kodanike küsimustest, mis minuni on jõudnud. Kas te oskate selge ja kõva häälega öelda Eesti rahvale, mis muutub selle referendumi mõjul paremaks juba abielus olevatele inimestele? Minagi olen üle 30 aasta abielus olnud. Kui maksumaksja raha eest tehakse see referendum, siis mis nendel peredel konkreetselt paremaks muutub? Mis teadmist me ootame ja mida me tahame saavutada, et nende inimeste elu veel paremaks, veel positiivsemaks muutuks? Ma viitan siin ka sellele, et meil on olemas kehtiv perekonnaseadus, mis tegelikult kinnitab sedasama, mida referendumil tahetakse küsida.
Aitäh teile! Kui teie soov on kuulda minu käest lauset, et järgmise aasta esimeses kvartalis ei tohi kuidagi perekonda kaitsta, siis seda te ei saa. Tohib küll ja ma arvan, et peabki kaitsma. Minu meelest see ei ole mingi halb asi, et me Eestis ütleme, et tugev pere on oluline, et me püüame luua järjest rohkem võimalusi, et sünniksid esimesed ja teised lapsed, aga ka kolmandad ja neljandad lapsed, et meil oleks ka paljulapselistele peredele kindlustunne Eestis antud. Nii et kui soov on kuidagi poliitiliselt õngitseda peaministri suust välja, et vaat sõnu "pere" või "perekond" või "abielu" või "naine ja mees" ei tohi nagu esimese kvartali pildis olla, siis seda ma kindlasti ei ütle. Vastupidi, ma arvan, et me peame tugevat perekonda kaitsma. Jah, mina tõin teile vastates või, vabandust, proua Kaja Kallasele vastates välja, et meil minu meelest eelmisel aastal oli – või oli see tänavu – sotsiaalmeedias kampaania erinevates vähemustes turvatunde tekitamiseks. Ja see on õige, ma toetan seda. Aga seda, et me nüüd peaksime abielu või perekonda hakkama häbenema, ma küll ei toeta. Andke andeks, mitte kuidagi ei toeta! Mina pean seda väga õigeks, sest meil on tugevad perekonnad, meil on kaua kestvad abielud. Ma pean loomulikult seda õigeks. Nüüd edasi, mis ma tahan öelda: ei ole ju kampaania seotud ainult, ma ei tea, abieluga, perekonnaga. Ma ütlesin, et see on seotud ka erinevate ohutustega. Meil on ohutuskampaaniaid, näiteks Maanteeameti kampaania, raudteedel teeb kolmas sektor kampaaniat, mis kutsub üles märkama lähenevat rongi, et ei juhtuks rongiõnnetusi inimestega, et ei juhtuks rongiõnnetusi sõidukitega, kus on inimesed sees. Selliseid üleskutseid kindlasti tehakse. Ma olen teie ees pidanud aru andma ka nendest ohutuskampaaniatest, mida on Päästeamet teinud. Kunagi oli väga aktuaalne teema PBK kanal: kuidas on võimalik, et riik seal kampaaniaid teeb? Ma mäletan, et Päästeamet tegi seal suitsuanduri kampaaniat ja sellest tuli paks pahandus Riigikogu saalis. Aga ma arvan, et kokkuvõttes, kui poliitika kõrvale jätta, olenemata sellest, mis on Eestis elava inimese emakeel, on oluline, et selliseid ohutuskampaaniad jõuaksid igaüheni ilusasti ja kiiresti kohale. Seda ma pean küll igatpidi õigeks. Ma siin mingit valehäbi küll ei tunne, kui ma veel kord ütlen, et tuleb igal juhul selle eest seista, et meie peremudelid oleks tugevad. Aga nüüd see rahvahääletus. Ma arvan, et see avab hoopis uue dimensiooni. See küsimus tegelikult ühiskonnas on, me ei saa seda eitada. Ja ma arvan, et me liigume ühelt poolt tegelikult kiiremini ka sellel kursil, et ühel hetkel kooseluseaduse rakendusaktid võetakse vastu. See ei ole õige, et viis-kuus aastat pole neid vastu võetud. Ja teiselt poolt see on koalitsiooni kompromiss. Koalitsiooniläbirääkimised hakkasid peale hoopis teisest teemast, hakkasid peale sellest, et kooseluseadus tühistada. See ei sobinud. Aga et küsida ka valimistevahelisel ajal inimeste käest arvamust, seda ma toetan. Ma pean seda õigeks. Vabandust, Riigikogu ja Riigikogu esimees, et ma läksin ajast üle. Andke andeks palun!
Ma tänan!
Järgmine küsija on Indrek Saar ja talle vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh sõna andmast! Lugupeetud peaminister, ma olen teie käest korduvalt küsinud, samamoodi minu kolleegid, mis saab haiguspäevadest. Me kõik saame aru, et meie tervishoiunäitajad lähevad järjest kriitilisemaks. Mis puudutab haiguspäevade hüvitamist, siis me teame, et praegu saab kolm esimest päeva kodus olla inimese enda kulu ja kirjadega. Sellel teemal on teie vastus olnud ikka üsna segane, kui pehmelt väljenduda. Ja kui midagi juhtub, siis kõige varem 1. jaanuaril, milleni on veel poolteist kuud aega. Kõik meie naaberriigid hüvitavad alates esimesest päevast. Lätis oli see niigi juba teisest päevast alates, sellest nädalast alates saab seal esimesest päevast hüvitist. Ja mulle hakkas mingi hetk tunduma, et te ei saa probleemi olemusest aru. Aga siis ma leidsin, et juba 9. oktoobril te tegelikult olete vähemalt sõnades sellest aru saanud. Te ütlesite nendest haiguspäevadest rääkides: "Ma arvan, et see on tegelikult tõsine probleem, et ühelt poolt on ju selgelt öeldud, et kui inimene tunneb sümptomeid, siis ta ei tohi tööle minna. Ära palun mine tööle! Ja me näeme, et tegelikult kollektiivides see nakatumine on vast hetkel kõige suurem tegelikult Terviseameti infole tuginedes." Lugupeetud peaminister! Kui te näete, et terviseolukord läheb järjest käest ära ja üks muresid on töökohtades tekkivad kolded, siis miks te ei tee mitte midagi haiguspäevade teemal? Ja millal te annate meile sellel teemal konkreetse ja selge vastuse, kas tuleb midagi või ei tule midagi? Palun vastake konkreetselt, mis ajast ja mis tingimustel on inimestel alust eeldada, et kui nad ei lähe haigussümptomitega tööle, siis nende kulud vähemalt osaliselt kaetakse.
Aitäh! Ma olen ka täna nendesamade sõnade juures. Ma arvan, et see on õige, et me kõik pingutame selle nimel, et kui inimesel on sümptomid, siis ta ei lähe tööle. Rääkimata sellest, et kui inimene tunneb ennast täiesti haigena – ta ei lähe tööle. Nüüd ma vastan ka sellele küsimusele, mis te minu käest küsisite: kas ma pean seda õigeks. Ma saan aru, et teie soovite teha selliselt, nagu on teie sisse antud eelnõus kirjas: et ka esimesest kuni kolmanda päevani hüvitatakse. Te teate ju hästi, et nendel läbirääkimistel, mis on tööandjate ja ametiühingutega käinud, on hetkel suudetud leida mingi ühisosa, et me toome hüvitamispäeva ettepoole. Me mitte ei alusta neljandast, vaid alustame teisest päevast. Ja vastus küsimusele, millal ma saan öelda konkreetse kuupäeva, millal selline süsteem võimalikuks saab või selle lähedane süsteem, mis oli kevadel: siis, kui see otsus on tehtud. Seda otsust me ei ole hetkel teinud, need arutelud käivad. Loomulikult, lõplikult peab selle nii või teisiti otsustama Riigikogu, isegi kui me teeme seda ajutiselt. Ka kevadel oli tegu seadusemuudatusega. Täna on üks hüvitamise vorm või liik lähikontaktsetele antavad karantiinilehed, kui perearst ütleb, et keegi peab koju jääma. Aga ma isiklikult nõustun teiega, et selles suunas tuleb edasi töötada, tuleb leida see lahend nii kiiresti kui võimalik. Me peame arvestama ka seda, et lisaks sellele, et inimesed jäävad koju, on mängus ka teised mõjud. Tuleb arvestada mõju meie majanduskeskkonnale, tuleb arvestada mõju meie ettevõtetele, tuleb loomulikult arvestada ka rahalist mõju. Ent need on kõik minu arvates sekundaarsed. Primaarne on ikkagi see, et inimeste tervis oleks kaitstud, et inimeste elud oleksid kaitstud. Ei tohi juhtuda, et inimene läheb haigena tööle ja nakatab töökaaslasi, mis omakorda võib natukene hiljem viia selleni, et ei saa kogu töökollektiiv töötada. Aga jah, mul ei ole teile täna öelda seda kuupäeva. Mul on öelda seda, et need arutelud jätkuvad valitsustasandil ja kui me jõuame lahenduseni, siis nii ruttu kui võimalik püüame selle ettepaneku tuua ka Riigikogu palge ette. Aga ma tahan teile, härra Saar, öelda, et ma igal juhul tunnustan teid, et te seda teemat üleval hoiate. See on oluline teema ja ma ütlen teile vastates, et ka mina tegelen sellega valitsustasandil. Teil on võib-olla natuke kergem seda küsida, aga te saate ju kogenud poliitikuna väga hästi aru, et see on vaja valitsustasandil kokku leppida ka erinevate osapooltega. Seda kokkulepet me püüame saavutada ja ei ole ükski valitsuse osapool öelnud, et see mitte mingil juhul ei sobi. Nii et see töö hetkel jätkub.
Indrek Saar, täpsustav küsimus palun!
Teie vastusest ma olen siiski sunnitud tegema järelduse, et teist ei ole peaministrina praegu Eesti inimestele suurt midagi kasu. Te ütlete, et te saate aru, et see on ajakriitiline teema, sellest sõltub inimeste tervis. Ma loodan, et te saate aru, et iga jokutatud päev, mil te seda otsust ei tee, viib meid lähemale sellele, et kogu elu tuleb jälle seisma panna, ja selle kahjud saavad olema kümneid kordi suuremad kui see võimalik kulu, mis kaasneb haiguspäevade varasema hüvitamisega. Näiteks ka 9. oktoobril sealsamas valitsuse pressikonverentsil te ütlesite: "Ja ma usun, et me sellele ka lähiajal püüame leida parima lahenduse." Kus see lahendus on, lugupeetud peaminister? Aga kui te mulle ei taha vastata, siis vastake palun nendele inimestele, kellele te ütlesite juba siis ja ütlete nüüd ka: ärge minge tööle, kui teil on haigustunnused. Vastake nendele inimestele, kes saavad alla 1000 euro palka, näiteks sellele 700 eurot teenivale üksikemale, kes peab nüüd novembrikuus loobuma vähemalt 100 eurost oma sissetulekust ja detsembris saama hakkama 600 euroga. Kuidas ta detsembrikuus oma jõululaua katab? Kas tal on lootus, et ta saab mingidki elementaarsed kingitused teha ja oma arved ära maksta? Või peaks ta minema kuskilt laenu küsima? Palun vastake nendele inimestele, mida nad peaksid tegema! Kas minema tööle või tegema selle valiku, mille korral nad tegelikult ei saa enam oma igapäevase toimetulekuga hakkama?
Aitäh! Härra Saar! Mina usungi, et teie arvate, et ega tänasest peaministrist pole asja. Te peategi seda ütlema – see on arusaadav, see on poliitiline retoorika. Aga te olete oma nipist ise selili kukkunud. Te küsite selliseid väga emotsionaalseid küsimusi, millel on väga suur tõetera sees. Nendel inimestel, kes teenivad madalat või keskmist palka, on kolm päeva palgata päris ränk miinus, mis nende arveldusarvel kuu lõpus, kui nad selle kuu eest töötasu saavad, tunda annab. Aga miks te olete oma nipist ise selili? Sellele on ju väga lihtne vastata. Põhjus on selles, et minu teada see süsteem on üle kümne aasta Eestis kehtinud – kui ma ei eksi, siis 11 aastat. Sotsiaaldemokraadid on sellel perioodil, härra Saar, väga pikalt, väga pikalt valitsuses olnud ja mitte ainult valitsuses, ka Sotsiaalministeeriumis. Ja ei ole mina näinud ega kuulnud, et see teema oleks teile olnud nii südamelähedane viimase 11 aasta jooksul. Teil on õiged küsimused. Kuidas madalapalgalised inimesed, kui nende palk on alla 1000 euro või natuke üle selle, tegelikult hakkama saavad? Jah, ma arvan, et tulebki teha kõik selleks, et leida kompromiss ja teha otsus, et me kas või ajutiselt, selle viiruse tipus, püüame teha midagi sarnast nagu kevadel. Ja selle nimel me täna töötame, seda ma ütlesin teile. Ma saan aru, et see teile ei sobi. Te ütlete, et see ei kõlba kuhugi. Aga nendele küsimustele, mis te minu käest küsisite, ma vastan praegu Eesti inimeste ees täiesti tõsiselt ja avatult, et me töötame selle nimel, et leida see lahendus. Seda lahendust hetkel ei ole. Aga ma küsin teie käest vastu, kuigi mul ei ole selleks formaati. Aga mida siis teie tegite 11 aastat? 11 aastat olite valitsuses, Sotsiaalministeeriumis, ja lasite sellel võimalusel minna. Esimene kuni kolmas päev, mitte midagi ei hüvitata. Neljas kuni kaheksas päev – maksab tööandja, ja sealt edasi haigekassa. See ei ole rünnak teie vastu või sotsiaaldemokraatide vastu, sest ma ütlen, et teie küsimustes on väga suur tõde sees. Olukord on raske, sellepärast tulebki leida lahendus. Nagu ma ütlesin, mul ei ole täna seda kuupäeva öelda, aga mul öelda vähemalt seda, et valitsus selle nimel töötab ja me püüame leida lahenduse nii ruttu, kui võimalik.
Heljo Pikhof, palun!
Suur tänu! Austatud peaminister! Tõepoolest, nii kaua pole küll sotsiaaldemokraadid olnud valitsuses, aga viimased neli aastat või umbes nii kaua olete teie olnud peaminister. Mulle jäi teie praegusest väljaütlemisest mulje, et te olete justkui selgeltnägija. Kroonviirus tuli ju tegelikult selle aasta alguses, aga teie räägite, et juba 11 aastat tagasi oleks selleks erakorraliseks kroonviiruseks pidanud valmistuma. See ei ole lahendus tänastele haigeks jäänutele ega ka nendele, kes peavad jääma koju karantiini. Mille kohta mina tahan lisaks küsida, on maski kandmine. Te olete öelnud, et see on rangelt soovituslik. Aga tegelikult see ei tööta ju! Ma võin näiteks tuua kas või tänase päeva Riigikogus. Ametnikel pole paljudel maski ees, ka enamikul neist, kes tulevad külastama Riigikogu. On küll grupid, kellel on maskid ees, aga nendel inimestel, kes ei ole grupis, pole maski ees. Ja sama situatsiooni näeme ka poodides ja mujal. Kui me ei taha, et mõne aja pärast, võib-olla juba järgmine nädal te tulete välja sellega, et Eesti riik on jälle lukus, siis peaks olema antud sõnum: see on rangelt kohustuslik, mitte rangelt soovituslik. Täna on ju nii, et need inimesed, kes kannavad maski, kaitsevad neid, kes millegipärast ei taha maski ette panna ja mõtlevad, et minuga seda ei juhtu. Mina haigeks ei jää. Mu küsimus ongi: mismoodi te tegelikult inimeste elusid ja tervist kaitsete, kui esimesest päevast ei maksta inimestele haigushüvitist ja kui maski kandmine pole kohustuslik? Kas me tahame, et riik läheb jälle lukku?
Aitäh! Kõigepealt, kas te tahate nüüd väita, et 11 aastat polnud mitte ühtegi viirushaigust, infektsioonhaigust Eestis? Et nüüd tuli esimest korda COVID-19 haigus, koroonaviirus? Meil on gripp kogu aeg olnud. See põhimõte, et haigena tööle ei tule, on tõesti rohkem kehtima hakanud. Sellega ma olen päri. Seda sõnumit on hakatud järjest rohkem ja rohkem edastama. Jah, meil on täna viirus, mille vastu pole vaktsiini. Võib öelda, et gripi vastu suuremas osas on vaktsiinid olemas – need on neile, kes tahavad kaitsesüsti teha. Aga et 11 aastat kõik oli hästi ja ainult nüüd on see probleem, siiski tõele ei vasta. Ja ma ütlen veel kord: ma ei ütle, et teie suhtumine on vale. Ma pean seda õigeks ja tõesti selle nimel ma praegu töötan. Nüüd edasi, maskide kandmine. Me peame arvestama seda, et kui me ütleme, et mask on kohustuslik, siis riik hakkab nõude rikkumise eest ka sanktsioneerima. Kui mask on kohustuslik, on põhimõtteliselt sanktsioon kuni 800 eurot. See on punkt üks. Kuni 800 eurot! Punkt kaks on see, et te ütlete, et teeme maski kohustuslikuks, muidu paneme Eesti riigi lukku. Ma ei ole sellega üldse nõus. Mask ei ole võluvits. Mask ei ole võluvits! Me ei saa öelda, et kui mask on kohustuslik, siis R0 hakkab langema. Palun, proua Pikhof, saatke mulle mõned teadusartiklid, mis ütlevad, et mask kaitseb mõlema eest: nii selle eest, et see, kes võib viirust kanda, ei anna seda edasi, kui ka tagab, et terve inimene viirust ei saa. Mina isiklikult pean maski kandmist õigeks. Mina kannan maski. Hetkel ei kanna sellepärast, et mulle on öeldud, et vaegkuuljad paluvad, et infotunnis maski ees ei oleks. See on põhjus, miks ma annan ka intervjuusid ilma maskita. Poodides ja bensiinijaamas jne mina maski kannan. Aga ma tahan öelda, et mask ei ole võluvits. Maski osas, eks ju, on debatt jõudnud sinnamaani, et seni on see olnud soovituslik. Ma ütleksin, et nüüd on see viimane piir, kus Terviseamet praegu monitoorib, kui hästi maski kantakse, näiteks bussis, näiteks teatris, näiteks kaubanduskeskuses. Jah, ma olen teiega nõus. Ma käin ka üsna usinasti toidupoes, mitu korda nädalas, ja ei saa öelda, et mask on rohkem kui pooltele normiks muutunud. Sellisel visuaalsel vaatlusel võib pakkuda 20%, heal juhul 30%, aga mitte väga palju rohkem. Mina arvan, et maski kanda võiks, aga maski kandmisel on omad reeglid. Seda tuleb vahetada, see tuleb õigesti ette panna. Ja ma ei ole sellega üldse nõus, et Eesti oli kunagi rangelt lukku keeratud. Ma ei kujutaks seda üldse ette. Kui me võrdleme oma situatsiooni sellega, mis on täna paljudes Euroopa riikides – no Eesti on ikkagi väga liberaalse või väga vaba suunaga olnud. Ja süüdistus, et peaminister millegagi ei tegele ja valitsus millegagi ei tegele – me teeme teadusnõukojaga kogu aeg koostööd ja meil on jätkuvalt tänu Eesti inimestele üsna head näitajad.
Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine küsimus, järjekorras number 3, selle esitab Signe Riisalo ja talle vastab rahvastikuminister Riina Solman. Palun!
Hea juhataja! Lugupeetud ministrid! Ma tänan peaministrit suunamast nimeliselt Riigikogu liiget infotunnis küsimusi esitama. Ma kasutangi seda võimalust, mida te pakkusite. Võib-olla Riina Solman siis kõigepealt vastab, mitu eurot oli käesoleval aastal kasutada kampaaniategevuseks, et toetada pereväärtusi. Aga tulen nüüd oma ettevalmistatud küsimuse juurde. Rahvastikupoliitika väga oluline osa on ränne ja me teame väga hästi, et meie demograafilised näitajad panevad üldse mitte väga kauges tulevikus löögi alla omastehoolduse, haigekassa kulutuste ja pensionide väljamaksmise, kõik meile olulised süsteemid. Sidusa Eesti arengukavas räägitakse põhjalikult erinevatest meetmetest, millega te tegelete rahvastiku valdkonnas. Siseturvalisuse arengukava omakorda räägib sisserände teemadest, aga pehmeid ja toetavaid meetmeid seal palju ei ole. Minu küsimus ongi: milline on Eesti seisukoht nende inimeste sisserände soodustamiseks, nende meelitamiseks siia, kes on õppijad, töötajad, eri väljaõppega haritud inimesed, kes on pere loomise eas, valmis siin kanda kinnitama ja siin oma lapsi kasvatama, pere looma?
Suur tänu küsimuse eest! Esimene küsimus oli siis, kui palju raha, mitu eurot on käesoleval aastal olnud rahvastikuministri eelarves pereväärtuste reklaamimiseks või propageerimiseks. Sain ma õigesti aru? Käesoleval aastal ei ole selleks eraldi olnud ühtegi eurot. On olnud vahendid, et me saaksime oma programmi loomist alustada, koostada sündimust toetav pikaajaline visioon ja tegeleda vanemahüvitise ja perelepituse süsteemiga. Järgmiseks aastaks kavandatud eelarvekavand, mis käis ka sotsiaalkomisjonist läbi, on, nagu ma aru saan, meeli erutanud peamiselt Reformierakonnas. Ma nägin seda linki. Raimo Poom avaldas just äsja Delfis loo selle kohta, et te tunnete muret, ega ei lähe mitte referendumi kampaaniaks? Ei, sellel eelarve kavandil ei ole mingisugust seost referendumiga. Meie idee ja mõte oli – ütlen teile täpselt, mis seal slaidi peal oli, mida ka komisjonile tutvustati – suurendada demograafiaalast teadlikkust riigis ja ühiskonnas. Kui keegi luges eilset Postimeest, siis seal rääkis pikalt politoloog Martin Mölder. Ta rääkis sellest, et ühes on arvatavasti kõik eestlased ühel meelel: selles, et me peaksime tagama kõik koos eesti keele, rahvuse ja kultuuri jätkusuutlikkuse. Me teame kõik, et sünnitusikka on jõudnud üheksakümnendatel sündinud põlvkond, kes on ühe kolmandiku võrra väiksem põlvkond ja saab selle võrra vähem lapsi. See tähendab, et Eesti rahvastik tegelikult pidevalt kahaneb. Seepärast olemegi mõelnud loodetavasti koos teiega sotsiaalkomisjonis ja ka rahvastikukriisi probleemkomisjoni liikmetega välja töötada ja ellu viia meetmed, mis toetavad peresid, kes on otsustanud lapsi saada. Uuringute järgi on pooled ja isegi rohkem kui pooled soovinud saada vähemalt kolm last, aga ka rohkem. Nii et tegelikult on inimestel ideaal, et oleksid suured pered, aga kõik selleni ei jõua ja kõik ei tea ka võimalusi. Nüüd teine küsimus, mis puudutas rännet ja arengukavasid ning seda, milline on Eesti seisukoht selles, et siia tuua kvalifitseeritud töötajaid. Nagu te teate, on kvoodi alt väljas päris mitu sektorit, kõrget lisandväärtust Eesti riigile tootvat sektorit. Tegelikult saab meile töötajaid koos peredega tuua väga hõlpsasti ja ka õpirände poolest on Eesti üks liberaalseima õpirändereeglistikuga riike. Seda muret, et me kuidagi takistaksime sellist rännet või oleksime suletud riik, ei ole. Seda ei ole kunagi olnud. Küsimus on selles, kas me juhime rännet targalt või mitte. Ja mina pean küll ütlema, et rahvastikuministrina tegelen ma Siseministeeriumis ka uussisserändajate teemaga ja meil on olemas kohanemisprogramm, mille abil me pakume kõigile, kes tulevad meie riiki, vastavaid kursusi. See on selline teenus, kus õpetatakse A1 tasemel eesti keelt, tutvustatakse Eesti seadusandlust ja muid teemasid, mis aitavad neil siin kergemini kohaneda.
Signe Riisalo, täpsustav küsimus palun!
Aitäh! Teil jäi eelmisele küsimusele vastamiseks vähe aega. Minu küsimuses kõlas ka sõna "meelitama". Kuidas võiks inimesi siia meelitada, neile soodsamaid võimalusi luues? Aga teine, täiendav küsimus on mul selline, mida on natukene ebamugav küsida, sest see on isiklikku laadi. Teadupärast me olime mõni nädal tagasi koos ühel konverentsil, kus osales ka COVID-isse haigestunud inimene. Mina sain Terviseametilt kirja, et olen võinud haigega kokku puutuda, mille peale ma küsisin Terviseametilt täpsustusi ja sain eneseisolatsiooni kohustuse. Sama juhtus ühe teise Riigikogu liikmega ja ka päeva moderaatoriga, kes töötab "Ringvaates". Mul on küsimus: miks te ei reageerinud ilmselt samasugusele Terviseameti pöördumisele ega olnud eneseisolatsioonis? Te osalesite ka sellel perioodil avalikel üritustel.
Suur tänu väga olulise küsimuse eest! Ma arvan, et see ei ole kuigi isiklikku laadi, see on täiesti avalikku laadi küsimus, millele ma hea meelega ka vastan. Nimelt mina ei saanud Terviseametilt kirja ega ka robotilt sõnumit ega ka kõnet, et ma oleksin haigega lähikontaktis olnud. Meie kõigi andmed olid ühiselt antud nimekirjas koos telefoninumbritega, nii ka minu andmed. Ja me istusime teiega seal konverentsil tõepoolest kõrvuti. Mina esinesin ära, liikusin väljas ringi, liikusin seal ka kohapeal ringi, aga Terviseameti robotilt mina teavitust ei saanud. Viis päeva hiljem ehk siis kolmapäeval, 4. novembril oli isadepäeva konverents. Viis päeva hiljem selgus tuttavate kaudu, et seal on osalenud koroona-positiivne inimene. Kordan veel kord: Terviseameti robotilt ega ka meili või telefoni teel mina teavitust ei saanud. Kui ma olin teada saanud, et üritusel oli kohal ka koroonahaige inimene, pöördusin ma spetsialistide poole, pidasin aru ja tegin ka testi. Läksin samal õhtul kuni hommikuni isolatsiooni, siis selgus, et test on negatiivne. Pidasin taas aru ja leidsin, et kui ma ei ole olnud haige inimesega lähikontaktis ega ole saanud Terviseameti robotilt mingit teadet, siis võin ma maski kandes tööd teha. Paar päeva hiljem tegin igaks juhuks kordustesti, mis andis taas vastuse: negatiivne. Uurisin ka Terviseametist järele, ja väga kõrgetelt asjatundjatelt, kuidas sellesse suhtuda. Vastus on selline, et kui ei ole olnud lähikontaktne 15 minuti jooksul haige inimesega, temaga kõrvuti seisnud, ja robot ei ole ka teavitust saatnud, siis tegelikult ei pea olema isolatsioonis. Ja kui me nüüd mõtleme, et meie teiega olime seal suures saalis koos, kas siis selle peale oleks pidanud kogu see rahvas minema isolatsiooni, pluss töökaaslased, kellega me viie päeva jooksul kokku puutusime, ja kõik kõikide pereliikmed, kellega viie päeva jooksul kokku on puututud? Kui nii võtta, siis tegelikult peaks praegu olema terve Eesti juba isolatsioonis ja avalikke teenuseid pakkuda ei saakski.
Austatud kolleegid, ma tuletan meelde, et meie kodu- ja töökorra seadus näeb ette, et ministritelt te võite küsida loomulikult ükskõik mida, mis puudutab nende tegevust ja tööd ja ka muud, aga küsimused peavad mahtuma selle teema sisse, mis on eelnevalt registreeritud. Praegu oli registreeritud teema "Eesti positsioonid". Aga palun, Urve Tiidusel on võimalus nüüd küsimus esitada.
Suur tänu, lugupeetud juhataja! Lugupeetud rahvastikuminister! Ma siis küsin vastavalt suunisele Eesti positsioonide kohta. Kahtlemata Eesti positsioonid puudutavad meie tulevikku, laste sünde, perekondade tulevikku jne. Te olete mitmel korral väitnud, et Eestis on üks probleem see, et demograafiaalane teadlikkus on madal. Paljud ei teadvusta või pole nagu kuulnudki, et Eestis on süvenev rahvastikukriis. Õige! Öeldakse ka seda – peaminister just äsja ütles –, et tuleb seista selle eest, et peremudelid oleksid tugevad. Kes selle vastu saab olla? Aga ma küsin teie käest seda, kuidas demograafiaalase teadlikkuse tõstmine, mis iseenesest on ju üllas plaan, selle probleemi teadvustamine mõjutab tundeid ja armastust, mis on peamised eeltingimused, et tekiksid perekonnad ja lapsed sünniksid? Veidi filosoofiline küsimus, aga huvitav oleks kuulda, mida te arvate.
Aitäh teile, Urve Tiidus, tõepoolest huvitava küsimuse eest ja selle ühise mure jagamise eest, mis puudutab demograafiaalaseid teadmisi ja väikest sündimust. Kas see on seotud armastusega? Filosoofiliselt võib selle üle mõtiskleda küll. Kindlasti on laste saamine seotud armastusega. Paraku on meil selles osas, kas vanemlus on Eestis hinnatud, kas emad ja isad on hinnatud mitte ainult tööalaselt ja silmapaistva karjääri korral, vaid ka siis, kui nad on head lapsevanemad, minu arvates puudujääke. Jah, loomulikult, kui me räägime armastusest, siis lapsed tõesti sünnivad armastusest, aga nad sünnivad ka tänu sellele, et paar tunneb end turvaliselt: et ema tunneb end turvaliselt, et isa teab, et tööd on ka homme ja ta saab palka, mille eest perele kõike vajalikku soetada. See, et me tegelikult tahame süvendada seda teadlikkust, mis puudutab vanemaks olemist, samuti paarisuhtes olemist, on igati tervitatav. Sellega tegelevad perekonnaõpetuse tundides ka õpetajad ja mida varem inimesi sellel alal harima hakatakse, seda parem. Aga kuidas elus kaaslast valida, millised on võimalused üldse peret luua, millised on toetusskeemid – sellealane teadlikkus on väga madal. Alles hiljuti ma olin ühes venekeelses saates, mul ei ole selle nimi meeles. Aga üks Maardus elav noor naine, kes on abielus ja nelja lapse ema ja kelle vanim laps on vähihaige ning selles mõttes väga raske puudega, ei teadnud oma õigusest saada vallast abi. Kui ta soovituste peale sinna kohale läks, sai ta sotsiaalkorteri oma nelja lapsega perele, aga tegelikult oli see väga viletsas seisukorras. Üldiselt sotsiaalkorter ikkagi antakse inimesele sellisena, et tingimused on paremad. Aga selle naise teadlikkus sellest, mis on tema õigused, oli äärmiselt madal. Ma usun, et mängus oli ka keeleprobleem ja vähene abi otsimise oskus, aga neid inimesi on, kes tegelikult ei tea oma õigusi, toetuse saamise võimalusi. Selles mõttes igasugune teadlikkuse tõstmine, mis puudutab pereplaneerimist, riigi toetusi ja kohaliku omavalitsuse toetusi selles vallas või üldse, tegelikult vajab küll täiendamist. Riik ju hoolib nendest vanematest, kes soovivad lapsi kasvatada. Ma võin ühe näite teile veel tuua. Me teame, et kui on paljulapseline pere, siis osa pereemasid otsustab kodus lapsi kasvatada. Meie teiega teame, et see on väga suur töö. Sinu vaba aeg, sinu karjäär, sinu tööalased saavutused jäävad tagaplaanile, sest sa kasvatad lapsi. Ja kui viimane lapsuke on saanud 18-aastaseks, siis sel pereemal riiklikku ravikindlustust abikaasa kaudu enam ei ole. Tal sisuliselt ei olegi riiklikku ravikindlustust. Läheks vaja 14 miljonit aastas, me oleme selle välja arvutanud. Aga praegu sel emal, kes on teinud ühiskonna seisukohalt väga suurt tööd ja näinud vaeva, kasvatanud üles mitu last, kes on tulevased maksumaksjad, kes viivad Eesti elu meie ühiskonnas edasi, ei ole riiklikku ravikindlustust.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Jõuame järjekorras küsimuse number 4 juurde. Selle esitab Aivar Sõerd ja talle vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh, austatud juhataja! Austatud peaminister! Mul oli täpselt sama küsimus eelmisel nädalal ka. Ajapuudusel selleni ei jõudnud, nüüd õnnestus. Milles on asi? Nädalapäevad tagasi raadiosaates esinesid siseminister – nüüd endine – ja rahandusminister avaldusega, milles nad seadsid kahtluse alla Eesti viimaste valimiste aususe ja e-hääletamise usaldusväärsuse ja väitsid, et valimistel esines võltsimisi. No see päädis siseministri avaldusega tagasiastumise kohta. Aga esmaspäeval, järgmisel päeval oli rahandusminister siin Riigikogu ees, menetleti talle umbusalduse avaldamist. Ma küsisin tema käest: kui te väitsite, et e-valimistel esines võltsimisi, siis miks ei algatatud menetlusi? Ta jätkas samas vaimus nagu seal raadiosaates rääkides, et nemad tulid valitsusse siis, kui valimised olid juba läbi ja tähtajad menetluste alustamiseks möödas. Nüüd on nädala jooksul asi veel edasi arenenud. Valimisteenistuse juht on ühemõtteliselt need valeväited ümber lükanud, mis saates kõlasid, julgeolekunõukogu on ühemõtteliselt need valeväited ümber lükanud. Sellest tulenevalt ma palun siin teie selget kinnitust selle kohta, et Eesti viimased valimised olid ausad, et e-hääletus oli usaldusväärne, et Eesti e-valimised on turvalised. Palun teil lükata ümber valeväited selle kohta, et Eesti viimaste valimiste käigus toimus võltsimisi ja et Eesti e-hääletuse süsteem ei ole usaldusväärne.
Aitäh, austatud Aivar Sõerd! Mul on mitu positiivset sõnumit teile. Üks on see, et te sellest bürokraatiast läbi murdsite ja tänane 11. küsimus, millest mind informeeriti ca tund tagasi, on tõstetud neljandaks. See on minu meelest väga kiiduväärt. Nii et mina tänan Riigikogu esimeest, Riigikogu ja teid selle järjepideva töö eest, et me saaksime seda kahekõnet pidada. Ma olin ka eelmine kord väga kurb, et see ei jõudnud arutlusele. Punkt üks. Punkt kaks. Mul tuli teie küsimuse peale meelde see, et Läti suursaadik palus Riigikogule edasi öelda parimaid soovid. Ma käisin teda õnnitlemas, Lätis on täna iseseisvuspäev – 102 aastat – ja ta palus edastada teile parimad soovid. See tuli mulle meelde, ma infotunni alguses unustasin selle ära. Nüüd tuli lihtsalt see asi meelde. Härra Aivar Sõerd! Eesti valimised on usaldusväärsed, Eesti valimised on läbipaistvad, Eesti valimised on ausad. Minul ei ole vähimatki infot, et viimaseid valimisi oleks kuidagi võltsitud. Teie tahate teada ainult e-valimiste kohta. See minu jutt käis nüüd e-valimiste kohta, aga käis ka sedelvalimiste kohta. Mõlema kohta käis. Ja nüüd tundub ehk väga imelik, et mina siin nii ütlen. On ju teada, et Keskerakond on pigem olnud kriitiline nende e-valimiste osas, pigem olnud kriitiline. Mina jälle, vastupidi, olen öelnud kogu aeg, et mina usaldan neid. Mina ütlen: head inimesed, kui teil on soov, tulge ja andke e-hääl! E-hääl on turvaline ja kindel anda. Ei ole tähtsust, kas sa elad Eestis hajaasustuse või tiheasustuse alal, oled sa noorem või vanem – ei ole vahet. Ja me näeme seda, et tegelikult on e-hääletus viimase 15 aasta jooksul väga märgatavalt kasvanud. Viimane kord, ma arvan, isegi juba üle poole inimestest tegi valiku e-teel. Nii et mina küll kutsun üles seda võimalust kasutama. Aga kui keegi tahab minna valimisjaoskonda, siis saab ta seda teha. See võimalus on alati olemas isegi pühapäeval. Nii nagu vanasti oli, et pandi ennast pidulikult riidesse ja mindi valimisjaoskonda. Nüüd on inimestel palju kiireid toimetusi-sekeldusi, nad tahavad e-valimistel ära hääletada ja see muutub aina mugavamaks. Järgmistel valimistel saab hääletada veel pikemalt. Enam ei ole kodujaoskondasid olemas, tulevad elektroonilised nimekirjad. Nii et palju positiivseid asju. Vaadake, te ütlesite ühe targa lause, et rahandusminister olevat öelnud, et nemad tulid valitsusse siis, kui valimised olid juba läbi. Nii te ütlesite praegu mulle. See on kahe otsaga asi. Ühelt poolt alati tullakse valitsusse siis, kui valimised on läbi, aga teiselt poolt võib öelda nii, et tullakse valitsusse enne, kui toimuvad uued valimised. Oleneb, kust poolt vaadata.
Aivar Sõerd, täpsustav küsimus palun!
Tänan! Aitäh vastuse eest! Nii, aga lähme nüüd edasi selle teemaga. Kuidas siis ikkagi on, et siseminister on tagasi astunud, rahandusminister, kes seadis otsesõnu valimiste aususe kahtluse alla, jätkas samas vaimus ka siin Riigikogus? Ja eile veel on EKRE teinud avalduse, millega nad lükkavad ümber selle, mida räägiti ja mis järeldusteni jõuti Riigikaitse Nõukogus. Te olete ka selle liige. Ma küsin: kas te tolereerite sellist olukorda, kus teie valitsuse rahandusminister esineb valeväidetega valimiste usaldusväärsuse kohta, väidetega võltsimisest? Miks te sellist asja tolereerite? Ja kas võibki nii olla, et sellises no ikkagi väga fundamentaalses, suures küsimuses visatakse õhku valeväiteid ja alusetuid kahtlusi?
Aitäh, härra Sõerd! No teie tahate kõike ühe vitsaga lüüa. Nii ei saa. Meil on demokraatlik õigusriik, inimestel on oma arvamused, oma tõekspidamised, ja neid tuleb väljendada. Sõnavabadus! Annaks jumal, et see jääb kehtima. Nii peabki olema. Nagu ma ütlesin teile, mina olen e-valimiste, ma ütleksin isegi, fänn, toetaja. Ausõna olen. Ma arvan, et see annab inimestele palju mugavust juurde. Nüüd ma lähen võib-olla isiklikuks, aga seda ei kuule väga paljud inimesed – kes see ikka seda meie kahekõnet kuulab. Aga minu väga hea ametikaaslane, kellest ma siiralt väga lugu pean, Taavi Aas siin kõrval – mina arvan, et tal on hoopis teine arvamus e-valimistest kui minul. Aga ometigi me saame väga hästi koostööd teha, väga efektiivselt koostööd teha. Mina küll ei ütle, et ta peab sellepärast kuhugi ära minema. Ärge teie ka nii öelge! Inimestel võivad olla eri arvamused. Kes tahab, hääletab e-teel, kes tahab, läheb valimisjaoskonda ja teeb seda nii, nagu ta soovib teha. Mis ma peaks ütlema Taavile? Ta teeb väga head tööd majandus- ja taristuministrina, ehitab. Me rääkisime just mõned päevad tagasi teiega ja te tunnustasite minu meelest ka, et valitsus on võtnud tugeva suuna projekteerimisel, mis puudutab kaherealisi maanteid. Hakkame Tartu poolt vastu tulema. Ja kõik muud positiivsed asjad, mis praegu teedeehituses käivad. Kas ma peaksin siis ütlema Taavile, et ei tohi enam teha? Vastupidi, ma ütlen, et tee edasi, jõudu sulle! Mis sellest, et ta e-hääletust hindab üht- või teistpidi. Nii see on. Nüüd tuleme Riigikaitse Nõukogu juurde. Riigikaitse Nõukogu minu teada on soovitusliku iseloomuga, see on Vabariigi Presidendi soovituslik organ. See, mida president välja ütleb – tal on õigus seda välja öelda ja mina ei hakka küll kommenteerima, mida seal räägiti või ei räägitud. See on presidendi roll, ta teab täpselt, mida ta tahab seal välja öelda või mida ta seal ei soovi välja öelda. Aga veel kord, kui me läheme nüüd selle võltsimise jutu juurde, et valimised ei ole ausad – mul ei ole infot, et see nii oleks. Ma olen siin teiega ühes paadis. Andke siis avaldus, andke siis avaldus, eks ju, korrakaitseorganitele, kui te olete seda näinud. Võib-olla on proovitud valimiste ajal võltsida ka sedelhääletuste tulemusi või teha mingeid muid koerustükke või pahu asju. Seda võib-olla on olnud, aga ma usun, et siis on ikkagi valimiskomisjon reageerinud. Aga need on olnud üksikjuhtumid. Mina ei tea, et neid oleks massiliselt. Ma saan aru, et Reformierakonnale e-valimised muidugi meeldivad. Iga kord, kui need valimistulemused tulevad, Reformierakond saab 101 Riigikogu kohast 102, ja siis hakkab see asi nagu kokku minema. No ma natukene liialdan. Aga teate, mulle tundub, et teised erakonnad tulevad vaikselt teile kannule, ja ma töötan selle nimel, et Keskerakond oleks ühel hetkel e-valimistel teiega ühel pulgal ja sedelvalimistel siis läheme mööda. Teeme nii!
Heljo Pikhof, palun!
Aitäh! Austatud peaminister! Tõepoolest, Keskerakond on aastaid ja aastaid opositsioonis olles pannud kahtluse alla e-hääletamise tulemused. Ja nüüd on hea meel, et teie tunnistate täna vastupidist. Ma väga loodan, et ka kõik need teie erakonnakaaslased, kes enne seda, kui te saite valitsuse juhiks, olid teisel arvamusel, on sellega kaasa tulnud. Aga nüüd küsimus EKRE kohta. Mis siis EKRE probleem on, et nad on e-valimised kahtluse alla pannud? Kas see, et nad said valimistel liiga palju hääli, või siis mõnele inimesele ei antud nii palju hääli, kui ta lootis? Et naabrimees vedas alt?
Ma väga tänan selle teie küsimuse eest. Mitte ainult mina ei ole seda meelt. Keskerakonnal on isegi volikogu otsus e-valimiste toetamise kohta. Aga seda ma küll ei luba teile, et nüüd on niiviisi, et kui mina midagi ütlen, siis kõik keskerakondlased peaksid sama laulu ja sama refrääni laulma. Ei ole see nii. Mul käis korraks seest isegi niisugune judin läbi, kui te seda küsisite. Kas tõesti Sotsiaaldemokraatlikus Erakonnas on nii, et kui Indrek Saar midagi ees ütleb, siis kõik kümme – jah, kümme: tema pluss üheksa, pluss veel Kaljulaid – laulavad sama laulu? Ma ei usu, et see nii on. See oleks küll väga hirmus, kui teie erakonnas see nii on, et Indrek ütleb midagi, ja siis kõik teevad, nagu vaja. Meil sellist asja ei ole. Keskerakond on demokraatlik erakond, on laiapõhjaline erakond ja tõesti, arvamuste paljusus on selles erakonnas suur. Nii et anda teile siin lubadus, et kõik keskerakondlased – te ehk tahate kolme veretilka ka veel kinnituseks –, et kõik ütlevad, et e-valimised on tore – seda ma küll ei tee. Ma tean, et meil on väga palju neid, kes on selles osas skeptilised, kes peavad õigeks, et ikkagi tuldaks valima valimisjaoskonda. Ja see ongi minu meelest demokraatia. Sotsiaaldemokraatlikus Erakonnas on see, ma arvan, ka oluline. Ei saa olla nii, et erakonna esimees ütleb, ja nii see ongi. Meil ei ole sellist asja igal juhul. Nii et ma arvan, et meil sellist ühtelaulmist ei tule. Aga kui rääkida tõsiselt, siis e-valimiste osakaal on ju järjest rohkem ja rohkem kasvanud valimistest valimistesse. Minu meelest see näitab seda, punkt üks, et inimesed soovivad seda kasutada. Ja ma arvan, et peamine, miks inimesed seda kasutavad, on tegelikult mugavus, aja kokkuhoid. Aga me ei tohi kuidagi välistada, et muud võimalust enam ei ole. Eestis, ma arvan, jäävadki kaks alternatiivset valimisvõimalust. Mina ei tea, et oleks kuidagi – olgu need kohalikud valimised või Riigikogu valimised või Euroopa Parlamendi valimised – pandud e-hääletus nii suure küsimärgi alla, et see oleks ära kaotatud. Vastupidi, tegelikult tahetakse seda süsteemi uuendada, turvalisust tõsta – see on kogu aeg olnud valimiskomisjoni ja valimisteenistuse igapäevane töö. Nüüd on sinna RIA appi võetud. Ma arvan, et see on väga kiiduväärt. Küberturvalisus, küberjulgeolek on oluline. E-valimised tuleb muuta järjest turvalisemaks. Ja minu meelest ka IT- ja väliskaubanduse minister selle nimel töötab. Vähemalt selline on info, mis tema mulle on andnud. Aga mina arvan, et me peaksime nüüd ka teiega koos pingutama. Ega teil ka ei lähe väga hästi nende e-valimistega, nii nagu minu erakonnalgi. Nagu ma ütlesin: Reformierakond, 102 Riigikogu kohta – noh, natukene on juurde pandud. Me mõlemad peame pingutama, mõlemad peame pingutama ja küll siis tulevad paremad tulemused.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Küsimus number 5, mille esitab Jaak Juske. Talle vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Austatud esimees! Hea peaminister! On hea näha, et te olete täna lõbusas meeleolus, kuigi olukord Eestis on väga tõsine. Minu küsimus puudutab olukorda ja viiruse levikut Eesti koolides. Teatavasti me teame, et meil on praegu kõige suuremad viirusekolded just koolides. Need levivad kiiresti. Juba ainuüksi Harjumaal on üle 40 kooli, kus on väga suured viirusekolded. Samal ajal on teada, et need kolded on saanud tihti alguse sellest, et õpetajad on tulnud haigena tööle. Ma tegelikult saan õpetajate murest aru. Kui nad kuulevad valitsusest sõnumeid, et õpetajate palgad on järgmiseks neljaks aastaks külmutatud, ja samal ajal valitsus ei suuda langetada otsust hüvitada haiguspäevad alates esimesest päevast, siis ma saan sellest murest aru. Ja siit küsimus: härra peaminister, miks valitsus venitab nii olulise otsusega ja pole saatnud Riigikogu poole teele otsust, et haiguspäevad hüvitatakse alates esimesest päevast? See aitaks tõesti vältida selliste uute suurte viirusekollete teket. Miks?
Aitäh teile! Täna on meil info tõesti see, et kroonaviirusega nakatunud noorte hulk on kasvanud. Jah, see vastab tõele, nii see on. Me näeme seda, et vanusevahemikus 10–19-aastased on nakatumine kasvanud. Ja tõesti, teil on õigus, ka koolilaste seas see kasv on väga kiire, koolides see on väga kiire. See on muidugi väga muret tekitav. Samas ma arvan, et kui tahta öelda, kus see protsentuaalselt kõige kõrgem on, siis selle üle ei tasu vaielda. Selge on, et nakatumine on pereringis, on töökohtades, aga kindlasti ka haridussüsteemis. No ma näen seda, et teil ikkagi kumab läbi see, mida Heljo Pikhofki tahab süstida ka teistesse erakondadesse: nii nagu erakonna esimees ees, nii teised järel. Indrek Saar seda täpselt küsis ja te sõidate sama küsimuse tuules nüüd kolm küsimust hiljem. Aga noh, las ta olla. Tähendab, ma ütlen teile niiviisi. Kõigepealt, kui te ründate sellega, et me ei ole õpetajaid väärtustanud, ja te toote õpetajate palga aspekti korduvalt sisse, siis, härra Juske, te olete ise ka koolmeister olnud. Ma olen teiega kohtunud Gustav Adolfi Gümnaasiumis – väga meeldiv kohtumine oli –, seal lapsed teid toetasid väga. Ma tahan öelda, et me oleme viimase nelja aasta jooksul ikka väga märkimisväärselt õpetajate palka tõstnud. Jah, ma julgen siit seda täiesti kindla veendumusega öelda. Oleme tõstnud küll, tublisti oleme tõstnud. See kasv ei ole olnud piisav, õpetajate keskmine palk ei ole jõudnud tasemele 120% Eesti keskmisest palgast, aga ta on ligilähedane tasemega 110% keskmisest palgast, gramm alla selle. Ja olgem ausad, ikkagi iga aasta on see tõus olnud suurusjärgus 100 eurot, viimane aasta natukene vähem, 65 eurot. Aga see tõus on umbes 60 eurot, mis on ikkagi märkimisväärne õpetajate palga alammäära tõus. Selle raames on tõusnud ka õpetajate keskmine palk. Selle ma lükkan täiesti ümber, et järgmiseks neljaks aastaks on õpetajate palk külmutatud. No kust te võtate seda? Kust te võtate seda?! Te näete ise neid majandusprognoose. Täna tuleb 4,5% majanduskasvu, homme tuleb piltlikult öeldes 0%. Te teate hästi, et me tuleme selle juurde tagasi 2021. aasta aprillis, kui me arutame seda riigi eelarvestrateegia käigus, pidades silmas järgmist nelja aastat. Jaa, järgmiseks aastaks on avaliku sektori palgafond külmutatud, aga see ei tähenda seda, et neljaks aastaks on külmutatud. See on täiesti vale jutt. Palun võtke need sõnad tagasi! Nagu ma ütlesin, sellega me tegeleme tõsiselt järgmise aasta aprillis. Ja siis vaatame. Seni ikkagi haridus- ja teadusvaldkonnas on tehtud minu arvates väga suured sammud: õpetajate palk, mis on nelja aasta jooksul kasvanud, nüüd teadus- ja arendustegevusse 1% SKP-st, mis järgmiseks aastaks, aga ka riigi eelarvestrateegias on fikseeritud. Need on suured asjad.
Jaak Juske, täpsustav küsimus palun!
Aitäh! Austatud peaminister! Te teate väga hästi, et õpetajate palkade külmutamine neljaks aastaks on kirjas riigi eelarvestrateegias. Tahtsin seda veel rõhutada, et haiguspäevade hüvitamine ei ole mitte oluline mulle, mitte ainult sotsiaaldemokraatidele, vaid tervele Eestile. Paraku me selle kohta teilt vastust ei saa, millal see väga vajalik eelnõu Riigikokku lõpuks jõuab. Aga ma tahan küsida seda, et kui me oleme ühel meelel, et viirus täna väga kiiresti levib, siis mis on valitsuse jaoks need punased jooned, need näitajad, mille korral hakatakse Eestit rohkem lukku keerama? Millal tulevad rangemad piirangud? Kas te olete pannud paika mingisugused kriteeriumid?
Aitäh teile! Ei noh, mis mõttes te ei saanud minult vastust? Saite küll! Härra Saarega oli väga huvitav debatt siin infotunnis. Ma arvan, et te olite oma toas võib-olla, ehk kuulasite seda raadiost või ma ei tea. Teid saalis tõesti vist ei olnud. Mis puutub haiguspäevadesse, siis minu jaoks on oluline põhimõte, et kui inimene on haige, siis ta ei tohi tööle minna. Esimesed kolm päeva, kas võiks neid hakata hüvitama? Jah, me selle nimel töötame, et neid lahendusi leida. Hetkel ei ole neid lahendusi. Kui tulevad, kohe anname teada. Tööandjad ja ametiühingud on leidnud teatud kompromissi, et tuua hüvitamise algus neljanda päeva asemel teisele päevale. Seda kõike ma vastasin härra Saarele väga pikalt ja põhjalikult. Mulle tundus, et ta sai aru küll, kuigi ta ütles, et talle ei meeldi need vastused. No ma saan aru, et talle ei meeldi need vastused. Aga nii see seis hetkel on. Ma olen sellele vastanud. Nüüd, te tahate punaseid jooni. No mina ei tea, miks te tahate punaseid jooni. Mina tahan sinimustvalgeid jooni. Ma tahan sinimustvalgeid jooni! Mis ma tahan sellega öelda? Minu meelest poliitikas nende punaste joonte tõmbamine kogu aeg, et mis on need punased jooned ... Kas te tahate, et me liiguksime selle COVID-19-ga edasi, ma ei tea, et võtad nagu auto kindalaekast õpetuse, kuidas lähitulede pirni vahetada? See ei ole päris nii. Ei olnud see ka kevadel nii. Ma mäletan, siis oli meil debatt, kuidas sellest viirusest välja tullakse. Ma ütlesin kogu aeg, et piirangute kehtestamine on kergem kui nendest väljatulek. Täna just teie fraktsioonikaaslane ütles, et Eestit ei tohi lukku keerata. Tegelikult teil ongi vist ebakõla fraktsioonis sees, teie tahate piiranguid. No kumb siis tuleb valida? Aga mis ma tahan öelda? Ega Eestit ei keeratud kevadel lukku ja seda pole ka praegu. Meil on, ma ütleks, kaks suurt eesmärki. Esiteks plaaniline ravi. Me pingutame nii kaua kui võimalik, et see ei läheks lukku. Me näeme, et mõnes kohas on plaanilist ravi vähendatud, aga plaaniline ravi peab jätkuma. Ja teine suur eesmärk on seotud meie haridussüsteemiga: et me suudame ikkagi suuremas osas minna edasi kontaktõppega. Ma arvan, et distantsõppe negatiivsed kogemused on ühiskonnale väga rängad olnud. Näiteks vaimne tervis. Palju kadus haridussüsteemist õpilasi ära, tegelikult ei tuldud distantsõppega kaasa. Kahjuks läks asi väga selliste fataalsete juhtumiteni välja. Need on kaks asja, mille nimel me pingutame. Mis seis on täna? Eilsest hakkasid uued reeglid kehtima: 2 + 2 reegel poodides ja kaubanduskeskustes, üheskoos tohib liikuda ainult kuni kaks inimest, välja arvatud perekond – näete, perekonda me kaitseme siingi. Teistega tuleb hoida vähemalt kahemeetrist vahemaad. Punkt üks. 10 + 2 reegel toitlustus-, meelelahutus-, kultuuriasutustes: ühes seltskonnas tohib viibida kõige rohkem kümme inimest ning ülejäänud inimestega tuleb hoida kahemeetrist distantsi. Kolmandaks, alkoholimüügi piirang 26. jaanuarini: müük on keelatud kella 00-st kuni kella 10-ni. Konkreetsed selged reeglid.
Helmen Kütt, palun!
Suur tänu, lugupeetud eesistuja! Austatud peaminister! Ma väga soovin, et sama kirglik, nagu te olete rääkides, mida sotsiaaldemokraadid oleks võinud teha, te oleksite ka siis, kui räägite, mida sotsiaaldemokraadid erinevates valitsustes ära teinud on. Näiteks lastetoetuste tõus, puuetega laste toetuste tõus, täiendava raha eraldamine haigekassale. Seda muidugi koos koalitsioonipartneritega. Aga siis oleks teie jutt hästi tasakaalustatud. Ma täiesti uskusin varem ja usun veel siiani, et kui te kõnelesite peaministriks saades, et oluline pole mitte see, kes algatab mingi hea mõtte, vaid oluline on see, et teeme hea asja koos ära, siis te nii ka mõtlete. Samas on minu usku hakanud murendama see, et eelnõu puhul, mis puudutab haiguspäevade hüvitamist ja mis täna tuleb siin saalis esimesele lugemisele, on valitsuse seisukoht eitav. Sotsiaalkomisjon tegi ettepaneku see välja hääletada. Samas oleks võinud ju eelnõu menetlusse jätta. Kui valitsusel on kokkulepe, et teisest päevast alates võiks hüvitada haiguspäevi, siis saaks muudatusettepanekute abil jõudsalt ühise eesmärgini jõuda. Poliitikas võiks ju olla niimoodi, et head asjad, olulised asjad tehakse koos ära. Ma olen aru saanud, et teie jaoks siiski on oluline haiguspäevade hüvitamine ja inimestele selgete sõnumite ütlemine. Mul ongi küsimus: miks seni, kuni lepitakse kokku tööandjate ja ametiühingutega, ei ole kasutatud kas või ajutist varianti, nii nagu tehti kevadel? Selle eest tuleb valitsust kiita, et siis tehti ära see, et ajutiselt valitsuse reservist või haigekassa vahenditest kompenseeriti haiguspäevad alates esimesest päevast.
Aitäh, Helmen! Ma ei tea, see on täpselt nii, nagu rahvatarkus ütleb: kus hundist räägid, sinna hunt tuleb kohale. Ma tahtsin hakata rääkima härra Ossinovskist positiivsete uudiste valguses ja näen, et hopsti, tuligi siia saali. Mingit kokkulepet temaga ei olnud. Ma olen nõus, et sotsiaaldemokraadid on palju häid asju teinud. Te tuletasite meelde haigekassa raha. See oli ju Jevgeni võitlus. Jevgeni võitlus oli see, et pensionil inimeste ravikindlustuse kataks riik. Tõsine võitlus oli sellega seoses riigi eelarvestrateegiat koostades. Jah, ta vedas seda, aga tegime selle koos ära. Tegime selle koos ära! Nii et mina kiitusega kitsi ei ole. Nüüd, see valitsus. Kui me räägime haigekassast, siis viimane otsus oli üle 500 miljoni neljaks aastaks: 540 miljonit. EKRE, Isamaa, Keskerakond. On ju maksude alalaekumised ja me ei tohiks tegelikult plaanilist ravi vähendada. Ei, ma arvan, et ei saa olla nende heade otsuste kiitmisega kitsi. Lastetoetuste tõus – te ütlete seda alati, see on teil leivanumber. Ega ma ei ütle selle kohta midagi halba. Aga ei saa ka öelda seda, et – mis see kriitika ongi – nüüd nagu paljulapselisi peresid ei tohi üldse mainidagi. Mis asi see nüüd on? Vastupidi, neid tuleb ka toetada. On ju kolme- ja enama lapsega pere toetus ja sealt edasi, kui on veel, ütleme, seitse pluss last. Need toetused on ka tõusnud viimastel aegadel. Mina ei ütle, et see on aidanud kuidagi kaasa, et sünniksid kolmandad, neljandad või viiendad lapsed, aga see on andnud igal juhul paljulapselistele peredele natukene rohkem sotsiaalset kindlustunnet, ja see on oluline. Nüüd see haigekassa teema. Minul ei ole mingit probleemi öelda, et tõesti teie olete seda ju ei vedanud. Nii nagu teie esimees Indrek Saar väga tõsiselt ajab seda haiguspäevade hüvitamist esimesest kuni kolmanda päevani. Ta on pannud sinna kõvasti oma emotsiooni. Ega ma põhimõtteliselt selle vastu ei ole, aga siin tuleb leida lahendus. Nagu ma ütlesin härra Saarelegi, mängus on ka majanduslik aspekt, ettevõtluse aspekt, ja see on ka rahaline aspekt. Jah, teil on õigus, seda raha saab kahest kohast: kas riigieelarvest ehk praegu kiiresti Vabariigi Valitsuse reservist või haigekassast. Selle nimel me töötame edasi, et seda lahendust leida. Kas see hakkab olema esimesest päevast, nagu teie soovite? Me peame vaatama ka, mida ametiühingud ütlevad, mida tööandjad ütlevad. Nemad näevad natukene teistsugust mudelit: et see peaks olema alates teisest päevast. Nii et lahenduse nimel tuleb veel tööd jätkata.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine on küsimus number 6. Küsija on Annely Akkermann ja talle vastab majandus- ja taristuminister Taavi Aas. Palun!
Suur tänu, lugupeetud juhataja! Lugupeetud minister! Sellel nädalal arutati Riigikogu komisjonides välismaalaste seaduse ja teiste seaduste muutmise eelnõu 241. Riigikogu infosüsteemi on üles laetud selle eelnõu juurde 14 arvamust, mille sisu võttis eile põhiseaduskomisjoni istungil kokku teie erakonnakaaslane Andrei Korobeinik, kes ütles, et ta ei mäleta oma praktikast mitte ühtegi seaduseelnõu, millele kõik on vastu ja mida ükski huvirühm ei toeta. Seletuskirja kohaselt on eelnõu eesmärk tagada, et Eestis saaksid viibida need välismaalased, kelle siin viibimine on Eesti huvides. Teisisõnu on eelnõu eesmärk võidelda illegaalse sisserände ja töötamise vastu. Kõik on ju õige ja põhjendatud. Paraku kõnelevad need Riigikogule saadetud 14 arvamust sellest, et kõnealuse eelnõuga tahetakse piirata hoopis legaalselt tegutsevate ja Eesti majandust vedavate ettevõtete ja sektorite arengut, seades piiranguid töötamisele, tööajale ja töötasule. Minu küsimus on selline. Te kindlasti olete selle eelnõuga kursis. Teie juhitav ministeerium, mis vastutab Eesti majanduse arengu eest, on selle eelnõu kooskõlastanud. Missugustest argumentidest lähtudes te selle välismaalaste seaduse muutmise eelnõu kooskõlastasite?
Austatud Riigikogu esimees! Austatud Riigikogu liikmed! Hea küsija! Minu mälu järgi selle eelnõu kohta Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium andis negatiivse seisukoha, seda tegime nii mina kui ka tollane IT-minister Kaimar Karu. Valitsuses on kolm osapoolt. Nende osapoolte arvamused teatud küsimustes võivad olla erinevad, aga me lähtume sellest, mis on valitsust moodustades kokku lepitud. Mina olen kindlasti seda meelt, et Eestis on teatud sektorid, kus on nõudlus võõrtööjõu järele erinevatel põhjustel suurem. Meil on kindlasti neid sektoreid, mis on ka tegelikult avatud võõrtööle, kuhu võõrtööjõud võib Eestis tulla väga lihtsasti. Need on kindlasti need sektorid, kus me tahame näha hästi kiiret arengut, väga teadmismahukad sektorid. Aga on ka sektoreid, kus vajadus võõrtööjõu järele on olemas lihtsalt seetõttu, et eestimaalased ei taha väga nendes sektorites tänapäeval tööd teha, nad ei kipu sinna tööle. Paraku see nii on ja mitte ainult Eestis, vaid ka väga paljudes muudes Euroopa riikides. Eks see näitab ka seda, et me oleme oma ühiskonna arengult liikunud edasi ja meie soovid on mõnevõrra kõrgemad kui varem. Selleks et nende sektorite tööjõuvajadust rahuldada, pean mina mõistlikuks ja õigeks, et Eestisse saab võõrtööjõud tulla küll, aga ma pean oluliseks ka seda, et see võõrtööjõud, kes Eestisse tuleb, ei hakkaks mõjutama nende sektorite palgataset Eestis tervikuna. Me kõik teame, et meie naaberriigis Soomes on väga tugevad ametiühingud, kes siis, kui Eesti ehitustöölised hakkasid Soome minema, astusid väga selged sammud selleks, et Eesti tööjõud ei mõjutaks Soome ehitajate palku. Paraku Eestis nendes sektorites, kus on palju võõrtööjõudu, ei ole tugevaid ametiühinguid. Nii et kindlasti on vajalik ka see, et riik rohkem reguleeriks, et ei oleks ebaausat konkurentsi.
Annely Akkermann, täpsustav küsimus palun!
Suur tänu, lugupeetud minister, vastuse eest! Mul on hea meel, et nii teie kui ka väliskaubandusminister mõistate selle eelnõu negatiivset mõju majanduse arengule. Aga muidugi ei mõista ma seda, et kuigi teie kui juhtiv koalitsioonipartner olite negatiivsel seisukohal, on see eelnõu ometi meil menetluses. Ma toon siinkohal välja mõne nendest 14 arvamuses osutatud probleemist. Tegemist on ebamõistlike piirangutega, mis mõjuvad negatiivselt Eesti mainele, vähendavad Eesti jaoks atraktiivsust välistalentide jaoks nii elu- kui ka töökohariigina. Samuti seatakse piiranguid tööajale, seatakse piiranguid ettevõtetele, kas nad tohivad koondada ja töökohti uuesti luua. Ja lisaks viisaprobleemid ja palgakriteeriumid. Eesti on väike ja avatud majandusega riik. Ma saan aru, et mina, teie ja Eesti suuremad ettevõtjad oleme ühel meelel, et selle eelnõu elluviimine kahjustaks Eesti majanduse arengut. Minu küsimus on see: kas te oleksite nõus veenma oma koalitsioonipartnereid valitsuses seda eelnõu tagasi kutsuma? See on halb ega täida oma eesmärke, ei võitle illegaalse töötamisega, vaid täiesti asjatult piirab ausalt tegutsevaid ettevõtteid. Kas te oleksite nõus veenma oma koalitsioonipartnereid, et see eelnõu tuleb Riigikogust tagasi kutsuda?
Aitäh, hea küsija! No siin täna juba tekkis kerge diskussioon selle üle, kas ühe erakonna liikmed peavad mõtlema nii, nagu mõtleb erakonna esimees. Mul on hea meel kuuluda Keskerakonda, mille esimees ütleb, et erakonnas võivad inimesed mõelda ka teistmoodi kui tema. Ma saan aru, et Sotsiaaldemokraatlikus Erakonnas oleks mul natukene raskem. Seal on nii, et nagu esimees esimese küsimuse küsis, nii peavad kõik küsima sedasama küsimust. Minu jaoks oleks see keeruline. Veenda koalitsioonipartnerit ... Jah, no ütleme nii, et Kaimar Karu oli sellesama erakonna esindaja ja ometi me leidsime ühise keele. Ma arvan, et igal erakonnal on õigus erakonna seisukohtadele. Ja nagu ma esimesele küsimusele vastates ütlesin, ma mõistan täiesti selgelt teatud seisukohti. Veel kord: kui meil oleksid Eestis kõikides sektorites tugevad ametiühingud, kes seisaksid oma sektori töötajate eest, siis meil oleks mõnevõrra teine olukord. Paraku Eestis see ei ole nii. Ja paraku tähendab see seda, et mõnedes sektorites võib võõrtööjõud hakata mõjutama seda, millist tasu makstakse kohalikule tööjõule. Ja see ei ole minu meelest õige. Selles suhtes ma EKRE seisukohti täiesti mõistan. Ma arvan, et me oleme EKRE-ga täiesti ühte meelt ka selles, et meil on sektoreid, kuhu võõrtööjõu tulek on mõistlik, see arendab neid sektoreid edasi. Näiteks kas või IT. Meil ei ole siin erinevaid seisukohti. Kindlasti on meil sektoreid, mille osas me ei ole ühte meelt. Eks poliitika ole kompromisside kunst. Me ei saagi eeldada, et üks erakond teeb teisele erakonnale selgeks, et sinu mõtted on lõpuni valed, sa pead loobuma. Tuleb leida kuldne kesktee. Ja kahtlemata ka selle seaduseelnõu arutelu Riigikogu komisjonides on protsess selle nimel, et leida see mõistlik kesktee.
Aivar Sõerd, palun!
Aitäh! Austatud minister! Ma küsin majanduse arengu ja teie valitsemisala teemade kohta natukene laiemalt. Ehitusettevõtjad on tähelepanu pööranud sellele, et erasektori ehitusmahud kriisiolukorras vähenevad ja riik võiks tulla riigieelarveliste investeeringutega asemele. Aga kui me vaatame valitsuse eelarvekavasid, siis järgmisel aastal jäävad riigieelarve investeeringud enam-vähem selle aasta tasemele. Mõningat kasvu võib tulla tänu eurotoetustele. Aga kui me vaatame näiteks maantee-ehitust, millest me oleme teiega siin varem ka rääkinud, siis praegu ja järgmine aasta põhiliselt lõpetatakse olemasolevaid suuri objekte. Uusi projekte maanteedel on silmatorkavalt vähe. Te olete öelnud, et pole projekte. Teerulle ei saa välja saata, kui pole ettevalmistusi tehtud. Aga ma küsingi: miks siis viimase nelja aasta jooksul nii tagasihoidlikult on uute maanteede projektide jaoks raha eraldatud, vaid 5 miljonit aastas uutele neljarealistele teedele? Paneme siia kõrvale, kui palju, kui mitu kümmet miljonit iga aasta läheb Rail Balticu projekteerimiseks! Siin on nagu ebakõla. Ma küsingi, kas selline asi lähtub loogikast, et kui lähiaastatel läheb jõuliselt edasi Rail Balticu ehitus ja ka ehitusettevõtete võimsused on piiratud, siis järgmistel aastatel maantee-ehituses tõmmatakse pidurit? Kas loogika ongi selline, et lähme jõuliselt Rail Balticu ehitusega edasi, ressurss on piiratud ja jätkame siis järgmistel aastatel uute maanteede ehitust tagasihoidlikumas tempos?
Aitäh, hea küsija! Vastupidi! Sel aastal ja järgmisel aastal –järgmise aasta eelarve on küll veel menetluses, aga vähemalt ettepanek on selline – eraldataks taas 5 miljonit eurot just nimelt neljarealiste teede projekteerimiseks. See on teine aasta. Varem seda raha ei ole olnud, ja ei ole olnud väga pikka aega. Praktiliselt terve selle aja, kui on räägitud nendest neljarealisest maanteedest – see on küll olnud peaaegu kõikide erakondade lipukiri, et ehitame valmis neljarealise maantee Tallinn–Pärnu, Tallinn–Tartu, Tallinn–Narva –, on seda toetatud, aga mingil põhjusel eelarves spetsiaalselt raha nende teede projekteerimiseks ei olnud. Teist aastat nüüd on see olemas ja see näitab seda, et tegelikult me oleme väga selgelt seda meelt, et teed tuleb lõpuks valmis ehitada. Aga te ütlesite õigesti. Tõesti on nii, et teerull ei saa välja sõita, kui projekti ei ole. Pole võimalik! Teeme need projektid valmis. Muidugi me peame arvestama veel ühte asja. Te võite küsida, miks ainult 5 miljonit, miks me rohkem ei võiks panna projekteerimisse. Aga siin tõesti tuleb mängu, nii nagu te ka märkisite, projekteerimisvõimekus. Tegelikult meil on ju nii, et lisaks nendele neljarealistele on riigieelarves ette nähtud teehoiukavas, kui ma nüüd õigesti mäletan, 10 miljonit muudeks projekteerimisteks. Kokku on minu mälu järgi 15 miljonit eurot projekteerimistöödeks maanteedel. See on päris suur maht. Lisaks sellele oleme COVID-i ajal eraldanud täiendavaid vahendeid kohalikele omavalitsustele, kus ka on teid, mida tuleb projekteerida. Tõsi, seal on ka teid, mille jaoks on raha eraldatud, kus projekt niivõrd oluline ei ole. Näiteks kruusateede katmine kõvakattega – seal tõenäoliselt projekt ei pea nii põhjalik olema. Aga ka seal on vaja täiendavat projekteerimisressurssi. Ma võin teile kinnitada, et oma eelmises ametis ma puutusin sellega kokku, et suurte projektide puhul projekteerimisorganisatsioone, kes saaksid selle tööga hakkama, või ettevõtteid, kes saaksid sellega hakkama, tegelikult Eestis väga palju ei ole. Nii et selle turu mahuga tuleb ka arvestada. Aga ma tahan kinnitada, et kindlasti ei lähtu valitsus sellest, et teeme valmis ainult Rail Balticu. Vastupidi, me tahame valmis teha ka need neljarealised teed. Meil on selleks projekteerimisraha ja meil on selleks ka käivitatud pilootprojekt, et kaasata erasektorit nende teede ehitusse rohkem, et seda protsessi oleks võimalik kiirendada.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Ja jõuame järgmise küsimuse juurde, mille esitab Ivari Padar ja vastajaks on peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh! Härra peaminister! Kõigepealt üks väike ääremärkus teemal "Haiguspäevad ja olukorrad, mis olid umbes 12 aastat tagasi, 2008". Ütlen lihtsalt seda, et need olukorrad on võrreldamatud. Ma isiklikult tunnen seda inimest, kes oli 2008 rahandusminister, ja ma tunnen ka tänast peaministrilt, kes tollal oli minu arvates Riigikogu asespiiker ja kuulis, mis teemad meil siin tollal üleval olid, ehk siis kolm negatiivset eelarvet. Ent see selleks. Aga kui rääkida turismisektorist, mille kohta oli kaks nädalat tagasi arupärimine peaministrile, siis üles jäid kaks teemat, mille puhul ma sain väga selgelt aru, et võtab mingi aja, aga tuleb otsus. Üks nendest oli kindlasti palgatoetuse teema, mille puhul turismifirmad on olnud vägagi ühel positsioonil, et mõistlik on kevadeni hoida vähemalt 50% personali. Selle hind on umbes 45 miljonit. Seda esiteks. Teise teemana jäi üles see, kas muutuvad ettevõtja jaoks soodsamaks KredExi tingimused. Analoogilised toetusmeetmed Balti riikides on erinevad, ja seda Eesti ettevõtjate kahjuks. Millised on edasiminekud? Ja kunas tulevad valitsuse otsused, kas nende teemadega minnakse edasi? Kas tulevad otsused või mitte?
Suur tänu! Ma mäletan hästi: aastal 2008 oli rahandusminister Navi küla mees. Hea Ivari, sina olid siis rahandusminister ja tegid seda tööd suure pühendumisega. Sellega ma olen täiesti päri, et seda kriisi, mis oli 12 aastat tagasi, võrrelda tänase olukorraga on üsna keeruline. Ma arvan, et me ei pea ka pakkuma, kumb on olnud raskem või keerulisem kriis. Täna me oleme mitmes kriisis korraga: majanduskriisis, tervishoiukriisis ja kindlasti ka sellises ettearvamatuse kriisis. Kust sa võtad neid häid prognoose, kui ühed ütlevad üht, teised teist? Aga me usaldame Rahandusministeeriumi prognoose. Ma mäletan, hea Ivari, väga hästi seda arupärimist. See oli võimas hetk siin Riigikogus, kui ma sellele arupärimisele vastasin, ja see oli oluline arupärimine. Turismisektor. Minu meelest läks vähem –ma loodan, et ma ei eksi – kui ööpäev, kui valitsus otsustas 5 miljonit lisada turismisektorile. Viis miljonit lisada! See on kabineti otsus, kabinetinõupidamise otsus. Nüüd on siis väliskaubandus- ja infotehnoloogiaministri kohustus tuua see toetusmeede valitsusse. Me peame oluliseks, et see käib EAS-i kaudu. Need sektorid, mis väga tugevasti pihta on saanud –restoranid, hotellid, turism laiemalt, kindlasti ka siseturism või nagu mõni selle kohta ütleb, maaturism –, kindlasti neile tuleb toetust anda. Kas 5 miljonit olukorda leevendab? Leevendab küll, aga loomulikult see ei lahenda probleemi. See sektor enam selline kindlasti ei ole, nagu ta oli enne kriisi – arvestades tööhõivet, arvestades tegevust. See vastab kahjuks tõele. Nüüd, palgatoetuse meede. Palgatoetuse meetme osas on hetkel positsioon sama: me ei tea, kui pikalt see kriis kestab, ja ma arvan, et ei ole õige viia nüüd kõik reservid nulli. Me teame seda, et palgatoetuse meede on väga kallis meede. See on tõesti efektiivne meede, aga seda saab rakendada väga-väga lühikest aega. Seda me rakendasime kevadel. KredExi tingimused – ma loodan, et me saame järgmise küsimuse raames sellest rääkida, kuid ma palun, et äkki sa natukene täpsustad, mida sa silmas pead. Aga jah, KredExi üle aruteluga saab edasi minna.
Ivari Padar, täpsustav küsimus palun!
KredExi meetmete puhul on selles mõttes küsimus lihtne, et Eestis on turismifirmad, kellel on paralleelsed struktuurid olemas nii Lätis kui ka Leedus. Ja ilmselgelt kas või intressitingimused, millega KredExi-laadseid meetmeid saadakse kätte kas või Leedus, on kordades soodsamad kui Eestis. Ilmselgelt see on koht, mis tuleb üle vaadata. Mis puudutab palgameetmete rakendamist, siis ilmselgelt jah, see on efektiivne meede ja kallis meede. Samas on selge, et kui me selle meetme rakendamise üle novembri keskpaigas pikalt mõtleme, siis see tähendab seda, et see valdkond jääb ilma väärtuslikust tööjõust, keda soovitakse kindlasti selles sektoris säilitada. Need valikud vajavad kiireid otsuseid. Milline on teie isiklik positsioon ja kes on valitsuskoalitsioonis vastu sellele, et need kiired otsused teha? Näiteks ma lugesin üht septembrikuu Eesti Ekspressi, kus Isamaa juht Helir-Valdor Seeder väga selgelt ütles, et turismisektor ellu ei ärka. Kas tänases valitsuskoalitsioonis on neid osapooli, kes on väga radikaalsetel positsioonidel ja töötavad selle vastu, et mingeid mõistlikke lahendusi leida?
Aitäh teile! No kõigepealt, ma ei näe ühtegi osapoolt, kes on vastu sellele, et kriisis tuleb teha kiireid otsuseid. Koalitsioon näitas oma tugevust terve koroonaviiruse esimese laine ajal. Tehti kiireid, selgeid ja konkreetseid otsuseid. Ja seda on näidatud ka nüüd. Tõsi on, et kogu see, ütleme, käitumismuster on muutunud, aga see pole muutunud ainult Eestis, vaid kogu Euroopas. Selliseid võimsaid sulgemisi ikka tehakse äärmuslikel juhtudel, ma mõtlen just näitajate poolest äärmuslikel. Jah, tõsi on see, et minu meelest on valitud pigem lähenemine, et püüame elu lahti hoida. Seda ma ütlesin ka eelmine kord vastates. Tänase valitsuse prioriteet on plaaniline ravi ja see, et hariduse saab hoida avatuna. See on oluline. Nüüd, turismisektor. Te ütlete, et tuleb hoida kogemust, tuleb hoida initsiatiivi. Minagi pean seda oluliseks. Näiteks IATA –kui ma ei eksi, need sertifikaadid, mida turismisektoris vajatakse, on ju olnud selle 5,8 miljoni sees, mis me eraldasime siin eelmine kuu. Nüüd on uus 5 miljonit. Turismisektor põhimõtteliselt on nii lai, eks ju. See on nii lai sektor, et tervet turismisektorit säilitada sellisena, nagu oli kriisi eel, me ei suuda. See on arusaadav. See on arusaadav! Aga ma olen nõus sellega, mis te ütlesite. Mulle tundub, et teie mõtte tuum on selles, et me ei saa selle sektori teatud osa täiesti ära kaotada. Kui kriis lõpeb, kui algab taastumine, siis tuleb tegelikult olla kiire ja aidata kaasa majanduse stimuleerimisele, aidata kaasa ka selle sektori taastumisele. Praegu on väga hädas need, kes tegutsevad turismisektoris, pakkudes teenuseid Eestist väljas. Me teame, et seda teenust ju põhimõtteliselt ei ole. Inimesed reisivad väga vähe, reisimine on põhimõtteliselt võimatu või väga-väga suurte piirangutega. See lihtsalt ei ole mõttekas. Ja seepärast on meil need meetmed, mida me oleme tõesti välja pakkunud. Nüüd, kui KredExist natuke laiemalt rääkida, siis ma arvan, et KredEx peab minema natukene aktiivsemalt ka Eesti siseturule, pakkuma oma teenust, pakkuma oma abi just majanduse elavdamiseks, majanduse ülalhoidmiseks. Me teame seda, et tegelikult turutõrge, olgem ausad, kui minna Tartust ja Tallinnast natuke kaugemale, on problemaatiline. Ma arvan, et KredExi uus juhtkond peab seda vaatama. Mina küll kutsun KredExit üles rohkem proaktiivselt teenuseid pakkuma Eestis laiemalt ja avaramalt. Igal juhul tasuks seda täna rakendada.
Annely Akkermann, palun!
Suur tänu, lugupeetud juhataja! Lugupeetud peaminister! 19. oktoobril küsisin infotunnis minister Raul Siemilt turismi toetusmeetmete kohta ja ta vastas, et valitsus ei ole veel jõudnud turismi toetamise meetmetega tegeleda. Jutt käis sellest 5,8 miljonist, mis oli EAS-i jääk. Vahepeal on, nagu te ütlesite, kabineti otsusega eraldatud täiendavalt 5 miljonit, ja ka EAS-i kaudu. Kas on teada, millal siis lugupeetud minister Raul Siem ja EAS nagu jõuavad asjaga tegeleda ja need meetmed välja töötada? Aga teine küsimus on veel. Nagu te teate, töötus kasvab ja täna on töötuid juba üle 51 000. Töötukassa nõukogu on teinud valitsusele ettepaneku suunata töötukassa vahendite jääk turismisektorile, et säilitada vajalik hulk töökohti ja vähendada koondatute hulka. Te siin enne ütlesite, et tervet turismisektorit ei jõua valitsus üleval pidada. Kõik saavad sellest aru, turismisektoris töötab praegu 30 000 inimest. Aga selleks, et see sektor saaks kriisi üle elada ja uuesti kiiresti tööle hakata, on vaja säilitada vähemalt 15 000 töökohta. Kui nüüd pooled, 15 000 inimest, liituvad töötute armeega, siis töötukassa tööturumeetmega peaks riik need teised 15 000 palgal hoidma, nii et kui viirus taandub, saaks turismitööstus jälle alustada Miks seda töötukassa meedet siiski ei taheta avada? Töötukassas peaks olema jäägis 30 miljonit, 20 miljonit sellest võiks suunata turismi. Aastaaruanded on esitatud, on teada, kes EMTAK-i järgi turismiga tegelevad.
Suur tänu teile! Kõigepealt, kui te küsite, millal peab tulema minister Siem ettepanekutega selle 5 miljoni kohta, siis otsus tehti 10. novembril ja siis oli aega kaks nädalat. Nii et 10. november pluss kaks nädalat – ütleme siis, et saame teada 24. novembri paiku. Ma loodan, et ta tuleb umbes siis järgmise nädala kabinetinõupidamisele ettepanekutega, kuidas eeskätt hotellinduses, pluss restoranid, aga ka turism laiemalt, sh siseturism, see jaotus teha. Minu meelest, ma ütlen teile veel kord: ega me ei saa öelda, et kogu turism hetkel seisab. See turism, mis pakub teenuseid Eestist väljapoole – ma olen nõus, kahjuks see seisab. Ja see ei sõltu ainult Eestist. Me oleme püüdnud hoida lennuühendusi paljude Euroopa riikidega avatuna, nii palju kui see on võimalik. See on olnud minu meelest positiivne. Siseturismi osas me oleme ju öelnud mitmeid kordi, teinud üleskutseid suve alguses: hea inimene, hea Eestimaa inimene, puhka see suvi Eestis! Nüüd oli üleskutse: puhka see koolivaheaeg Eestis! See kindlasti on aidanud kaasa siseturismile. Mul on päris palju infot selle kohta. Jah, tõsi, me peame nüüd minema jutuga Tallinnast väljapoole kahjuks. Ütlen sellepärast "kahjuks", et Tallinna turismisektor on ääretult keerulises olukorras. Hotellid, restoranid, kohvikud, muud söögikohad, vanalinn on väga keerulises olukorras. Samas me tegelikult näeme seda, et Tallinnast väljaspool on ikkagi päris palju märgata, et inimesed kasutavad nädalavahetusel võimalusi puhata spaades, puhata Eesti maakohtades. Ja nad teevad seda üsna tublisti, nii palju loomulikult, kui on võimalik – kui palju ühelt poolt koroonaviirus lubab, teiselt poolt ka, kui palju rahakott kannatab. Aga seda tehakse, seda täna tehakse ja ma tõesti ütlen suur tänu, et inimesed seda teevad. Olles kohtunud nii hotellide ja restoranide liiduga kui turismifirmade liiduga, ma olen näinud, et tegelikult usk taastumisse on mõlemal sektoril olemas. Ja see usk taastumisse on tugev. Minu meelest see on tähtis. Nüüd, kui rääkida töötukassast, siis ma vastasin ka eelmine kord, et me peame arvestama sellega, et see meede on kallis. Vaat siin ma olen Ivari Padariga nõus. Ta teab, mida ta räägib. Endine rahandusminister teab, mida ta räägib. Ta ütleb, et see oli efektiivne meede, aga ta ka põles kiiresti, sest seda kasutati kiiresti. Ja me ei saa kõiki ressursse täiesti nulli tõmmata. Me ei tea, kui kaua see pandeemia kestab, millal tuleb vaktsiin. Me peame hoidma teatud tagavara ikkagi alles.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Küsimus number 8. Selle esitab Andres Sutt ja vastab rahvastikuminister Riina Solman. Palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea minister! Täna hakkame siin Riigikogu saalis teisel lugemisel arutama 2021. aasta eelarvet. Te tutvustasite oma eelarvet rahanduskomisjonis 13. oktoobril. Muu hulgas oli kõne all programm "Kestlik Eesti ja tõhusad rahvastikutoimingud" ja selle raames omakorda oli juttu pereväärtuste kampaania korraldamisest. Rahanduskomisjonis te detaile välja ei toonud, ei öelnud, mis on selle eelarverea maksumus. Sotsiaalkomisjonis tuli välja, et see hind on pool miljonit eurot. Täna te kinnitasite siin, et see kampaania ei ole kuidagi seotud kavandatava referendumiga. Möödunud aastal, nagu te ka siin ütlesite, oli eelarves sellel real null eurot. Ja minu küsimus teile ongi: miks eelmisel aastal seda programmi ei olnud? Avage palun ka selle teavituskampaania sisu. Mida täpselt te plaanite teha?
Austatud Riigikogu esimees! Austatud küsija, suur tänu taas kord küsimuse eest! Mis puudutab programmi "Kestlik Eesti ja tõhusad rahvastikutoimingud", siis seda sai ka enne põgusalt selgitatud. Selle aasta eelarves seda programmi tõepoolest veel ei olnudki olemas. Nagu me hästi teame, eelmine rahvastikuminister oli Urve Palo, kelle ametikoht majanduskriisist tulenevalt n-ö likvideeriti. Enne seda oli reformierakondlasest rahvastikuminister Paul-Eerik Rummo, kes tegi ka väga head tööd. Esimene poolaasta kulus rahvastikuministril nende valdkondade nn tagasikutsumisele, mis olid pärast Urve Palot laiali jaotatud nelja ministeeriumi vahel, ja loomulikult ka ametnikkonna värbamiseks, keda rahvastikuvaldkonnal ei olnud. 29. aprillil, kui valitsus ametisse nimetati, olingi vaid mina üksinda. Mul tuli siirduda Siseministeeriumisse rahvastikuvaldkonda rajama. Mul oli kaasas kaks nõunikku ja hiljem me saime hakata personali värbama. Saime Sotsiaalministeeriumist perepoliitika osakonna rajamiseks teatava hulga inimesi nende perepoliitikatöötajate näol. Edasi me arendasime seda valdkonda. Nii et perepoliitika programm on meil "Kestliku Eesti ja tõhusate rahvastikutoimingute" programmi raames kavas eelarveaastal 2021. Kui me läheme rahanduskomisjonis tutvustatud idee juurde või kogu selle valdkonna juurde, siis seal sai märgituid suurt hulka teisi sündimuspoliitikat ja perepoliitikat toetavaid meetmeid, jutt ei olnud ainult demograafiaalase teadlikkuse tõstmise kampaaniast. Kindlasti ei maksa otsida seoseid selle kampaania ja tulevase referendumi vahel. Neid ei ole. Me räägime juba iga päev demograafiakriisist Eestis, rahvastikukriisist. Nagu ma ütlesin, sünnitamisikka on jõudnud põlvkond, keda on arvuliselt vähem. Inimesed ei tea teatavasti oma õigusi. On tehtud mitu uuringut ning näiteks noorte- ja pereuuring näitab, et tegelikult teadlikkus, mis puudutab praegust olukorda, meie kestvust, mida me oleme oma põhiseaduses ju lubanud tagada – oleme lubanud tagada oma rahva, keele ja kultuuri kestmise –, on madal. Inimesed ei mõtle selle peale. Aga meie rahvastik püsivalt kahaneb. See on ju fakt. Igal juhul selle temaatika ja selle valdkonna adresseerimine on õige. Millised täpselt on kampaania elemendid? Kuna ma küsisin selles sündimuse meetmestikku puudutavas eelarvetaotluses oluliselt enam ressursse, et toetada perepoliitikat, toetada erinevaid meetmeid, aga sain oluliselt vähem ressursse, siis ei ole me selle kampaania täpse planeerimiseni veel jõudnud. See eeldab sisulisi läbirääkimisi ja arutelu.
Andres Sutt, täpsustav küsimus palun!
Aitäh! Ma saan aru, et aeg sai enne otsa, kui te jõudsite selle kampaania sisu avada. Ja lõpus te nagu mainisite, et te tegelikult veel päris täpselt ei tea, mis selle kampaania sisu on. Kui ma sain valesti aru, siis palun täpsustage, mis selle kampaania sisu on. Ja täpsustage palun ka seda, millal see kampaania on kavandatud algama.
Suur tänu täpsustava küsimuse eest! Kampaania aeg ei ole paigas. See ei ole paigas seetõttu, et meie rahataotlused rahuldati väiksemas mahus. See puudutab ka kõiki teisi perepoliitika meetmeid. Need käivad kõik käsikäes ja need ei ole referendumiga seotud. Näiteks me plaanime perelepitussüsteemi rajada. Me plaanime perenõustamisteenust laiendada üle Eesti. Me toetame perepesade ehk perede tugikeskuste rajamist üle Eesti, et see ei oleks kättesaadav ainult Tallinnas ja Tartus, vaid kvaliteetselt ka Eesti muudes piirkondades. Ja kui see kampaania, mis puudutab demograafiaalase teadlikkuse tõstmist, saab ükskord sinnamaale, siis kindlasti ma need detailid avalikustan. Aga see kõik käib koostöös sotsiaalkomisjoni liikmetega, rahvastikukriisi probleemkomisjoni liikmetega ja kindlasti Sotsiaalministeeriumiga, kellega me ühiseid plaane peame.
Helmen Kütt, palun!
Suur tänu, lugupeetud eesistuja! Austatud minister! Mulle on väga sümpaatne, kui te räägite rahvastikukriisist, sellest murest. Ja minu küsimus ei ole kindlasti mitte mõeldud vastandama lasterikkaid peresid nende peredega, kus kasvab üks laps või kaks last. Aga nendest peredest me kuuleme teid väga vähe rääkivat. Veel kord: lasterikkus on tõeline rikkus, see ei ole mingi vastandamine. Aga kuna küsimuse teema oli "Valitsuse plaanid", siis küsin: kas teil on tuua näiteid, mida te olete plaaninud ja viinud ka valitsusse, et toetada üksikvanemaid, kes kasvatavad ühte või kahte last, või peresid, kus on üks või kaks last? Ja sotsiaalkomisjonis te rääkisite mõttest tõsta lasterikka pere toetust, sellest eelarvest me seda ei leia. Aga jah, ega eelarve kokkupanek ei ole lihtne. Teatud ootused raha osas, mida ministrid loodavad sealt saada, ei pruugi täituda. Aga millised on sõnumid, mida võiks täna nendele peredele saata? Kui teil on sellekohaseid mõtteid, plaane ja tegevusi, siis oleks väga kena, kui te neid täna valgustaksite. Uskuge, väga paljud lapsevanemad tunnevad ennast sellepärast halvasti, et nad ei leia ennast valitsuse sõnumitest. Ei saa sündida kolmandat last, kui ei ole esimest last. Kõikidel ei ole seda õnne, et elatakse koos paarina, on ka üksikvanemad, kes kasvatavad mitut last. Järsku on teil mingi sõnum ka nendele peredele. Ärge teenustest rääkige. Perepesad ja kõik see on suurepärane ja neid teenuseid on paljudel vaja, ka lasterikastel ja ühe-kahe lapsega vanematel. Kui on muresid, saab sinna pöörduda ja nõu ja abi küsida, aga tooge midagi konkreetset, mis puudutaks nende perede ootusi. Kas on toetuste tõstmise plaani või millised on kavas olevad tegevused?
Aitäh suurepärase küsimuse eest! Meil on teiega, Helmen Kütt, tegelikult väga sarnane mure. Vastab tõele, et me oleme oma peremeetmete paketis välja pakkunud meetmeid, mis on adresseeritud lasterikastele peredele. Ühe-kahe lapsega perede toetuse tõus, sellega tegelemine, oli kavandatud järgmiseks aastaks. Nii et me kindlasti ei ole jätnud ühe-kahe lapsega peresid tähelepanu alt välja. Meie perepoliitika on universaalne ja puudutab kõiki perekondi. Kui me räägime üksikvanemlusest, siis kes veel kui mitte mina ei peaks teadma üksikvanemate raskusi. Ma olen üksikvanemana kasvatanud oma vanemat poega ja mul täielik ülevaade ja selge pilt, mida see tegelikult tähendab nii füüsiliselt, majanduslikult kui ka hingeliselt. Aga ma olen nüüd selle saadud eelarveeraldise puhul välja arvutanud näiteks sellise asja, mis puudutab elatisabi. Elatisabi mõistab nendelt vanematelt, kes oma vanemakohustust ei täida ja oma lapsele elatist ei maksa, riik ise välja. Kui tõsta elatisabi 100 euro asemel 10 euro võrra suuremaks ehk 110 euroni, läheb see kogukuluna maksma ligikaudu 800 000 eurot aastas, pluss veel SKAIS-i arenduse programmeerimise kulud. See tähendab, et kahjuks järgmisse eelarveaastasse see ei pruugi meil ära mahtuda. Ma kinnitan teile, et kindlasti ei mõtle rahvastikuminister ainult lasterikastele peredele, aga tunnistagem endale nii siin saalis kui ka väljaspool seda – küllap meid jälgitakse ka teleekraani või interneti abil –, et lasterikas pere, kus on neli või enam last, vajab oluliselt enam ressursse. Ta vajab oluliselt enam majanduslikku ressurssi, ta vajab kindlasti suuremat abi ringiliikumisel, logistika korraldamisel. Vajalik eluruum ei ole enam samaväärne kui väiksema pere puhul. Ja kõike seda peavad lasterikka pere vanemad tagama oma ressurssidest. Meile on nad tulevased maksumaksjad ja Eesti tuleviku edasiviijad ehk nad tagavad meile jätkusuutliku Eesti. Aga tõsi on ka see, et ilma esimese ja teise lapseta ei ole kolmandat ja neljandat last. Ja ka nende perede toetuse tõusu me kindlasti planeerime lähitulevikus.
Aitäh! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Küsimus number 9. Esitab Jevgeni Ossinovski ja vastab peaminister Jüri Ratas. Palun!
Aitäh! Austatud peaminister! Ma jätkan ühest teie varasemast vastusest, mis, ma arvan, väärib laiendamist. Seonduvalt rahvahääletusega on esile kerkinud küsimus erinevate ühiskondlikult aktiivsete osapoolte osalemisest selles kampaanias. Mõned MTÜ-d on juba oma seisukoha väljendanud ja peavad plaani, kuidas selles osaleda. Ning kahtlematult, kui organisatsioonid soovivad ühiskondlikus arutelus kaasa lüüa, on see positiivne. Aga õiguskantsler juhtis juba aastal 2017 tähelepanu sellele, et tuleks mõelda selliste poliitilise initsiatiiviga esinevate MTÜ-de rahastamise läbipaistvusele. Ja nüüd on selle referendumi kampaania käigus see teema uuesti ja uue teravusega tõstatunud. Kui nüüd te rahvahääletuse eelnõu parlamendi menetlusse annate, siis oleks minu arvates õige arutleda ka selle üle, millisel viisil peaksid need organisatsioonid, kes valimisagitatsiooni teostama hakkavad, avalikustama oma rahastajad. Vastuses kolleeg Kallase küsimusele te ütlesite, et te nõustute sellega, et see oleks vajalik. Sellest tulenevalt on küsimus, kas see on lihtsalt selline moraalne toetus parlamendiliikmete võimalikele initsiatiividele selles kontekstis või on Vabariigi Valitsuse tasandil ka sisuliselt arutatud seda, millisel viisil seda korda, seda regulatsiooni luua. Kas on alust oodata valitsuselt vastavat initsiatiivi koos selle rahvahääletuse eelnõuga? Kui ei ole, siis kas teil on tunne, et koalitsioon võiks toetada sellise regulatsioonimuudatuse vastuvõtmist või see on pigem teie isiklik toetus?
Austatud Riigikogu liige härra Jevgeni Ossinovski! Ma väga tänan selle küsimuse eest. Jah, te olete väga tähelepanelikult jälginud seda infotundi. Ma ütlesin tõesti proua Kaja Kallasele, et ma arvan, et kui see rahvahääletus teha, siis rahastajad peaksid olema selged. Peaksid olema selged need allikad, need finantsid, kust selleks raha tuleb, ja seda tuleks ka kontrollida. Kui te nüü küsite, kas seda on valitsusliikmete vahel arutatud, siis on küll. On küll! Ma olen mitme ministriga seda arutanud ja öelnud, et minu meelest on tõesti tähtis leida võimalus tagada, et selle rahvahääletuse puhul oleks finantseerimine läbipaistev. Kui on küsimus, kuidas seda teha, siis siin mina lähtuksin sellest, et seadusandlikku võimu ja täidesaatvat võimu ei tohi segamini ajada. Neid ei tohi segamini ajada! Ja ma arvan, et kui Riigikogu otsuse eelnõu tuleb menetlusse, siis on päris paslik väga tõsiselt mõelda, kuidas ja kas üldse seda või mingit muud regulatsiooni täiendada. Tegelikult on rahvahääletuse probleemi tuum selles, milline on siis see kontrollmehhanism või kontrollorgan ja kuidas seda kontrolli tehakse. Samuti see, missugune on aruandlus. Ma nüüd segan teid, härra Kaljulaid, teil on seal keskustelu, aga muidu te ei kuulegi, mida ma vastan. Mis ma siis teie ees siin niisama lõõritan ... Tähendab, kuidas see kontroll saab olema, on minu meelest tõesti oluline, ääretult tähtis. Ma igal juhul toetan seda, et see rahastamine oleks läbipaistev ja kontrollitav. Kas seda sätestada selle otsuse eelnõuga, kas seda teha mingi muu regulatsiooniga, mingi seadusega – see on Riigikogu kätes. Oli ka küsimus, kas see on minu seisukoht. Jah, punkt üks: see on minu seisukoht. Kas valitsus on ühise seisukoha või ühise positsiooni kujundanud, nagu teile meeldib öelda? Ei, seda ühispositsiooni me kujundanud ei ole, aga ma ei ole kuulnud, et keegi selle vastu oleks. Vastupidi, need vestlused, mis mul on valitsuse liikmetega olnud, on olnud pigem toetavad. Pigem on need olnud toetavad! Nii et ma arvan küll, et tasuks ka praeguses olukorras, praeguses situatsioonis väga tõsiselt selle peale mõelda, et kui see rahvahääletuse otsus tuleb, kui teine lugemine on tehtud ja Riigikogu on selle otsustanud, siis eelnevalt tuleb mõtiskleda, kuidas teha nii, et kõik oleks läbipaistev ja ka see kontrollmehhanism oleks loodud. Selge on see, et nagu teiegi ütlesite, on neid MTÜ-sid, kes kampaaniat teevad – ja erinevas suunas kampaaniat –, palju. Sellega tuleb arvestada.
Aitäh! Paluks ääretult kiirelt väga lühike küsimus ja väga lühike vastus. Siis me jõuame veel kaks minutit saalikutsungit teha. Jevgeni Ossinovski, palun!
Aitäh! Ma küsin lühidalt. Ma tänan selle positiivse suhtumise eest! Ma arvan, et parlament saab sellest hoogu juurde, et seda teemat käsitleda ja otsusele jõuda. Aga mu teine küsimus puudutab seda teemat, mida proua rahvastikuminister siin just valgustas, ja on ka eelmise küsimuse jätkuks. Tõepoolest, eks erinevaid kampaaniaid ikka teostatakse riigis. Aga nagu te vastates ütlesite, ei tohiks olla sellist ümber nurga tegutsemist, ei tohi tunduda, et tegemist on kuidagi selle referendumi tulemuse mõjutamisega, agitatsiooniga. Minu tähelepanu juhiti sellisele dokumendile nagu Veneetsia komisjoni värske raport referendumite kohta, see on 8. oktoobrist. See ütleb ka, et ametiasutused ei tohiks teha kampaaniat ja kui teatud teemadeaga seotud kampaaniaid üldse tehakse, siis need peaksid olema neutraalsed. Kuidas te ette kujutate, et kui nüüd tuleb see pereväärtuste kampaania, mida teie valitsus hakkab korraldama, siis kuidas see peaks olema üles ehitatud, et ta oleks neutraalne ega näiks osapooltele tulemuse mõjutamisena?
Aitäh teile! No ma saan aru, et Riigikogu esimees palus, et oleks väga kiire küsimus, ja see tõesti oli teil ääretult kiire, ja oleks ka väga kiire vastus. No ma ütlen veel kord, et seda, et sellesse rahvahääletusse valitsus või, ma ei tea, ministeeriumid kuidagi hakkavad sekkuma – seda ei tohi olla. Seda ei tohi olla! Aga sellega ma ei ole päri, et meil ei tohi mingit kampaaniat aasta alguses olla näiteks siseturvalisuse valdkonnas. Me ju räägime, et Sotsiaalministeerium teeb väga palju huvitavaid kampaaniaid. Kampaania peab mõjus olema ja üldiselt ma arvan, et see peab olema positiivne, mitte halvustav. Aga ma olen täiesti valmis teiega eraviisiliselt kohtuma ja seda teemat edasi arutama. Praegu ma tõesti ei taha Riigikogu istungi õigel ajal algamist küsimärgi alla panna.
Aitäh, küsijad! Aitäh, vastajad! Infotund on läbi.
Tere päevast, austatud Riigikogu! Alustame Riigikogu täiskogu IV istungjärgu 8. töönädala kolmapäevast istungit.
Kuna president Kersti Kaljulaidi k.a 18. novembri otsusega nr 651 on Alar Laneman nimetatud siseministriks, kuulame järgnevalt ära tema ametivande. Palun!
Austatud Riigikogu aseesimees! Austatud Riigikogu! Austatud peaminister! Asudes täitma Vabariigi Valitsuse liikme kohustusi, olen teadlik, et kannan selles ametis vastutust Eesti Vabariigi ja oma südametunnistuse ees. Tõotan pühalikult jääda ustavaks Eesti Vabariigi põhiseaduslikule korrale ja pühendada oma jõu Eesti rahva heaolu ja tuleviku kindlustamisele. [[Aplaus.]]
Läheme tänase istungiga edasi. On aeg anda üle eelnõusid ja arupärimisi. Jevgeni Ossinovski, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Kaheksa sotsiaaldemokraadi nimel annan üle arupärimise keskkonnaminister Rain Eplerile, kes on hoogsalt alustanud oma ministrikarjääri. Eile, 17. novembril "Terevisioonis" seadis ta kahtluse alla kliimamuutuste inimtekkelisuse, öeldes muu hulgas: "Kas kliimamuutuses on inimtekke mõju nii suur, kui siin arvatakse, kes teab, ei ole päris veendunud." Arvestades, et globaalsetel kliimamuutustel on eksistentsiaalne tähendus meie looduskeskkonnale ja inimeste heaolule, on suhtumine "kes teab, ei ole päris veendunud" ausalt öeldes naeruväärne ükskõik kelle suust. Et aga Eesti Vabariigi keskkonnaminister sellisel viisil oma haldusala baasfakti kohta asjatundmatust demonstreerib, on kaunis ehmatav. Sellest tulenevalt soovime motiveerida lugupeetud valitsuse liiget end kiiremini faktidega kurssi viima. Seda juhtus ka tema eelkäija härra Kokaga, et ta mitu korda püüdis mulle väita ja erinevaid pabereid saata selle kohta, et kliimamuutus ei ole inimtekkeline, kuid lõpuks pidi tunnistama, et siiski on, et teda on veendud, et on inimtekkeline ja ohtlik. Sellest tulenevalt on lootus, et samale õigele teele on võimalik juhtida ka uus keskkonnaminister. Praeguse globaalse kliimakriisi tingimustes ma arvan, et see on hädavajalik. Sellest tulenevalt on meil austatud ministrile neli küsimust. Soovime lugemissoovitusi saada nendest materjalidest, millele ta viitas ja mille järgi ei ole inimtekkelist mõju kliimamuutustele sellisel viisil. Küsime ka, mis ta arvab Pariisi kliimaleppest ja mitmest muust küsimusest. Aitäh teile!
Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! Rahanduskomisjon algatab kogumispensionide seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu. Eelnõu eesmärk on vajalike parenduste tegemine eelkõige pensioni investeerimiskontot puudutavas regulatsioonis ning viitevigade ja ebatäpsuste parandamine. Eelnõu on oma olemuselt tehnilist laadi, teise samba reformi rakendumist puudutavaid kuupäevi ega muid põhimõttelisi muudatusi teise samba reformis see eelnõu ei tee. Eelnõuga tahetakse täpsustada selle kontoga seotud raha ja andmete liikumist, tehakse mõned täiendused regulatsioonis, kus see on kogumispensionide seaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seadusega jäänud tegemata. Tehakse ka mõned lihtsustused teisest sambast raha väljamaksmise protsessides, kui inimene lahkub teisest sambast ja võtab raha välja, kuid tema teise sambasse peaks hiljem veel raha laekuma. Aitäh!
Aitäh! Siim Pohlak, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Täna on pidupäev – ja ma ei pea silmas mitte Läti Vabariigi aastapäeva, vaid hoopis demokraatia pidupäeva, seepärast, et annan kohe Eesti Keskerakonna fraktsiooni, Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni ja Isamaa Erakonna fraktsiooni nimel üle Riigikogu otsuse eelnõu rahvahääletuse korraldamiseks abielu mõiste küsimuses. Tegemist on esimese rahvahääletusega viimase 17 aasta jooksul ja ma väga loodan, et kui see rahvahääletus toimub, siis saab lahenduse ka pikalt ühiskonda polariseerinud samasooliste abielu puudutav teema. Aitäh! [[Hõre aplaus.]]
Aitäh! Rohkem Riigikogu liikmetel eelnõude ja arupärimiste üleandmise soovi ei ole. Olen Riigikogu juhatuse nimel vastu võtnud kaks eelnõu ja ühe arupärimise ja Riigikogu juhatus menetleb neid vastavalt kehtivatele seadustele. Head kolleegid! Kohaloleku kontroll, palun!
Kohalolijaks registreeris ennast 93 Riigikogu liiget, puudub 8.
Läheme tänase päevakorra juurde. Esimene päevakorrapunkt on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni algatatud sotsiaalmaksuseaduse ja töötervishoiu ja tööohutuse seaduse muutmise seaduse eelnõu 244 esimene lugemine. Ma palun ettekandjaks Riigikogu liikme Riina Sikkuti.
Aitäh, hea juhataja! Head kolleegid! Mul on väga hea meel, et esimesele lugemisele on jõudnud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esitatud eelnõu, mis puudutab ka viirusega toimetulekut. Viimase 14 päeva haigestumus 100 000 inimese kohta on 223,33. See on kõrgem kui kunagi varem. Viimase 24 tunni jooksul oli positiivseid testitulemusi 274. Põhja regionaalosakonnal on jälgimisel üle 13 000 inimese ja eristada saavad nad 28 kollet. Näiteks, töökohakoldeid on 8, koolikoldeid 4, ürituste koldeid 3, lasteaiakoldeid 1, hooldekeskuse koldeid 2, on haiglakolle ja Tallinna Vangla kolle. Aga tegelikult ka need lasteaiad, koolid, vanglad ja hooldekodud on ju töökohad. Kuidas meil neid töökohakoldeid nii palju on? Kõik me ju teame, et esimeste haigusnähtudega tuleb koju jääda. Nii saab lugeda veebilehelt kriis.ee, nii soovitab Terviseamet, sellised juhised on andnud valitsus. Tuleb perearstile helistada ja saatekirjaga testi tegema minna. Aga kes siis saab selle kareda kurgu või nohuga koju jääda? Töölt koju jäämine tähendab inimesele kaotust sissetulekus, nädalane haigus viib miinimumpalga teenijalt ligi 100 eurot. Ei saa eeldada, et inimene püsib kergelt kareda kurgu või nohuse ninaga kodus, kui see tähendab tema jaoks toimetulekuraskusi. Aga olgu, no ühe korra pingutad, võtad end kokku, võib-olla tuled toime. Novembrikuus on see nohunina nädala kodus, lepib väiksema sissetulekuga. Detsembris on tema töökaaslase koroonatest positiivne ja ta jääb kontaktsuse tõttu kaheks nädalaks haiguslehele. Jaanuaris on tal uuesti nohu. See on meist paljude jaoks reaalne stsenaarium ja reaalselt kuust kuusse madalam sissetulek. Kui me kõik enda ja teiste tervise huvides valitsuse käitumisjuhiseid järgime, siis me peaks ju olema justkui võrdses seisus. Reeglid on kõigi jaoks ühesugused, aga tegelikult me võrdses seisus ei ole. Koroonasügis mõjutab töötajaid sissetulekute ja ametialade lõikes erinevalt. Kevad näitas meile seda. Eriolukorras hakkasime meie tööle nii, et komisjonide istungid toimusid Microsoft Teamsis. Paljud arvutiga töö tegijad hakkasid tööle kodukontoris. Arvutitööd oli lihtne koju kolida. Koosolekuid saab teha virtuaalselt. Aga samas on palju töid, mida ei saa distantsilt teha. Töö juurde läksid kevadel ja lähevad praegu inimesed, kes töötavad haiglates, hooldekodudes, politseis ja Päästeametis, kauplustes, bussides, apteekides ja mujal. Ja ka tootmisliinijuppi ei saa keegi koju kaasa võtta. Seega, kehva enesetunde ja esmaste haigustunnuste puhul saavad mõned meist kodukontoris soovi korral omas tempos tööd teha, oodata ja vaadata, kas haigus tuleb. Aga tööl kohalkäijad peaksid koju jääma ja haiguslehe võtma. See tundub lihtne valik, sest tervis on tähtis ja kes siis ikka tahab tõbisena tööd teha. Aga see ei ole nii lihtne, sest inimeste sissetulekud on erinevad. Keskmisest madalam töötasu on näiteks kaubanduses, teeninduses, sotsiaalhoolekandes ja toitlustuses, kus kaugtööd teha ei ole võimalik. Siit puldist olen ma varem korduvalt rõhutanud: kui töötasu maksustamist ja hüvitisi puudutavaid otsuseid teha, siis tuleb meeles pidada, et kui meil miljon täiskasvanut, sissetuleku saajat, ritta panna, siis ligi 80%-l neist on sissetulek väiksem kui keskmine brutopalk. Eesti inimeste finantskäitumise uuringust on selgunud, et sissetulek kasutatakse enamasti igapäevasteks kulutusteks, mis praegu tähendab ilmselt ka maske ja desovahendeid käte puhastamiseks. Aga ka säästud on inimestel tagasihoidlikud. Nii et praegu kehtiva seadusega me soovime, et nakkuse leviku piiramiseks jääks näiteks kaupluses töötav inimene, kes tunneb haigust ligi tulemas, kohe koju ja kaotaks kolme päeva sissetuleku. Kui haigus kujuneb pikemaks, siis kaotab ta edaspidi veel 30% sissetulekust. Muidugi, kojujäämine on mõistlik inimese enda tervise huvides, ühiskonna tervise huvides. Haigestunu võib seda väga hästi ise teada ja paljud neist ju teavadki seda. Aga ta võib-olla ei saa endale sissetuleku vähenemist lubada. Õnneks on mitmed tööandjad hakanud vabatahtlikult esimesi haiguspäevi hüvitama, et haige inimene tõesti jääks koju ja nakkus kollektiivis ei leviks. Aga see ei puuduta kaugeltki kõiki töötajaid. Kui hüvitada nüüd ka need esimesed haiguspäevad, kui me tõesti peame haigena kojujäämist epideemia tingimustes tähtsaks, tuleb kokku leppida uus haiguspäevade hüvitamise skeem. Pean mõistlikuks hüvitada haiguspäevad riigi ja tööandjate koostöös alates esimesest päevast 80% ulatuses töötasust ja seda võrdselt: 40% maksab haigekassa ja 40% tööandja. See tähendab, et esimese kaheksa päeva ulatuses motivatsioon ei muutu, ei ole rangelt inimese omavastutus, rangelt tööandja vastutus ja rangelt haigekassa makstav hüvitise periood. Esimesed kaheksa päeva on ühtlane skeem, ei teki mingisuguseid moraaliriske. Ja samas, üks põhiargument on olnud, et kui neid esimesi haiguspäevi hüvitada, siis hakatakse seda ära kasutama, et inimesele peab jääma omaosalus. 20% sissetulekust madalapalgalisele on inimese jaoks väga suur omavastutus. Nii et kui me alates esimesest päevast 80% ulatuses haiguspäevad hüvitame, siis inimene juba kannab omavastutust. Selline lahendus võimaldab inimestel valitsuse antud soovitust järgida, kehva enesetundega koju jääda, see on tervikuna lihtsam ja loogilisem praegusest hüvitamise viisist. Ja kuigi meile tundub, et COVID-19 nakkuse kadumine ja vaktsiiniga immuunsuse saavutamine on käegakatsutavas läheduses, peavad ilmselt nii sel kui ka järgmisel talvel paljud inimesed kas positiivse testitulemuse või kontaktsuse tõttu ikkagi koju jääma. Ja kuna vaktsiini massidesse jõudmise aeg on teadmata, siis võiksime kokku leppida lahenduse, mis võimaldab meil vähemalt kaks järgmist talve üle elada ehk sobib pikemaks perioodiks kui vaid eriolukord, nagu kevadel oli. Seejuures, kui haiguslehe pikkus on üle seitsme päeva, siis tööandja koormus on väiksem kui kehtiva hüvitamise skeemi korral. Pärast kahte talve tuleks tagasi vaadata ja analüüsida, kui palju võetakse lühikesi haiguslehti, kas täiskasvanute seas on hingamisteede haiguste levik vähenenud, kas haigena tööl käimine on vähenenud, ning vajaduse korral muuta haiguspäevade hüvitamise korda. Sotsiaaldemokraadid esitasid sellist lahendust väljapakkuva eelnõu 17. septembril, sest suvistele valitsuse aruteludele ei järgnenud otsust. Kevadel eriolukorras hüvitati erandlikult kolm esimest haiguspäeva. Eriolukord möödus, viiruse levik vaibus. Ja suvised valitsuse arutelud jõudsid meil meediasse järgmiste pealkirjadega. 28. augustil oli uudis: "Valitsus võib arutada haiguslehe tasustamist esimesest haiguspäevast". 2. septembril: "Valitsus arutab haiguspäevade hüvitamise muutust". 15. septembril: "Valitsus vaidleb haiguslehe varasema hüvitamise üle edasi". See algab sõnadega, et valitsus on juba mitu nädalat arutanud haiguslehe hüvitamise alguse varasemaks toomist, ent seni edutult. Ja 28. oktoobril loeme, et riik ja tööandjad liikusid haiguslehtede hüvitamisega sammu edasi. Samm edasi, aga see samm otsuseni veel ei viinud. Sotsiaalminister ütles, et kindlasti aitaks esimeste haiguspäevade hüvitamine kaasa haigusjuhtumite puhul kodus püsimisele ja tööle mitteminekule ning seeläbi viiruse tõkestamisele. Nii et arutatud on mitu kuud. Täna on nakkuse levik rekordilisel tasemel, aga otsust veel ei ole. Ja täna kuulsime ka infotunnis, et ja-jah, tahaks küll, aga me veel arutame, otsime lahendust. Kriisiolukorras ei ole võimalik nii kaua arutamisele kulutada. Jah, rohkem oleks vaja sellist proovimise-katsetamise mentaliteeti, et vaatame, kas esimeste haiguspäevade hüvitamine töötab, ja kui see mõjub, muutubki selliseks mõistlikuks lahenduseks, siis me võime seda pikendada. Ja kuna see puudutab maksuraha kasutamist sotsiaalsete garantiide pakkumiseks, siis meil on hea komme, et selliseid asju lepitakse kokku ainult kolmepoolselt: ametiühingud, tööandjad ja valitsus. Sotsiaalministeerium on see, kes neid läbirääkimisi peab ja valitsuse lauale nende ettepanekuid viib. Ja seda tulekski arutada kolmepoolselt. Praegu, nii nagu meediast lugeda, on tegelikult jõutud kokkuleppele – küll alates teisest haiguspäevast hüvitamise kohta. Aga otsust ei ole, vaatamata sellele, et kolmepoolselt on seda korduvalt arutatud ja selline üksmeel leitud, et on viis, kuidas nakkuse levikut tõkestada. Kuna kolme päeva ja 30% sissetuleku kaotus tähendab paljudele toimetulekuraskusi, ei saa me eeldada nende kojujäämist esimeste haigusnähtude puhul. Samas ei soovi me koroona ajal nakatunute töölkäimist. Vaatame nüüd haiguspäevade hüvitamise arutelus pikemalt tagasi, sest nii täna infotunnis kui ka varasemalt komisjonis selle teema arutelul on ikka tekkinud küsimus, kuidas oli enne aastat 2009 ja aastal 2009. Jah, enne aastat 2009 hüvitati teisest haiguspäevast alates 80%. Seda on korduvalt analüüsitud. Mida see varasemate haiguslehtede analüüs meile näitab? Lühikesi haiguslehti võeti ülemiste hingamisteede haigustega. Jah, seda nähti kohana, kust kärpida 2009. aasta majanduskriisi tingimustes. Sest see oli majanduskriis, see ei olnud viiruse levikust tingitud kriis. Nüüd, teades seda, et esimeste haiguspäevade hüvitamise puhul hakkavad lühikesi haiguslehti võtma need nohu ja köha põdejaid, siis see on ju täpselt see, mida me tahame. Ja kui vaadata vanuserühmi, siis selliste kaebustega võtsid haiguslehte enne aastat 2009 vanemad inimesed, kes on praeguse nakkuse riskirühm. See on ju täpselt see, mida me tahame! Nii et ka tagasi vaadates me saame justkui seda tuge või julgust juurde otsusele, et praegu oleks vaja see samm ära teha. Kriisi juhtides on kahtlemata vaja eesmärki ja siis tuleb valida sobivad meetmed selle eesmärgi saavutamiseks. Siin ei ole ühte õiget või vale vastust. Võime otsustada ju, et paneme nakkusele piiri mingil teisel viisil. Ma vaatan, peaaegu kõik siin on maskitatud näod. Jah, võime otsustada maskide kasuks. Aga ka seda ei ole tehtud. Maskide kandmine on praegu väga tagasihoidlik. See tähendab, et inimesed lähevad ka tööle ilma maskita, tekivad töökohakolded, kuna neil ei ole võimalik haigusnähtude puhul koju jääda. Kõik need asjad on omavahel seotud. Võib otsustada haiguspäevi mitte hüvitada, aga siis on vaja teisi meetmeid, mis maandaks selle riski, et inimesed lähevad töö juurde nakkust levitama. Seda otsust ei ole tehtud. Seega, praegu on viimane aeg otsustada haiguspäevade hüvitamine heldemalt, et olud ei sunniks tõbist tööle. Aitäh! Vastan meelsasti küsimustele.
Aitäh, austatud ettekandja! Teile on tõepoolest ka küsimusi. Heljo Pikhof, palun!
Aitäh väga põhjaliku ja hea ettekande ja argumentide eest! Minu küsimus puudutab seda otsuse tegemist. Peaminister on siin öelnud, et kui pole kolmepoolset kokkulepet, siis see otsuse tegemine venib ja venib. Aga kas valitsus ei võiks tänases olukorras teha erandotsuse ja kas või riigieelarve reserve kasutada?
Aitäh küsimuse eest! See rohkem kui kaks kuud tagasi esitatud eelnõu nägi tõesti ette püsivamat lahendust, mis võimaldaks kaks talve üle elada – ja arvan, et seda on ka vaja. Aga praegu me oleme olukorras, kus oleks vaja kiiret otsust eraldada valitsuse reservidest raha, et näiteks 1. detsembrist maksta hüvitist alates esimesest haiguspäevast, et me saaksime viiruse leviku paremini kontrolli alla ja meil ei oleks vaja Eestit lukku panna.
Helmen Kütt, palun!
Suur tänu, austatud eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Me kõik ju teame, mis täna on tulemas. Me põhjalikult selgitame ja räägime, aga – nagu juba sotsiaalkomisjonis häältega 5 : 4 – see eelnõu lükatakse prügikasti. Kas ei oleks olnud mõeldav see – kui valitsus otsib kompromissi ja võimalik, et see kompromiss on leitud alates teisest päevast –, et jätta eelnõu menetlusse, muudatusettepanekute tähtajaks teha ettepanekuid ja siis edasi arutada? Sest see on kindlasti kiirem, kui algatada eelnõu, mille menetlemine võtab oma aja.
Aitäh! Väga hea küsimus. Minu meelest oleks ka. See on ainuke mõistlik lahendus. Kui valitsusel on soov seadust muuta ja leida pikemaks perioodiks sobiv lahendus, siis tuleks teha muudatusettepanekud juba menetluses oleva eelnõu kohta. Sest isegi kui valitsus homme eelnõu esitab, ei jõua seda menetleda nii, et 1. jaanuarist hakkaks heldem haiguspäevade hüvitamine kehtima, ja ongi vaja erandkorras otsust. Kuid tegelikult oleks vaja teha muudatusettepanekud selle eelnõu kohta, mille puhul on vaja läbi viia ainult teine ja kolmas lugemine, ja oleks võimalik enne uue aasta algust see otsus vastu võtta ning heldemalt haiguspäevi hüvitama hakata.
Indrek Saar, palun!
Aitäh! Minu küsimus on selle kohta, et peaminister ja sotsiaalminister on siin vähemalt paar kuud, kui me oleme seda teemat tõstatanud, nende käest küsinud ja rääkinud, et see on ajakriitiline ja tuleb tegutseda, öelnud, et nad tegutsevad. Ja nii me kuuleme seda juttu, et nad tegutsevad, siiamaani. Mis on sinu hinnang, millal oleks tegelikult pidanud seda tegema, selleks et me oleksime maksimaalselt saanud pidurdada haiguse levikut töökohtadel? Ja teine küsimus on ka. Eile hakkas sotsiaalminister ja täna peaminister, saades aru, et nad on oma töö tegemata jätnud, ründama hoopis kõiki eelmisi valitsusi ja vastava valdkonna ministreid, öeldes, et oleks võinud juba kümme aastat tagasi midagi teha. Kas sa annaksid oma hinnangu sellisele käitumisele, et püütakse see patt teiste kaela keerata?
Aitäh! Tõesti, see on nii väga paljude teemade puhul, ükskõik kas see puudutab hoolekannet, ravikindlustust, haiguspäevade hüvitamist või mingisuguseid muid muresid. Isegi neljarealised maanteed oleks võinud 20 aastat tagasi valmis ehitada. Kõiki asju oleks saanud minevikus paremini teha. Nüüd me räägime viiruse leviku tõkestamise meetmetest ja on üks, kaks, kolm, neli asja, mida valitsus saab rakendada, jõuliselt rakendada, et viiruse levik kontrolli alla saada. Üks neist on haiguspäevade hüvitamine. Valitsus ju tegelikult teab seda, sest nad kevadel rakendasid neid meetmeid. Kevadel oli ehmatus kahtlemata suurem kui praegu ja oli inimesi, kes kartsid viirust ja kartsid tööle minna. Oli neid, kellel lapsed jäid koju ja nende pärast oli vaja koju jääda. Oli neid, kes olidki tõbised ja jäid koju. Ja oli näha, et haiguslehti võetakse väga palju. Õnneks saadi väga kiiresti tööle IT-lahendus, mis võimaldas inimesel endale haiguslehte avalda. Samamoodi otsustati erandkorras valitsuse reservist hüvitada kolm esimest haiguspäeva, selleks kulus kokku vist 6,7 miljonit eurot. Otsus tuli küll mai alguses, siis hüvitati eriolukorra jooksul võetud haiguslehtede puhul kolm esimest haiguspäeva. See oli kevadel eriolukorra ajal mõistlik. Sellest tuleks õppida ja ma arvan, et kevadist kogemust peaks nii meie omavahel kui ka valitsus ja kõik kriisi lahendamisega kokku puutunud inimesed põhjalikult arutama, et me saaksime palju kiiremini ja targemini nüüd sügisele vastu minnes otsuseid teha. Suvi andis hingamisaja, viiruse levik vaibus, oli aega. Igal pool räägiti teise laine tulekust. Oli aega kaaluda, milliseid instrumente kasutada, kui teine laine Eestisse jõuab. Ja seda, et haiguspäevade hüvitamist, mida rakendati juba kevadel, sealjuures koos haiguslehtede avamiseks mõeldud IT-lahendusega, mingil kombel jätkata, mingil teisel kujul rakendada, oleks tulnud teha kohe haigestumise üles minnes, sügishooaja alguses. Minu arust oleks pidanud seda tegema juba septembrist. 1. september – ilus sümboolne päev. Õnneks said lapsed kooli minna, oleks võinud ka haiguspäevade hüvitamise juba sellest ajast rakendada. Nüüd on möödunud rohkem kui kaks ja pool kuud ja kui valitsus soovib tulla eelnõuga Riigikogusse – oma eelnõuga –, et seda seadust muutma hakata, siis enne uut aastat ei juhtu midagi. Võib-olla me kevadel seekord räägime, et nüüd on kokkulepe ja on võimalik haiguspäevi hüvitama hakata. Aga kui palju on selleks ajaks töökohakoldeid ja mis seis on meil tervisega, ei oska mina prognoosida.
Raimond Kaljulaid, palun!
Aitäh, istungi juhataja! Hea ettekandja! See tundub olevat selline laiem muster. Suvel tegeleti ju ralli korraldamise ja muude selliste teemadega. Samamoodi hakatakse alles nüüd Tallinnas valmistuma selleks, et inimestele isikukaitsevahendeid jagada. Millal seda alustatakse, sinna läheb veel kõvasti aega. Tegelikult ka seda oleks saanud ette näha. Aga mu küsimus on see. Sageli esitatakse selle ettepaneku vastu argument, et siis hakkavad inimesed väga palju põhjendamatult neid haiguspäevi võtma ja et kui neil lihtsalt hommikul on tunne, et ei taha täna tööle minna, siis deklareerivad, et nad on haiged. Mina siiski usun, et enamik Eesti inimesi on väga mõistlikud ja ratsionaalsed ning soovivad oma tööd teha kohusetundlikult. Kas on mingit indikatsiooni, kui tõsine selline probleem võiks olla või kuivõrd see üldse on päris argument selle ettepaneku vastu? Kas on üldse mingit tõenduspõhist materjali selle kohta?
Aitäh! Tõesti, iga hüvitise skeemi puhul on kahtlemata neid, kes ei kasuta seda otstarbekalt või nii, nagu see mõeldud on. Samamoodi võib rääkida kevadisest palgatoetusest, et oli ettevõtjaid, kes küsisid palgatoetust ka olukorras, kus nad tegelikult tingimustele ei vastanud. Kas see tähendab, et palgatoetus kui selline oli halb ja seda poleks pidanud rakendama? Ma arvan, et suur osa Eesti ettevõtjatest ja töötajatest vaidleks vastu. Vaatamata sellele, et oli üksikuid rikkumisi, oli meede kui selline vajalik, see oli efektiivne ja seda oleks mõistlik ka tulevikus rakendada. Täpselt sama lugu on haiguspäevadega. Kui me vaatame aega enne 2009. aastat, siis keskmine haiguslehe pikkus oli 12 päeva. 2019. aastal oli vist 13 päeva. Nüüd, kui räägitakse 10–14-päevasest isolatsioonis või karantiinis viibimisest, siis ka seda eeldust, et need lehed kuidagi oluliselt lühemaks jääksid, ju ei ole. Kui nende lehtede sekka satuvad üksikud pohmellipäevad või mingil muul põhjusel vähese motivatsiooniga inimese kojujäämised ... nojah. Aga kui see muutub mustriks, siis kahtlemata tuleb tööandjal sellega tegeleda. Kui tegemist on vahendite regulaarse mitteotstarbelise kasutusega, siis võib-olla peaks tegelema ka haigekassa tasandil või riigi tasandil, kui me näeme seda mustrit. See on üks asi, mida tagasi vaadates saab hinnata. Kui on kaks haigushooaega ära olnud, vaatame tagasi, kas neid ühe-kahepäevaseid lehti, millele ei järgnenud ei diagnoosi, ravi ega midagi sellist ning neid võeti mõne töötaja puhul korduvalt, oli palju. Kas neid on nii palju, et oleks vaja kuidagi mehhanismi üle vaadata? Ma arvan ise, et neid nii palju ei ole. Aga hüvitise skeemide kuritarvitamise hirm ei peaks eriolukorras või epideemia tingimustes meid sellisel määral tagasi hoidma, et me kõik teised laseme tööle nakkust levitama.
Helmen Kütt, palun!
Suur tänu, austatud eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Te tõite väga hästi välja selle, et 2009 oli majanduskriis. Täna on meil tervisekriis ja see tervisekriis muutub õige kiiresti majanduskriisiks. Tuleb tõepoolest tunnustada neid ettevõtjaid, kes on ise hakanud oma töötajatele esimesest päevast alates hüvitist maksma ja on sellega saavutanud, et haige inimene ei tule tööle. Te tõite välja nakkuskollete loetelu ja töökohakoldeid oli kaheksa, kui ma õigesti mäletan. Me ei oleks ju täna selles olukorras, kui meil oleks laual valitsuselt midagi, mida me saaksime arutada, sest inimesi tegelikult ei huvita, kes algatas, vaid inimesi huvitab see, et koju jäädes ei jääks nad vaesuslõksu. Kas on nii?
Aitäh! Täpselt nii on. Kui me räägime, et muret teeb suur kulu või midagi sellist, siis tegelikult on ju võimalik seda skeemi muuta. Kuna mure on eelkõige teatud sektorites töötavate madalapalgaliste pärast, siis kui valitsus soovib, on kolmepoolselt võimalik kokku leppida. Võib ju panna lae kuni keskmise palgani, et kolme esimese tööpäeva hüvitis on kuni keskmise palgani. Et need, kes on madalapalgalised, saavad täies mahus oma hüvitise, teised peavad omavastutust mõnevõrra rohkem kandma. Vastavalt sellele, mis on valitsuse eesmärk, millist käitumise muutust nad ühiskonnas soovivad, kõik need instrumendid on olemas. Ainult otsust on vaja, et jah, me soovime, et nakatunud inimesed jääksid koju, et haigusnähtudega jäädakse koju, ning selleks me võimaldame seda või teist tüüpi hüvitise. Kas mure on teatud sektorite pärast, teatud palgatasemega inimeste pärast – seda saab peegeldada selles kokkulepitud skeemis.
Marika Tuus-Laul, palun!
Aitäh! Hea ettekandja! Me teame ju väga hästi, et ega valitsus üksinda ei tee siin midagi. Need on kolmepoolsed kokkulepped ja need võtavad aega. Praegu on valitsus jõudnud kolmepoolsetele kokkulepetele, see on meile kõigile teada. Ma küsin, et miks me tekitame niisugust topeltstandardit. Mul on meeles, kuidas mitte ammu, eelmise kriisi ajal, sotsiaaldemokraadid valitsuses olles, vastupidi, kiitsid heaks haiguspäevade kinnimaksmise kärpimise. Just teie olite sellega nõus. Miks te praegu, kui on juba kõik kokkulepped tehtud, ei kiida seda heaks? Me peaksime ühiselt nägema, et sellest on kasu. Ja mis puudutab tervise- või majanduskriisi, siis igasugune tervisekriis on alati ka majanduskriis.
Aitäh! Samuti väga hea küsimus. Tõesti kahju, et eelmise majanduskriisi tingimustes oli kärpekoht just haiguspäevad. Väga kahju! Aga tol ajal oli riigi seatud eesmärk euro kasutuselevõtt, nii et kärpeid tehti eri valdkondades, tehti personalikuludes – kõik valdkonnad panustasid. Kahju, et tervise alal toimus see haiguspäevade arvel. Ma arvan ka, et selle oleks võinud juba varem tagasi pöörata, täpselt samamoodi nagu täiskasvanute hambaravihüvitis, mis kadus, aga õnneks on nüüd taastatud – taastatud heldemas mahus, kui oli enne 2009. aastat. Majanduskriisis oli ettevõtete toimetuleku puhul küsimus ju maksukoormuses, maksukoormuse tõusu vältimises. See seati eesmärgiks ja valiti instrumendid, mis võimaldavad seda eesmärki täita. Nüüd, kui me räägime tervisekriisist, siis ei ole tähtis see, mida otsustati 11 aastat tagasi, kes seda tegi, millistel põhjustel seda tehti. Valitsusel on nüüd vaja otsustada nende tegevuste kasuks, mis võimaldavad nakkuse leviku kontrolli all hoida. Ja see, mis on see ajalooline pärand, kes mille eest on seisnud, ei ole kriisi lahendamisel enam oluline. Nüüd tuleb vaadata olemasolevaid andmeid, kuulata ekspertide soovitusi ja teha need otsused, mis võimaldaksid saavutada seda eesmärki, et viiruse levik kontrolli alla saab.
Aitäh, austatud ettekandja! Teile rohkem küsimusi ei ole. Palun nüüd ettekandjaks sotsiaalkomisjoni esimehe Tõnis Möldri.
Aitäh, hea istungi juhataja! Head kolleegid! Riigikogu sotsiaalkomisjon arutas Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni algatatud sotsiaalmaksuseaduse ja töötervishoiu ja tööohutuse seaduse muutmise seaduse eelnõu oma 9. novembri istungil. Kohal oli eelnõu algataja, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esindaja ja kohal olid ka Sotsiaalministeeriumi esindajad, kes tutvustasid Vabariigi Valitsuse seisukohta. Kuna eelkõneleja juba tutvustas eelnõu, siis seda, milline selle seaduseelnõu sisu on, ma üle käima ei hakka, aga tõepoolest, ka komisjonis oli selle üle arutelu. Lisaks kuulasime ära Vabariigi Valitsuse arvamuse ja seisukoha. Vabariigi Valitsuse esindaja märkis, et Vabariigi Valitsus toetab eelnõu eesmärki hüvitada töötajatele haiguspäevi senisest varasemalt. Samas ei saa eelnõu esitatud kujul toetada, muu hulgas seetõttu, et eelnõuga soovitakse oluliselt muuta haigushüvitiste tagastamise korda, jättes kõrvale selleks vajalikud muudatused ravikindlustuse seaduses. Ta selgitas, et haigekassal ei ole andmeid töötaja keskmise töötasu kohta. See vajab täiendavat arendust ning eeldab tööandjate poolt vastavate andmete edastamist haigekassale. Nende arenduste maht on niivõrd suur, et eelnõu kiire rakendamine ei ole võimalik. Lisaks tuleb eelnõuga muudatused sisse viia ravikindlustuse seadusesse, mis sätestab haigekassa poolt haigushüvitise maksmise. Eelnõu kulude prognoos on liiga madal, kuna arvestuse aluseks on võetud haigekassa hüvitatud haiguslehtede arv. Arvestatud ei ole seda, et haiguslehtede arv võib suureneda. See oli Vabariigi Valitsuse seisukoht. Komisjonis oli ka teisi arutelusid. Eelkõige me oma mõtetes ja aruteludes läksime seda teed pidi, et võtsime kõne alla teemasid, mida me oleme meediast lugeda saanud. Tõepoolest, ka Vabariigi Valitsuses on sarnase sisuga – küll detailide mõttes teistsugune, aga sarnase sisuga – eelnõu arutelu all. Ka komisjonis oli küsimus, et kas Sotsiaalministeeriumis on samasisuline eelnõu ettevalmistamisel ja kui kaugel sellega ollakse. Sotsiaalministeeriumi esindaja vastas, et eelnõu on ette valmistatud ning läbirääkimised tööandjate ja ametiühingute vahel on toimunud. Need on selle heaks kiitnud, aga arutelud valitsustasandil selle eelnõuga edasiliikumiseks alles käivad. Ja ma saan aru, et peamine arutelukoht on eelkõige katteallikad. Siis oli küsimus selle kohta, kas analoogselt praeguse olukorraga jälgitakse ka seda, kui palju läheb riigile maksma see, kui tekib töökohakoldeid, haigestumisi ja haiglates olevate inimeste arv suureneb. Kas Sotsiaalministeerium jälgib ikkagi sellist tervikpilti, kui neid analüüse tehakse? Sotsiaalministeeriumi esindaja ütles, et sellised analüüsid ja arvutused on haigekassal olemas, neid tehakse ja jälgitakse regulaarselt. Küsiti nende kulude prognoosi kohta, mille üle oli siin ka pikk arutelu. Sotsiaalministeeriumi esindaja ütles, et selle eelnõu puhul – mitte Sotsiaaldemokraatliku Erakonna eelnõu, vaid see eelnõu, mis on Vabariigi Valitsuse arutelul – on tõepoolest prognoositud riigi kuludeks 15 miljonit. Ja tööandjatele tuleb hoopis kulude kokkuhoid 1 miljon. See tuleb sellest, et kui täna tööandjad hüvitavad viis tööpäeva, siis tulevikus oleks see neli tööpäeva. Aga veel kord: see arutelu, mis meil komisjonis oli, keskendus rohkem hoopis Vabariigi Valitsuse seaduseelnõule. Siis oli küsimus selle kohta, mida ka eelkõneleja mainis ja markeeris, et kas selle eelnõu kohta on küsitud, nii nagu hea tava ette näeb, ametiühingute ja tööandjate seisukohta. Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esindaja ütles, et seda on küsitud. Ametiühingud olid positiivselt meelestatud, aga tööandjad ütlesid ja arvasid, et seda teemat võiks veel analüüsida ja peaks analüüsima, ja ei tormanud esimese hooga kohe seda toetama. Küsiti ka selle kohta, kas lähikontaktsete haiguslehtedega on Sotsiaalministeeriumi ja haigekassa koostatud mõjuhinnangus arvestatud. Nüüd me räägime jälle sellest teisest eelnõust, mis on Vabariigi Valitsuse koostatud. Sotsiaalministeeriumi esindaja vastas, et Sotsiaalministeeriumi koostatud eelnõu seletuskirjas on ära toodud ka haigekassa arvutatud haiguslehtede arv ja see peaks sisaldama ka lähikontaktsetele antud haiguslehtede arvu. Küsiti, milline on tööandjate arvamus Sotsiaalministeeriumi eelnõu kohta. Nagu ma ütlesin – nüüd me räägime jälle Sotsiaalministeeriumi eelnõust, aga nii hüplik see arutelu oli –, seal tõepoolest on olemas selline heatahtlik kolmepoolne kokkulepe nii tööandjate kui ka ametiühingutega. Ja eks siis ole näha, kas ja kui ruttu Vabariigi Valitsus selle eelnõuga Riigikogusse tuleb. Komisjonis avaldati heameelt, et Sotsiaaldemokraatlik Erakond on sellise eelnõuga taas välja tulnud. See eesmärk, et kriisi ajal tulebki haiguspäevi rohkem hüvitada kui muidu, on igati õige. Juhiti tähelepanu ka sellele, et eelmise suure kriisi ajal olid Sotsiaaldemokraatliku Erakonna valitsusliikmed need, kes olid valmis esmajärjekorras neid haiguspäevade hüvitisi kärpima. Aga veel kord: komisjonis jäi kõlama see arvamus, et hea, et me selle teemaga tegeleme ja see debatt siin suures saalis on. Eelnõu algataja märkis lõpetuseks, et nii nagu eespool viidatud, on tegemist kriisiolukorraga ning ühiselt tuleks seista selle eest, et töötajad saaksid kõigi tervise huvides haigetena kodus olla ja töökohakoldeid ei tekiks. Riigikogu sotsiaalkomisjon otsustas teha ettepaneku võtta eelnõu täiskogu päevakorda eilseks kuupäevaks, aga kuna osa eilsest päevakorrast läks väga pikkade arutelude tõttu tänasesse päeva, siis me arutame seda täna. Komisjon otsustas teha ettepaneku eelnõu tagasi lükata (selle poolt oli 5 ja vastu 4 komisjoni liiget) ja määrata komisjoni ettekandjaks Tõnis Mölder (see otsus oli konsensuslik). Aitäh!
Aitäh! Teile on hulgaliselt küsimusi. Riina Sikkut, palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea ettekandja! Täpsustan, et meie kuluprognoosis on aluseks võetud ikkagi kümnekordne lühikeste haiguslehtede arvu kasv. Olen näinud haigekassa arvutust, mis eeldab kolmekümnekordset kasvu. Kui viirus levib, siis see kasv võib olla ka viiekümnekordne. Ma olen nõus, numbri osas on teadmatus suur. Seetõttu me olemegi aluseks võtnud selle haigekassa, Rahandusministeeriumi ja Sotsiaalministeeriumi heaks kiidetud numbri 30 miljonit ja ka meie eelarve muudatusettepanek põhineb nende tehtud arvutusel. Ja teine asi on see, mille kohta küsida tahaksin. Eile siinsamas saalis kiitsime heaks seadusemuudatuse, mis hõlmas ka IT-lahendusi Sotsiaalkindlustusameti ja Pensionikeskuse vahel. Ma küsisin, kas tõepoolest saab nende IT-lahendustega nii kiiresti edasi liikuda ja saab selle tööle enne, kui teisest sambast võib hakata raha välja võtma. Te ütlesite, et jaa-jaa. Aga minu küsimus on, et kuidas need valitsuse muudatuste jaoks vajalikud IT-arendused saab kiirkorras valmis teha, aga need IT-lahendused, mida on vaja meie ettepanekule haiguspäevade varasemaks hüvitamiseks, millegipärast ei valmi ei täna, homme ega aasta pärast.
Aitäh! Ma kõigepealt tulen selle eelnõu arvutuskäikude juurde. Ma arvan, et see ongi prognoosimatu, ja selle koha pealt ma olen teiega nõus. Ma saan aru, et see peamine erinevus tuleb ikkagi tööandja kuludest. Kui teie eelnõu järgi jääb tööandjale kulu 3 miljonit eurot, siis väidetavalt on Vabariigi Valitsuse eelnõu järgi – veel kord, ma ei ole seda näinud – tööandjatel hoopis kulude kokkuhoid 1 miljon. Seal on võib-olla see vahe ja ma arvan, et peamine debati koht. Riigi kulu on väga raske prognoosida. Haiguspäevade arv, haiguskolded – see on täiesti eraldi temaatika. Mis puudutab IT-arendust, siis ma rõhutan, et see oli Vabariigi Valitsuse esindaja seisukoht. Ta ütles, et teie eelnõu puhul on tegemist väga keerukate mõttekäikudega. Tema hinnangul võtaksid sellised IT-arendused aega keskmisest rohkem ja seda ei oleks võimalik kiirkorras ehk kriisimeetmena rakendada. Selle kohta, kas ja milliseid IT-lahendusi vajab Vabariigi Valitsuse esitatud eelnõu, ma jään täna vastuse võlgu. Aga ma usun, et kui Vabariigi Valitsus tuleb selle eelnõuga välja, siis ta tagab ka selle, et kui parlamendil on soov ja tahe, siis selle eelnõuga on võimalik kiiresti edasi liikuda ja seda kiiresti rakendada.
Ivari Padar, palun!
Aitäh, lugupeetud kolleeg! Selline märkus kõigepealt, et võrrelda tänast eelnõu nende otsustega, mis tehti eelmise majanduskriisi ajal 2008–2009, need võrdlused on ebaadekvaatsed. Seda kinnitas täna ka peaminister. Aga mul on küsimus. Kolleeg Marika Tuus-Laul väitis täna siin saalis, et me kõik teame, et kokkulepe on saavutatud. Peaminister seda ei teadnud. Kas te oskate lahti seletada, mil määral ja kuidas on kokkulepe saavutatud? Millal see rakendub? Millal see esitatakse valitsusele? Millega on tegemist?
Aitäh! Kõigepealt tulen korra selle ebaadekvaatsuse jutu juurde. Mina ei taha küll hinnata ühegi Riigikogu sotsiaalkomisjoni liikme arvamust kas ebaadekvaatseks või adekvaatseks. Ma arvan, et igal komisjoni liikmel on õigus oma arvamust öelda, ja mina siit puldist pean ka neid arvamusi ette lugema. Aga tulles nüüd selle kokkuleppe juurde, siis minu sõnum oli see, et kokkulepe tööandjate ja ametiühingute ja ministeeriumi vahel on olemas. Kas ka valitsus selle kolmepoolse kokkuleppe heaks kiidab ja tuleb välja seaduseelnõuga, seda ongi täna väga raske prognoosida. Ma arvan, et kõige paremini oskakski seda infot jagada peaminister. Kui te infotunnis tema käest selle kohta küsisite, siis ma kuulasin seda debatti. Eks olegi näha, kuhu nende aruteludega jõutakse. Ma saan aru, et nii nagu valitsuse esindaja meile sotsiaalkomisjonis ütles, siis peamine arutelu on ikkagi selle üle, kust leida sellise muudatuse jaoks sobivaid katteallikaid ja kui kiiresti on võimalik seda rakendada. Ja ma saan aru, et peamine arutelukoht on see, kas tegemist on alalise meetmega või ajutise meetmega. Näiteks siin on välja pakutud ajutine meede kaheks aastaks. Nii et enam-vähem seal see fookus on.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Mul on jälle ebameeldiv kuulata, kui te ütlete, et arutatakse katteallikaid. Kui ma siin mõni päev tagasi ütlesin Jüri Ratasele – see oli eelmine kolmapäev –, et see on jätkusuutmatu ja moraalirisk, kui esimesest päevast automaatselt peab hakkama kompenseerima, siis talle see meeldis. Teie räägite, et jutt on ainult katteallikast. Täpselt sama lugu oli eile, kui te rääkisite sellest, kuidas pensionitõus on lihtsalt partei ja valitsuse tahte küsimus ja midagi erakorralist. Need, kes seda ei taipa, on nagu halvad inimesed olnud. Pange need kaks asja kokku ja öelge siis oma maailmavaade kuidagi ära, et miks ei võiks lihtsalt partei ja valitsus otsustada, et maksame ükskõik kellele kui palju ja lõpetame selle jutu ära. Mis jutt see on mingitest vaidlustest, mingitest katteallikatest? Eile teil ei olnud katteallika probleemi.
Aitäh! Kõigepealt ma tuleksin selle juurde tagasi, et minu arust ma eile kiitsin teid. Ma kiidan teid jätkuvalt, selles mõttes, et olite hea minister ja ma arvan, et eks teil ka tulevikus avaneb see võimalus. Ma tulen veel kord selle juurde tagasi, mis puudutab majandusseisu ja riigieelarvet. Eile me arutasime temaatikat, kus riigieelarves on väga selgelt olemas katteallikad, see on eelnevalt kokku lepitud riigieelarve menetluses. See temaatika, mis vajab täna lahendamist – ja kiirelt vajab lahendamist –, see ei ole täna riigieelarve osa, selles ei ole kokkuleppeid, lõplikke kokkuleppeid. Ma saan aru, et see riigi kulu, mis Vabariigi Valitsuse prognoosituna täna menetluses oleva eelnõu järgi on 15 miljonit, see on päris suur summa. Selleks on vaja leida väga konkreetsed katteallikad ja nii nagu te teate, nii nagu ma ka eile ütlesin, pikalt ei saa elada niimoodi, et eelarve on defitsiidis. [[Naer saalis.]] Pikalt nii ei saa elada. On vaja stabiilsust, on vaja järjekindlust ja kindlasti teie mõtted selle kohta, kuidas eelarvet arutada, kuidas eelarvega toime tulla, on alati tänuväärsed. Suur aitäh teile!
Jaak Juske, palun!
Aitäh, austet eesistuja! Hea ettekandja! See on selgelt väga ajakriitiline teema. Te ütlesite, et Vabariigi Valitsus on samal teemal oma eelnõuga välja tulemas. Samas, see tähendaks, et me kaotame väga kriitilisel hetkel aega olukorras, kus tõesti see viirus väga kiiresti töökollektiivides levib. Palun selgitage Riigikogule, mis takistab meil käesoleva eelnõuga edasi minna. Mis takistab Vabariigi Valitsusel teha siia muudatusettepanekuid ja see eelnõu, väga vajalik eelnõu, kiirkorras vastu võtta?
Aitäh! Esimene takistus on kindlasti see, et Riigikogu sotsiaalkomisjon tegi ettepaneku eelnõu esimesel lugemisel tagasi lükata, ja mulle tundub, et suurel saalil ei ole ka tahet ja soovi sellisel kujul selle eelnõuga edasi liikuda. Aga ma arvan, et peamine vaidluskoht ongi see, millele ka eelküsija viitas: kas inimesele jääb see esimene päev omavastutuseks või ei jää. Me teame, et kevadel, kui oli koroonakriis, tõsine kriisihetk käes, siis Vabariigi Valitsus andis selle võimaluse, et alates esimesest päevast saavad inimesed võtta haiguslehte. Inimesed said seda iseseisvalt võtta. Toona see süsteem õigustas ennast, aga täna on vaja natukene järjepidevamat ja kindlamat süsteemi kui jälle mingi ajutine meede ning tulla siis näiteks vabandust, et ma niimoodi prognoosin – viiruse kolmanda laine puhul jälle selle debati juurde tagasi. Ma arvan, et praegu on mõistlik oodata ära see, mis tuleb Vabariigi Valitsuselt, ja usun, et selle maja suur saal võiks seda eelnõu toetada. Aga veel kord: mina saan aru nii, et Vabariigi Valitsuses on see arutelu enam-vähem selles staadiumis ja eelnõu näeb ette seda, et esimene päev jääb inimese enda vastutada, teine, kolmas, neljas, viies päev tööandjale ja sealt edasi riik. Ma arvan, et see on väga mõistlik lähenemine. Jah, nii oli. See on väga mõistlik lähenemine ja ka see, et vastutus jääb kõigile kolmele osapoolele, on mõistlik, selline vastutuse printsiibi jaotamine.
Jevgeni Ossinovski, palun!
Aitäh! Austatud ettekandja! Mõistlikkus on selline suhteline mõiste, see sõltub väga palju kontekstist. Kahtlemata on kolmepoolne sotsiaalne partnerlus hea põhimõte, mina olen seda ka toetanud. Aga praegu olete te sattunud olukorda, kus te peate oma valitsuskolleege õigustama – eks see on koalitsioonipoliitiku ülesanne. Lihtsalt ei saa hästi aru, kuidas on võimalik, et alates augustikuust, kui see teema esimest korda tõstatus, et tegelikult on meil teiseks laineks valmistudes üks kriitilisemaid küsimusi haiguspäevade teema – vahepeal on eelarve ära menetletud, kõiksugu pudi-padile on raha leitud rohkem, kui meil seda on –, selles küsimuses öeldakse ikka, et tuleb arutada, tuleb mõelda, tuleb rääkida, tuleb otsida katteallikad. Millal otsitakse, ei tea, aga ikka proovitakse leida. Peaminister ütles, et tema ikka töötab selle nimel, et tuleks, aga teised vist ei tööta, võib-olla tema jaoks pole ka see piisav prioriteet. Kuidas te seda seletate, miks me oleme sinnamaale jõudnud, et kolm kuud räägitakse, et peab mõtlema ja arutama, aga samal ajal inimesed jäävad haigeks ja surevad?
Aitäh! Ma tulen kõigepealt nende läbirääkimiste juurde, mis on tööandjate ja ametiühingu ja riigi vahel. Kui me võtame aluseks selle tänase, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni eelnõu, siis nii nagu ka eelnõu algataja esindaja meile komisjonis ütles, siis teie olete neid läbirääkimisi pidanud, aga tulemused ei ole olnud positiivsed. Ma saan aru, et tööandjad on need, kes võib-olla esimese hooga teie eelnõu toetama ei tõtta. Teie küsimuse sisu oli see, et mis siis kaks-kolm kuud tehti. Need läbirääkimised tööandjate, ametiühingute ja riigi vahel on olnudki pikad. Aga need on olnud sisukad ja, mis kõige tähtsam, need on jõudnud tulemini. Ma arvan, et see ongi oluline vahe, et ühtede läbirääkimiste puhul on olnud mingi tulem ja konkreetne sisu ja vorm ning ma usun ja loodan, et me varsti siin Riigikogu saalis saame seda arutada, teiste puhul ei ole olnud seda nii kindlas vormis ja ei ole ka võib-olla sellist positiivset tulemit. Ma arvan, et see on üks põhjus, miks sotsiaalkomisjon esimese hooga seda eelnõu esimese lugemise lõpetamist ei toetanud.
Riina Sikkut, palun!
Aitäh! Praegu on meil 223 nakatunut 100 000 inimese kohta. Ma saan aru, et see põhiküsimus teil on, kas [hüvitada] esimesest või teisest päevast. Ausalt öeldes suures plaanis ei ole enam vahet. Otsust on vaja. Kui kõrge peab see nakatumisnäitaja olema, et valitsus tunneks survet see otsus lõpuks ära teha?
Aitäh! Ma ei oska öelda. Te ütlete, et nakatumisnäitaja on 200-st ülespoole. Ma ei ole kindel, minu meelest see nakatumisnäitaja on hoopis teistsuguse numbriga, aga ärme selle üle vaidlust peame. Võib-olla mina eksin, võib-olla teie eksite, ma ei tea, kes eksib. Ma arvan, et see ei ole see koht, kus me seda debatti peame pidama, et nakatumisnäitaja on x arv ja siis tuleb kindlasti see eelnõu läbi viia. Sellest, et COVID-i viirus on meil Eestis olemas ja seis on suhteliselt kriitiline, me saame kõik siin saalis väga hästi aru. Ja ma arvan, et selle viiruse leviku tõkestamiseks tuleb kõigil tööd teha – teeb tööd Vabariigi Valitsus, teevad tööd erinevad ametid, sh Terviseamet. Aga ma arvan, et ka Riigikogu liikmed peavad siin head eeskuju näitama ja tööd tegema, ning selle eest ma tahaksin küll kõiki fraktsioone ja kõiki Riigikogu liikmeid kiita, et seda tööd tehakse. Nii et ma arvan, et ei tasu neid kahte asja niimoodi otseselt siduda, aga ilmselgelt on haiguslehtede hüvitamine üks võimalik meede selle viiruse leviku tõkestamiseks.
Heljo Pikhof, palun!
Aitäh! Kui ma teie juttu siin kuulan ja ka peaministri väljaütlemised infotunnis kõrvale panen, siis ma saan aru, et see haiguslehtede hüvitamine, tulgu ta siis mis päevast tahes, jõuab selleks ajaks, kui vaktsiin on juba olemas ja enamik inimesi vaktsineeritud. Aga minu küsimus on, et kas te ise toetate seda, et esimesest päevast oleks haigushüvitis inimestele tagatud ja suurema protsendiga.
Aitäh! Ei toeta. Riigikogu sotsiaalkomisjoni istungil hääletasin mina selle poolt, et see eelnõu esimest lugemist ei läbiks.
Jevgeni Ossinovski, palun!
Aitäh! Kuna teil ei ole puldis võimalik fakte kontrollida, siis ma ütlen, et eksisite teie. Riina Sikkutil on õigus: 223 on nakatumiskordaja eilse seisuga.
Siis on temal õigus.
Aga küsimus on siiski, et kui ei jõuta valitsuses kokkuleppele sellises olulises küsimuses, mis puudutab inimeste tervist, viirus levib sellise kiirusega, nagu me näeme, ja otsust ei suudeta kuude kaupa vastu võtta, siis mõnel puhul võib põhjuseks olla, et see lahendus on tehniliselt erakordselt keeruline, et ei jõuta. No vist nõustume, et tegelikult väga lihtne lahendus on seadus vastu võtta, sisuliselt on võimalik seda hakata rakendama. On võimalik, et see on nii kallis, et käib lihtsalt üle jõu. Mööname, et sellel puhul on leitud ilma mingi probleemita kate palju suurematele kuludele, mis on vähem prioriteetsed. Ja kolmas variant on see, et keegi lohistab jalgu. Kes siis koalitsioonis neid jalgu lohistab? Kas ei veeta piisavalt eest seda teemat, et otsuseni jõutaks, või on keegi sellele konkreetselt vastu? Sest see ei ole adekvaatne vastus, et arutame, mõtleme, arutame, mõtleme.
Aitäh! Ma arvan, et läbi pikkade arutelude sünnivad ka head tulemused. Mis puudutab valitsuse käekäiku või jalasammu – ma arvan, et see on reibas. Mulle tundub, et samm on reibas, keegi ei lohista jalgu, kõik tõstavad neid õigele kõrgusele nii, et kingatallad ei kulu. Selles mõttes ma ütlen veel kord: mina olen optimist ja ma pean selle eelnõu sisu heaks. Ka Vabariigi Valitsus ütles oma seisukohas selle eelnõu kohta, et sisu on hea, sisu on õige. Selle eesmärgi vastu, et me tuleme haiguspäevade hüvitamisega ettepoole, ei ole keegi. Küsimus on nendes kolmepoolsetes läbirääkimistes, nendes tulemites, aga ka eelarve katteallikates.
Lauri Läänemets, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud ettekandja! Ega see haiguspäevade hüvitamise teema ei ole ju nüüd kahe või kolme kuu tagune teema, seda vajadust me nägime juba kevadel. Ilmselgelt oleks me palju kaugemale jõudnud, kui valitsus ja valitsuskoalitsioon oleks tegelenud oluliste asjadega. Aga vahepeal leiti, et olulised asjad on näiteks Tallinna kesklinnas luksuskinnisvara toetamine 40 miljoni euroga ja mingid tordijagamised ja kõik sellised asjad. Te ütlesite, et kolm kuud on sotsiaalpartneritega läbirääkimisi peetud. Mitu kohtumist oli vaja tööandjate ja töötajate esindajatega teha, et selle kokkuleppeni jõuda?
Aitäh! Ma tulen kõigepealt selle juurde tagasi, et te ütlesite, et kevadel valitsus justkui ei pööranud sellele asjale tähelepanu. Minu meelest oma eelmises või üle-eelmises vastuses ma ütlesin väga selgelt, et just nimelt kevadel Vabariigi Valitsuse otsusega anti ühe kriisimeetmena see võimalus, et inimesed said haiguslehti võtta, haiguspäevi võtta esimesest päevast alates iseseisvalt. Selleks oli loodud eraldi rakendus. Ma arvan, et see oli väga interaktiivne, väga hea meede ja see toimis sellel ajal väga õigesti. Nüüd on vaja leida oluliselt pikem ja sisukam meede. Mina isiklikult – see on minu isiklik arvamus – pooldan seda, et siin oleks vaja leida meede, mis on natuke pikemaks ajaks kui üks aasta või kaks aastat. See peaks olema selline pikemalt ette vaatav asi, sest nagu me teame, paljud teadlased, professorid on öelnud, et me jäämegi selle haigusega elama. Ja ega me neid kõiki haigusi täna võib-olla ei teagi, mis võivad kolme-nelja aasta pärast tulla. Sellepärast peab see olema seaduseelnõu, mis sobib kõikidesse ajajärkudesse. See on hästi oluline. Teine asi, kui palju on neid läbirääkimisi peetud ametiühingute, tööandjate ja ministeeriumi vahel. Vaadake, need on kolmepoolsed läbirääkimised, kus Riigikogul rolli ei ole. Mul puuduvad selle kohta andmed, aga ma tean, et need läbirääkimised olid pikad. Aga mis kõige tähtsam, need olid sisukad ja jõudsid positiivse tulemini.
Valdo Randpere, palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea ettekandja! Mina pean sissejuhatuseks kohe ütlema, et mulle selle eelnõu mõte meeldib. Tähendab, ma näen vastuolu. Valitsus räägib kogu aeg, et suurimad haiguskolded on praegu töökohad, aga samal ajal valitsuse meetmed on suunatud sellele, et piirata baaride ja restoranide lahtiolekuaegu ja piirata alkoholimüüki. Mul tekib mõnikord tunne, et kas siis töökohtades juuakse nii palju või kuidas need kaks sõnumit omavahel kokku lähevad. Aga kui on nii, et töökohad on need kohad, kus see levib, siis võiks ju olla mingi meede selleks, et inimesed tõesti juba esimesest päevast koju jääksid. Mina näeksin hea meelega seda, et see eelnõu jääks menetlusse, aga sinna tehakse üks muudatusettepanek selle kohta, et ta kehtib teatud aja, kas veebruari lõpuni või märtsi lõpuni. Ja vaadates seda, kuidas praegu valitsus on nagunii riigieelarves raha pudistanud siia-sinna, arvan ma, et see oleks väga mõistlik meede.
Aitäh! Ma soovitan teil võtta siin enne hääletamist võib-olla kümme minutit vaheaega ja pidada üks fraktsiooni nõupidamine. Mulle tundub, et teile see eelnõu väga meeldib. Minu meelest ühele teie kolleegile see nii väga ei meeldinud. Siin oleks vaja ka teil enne hääletamist mingisugune ühtne seisukoht kujundada. Kes ütleb, et esimesest päevast ei ole mõistlik, kes ütleb, et teisest päevast on mõistlik. Ma ei tea. Ja ega ma ei tahagi teie siseellu sekkuda. Ma tean, et te olete alati olnud see erakond, kes vaatab pikka perspektiivi, ja te olete alati olnud ka ettevõtlust toetav erakond. Kindlasti on teie jaoks hästi oluline ka tööandjate seisukoht. Ja minu meelest tööandjate seisukoht selle eelnõu puhul ei olnud positiivne. Aga veel kord: arutage see omavahel läbi. Sellega ma päris nõus ei ole, mida te siin ütlesite või välja tõite, et teeme nii, et see eelnõu oleks tähtajaline. Mina ikkagi arvan, et me ju ei tea, kas veebruar-märts on see aeg. Aga võib-olla on mai-aprill, aga võib-olla on hoopis juuli. See on väga prognoosimatu. Ma arvan, et siin on vaja kas või korraks aeg maha võtta, aga teha vähemalt selline otsus, mis on pikaajaline ja mis peab ka erinevad teised viiruslained ja majandusraskused vastu.
Indrek Saar, palun!
Aitäh sõna andmast! Lugupeetud sotsiaalkomisjoni esimees! Ma ju näen, et kõik need ettekäänded, miks mitte midagi teha, on teil väga hästi omandatud. Kuigi minu jaoks on arusaamatu tegevpoliitiku selline filosoofilis-fatalistlik hoiak, et ega me ju ei tea, mis homme tuleb, ja käed-rüpes-positsioon. Minu arust on see meie ühiskonna jaoks väga ohtlik, et te sellesse niimoodi suhtute, sest sellel võivad olla väga kurvad tagajärjed. Aga vastake siis palun mu küsimusele, et mida peavad tegema need inimesed, ja Eestis on neid palju, kes saavad alla 1000 euro palka ja kes nüüd vastu jõule – täna-homme on neid inimesi ilmselt kümneid, võib-olla sadu – on selles situatsioonis, et tööle minna justkui ei tohiks, sest tal on mõned haigusnähud, aga kui ta jätab tööle minemata, siis ta detsembrikuu eelarve tema ja ta lapse jaoks ei ole mitte 700 eurot, vaid on 600 eurot. Mis ta siis tegema peaks? Palun öelge nendele inimestele, Eesti inimesed saavad siis kindlasti selle järgi oma käitumist sättida. Sotsiaalkomisjoni esimehena te saate öelda, mida nad sellises situatsioonis tegema peavad, millise valiku.
Aitäh! No minu lühike soovitus saab olla jätkuvalt ainult see, et haigusnähtudega ei ole mõistlik tööle minna. Aga veel kord: ma olen optimistlik ja ma siiralt loodan, et me veel selle aasta sees saame valitsuselt mingi signaali, et me liigume haiguspäevade hüvitamisega ettepoole. Milline see lõplik kokkulepe saab olema, milline see kulude prognoos on, see ei ole täna selle eelnõu teema, aga ma näen, et see on üks võimalik väljapääs. Ja nii nagu ka Vabariigi Valitsus ütles: eelnõu sisu, seda, et me toome haiguspäevade hüvitamise ettepoole, toetab ka Vabariigi Valitsus. Küll aga on põhiline vaidluskoht see, kas hüvitama peab esimesest päevast alates või teisest või kolmandast. Seal on need kitsaskohad ja eks nende üle tuleb arutada. Ja ma arvan, et vähetähtsad ei ole ka need kolmepoolsed kokkulepped ja eelkõige tööandjate kulu. Ma arvan, et need on kitsaskohad, need on arutelukohad ja nende üle tulebki debatti pidada.
Lauri Läänemets, palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Muidugi täiesti uskumatu on kuulata teie suust sõnu, et ootame, äkki enne selle aasta lõppu tuleb valitsuselt mingisugune signaal, mis sellega saab. Ma ei tea, kas on raske endale ette kujutada, mida tähendab 600-eurone palk ja sealjuures 100 eurost ilmajäämine – mitte ainult jõulude ajal, vaid ka jaanuarikuus ja ka novembrikuus. Me paneme oma tegevusetusega või õigemini teie panete oma tegevusetusega need inimesed väga raskesse olukorda. Ja väga raske on inimestelt nõuda ka n-ö ühiskonna nimel ohverduste tegemist, kui ühiskond või riik kuidagi neile vastu ei tule. Te olete ju korrutanud, et valitsusel on nägemus olemas, kõik koalitsioonisaadikud siin on öelnud, et kõik on juba korras ja hästi. Mis olid siis need põhjused, miks te seda eelnõu täiendada ei tahtnud, et see asi kiiremini liiguks?
Aitäh! Ma tulen kõigepealt selle juurde tagasi, et siin jäi justkui kõlama see, et valitsus ei hooli inimestest või valitsus on jätnud inimesed selle koroonakriisi käes kuidagi omapäi. Ma ei arva päris nii. Ma toon veel kord selle kevade näite. Riik maksis kolm-neli kuud palgatoetust, sõltuvalt sektorist. Ma arvan, et see on väga suur samm. Mõtelge nii: need inimesed said riigi käest ikkagi garanteeritud sissetuleku. Ma arvan, et see oli väga suur samm. Just nimelt see samm, et kriitilisel hetkel inimesed ei kaotaks oma tööd, oma sissetulekut, et pered oleks hoitud. Teine asi, haiguspäevade hüvitamine kevadel – minu meelest väga hea meede, kiire meede, operatiivne meede. Jah, kas kulutõhus, kas kuluefektiivne, aga kiire, kriisi ajal, eriolukorras väga hea meede, operatiivselt lahendatud. Tuleb tunnustada Eestimaa inimesi selle eest, et nad ei kuritarvitanud seda. Perearstid ütlevad, et väga vähe oli neid haiguslehti, mis võeti põhjendamatult. Nii et inimeste vastutustunne sellistel kriitilistel aegadel on väga hea. Ja ma ei jaga seda teie seisukohta, mina arvan, et valitsus on inimesi toetanud ja toetab jätkuvalt edasi.
Valdo Randpere, palun!
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Hea ettekandja! Hea Tõnis, ma iseenesest jagan sinu muret selle pärast, et kõik mu erakonnakaaslased ei ole minuga oma seisukohti sünkroniseerinud. Aga meil ongi selline imelik erakond, et oma peaga mõtlemine on lubatud ja vahel mõned mõtlevad valesti. Aga mis puudutab seda meedet ja sinu väidet, et tööandjad ei toeta just seda eelnõu, siis mina arvan, et kui sa annaksid tööandjatele valiku, kas see eelnõu, see meede, mida praegu sotsid on ette pannud ja mis kehtiks kuni märtsi lõpuni, või siis see, millele sina kogu aeg viitad, et valitsus on tulemas mingi pikaajalisega, mis aastateks paneb meie tööturu toimima pandeemia tingimustele vastavalt, siis ma olen millegipärast kindel, et tööandjad eelistaks seda praegust eelnõu siin. Ja ma ei näe põhjust, miks me peaksime väga pikaajalist lahendust leidma just sellele epideemiale, mis suure tõenäosusega järgmisel aastal ikka otsa saab. Nii et mu küsimus on, et äkki siiski see ja piiratud ajaks.
Aitäh! Hea kolleeg, mulle tundub, et teil on rohkem informatsiooni kui meil siin Riigikogu saalis. Teie olete optimistlik, et järgmisest aastast see viirus lõpeb, teil on informatsiooni, et veebruaris-märtsis seda probleemi ei ole. Minul neid andmeid ei ole ja jumala eest, ma oleksin väga õnnelik, kui teil oleks õigus. Ega me keegi ei taha selles keerulises situatsioonis elada. Tulles tagasi teie küsimuse juurde, millisel seisukohal tööandjad on, siis see on väga ennustamatu. Need on need faktid, mis meil sotsiaalkomisjonis olid. Me teame, et tööandjad on heaks kiitnud selle eelnõu, mis on Vabariigi Valitsuses arutelu all, aga ei ole esimese hooga heaks kiitnud seda eelnõu, mille on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon meile täna siia suurde saali arutelule toonud.
Kalvi Kõva, palun!
Aitäh, hea Riigikogu aseesimees Helir! See küsimus on ka sulle kui ühe koalitsioonipartneri fraktsiooni n-ö pealikule, aga ma küsin selle siiski Tõnise käest. Ma räägin natuke juttu ette. Ühes väikeses Eesti vallas ei suhtunud vallajuhid sellesse koroonasse üldse tõsiselt. Alles möödunud nädalal pani üks vallajuhi sõber, kes kahjuks pidi koroona tõttu lahkuma, ka vallajuhtidele natuke tõsisema tooni peale ja hakati mõtlema, kuidas selle pandeemia leviku vastu võiks võidelda. Minu küsimus on: mis peaks Eestis juhtuma, et te need pikad arutelud lihtsalt ära lõpetaksite ja tegutsema hakkaksite? Mis peab juhtuma, kui kõrgeks see kordaja peab minema?
Aitäh! Seda küsimust on juba korra küsitud, ma ütlen veel kord, et me ei räägi mingist konkreetsest nakatumiskordajast või mingitest konkreetsetest arvudest. Mul on ääretult kahju, et see viirus on laastanud kogu Eestimaad, kogu maailma ja et need tagajärjed on nii tõsised, nagu te just kirjeldasite. Tõepoolest, sellest on siiralt kahju! Me arutame seda eelnõu ja tahame haiguspäevade hüvitise süsteemi muuta. See praegu kehtiv süsteem on kokku kestnud kümme aastat ja mõni hea aasta veel peale. See on vastu pidanud kõik need kriisid, nii majanduskriisid kui ka haiguskriisid. Ma arvan, et see järgmine samm, mida me teeme, peab olema selline, mis peab ka järgmised kümme aastat tugevalt vastu ja niimoodi, et me seda debatti siin suures saalis enam uuesti pidama ei pea. See on selline eelnõu, mis tõepoolest aitab inimestel veel rohkem ennetada haiguse levikut ja ka teisi selliseid ohte ühiskonnale. Ma olen selles mõttes optimistlik ja siiralt loodan, et me liigume sellega edasi. Jätkuvalt ütlen, et kevadel kriisi ajal, eriolukorras, võttis valitsus vastu väga kiire ja selge meetme, see oli hea meede, aga nagu me aru saime, see ei olnud kindlasti pikaaegne meede. Sellepärast oleks meil vaja täna leida selle ajutise meetme asemele pikaaegne lahendus.
Hea kolleeg Kalvi! Riigikogu kodu- ja töökorra seadus ei näe ette eelnõude lugemisel juhatajale eelnõu kohta sisuliste küsimuste esitamist. Küll on võimalik protseduurilisi küsimusi esitada. Ja stenogrammi huvides: ma ei ole ühegi fraktsiooni pealik. Läheme edasi. Jaak Juske, palun!
Lugupeetud juhataja! Hea komisjoni esimees! Teie udutamine meenutab mulle olukorda, kui maja põleb ja Päästeamet ütleb, et jaa, olukord on väga hull, me homme hommikul vaatame, mida me saame teha. Te esindate siin täna ka valitsuskoalitsiooni. Ma saan väga hästi aru, et tänane valitsusliit pole kahjuks valmis seda meie eelnõu, väga vajalikku eelnõu, toetama. Aga öelge vähemalt siit puldist Eesti rahvale see kuupäev, millal valitsus oma eelnõuga lõpuks siia saali jõuab.
Aitäh! No see maja põlemise näide on hästi-hästi tõsine näide. Teil oli infotund, ma saan aru, te olite tööga hõivatud, aga samal ajal hakkas Riigikogus häire tööle. Ma ütlen ausalt, et mina olin küll mures. Ma tulin oma kabinetist välja, vaatasin, kas kõik on korras. Õnneks olukord lahenes, see oli lihtsalt tehniline rike. Ütleme nii, et kui on tugev häire ja nii tõsised õnnetused juhtuvad, siis tuleb ka tõsiselt reageerida. Sellele küsimusele, millal ja kas valitsus tuleb välja oma eelnõuga, ma ei oska vastata. Sotsiaalkomisjonis ei olnud paigas konkreetset kuupäeva, aga mul on hea meel selle üle, et see kolmepoolne kokkulepe ehk eeldus valitsuse otsuse tegemiseks on olemas. Ma mõtlen kolmepoolset kokkulepet tööandjate, ametiühingu ja Sotsiaalministeeriumi ehk riigi esindaja vahel ja usun, et küll ka Vabariigi Valitsus oma aruteludel mingile lahendusele jõuab.
Kalvi Kõva, palun!
Aitäh, hea Riigikogu aseesimees! Algul natuke vestlust sinuga. Ma tean küll, et Priit on teil fraktsiooni esimees, aga Priit on ka peasekretär ja peasekretäril on väga palju tööd. Erakondade esimeestel tavaliselt tööd ei ole, nad suudavad olla veel Riigikogu aseesimees ja tõenäoliselt ka fraktsiooni juhtida, nii et see selleks. Aga mu küsimus on selline. See haiguskordaja on mitu korda suurem, kui oli kevadel. Siis me reageerisime ruttu ja efektiivselt. Kui sa ütled, Tõnis, et kümne aasta jooksul on see seadus toiminud, siis nimeta mõni haigus, mis on viimase kümne aasta jooksul olnud nii laastav ja mida on olnud tarvis ohjeldada. Mulle tundub küll, et valitsuses on praegusel juhul tehniline rike, et ei suudeta seda asja kiirelt toimetada.
Aitäh! Ma alustan jälle sellest viimasest lausest. Ma arvan, et valitsuses ei ole tehnilist riket, et valitsuses on hea töine õhkkond, ja ma usun, et ka sellesama väga olulise teemaga jätkatakse arutelusid ning et neil on positiivne tulem. Mis puudutab haiguse kulgu, siis ei ole mina kindlasti ei viroloog ega epidemioloog ega ka midagi enamat sellel alal. Ma ei oska tõepoolest seda prognoosida. Ma arvan, et meil on Eestis väga tugevad teadlased, väga tugevad eksperdid, arstid, kes oskavad haiguse kulgu hinnata, analüüsida ja vaadelda. Siinkohal lihtsalt informatsiooni mõttes, et Riigikogu sotsiaalkomisjon kindlasti hoiab nendel teemadel silma peal ja minu meelest ka järgmisel nädalal me oleme kutsunud teadusnõukoja esindajad oma komisjoni. See peaks olema selline istung, mida ka teil ja kõigil Eestimaa inimestel on võimalik jälgida. Ma arvan, et see on hea koht, kus me saame ülevaate haiguse kulust, näeme prognoose ja hetkesituatsiooni, mis on need kriitilised kohad. Me peame sellesse haigusesse väga tõsiselt suhtuma. Iga kergekäeline samm – ka see, mida teie oma eelmises küsimuses näiteks tõite – võib tuua tõsiseid tagajärgi. Tõesti ei tahaks selliseid tagajärgi, see ei rõõmusta ühtegi Eestimaa inimest.
Auväärt sotsiaalkomisjoni esimees, teile rohkem küsimusi ei ole. Kas fraktsioonidel on soov avada läbirääkimised? Jah, Signe Riisalo, palun, Reformierakonna fraktsiooni nimel!
Aitäh, hea juhataja! Head kolleegid! Kuulasin just seda viimast arutelu osa, kus lugupeetud sotsiaalkomisjoni esimees tutvustas komisjoni nimel eelnõu, ja mõtlesin, et suure tõenäosusega nii mõnigi inimene, töötaja, töövõtja ja nii mõnigi tööandja, ettevõtja, mõne asutuse juht kuulab seda diskussiooni. Millise sõnumi me siit Riigikogust anname? Kõik osapooled on ühel meelel: jah, viirus tuleb inimestest eemal hoida. Jah, see levib peamiselt töökohtades, seda ütlevad viroloogid. Jah, Terviseamet on öelnud, et, head inimesed, haigussümptomite ilmnemisel jääge koju. Aga samal ajal ei ole riik suuteline isegi mitte ajutist meedet kokku leppima, selleks et leevendada nii töövõtja kui tööandja olukorda. Sest kõnealune eelnõu, võib-olla mõnevõrra muudetud kujul, ei aita mitte ainult töötajal säästa tema sissetulekuid – aga mis veelgi olulisem, säästa tema tervist –, vaid aitab tegelikult ka tööandjal hoida tööl neid inimesi, kes veel ei ole haiged, ja neid inimesi, kes ei ole sunnitud olema lähikontaktsena eneseisolatsioonis. Kui me oleksime tavalises olukorras, ma võib-olla räägiksin mõnevõrra teistsugust juttu. Aga me ei ole tavalises olukorras. See viirus on mure, mis mõjutab kõiki meid ühtemoodi. Me oleme kõik inimesed, sõltumata sellest, kas me oleme Riigikogu liikmed, valitsusliikmed, tööandjad või töövõtjad. Tõepoolest on nii, et kõnealune, täna arutelul olev eelnõu ei ole saanud tööandjate tuge. Aga me kõik teame ja seda on korduvalt öeldud, et tööandjate keskliit on valitsusliikmetega arutades jõudnud kokkuleppele, et võiks olla mõistlik ajutise meetmena teisest päevast alates inimestele ja tööandjatele appi tulla. Üsna eriskummaline on kuulata kogu seda dialoogi siin, ennustades tulevikku, milline saab olema viiruse kulg Eestis. Samal ajal on sellel sügisel Reformierakonna fraktsioon palunud teha valitsusel analüüsi nendest õppetundidest, mis kevadel saadi, ja on oodanud, et selle tulemusena oleks ka läbimõeldud ja läbipaistvad meetmed inimeste aitamiseks ja ettevõtjate aitamiseks. Seda ei pea Riigikogu vajalikuks, seda ei pea ka valitsus vajalikuks, sest sellist analüüsi tänaseks ei ole. Aprillikuus võttis valitsus vastu sellise suurepärase dokumendi nagu eriolukorrast väljumise strateegia. Viis alategevuskava pidid sellele tulema erinevatest ministeeriumidest, üks nendest Sotsiaalministeeriumist, kes ka selle eelnõuga seotud on. 4. juunil arutas valitsus seda tegevuskava, aga eelmise nädala sotsiaalkomisjoni istungil öeldi, et see on AK-dokument ja seda ei näidata Riigikogu liikmetele. Ja öeldi ka, et värskem, uuem ja kaasajastatum dokument tuleb novembrikuu jooksul. Armsad kolleegid! Novembrikuu jooksul tuleb tegevuskava, kuidas toime tulla teise lainega. See on ennekuulmatu! Ja siin me siis nüüd vaidleme. Seetõttu kutsun ma Reformierakonna fraktsiooni nimel teid kõiki, head Riigikogu liikmed, siiski mitte tagasi lükkama seda eelnõu, jätma lahti see uks, et me 1. jaanuariks Riigikogu liikmetena saaksime vastu võtta küll võib-olla muudetud kujul, aga eelnõu, mis aitab inimesi – töövõtjaid ja tööandjaid. Teeme muudatusettepanekuid, teeme selle eelnõu paremaks, sest me teame, et Vabariigi Valitsus ei ole seni suutnud otsustada ega püsida ajaraamis, mis võimaldaks Riigikogul seda eelnõu, mida nemad on ette valmistanud, siin menetleda. Harva kiidan ma mõnda valitsuskabineti liiget, aga siinkohal tahaks küll öelda aitäh Tanel Kiigele ja tema töötajatele, samamoodi ametiühingute esindajatele ja tööandjate keskliidu esindajatele. Need otsused, mis on tehtud [haiguspäevade hüvitamiseks] alates teisest päevast ajutise meetmena, on tegelikult meie kõigi huvides. Aitäh teile!
Aitäh! Jevgeni Ossinovski, palun, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Väga veider olukord, kõik – nii sotsiaalkomisjoni esimees kui ka peaminister täna infotunnis – tunnistavad, et olukord viiruse levikuga on kriitiline. Tunnistatakse, et kui lähimatel nädalatel ühiskonnas tõsisemaid muutusi positiivsuse suunas ei toimu, siis võib asi üldse kontrolli alt välja minna. Ja tõepoolest, on vähe inimesi siin saalis ja ka valitsuse liikmete seas, kellel oleks teaduslik või ka arstiteaduslik kompetentsus selleks, et viroloogilist olukorda ennustada. Aga õnneks see puudujääk on korvatud. Need spetsialistid, kes Eesti riigis on, on rääkinud ja öelnud täpselt sedasama kuude kaupa, et valdavalt nakatuvad tööealised inimesed töökohal ja selle vastu tuleb samme astuda. Selles olukorras kuulda seda, et mõtleme, arutame, valmistume mõtlemiseks, arutame veel, kuidas mõelda – ausalt öeldes alguses tundub see lihtsalt tavapärase poliitilise tühijutuna, mis tuleneb sellest, et on mingisugused vaidlused üleval. Aga olukorras, kus kaalul on inimeste elu ja tervis, sest ühel hetkel, kui viiruse levik kontrolli alt välja läheb – ja mõnes Eesti piirkonnas ta vähemasti ajutiselt ongi seda teinud –, on selle ühiskondlikud kulud väga suured. Ja ma ei mõtle ainult inimelusid, ma mõtlen ka neid sadu miljoneid eurosid, mis siis Eesti ühiskonnal kaduma lähevad, sellepärast et tuleb rakendada rangemaid meetmeid ettevõtete suhtes ja ühiskonna laiemaks sulgemiseks. Üks kõige lihtsamaid asju, mida selles kontekstis teha on võimalik ja mille kohta otsuse langetamise kohustus meil ühiselt on olnud, on haiguspäevad. Loomulikult võib hakata otsima siit maailmavaatelisi vaidlusi selle üle, kas ikka esimesest päevast või teisest päevast. Noh kui esimesest päevast, siis joovad täis, järgmine päev on pohmell ja ütlevad, et on haiged. Oleme selliseid argumente kuulnud. No olgu! Ei ole ju küsimus selles, et peab ilmtingimata seda eelnõu toetama. On ka alternatiivseid variante, mis laual on olnud. Kõige lihtsam ja kindlasti hädavajalik oleks olnud septembrikuus ära otsustada, et ülemiste hingamisteede haiguse sümptomitega võetud haiguslehed ajutiselt valitsuse reservist katta. Ei olnud mingit probleemi seda teha, oleks ammu tehtud. Kui palju me oleksime seda epideemiat suutnud rohkem ohjeldada tänu sellele otsusele. Ei olnud seda otsust. Loomulikult, ka teisest päevast ja 70% on parem kui tänane. See ei ole ju küsimus olnud, et siin saalis ei olda valmis täpset kompromissi otsima, millisel viisil haigushüvitiste süsteemi viiruse tõrjeks paremaks muuta. Probleem on olnud hoopis mujal. Ja see argument, et ajutisi meetmeid oleks saanud rakendada küll ja siis oleks tõepoolest saanud mitu surma ära hoida, aga me tahaksime ikkagi pikemaajalist – ma ei mäleta, mis see sõna oli – millegi kindlat süsteemi. Vaadake, see meenutab natuke seda, kui sul on kodu, kus ei ole 15 aastat remonti tehtud. Siis kahtlemata võib abikaasaga arutleda selle üle, et kui kunagi remonti teeme, kas siis värvime seina punaseks või siniseks, kas paneme mummulise tapeedi või lillelise tapeedi. Aga kui sul samal ajal hakkab katus põlema, siis tasub ikka haarata ämbri järele, mitte öelda, et seda tulekahju praegu kustutama ei hakka, sest me otsime siiski pikemaajalisi lahendusi oma kodu probleemile. Ei ole tegelikult nii, ei ole need lahendused üksteisele vastandatud. Valitsus peaks täna kohe otsustama ära selle valitsuse reservist erakorralise hüvitamise süsteemi nii kauaks, kuni Riigikogu võtab otsuse vastu. Tegelikult ei ole siin mitte mingit küsimust, et ei oleks võimalik poliitilise tahte olemasolul mõne tunniga see sisuline kokkulepe saavutada. Ja see, et seda kokkulepet saavutatud ei ole, võib olla põhjustatud sellest, et ei ole poliitilist tahet, vähemasti kõikidel valitsuse liikmetel. Või on kellelgi valitsuskoalitsiooni liikmetest arusaamatu vastuseis, mida küll varjatakse, ei soovita millegipärast seda avalikult öelda, et ollakse selle vastu. Või siis on prioriteedid mujal. Siin kolleegid plaksutasid selle peale, et saavad ühe mõttetu referendumi korraldada. Võib-olla tegeleb siis Vabariigi Valitsus inimeste eraeluliste probleemidega rohkem kui viirusetõrjega. Ausalt öeldes on see erakordselt vastutustundetu ja selles kontekstis mõistetamatu. Ma tõesti loodan, et me saame ühiskonnana ja parlamendina hoida üleval seda survet, et lähipäevil siiski lõpuks see otsus tuleks, sest seda otsust on hädasti vaja, selleks et viirus kontrolli alla saada. Aitäh!
Aitäh! Mart Helme, palun, Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna nimel!
Lugupeetud eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Mind mobiliseeris siia pulti tulema eelkõneleja väljend "mõttetu referendum." Ma ei oleks tulnud siia, kui see eelnev jutt muus osas poleks olnud ka täiesti mõttetu. Lugupeetud rahvasaadiku jutt oli täiesti mõttetu, sisutu, lahendusi mittepakkuv ja täiesti, ütleksin niimoodi: asjatundmatu. [[Naer saalis.]] Jaa, väga tore! Teate, kes kõige rohkem naeravad? Poolearulised. Aga nüüd asja juurde. Kas on teil teada mõni Euroopa või maailma riik, kes oleks võimeline olnud koroonaviirusega efektiivselt võitlema? Me näeme tervet rida riike, kus on komandanditunnid, inimesed ei tohi teatud perimeetrist väljapoole minna, koera jalutamiseks on vaja eriluba taotleda, maski kandmise kohustus, maski mittekandmise trahvimine, rahvakogunemiste keeld. Aga mis levib? Levib koroona. Töötavat mudelit selle haiguse vastu ei ole mitte kusagil leiutatud ja ei leiutata ka Eestis. Eestis on ainult üks mudel ja nii on see ka teistes riikides olnud – see on riigi sulgemine. See on väga paljude äride sulgemine, see on inimeste liikumise, inimeste kohtumiste radikaalne piiramine. Ja nüüd me esitame küsimuse: kas Sotsiaaldemokraatlik Erakond kompenseerib kõik need majanduslikud kahjud, kõik need saamata jäänud palgad, kõik need pankrotti läinud ettevõtted? Ei kompenseeri. Siis tuleb jälle keegi siia mõttetult õhku võngutama ja ütleb, et valitsus peab tegema, valitsus peab reservist raha võtma, valitsus peab selle-teise-kolmanda kinni maksma. Vaadake, sotsialistid, kommunism kukkus kokku sellepärast, et ei olnud raha kõige kinnimaksmiseks, ja ei ole ka selles riigis raha kõike kinni maksta. Lootusetu, seda ei juhtu. Järelikult, kui me vaatame kogu seda pilti, siis me näeme ühte asja väga selgelt: olulisel määral tuleb viirus meile sisse praegu üle piiri. Ja kui me nüüd ütleme, et paneme piirid kinni, võtame piirid kontrolli alla, siis kes hakkab esimesena karjuma? Globalistid hakkavad esimesena karjuma, kuidas valitsus tahab riigi kinni panna, valitsus tahab suletud Eestit, valitsus on ebademokraatlik jne. Me kuulsime seda juba kevadel, aga eks te oskate ju korrutada seda ka nüüd sügisel. Me ei ole veendunud, et ühiskondlik resonants suurte piirangute kehtestamisele oleks positiivne. Me ei ole veendunud, et järjekordne teatud elualade, teatud majandusalade pankrotti viimine suurte piirangutega oleks mõttekas. Sellesse konteksti mahutub muide ka see seaduseelnõu. See seaduseelnõu on puhas kommunistlik seaduseelnõu, sest ta nõuab jälle valitsuselt lisaressursi suunamist. Tõsi küll, ma ütleksin, et võrdlemisi mõistlikul ja õilsal eesmärgil, aga lisaressursi suunamist. Aga kust see lisaressurss tuleb, ega kommunistid kunagi seda ei tea ega küsigi. Välja arvatud siis, kui raha on otsas, siis nad hakkavad vaatama, kellelt oleks midagi võimalik veel ära võtta, et seda auku täita. Ja seetõttu ma arvan, et mõttetu jutu peale koalitsioonisaadikud rohelist nuppu ei vajuta. Aitäh!
Aitäh! Indrek Saar, kas protseduuriline küsimus?
Jaa, mul on protseduuriline palve istungi juhatajale. Me ilmselgelt nägime kõike seda, mida üldiselt Riigikogu kodukorda kirjutades ja kindlasti seda riiki luues tauniti. Nägime, et Riigikogu kõnetoolis, kust kõneldakse mitte ainult oma poliitiliste oponentidega, vaid ka Eesti rahvaga, kasutatakse väljendeid, mis on ilmselgelt üle teatava piiri ja mida viisakad inimesed ei kasuta. Ja siin, ma arvan, on Riigikogu juhataja kohustus sellele kolleegide tähelepanu juhtida. Kui te panite tähele, milliste sõnadega Mart Helme seda kõnet alustas, siis ma arvan, et oleks küll olnud põhjust juhtida tema tähelepanu sellele, et me võiksime jääda üksteise vastu siiski viisakaks. Rääkimata sellest, et Mart Helme loomulikult ei ole selle seaduseelnõu mõttest aru saanud, aga see ei ole juhataja kohustus talle seda selgitada.
Aitäh! Ma panin tähele ja lausa panin kirja, et üks esineja alustas terminiga "poolearulised" ja temale eelnev esineja lõpetas sõnaga "vastutustundetu". Üks esineja lõpetas "mõttetu referendumiga" ja teine alustas "mõttetu jutuga". Nii et ma kutsun, kolleegid, teid tõepoolest üles olema oma sõnakasutuses vastastikku väga korrektsed. Jevgeni Ossinovski, kas protseduuriline küsimus?
Mul on vastusõnavõtt.
Jaa, palun! See õigus on.
Esiteks on siiski kaks erinevat asja, mis poliitilises vaidluses on. Üks asi on, kas keegi leiab, et kellegi sõnavõtt või seisukoht on mõttetu, ja teine asi on võrrelda demokraatlikult valitud Eesti Vabariigi parlamendi liikmed ja siin esindatud poliitilisi jõudusid repressiivsete totalitaristlike režiimide peavooludega. Seda teile märkuseks. Aga vastusõnavõtt. Tõepoolest, härra Helme sõnad ju kinnitavad seda, mida ma ütlesin, et prioriteedid on mujal, kui ta ise tunnistas, et teda ajendas pulti minema küsimus rahvahääletusest, mitte viirusest. See kindlasti vastab tõele ka sellepärast, et minu jutust ja sotsiaaldemokraatide ettepanekust tal ka ei olnud õnnestunud aru saada. Meie ei ole nõudnud karme piiranguid, vaid vastupidi, ütlesime, et üks asi – ja see ongi selle eelnõu eesmärk –, mida on võimalik teha selleks, et vältida üleüldisi sotsiaalseid piiranguid, millel saab olema väga suur ühiskondlik hind majanduslikus mõttes ja laiemalt sotsiaalselt, on haiguspäevade hüvitamine. See võimaldaks inimestel jääda vabatahtlikult koju ja sellisel viisil saada viirus kontrolli alla ilma nende piiranguteta. Ühtegi sisulist põhjust, miks seda ei peaks otsustama, ei suutnud tänased ettekandjad keegi välja tuua. Räägitakse, et kõik on nagu nõus, aga otsustatakse ja mõeldakse. Selles mõttes tuleb tõele au anda, et härra Helme vähemasti tunnistas, et tema on haigete inimeste kojujäämise kompenseerimise vastu. Tema arvab, et inimesed ei vaja raskel ajal toetust, kui nad koroonahaigusega koju jäävad. Vähemasti sai pilt selgemaks. Ma tänan!
Aitäh! Austatud kolleeg, ma ei saa kuidagi teie märkusega nõustuda. Kommunistlikke parteisid on täiesti demokraatlikes riikides ja kommunistlikke ideid levitavaid erakondi on täiesti demokraatlikes riikides. Aga läheme edasi tänase päevakorraga. Rohkem fraktsioonidel läbirääkimiste soovi ei ole. Juhtivkomisjoni ettepanek on eelnõu 244 esimesel lugemisel tagasi lükata. Head kolleegid, me läheme selle ettepaneku hääletamise juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele juhtivkomisjoni ettepaneku eelnõu 244 esimesel lugemisel tagasi lükata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 51 Riigikogu liiget, vastu 26, erapooletuid ei olnud. Ettepanek ei leidnud toetust. Eelnõu on tagasi lükatud ja langeb menetlusest välja. Tänane esimene päevakorrapunkt on läbitud.
Tänane teine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud 2021. aasta riigieelarve seaduse eelnõu 254 teine lugemine. Ma palun ettekandjaks rahanduskomisjoni esimehe Aivar Koka.
Hea juhataja! Head kolleegid! Rahanduskomisjon arutas 2021. aasta riigieelarve seaduse eelnõu teisele lugemisele saatmiseks oma 26. oktoobri, 4., 9. ja 10. novembri istungitel. Järgmisel aastal on riigieelarve kulutuste maht pea 13 miljardit eurot ja tulude maht ligi 11 miljardit eurot. Vahe on tingitud vajalikest investeeringutest majanduskasvu taastamisse, tänu millele ületab kulude maht tulude kasvu. Valitsussektori investeeringute maht ulatub järgmisel aastal ligikaudu 1,9 miljardi euroni. Euroopa Liidu toetusi on 2021. aasta riigieelarvesse kavandatud üle 1,4 miljardi euro. Maksutulu kasvab järgmisel aastal 9,3 miljardile eurole, tänavu oli ligikaudu 9 miljardit eurot. Maksukoormus langeb järgmisel aastal 32,7%-ni SKP-st, tänavu oli see 33,8%. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, k.a 2. novembriks esitati eelnõule Riigikogu liikmete ja fraktsioonide poolt 43 muudatusettepanekut. Rahanduskomisjon koostas ühe mitmest osast koosneva muudatusettepaneku, milles on suures osas ministeeriumide valitsemisalade sisesed ja vahelised täpsustused. Samuti muudatus seoses vajadusega toetada rahvusvahelise meretranspordi jätkumist Eesti sadamate kaudu ning motiveerida kaubasaajaid suunama oma kaubavoogusid Eesti sadamate kaudu. Sellega vabastatakse Eesti sadamatesse sisenevad laevad 50% ulatuses veeteetasude maksmisest alates järgmise aasta 1. aprillist kuni järgmise aasta lõpuni ning kompenseeritakse riigieelarves see saamata jääv tulu. Muudatusettepanekute selgitused on toodud muudatusettepanekute loetelus. Komisjon jättis Riigikogu fraktsioonidelt ja liikmetelt laekunud muudatusettepanekud arvestamata. Muudatusettepanekute arutelul edastas Rahandusministeeriumi esindaja täiendavat teavet ettepanekute ja nendes toodud katteallikate kohta, mis oli aluseks komisjoni seisukohtade kujundamisel. Olulisemad neist põhjendustest olid järgmised. Pensionide vabastamine tulumaksukohustusest keskmise vanaduspensioni ulatuses mõjutaks ainult neid pensionäre, kelle pension ületab keskmist vanaduspensioni. Tulujaotuse mõttes õiglasem meede on erakorraline pensionitõus, millest võidavad ka pensionärid, kelle pension jääb alla keskmise. Kohalike omavalitsuste toetusfondis on teedele kavandatud baassummaks 29,3 miljonit eurot. Käesoleva aasta lisaeelarvega eraldati täiendavalt 30 miljonit eurot, mis võrdluses 2021. aastaga näitab kasvu. Muudatusega ei suurendata kohalike teede hoolduseks minevaid vahendeid kaks korda, vaid soovitakse muuta jaotuspõhimõtteid. Tallinna Linnahalli renoveerimiseks on Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumile vahendeid ette nähtud aastateks 2022 ja 2023. Koolilõunatoetuse suurendamine riigieelarvest ei suurenda tingimata koolides mahetoidu kasutamist. Sellisteks muudatusteks on vaja eelnevalt määratleda täpsed eesmärgid ning need omavalitsustega ka kokku leppida. Õpetajate arvestuslik keskmine palk on käesoleval aastal 1540 eurot ja see moodustab riigi keskmisest palgast 108%. Õpetajate palgakasv on Eestis olnud OECD riikidega võrreldes üks kiiremaid. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi eestvedamisel on EAS-i baasil loomisel nii innovatsiooniagentuur kui ka rakendusuuringute programm. Projekteerimiseks on 2021. aastaks juba kavandatud 12,6 miljonit eurot. Ei ole võimalik protsessi nii palju kiirendada. Kavas olnud teemaplaneeringud on töös, et võtta kasutusele 20 miljonit eurot täiendavaid vahendeid projekteerimiseks. Haridus- ja Teadusministeeriumil jääb igal aastal järele planeeritud õppetoetuste vahendeid. Kutseõppes on suur õppe katkestajate määr. 2017/2018. õppeaastal katkestas kutseõppe 21,7% õppuritest. Ülikoolidele riigi poolt eraldatav tegevustoetus on määratud ülikoolide ning Haridus- ja Teadusministeeriumi vahelistes halduslepingutes ja rahastamise kokkulepetes. Ühele konkreetsele ülikoolile eraldi vahendite eraldamine ei ole kõikide ülikoolide võrdväärne kohtlemine. Vabariigi Valitsus on otsustanud eraldada alates 2021. aastast Haridus- ja Teadusministeeriumile ülikoolide halduslepingutest tulenevate tegevuste täiendavaks rahastamiseks 12,8 miljonit eurot. Seejuures tuleb reaalne tõus 7,8 miljonit eurot. Üleminek ühtsele eestikeelsele haridusele peab toimuma järk-järgult ning selleks on kavandatud kokku 8 miljonit eurot, et toetada eesti keelest erineva emakeelega õpilasi eesti keele omandamisel. Kehtiv riigikaitse arengukava 2017–2026 näeb ette, et välja arendatud võimed peavad olema elutsükli jooksul vastavuses Eesti riigikaitse ressursilise võimalustega. Kaitseministeerium arvestab rannikukaitsevõime arendamisel ette antud eelarveliste vahenditega ja lähtub kinnitatud riigi eelarvestrateegiast 2021–2024. Lisaeelarvega eraldati 2020. aastaks Maaelu Edendamise Sihtasutusele 200 miljonit eurot, selleks et pakkuda põllumajandus- ja toidusektorile ning maheettevõtjatele erinevaid majandusmeetmeid, mis aitaksid leevendada koroonaviiruse levikust tulenevaid majanduslikke raskusi. 2020. aasta riigieelarve muutmise seaduse eelnõu kolmandaks lugemiseks valmistati eile rahanduskomisjoni ettepanekul ette muudatusettepanek, millega eraldatakse põllumeestele 12 miljoni euro suurune toetus. Lisaeelarvega eraldati 2020. aastaks Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumile turismisektori toetamiseks 25 miljonit eurot, millest 5,7 miljonit eurot suunati oktoobris turismisektori toetamiseks 2020. aasta kevadel kriisimeetmest välja jäänud sihtrühmadele. Euroopa Liidu taaskäivitamisrahastu kaudu kavandatakse toetust kohalikele omavalitsustele kergliiklusteede rajamiseks 5 miljoni euro ulatuses. Eelarvesse on kavandatud 2021. aastal 4,2 miljoni eurone Elektrileviga sõlmitud juurdepääsuvõrkude passiivse lairibataristu toetusmeede, millega 2023. aasta lõpuks peaks maapiirkondades saama ülikiire juurdepääsuvõrguga liitumise võimaluse 40 000 aadressi. Lisaks on taastekavast kavandatud vahendid viimase miili ühenduste väljaehitamiseks. 2020. aasta riigieelarves kavandati vahendeid aktsiaseltsi Eesti Energia aktsiakapitali suurendamiseks selleks, et muuta põlevkivienergiat keskkonnasõbralikumaks, asendades põlevkivi otsepõletamise teel elektri tootmine järk-järgult põlevkiviõli ja elektri koostootmisega. Riigikassa ei saa edasi laenata kohalikele omavalitsustele turutingimustest soodsamalt, sest muidu rikutakse konkurentsireegleid. Laenu andmisel peab riigikassa aluseks võtma ikkagi turu keskmise marginaali. Kuna marginaali arvel võitu ei saaks, on mõistlik jätta kohalikele omavalitsustele laenu andmine pankade ülesandeks. Turutõrget laenu saamisel ei ole, et keskvalitsus peaks konkurentsi sekkuma ja vähendama erasektori võimalusi teenuseid pakkuda. Aastal 2020 otsustas Vabariigi Valitsus palkasid mitte suurendada. Lisaks vastavalt majandusprognoosile on palgatulu kasv peatunud 2020. aastal kõigil tegevusaladel ja hooajalisi tegureid arvesse võttes on keskmine palk esimese kvartaliga võrreldes kahanenud. Pensionide solidaarsuse tagamiseks muudetakse pensionivalemit, kus esimese samba pensioniõigused sõltuvad 50% ulatuses sotsiaalmaksust ja 50% ulatuses staažist. Ühendosa lisandumine aeglustab esimese samba pensioni ebavõrdsuse kasvu ja tagab madalapalgalistele vanaduses parema sissetuleku. See seadus rakendub järgmise aasta 1. jaanuarist. Tallinna Haigla projekteerimiseks vajaminevad kulud on esialgu kavandatud EL 2021+ vahenditest ja arvestatud aastast 2022. Vabariigi Valitsusele esitati pikaajalise hoolduse kontseptsioon 2019. aasta novembris. Välisvahendite uues perioodis (EL 2021+) on kavandatud pikaajalise hoolduskoormusega seotud tegevuste rahastamine. Laenukoormuse suurus on arvestatud tänaste tulude ja kulude juures. Seda vähendades tuleks vähendada ka kulutusi. Riigieelarve seaduse § 28 lõike 2 kohaselt esitatakse riigieelarve seaduses sätted, mille esitamise kohustus tuleneb õigusaktist või mis on seotud eelarveaastal riigieelarve vahendite kogumise, toetusena saamise, vahendamise või kasutamise korralduse või tingimustega. Seega kajastatakse aastase eelarve tekstiparagrahvides otseselt riigieelarve vahendite kasutamisse puutuvat. Aitäh!
Aitäh! Teile on ka küsimusi. Aivar Sõerd, palun!
Aitäh, austatud ettekandja! Kõigepealt ma teen ühe täpsustuse. Riigieelarves ei ole 1,9 miljardit investeeringuid, vaid 963 miljonit. Kohalikud omavalitsused teevad investeeringuid oma eelarvest, mida rahastatakse kas laenude või omatuludega, neid ei ole õige riigieelarve koosseisu arvata, nii et ärge eksitage. Aga ma küsin selle asja kohta natuke täpsemalt. Te mainisite Tallinna Linnahalli. See on plaanis aastatel 2022–2023, aga eelarve seletuskirjas on selline rubriik nagu toetused omavalitsustele, seal on Tallinna Linnahallile millegi pärast 2021. aasta real 20 miljonit. Ma küsingi, mida selle 20 miljoni eest tehakse. Ilmselt projekteeritakse, aga mida projekteeritakse, kas kontserdimaja, konverentsikeskust või mõlemat koos?
Aitäh, Aivar, täpsustuse ja küsimuse eest! Äkki sa aitad mind? Mis punkti all oli meil parandusettepanek? Kui küsida minu käest, mida täpselt projekteeritakse, siis vastus on, et seda ei ole rahanduskomisjonis küll kordagi arutatud, mis linnahallist tulevikus peaks tulema. On olemas kokkulepe, et Vabariigi Valitsuse ja Tallinna linna vahel, et renoveerida linnahall sellel kümnendil, ja on olnud mitmeid erinevaid arutelusid, mis selles hoones peaks olema, alates konverentsikeskusest ja lõpetades kontsertsaalidega. Vahepeal kevadel, enne koroona tulekut, oli Eestis ka üks eraettevõte, Tallink Grupp, kes oli valmis Tallinna linnaga läbirääkimisi alustama, et Tallink Grupp renoveerib linnahalli ja ehitab sinna ka laevadele sadama. See projekt on tänaseks küll seisma pandud. Aga 20-miljoniline investeering on loomulikult kõigepealt selle hoone tänase olukorra hindamiseks ja projekteerimiseks. Aga mis täpselt sinna projekteeritakse, seda otsustab Tallinna linn, sest see objekt on täna ikkagi Tallinna linna omandis.
Urmas Kruuse, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärne ettekandja! Te mainisite selle aasta eelarvet ja võimalikke põllumajandustoetusi. Põllumajandusettevõtted tegid ettepaneku, et see toetus võiks olla kaks korda suurem, ja mina tegin rahanduskomisjonile ettepaneku, et see toetus võiks olla vähemalt nn üleminekutoetuse määras ehk 15,3 miljonit. Üleminekutoetuse märgiline tähendus on minu arvates olnud sellele valitsusele kogu aeg oluline. Miks siis ikkagi ei leitud vähemalt 15,3 miljonit, rääkimata sellest 22-st või 24 miljonist, mida põllumajandusorganisatsioonid ise ettepanekuna soovisid? Kui MES-i kaudu oleks võib-olla jäetud mõned toetused näiteks teede-ettevõtetele andmata, oleks jätkunud raha ka laiemas mõttes kriisimeetmete jaoks, mis jõuaks otse ettevõtjani.
Aitäh! Hakkame tagantpoolt peale. Kui rahanduskomisjonis oli MES-i meetme arutelu – kokku siis 200 miljoni euro laenu ja toetuste taotlemise võimalus – siis oldi esialgu väga kriitilised ja arvati, et põllumajandussektor on liiga väike sektor. Lisaeelarve arutelul jõuti lõpuks kokkuleppeni, et seda toetust võivad küsida kõik maal tegutsevad ettevõtted. See "maal tegutsevad" tähendas seda, et välja jäid Tartu, Tallinn ja üks Tallinna külje all olev omavalitsus, ülejäänud omavalitsustes tegutsevad ettevõtted saavad sealt toetust küsida. Seda teedeehitajat ma ei tea. Ma ei tea, kes see teedeehitaja oli, kes sealt laenu sai. Ma pean täna kiitma kogu rahanduskomisjoni. Kahel korral järjest on rahanduskomisjon oma otsusega, oma ettepanekuga põllumajandust toetanud. Eelmisel aastal oli top-up"i 5 miljonit lisaks ja sel aastal 12 miljonit lisaks. Ma ei ole saanud ühestki valdkonnakomisjonist ettepanekuid rahanduskomisjonile. Ma olen saanud küll fraktsioonidelt ja Riigikogu liikmetelt neid ettepanekuid, aga kõik valdkonnad arutatakse kindlasti läbi ka valdkonnakomisjonides. Mõne teema kohta me tavaliselt küsime ka informatsiooni valdkonnakomisjonidest, aga ettevõtjana ma ütlen, et 12 miljonit on 12 miljonit. Ma tänan sind ettepaneku eest, see oli vist 15,3 miljonit, kui ma õigesti mäletan, aga ma arvan, et veel mõned nädalad tagasi me rääkisime 5 miljonist, siis me rääkisime 10-st ja lõpuks me suutsime kokku leppida 12 miljoni peale. See on komisjoni otsus ja ma usun ja loodan, et järgmisel nädalal, kui 2020. aasta lisaeelarve parandusettepanekuid siin saalis arutatakse, siis kõik toetavad neid konsensuslikult. Tänasel hetkel ma saan öelda, et 12 miljonit on saanud komisjoni konsensusliku toetuse. Kas teise ja kolmanda lugemise vahel leitakse järgmiseks aastaks veel vahendeid, seda ma täna ei julge välja öelda. Hetkel ei ole kokku lepitud, mille arvelt seda katta. Kui leitakse katteallikas, siis on võimalik selle teema juurde veel järgmistel nädalatel tagasi tulla.
Hanno Pevkur, palun!
Aitäh! Hea Aivar! Ma usun sinu ettenägemisvõimesse ja kindlasti oled sa oma seisukohti korduvalt väljendanud. Samas, rahvusringhääling teadis juba sinuga loo tegemise ajal, et riigieelarve teine lugemine on läbitud. Minule teadaolevalt me veel püüame seda siin arutada.
Jaa, ma kohe vastan sulle ... Okei! Kui ringhäälingus loeti valesti lugu, kus oli kirjutatud, et käib 2020. aasta lisaeelarve ettevalmistamine teiseks lugemiseks, ja kirjutati sinna oma tarkusest 2021. Ma kuulasin ise seda saadet, ma tean, mis sinna saadetud oli. Pressiteates oli õigesti kirjutatud. Vabandust!
Härra istungi juhataja, kas ma saan oma 40 sekundit tagasi, palun? Ma tänan! Ma tuleksin oma küsimusega selle juurde ka, mis on tihtipeale su enda seisukoht olnud ja mida sa oled ka varasemalt siin Riigikogu kõnetoolis väljendanud, et kui Riigikogu näeb kusagil muret või valitsuse viga, siis tuleb see parandada. Sellest tulenevalt, kui vaadata, et me oleme eelarvega 2 miljardiga miinuses, siis ma küsin sinult, kes sa peaks Riigikogus vastutama rahanduspoliitika kujundamise ja rahanduskomisjoni töö korraldamise eest, et kuidas sulle tundub, kas see ei ole viga, et valitsus on kahemiljardilise miinusega eelarve meile siia toonud? Kas sinu arvates on see igati okei, et meil on nii suur eelarve defitsiit ja kas rahanduskomisjon ei pidanud vajalikuks seda vähendada?
Aitäh! Kui vaadata seda seisu, mis oli septembri alguses, kui kõik ministeeriumid olid esitanud oma soovid 2021. aasta eelarvesse, siis ma võin julgelt öelda, et nende läbirääkimiste juures olin ma ka kui rahanduskomisjoni esimees ja me kärpisime väga palju. Mingil hetkel oli ka see koht, kus tekkis tunne, et kui veel kärpida, siis tuleb kellegi või millegi arvelt kärpida. Kui vaadata täna kogu maailmas toimuvat, siis me oleme alati toonud Saksamaad endale eeskujuks kui korraliku eelarvedistsipliiniga riiki. Me näeme väga selgelt, et ka Saksamaa on läinud seda teed, et on laenu juurde võtnud, et majandust turgutada. Enamus laenuvahendeid läheb kas investeeringuteks või siis näiteks palgatoetusteks, et mingil perioodil toetada nii tööandjaid kui töövõtjaid, et sellest majanduse kriisiolukorrast kergemalt välja tulla. Tänasel hetkel on 2 miljardit see number, mis siin laua peal on. Kas see [defitsiit] peaks aastate pärast suurenema? Ma ütlen oma arvamuse, et kui sama hullu kriisi kui kevadel oli, ei tule, siis kindlasti on antud valitsusele ülesanne, et RES-i arutelul peab kokku hoidma, mitte laristama. Nii et ka see eelarve kindlasti, võrreldes lisaeelarvega, on väga korralik ja kokkuhoiu eelarve.
Andres Sutt, palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea rahanduskomisjoni esimees! Peaminister ütles täna infotunnis, et ta lükkab ümber, et õpetajate palk on neljaks aastaks külmutatud. Kui ma vaatan valitsuse eelarvestrateegiat, siis see ütleb väga üheselt, et õpetajate palk säilib praegusel tasemel. Kui ma vaatan eelarve seletuskirja, siis seal on ka juttu sellest, et taset tuleb hoida. Kes nüüd eksitab, kas peaminister või eelarvestrateegia ja eelarve seletuskiri?
Ma arvan, et ma olin praktiliselt kõikide eelarve läbirääkimiste juures ja seal ja seal küll räägiti 2021. aastast ja oli kokkulepe, et sellest aastast külmutatakse kõik palgad, sealjuures ka õpetajate palk. Kuidas sinna tuli, et see on neljaks aastaks, see küsimus on, ma arvan, ka kõigil koalitsioonipoliitikutel. See on näpukas.
Mart Võrklaev, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud ettekandja! Te oma ettekandes nimetasite, et ükski Riigikogu liikme või fraktsiooni tehtud muudatusettepanek ei leidnud rahanduskomisjonis toetust. Samal ajal te kiitsite rahanduskomisjoni liikmeid, sealhulgas isegi opositsiooni omasid, et oli konstruktiivne ja tubli töö ja te suutsite komisjoni nimel esitada mitmed muudatusettepanekud. Kas te avaksite natuke seda teemat, kuidas on võimalik, et meil on rida muudatusettepanekuid fraktsioonide ja Riigikogu liikmete poolt ja ükski ei sobi? Mis neil siis viga on või miks neid ei saa arvestada?
Aitäh! Kui ma vaatan muudatusettepanekuid, siis see on õige vastus, et me ühtki muudatusettepanekut ei toetanud. Kui me vaatame teistpidi, ma ka oma ettekandes ja Urmasele vastates ütlesin, et näiteks põllumajandussektori erinevate valdkondade toetuseks selle aasta eelarve parandusena sisse viidud 12 miljonit eurot ehk enamik toetusesoove, mis põllumajandussektoril on, on siin kirjas. On ka teemasid, mis kindlasti tulevad veel teise ja kolmanda lugemise vahel. Eelnõu on ettevalmistamisel ja kui komisjoni liikmed seda toetavad, siis saame seda hääletada. Näiteks kui me sellest aastast vabastasime lisaeelarves metsandusega tegelevatele inimestele 5000 eurot tulumaksust, siis on minu palvel järgmiseks aastaks sama vabastus ette valmistatud ka füüsilisest isikust ettevõtjatele, kes tegutsevad põllumajandussektoris. Aga see ei mõjuta otseselt 2021. aasta eelarvet. Tulumaksu tagastust saab küsida alles 2022. aastal, kui tuludeklaratsioon esitatakse. On teemasid, mis on lahendatud, on teemasid, mida lahendatakse, ja on ka veel teemasid, mis on õhus, mis ei ole jõudnud kokkulepete või kompromissideni, kelle või mille arvelt neid kulusid katta.
Liina Kersna, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Hea ettekandja! Täpsustuseks: te tõesti ütlesite väga korrektselt, et OECD riikidega võrreldes on meie õpetajate palgad väga kiiresti kasvanud, aga hoolimata sellest kasvust on jätkuvalt Eesti õpetajate palgad OECD riikidega võrreldes ühed kõige madalamad. Aga küsida tahan ma hoopis koolipsühholoogide teemal. Te olete ajakirjanduses öelnud, et sotsiaaldemokraatide ettepanek koolipsühholoogide kutseaasta rahastamiseks on teile sümpaatne. Seal oli11 rahvasaadikut, kes selle ettepaneku tegid, neist kaks olid tõesti ka sotsiaaldemokraadid. Me teame, et ainult 36% koolides on koolipsühholoog. Seadus ütleb meile, et riik peab tagama abi vajavale lapsele seitsme päeva jooksul tasuta psühholoogilise toe. Mis on teie plaan, kuidas me saaksime nii, et igas koolis oleks koolipsühholoog? Sest ma saan aru, et seda ettepanekut praegu ei toetatud.
Aitäh väga hea küsimuse eest ja aitäh selle täpsustuse eest! Kui sa mu käest küsid, siis tõesti, see on mul hinge peal ja see on üks valdkond, mis ei ole naljaasi, vaid väga oluline. Me teame ka, milliseid juhtumeid on olnud viimastel aastatel meie lastega. Ma suhtlesin sel teemal ministritega, kõige rohkem haridusministriga. Hea haridusminister kinnitas mulle, et tema eelarves on need vahendid olemas, et koolipsühholoogide teemat toetada. Nüüd on seal mitu erinevat küsimust. Üks on see, millele tegelikult ei ole mina lõplikku vastust saanud, ehkki ma olen küsinud mitmete Riigikogu liikmete käest ja ka koolipsühholoogide käest. See on teema, et koolipsühholooge koolitatakse kahes ülikoolis. Teine on see, et kui nad kooli lõpetavad, siis neil on vaja aasta tööd teha, enne kui nad saavad tunnistuse. Ja kolmas küsimus on see, kas peaks hoopis omavalitsusi toetama, et nad saaksid oma koolidesse psühholoogi palgata. Ma saan aru, et haritud psühholooge on vähe. See on kõige kriitilisem koht. Suurusjärk, kui palju raha on küsitud, on ju mitmesaja tuhande euro juures. On suuremaid ja väiksemaid numbreid. Ma pean ka tunnistama, et huvigrupp, kes selle valdkonnaga iga päev tegeleb ja kes on selle probleemiga meie juurde tulnud, nii sulle kui ka mulle helistanud, on ka suhelnud kahe ministeeriumi ametnikega, aga tundub, et ministriteni see mure ei jõua. Ma lihtsalt ütlen, et ma küsisin veel eelmisel nädalal samal teemal ja me proovime veel järgmise nädala alguses sel teemal arutada ja lahendusi otsida. Ma palusin ka haridusministrilt, et ma näeksin seda kohta, kus see võimekus on. Me peame siis teise ja kolmanda lugemise vahel otsustama, kas otsida sinna vahendeid või mitte. Aitäh, Liina!
Urve Tiidus, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud komisjoni esimees! Praegune keeruline aeg tervishoius seoses COVID-19-ga on toonud meie teadvusesse rohkem kui oli mõni aeg tagasi selle, mis roll on meditsiiniõel. 11 Reformierakonna liiget tegid ettepaneku tõsta meditsiiniõdede palkasid, anda selleks haigekassale raha juurde. Lihtsalt niisugune fakt, et Eestis on täitmata praegu peaaegu 600 õe töökohta ja see lisapinge ähvardab õdede puudust veelgi suurendada. See oli väga mõistlik ettepanek. Ma küsin teie käest otse: kas see teema tekitas teil ka mingisugust diskussiooni komisjonis ja mis oli põhiline argument, mispärast see toetuseta jäi?
Aitäh! Kui me vaatame järgmise aasta riigieelarvet, siis haigekassale on seal ka ette nähtud lisatoetus. Otse ei saa riik kahjuks õdedele palgaraha anda, see on seotud lepingutega haigekassa ja haiglate vahel. Me saame küll läbi haigekassa nõukogu teha ettepanekuid ja soovitada, et need lepingud avatakse ja leitakse sinna vahendeid juurde, aga praegusel hetkel on haigekassale järgmiseks kolmeks aastaks lisarahastus ette nähtud nii eelarves kui RES-is.
Signe Riisalo, palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea ettekandja! Ma lähen kahe eelmise küsija tuules. Me teame, et riigi võlakoormus on nüüdseks 6,6 miljardit ja iga Eesti inimene peab kandma sellest 5100 eurot, mis on väga suure osa inimeste jaoks väga suur summa. Kui me mõtleme, mis see inimene siis tegelikult selle eest vastu saab, kui me riigieelarvet vaatame, siis tänases tervisekriisiolukorras me teame, et 15 aasta pärast saab haigekassa puudujääk olema 900 miljonit. Me oleme kuulnud teie käest, et 35 miljonit eurot lisaraha näiteks õdedele ei ole võimalik eelarvest leida. Me teame seda, et koolipsühholoogidele ei ole võimalik lisaraha leida. Aga minu küsimus ongi tervis ja vaimne tervis, mis on väga olulised küsimused. Mida siis inimene saab sellest eelarvest?
Eelarvest saab ju väga palju, eks kogu see eelarve on ju Eesti inimeste jaoks, see ei ole Riigikogu liikmete jaoks. Ka tervishoiule ja haigekassale on päris korralik summa, järgmise aasta eelarves suurendatakse ka riiklikku toetust. Pluss see, et tervishoidu investeeritakse järgnevatel aastatel ligi miljard eurot. Kas kõik need investeeringud õnnestuvad ja mis aastaks viimane haigla valmib (siia on kirja pandud, et kuni 2027. aastani) ja kas see kõik ka Euroopa Liidu vahenditest toetust saab, see selgub siis, kui Euroopa Liidu fondid on avatud ja otsused tehtud. Aga see eelarve pöörab tervishoiule kindlasti kõigi aegade suurimat tähelepanu. Aga tunnistan sulle, et see läheb rohkem betooni kui inimestesse.
Jürgen Ligi, palun!
Aitäh! Kindlasti auväärt rahanduskomisjon arutas põhjalikult, mis on see strateegiline vaade eelarve tegemisel, et kuidas on niimoodi juhtunud, et Eesti on kukkunud rahandus- ja eelarvepoliitika priimusest kõige sügavamale põhja. Mis need kaalutlused on? Järgmisel aastal on meie eelarve struktuurne puudujääk Euroopa suurim, pluss on veel mitu sarnast näitajat. Mis see tarkus on? Kas on nii, et struktuursest miinusest lihtsalt kasvatatakse välja ja tuleb lillemeri, nagu ütles rahandusminister? Kas on nii?
Aitäh, Jürgen! Mul on hea meel, et sa oled alati aktiivselt osalenud kõikidel rahanduskomisjoni istungitel. Vahel tuleb sind ka niimoodi heas mõttes vaigistada, et lasta ka teistel küsimusi esitada. Eks see on alati kahe teraga mõõk. Ühelt poolt oleme täna ikkagi, sõltumata sellest, et laenukoormus protsentuaalselt kasvab, Euroopas kõige väiksema laenukoormusega riik. Teiselt poolt ma olen sinuga, Jürgen, kindlasti selles ühte meelt, et lillemerd, helesinist taevast ja rohelist muru on kindlasti raske praegu näha. Järgnevatel aastatel tuleb kuskilt püksirihma pingutada ja teatud otsuseid teha, nii nagu enne oli juttu ka haigekassa teemal. Tuletan meelde Riigikontrolli eelmise nädala ettekannet. Eks need otsused, mida suudetakse sellise maksukoormuse juures Eesti elanikele pakkuda, on ees. Ühel hetkel tuleb ausalt tunnistada, mis on võimalik ja mis mitte. Aga eks see on alati aruteluteema ja tagantjärele tarkus, kas oleks pidanud teatud investeeringuid tegema varasematel aastatel, kas nüüd on õige aeg või on viie aasta pärast õige aeg neid investeeringuid teha. Milliseid investeeringuid kellelegi vähem või rohkem meeldivad, eks see sõltub ka koalitsioonist ja arusaamistest. Selge, et koroona tõi meie eelarvesse raskused, kuid natuke enne seda oli juba miinuspool näha. Aga kui me näeme, et kõik ülejäänud Euroopa riigid on ka oma laenukoormust tõstnud ja tõstavad ka järgmisel aastal, laenavad juurde, siis ei saa me olla ainuke saar siin keset Euroopat, kes ühtegi senti juurde ei võta ja proovime ikka ära elada, sest näed, su kolleegid küsivad sotsiaalvaldkonda ju toetusraha.
Urmas Kruuse, teine küsimus, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt ettekandja! Tuleb küll nentida, et ükski Jüri Ratase valitsus ei ole pidanud püksirihma pingutama, vaid on toimunud päris laiaulatuslik raha laialijagamine. Selle tõttu ei saa olla ka nõus selle vaatega, et kirjutame igaks juhuks eelarvestrateegiasse nullid ehk mitte mingit tõusu ehk külmutame ja siis need poliitiliselt vajalikud kulud märgime kuidagi ära. Sellisel juhul ei ole võimalik planeerida mõistlikult riigieelarvet läbi aastate, mis teeb tegelikult murelikuks. Teiseks, prioriteetide üle me võime alati siin saalis vaielda, raha ei ole ilmast lõpuni kadunud, aga see ei tähenda, et võib võtta lihtsalt laenu ja teha ebamõistlikke asju. Üks asi, mis mulle avalikust ruumist meenub, on see, et on räägitud Tallinna–Tartu rongiühendusest, et tuleks kurve õgvendada, et Lõuna-Eesti ja Tallinna vahel saaks rongid kiiremini liikuda. Kas te oskate öelda, millise rea peal on raha selleks, et enne seda, kui Tallinna–Tartu raudtee elektrifitseeritakse, õgvendatakse ka kurvid, et saaks kiiremini rongiga sõita?
Aitäh! Kui sa vaatad, siis Eesti Raudteel on investeeringute raha eelarves olemas. See ei ole küll eriti suur summa, aga projekteerimisraha on olemas. Koos elektrifitseerimise projektiga tehakse ka õgvendamine. Kindlasti on neid piirkondi, kus õgvendamisi ei tehta, kogu raudteel täispiirkiirusega rongid sõitma ei hakka. On kohti, kus ei ole võib-olla mõistlik õgvendada ja siis rong sõidab mõned kilomeetrid natukene aeglasemalt. Aga eelarves on selle koha peal olemas, kui ma õigesti mäletan, kas 6 või 8 miljonit.
Kalle Laanet, palun!
Aitäh, hea aseesimees! Hea komisjoni esimees! Eesti Päästeala Töötajate Ametiühingu juhatus pöördus käesoleva aasta septembris vähemalt kahe Riigikogu komisjoni, riigikaitsekomisjoni ja rahanduskomisjoni poole. Nende palve oli tõsta Päästeameti päästjatel madalam bruto kuu põhipalk Eesti keskmisele tasandile. Teie koalitsioonilepingus on see punkt väga selgelt välja toodud, see on teie eesmärk. Riigikaitsekomisjon toetas konsensuslikult päästjate ettepanekut, ja saatis teile kirja. Ma ei tea, kas te arutasite rahanduskomisjonis seda päästjate ettepanekut või mitte, aga igatahes muudatusettepanekut te ei teinud. Sellest tulenevalt tegid viis Riigikogu liiget eraldi muudatusettepaneku ja ma loen siit, et komisjoni seisukoht on jätta see arvestamata. Minu küsimus teile on, miks te ei taha koalitsioonilepingu punkti täita.
Aitäh! Eelkõige tuleb alustada sellest, et me arutame valitsuse esitatud riigieelarvet ja teiselt poolt riigieelarve parandusettepanekuid, mida on teinud nii Riigikogu liikmed kui ka Riigikogu rahanduskomisjon. Kas sa saad öelda, mis parandusettepaneku number on? Kui me siit vaatame, siis aastatel 2020 otsustas Vabariigi Valitsus palkasid mitte suurendada. Lisaks on vastavalt majandusprognoosile palgatulu kasv peatunud 2020. aastal kõigil tegevusaladel ja hooajalisi tegureid arvesse võttes on keskmine palk esimese kvartaliga võrreldes kahanenud. Kõige suurem palgamuutus oli päästjatel 2019. aastal, kui valitsuse otsusega eraldati Päästeametile palkade konkurentsivõime parandamiseks palgafondi ligi 20% lisaraha. Võrdluseks, 2018. aastal oli keskmine päästjate brutopõhipalk 810 eurot, 2019. aastal tõusis see 1004 euroni. Käesoleval aastal oli keskmise palga tõus 6%, mis teeb brutopalgaks 1067 eurot.
Annely Akkermann, palun!
Suur tänu, lugupeetud juhataja! Lugupeetud ettekandja! Teie fraktsioonis on Mihhail Lotman, kes oma ühes "Ööülikooli" loengus rääkis Dostojevskist ja defineeris raha, et raha, see on vermitud vabadus. Mart Laar omal ajal soovis eelarve tasakaalu isegi põhiseadusesse raiuda. Ma ei tea, kas te nende täiendavate küsimustega selle rahvahääletusele panete, aga praegune eelarve, mida te esitlete ja mida te peate heaks ja meid kriisist üle aitavaks, tegelikult rikub kõiki neid põhimõtteid, mida konservatiivne eelarvepoliitika võiks sisaldada ja mida konservatiivne erakond Isamaa on varem esitanud. Nimelt Eestis kasvab võlakoormus võrreldes teiste riikidega konkurentsitult kõige rohkem. Eestist on saamas Kreeka. Kui te nüüd päris ausalt ütlete, siis mis te sellest arvate? Kas te tunnete ennast natuke süüdi?
Aitäh, Annely! Huvitav, ettevõtja, kes on läbi aastate võtnud laenu, küll laevade ostmiseks, küll kõigeks muuks, küsib täna, miks võetakse laenu mingisuguste investeeringute tegemiseks hetkel, kui me teame, et hinnad on langenud, investeeringuid on kasulik teha ja läbi aastate on paljud investeeringud erinevatel põhjustel tegemata jäänud. Üks oli kindlasti euroalale minek, enne oli vaja kõiki nõudeid ja norme täita. Siis kui me jõudsime euroalasse, siis on kogu aeg mingid tingimused ette antud ja tänasel hetkel on kaheks aastaks lõdvendatud eelarvetingimusi. Võib-olla on aeg teha ära need investeeringud, mis aastatega on tegemata jäänud. Kui olla alla 10% laenukoormusega riik ja siis võtta 10% laenu juurde, siis loomulikult tundub, et laenukoormuse kasv on ju meeletu, lausa kaks korda. Aga kui vaadata Euroopa Liidu riikide keskmist laenukoormust, siis see number algab kaheksaga ehk 82 või 83% Nii see oli ka selle aasta alguses. Tänaseks on see number kindlasti juba tõusnud. Su hea kolleeg Urmas küsis raudtee kohta. Teie enda erakonna endine juht ja peaminister Andrus Ansip lubas ju Tartu linnapeale kohe valmis ehitada 2 + 2 tee Tallinna ja Tartu vahel. Kui need investeeringud oleks tehtud selle sajandi alguses, siis, ma olen seda mitmel korral siin öelnud, selle raha eest saaks täna ainult 10 kilomeetrit ehitada. Alati on erinevad ajad ja tingimused ja võimalused ja mina ei süüdista ühtegi eelmist valitsust või varasemaid otsuseid, sest need tehti sel ajahetkel ja selliste võimaluste ja teadmiste juures. On otsustatud, et on võimalus väga olulised investeeringud ära teha. Kui seda laenu võetakse ainult elamiseks, siis ma, Annely, olen sinuga nõus, et see on vale, aga kui seda laenu võetakse investeeringuteks, siis on see õige.
Aivar Sõerd, palun teine küsimus!
Aitäh, austatud juhataja! Austatud ettekandja! Eelarve on nüüd esitatud uuel kujul, tegevuspõhisena. Me oleme siin esimese ja teise lugemise vahel komisjonis seda uut ülesehitust ka põgusalt käsitlenud. Ma püüan sellest aru saada, aga ma olen ikkagi kimbatuses ja ma küsin teilt selle kohta. Täna on päevakorral haridusministri erasõitude teema. Kui need kulud kõik kokku lüüa, lisaks ministri palgale autojuhi palk, bussiliising, erisoodustusmaks, kõrgepalgaliste nõunike palgad – nõunikud, ma mõtlen, kes tegelevad ministri eraasjadega –, siis me saame ministri isiklike asjadega seotud kulud kokku, see on arvestatav kulu haridusministeeriumi eelarves. Ma mõtlen, et mis programmi all see on? Üks programm võiks olla haridus- ja noorteprogramm või siis teine programm, kus see võiks ka olla, on „Tõhus riik“. Kumma all [need kulud on]? Kogu haridusministeeriumi eelarve on jagatud programmideks. Kumma programmi all see ministri eraasjadega seotud kulu on?
Aitäh, Aivar, väga hea küsimuse eest! Ma loodan, et järgmisel kolmapäeval äkki on Mailis siin ja vastab Riigikogu liikmete küsimustele. Sa oled ise ka rahandusminister olnud ja mul on hea meel, et teie erakond on teinud ühe eelnõu projekti, mida eile rahanduskomisjon toetas, et teha riigieelarve läbipaistvamaks. Me oleme mitmel korral arutanud ka sellelsamal teemal. Siin saalis on täna mitmed kohalike omavalitsuste endised juhid. Kui kohalikel omavalitsustel on eelarves väga selgelt palgafond eraldi, majanduskulud eraldi ja kõik muud kulud eraldi, siis täna riigisüsteemis on see, et ministeeriumis on palk ja majandus kokku pandud. Me püüdsime septembrikuus saada ka sisendit, kui suured siis on majanduskulud, mille alla lähevad näiteks auto bensiinikulud ja autoliisingud ja kõik muud kulud, mida sa, hea Aivar, küsisid. Me selle suurusjärgu saime, lõpuks tuleb ka 1,7% kokkuhoiupoliitikat teha, ehk 10 miljonit, ja tagurpidi arvutades siis saame ka majanduskulud kokku. Aga [ministeeriumis toimunut] (kui ajakirjandus ikka räägib tõtt) ei saa kindlasti õigustada. Selliseid kokkuleppeid on võib-olla peaministri ja ministri vahel, ega ma ei oska öelda. Igatahes tööandja alati lepib kokku. Tööandja on ministeeriumidele muidugi Riigikogu. Kui Riigikogu aktsepteerib sellist olukorda, siis on see Riigikogu otsus. Eraettevõtluses on see omaniku või tegevjuhi otsus, kuidas ta kellegi on tööle võtnud ja millistel tingimustel. Õige on see, mida Mailis Reps vastas, et erisoodustusmaks on makstud. Aga see on makstud auto kasutamise pealt, mitte millegi muu pealt.
Toomas Kivimägi, palun!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud ettekandja! Ma siis jätkan Reformierakonna fraktsiooni kohtumist rahanduskomisjoni esimehega. Eesti Panga endine president härra Ardo Hansson, kes on oma väljaütlemistes alati väga konservatiivne ja tagasihoidlik, on andnud tegelikult ülikarmi hinnangu tänasele eelarvepoliitikale: „Eestlastele, kes on ammu harjunud oma maa korras riigirahandusega, on ilmuv pilt šokeeriv ja häiriv.“ Šokeeriv. Kui laenukasvu saab põhjendada sellega, et laenukoormus oli väga madal, siis mitte millegagi ei saa põhjendada tegelikult eelarve struktuurset puudujääki, mis on Euroopa Liidu kõige suurem – 6,7%, 1,8 miljardit. Kindlasti ei ole argumendiks ka viidatud COVID, sellepärast et Eesti on saanud võrreldes Euroopaga selle COVID-iga suhteliselt hästi hakkama. Ütle mulle, mis on need kolm peamist põhjust, mis tingisid nii suure, Euroopa Liidu kõige suurema struktuurse puudujäägi.
Aitäh, Toomas, hea küsimuse eest! Eks me peame meelde tuletama kui endised kolleegid. Maavalitsuse ajal oli meil natuke lihtsam, aga kui sa linnapeana läksid linna juhtima, siis sul oli ka olukord, kus eelmised võimulolijad olid laenanud päris korralikult. Siin on alati see arutelu kahepoolne. Ühelt poolt on teatud aegadel tehtud kindlasti ka valesid otsuseid. Kas need otsused on tehtud valesti viimastel aastatel või on seda tehtud viimasel kümnendil või sellel sajandil mingil kohal? Seda võib igaüks vaadata erineva nurga alt. Tänaseks hetkeks on tulem see, et kui me oleks olnud enne selle aasta algust 80% laenukoormusega riik, siis me ei oleks paljusid neid teemasid arutanud sellistena nagu täna. Kuna meil aasta alguses oli laenukoormus alla 10%, siis see laenuvõtmine lisaeelarvega ja arvestades ka järgmise aasta eelarvet, on loomulikult need numbrid kõik pea peale keeranud. Aga see, millest me alustasime, oli enne Riigikogu valimisi vastuvõetud eelarve. Ehk 2019. aasta eelarve on andnud ka palju alust selleks, millises olukorras me hetkel eelarvenumbritega oleme.
Vilja Toomast, palun!
Suur tänu! Hea ettekandja! Ma tulen korraks tagasi selle 35 miljoni juurde, mida me oleme küsinud lisarahastusena haigekassale ja millest saaks õdedele palka maksta. Tahan öelda, et see 35 miljonit ei ole laest võetud. See on tegelikult üles kerkinud läbirääkimistel, kui töövõtjad, tööandjad ja haigekassa pidasid järgmise kahe aasta kollektiivlepingu läbirääkimisi. Nende palkade tõstmine ei sõltu haigekassa ja tervishoiuasutuste vahel sõlmitud lepingutest, vaid ikkagi ennekõike sellest, kas haigekassa saab kehtestada tervishoiuteenustele hinnad, mis sisaldaksid ka kõrgemaid palgakomponente. See on kommentaar, aga kuna sellest on juba juttu olnud, siis ma küsin teise küsimuse muudatusettepaneku kohta, mis puudutab Tallinna Haiglat. Täna kuulsime, et Sotsiaalministeerium on võtnud palgale projektijuhi, Tallinnas töötab Tallinna Haigla projektijuht, aga riigieelarves pole järgmiseks aastaks ühtegi senti Tallinna Haiglale ette nähtud. Miks te ei toeta siis vähemalt selle 5 miljoni eraldamist Tallinna Haiglale?
Aitäh! Tallinna Haiglale on arvestatud investeeringuid alates 2022. aastast. Kui rääkida haigekassa teemal ja sellest 35 miljonist, siis tuleb kõigile, head Riigikogu liikmed, tuletada meelde, et lisaeelarvega me andsime valitsuse reservi päris korraliku rahasumma. Tänaseks hetkeks on seal veel üle 100 miljoni euro, mida on võimalik seoses COVID-iga kasutada ja ka haigekassale lisatoetust anda, kui selleks kokkulepped ja lepingud tehakse. Kindlasti on see kokkulepe haigekassaga. Ühelt poolt peab olema haigekassal rahastusvõimalus, aga kindlasti on see haiglate ja haigekassa vaheline kokkulepe. Õdedele maksavad palka ikkagi haiglad vastavalt õdede ja haiglate vahelistele lepingutele.
Liina Kersna, palun!
Suur tänu, hea eesistuja! Austatud ettekandja! Jätkan eelmise küsimuse diskussiooni. Minu postkastis on Tartu Ülikooli, Tallinna Ülikooli ja koolipsühholoogide ühingu 26. oktoobril saadetud kiri, mis on läinud kultuurikomisjonile, sotsiaalkomisjonile, sotsiaalministrile ning haridus- ja teadusministrile palvega rahastada kutseaastat. Ma küsisin sel teemal ka sotsiaalministri käest, kas nad on juba oma kolleegiga sel teemal kohtunud. Sotsiaalminister ütles, et veel ei ole, aga nad plaanivad seda õige pea teha. Probleemist on selgelt märku antud. Aga ma tahan rääkida või küsida vaimse tervise teemadel. 70% Eesti elanikkonnast tunnistab, et koroonaaeg on mõjunud halvasti nende vaimsele tervisele. Teie jälle ütlete, et meditsiinivaldkond on väga palju raha saanud, aga vaimse tervise valdkond siiski väga vähe. Ma küsin ikkagi üle: kas teie hinnangul on oluline toetada ka nüüd koroona tingimustes inimeste vaimset tervist?
Aitäh! Vastus on lühike: jah.
Mart Võrklaev, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud ettekandja! Pean tunnistama, et ega ma oma eelmisele küsimusele, miks ühtegi fraktsiooni või Riigikogu liikme poolt tulnud muudatusettepanekut ei arvestatud, päris vastust ei saanud, aga lähen konkreetsemaks. Esitasin ka ise ühe muudatusettepaneku, mis puudutas omavalitsustele 100 miljoni euro suuruse laenu andmist riigi poolt, et luua selline meede, et anda soodsatel tingimustel, nii nagu ise riik saab, 0% või ligi 0% intressiga laenu ja anda see omavalitsustele edasi. Põhjus on selles, et kriisi ajal on omavalitsuste tulud langenud ja langevad ilmselt ka edaspidi, kellel siis väheneb tulumaksu laekumine, kellel prognoosi järgi tuleb vähem kui planeeriti, aga samal ajal on vaja olulisi investeeringuid teha. Teie ettekandest sain aru, et seda ettepanekut ei toetatud. Kas te palun selgitaksite, mis see põhjus on, miks me ei taha omavalitsusi kriisi ajal aidata ja majandusse lisaraha anda?
Aitäh! Ma pean kõigepealt tulema siis selle aasta lisaeelarve juurde. Öelda, et valitsus ei soovi omavalitsusi toetada, ei ole õige. Kui tulla sinu parandusettepaneku juurde, siis see on teine pool, eks, aga selle aasta lisaeelarvest, tuletan meelde, et läks 30 miljonit teedele, 70 miljonit investeeringuteks, 30 miljonit seoses COVID-iga sotsiaalvaldkonnale, 5 miljonit lammutustoetuseks, rääkimata siis 72 miljonist ka veel KredExi kaudu korterelamute toetuseks ja kõik muudest toetussummadest. Kindlasti on selle aasta eelarvega saanud omavalitsused toetusi, mille abil investeeringuid hakatakse suures osas tegelikult realiseerima järgmisel aastal. Kui rääkida sellest, kuidas oleks võimalik 100 miljonit laenu andes valitsusel toetada omavalitsusi omavalitsusi, siis kui me sinuga vestlesime, siis kui me sinuga vestlesime, oli jutt, et praegu küsitakse intressi juba 1,6%, see oli sinu lause. [[Hää saalis.]] Ligi 2%. Aruteluga jõudsime KredExi teema juurde, kuidas KredEx-is täna alla 2% intressiga laenu ei anta. Samas on väga selgelt ka öeldud, et riigikassa ei saa edasi laenata kohalikele omavalitsustele tulutingimustest soodsamalt, sest muidu rikutakse konkurentsireegleid. Laenu andmisel peab riigikassa aluseks võtma ikkagi turu keskmise marginaali. Kuna marginaali arvelt võitu ei saaks, on ikkagi mõistlik jätta omavalitsustele laenu andmine pankade ülesandeks. Turutõrget laenu saamisel ei ole, et keskvalitsus peaks konkurentsi sekkuma ja vähendama erasektori võimalusi teenuseid pakkuda. Ma olen nõus, et kui erasektoris tekib sama olukord, nagu me kevadel kartsime, et pangad lihtsalt ei anna laenu, siis on kindlasti võimalus, kui Riigikogu selle otsustab, läbi KredExi ka omavalitsustele sellist toetust anda. Tänasel hetkel vähemalt seal omavalitsuses, kus mina volikogus olen, küsisime kolmelt pangalt, kas tekib mingit probleemi, ja ma pean tunnistama, et pakkumine oli alla 2%. Küll 1,6 ei olnud, oli isegi sellest mõni gramm väiksem, aga loomulikult, võrreldes sellega, mis laenu me küsisime ja mis oli eelmisel aastal, oli see kallim.
Urve Tiidus, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud ettekandja! Ma jätkan eelarve tasakaalu teemal. Me kõik siin saalis enam-vähem teame, et inimesed jagunevad kolmeks: optimistid, pessimistid ja realistid. Sama kehtib laias laastus ka eelarve tuleviku suhtes. Kõige optimistlikum lause, mis siit puldist on kõlanud, ma ei mäleta, kes seda ütles, aga öeldi, et laene ei peagi kunagi tagasi maksma. Eesti Pank ja eelarvenõukogu nõuavad eelarve tasakaalu viimist kiiremini, kui järgmise aasta eelarve praegu seda tagaks. Eesti Panga värske prognoosi järgi võiks Eesti majandus olla kriisist taastunud 2023. aastaks ja on mõistlik võtta eesmärgiks, et tulud tuleb kuludega kooskõlla viia. Mis te sellest mõttest arvate? Kas te ise olete pessimist, realist või optimist? Ma pean silmas pangainimeste mõtet.
Aitäh! Kui vaadata selle aasta märtsist alates igakuiseid Eesti Panga prognoose, siis ma loodan, et ma ei eksi, öeldes, et iga kuu see prognoos muutub. Kui täna keegi täpselt teab, milline olukord on järgmise aasta veebruaris, märtsis, aprillis, mais või juunis, siis ma usun, et see inimene võib saada maailma üheks rikkamaks inimeseks, sest ta teeb kindlasti väga õigeid ja ainuõigeid otsuseid. Kui täna, arvestades seda, et jaanuarist-veebruarist on meil Eestis vaktsiin olemas ja selle viirusega võitlus lõppeb enne kevadet, siis kindlasti võib Eesti Panga soove vaadata sellise pilguga, nagu nad on välja pakkunud, et majandus taastub 2023. Nii kaua kui me ei tea, mis hetkel Euroopa ja maailm sellest kriisist väljub, siis täna prognoosida ja öelda, et homme või ülehomme on selline majandusolukord, kus majandus tõuseb ja maksurahad laekuvad tunduvalt paremini ja kiiremini, on, ma arvan, ennatlik, sest tegelikult ju selle aasta koroonakriisi mõju ei ole veel ei omavalitsuste eelarved ega ka riigieelarve veel tunnetanud sellisel moel, kui kevadel kartsime. Me kartsime, et väga suur osa väiksemapalgalisi inimesi on töötuks jäänud ja töötuks jäämas, olgu selleks siis kõige rohkem pihta saanud turismisektor või mõni muu sektor. Järgmisel aastal kindlasti on ohus ehitussektor ja ehitusmaterjalide tootmine ja võib-olla ka ehitusmaterjalide müügi sektor. Investeerimismahud on Eestis järgmisel aastal selgelt erasektoris väiksemad kui tavaliselt keskmiselt. Ma julgeksin öelda, et ma kindlasti ei ole pessimist ja ma arvan, et ma olen realist, aga täna öelda, milline majandussituatsioon on järgmisel aastal samal ajal, ei saa. Mina loodan optimistina, et me oleme viiruse seljatanud ja majandus on tõusuteel ja siis on võimalik ka kiiremini jõuda tasakaalu, aga seda sisse kirjutada ja täna siin kõva häälega öelda, et nii on, ei saa. See sõltub ikka väga sellest, kuidas me selle kriisiga hakkama saame.
Signe Riisalo, palun!
Aitäh! Tulen ikkagi tervishoiuteenuste rahastamise juurde tagasi. Nii palju kui mina olen aru saanud, oli haigekassa taotlus 178 miljonit. See, mis riigieelarvest praegu paistab, on 143 miljonit ehk seal on lõtk sees ja selle lõtku katmiseks oleme meie teinud 35 miljonit maksva muudatusettepaneku õdede rahastamiseks. Aga ma saan aru, et haigekassale on öeldud, et neil on ka reserv, mida kasutusele võtta. Kurioosne on selle juures see, et 112 miljonit sellest on tegelikult haigekassal olemasolev raha, mida eriolukorra ajal kasutada ei saanud. Ehk sisuliselt nad saavad selle eelarvega enda olemasoleva raha kasutusõiguse ja circa 30 000 eurot lisaks, isegi natukene vähem ... Vabandust! Natuke vähem kui 30 miljonit lisaks. Kas see on kriisioludes, tervisekriisis, piisav ja mõistlik, et tagada tervishoiuteenuse jätkusuutlikkus?
Ma täpsustan, et see raha, mis on haigekassal kasutamata jäetud, on suures osas ikka lisaeelarvega kriisist väljumiseks eraldatud. Kui kriisist väljumiseks ei ole hetkel seda vaja olnud ja see pole kasutusse läinud, siis loomulikult kasutatakse seda, kui on vaja, järgmisel, ülejärgmisel või üleülejärgmisel kuul. Ma tulen siit uuesti selle juurde, et eelmisel nädalal ütles Riigikontroll esimest korda siin saalis selgelt ja julgelt välja, et tegelikult me ei ole julgenud öelda, millist teenust me selle raha eest suudame oma inimestele pakkuda. Teine on see, kas see raha, mida me läbi teenuste saame, on ka kõige paremini kasutatud või mitte. Ja kolmas on see, et nii nagu me räägime õdede palgast, on võib-olla mingid read, mis on ka alarahastatud. Loomulikult, kui küsida ükskõik milliselt riigiasutuselt, kas tal on veel 10 või 20 miljonit puudu, siis kindlasti (endine kultuuriminister, ma näen, et noogutab) kohe öeldakse, et just nii palju on puudu ja veel teine samapalju oleks vaja juurde.
Andrus Seeme, palun!
Aitäh, lugupeetud asespiiker! Hea ettekandja! Minu küsimus on kohalike omavalitsuste tasandus- ja toetusvalemi kohta. Kas ma saan õigesti aru, et kaevandusõiguse tasu kompenseerimine langeb, võrreldes käesoleva aastaga? Ma leidsin valemist sellise koefitsiendi nagu 0,847, kui ma õigesti mäletan.
Aitäh hea küsimuse eest! Pean tunnistama, et ma pean sellele küsimusele vastama kirjalikult. Läbirääkimiste ajal eelarves sellist kohta küll ei olnud. Võib olla, et kuskil on mingi teistmoodi kompenseerimine. Seal võib olla see, et ka keskkonnatasude pool omavalitsustele teiselt poolt kompenseeritakse, võib-olla on ühelt realt tõstetud teisele. Aga kui sa lubad, siis ma vaatan selle üle ja vastan sulle kirjalikult.
Annely Akkermann.
Suur tänu, lugupeetud juhataja! Lugupeetud ettekandja! Te vihjasite, et mina endise ettevõtjana ei peaks kartma laenu võtta, ja oma vastuses minu kolleegile Toomas Kivimägile viitasite ka Pärnu linnale. Mu elukutse on tõesti finantsjuhtimine ja 28-aastase karjääri jooksul olen ma ikkagi tohutult laene võtnud. Mul puudub igasugune hirm investeerimislaenu võtmise ees. Küll aga ei saa ma praeguses eelarves nõustuda laenu võtmisega püsikulude katteks, sest sellest 2 miljardist, mis laenu võetakse, on eelarves kokku umbes 1 miljard (leidsin selle otsimise peale) kaetud investeeringutega. See miljard on enamasti seotud Euroopa Liidu rahaga. Ja ainult 300 miljonit sellest 2 miljardist, võib mööndustega öelda, on koroonakriisist ülesaamiseks. Ma pakun, et umbes miljard on ikkagi sellist laenu, millega kaetakse püsikulusid. Sellega ei saa nõustuda. Pärnu linnas oli täpselt samamoodi, kui oli eelmine kriis 2008. Pärnu linn ei kohandanud siis oma püsikulusid, raha oli 2009. aasta lõpuks täiesti otsas ning siis tuli hakata koondama, kärpima, lampe välja lülitama. Miks te Eesti riigiga nii teete?
Küll oleks hea, kui ma saaks üksi otsustada, mis 13 miljardiga Eesti riigis teha saab. Jumal tänatud, et sellise otsuse tegemist ei ole mitte kunagi Eesti riigis ühele inimesele antud, see on ikkagi 101 inimese otsus siin suures saalis. Investeeringute mahtu on jah eri lugemistel ja aruteludel lugenud igaüks natuke erinevalt. Mina loen sealt 1,4 miljardit kokku ja 600 miljonit on tõesti sellist raha, mille üle võib vaielda, kas see on jooksev kulu või mitte. Igal juhul oli selle eelarve arutelu lõpus kokkulepe, et järgmise aasta RES-i arutelul peab olema kärpeplaan ja 2022. aasta eelarve juures tuleb arvestada sellega, et struktuurne eelarve tasakaal peaks kiiremas korras igal pool tagasi tulema. Mis aastal see täpselt kätte jõuab, selgub ikkagi selle põhjal, milline majanduslik olukord on järgmisel aastal ja järgnevatel aastatel Eestis.
Kristina Šmigun-Vähi, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud rahanduskomisjoni esimees! Kas laristamine püsikulude katteks ja meeletu laenukoormuse kasv ei tee teid murelikuks? Milline saab olema meie Eesti tulevik ja kas teile ei tundu, et me orjastame ennast ära, kui me nii palju laenu võtame?
Aitäh, Kristina, väga hea küsimuse eest! Ei, ma ei karda, et me ennast orjastame. Me oleme ikka jätkuvalt Euroopa kõige väiksema laenukoormusega riik. Kas kõik otsused, mis on siin eelarves, ja laenuküsimused on õigustatud ja lähevad hästi? Tänagi küsiti siin mõne ministri tegevuse ja kulude katte kohta. Kindlasti ei ole eelarve sada protsenti läbipaistev ja kõiki kulusid ette näha on võimatu, ükskõik, kes eelarvet ette valmistab ja läbi töötab, iga rea taha iga eurot ta ei oska märkida. Ma ei karda seda, et täna oleks laenukoormus selline, et me homme oleksime pankrotis ja riik enam ei suudaks eksisteerida. Kuidagi on kõik riigid, kelle laenukoormus on üle kolme korra suurem, ka ellu jäänud ja majandatud. Loomulikult, kui keegi minu käest küsib, siis laenu tuleks minu meelest võtta ainult investeeringuteks ja just nendeks investeeringuteks, mis tulevikus raha kokku hoiavad.
Signe Kivi, palun!
Aitäh! Austatud ettekandja! Märkisite oma ettekandes, et eestikeelsele haridusele üleminek peab toimuma järk-järgult ja et eesti keelest erineva emakeelega õpilaste toetamiseks eesti keele omandamisel on riigieelarves ette nähtud 8 miljonit. Teame, et senine üleminek on kestnud 30 aastat. Reformierakond seisab ühtse eestikeelse haridussüsteemi eest alates alusharidusest. See on selge eesmärk konkreetsete tähtaegadega ja ühiskond on selleks valmis. Küsimus puudutab probleemi teist poolt. Nimelt vajavad toetust ka eesti koolid, kuhu muu kodukeelega noored õppima lähevad. Vastava märgukirja saatsid eelmisel sügisel meile Ida-Virumaa eestikeelsed koolid. Reformierakonna fraktsioon tegi sellesisulise muudatusettepaneku, et eraldada eelarvest selleks 1,5 miljonit eurot. Milline oli komisjoni arutelu ja kas te toetate seda muudatusettepanekut?
Kas sa oskad öelda, mis number parandusettepanek see oli? [[S. Kivi selgitab saalist.]] Kas see oli see 5 miljoni oma? Kas see oli sinu ettepanek? [[S. Kivi selgitab saalist.]]
See on äkki nr 13.
Jaa, see on nr 13, just. Üleminek ühtsele eestikeelsele haridusele peab toimuma järk-järgult ning selleks on kavandatud kokku 8 miljonit eurot, et toetada eesti keelest erineva emakeelega õpilasi eesti keele omandamisel. Sellest 3 miljonit on ette nähtud koolieelsetele lasteasutustele, et viia veelgi enamatesse muu emakeelega laste rühmadesse eesti keele lisaõpe, mis samuti toetab sujuvat üleminekut eestikeelsele haridusele. Käesoleval õppeaastal laieneb programm täiendavalt 50-sse vene õppekeelega lasteaiarühma Tallinnas, Ida-Virumaal, Maardus, Tartus ja Mustvees. Programmi abil saab toetada 153 eestikeelset lisaõpetajat lasteaedades. Tänavu algklassidesse jõudnud programm jätkub uuel aastal nii Tallinnas, Ida-Virumaal kui ka Tartus.
Toomas Kivimägi, teine küsimus, palun!
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud ettekandja! Sa oled korduvalt rõhutanud taristuinvesteeringute tähtsust ja ma loodan, et oled silmas pidanud ka 2 + 2 maanteed Via Balticat. Samas, eelarvest peegeldub minule vastu ainult 3 miljonit eurot. Kas see on kogu suuremeelsus ja prioriteetsus, mida valitsus üles näitab, või on kuskile veel peidetud mingi raha Via Baltica jaoks? Kas sa selles kontekstis, kui sa räägid, kui hästi ja odavalt saab riik laenu võtta, pead mõistlikuks, et näiteks on tugevalt laual Nurme-Libatse teelõik PPP-projektina, mis lõppkokkuvõttes läheb riigile kindlasti oluliselt kallimaks kui selle rahastamine riigieelarvest? Kas soodsate laenutingimuste juures on see mõistlik? Ja viimane selle teemaga väga tihedalt seotud küsimus. Aasta tagasi lubas üks mees nimega Aivar Kokk samas positsioonis siinsamas puldis olles, et kui ta on rahanduskomisjoni esimees ka aasta pärast, siis on riigieelarve oluliselt läbipaistvam ja loetavam. Küsisin kolleegi käest, kes on asjaga kursis, ta ütles, et asi on läinud hullemaks.
Aitäh! Ma ei tea, kas on hullemaks läinud, lehekülgi on ikka kõvasti juurde tulnud, võrreldes aastatagusega. Kas kõik on nii, nagu me oleme soovinud? Kindlasti mitte. Vaidlused ja läbirääkimised Rahandusministeeriumiga on kestnud pikalt. Ma usun, et tänu sellele, et teie erakonnalt on üks eelnõu tulnud, mis järgmisel nädalal siin saalis arutelule tuleb, liigutakse ka Rahandusministeeriumis selgema ja läbipaistvama eelarve poole. Eks seal ole ka erinevad arusaamad. See, kes istub mitte siin majas, vaid mõnes teises majas, tahaks, et oleks veelgi vähem ridasid. Meie loomulikult soovime, et read oleks rohkem lahti kirjutatud, et vähemalt enamik Riigikogu liikmetest sellest aru saaks. Aga kui rääkida 2 + 2 teede investeeringutest, siis jah, sellel koalitsioonil on selge nägemus. Mina sõidan iga nädal mitu korda mööda neid 2 + 1 teelõike, kus ma sõidan tavaliselt 80-ga, kuigi võiks 110-ga sõita, aga mõni auto sõidab ees ja möödasõiduvõimalust ei ole. Minu arust on need palju ohtlikumad kui tavaline 1 + 1 tee. Projekteerimise vahendeid on ligi 20 miljonit. Häda on olnud see, et Maanteeamet ei ole suutnud – võib-olla ei ole neile antud ka õigust, võimalust ja vahendeid – valmistada ette nii palju tee-ehitusprojekte. Järgmiseks aastaks on projekteerimiseks leitud vahendeid ja lisaks veel 5 miljonit on eelarves juurde pandud tavaprojekteerimisele, on suuremad summad. Projekteerijad on öelnud, et Eestis ei ole väga palju neid projekteerijaid, kes suudavad 2 + 2 teid projekteerida, seetõttu läheb projekteerimise hind kõrgemale. Ma loodan, et järgmine aasta sellel ajal, kui me siin arutame, on ehitusprojektid valmis ja ehitamiseks saab hakata arvestama raha riigieelarvesse ja ehitushankeid välja kuulutama.
Andrus Seeme, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea ettekandja! Minu küsimus on jätkuvalt kohalike omavalitsuste ja kohalike teede rahastuse teemal. Eelarve eelnõus on üks rida – juhtumipõhised [toetused], rahastus 20 miljonit. Üks muudatusettepanek oli ka, et jagada see raha võrdselt kõikide omavalitsuste vahel, et omavalitsused saaksid ise otsustada. Praegu tundub, et see 20 miljonit ei ole päris omavalitsuste otsustada. Mis seisukoht komisjonil oli, miks ei võiks võrdselt valemi alusel jagada KOV-ide vahel?
Aitäh! Juhtumipõhiste tee-investeeringute soove küsiti kõikidest omavalitsustest linnade ja valdade liidu poolt. Need edastati Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumile. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium on selle nimekirja saatnud ka rahanduskomisjonile. Seal oli 20 miljonist investeeringutega kaetud natuke üle 10 miljoni euro. Need arutelud toimuvad rahanduskomisjonis teise ja kolmanda lugemise vahel.
Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! See on päris huvitav, et te rõhutate, et isegi peale Eesti riigi võlakoorma neljakordset tõusu oleme ikka kõige väiksema laenukoormusega riik Euroopas. Aga praeguse valitsuse teenet ei ole selles küll kopka eestki, sellepärast et ühtlasi oleme me praegu ka kõige suurema defitsiidiga riik kogu Euroopas. Te plaanite seda ka järgmisteks aastateks, kui majandusnäitajad prognooside järgi kasvavad. Vaatame, kuhu see täiendav laenukoormus läheb. Teie ütlete, et see peaks minema ainult investeeringuteks. Aga ometi on eelarves investeeringuid alla miljardi, umbes sama palju kui ka varasematel aastatel, suurt vahet ei ole, aga vaat laenukoormust on kohe mitme miljardi jagu, ja järgmistel aastatel samamoodi. Tegelikult läheb see laen jooksvateks kuludeks, mis kerivad aastast aastasse ja mis ka peale seda, kui praegune valitsus ammu juba läinud on, seda miinust edasi tekitab. Miks te seda teete? Kas te tõesti kuidagi nagu tasakaalule lähemale ei saanud?
Aitäh! Väga hea küsimus. Sa tulid natukene hiljem, pooli oma erakonna liikmete küsimusi sa ei ole kuulnud. Aga eks kõikides erakondades lähe ju arusaamad investeeringutest ja kõigest muust kahte lehte. Üks pool vaatab inimese ja sotsiaalvaldkonna poole, kuhu on vaja raha, et toetada. Me just pikalt rääkisime haigekassa toetusest ja 35 miljonist, mis sinna läheb, praegu on seal toetusepoole peal üle 100 miljoni. Eks see olegi selline koht, kus kriisiolukorras tuleb teha otsuseid. Kas need otsused on õiged või mitte, seda näitab tulevik. Jah, ma olen sinuga nõus, et kuna eelarve ei ole läbipaistvuselt veel selline, nagu me sooviks, siis me alati ei näe, kus koha peal midagi on ära peidetud. Me oleme siin küsinud ja proovinud saada selle eelarve ridades selgust nii palju kui võimalik. Kindlasti on kohti, kus on võimalik kokku hoida. Ma tuletan veel kord meelde, et eelarve üleandmise eel oli kokkulepe, et järgmise aasta aprillis RES-i arutelul peavad olema ka kokkuhoiuread kirjas, kus kohas igal järgneval aastal kokku hoitakse. Valitsemiskulud ei saa kasvada sellises tempos, nagu nad kasvanud on.
Ivari Padar, palun!
Aitäh! Lugupeetud ettekandja! Minu küsimus on seotud ühe teie vastusega. See puudutab metsameeste ja põllumeeste tulumaksuvabastust. Kui see kevadine muudatus vastu võeti, et metsameestele antakse 5000-eurone tulumaksuvabastus, siis ma olin väga rahul, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna valimislubadus sai täidetud. Nüüd on see asi, et me esitasime suvel ju ka selle eelnõu, mis puudutab põllumeeste tulumaksuvabastust 5000 eurot, mis on siiamaani seisnud. Ma saan aru, et seda sellesse eelarvesse, mida me täna käsitleme, ei taheta sisse panna. Aga nüüd oligi teie vastus küsimusele, et te olete esitamas oma ettepanekut põllumeeste tulumaksuvabastuse kohta. Samal ajal on see ettepanek olnud rahanduskomisjonis juba ammu, neli kuud. Kuidas te seda kommenteerite?
Aitäh! Täpselt nii ongi, sinult oli väga hea ettepanek tulnud. Nagu sa ka aru saad, see otseselt ei mõjuta 2021. aasta eelarvet, kuna tulumaksutagastus toimub tuludeklaratsioonide alusel 2022. aasta kevadel. Lihtsalt, kuna see eelnõu on rahanduskomisjonis, siis rahanduskomisjon võtab selle laua peale ja püüab selle otsusega jõuda siia saali, et järgmisel aastal oleks see teema laualt maas. Kas üks ühele sellisena, nagu sa oled esitanud? Sul oli seal kaks rida, kui ma õigesti mäletan. Selle üle olid meil komisjonis esimese lugemise ettevalmistamisel arutelud ja eri erakondadel, opositsiooni- ja koalitsioonipoliitikutel oli arvamus, et see arutelu tuleb laua peale, et see seadus järgmisel aastal kehtima hakkaks. See oli see sõnum, mida ma proovisin sulle öelda: see ei ole kuhugi kadunud, see otsus, et põllumeestel, kes on füüsilisest isikust ettevõtjad, oleksid samasugused tingimused, kui on metsameestel.
Kristen Michal, palun!
Aitäh, austatud juhataja! Hea ettekandja! Ma olen kolleegidega nõus: see, et Eesti laenukoormus vihiseb mühinal üles, on sarnane võib-olla ainult paari riigi olukorraga sel sajandil, kes on olnud rängas finantskriisis, ja kindlasti on see Eesti senist rahandusloogikat arvestades pigem ebatavaline. Aga ma tahan küsida ühe teise asja kohta, mida valitsusjuht Jüri Ratas, teilegi tuttav isik, nimetas prioriteediks, öeldes, et see eelarve murrab lõplikult koroona selgroo, ja rääkides, et Tallinna Haigla on järgneva aasta kõige suurem investeering. Vaatasin: oh häda, ei senti ega eurotki ei ole selle jaoks. Tulime appi, tegime ettepaneku panna 5 miljonit selle ettevalmistamiseks. Ma arvan, et te olete minuga nõus, et euroraha kasutuseks on aeg ju kaunis piiratud. See tähendab seda, et juba täna tuleks tegutsema hakata. Kas te olete minuga nõus, et see ettepanek on väga vajalik, ja loodate, et see läheb läbi?
Aitäh! Nagu sa tead ka Tallinna Linnavolikogu liikmena, Tallinna Haigla – paranda, kui ma eksin – peaks olema Tallinna linna oma hetkel. Ei ole või? Riigi poolt on toetus investeeringuks planeeritud alates aastast 2022, rahaline toetus. Valitsuse poolt Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium ja Sotsiaalministeerium ning Tallinna Linnavalitsus oma vahenditest alustavad eeltöödega. Selle jaoks ei ole nad lisavahendeid juurde küsinud.
Andres Sutt, palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea ettekandja! Sa oled oma vastustes mitu korda viidanud Riigikontrolli ülevaatele, mida Janar Holm siin eelmine kolmapäev tutvustas. Me kuulasime rahanduskomisjonis hiljuti ka peaministrit teemal "Eesti 2035". Minu küsimus sulle on: kui hästi sinu hinnangul see järgmise aasta eelarve, mida me siin praegu arutame, arvestab nende suurte strateegiliste väljakutsetega, mis Eesti ees seisavad?
Aitäh! Kindlasti on see eelarve start selleks. Kas kõik read, mida vaja oleks, on siin olemas? Kindlasti, kuna me täna räägime, et laenu ei saa lõpmatuseni võtta ja laenukoormus ei saa lakke minna, siis ka nende otsuste juures tuli arvestada tänast eelarvet ja eelarvedistsipliini. Ühel hetkel on võimalik uuesti eelarvega tasakaalu jõuda. Ma arvan, et järgmise aasta eelarve on selle poolest võib-olla teistsugune kui eelnevad, et projekteerimiste ja investeeringute ettevalmistamiseks on siin päris palju vahendeid.
Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! Hea rahanduskomisjoni esimees! Loomulikult võime me ka niimoodi võtta, et lapsed on meie tulevik ja kõik lastele tehtud kulutused lähevad ka investeeringute alla. Aga rahanduskomisjoni juhina te küllap teate, et riigieelarve kontekstis on investeeringud ikkagi väga selge mõiste. Nii nagu Aivar Sõerd enne ütles, vastab sellele mõistele eelarves alla miljardi ehk mitu korda vähem, kui laenukoormus kasvab. Aga ma kõrvutasin Ratase ja Helme sõnavõtte eelarve varasematel lugemistel eelarve reaalsusega ja vaatasin, kuhu need investeeringud minema peaksid. Ratas rääkis Tallinna Haiglast. Nii nagu kolleeg Kristen Michal äsja ütles, eelarves on Tallinna Haiglale täpselt 0 eurot. Ratas ja Helme rääkisid mõlemad ka kiirabikopteritest. Vaatan järele, jälle 0 eurot. Kolmas suurim investeering, mis on Ratase valitsuse prioriteet juba aastast 2016 – palju õnne, viies sünnipäev on juba sellel prioriteedil! –, ka selle jaoks on 0. Kas ma eksin või rääkisid nad meile hoopis mingist muust eelarvest? Kui ma eksin, siis palun juhatage kätte see rida, kus kohas eelarves need investeeringud kirjas on.
Aitäh! Ei, sa ei eksi. Kui sa vaatad seda eelarvet, mis praegu meil laua peal on, siis nende ridade peale ei ole järgmiseks aastaks tõesti ühtegi eurot kirjutatud. Kas selles eelarves, mis tuleb kolmandale lugemisele, on ka objektide taha numbreid kirjutatud? Vaevalt, aga sinna on kirjutatud võimalikud vahendid Euroopa Liidust ja see, millistele objektidele sealt raha arvestatakse, mis aastaks ja kui suures summas. Aga täna, kui sa küsid mu käest, siis on õige, et näiteks Tallinna Haiglale ei ole järgmiseks aastaks ka Euroopa Liidu vahendeid arvestatud.
Signe Kivi, palun!
Suur aitäh! Austatud ettekandja! Ma täpsustan oma eelmist küsimust. Küsimuse teravik oli suunatud meie, Reformierakonna fraktsiooni muudatusettepanekule, ettepanekule nr 13: 1,5 miljonit. Selgitus on siin olemas, loen ette: "Ühtsele eestikeelsele haridusele üleminekuks on vajalik koolitada õpetajaid, valmistada ette õppematerjale ning teha osapooltele teavitustööd. Muudatusega nähakse ette vahendid Riigikogu otsuse elluviimiseks 2021. aastal. Lisaks on soov täiendavalt toetada eestikeelses koolis mitte eestikeelsete laste õpitoe korraldamist." Milline oli komisjoni arutelu ja kas te toetate seda muudatusettepanekut?
Aitäh! Ma eelmisele küsimusele just vastasin, milline oli arutelu ja milline oli see vastus. Vabariigi Valitsuse sihtotstarbeta reservist ei oldud nõus seda ettepanekut rahastama.
Jüri Jaanson, palun!
Suur tänu! Austatud ettekandja! Ma saan aru, et eelarve projekt on korralikult räsitud ja tasakaalust väljas ning investeeringuid on seal suhteliselt vähe. Aga ma siiski küsin investeeringute kohta just koroonaepideemiast lähtuvalt. Kui palju investeeringuid on sellega seoses eelarves ette nähtud? Näiteks selleks, et saaksime ühiskonda lukku panemata seda käigus hoida, on maskide ja distantsi hoidmise kõrval hästi oluline avalike ruumide väga hea ventilatsioon. Praeguse info kohaselt ei ole koolides ja hooldekodudes ventilatsioon piisavalt hea. Kui palju näiteks on investeeringuid just selle koroonaepideemiaga toimetulekuks?
Kui me räägime ventilatsioonist, siis selge on see, et ruumide õhutamine on üks koroonakriisi ärahoidmise võimalustest. Aga kui me vaatame tänaseid süsteeme, kuidas on ventilatsioonisüsteemid tehtud, siis tavaliselt viivad kõikide ruumide ventilatsioonisüsteemid lõpuks ühte ja samasse kohta kokku, sealt püütakse soojus ära võtta ja suunata see jälle tagasi. Minu teadmiste kohaselt juhtusid suured epideemiad, mis kruiisilaevade peal olid, just seetõttu, et ventilatsioonisüsteemid olid ühtsed. Nüüd on paljudes haiglates viidud teatud osakondade kõik ruumid omaette sisse- ja väljapuhke peale, et viirust mitte niiskuse kaudu levitada. Õhus on niiskust ja seda on bakteritele ja viirustele kindlasti vaja. Praegu on terve suur hulk haiglaid, kus järjest püütakse investeeringuid teha, et viia neid paremasse seisu, uuendada ja renoveerida. Järgmine aasta on haigekassale tegevustoetuseks planeeritud 143,4 miljonit. 2022. aastal loodetakse Euroopa Liidu vahenditest kuue haigla investeeringute mahtu suurendada.
Hanno Pevkur, palun!
Aitäh! Jätkates meie eelmist debatti: tegemist on ikkagi ju struktuursete probleemidega, mis meile siit eelarvest vastu vaatavad. Kuulates siin erinevaid vastuseid ja küsimusi, on ka selge, et see 2 miljardit, mis on puudujääk, ja ainult miljard investeeringuid, on tegelikult enneolematu jama, mis on kokkukeeramisel just tulevaste põlvede jaoks. Kui me tahame tulevaste valitsuste elu eelarve koostamisel natukenegi elamisväärseks teha, siis on selge, et on ikkagi väga hull seis. Tegelikult tahtsin su käest küsida sellist spordimehe küsimust, kuna sa eelmisele küsimusele väga palju ei vastanud, et mis tunne on. Mis tunne on esitada rahanduskomisjoni esimehena selline eelarve, mis ei ole mitte ainult 2 miljardiga miinuses, vaid ei vasta ka kuidagi ei peaministri ega rahandusministri varasematele väljaütlemistele prioriteetide, investeeringute ja kõige muu kohta? Hea klassikaline spordimehe küsimus: mis tunne sul seal on?
Aitäh! Sa võrkpallimehena tead väga hästi, et võrkpalli ei mängita ainult üks minut, vaid võita on vaja viis geimi, või no tuleb võita kolm viiest, aga tihti on võrdsete mängus vaja viis geimi mängida, et kolme punkti kätte saada. Selle eelarve juures on üks asi, mille me oleme võib-olla kahe silma vahele või välja ütlemata jätnud. Eesti eelarve on olnud viimased 15 aastat ju Euroopa Liidu toetusvahendite nägu. Alati siis, kui üks periood lõpeb ja teine pole veel peale hakanud, tekib see koht, et peaks palju investeeringuid tegema, mida on tavaliselt plaanitud teha Euroopa Liidu vahenditest, kuid need vahendid pole veel avatud ja eelmised investeeringud on kas lõppenud või lõppemas. Kindlasti on üks aasta, vahel ka kaks aastat sellised keerulisemad. Loomulikult, ma ettevõtjana ütlen, et mulle meeldiks palju rohkem siin ees rääkida, kui investeeringute mahul oleks veel miljon otsas. Ma olin ka läbirääkimistel üks neist, kes püüdis kõvasti suruda seda poolt, et investeeringute osa suureneks. Samas ma nägin ka, et väga paljudeks asjadeks, kuhu tahaks ja kuhu oleks vaja võib-olla Eesti riigis investeerida, ei olnud valmidust, sest ei olnud lihtsalt ehitusprojekte. Nende läbirääkimiste tulemusena on siin vahendeid järgmiseks aastaks, et ette valmistada ka suurprojekte, mida siis 2022 või 2023 saab alustada.
Helmen Kütt, palun!
Suur tänu, austatud eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Riigikontroll on rääkinud siin saalis väga palju sellest, mis puudutab õpetajate puudust, perearste, päästjaid, politseid. Eile sotsiaalkomisjonis kuulasime Arenguseire Keskuse ülevaadet sellest, milline on Eesti tervishoiu tulevik. Selle eelarve lisast leiame § 9 "Eesti Haigekassa eelarvepositsioon", kus põhitegevuse tulemi miinus hakkab küll nagu vähenema, aga samas on Arenguseire Keskus toonud välja, et haigekassa on väga suures miinuses. Me ei leia siit eelarvest midagi sellist, mis puudutab hooldekodukoha [kättesaadavuse] kergendamist, omastehooldajate teemat, õdede palkasid, õpetajate palkasid. Võib-olla ma kõndisin sellel hetkel kabinetist saali, kui sa seda ütlesid. Muudatusettepanekuid on 44. Kui mitu neist arvesse võeti?
Üks. Aga haigekassale on järgmine aasta planeeritud lisatoetust 143,4 miljonit, 2022. aastal 142 miljonit, 2023. aastal 131 miljonit. Nii et haigekassale on lisavahendid riigieelarves ette nähtud.
Kristen Michal, palun!
Aitäh, austatud juhataja! Hea ettekandja! Jätkame Tallinna Haigla teemal. Mul on hea meel, et te olete nüüd täitsa selgelt kõigile välja öelnud, et aastal 2021 ei ole eelarves senti ega eurotki Tallinna Haiglale. Ja ka lootus välisvahenditele planeerimise jaoks, mida lubati, 30 miljonit ja kõike muud, on tegelikult vaid lootus. Nüüd on mul küsimus: kui see seis on selline, nagu ta on, kas mitte poleks siiski arukas eelarvest eraldada raha, et Tallinna linn või kes iganes selle ettevalmistamisega tegeleb, saaks hakata ettevalmistavaid tegevusi läbi viima? Üht-teist seal juba tehakse. Kui avanevad Euroopa fondid ja tõesti avaneb selline võimalus suur projekt ette võtta, siis selle väikese ajaga õnnestuks see kõik ära teha. See on Eesti jaoks kindlasti oluline investeering. Mida te soovitate?
Aitäh hea küsimuse eest! Nii nagu ma enne su küsimusele vastasin, ühtpidi on see haigla Tallinna linna bilansis ja teistpidi on ka kokku lepitud, et Sotsiaalministeerium ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium ja Tallinna linn on ühiselt leidnud võimaluse alustada ettevalmistusi oma vahenditega.
Kristina Šmigun-Vähi, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud ettekandja! Kristen Michal ja Taavi Rõivas küsisid suuremate investeeringute kohta 2021. aasta riigieelarves, milleks peaminister ja rahandusminister eelarve üleandmisel ja tutvustamisel pidasid Tallinna Haiglat ja päästekoptereid. Teie vastustest tuleb aga kahjuks välja, et eelarves seisavad nende ridade peal suured nullid. Kuidas see saab nii olla? Teie vastustest tulenevalt ei olegi neid eelarves. Kas me siis ei saa uskuda ja usaldada peaministrit ja rahandusministrit?
Aitäh hea küsimuse eest! Ma lause lõppu ütlesin veel, et hetkel laua peal olevas eelarves on selle koha peal nullid, teise ja kolmanda lugemise vahel tulevad siia ka Euroopa Liidu vahenditest planeeritavad investeeringud. Millisena nad tulevad, millise rea peale, kui palju neid tuleb, seda näeme komisjonis eelarvearuteludel ja siis, kui me jõuame kolmandale lugemisele siia suurde saali. Täna ei ole sellesse eelarvesse Euroopa Liidu järgmise perioodi vahendite raha pandud. Kui prognoosida, siis suure tõenäosusega on 2021, järgmine aasta, Euroopa Liidu vahendeid heal juhul sügisperioodil võimalik kasutama hakata, aga see on heal juhul. 2022 on see tunduvalt reaalsem. Need arutelud tulevad rahanduskomisjonis veel teise ja kolmanda lugemise vahel.
Jüri Jaanson, palun!
Suur tänu! Austatud ettekandja! Ma tulen tagasi selle ventilatsiooniteema juurde. Ma ei saa teiega päris nõus olla. Ma loen, et Tartu Ülikooli füüsikud on testinud kaitsemaske ja nende suutlikkust viirust eemal hoida. Selgunud on, et vaid väike osa korduvkasutatavatest maskidest kaitseb viiruste eest. Hoopis olulisem on maskide ja ventilatsiooni koostöö ehk siseruumides on vaja tagada väga hea õhuvahetus. See ongi see küsimus, mida ma eelmine kord küsisin. Aga nüüd ma küsin ikka epideemiaks valmistumise kohta. Kui palju on järgmisel aastal kavas inimesi teavitada just maski kandmise vajadusest ja nendest ohtudest, mis koroonaga seoses on, st kuidas me saaksime hoida ühiskonda, ühesõnaga, vabamana, kui me igaüks individuaalselt läheneksime asjale paremini?
Aitäh hea küsimuse eest! See mask, mis mul siin ees on seni, kuni ma siit puldist jälle ära lähen, on Eestis toodetud ja kõige turvalisem mask. Ma ühele kolleegile juba soovitasin. Tartus seda valmistatakse. Tartu Ülikool tegi just selle uuringu, mis avalikustati mõni päev tagasi. Selle uuringu järgi on selle kaitseefekt peaaegu 100%, 90% kopikatega. Ma ei mäleta täpselt seda protsenti, 90% koma midagi. See info on ka ajakirjanduses levinud ja tootjal on järjekord ukse taga. Teine suur hea tootja on Softcom, kelle maske ma siin ruumis olen näinud. Aga kindlasti on korduvkasutusmaskide juures üks oluline asi: neid tuleb ikkagi vähemalt kuumas aurus hoida 5–10 minutit, veel parem oleks pesta. Lihtsalt iga päev maski ettepanemine ei loo turvatunnet. Kindlasti olen ma sinuga sada protsenti nõus selles, mida sa ette lugesid, et ruume tuleb õhutada, sest siis ei saa viiruse kontsentratsioon jääda suureks. Kõik need ventilatsioonisüsteemid, mis on ehitatud eelmisel sajandil, toimivad viiruse ärahoidmisel kindlasti väga hästi, sest sealt ei tule mitte midagi tagasi. Kõik, mis võetakse, viiakse ära, ja väljast võetakse asemele külm õhk. Aga selle sajandi ventilatsioonisüsteemid on soojusvahetiga ehitatud. Kui soojusvahetile ei ole vahele tehtud süsteemi, et viirused ... Ma loodan, et kõikides haiglates see süsteem sinna vahele pannakse. Ka siin majas, siin saalis ei ole ventilatsioon ju selline, mis ta olema peab. See on sul õigustatud ja õige küsimus, ventilatsioon peaks hästi toimima. Siin kuskil on küll kuulda undamist, aga kui kõik 101 liiget on saalis, siis õhk ei ole mitte kõige värskem. Jaa, õige on see, et sellele teele tuleb ventilatsiooniga minna, eriti just sellistes kohtades, kus rahvast rohkem koguneb. Aga seal on ka teine pool: need, kes ventilatsioonisüsteemidega tegelevad, peavad jälgima, et soojusvaheti ei tooks seda viirust tagurpidi uuesti tagasi. Mina ei ole selle eriala spetsialist, aga selles valdkonnas on Eestis väga palju tugevaid isiksusi ja ettevõtjaid, kindlasti oskavad nad seda jälgida. Ma tean, et sellel aastal on juba mitmed haiglate osakonnad uuele ventilatsioonisüsteemile üle läinud.
Indrek Saar.
Aitäh sõna andmast, lugupeetud juhataja! Austatud komisjoni esimees! Me oleme täna, ja mitte ainult täna, rääkinud pikalt ja põhjalikult haiguspäevade hüvitamisest. Nii kurb kui see ka ei ole, tulemust ei ole, kuigi valitsus väidab, et nad juba mitu kuud sellega tegelevad. Aga isegi sellisel juhul, kui rakendub see variant, nagu valitsus on öelnud, et nad ehk jõuavad 1. jaanuariks midagi kokku leppida, siis tahab see järgmise aasta eelarvest ju ka tõenäoliselt mingeid vahendeid saada. Praegu ei paista eelarves kuskil, et lisavahendeid kavandataks, ja sotsiaaldemokraatide muudatusettepanekut komisjonis ka ei toetatud. Kas on kavas lükata kogu see täiendav haiguspäevade hüvitamine tööandjate kaela või kuidas seda peaks eelarveliselt tulevikus lahendama?
Aitäh hea küsimuse eest! Tagantpoolt alustades: kindlasti ei ole olnud plaani lükata haiguspäevade hüvitamise kulud ettevõtjate kaela. Meil on selle aasta lisaeelarvega valitsuse reservi antust tänase seisuga alles veel üle 100 miljoni euro ja kui vajadus tekib, siis on võimalik see nendest vahenditest katta. Täna on see vaidlus, et teie erakond on pakkunud seda esimesest päevast, suur osa sellest saalist on rääkinud, et alates teisest päevast. Kindlasti on vähemalt kahte päeva vaja kuidagi kompenseerida. Kui see on lühem haigestumine, siis selle kulu jääb ettevõtja kanda.
Indrek Saar, teine küsimus, palun!
Jaa, väga sümpaatne, kui te ütlesite, et reservis on üle 100 miljoni euro, mida võiks kulutada haiguspäevade jaoks. Kas te oskate siis mulle seletada, et kui me oleme mürinal keset teist viiruselainet ja nakatunute arv on kõrgem kui kunagi varem – meil on ligi 100 inimest haiglas ja Terviseamet juhib juba pikemat aega tähelepanu, et eelkõige on probleemne just töökohtadel nakatumine ehk töökohakolded –, siis miks ei oleks võinud juba mõnda aega tagasi või vähemalt tänasest või homsest või kohe nüüd seda reservi kasutada selle jaoks, et täiendavalt haiguspäevi hüvitada? Seal ei ole ju küsimus selles, nagu keegi nõuaks, et see peab ilmtingimata ainult esimesest päevast olema. Oluline on see, et inimesed ei kaotaks väga oluliselt oma sissetulekutes ja neil ei oleks möödapääsmatu minna haigustunnustega tööle.
Aitäh! Nagu kevadel suudeti eriolukorras teha kiire otsus ja kolm kuud – kui ma õigesti mäletan, siis see oli kolm kuud – oli võimalik võtta haiguslehte, ilma et oleks pidanud kohe perearsti juurde minema, nii on ka täna: kui haigestumine suureneb ja olukord muutub kriitiliseks, siis on kindlasti võimalik see otsus kiirelt teha. Ma olen sinuga nõus, et teatud perioodil, kui olukord nõuab, võiks haiguslehti hüvitada – see on minu isiklik arvamus – teisest päevast. Ma mäletan, et kevadel, kui see otsus tehti, siis esimese kahe päevaga võttis haiguslehte suures osas teenindav personal. Aga ma saan nendest aru, oli kriis, oli ohtlik ja ei olnud ka turvasüsteeme, ei olnud ekraane ega mitte midagi poodides ega apteekides. Tänaseks on need lahendused olemas. Niipalju, kui mina nende läbirääkimiste juures olen olnud, võin öelda, et valitsus on valmis vajaduse korral selle otsuse kiirelt tegema.
Helmen Kütt, teine küsimus, palun!
Suur aitäh, lugupeetud eesistuja! Austatud ettekandja! Nii teie, Tõnis Mölder kui ka peaminister räägite kõik seda, mis toimus kevadel. Me oleme jõudnud sügisesse, kui te veel ei tea, ja kohe on tulemas talv. Haiguskordaja on võrreldes kevadega praegu tunduvalt kõrgem. Tõesti, Terviseamet on teatanud, et levik ei ole enam mitte ainult töökollektiivides, vaid ta on nimetanud Tallinna ja Harju piirkonda lausa leviku koldeks. See, mis kevadel tehti – tunnustame valitsust, palgatoetus ja see, mis puudutas haiguspäevade hüvitamist –, oli väga tore. Millal te jõuate nüüd sügisesse ja talve? Ärge rääkige vastates, et see, mis kevadel tehti, oli hea ja õige. Me oleme nõus. Aga mis saab edasi?
Aitäh, Helmen! Ma vist kuidagi valesti väljendusin. Ma ei tahtnud öelda, et kevadel tehti ja nüüd ei peaks tegema. Iga nädal kahel päeval istub valitsus pikki tunde koos koroonakomisjoniga. Neile on antud volitus, et sel päeval, kui see vajadus seal komisjonis välja öeldud on, see otsus ka tehakse, kindlasti mitte keegi poliitikutest ühtegi takistust sellele ei tee. Aga see ei ole mõeldud nii, et see peaks olema aastateks, vaid teatud perioodiks tuleb see otsus teha, kui olukord selline on, aga seda ütlevad spetsialistid. Mina kindlasti ei ole selle valdkonna eestkõneleja.
Aitäh, lugupeetud ettekandja! Rohkem küsimusi ei ole. Me alustame läbirääkimisi. Jürgen Ligi, palun!
Austatud juhataja! Austatud kolleegid! Las kuludest räägib keegi teine. Minu jaoks on kulud lihtsalt üks menüü ja see, kas menüü on meile kättesaadav ka tulevikus, sõltub ikkagi sellest, kas meil on olemas ka vahendid asja katmiseks. Ainus tähtis asi, mis eelarves on, on see, kas tulud ja kulud on kooskõlas omavahel ja kas nad on kooskõlas majandusolukorraga. Sellel aastal, tuleval aastal, eelmisel aastal nad seda kaugeltki ei olnud ega ole. Mina sain rahandust juhtida, riigirahandust fiskaal- ja maksupoliitika poole pealt, aegadel, kui me lugesime korras rahandust Eesti auasjaks, rahvuslikuks uhkuseks, mis meid paigutas kusagilt kaugelt idast eesrindlike riikide hulka. Ma sain käia ministrina esinemas ja näitamas graafikuid, kus meie võlatase oli tänu sellele hoiakule kõige madalam Euroopas ja meie eelarve tasakaal, st võla allikas, kui mitte Euroopa parim, siis üks kolme parima hulgast. Seejuures saime alati näidata ka seda, et meie sotsiaalne olukord paraneb väga kiiresti ja me oleme võimelised selle juures eraldama 2% kaitsekuludele. Öeldi, et haridusvaldkonnas ja investeeringute koha pealt olime taas Euroopa tipp. Tähendab, eelarve probleem ei ole mitte selles, et me oleksime olnud kuidagi kitsid. Me tegime lihtsalt tarku valikuid. Mida see eelarve näitab? Põhiliselt kolme asja. Mitte seda, mida siit puldist nüüd ette loetakse ja kõnedes paberilt ette vuristatakse. Olulised ei ole mitte need kulud, vaid see, et me oleme Euroopa parimate hulgast kukkunud kõige viimaseks, me oleme ainus riik, kellel järgmine aasta struktuurne miinus kasvab. Meie struktuurne miinus eelarves on Euroopa suurim ja meil on kõige kiirem võla kasv. See on selgelt kõige halvem eelarve olukord, mis olla saab. See on eelarve olukord, siin ei ole küsimus ajaloos, vaid just nimelt eelarves. Eriti hull on seejuures, et siin käivad järjest peaminister (eile käis ta küll komisjonis), rahandusminister ja ka komisjoni esimees rääkimas, et oh, asi on mingisugustes rasketes aegades ja sellest tuleneb kõik. Ei tulene ju. See peaminister käristas struktuurset miinust majandusbuumi ajal täpselt samamoodi. Eelmine aasta oli see 2,3%, mis rikub igasuguseid reegleid. Alati tehakse eelarve miinuses ja alati on tegelikkus veel hullem. Praegune tegelikkus on veel hullem, kui me oskasime kunagi ette kujutada. Me oleme Euroopa halvim. Sellele vaatamata kiidetakse, et see on üks jube hea eelarve, ja kolmainsus käib jälle pressikonverentsi andmas. Nende hulgas on Isamaa, kes justkui varem on tahtnud, et see asi kirjutataks põhiseadusesse, et me oleme rahanduslikult vastutustundlikud. Struktuursest miinusest, kullakesed, ei kasvata välja, see on bluff. Struktuurne miinus ongi see, et majanduse olukord on juba arvesse võetud, aga ikkagi ka majanduse olukorraga võrreldes me elame üle jõu. See ei tähenda eelarve nominaalset tasakaalu, see tähendabki seda üle jõu elamist. 6,6% ja 6,7% miinust, see on tegelikult kohutav ja see määrab meie rahanduse käekäigu väga pikaks ajaks ette. Teiseks, see jutt, et meil on siin mitu asja ja mitu otsa ja laenukoormus on madal jne. See on ajalugu, laenukoormus on eelmiste valitsuste vastutustunne, tegelikult üle-eelmiste valitsuste, mitte eelmise valitsuse. See ei kirjelda kuidagi seda olukorda, kuidas me järgmine aasta tohime kulutada. Järgmisel aastal me tohime kulutada nii, et me ei teeks rahandusele ja majandusele kahju, aga see eelarve teeb selgelt rahandusele ja majandusele kahju. Ei ole niimoodi, et mida rohkem riik kulutab ... Palun lisaaega!
Lisaaega kolm minutit. Palun!
Aitäh! ... seda uhkem ja seda toredam, seda paremaks läheb elu. Ei ole niimoodi. Riigi sekkumine majandusse on üldse vaieldav. Aga makromajanduslikult ka Keynes ei ajanud seda, et peab elama kogu aeg üle jõu. Struktuurne tasakaal on see, mida pidas silmas ka teie sõber Keynes. Headel aegadel hoitakse kokku, halbadel aegadel antakse hagu, struktuurse tasakaalu korral see toimib. Teie olete tugevasti võimendanud, te kallate bensiini peale majandustsüklile, teete asja hullemaks headel aegadel ja lähete hoopis sügavamasse miinusesse, kui tohib, sel ajal, kui majandus juba kosub. Järgmine aasta hakkab majandus kindlasti kosuma, võrreldes selle aasta raskemate aegadega. See on teie endi prognoos, see on teie endi eelarve alus. See üle 6%-line miinus näitab, et te olete täiesti vastutustundetu koalitsioon. Üle jõu elamine kahjustab majandust, ärge unustage ära, see tekitab majanduses ebaõiglast konkurentsi riigi poolt, see tekitab konkurentsivõime langust, see võtab ära tööjõudu, see võtab ära investeeringuid ja ressursse üldiselt. Ärge öelge, et see on kontratsükliline poliitika. See on absoluutselt naeruväärne. Peaminister on selle sõna ära õppinud. Eile ta kasutas seda jälle, et me hakkame järgmine aasta projekteerima, see on nüüd kontratsükliline poliitika. See eelarve kogu selle asja juures tegelikult ei täida neid eesmärke, kui öeldakse, et me tapame koroonat, et see on koroona võitmise eelarve. See ei ole ei makromajanduslikult koroona tapmine ega ole seda ka meditsiiniliselt. Umbes 20 miljonit läheb eelarvest meditsiini otstarbel ja majandustsükli silumiseks ei lähe siit mitte midagi, see on valesti ajastatud, valesti suunatud. Minu arvates on siin ainult üks oluline, tõesti oluline muudatusettepanek, see on see (see on tekstiline, me oleme selle esitanud), et eelarve tuleb viia struktuursesse tasakaalu 2023. aastaks. Sedasama on öelnud Eesti Pank ja sedasama on öelnud eelarvenõukogu. Palun seda muudatusettepanekut arvestada! Aitäh!
Kalle Laanet, palun! Protseduuriline küsimus, Sven Sester, palun!
Aitäh! Kas teisel lugemisel ei ole enne fraktsioonid ja pärast ...?
Ei ole. Kõigil on õigus ... (J. Ligi kohalt: "Ma olengi fraktsioon.") Ja oled fraktsioon ka. Kõigil Riigikogu liikmetel on teise lugemise ajal võrdsed õigused. Palun!
Palun kolm minutit lisaaega, härra aseesimees!
Kaheksa minutit Kalle Laanetile.
Kui te, härra Sester, tähele panite, siis ma lasin härra Ligi ette. Head kolleegid! Eks ma ole nii kaua, kui ma olen siin Riigikogus olnud, seisnud ikka sisejulgeoleku ja siseturvalisuse eest, nii ka selle riigieelarve menetluse käigus. Eesti Päästeala Töötajate Ametiühing pöördus Riigikogu riigikaitsekomisjoni ja rahanduskomisjoni poole üleskutsega, et poliitikud võiksid mõnikord oma lubadusi pidada. Mõnele poliitikule võib see mõte oma originaalsuses isegi meeldima hakata. Mure ise ei ole muidugi üldse originaalne: väikesed ja aastateks külmutatud palgad. Arstid on kuidagi vaiksemaks jäänud, õpetajate palkadest ja töötingimustest kõneldakse iga päev ning enam üldsegi mitte nii traagilise tooniga nagu aastaid tagasi. See ei tähenda kahjuks, et tervishoidu ja hariduse andmist küllaga rahastatakse, kuid asjad vähemalt liiguvad, vähehaaval. Aga päästjad ja lubadused? Päästjate näod olid möödunud kevadel valitsuse tegemise ajal naerukil, kuna Eesti Keskerakonna, Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna ja Isamaa Erakonna sõlmitud valitsusliidu aluspõhimõtted aastateks 2019–2023 lubasid päästjate palga tõusu. Aastaid kestnud ebaõiglus, mis on päästjatest siseturvalisuse valdkonna kõige madalamalt tasustatud töötajad teinud, ununes. Lootusrikkalt päästeti, demineeriti, abistati hätta sattunud inimesi, korraldati kohalike omavalitsuste kriisitegevusi, õpetati varjuma ning – vaat, et veel kõige tähtsam – ennetati ja õpetati õnnetusi ennetama värske innuga. Siis loeti valitsuse poolt Riigikogule antud eelarve eelnõust, et pikalt oodatud palgatõusu ei tule. See lükkub edasi määramatusse. Kas päästjad riputasid kindad varna ja läksid koju? Ei, nad jätkavad kohusetundlikult oma tööd, kuigi on oht, et peatselt tuleb neil hambad varna riputada. Nii ma kirjutasin oma arvamusloos Saarte Hääles. Jah, ma tegin koos Riigikogu liikmete Hanno Pevkuri, Madis Millingu, Ants Laaneotsa ja Johannes Kerdiga muudatusettepaneku, et riigieelarves, mis katab 2021. aastat, oleks päästjatele 16,7 miljonit lisaeurot, et nad saaksid vähemalt Eesti keskmist palka. Saab näha, milline see hääletustulemus saab olema. Aga mitte ainult sellest ei tahtnud ma rääkida. Tegelikult me ju tegime veel ettepanekuid. Need puudutavad tõesti Eesti riigi julgeolekut: 10 miljonit eurot rannakaitsesse ja 20 miljonit keskmaa õhutõrje jaoks. Need muudatusettepanekud on Eesti turvalisuse ja julgeoleku seisukohalt kindlasti ääretult olulised. Nii et eelkõige on nüüd vaade koalitsioonipoliitikute poole. Loodetavasti, kui nad ka nupuvajutusega ei toeta neid ettepanekuid, siis ehk oma mõtetes. Aitäh!
Aivar Sõerd, palun!
Aitäh, austatud juhataja! Head kolleegid! Täna avaldas Euroopa Komisjon majanduspoliitika paketi ja seal on liikmesriikide eelarvekavade ülevaade. Eesti torkab silma mitme olulise riigirahanduse näitaja poolest ja on langenud kõige viletsamate riikide gruppi. Me pole sellesse olukorda jõudnud ainult tänavuse eelarvega, peame minema mõne aasta tagasi. Eelmisel nädalal oli siin eelmise aasta majandusaasta aruande arutelu. Tuletan meelde, et eelmise aasta eelarvet esitles Isamaa rahandusminister, kes rääkis siin samasugust roosamannajuttu, nagu me täna kuuleme. Siis räägiti, et eelarve pidi olema ülejäägis. Nüüd räägitakse, et me liigume ülejäägi suunas ja kunagi tulevikus hakkame võib-olla ka kulusid kärpima. Samasugust muinasjuttu kuulsime siin ka 2018. aasta lõpus. Ja mis see tegelikkus oli? Selle asemel, et struktuurne puudujääk oleks vähenenud, struktuurne puudujääk suurenes. Aga eelmine aasta oli veel väga ilus aeg võrreldes praegusega: majandus kasvas 4%, eelarve tegemisel arvestati 2%-ga. Aga juba siis mindi seda teed, et hakati jooksvate kulude katteks laenu võtma. 186 miljonit eurot kasvas laenukoormus eelmisel aastal. Miks ma seda räägin? Asi on selles, et nüüd räägitakse seda juttu, et vaadake, näete, on kriisiaeg ja kõik võtavad laenu. Aga 2019 oli veel päris ilus aeg ja väga paljud liikmesriigid kasutasid seda aega selleks, et eelarvet tugevdada. Paljud olid eelarvega ülejäägis, Eesti liikus puudujäägi suunas. Nüüd see puudujääk suureneb märkimisväärselt ja me oleme kõige olulisemate rahandusalaste näitajatega või riigieelarvet puudutavate näitajatega kõige viletsamate riikide hulka jõudnud. Edasi, nüüd tuleme selle eelarve juurde. Siin on, nagu ma ütlesin, palju sees sellist muinasjutuelementi, millest rahanduskomisjoni esimees rääkis. Kõigepealt, see number, et investeeringuid on 1,9 miljardit eurot. Ei ole, riigieelarves on investeeringuid 963 miljonit eurot. Selle eksitamisega üritati põhjendada 2,3 miljardi suurust laenukohustuste kasvu järgmisel aastal. Samas sisaldab tegelik investeeringute summa pooles ulatuses ka eurotoetusi. Pool miljardit eurot investeeringuid riigisisesest rahast on see, mida saaks ka regulaarsetest tuludest rahastada. Muuseas, tulud kasvavad järgmisel aastal 5% ehk üle poole miljardi euro. Aga mida me selle laenuraha eest saame? Räägitakse igasugustest Tallinna haiglatest ja helikopteritest ja neljarealistest teedest, mida eelarves ei ole. Aga mis eelarves on ja mida me selle laenuraha eest saame? Noh, uute teede puhul seda, et 3 miljonit Via Baltica lühikese lõigu pikenduseks ja 10 miljonit läheb Kardla–Kärevere lõigule. Kõik suuremad projektid on need, mis on praegu päevakorral ja mida suures osas rahastatakse Euroopa Liidu rahaga. Palun ka lisaaega!
Kolm minutit, palun!
Nii. Võõbu ristmik, Võõbu–Mäo lõik. Need on kõik praegused olemasolevad projektid, rääkimata Rail Balticust, kus on ka ju ikkagi Euroopa Liidu eelarve raha. Nii et selles olukorras, kus laenuraha läheb põhiliselt eelarve jooksvate kulude katteks, on veel häbematust lisada siia ka, võib öelda – ma arvan, et ei liialda –, laenurahaga kinni makstud katuserahad. Seda tuleb ka muidugi öelda, et praeguse valitsuse teene ei ole see, et Eestil on ajalooliselt väike võlakoormus. Kui vaadata seda värskelt, täna tulnud Euroopa Komisjoni materjali, siis eranditult järgmisel aastal liikmesriikide eelarve puudujääk väheneb. Ainuke on Eesti, kellel eelarve puudujääk suureneb. Eesti jõuab oma eelarve järgmise aasta puudujäägi suuruselt Prantsusmaa ja Itaalia tasemele. Kreeka eelarve puudujääk väheneb näiteks oluliselt rohkem. Ka keskmiselt võlakoormus järgmisel aastal väheneb, Lätil väheneb, Itaalial väheneb, Kreekal väheneb. Nii et siin on tõsine järelemõtlemise koht. Lõpetuseks ütlen lihtsalt seda, et eks me paari aasta pärast, kui me hakkame menetlema 2021. aasta eelarve täitmise aruannet, näeme, et need jutud, mida praegu räägitakse, ongi selline roosamannajutt, mida ei maksa tõsiselt võtta. Me saame näha, et tänase koalitsiooni eelarvejutt ja eelarve tegelik seis on nagu kaks eri maailma. Ma võin ennustada, et tuleb teadmine, et investeeringud praktiliselt ei kasvanud või kasvasid veidi euroraha toel ning laenuraha läks põhiliselt eelarve püsikulude katteks. Seda saame kuulda ja näha eelarve täitmise aruandest. Tänan tähelepanu eest!
Liina Kersna, palun! Kaheksa minutit Liina Kersnale.
Head kolleegid! Meie ees on palju olulisi teemasid, eriti riigieelarvet menetledes. Need on teemad, mis reaalselt puudutavad ja muudavad inimeste elusid. Aga meie ees on aeg-ajalt ka elu ja surma puudutavad küsimused. Ühe sellise teemaga tahangi ma teie poole pöörduda. Nagu te teate, on meil käimas lapse õiguste kuu. Kuidas meil on siis tagatud lapse õigused, näiteks lapse õigus elule ja tervisele? Alaealiste psüühikahäirete levimuseks hinnatakse 12–20%. See tähendab, et meil võib olla 12 000 15–19-aastast noort, kellel on diagnoositav ja ravi vajav vaimse tervise häire. Muuseas, hiljuti avaldatud Arenguseire Keskuse raport ütleb, et rahvusvaheliste hinnangute järgi võib arvata, et vähemalt iga teine vaimse tervisega hädas olev ravivajaja jääb Eestis ilma ravita. Nii praktikud, psühholoogid, psühhiaatrid, perearstid, vaimse tervise õed kui ka teadusuuringud ütlevad, et koroonaaeg on mõjutanud ja mõjutab kindlasti ka edasi inimeste vaimset tervist, sh laste ja noorte vaimset tervist. Me teame, et kui lapsevanem on stressis, on suure tõenäosusega stressis ka laps. Eestis läbiviidud uuring ütleb, et viimase 30 päeva jooksul on stressi tundnud kokku 69% elanikest, sh 14% suurel määral ja 7% väga suurel määral. Kõige enam tunnevad stressi just noored. Näiteks, 15–25-aastastest Eesti noortest 40% leidis, et nende stressi- ja pingetase on kõrgem kui viimastel kuudel. Head kolleegid! Lapsi, kes on endalt elu võtnud, on sellel aastal kolm kuni neli korda rohkem kui varasematel aastatel, sh 12-aastane, 13-aastane, 14-aastane ja 15-aastased lapsed. Juba varasema statistika järgi me ju tegelikult teame, et heaoluriikide hulgas on Eesti laste ja noorte enesetappude arvuga esiviisikus. Juba enne COVID-i aega oli meile teada, et 15- või 14–15-aastastest noortest 33% on ennast tahtlikult vigastanud. Üle poole 15-aastastest tüdrukutest on tundnud depressiooni sümptomeid. Kui need numbrid ei pane meid, seadusandjaid, tegutsema, siis mis üldse paneb? Koolipsühholoog on laste vaimse tervise jaoks ülioluline esmatasandi spetsialist, et tulevasi tõsisemaid probleeme ennetada. Vastavalt seadusele tuleb vajaduse korral tagada õpilasele tasuta psühholoogiteenus nii üldharidus- kui ka kutsekoolis. Viimaste andmete põhjal töötas koolipsühholoog 36%-s koolidest. Lisaks, kui koolipsühholoogide ühing ütleb, et oleks hea, kui ühe koolipsühholoogi peale oleks 200–300 last, siis reaalsuses on ühe koolipsühholoogi kohta üle 800 lapse. See tähendab, et enamikule lastest ei ole tasuta psühholoogiteenus vajaduse korral kättesaadav. Mida meie, seadusandjad, saame siis teha? Koolipsühholoogi ettevalmistus peaks kestma kokku kuus aastat: kolm aastat bakalaureuseõpet, kaks aastat magistrantuuri ja üks aasta juhendatud praktikat ehk kutseaasta. Et tagada kutseaasta jooksul kvaliteetne praktiliste õppeainete õpetamine, juhendajate tasu ja kutseaastal osalejate töötasu 10 osalejale, on selle eeldatav maksumus 225 000 eurot. Seda riik ei rahasta. Aga peaks, sest koolipsühholooge on meil liiga vähe. Kohe oleks muuseas juurde tarvis 140 täiskohaga koolipsühholoogi. Täna anti Riigikogu menetlusse abieluteemalise rahvaküsitluse eelnõu, mille kuluks on hinnatud 2 miljonit eurot. Lisaks plaanib rahvastikuminister teha poole miljoni euro eest pereväärtuste väärtustamise kampaaniat. Selle raha eest saaks koolitada 112 koolipsühholoogi. Kampaaniaid võib teha ja ka peab mõnikord tegema. Ka rahvaküsitlusi võib teha, aga minu hinnangul alles siis, kui elu ja surma küsimused on meil siin saalis lahendatud. Ei plaanitav rahvaküsitlus ega pereväärtuste kampaania ei ole elu ja surma küsimus. See on poliitilise valiku küsimus. See, kas laps ja noor saab õigel ajal abi, võib reaalselt olla elu ja surma küsimus, lapse elu ja surma küsimus. Sotsiaalministeerium küsis vaimse tervise teemade jaoks lisaraha 5 miljonit eurot, sai miljoni ja sellest miljonist 400 000 läheb kliiniliste psühholoogide kutseaasta rahastamiseks. Lõpuks ometi, see on tõesti hea uudis. Eelmisel aastal koalitsiooni liikmed ei toetanud meie samateemalist ettepanekut. Ülejäänud 600 000 on mõeldud erakordseks ühekordseks rahasüstiks. Sel aastal olen ma koos kolleegidega teie ees kolme muudatusettepanekuga, mis toetavad laste vaimset tervist: koolipsühholoogide kutseaasta rahastamine, lasteabitelefonile lisaraha eraldamine, sest pöördujate arv on mitmekordistunud, ja seksuaalselt väärkoheldud lastele suunatud lastemajateenuse avamine Lääne-Eestis. Kokku summas alla 600 000 euro. Aga raha vajaks kindlasti ka süsteemne suitsiidiennetus, noortele suunatud ravikodud ja paljud teised olulised vaimse tervise teenused. Vaimse tervise teemad, head sõbrad, on elu ja surma küsimused. On meie, täiskasvanud inimeste ja ka seadusandjate kohustus tagada, et iga lapse elu ja tervis oleks hoitud. Aitäh!
Andres Sutt, palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea kolleeg Liina Kersna rääkis just äsja emotsionaalselt ja kirega päris probleemidest. Päris probleemidest, mille lahendamiseks on vaja mõned sajad tuhanded või mõned miljonid. Ja siin me oleme. Järgmise aasta lõpuks ületab Eesti riigivõlg 6,6 miljardit. Teiste sõnadega, riik võtab meie, maksumaksjate nimel tuleva aasta lõpuks laenu 5100 eurot iga elaniku kohta. Kui valitsus saab jätkata homset-ei-tulegi-rahanduspoliitikaga, kasvab nelja aastaga riigi nimel võetav võlg 8000 euroni iga Eesti elaniku kohta, imikust raugani. Mis me selle eest saame? See on õigustatud küsimus. Kas investeeringud, mis teenivad raha tagasi, või hoopis paisunud kuludega ja sihita triiviva riigi? Eesti rahvastik vananeb, see on fakt. Jah, koroonakriisis on tuhanded inimesed kaotanud töö, kuid ettevaates on Eesti suurim probleem tööjõupuudus. Haigekassa toodab järgmise nelja aastaga miinust üle 500 miljoni. Probleem on teada, aga lahendusest ei julgeta rääkida. Pensionikassa defitsiit kasvab samuti, demograafia tõttu. Sõnum on lihtne: mida noorem inimene, seda enam sõltub sinu heaolu vanaduses ise aktiivse tööea vältel säästetust ja investeeritust. Nädal tagasi kolmapäeval andis riigikontrolör siinsamas väga karmi ülevaate esmatähtsate avalike teenuste tulevikust. Meil ei jätku kümne aasta vaates – ja see on peatselt – perearste, õpetajaid, päästjaid, politseinikke, sest järelkasvu ei tule lihtsalt peale. Me oleme uhked, et Eesti sai Pipedrive"i abil viienda ükssarviku – ettevõtte, mille väärtust hinnatakse üle miljardi USA dollari. Aga mida me teeme riigina selleks, et tuleks kuues ükssarvik, seitsmes ükssarvik jne? Et värsked Pipedrive"i äriinglid oleksid motiveeritud oma globaalseid ideid realiseerima Eestis, mitte mõnes teises riigis, mida me selle jaoks riigina teeme? "Eesti 2035" strateegia, mida me ka siin Riigikogus arutame, seab eesmärgiks saavutada 15 aastaga tootlikkuse tase, mis on võrdne 110%-ga Euroopa Liidu keskmisest. Mulle meeldib ambitsioon. Aga kuidas selle eesmärgini jõuda? Vananeva rahvastikuga riigis eeldab see olulist investeeringute kasvu ning palju suuremat innovatsiooni majanduses tervikuna. Ometi, rakendusuuringute keskuse loomist koalitsioonipoliitikud 2021. aasta eelarves ei toetanud. Riigikogus arutlusel olev välismaalaste seaduse muutmise seadus ei saada kuidagi signaali, et talendid on Eestisse teretulnud. Otse vastupidi. Eesti vajab strateegilist juhtimist ja julgeid otsuseid, selleks et teha suuri asju. Peaaegu 2000 miljonit defitsiiti kulub märkamatult, kui seda jagada sadade projektide vahel ilma prioriteete seadmata ja suurt plaani omamata. Eesti riiki ei saa ega tohi juhtida nagu majavalitsust, aga just seda praegune valitsus teeb. Vastutustundlik eelarve vaatab kaugemale kui üks aasta. Ja meie muudatusettepanekud just strateegilisest vaatest lähtuvadki. Head kolleegid, teil on võimalus neid ettepanekuid toetada. Aitäh!
Mart Võrklaev, palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Samal ajal, kui meie siin Riigikogus menetleme 2021. aasta riigieelarve seadust, arutavad kohalikud volikogud valdade ja linnade järgmise nelja aasta eelarvestrateegiate ning 2021. aasta eelarvete üle. Kestva kriisi tingimustes on selge, et enamikus omavalitsustes on tulumaksu kui omavalitsuste põhilise tuluallika laekumise kasv paremal juhul pidurdunud või keerulisematel juhtudel koguni languses. Olenemata tulubaasi langusest ei ole omavalitsustel võimalik järsult majandamis- ja tööjõukulusid kärpida. Valdavalt on need seotud lasteaedade ja koolide ülalpidamisega ning lasteaiaõpetajate ja tugipersonali palkadega, samuti sotsiaalse kaitsega ja erinevate toetustega. Seega, teadmata kriisi pikkust ning sügavust, kuid soovides samas omavalitsuses vastutustundlikku eelarvepoliitikat ajada, lükatakse raha kokkuhoiu eesmärgil edasi eeskätt investeeringuid. Samas on omavalitsuste planeeritud investeeringud vajalikud kohapeal elavatele inimestele ning nende edasilükkamine tähendab vähem teenuseid. Tegemata võivad jääda lasteaia juurdeehitus, kooli remont, suurem tee-ehitus või kergliiklustee ehitus. Kõik nimetatu on oluline kohalikule kogukonnale ja selle tegemata jätmine või edasilükkamine suurendab omakorda survet järgnevate aastate eelarvetele. Jah, paljudel omavalitsustel on olemas laenuvõimekuse puhver. Kevadel andsime Riigikogus omavalitsustele võimaluse laenukoormust suurendada ning eile arutasime siin selle võimaluse pikendamise üle. Kuid kriisioludes on omavalitsuste jaoks pankade pakutavate laenude intressid oluliselt tõusnud ehk laenude võtmine on kriisieelse ajaga võrreldes oluliselt kallimaks läinud. Kui 2020. aasta algul võis omavalitsus 10–15 miljonit laenata intressiga 1% ja aastaid varem oli see 0,5%, siis selle aasta keskpaigaks oli see konkreetse omavalitsuse, Rae valla näitel tõusnud 1,6% peale. Tänaseks on see ilmselgelt veel kõrgem. Lisaks on praktika põhjal selgunud, et intressid on kallimad väiksemate summade puhul ja nende väiksemate omavalitsuste jaoks, kes asuvad linnadest kaugemal. Olukorras, kus omavalitsuste tulubaas väheneb ja omavalitsustel on vaja teha elanike jaoks vajalikke investeeringuid, on aga laenu kasutamine paratamatus. Omavalitsused on aga enne kriisi arvestanud investeeringute tegemisel nii suuremate omavahenditega kui ka madalamate laenuintressidega. Uues olukorras, kus laenukoormust tuleb suurendada ja intressid on tõusnud, suurendavad need seitsme kuni kümne aasta jooksul laenude tagasimaksete suurust, mis seab omakorda löögi alla järgnevate aastate eelarvestrateegiates ja eelarvetes planeeritud tegevused. Seda, et omavalitsused järgivad konservatiivset eelarvepoliitikat ning teadmatuse tõttu tuleviku ees lükkavad edasi või jätavad ära investeeringuid, kajastab ka Rahandusministeeriumi kohalike omavalitsuste finantsjuhtimise osakonna juhataja Sulev Liiviku käesoleva aasta oktoobris koostatud analüüs "Majanduse elavdamine on kohaliku omavalitsuse kätes ja huvides". Analüüsis viidatakse muu hulgas vajadusele teha just kriisi ajal investeeringuid, sest majanduslanguse tingimustes annab iga investeeritud 1 euro 1,5-kordse võimenduse ehk iga majandusse panustatud euro tooks tagasi 1,5 eurot. Analüüs toob välja, et näiteks ca 130 miljoni eest tehtud investeeringud võiks jämedalt hinnates tuua kaasa 5–10 miljonit eurot täiendava tulumaksu laekumist omavalitsustele. Oleme valitsuse käest korduvalt kuulnud, et riik on kriisi kulude katmiseks saanud väga soodsat, ligi nullintressiga laenu. Riigil seisab likviidsusreservis üle 2 miljardi euro soodsatel tingimustel saadud kasutamata laenuraha. Olen esitanud 2021. aasta riigieelarve seaduse kohta muudatusettepaneku, mille eesmärk on riigi poolt omavalitsustele soodsa null- või ligi nullintressiga ... Palun lisaaega!
Kolm minutit lisaaega. Palun!
... pikaajalise laenu andmine. Väljamakseperiood võiks olla näiteks kaks aastat, 2021–2022, viimasest väljamaksest maksepuhkus paar-kolm aastat, tagasimakseperiood seitse kuni kümme aastat ja pakutav laenusumma kokku 100 miljonit eurot, mis kaetakse riigi võetava laenuga või võlakirjaemissioonide abil, mis riigil juba tehtud või plaanis. Tulenevalt Vabariigi Valitsuse määrusest "Laenu ja riigigarantii taotlemise ja andmise tingimused ja kord", on laenu andmisel isikule, kellel ei ole avaldatud ametlikku krediidireitingut, antava laenu intressimääraks intress, millega riigil oleks laenulepingu sõlmimise ajal võimalik sarnastel tingimustel võlakohustusi võtta. Ehk täna kuuldud rahanduskomisjoni esimehe väide, et riik ei saa anda nendel tingimustel, millega ta ise laenu saab, omavalitsustele laenu edasi, ei ole minu hinnangul päris korrektne. Määrusest tuleb selgelt välja, et kui riik saab soodsalt laenu, siis võib ta seda niisama soodsalt edasi anda. Samasisulist ettepanekut soodsa laenu andmiseks omavalitsustele on 2020. aasta lisaeelarve menetluse ajal palunud kaaluda ka Eesti Linnade ja Valdade Liit, saates selle kohta ettepaneku Riigikogu rahanduskomisjoni esimehele. Seega, head kolleegid, kutsun teid üles kriisi ajal kohalikke omavalitsusi toetama. Selle otsusega ei toeta me niivõrd kohalikke omavalitsusi või volikogusid eelarvete tegemisel, vaid eeskätt ikka inimesi kohapeal, kelle jaoks neid investeeringuid tehakse ja kelle elukeskkond sellest paremaks muutub. Aitäh ja loodan teie toetusele!
Heidy Purga, palun!
Suur tänu, lugupeetud eesistuja! Head kolleegid! Võtsin siia pulti kaasa lausa selle riigieelarve seaduse esimese dokumendi, mis on väga mahukas, ja tuletasin endale meelde (seda tahan siin ka teiega jagada), mida kirjutas Haridus- ja Teadusministeerium enda eelarve kirjelduse juurde: "Olulised tegevused 2021 eesmärkide täitmiseks. Olulist tähelepanu pööratakse õpetajate, haridusasutuste juhtide ja tugispetsialistide tunnustamisele, motiveerimisele, täiendusõppele ja järelkasvu tagamisele." See jutt läheb edasi. Kes on kursis, need on kursis. Me oleme kultuurikomisjoniga tegelenud kuid õpetajate järelkasvu teemaga. Homme toimub siin Riigikogu suures istungisaalis olulise tähtsusega riikliku küsimuse arutamine, mis keskendubki õpetajate järelkasvule. Pole uudis, et need mustrid märksõnadest, mille me saime sisendiks kultuurikomisjoni, olid korduvad ja ikka ühes ja samas järjekorras: info, et õpetajate palku ei suurendata, info, et palgad külmutatakse neljaks aastaks. Oli väga valuline kogu seda protsessi läbi viies vaadata silma nendele inimestele, kes vastutavad riigis ühe tähtsaima asja eest, ehk õpetajatele. Nüüd aga ühest haridusuuringust. Vastavalt rahvusvahelisele haridusuuringule, mille nimeks on "Education at a Glance 2020", oli 2019. aastal Eesti õpetajate töötasu, arvestades ostujõudu, nii Euroopa Liidu kui ka OECD riikide õpetajate töötasuga võrreldes peaaegu kõige madalam. Viimasel kohal on küll Läti, kuid arvestades, et Lätis õpetajate töötasu järgmisel aastal tõuseb ja meil on, nagu on, on oht, et Eesti hõivab viimase koha. Oleme PISA tulemuste järgi hariduse tasemelt tippriik, kuid palgatasemelt, tuleb nentida, viimaste hulgas. Lisaks toob see uuring välja Eesti ühena negatiivsetest näidetest, kellel oli viimastel aastatel valitsemissektori kogukulude suhteline kasv üle 8 protsendipunkti suurem kui riiklike hariduskulude kasv. Sellest tulenevalt on meie hariduskulude osakaal SKP-s langenud alla Euroopa Liidu ja OECD keskmiste, moodustades ainult 4,5% SKP-st. Siinkohal ei saa ilmselt rääkida hariduse prioriseerimisest. Me teame lapsevanematena, et õpetaja tööaeg on seaduse järgi 35 tundi nädalas, kuid reaalsus on see, et nad töötavad 45 tundi ja rohkemgi nädalas, mis on peaaegu ühe kolmandiku võrra seadusega sätestatust suurem. Selline olukord ei ole jätkusuutlik. Tuleb leida lahendusi, kasutades tänaseid oskusi ja teadmisi. Eesti õpetajaskond vananeb ja õpetajaskonna pealekasv on liiga väike. Peaaegu 3500 õpetajat on 60-aastased ja vanemad. Meil on Eestis ligi 16 000 õpetajat. Eeldades, et õpetaja töötab 40 aastat, oleks meil vaja ainuüksi üldhariduskoolidesse igal aastal 400 uut õpetajat, kes jäävad 40 aastaks ametisse. Kas te kujutate ette, millised numbrid need on? Selge on see, et kõik ei jää kooli ju nii kauaks. Reaalsus on, et pea pooled õpetajad lahkuvad koolist juba peale esimesi aastaid. Miks siis jääb õpetaja kooli, kui ta jääb, mis on need põhimotivaatorid? Esimene motivaator on loomulikult palk. Töötasu peab olema konkurentsivõimeline. Lisaks peab õpetajatel olema karjäärivõimalus, neil on soov olla toetatud ja märgatud, õpetajaametit tuleks väärtustada kõikidel tasanditel. On oluline, et tööandjad, kusjuures ma mõtlen siin kohalikku omavalitsust, aga ka ministeeriumi ja teisi ... Võtan lisaaega.
Palun! Kolm minutit lisaaega.
... väärtustaksid õpetajat. Ka lapsevanemate suhtumist aitaks see leevendada. Seda tuleb teha kiiresti ja õpetajatele tuleb leida palgalisa. Seepärast palun teid toetada muudatusettepanekut nr 14, mille on esitanud mõned Reformierakonna fraktsiooni liikmed. Me palume õpetajate palgafondi 10 miljonit. Muudatuse eesmärk on väärtustada õpetajaametit ning hoida kinni sihist tõsta õpetajate palk 120%-ni keskmisest palgast. Valitsus on 2021. aasta eelarve ning riigi eelarvestrateegiaga saatnud õpetajatele sõnumi, nii nagu ma ütlesin, et palgad külmutatakse. Kui õpetaja töötasu järgmiseks neljaks aastaks külmutatakse, langeb õpetaja palk keskmise palgaga võrreldes samale tasemele kui aastal 2012. Palun seda muudatusettepanekut toetada! Aitäh!
Aitäh! Annely Akkermann, palun!
Palun lisaaega ka!
Palun! Kolm minutit lisaaega.
Head kolleegid! 2021. aasta eelarve meile esitatud kujul on häbiväärne. Valitsus ei ole julgenud olukorrale otsa vaadata, riigi tulud ja kulud on muutunud majandusolukorraga kohandamata ning üüratu auk on täidetud laenuga. Riigi tulud on 11 miljardit ja kulud 13 miljardit, nende vahe, peaaegu 2 miljardit ehk viiendik, ongi tegelikult üüratu, üldse ilma liialdamata. Meil annab sellest august välja ronida. Iga päev, iga kuu ja iga aasta, mille võrra me lükkame edasi püsikulude kohandamist vähenenud regulaarsete sissetulekutega, suurendab meie laenukoormust, aga püsikulude katmine laenuga ei ole investeerimine, millelt on tulevikus loota tulu, mis võimaldab laenu tagasi maksta ning laenu intressikulusid katta. 2 miljardit laenu, ca 1 miljard investeeringuid, needki olulises osas Euroopa Liidu rahast, vist 300 miljonit COVID-iga seotud kulusid. Püsikulude katmine laenuga on juhtimise seisukohalt julguse puudus, oskamatus, lodevus, populism. Ükski neist sõnadest ei tohiks iseloomustada riigieelarvet ega riigirahandust laiemalt. Püsikulude katteks võetud laenud ei tule tagasi investeerimistuludena, need tuleb katta tulevaste perioodide regulaarsetest tuludest, tulevaste aastate jooksul tulevaste põlvede poolt. Siinkõneleja, kolleeg Toomas Kivimägi ja Pärnu linna rahvas on korra juba lodeva ja populistliku eelarvepoliitika vilju maitsnud, kui Keskerakonna juhitud Pärnu Linnavalitsus jättis aastatel 2007–2009 kulud kahanenud tuludega kohandamata. 2009. aastal oli eelarve tühi ja linnal maksmata arved valguse ja soojuse eest. Pärnu linna 2500 töötajat ja 40 000 elanikku teavad, et püsikulude õigeaegne kohandamata jätmine toob kaasa palgalangetused, koondamised, poolte tänavalampide väljakeeramise ning poole sõiduteest lumehunnikute alla jätmise. Ma tõesti ei soovi neid kibedaid vilju Eesti rahvale, aga selle eelarvega me nende poole tüürime. Raha on tõesti muu hulgas vermitud vabadus. Kui oled suurelt võlgu, võtavad võlausaldajad kontrolli võlgniku elu üle enda kätte. Muide, eelarve tasakaalu suunas pingutab eriti Kreeka, et ei peaks uuesti oma riigitüüri võlausaldajate kätte andma. Riigieelarve sissejuhatuses selgitati, et riik võtab laenu majanduse elavdamiseks. Nii ülepaisutatud eelarvet lugema asudes olin üsna veendunud, et leian Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi peatükist ulatuslikud meetmed isegi mitte turismi elavdamiseks, vaid lihtsalt elushoidmiseks. Pettumus oli tohutu. Turismimajandusele olid planeeritud üksnes tavapärased äriarenduse ning turunduse meetmed, nagu koroonapiiranguid poleks olnudki. Turism kuulub minister Siemi valdkonda, kes koos eelarvega tutvustas ka oma plaane taastefondi kohta. Ka seal ei olnud turismisektorile ette nähtud mitte ühtki abimeedet. Turismisektoris on 5000 töötajat juba koondatud, kuid selleks, et turism saaks taastuda, kui taastuvad normaalsed ühendused ning hakatakse jälle reisima, tuleb sektori 30 000 töötajast alles hoida vähemalt 15 000. Turismiettevõtjate esindajad on teinud mitmeid ettepanekuid turismimajanduse elavdamiseks. Eelkõige soovitakse pikendada kevadel hästi toiminud palgatoetuse meedet kitsalt turismisektori ettevõtetele veel järgmiseks kuueks kuuks, et säilitada siiski kriitiline arv professionaalseid töötajaid. 20 miljonit on selleks olemas töötukassa kevadise meetme jäägina. 25 miljonit tuleks juurde eraldada järgmise aasta eelarvest. Valitsus ei ole andnud nõusolekut töötukassa tööturumeetme pikendamiseks isegi olukorras, kus seal on kevadest alates jääk. Peaminister ütleb meile, et me ei tea, mis kevadeks saab. Ma võin ennustada, mis kevadeks saab. Eesti 30 aastaga ülesehitatud turismisektor, mis on andnud 8% sisemajanduse kogutoodangust ja 10% ekspordist summas 2 miljardit, variseb rusudeks. Turismisektori töötajad võtavad töötukassast oma 20 miljonit ikkagi välja. Töötutena. Aga millega asendatakse turismi maksutulud? Seda mina ei tea, aga tahaksin valitsuselt küsida. Turismisektor on aastate jooksul maksnud makse sadu miljoneid eurosid. Turismisektor vajab praegu väikest osa nendest tagasi, neid, mis on kogutud töötukassa arvelduskontole, ja järgmisel aastal niisama palju. Reformierakond on teinud ettepaneku turgutada turismivaldkonda 2021. aasta eelarves 24 miljoni euroga. Rahanduskomisjon seda ei toetanud. See eelarve on oskamatu ja julgusetu, häbiväärne. Lugupeetud kolleegid, palun hääletage 2021. aasta eelarve eelnõu menetluse katkestamise poolt! Aitäh!
Annely ... Vabandust! Vilja Toomast, palun!
Ma tänan! Head kolleegid! Ükskord uuristab ka vesi kivi sisse augu. Nii jätkan ka mina. Eesti Haiglate Liit, Eesti Kiirabi Liit, Eesti Perearstide Selts ja Eesti Õdede Liit alustasid selle aasta suvel läbirääkimisi kollektiivlepingu sõlmimise üle, mis puudutab õdede töötasustamist kõikides tervishoiuasutustes, mis pakuvad ka õdede osutatavaid teenuseid, sh õdede iseseisvaid vastuvõtte. Olgu näitena öeldud, et õdedel oli 2019. aastal 2,6 miljonit iseseisvat vastuvõttu ja rohkem kui pool miljonit koduvisiiti. Leping oli kavandatud kahe aasta peale ja selle projekt on saadetud ka Sotsiaalministeeriumile, lisamaks see kollektiivlepingute registrisse. Minu andmetel on kollektiivleping sõlmimata tänaseni, ennekõike haigekassa puuduliku rahastuse tõttu. Haigekassale on valitsus planeerinud järgmise aasta eelarves taotletud 178 miljoni euro asemel 143 miljonit eurot lisarahastust, mis tähendab, et vaja on veel leida 35 miljonit eurot, et tööandjad saaksid eespool nimetatud kollektiivleppe allkirjastada ja haigekassa kehtestada raviteenustele hinnad sellisel moel, et need kataksid ka õdede taotletud töötasumäärad. Kordan lühidalt üle selle, millist töötasu õed soovivad. Õdede kokkulepitud soov on, et alates 1. jaanuarist 2021 on töötasu alammäär õdedel 9 eurot 40 senti tunnis, eriõdedel 9 eurot 90 senti tunnis ning hooldustöötajatel 6 eurot tunnis. Alates 1. jaanuarist 2022 on töötasu alammäär õdedel 10 eurot 40 senti tunnis, eriõdedel 11 eurot tunnis ning hooldustöötajatel 6 eurot 60 senti tunnis. Lisaks puudutab kollektiivleping ka tasustamist öötöö, puhkepäevadel tehtava töö ja teise töötaja asendamise eest ning tasustatud isapuhkuse saamise võimalust. Eestis on praegu täitmata 600 õe ametikohta. Selleks et õdesid oleks rahvaarvu kohta niisama palju kui Euroopas keskmiselt, vajame juurde 4000 õde, seda nii Eesti kui ka maailma vastavate organisatsioonide analüüsidele tuginedes. Õdede töömaht on viimase 10 aasta jooksul tõusnud 46%. Samal ajal on Tervise Arengu Instituudi andmetel õdesid juurde tulnud vaid 11%. Seni on õdede lahkumist välismaale takistanud kollektiivlepingu läbirääkimiste käigus saavutatud mõningane palgatõus, kuid töökoormuse kasv õdede vähese juurdekasvu tõttu on selle suve lõpus sundinud õdesid oma ametikohast loobuma. Olukorra – ma pean silmas õdede nappust – lahendus saab tulla ennekõike kahest komponendist. Esiteks, järkjärguline palgatõus tööandjate ja töövõtjate vahel sõlmitud kollektiivlepingute raames kokkulepitud tingimustel. Teiseks, suurendatud õdede väljaõpe meie tervishoiukõrgkoolides ehk ennekõike Tartu ja Tallinna tervishoiukõrgkoolides. Tegelikkus näitab, et õeks õppijaid justkui jagub, aga tänase päevani pole sõlmitud uut lepet tervishoiukõrgkoolide, Sotsiaalministeeriumi ning Haridus- ja Teadusministeeriumi vahel, et jääks kehtima senine kokkulepe võtta kahe kõrgkooli peale õe põhiõppesse vastu 550 üliõpilast. Seda takistab ennekõike kõrgkoolide madal rahastus ja puudulik õdede praktika juhendamise tasustamine. Sellises olukorras, kus väljaõppinud õdesid ei lisandu piisaval arvul, oleks hädatarvilik tõsta olemasolevate õdede tööle jäämise motivatsiooni. Senine kogemus on näidanud, et kas või väikegi lisa õdede töötasule, mida seni on suudetud kollektiivlepetega saavutada, on hoidnud meie õed tervishoiusüsteemis alles. Seetõttu olemegi koos kolleegidega esitanud riigieelarve kohta muudatusettepaneku suurendada haigekassa rahastust puuduoleva 35 miljoni euro võrra, et tööandjad ja töövõtjad saaksid ettevalmistatud kollektiivlepingu sõlmida ning seni kehtinud jätkusuutlik süsteem saaks edasi toimida. Seetõttu palun teid, toetage muudatusettepanekut nr 39, mida rahanduskomisjon kahjuks ei toetanud. Ma tänan!
Aitäh! Riina Sikkut, palun!
Aitäh, hea esimees! Head kolleegid! Poolteist kuud tagasi riigieelarvet üle andes ütles peaminister, et riigieelarve seatud siht on seljatada koroonakriis ja toetada inimeste elujärje paranemist. Ühtlasi kinnitas ta, et riigieelarve peegeldab koroonakriisi seljatamiseks valitsuse terviklikku plaani ja viib meid edasi mitmetes tegevussuundades, nagu näiteks, et peame püsima terved ja peame aitama neid, kes seda enim vajavad. Sellele kõigele saab alla kirjutada – väga õige. Aga kuidas see deklaratsioon ja eelarves tegelikult kajastatud numbrid kokku lähevad, on iseküsimus. Kuidas saab olla terviklik plaan, kus puudub esimeste haiguspäevade hüvitamine olukorras, kus töökohakoldeid on meil enim, kus nakatumisnäit, 14 päeva haigestumus 100 000 elaniku kohta näiteks on kõrgem kui kevadel, ületab juba 200 inimest, ja me endiselt eeldame, et inimene peab nakkuse leviku piiramiseks jääma esimeste haigusnähtudega koju, kaotama kolme päeva sissetuleku ja kui haigus kujuneb pikemaks, siis edaspidi veel 30% sissetulekust? Muidugi, see on mõistlik nii inimese tervise huvides kui ka ühiskonna tervise huvides, aga paljud meist ei saa sissetuleku vähenemist endale lubada. Kui haiguspäevade hüvitamise muudatus kevadel eriolukorras tehti, siis läks see asja ette. Suvel ja sügisel on seda pikalt arutatud ja täna kuulsime infotunnis haiguspäevade kohta, et seda otsust ei ole hetkel tehtud, need arutelud käivad. Seda ütles peaminister. Ühtlasi nentis ta, et ta arvab et selles suunas tuleb edasi töötada. Ta nentis, et tal ei ole meile täna öelda seda kuupäeva, tal on öelda seda, et need arutelud valitsuse tasandil jätkuvad. Sama kinnitas sotsiaalkomisjoni esimees haiguspäevade hüvitamise eelnõu tänasel arutelul: tuleb arutada, tuleb mõelda, tuleb kaaluda, tuleb kokkulepe saavutada. Jah, kahtlemata on kokkulepe sotsiaalsete partnerite vahel tähtis. Kriisiolukorras ei saa sellele kokkuleppele jõudmisega aga kuude kaupa venitada, nagu seda praegu on tehtud. Nüüd küsimus, kes haiguspäevade hüvitamise vastu on või miks sellele otsusele ei jõutud. Miks tundub selline arutamise ja mõtlemise aeg nii lõputu olevat? Sellele andis ehk vastuse Mart Helme, kes haiguspäevade hüvitamise eelnõu tänasel arutelul ütles, et nad ei ole veendunud, et ühiskondlik resonants suurte piirangute kehtestamiseks oleks positiivne. See peegeldab seda, millest lähtudes valitsus otsustab. Ta otsustab lähtuvalt sellest, kas otsus on populaarne või ei ole. Kriisi ei saa juhtida nii, et tehakse ainult populaarseid otsuseid. Inimestele meeldivad üldiselt otsused, mis tähendavad, et nemad oma käitumist muutma ei pea. Populaarsel otsusel, mille alusel paljud inimesed oma käitumist muutma ei pea, ei ole mõju ka viiruse leviku tõkestamisele. Nii et tehes populaarseid otsuseid ja ainult populaarseid otsuseid, ei jõua me eesmärgile tõkestada viiruse levikut. Tuleb teha ka õigeid otsuseid, neid, mille kohta viroloogid, arstid, eksperdid ütlevad, et neid on vaja viiruse leviku tõkestamiseks. Nii et palun toetage muudatusettepanekut nr 40, et hüvitataks ka esimesed haiguspäevad. Lisaks, tulles tagasi eelarve tegevussuuna juurde, et me peame aitama neid, kes seda enim vajavad, siis täna ... Palun kolm lisaminutit!
Palun! Kolm lisaminutit.
... Liina Kersna rääkis väga sisukalt ja südamlikult meie abivajavatest lastest, kellel on koolistress, muud mured ja vaimse tervise häired. Palun toetada ka muudatusettepanekut nr 12, koolipsühholoogide kutseaasta rahastamist. Aitäh!
Aitäh! Jaak Juske, palun!
Austet esimees! Head kolleegid! Kauaaegse ajalooõpetajana tean ma väga hästi, milliseid kriise on pidanud Eesti kool läbi elama. Praegu viib valitsuse täiesti arusaamatu palgapoliitika meie kooli paraku taas väga sügava kriisi suunas. Sotsiaaldemokraadid seisid valitsusparteina õpetajate alampalga kiire kasvu eest. Nii sai eelmise valitsuse ajal õpetajate palga alammäär korraks kätte meie riigi keskmise palga. Tänase valitsuse ajal jäi see aga juba enne praegust majanduskriisi riigi keskmisest palgast taas selgelt maha. Õpetaja alampalk on 1315 eurot, riigi keskmine palk küündis selle aasta teises kvartalis aga juba 1433 euroni. Valitsus armastab küll rõhutada, et vaadata tuleb hoopis õpetajate keskmist palka, mis on riigi keskmisest kõrgem. Samas tähendab keskmise palga teenimine õpetajale üldjuhul väga suurt koormust, klassijuhatamist või muid lisaülesandeid. Kokkuvõtteks võib selle tulemus olla hoopis õpetaja läbipõlemine. Igatahes tundub, et valitsuse arvates teenivad õpetajad juba niigi piisavalt hästi. Teisiti on raske seletada Jüri Ratase juhitud valitsuse otsust külmutada õpetajate palk mitte üheks, vaid koguni neljaks järgmiseks aastaks. Kui palga külmutamist järgmiseks aastaks võib riigieelarve keerulist hetkeseisu arvestades veel kuidagi mõista, siis pikem periood jääb täiesti arusaamatuks. Nelja aasta pärast on tänane majanduskriis juba ammu ajalooks saanud. Muide, eelmise majanduskriisi aegses suures kärpimistuhinas õpetajate palka hoopis pisut tõsteti. Tänase valitsuse prioriteetide hulka aga õpetajate palk selgelt ei kuulu. Riigikontrolör Janar Holm tõi hiljuti Riigikogus peetud ettekandes välja juba ammu teada valusa tõe: üha keerulisem on leida pensionile siirduvate õpetajate asemele uusi õpetajaid. Mõne aine õpetajatest on juba praegu väga suur puudus. Üheks selliseks valdkonnaks on matemaatika ja loodusteadused. Eelmisel aastal oli juba pea iga viies füüsika- ning iga kuues keemia- ja geograafiaõpetaja pensionieas. Kui juba pealinna kõige paremad koolid meelitavad üksteiselt reaalainete õpetajaid üle, siis kui keeruline on seis nende õpetajate leidmisega meie maakoolides? Kui kümne aasta jooksul noori õpetajaid oluliselt rohkem peale ei tule ning väärikas eas kogenud õpetajad peavad jätkama, oleks õpetajatest pensionieas juba 36% ning viis aastat hiljem juba pooled õpetajad. Pisut parandab olukorda küll õpilaste arvu vähenemine koolides, aga seda ka mitte kauaks. Otse loomulikult on korralik palk noortele vaid üks motivaatoreid, miks kooli õpetajaks tulla. Aga see on väga oluline motivaator. Noori spetsialiste vajavad meil mitmed kõrgepalgalised valdkonnad. Nii on õpetajate jätkuv palgatõus hädavajalik, kui tahame ära hoida Eesti kooli ajaloo ühte suurimat kriisi. Lühidalt veel kahest ettepanekust. Üks valitsusparteidest on pidevalt rünnanud Eesti demokraatliku ühiskonna alustalasid. Ajalugu on aga näidanud, et demokraatia võib olla väga habras. Nii on ülioluline, et meie koolinoored ka tulevikus teaksid ja tunneksid Eesti põhiseadust, kus on kirjas ka demokraatliku riigi alustõed. Oleme teinud sotsiaaldemokraatidena muudatusettepaneku, mis annaks vajaliku raha, et kinkida igale Eesti põhikoolilõpetajale raamatuna meie riigi põhiseaduse. Ja viimaseks. Raskel ajal ei peaks riik toetama uute pühakodade ehitust, vaid aitama korras hoida vanu, eelkõige muinsuskaitse all olevaid kirikuid. Nii oleme teinud ettepaneku suunata Jõgeva uue kiriku ehituseks mõeldud raha Eesti vanima pühakoja, Pöide kiriku restaureerimiseks. Aitäh!
Aitäh! Siim Kallas, palun!
Härra esimees! Lugupeetud kolleegid! Ma juhatasin osa sellest istungist, kui rahanduskomisjoni esimees vastas keerulistele küsimustele. Mul hakkas temast tõesti väga kahju. Kui palju lihtsam oleks tal olnud vastata kõigile nendele taotlustele, et tõsta palku ühes ja teises valdkonnas, teha lisakulutusi, kui ta oleks võinud öelda, et meil on kindel raamistik, meil on eelarve tasakaal ja see tasakaal annab meile võimaluse seada just nii ja naa neid prioriteete, nagu me oleme teinud, aga jah, kahjuks ei saa me kõiki prioriteete arvestada, nii see on. Aga nüüd saab öelda, et te võtate ju miljardeid laenu, mis siis nüüd häda on, et ei saa päästjate ja õpetajate palku tõsta. Nüüd mõned numbrid. Numbritest on täna palju räägitud, aga lisaks veel mõned. Meil on maksukoormus, mis võrreldes 2018. aastaga langeb, see on 32,7% sisemajanduse kogutoodangust, mis on väga madal ja mis on iseendast, n-ö lahus vaadatuna väga positiivne. Aga eelarve seletuskirjas on ka üks teine number. Need on konsolideeritud kulutused ja need kasvavad ja moodustavad 2021. aastal 45,6% sisemajanduse kogutoodangust, st 32,7% on maksud, aga kulutused on 45,6%. See tähendab, et me katame konsolideeritud kulutustest 71% oma rahaga ja 29% peab tulema laenudena või välisabist. Noh, vaatame tulevikku, ei tea, kas see on kõige tervislikum. Komisjoni esimees ütles seda, mida on korduvalt öeldud, et vaat kui oleks vanasti laenu võtnud, kui palju häid asju me oleksime siis teinud, näiteks Tallinna–Tartu maantee ja igasugused muud head asjad. Need muud asjad jäetakse mainimata. Ma olen nõus, Tallinna–Tartu maantee oleks võinud olla juba neljarealine. Aga mis veel siis on jäänud tegemata, mida on teinud Läti, Leedu, Bulgaaria, Rumeenia, Tšehhi ja Ungari paremini kui meie? Selle koha peal jääb see küsimus alati õhku. Komisjoni esimees mainis veel, et väga halb oli 2019. aasta eelarve. Ja siis on justkui atmosfääris selline ettekujutus, et see on ka kuidagi Reformierakonna vastutus. Ma juhin tähelepanu, et Reformierakond oli sel ajal juba kaks aastat valitsusest väljas olnud. Selle eelarve, mis tehti enne valimisi ja mis on tekitanud tänaseks väga palju probleeme, esitas rahandusminister, kes kuulus Isamaa ja Res Publica Liitu. Veel niipalju, et järgmisel aastal saab 30 aastat Eesti taasiseseisvumisest. See oli aeg, kui meil oli konsensuslik tung läänemaailma ja ka läänemaailma struktuuride ja läänemaailma reeglite suunas. Rahanduse reeglid olid üks osa sellest ja me üritasime olla parimad. Me üritasime olla suurem, piiridest suurem Eesti. Me üritasime selles mõttes silma torgata. Siis tuli kogu e-valitsuse projekt, mille algatas 20 aastat tagasi nn kolmikliidu valitsus, mida juhtis Isamaa peaminister. Meil oli kõigil niisugune tung, et me tahame olla tõesti parimad kõigis valdkondades, kaasa arvatud rahanduses. Praegune eelarve liigub hoopis teises suunas. Sellest on mul inimlikult väga sügavalt kahju. Tõepoolest, põlvkond ja rohkem on möödas sellest ajast, kui Eesti taasiseseisvus ja kui olid nagu ühed printsiibid. Mul on väga kahju, et nende printsiipide järgimisega on tekkinud teatud kahtlusi. Nii et ma kutsun teid üles toetama parandusettepanekuid nr 42–44, mis mõnes mõttes toovad tagasi sellise rahandusliku usaldusväärsuse. Aitäh!
Aitäh! Johannes Kert, palun!
Lugupeetud härra eesistuja! Lugupeetud daamid ja härrad! Lugupeetud kolleegid! Tahan juhtida teie tähelepanu vajadusele teha lisainvesteeringuid riigikaitsesse. Oleme varsti juba 30 aastat ehitanud üles riigikaitset. Alguses tegime seda küll ülinappide vahenditega, võib-olla viimased seitse-kaheksa aastat on olnud enam-vähem normaalsel tasemel finantseering, kuid siiski, summa summarum on ka 2% Eesti SKP-st väga väike summa. Suurel määral ka sellepärast, et raha on lihtsalt olnud väga vähe, on tähelepanu alt jäänud välja sellised tehnilised väeliigid nagu merevägi, merekaitse tervikuna, oleks see siis teostatav merelt või maalt või kombineeritult, samuti keskmaa õhutõrje. Nende valdkondade arendamine on vaja täna algatada. Kui me ei tee seda täna, kui me ei tee seda sellel eelarveperioodil, siis me teeme seda veel hiljem ja me saavutame operatiivse võimekuse neil aladel veel hiljem. Olukord on selline, et kui maavägi on arenenud, noh, hindele rahuldav, siis merekaitse on jäänud kaugele selle varju. Vastasel tuleb valida, kas tulla mehhaniseeritud üksustega maad mööda, kus on lähimaa, keskmaa ja kaugmaa küllalt moodne tankitõrje, miiniväljad, pioneeritõkked, suurtükiväe tõkketule alad, või tulla merelt meie selja taha, kus ta ei pea enesekaitseks tõenäoliselt mitte ühtegi lasku tegema. Nii et teen ettepaneku Riigikogule merekaitset, õigemini selle taktikalist allstruktuuri rannakaitset toetada või rahastada 10 miljoni euroga, et arendusvõime oleks vähemalt algatatud. Selle raha eest saab osta õppekomplekti miine, rajada nende hoidmise infrastruktuuri, algatada treeningud jne. Vastavaid struktuurimuudatusi ei ole valitsus olnud valmis tegema, selleks et merekaitsega kiiremini edasi liikuda. Aga loodetavasti struktuuri areng siiski jätkub. Sama kriitiline on keskmaa õhutõrje puudumine. On üsna keeruline ette kujutada, et toimub maabumisoperatsioon mingile alale, aga seda ei ole võimalik kaitsta keskmaa õhutõrjega. Palun veel kolm minutit!
Palun! Kolm minutit lisaaega.
Selleks, et luua eeldused ka NATO-le meie abistamiseks, peame algatama vastavate võimekuste nagu keskmaa õhutõrje ja merekaitse arengu. Keskmaa õhutõrje arengu algatamiseks teen ettepaneku Riigikogule finantseerida seda valdkonda 20 miljoni euro eraldamisega. Aitäh!
Aitäh! Oudekki Loone, palun!
Head kolleegid! See on revolutsiooniline eelarve. Mõni mu kaaslane ilmselt ütleks, nagu varasemate punktide jooksul, et see on lausa kommunistlik eelarve. Tegelikult on siin isegi sotsialismini veel tükk maad minna, kahju küll, aga natuke keinsiaanlik see on. Eesti tingimustes on tegemist revolutsioonilise eelarvega. Ja miks siis? Väga lihtne: seekord Eesti riik ei aja kuradit peltsebuliga välja, ei kärbi majanduslanguse oludes, ei arva, et töötajad peaksid pankurite riske katma. Tänane Eesti valitsus julgeb majandust juhtida, julgeb töökohti luua, julgeb laenu võtta. Erinevalt eelmise kriisi ajal toimunust, kui intressid olid küll ajaloo madalaimal tasemel üleüldse, aga Eesti vaatas lakke või kärpis. Kui me räägime Kreekast, siis vaatame, mis Kreekaga pärast juhtus: iga euro kohta, mis Kreeka ära kärpis, kukkus nende SKP poolteist eurot. Eesti seekord ei tee nagu Kreeka. Eesti õppis sellest. Eesti ei kärbi oma majandust surnuks, vaid elavdab seda. Räägime selle defitsiiditeema nüüd selgeks. Juba 1932. aastast on tänu Richard Kahnile ja John Maynard Keynesile teada, et riigi kulud on alati produktiivsed. Pensionitõus on produktiivne. Pensionärid üldiselt ei istu rahakuhja otsas nagu lohed. Pensionär võtab selle raha ja kulutab ära, eriti Eesti pensionär, kelle sissetulek on paraku ikka veel väga madal. Ma arvan, et pensionitõusu me peame veel mitmes eelarves järjest nägema. Pensionär läheb selle rahaga poodi, ostab selle eest tõenäoliselt süüa, rohkem või paremat süüa, aga võib-olla ostab ka endale vannituppa mõned uued plaadid. Kuid igal juhul tähendab see rohkem kliente poes, see tähendab rohkem tööd kassapidajale, koristajale, saalitöötajale, neile rohkem palka. Nemad lähevad ka poodi, ostavad veel asju. See tähendab, et majandus kasvab, see tähendab rohkem tellimusi põllumeestele, see tähendab rohkem tellimusi suvalisele tootmisele. See tähendab, et meie majandus kasvab. Ja see tuleb riigi kulutuste tõttu, sest riik tõstis pensione. Samamoodi on tervishoiukulud investeering: kauem elatud tervislik elu, inimene toodab kauem, inimene tarbib kauem, õnnelikkusest rääkimata, ta läheb poodi, ostab plaate, ostab süüa, ostab huvitavaid asju, läheb kohvikusse, võib-olla tuleb isegi vanalinna kohvikusse. Ja selle tulemusena saavad kõik rikkamaks. Sellist asja, et meil on mingid püsikulud, mis on kuidagi ainult kulud, ei ole olemas. Iga riigi kulutus on produktiivne. Mis ma siin veel kuulsin? Appi, meie laenukoormus suureneb! Mõelge ometi meie lastele, mis nüüd saab, me ei saa igavesti laenata! Saame küll. Riikidega on natuke teistmoodi kui inimeste või ettevõtetega. Vaadake, riigid ei pea kartma, et nad surevad äkki enne ära, kui võlg saab tagasi makstud. Riigid ei sure ära, mis tähendab seda, et kui sa oled riik, siis sa sisuliselt saadki igavesti laenata, sa saad igavesti raha juurde luua, vastavalt sellele, milline su majandusolukord on. Ja kui valitsus ei vii seda raha välismaisesse internetikasiinosse, siis väga tõenäoliselt paneb see raha majanduse kasvama, mõistlikult kasvama ja me ei pea muretsema laenukoormuse suurenemise pärast, me ei pea muretsema laenu teenindamise pärast. Kolm minutit lisaaega, palun!
Palun! Kolm minutit lisaaega.
Mis meie piir siis on? Tegelikult võiks ju mõelda selle peale, et võib-olla me teemegi oma majanduse ümber, võib-olla me võiksimegi palju vähem makse küsida ja palju rohkem raha laenata, raha ise juurde luua. Miks ei võiks Eesti Pank osta ära kõik need võlakirjad, mida turg ei osta? Ka selliseid projekte on maailmas tehtud. Muuhulgas, seda ei ole teinud üldse mitte kommunistlikud valitsused. Ka see on asi, millele tulevikus peaks mõtlema. Aga meil on seal üks piir, üks tasakaal, mida loomulikult peaks jälgima. See ei ole eelarve tasakaal. See on riigi maksebilansi tasakaal, eriti kaubandusbilansi tasakaal. Kui meil on kohustusi välismaailma ees rohkem kui nõudeid, siis, see on tõepoolest õige, me elame kellegi teise armust, oleme kellestki teisest sõltuvad. Kui meil on vastupidine olukord – ja Eesti puhul on vastupidine olukord ja väga kaua aega on olnud vastupidine olukord –, siis see tähendab, et me elame allapoole oma võimete. Eesti on süstemaatiliselt aastaid hoidnud suure osa rikkusest, mida me ise oleme loonud, oma kodanikest eemal. Me ei saa kõik osa sellest rikkusest, mida me oleme koos loonud, sest mõned arvavad, et on vaja eelarve tasakaalu. Selle tulemusena inimesed kiratsevad, selle tulemusena maksavad pankurite laia elu kinni töötajad. See tuleb nüüd ära lõpetada. Praegu me lõpetame. Meie ei varasta oma inimeste taskust, vaid anname neile ausalt selle, mille nad oma tööga on loonud. Seega, sellel eelarvel on ainult üks probleem. Ma loodan, et edaspidi läheb selle suure probleemiga asi paremaks. Mingeid väikseid asju saab kindlasti ka kohendada. Aga suure strateegia mõttes on see probleem, et seda laenu on natuke vähe. Meie riigi majandusolukord võimaldaks seda võtta märgatavalt rohkem, võimaldaks teha mõistlikke, pikki, kümneaastaseid võlakirju. Ma loodan, et selles suunas me läheme ka edasi. Aga praeguses olukorras, vaadates meie ajalugu – suurepärane eelarve. Ma loodan, et te kõik toetate seda. Aitäh!
Aitäh! Kersti Sarapuu, palun!
Hea juhataja! Head kolleegid! 2021. aasta riigieelarvet võib julgesti nimetada Eesti majanduse turgutamise ja investeeringute eelarveks. Mitmes majandussektoris on pärast koroonaviiruse esimest lainet olukorra taastumist oodates puhvrid ära kasutatud ja viirusekriisi uue lainega hakkama saamine on seepärast keeruline. Et säilitada võimalikult tavapärane elurütm ja aidata ettevõtjatel uues olukorras toime tulla, on Eesti riik kasutanud ka laenuraha. Soovin aga rõhutada, et me teeme seda vastutustundlikult, mõeldes eelkõige Eesti inimestele. Eesti eelarvepoliitikat toetab ka reitinguagentuur Fitch, kes kinnitas Eesti pikaajalise riigireitingu senisel kõrgel tasemel AA– stabiilse väljavaatega. Agentuuri hinnangul on Eesti väikese ja avatud majandusena koroonaviiruse mõjudele hästi vastu pidanud. Eesti tänavune majanduslangus on prognoosi kohaselt olnud tagasihoidlikum euroala keskmisest. Oluline on märkida, et kõik Euroopa riigid võtavad praegu laenu ja Eesti võlakoormus on euroalas konkurentsitult madalaim. 2020. aasta esimeses kvartalis oli Eesti laenukoormus 8,9%, Euroopa Liidu keskmine küündis 80%-ni ja kõige kõrgema võlakoormusega riigid, nagu Kreeka, Itaalia, Portugal, Belgia, Prantsusmaa, ületavad kaugelt 100% piiri. Seega kinnitan, et Eesti rahandus on siiski heas seisus. Head kuulajad! Järgmise aasta riigieelarvel on neli põhisuunda: tervishoid, sotsiaalkaitse, teadus- ja arendustegevus ning rohe- ja digipööre. Kõigis neis valdkondades on meil võimalus panustada just kohalikule majandusele ja meie inimestele. Eesti majandus toetub lähiaastatel ilmselt senisest enam viirusekindlamatele sektoritele, näiteks info ja side, tervishoid ning metsa- ja puidutööstus. See on hea võimalus valmis ehitada näiteks neljarajalised maanteed kolmel põhisuunal: Tallinnast Pärnusse, Narva ja Tartusse. Nimetatud investeering kindlustab Eesti ettevõtetele töö ja lahendab pikalt päevakorral olnud turvalise liiklemise probleemi. Suurt tähelepanu saab pöörata ka Ida-Virumaale. Euroopa Liidu taasterahastu loob selleks head eeldused. Teemat käsitleti ka täna Riigikogus toimunud Ida-Virumaa-teemalisel konverentsil. Tänu Ida-Virumaa jaoks ülitähtsale õiglase ülemineku fondile Eesti saadav abi neljakordistub: 125 miljonist 552 miljonini. Õiglase ülemineku fondi eesmärk on toetada ümberõpet ja ettevõtteid, et luua uusi majanduslikke võimalusi. Järjest enam on vaja pöörata tähelepanu taastuvenergiaprojektide, eelkõige tuule- ja päikeseenergiaprojektide elluviimisele ning puhtal vesinikul põhineva majanduse käivitamisele Euroopas. Praegune keeruline periood on hea võimalus majandust ümber korraldada. Eesti majandusharudest on kõige vähem kahjustada saanud info- ja sidesektor. Kõige keerulisemasse olukorda aga sattusid viirusepuhangu tõttu majutuse, toitlustuse ja reisikorraldusega seotud ettevõtted. Lugesin hiljuti uudist, et IKT-sektori ettevõtjad rajavad koostöös riigi ja teiste huvitatud isikutega Jõhvi rahvusvahelise tehnoloogiakooli, kus õppimine on tasuta. Eesti idufirmade sektor on viimased viis aastat kasvanud 30% aastas. Meil on Eestis puudu tuhandeid tarkvaraarendajaid ja seetõttu peavad ettevõtted neid välismaalt palkama, et saaksime maailmatasemel konkureerida. Omalt poolt julgustan teelahkmel olevaid inimesi kaaluma võimalusi end IKT-valdkonnas proovile panna. Austatud kolleegid! Teadus- ja arendustegevuse riigipoolne rahastamine suureneb järgmisel aastal 1%-ni SKP-st. Siinkohal on oluline märkida, et teadustegevuse ja kõrghariduse valdkonnas suurendatakse majanduse kasvuvaldkondade toetamist ... Palun lisaaega kolm minutit!
Palun! Lisaaeg kolm minutit.
... et realiseerida nende potentsiaali. Käivitatakse ressursside väärindamise programm, mis toetab ettevõtluse vajadusest lähtuvat teadus- ja arendustegevust puidu, toidu ja maapõueressursside väärindamisel, et soodustada neis valdkondades teadusrühmade võimekuse tõusu, valdkondlike spetsialistide pealekasvu ning arenduskoostööd ettevõtete ja teadusasutuste vahel. Alustatakse temaatiliste teadus- ja arendustegevuse programmide väljatöötamist Eesti arenguvajadustest lähtuvalt fookusvaldkondades. Jah, kliimaeesmärk Euroopas on paika pandud: jõuda kliimaneutraalsuseni aastal 2050. See aeg võib tunduda kaugena, kuid tegelikkuses on juba ukse ees. Seetõttu oleme paigutanud rahalisi vahendeid just nimelt korterelamute restaureerimisse. Sellega saaksime säästa energiat umbes 60% tasemeni ja vähendada CO2 heidet ligi 90%, seda ainult siis, kui me alustaksime kiiresti korterelamute renoveerimisega. 2021. aasta eelarve on suunatud Eesti inimestele ja Eesti ettevõtetele. Kutsun Riigikogu liikmeid üles seda toetama. Aitäh!
Aitäh! Helmen Kütt, palun!
Austatud eesistuja! Lugupeetud ametikaaslased! Täna teisel lugemisel olev riigieelarve 2021. aastaks ei lahenda kahjuks neid probleeme, mis inimestel tegelikult on ja mille all nad kannatavad. Tõsi, kohalikele omavalitsustele saabusid südasuvel jõulud. See betooni ja asfaldi hulk, mis sai teedesse, tänavatesse ja platsidesse pandud, oli muljet avaldav. Väga hea, et seda tehti. Laenuraha eest investeeriti, inimesed said kohapeal tööd, kohalikele omavalitsustele laekusid maksud. Aga inimesed? Täna on kindlasti rohkem kui kunagi varem vaja leida lahendus pikaajalise hoolduskoormuse probleemidele, et tagada inimkeskne hoolekandekorraldus kõigile abivajajatele. Eesti elanikkond vananeb ja pikaajalise hoolduse korraldamise süsteem vajab kiiremas korras põhimõttelisi muudatusi, mis vähendaks pereliikmete hoolduskoormust ja tagaks hooldusvajadusega inimesele vajaduse korral ka abi. Need, kes soovivad olla omastehooldajad, peaksid saama selle eest väärilist tasu, need, kes sooviksid töötada oma õpitud alal, peaksid seda rahulikult teha saama, teadmises, et nende lähedane on hästi hooldatud. Mida siis tahaks selles eelarves näha? Vaja oleks suurendada avaliku sektori rahastust teenuste kättesaadavuse parandamiseks, eesmärgiga eraldada lisaraha kohalikele omavalitsustele sotsiaalteenuste arendamiseks ja osutamiseks, mis vähendaks ka hooldusvajadusega inimeste omaosalust hooldusteenuste eest tasumisel. Vaja oleks tagada omastehooldajatele vääriline hooldajatoetuse suurus, sotsiaalsed garantiid ja muud vajalikud teenused. Ka seda saaksid omavalitsused teha siis, kui riik oleks langetanud otsused pikaajalise hoolduskoormuse probleemiga seoses. Ma olen üpris veendunud, et siin saalis ei ole inimesi, kes ei teaks probleeme tervishoiu ja hoolekande korralduses. Selleks ei pea olema ei eri- ega kõrgharidust nendes valdkondades. Praegu on põhikulude ja -kohustuste kandja teenuse saaja ise ning tema perekonna omaosalus aastatega järjest kasvab. Lapsed ja lapselapsed on need, kes maksavad selle vahe kinni või siis jäävad töölt kõrvale, hakkavad olude sunnil ja rahaliste vahendite puuduse tõttu omastehooldajateks. Näitena saab tuua, et hooldekodukoha eest tasumisel on teenuse saaja ja tema perekonna omaosalus järjest kasvanud. Kui 2010. aastal oli see 65%, siis 2016. aastal oli see 76% ja 2018. aastaks oli see tõusnud 80%-ni. Sotsiaalministeeriumi andmetel maksid inimesed 2018. aastal hooldekoduteenuse eest 53 miljonit eurot, mis koosnes eaka enda pensionist ning laste või lastelaste makstud tasudest, mis pensioni ja hooldekodukoha vahelise summa tasaarvestamiseks olid määratud. Riik koos kohalike omavalitsustega kulutas samal ajal hooldekoduteenuse peale vaid 14 miljonit eurot. Ja kui 2008. aastal oli riigi ja kohalike omavalitsuste kulu 11 miljonit eurot ja inimesed maksid ise 17,5 miljonit, siis kümne aastaga on omavalitsuste kulu suurenenud vaid 3 miljonit eurot ehk kokku on 14 miljonit, nagu sai öeldud, ja inimeste kanda jääv summa on suurenenud 35,5 miljonit eurot ehk kokku 53 miljoni euroni. Perekonna ja omastehooldajate õlul on liiga suur koormus, seda nii rahaliselt, psühholoogiliselt kui ka füüsiliselt. Vaesus ja vanadus ja omastehooldus on naise nägu. Kellelegi pole saladuseks ju see, et vanemaealiste vaesus on Eestis suur. Palun lisaaega!
Palun! Kolm minutit lisaaega.
Aitäh! Tänane hooldaja on tulevikus väga väikese pensioni saaja. Minu head ametikaaslased on siin rääkinud ja palunud toetust erinevate vajalike asjade jaoks, nagu koolipsühholoogide kutseaasta lisarahastus, õdede palga tõus, õpetajate palga tõus, haiguspäevade hüvitamine. Mina palun teie toetust muudatusettepanekule nr 41. See tagaks hooldekodukoha pensioni eest. Mitte kõik ei lahku siit elust, uisud jalas ja tennisereket käes. Osa inimesi vajab hoolekandeteenuseid ja nad vajavad häid hoolekandeteenuseid. Seda on riik neile võlgu ja peaks selle võla ka tasuma. Teiseks palun toetust muudatusettepanekule nr 27, tulumaksuvaba miinimumi tõus alampalgani. See kindlasti aitaks nii keskmise pensioni saajaid kui ka väikest palka saavaid inimesi, kes ei peaks siis selle pealt tulumaksu maksma. Rahanduskomisjoni esimees, vastates täna minu küsimusele, ütles, et 44 muudatusettepanekust leidis toetust vaid üks. Ma loodan, et see saal, kaaludes ja kuulates neid kõnesid, mida siin enne mind on peetud ja ka pärast mind peetakse, leiab järsku siiski mõistliku olevat nii mõndagi ettepanekut toetada. Aitäh teile!
Leo Kunnas, palun!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Jätkan sealt, kus kolleeg Johannes Kert pooleli jäi, ehk räägin kaitsekulutustest ja mitte ainult järgmise aasta perspektiivis, vaid ka RES-i vaates ja lausa kümne aasta perspektiivis. Ütlen kohe soojenduseks, et käsi ei tõuse lugupeetud kolleegide ettepanekule, mis puudutas keskmaa õhutõrjet ja rannakaitset, vastu hääletama. Need teemad on olulised. Ka Eesti Konservatiivne Rahvaerakond püüdis valitsuses juba tõstatada seda teemat, lahendada seda probleemi, panna vajalikud summad RES-i sisse, aga see ei õnnestunud. Nüüd on opositsioon tegemas uut katset. Muidugi, see ettepanek iseenesest on pretsedenditu, sest seni pole opositsioon kunagi esitanud ettepanekut kaitsekulutusi suurendada. See on Eesti Vabariigi ajaloos nüüd esimest korda, mis väärib eraldi äramärkimist. Aga mida siis keskmaa õhutõrje tähendab ja milleks see on vajalik? Võtan veel mõned asjad siin kokku, lisaks sellele, mis kindral Kert juba rääkis. Me räägime relvasüsteemidest, mille laskeulatus on 30–60 kilomeetrit raadiuse mõttes ja õhus 10–16 kilomeetrit. Eestis me räägime pataljonist, kus on neli patareid, või poolest vajaminevast võimekusest, mis sisaldab kaks patareid. Pataljoni miinimummaksumus on 250 miljonit ja kahe patarei maksumus 125–130 miljonit. Ehk see ei ole loomulikult hangitav ega rakendatav ühe aasta jooksul. Leedulased tegid otsuse 2016 ja nüüd, 2020, nad alles saavad selle võimekuse. Ehk mida varem me selle otsuse teeme, seda parem. Kui me teeme otsuse nüüd, siis me näeme tulemusi 2024. aastal. Tegelikult tähendaks see väga olulisi muudatusi ka RES-is, iga aasta näiteks 35–40 miljonit. Need on väga tõsised otsused. Kui me komisjonis seda teemat arutasime, siis loomulikult ei jõudnud me nii kiiresti konsensusele, et seda probleemi lahendada. Aga me peaksime selleni jõudma. Selleks, et me üldse saaksime selleni jõuda, on ju selge, et uut riigikaitse arengukava aastateks 2021–2030 ei ole mõtet teha 2% või 2%+ raames, see lihtsalt ei vasta meie praegusele julgeolekuolukorrale. Meie kaitsekulutused on küll kasvanud, aga julgeolekuohud pärast Ukraina sõda on kasvanud kiiremini. Sellepärast peaksime, tegelikult erakonnad või erakondade juhid peaksid saama kokku ja tegema erakondadeülese kaitsekokkuleppe, kus oleks kirjas, kui palju me selleks kümneks aastaks, mitte üheks ega neljaks, vaid kümneks aastaks, mis hõlmab järgmise arengukava perioodi 2021–2030, oleksime valmis kaitsekulusid tõstma, on see 2,5%, 2,6% või on see veel mingi teine summa. Selle kokkuleppe me peaksime saavutama, et sellel oleks mõju uue arengukava tegemisel, selle aasta sees või kõige hiljem jaanuari lõpuks. Uue arengukava valmimist on edasi lükatud, see peaks saama valmis järgmiseks kevadeks. Meil on seda sisendit vaja, et lahendada need probleemid strateegilisel moel, nii et need võimed, mida me arendame, oleksid jätkusuutlikud. Ma saan loomulikult aru kaitseministri ja Kaitseväe juhataja seisukohtadest, et me vajame pikemaajalisemat vaadet kogu sellele probleemile, aga seda vaadet ei olegi nii lihtsalt võimalik saavutada. Ma kutsungi teid ehk erakondi ja erakondade juhte ... Palun lisaaega!
Palun! Kolm minutit lisaaega.
... üles, et me oleksime võimelised koos töötama. Siin ei ole koalitsiooni, siin ei ole opositsiooni, sest see periood on pikem. Meil tuleb saavutada see konsensuslik kokkulepe, määrata kindlaks, mis oleksid kaitsekulud, milliseid suuremaid võimeid me tahame arendada, et me saaksime üleüldise parema aluse ja konsensuse selles ohtlikus julgeolekuolukorras, kus me elame. Miks keskmaa õhutõrje veel on tähtis? Me nägime selle sõjalise konflikti ajal, mis praegu Karabahhis on peatunud, küll relvarahuga, et haavatavus õhust võib uuemate relvasüsteemide ehk droonide puhul olla niivõrd tugev, et see võib mõjutada terve sõjalise konflikti saatust. Selles võtmes peame väga hoolikalt vaatama, mida me näiteks sellesama keskmaa õhutõrje suhtes teeme. Kutsun teid veel kord üles vaatama seda pikemas perspektiivis. Vaatame üle RES-i ja vaatame üle kümne aasta perspektiivis, mis on meie sisend uude arengukavasse. See on kõik. Tänan!
Aitäh! Mart Helme, palun!
Lugupeetud istungi juhataja! Kolleegid! Me oleme siin nüüd tunde kuulanud pooltõdesid, valesid, valetõlgendusi, süüdistusi, kontekstist väljarebitud targutusi eelarve teemadel. See on väga hea eelarve. Ma nõustun kolleeg Oudekki Loonega, kes ütles samad sõnad: see on väga hea eelarve. See on kastist väljapoole mõtlemise eelarve. Mul oli kahju vaadata ühte eelkõnelejat, kes on olnud mitmel ministripostil, kes hakkas meile siitsamast puldist rääkima nõukogudeaegse majandusteaduskonna finantstarkusi. Nõukogude aja majandusteaduskonna finantstarkusi! Vabandust! Me oleme 21. sajandis, mitte aastas 1971 või 1972. Kõik on muutunud. Kastist väljapoole mõtlemist on vaja juba ainuüksi sel põhjusel, et seda eelarvet ei tehta nii, nagu tehti varasematel aastakümnetel, kui oli suhteline stabiilsus, majanduses ja rahanduses oli võimalik võrdlemisi väikeste kõikumistega prognoosida, missugused on maksulaekumised, missugused on n-ö püsikulud jne. Me ei ole selles olukorras. Meil on täiesti ettearvamatu olukord. Meil on koroonakriis, pandeemia. See ei puuduta ainult Eestit. See puudutab ka meie majanduspartnereid. Sellest, kuidas läheb nende majandusel, sõltub muu hulgas see, mis hakkab juhtuma meie eelarvelaekumistega ja missuguseid kulutusi on meil vaja teha sellest eelarvest, et meie sotsiaalsüsteem, tervishoid, riigirahandus tervikuna kokku ei kukuks. Me ei saa selles olukorras kastis mõelda. Meil on ees juba sisuliselt käivitunud majanduskriis. Meil võib olla ees väga tõsine finantskriis. Üha rohkem on neid, kes ütlevad, et tänase päeva valuutasüsteemid ei pea enam pingele vastu. Ja selles olukorras räägitakse meile ikka 1970. aasta Tartu ülikooli majandusteaduskonna juttu. See ei ole adekvaatne. See eelarve, mida meie praegu esitame, mida koalitsioon kaitseb, on ekrenoomika. See tahab suunata majandusse võimalikult palju raha, et eri majandussektorid suudaksid nina vee peal hoida ja et inimesed ei kaotaks tööd, ei tekiks sotsiaalset tasakaalutust. See on see, mida see eelarve taotleb. Ma saan täielikult aru Helmen Küti murest nende inimeste pärast, kellel on elus raske hakkama saada tervislikel põhjustel. Ma saan väga hästi aru meie sõjalise eelarve, militaareelarve vajadustest, mida kaitsti siit puldist, ja saan väga paljudest teistest teemadest igatepidi aru. Aga palun ka nendel, kes seda eelarvet kritiseerivad, aru saada, et me ei ole tavapärases olukorras. Mõned sõnad ka sellest, mis selles eelarves head on. Selles eelarves on hea see, et me tegelikult tõstame kaitsekulusid. Me oleks kaitsekulusid tõstnud oluliselt rohkem, kui teatud poliitikud ja sõjaväelased ei oleks kinni kasti sees mõtlemises. Oleks tõstnud rohkem. Me teeme suured investeeringud tervishoiusüsteemi, täiendame, korraldame ümber ... Palun aega juurde!
Palun! Kolm minutit lisaaega.
... tervishoiusüsteemi infrastruktuuri, sest meil on toimunud rahvastiku muutused, demograafilised muutused ja nendega on vaja kaasas käia. On vale kritiseerida, nagu ei oleks tõstetud päästjate, politseinike ja teiste palka. Eelmise aasta eelarves me tõstsime nende palka. Jüri Ratase esimene ja teine valitsus on üle pikkade-pikkade aegade need valitsused, kes on tõstnud nende sektorite töötajate palka kahel korral. Kiidan siinkohal eelmist siseministrit Anveltit, kelle ajal üks palgatõus aset leidis. Teine palgatõus leidis aset minu eestvedamisel eelmisel aastal. Aga mitte ainult palgatõus ei ole oluline. Me oleme ligemale 100 miljonit eurot eraldanud ka päästjate, politsei, piirivalve ja kõikide teiste Siseministeeriumi sisejulgeoleku valdkonna ametite infrastruktuuri arendamiseks, töötingimuste parandamiseks. Ka see on oluline, missugustes tingimustes inimesed töötavad, et nad ei töötaks hallitanud seintega niisketes ruumides, vaid töötaksid remonditud, õhutatud, võimaluse korral päris uutes hoonetes. Me oleme teinud suuri investeeringuid füüsilisse infrastruktuuri ja oleme käivitanud ja käivitamas tervet hulka maanteeprojekte. Üks eelkõneleja rääkis, et jah, Tallinna–Tartu maantee, aga mida veel. Aga mida veel? Me oleksime võinud välja ehitada ka Saaremaa püsirajatise. Me oleme kimpus sellega, et meie energiainfrastruktuur on vananenud, suures osas nõukogudeaegne, vajab väljavahetamist. Ka sinna oleks raha vaja. Ja siis räägitakse siin mingit täiesti arusaamatut juttu sellest, et võlg tuleb ju ükskord tagasi maksta. Kullakesed, tõstke käsi, kellel teist ei ole pangalaenu. Mõnel ei ole, aga väga paljudel on. Te maksate seda tagasi, aga te elate ju juba kas uues majas või uues korteris. No autodega muidugi on teil mõnus priisata, sest Konservatiivne Rahvaerakond on ainus fraktsioon, kes kuluhüvitistest autoliisinguid kinni ei maksa. Nii et selle lõbu olete jätnud maksumaksjale, siin teil koormat kanda ei ole. Aga enamik inimesi Eestis maksab autoliisingut oma palgast. Nii, ma pean lõpetama. Ma tõmban kriipsu alla ja ütlen: see on hea eelarve. See on kastist väljapoole mõtlemise eelarve. See on loominguline eelarve ja selle eelarvega me päästame Eesti majanduse ja Eesti inimesed vaesusest. Aitäh!
Aitäh! Sven Sester, palun!
Igaks juhuks võtan kolm minutit.
Palun! Kaheksa minutit kokku.
Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Isamaa jaoks on see tervise- ja majanduskriisist väljumise eelarve. Isamaa jaoks on siin sellised märksõnad nagu Eesti rahvuslike huvide kaitse, avatud majandus, julgeolek, haridus, pered ja inimeste vabadus ise otsustada. Need on märksõnad, mis sellest eelarvest selgelt vastu peegelduvad. Isamaa jaoks on olnud oluline sõnum maksurahu. Jällegi, täna ei ole ühelgi hetkel sellest räägitud ja ma pean vajalikuks veel kord rõhutada: nii nagu varasemates eelarvetes, nii nagu eelmisel aastal, nii ka sellel aastal ei esimesel lugemisel, ei teisel lugemisel ega ka suure tõenäosusega 9. detsembril kolmandal lugemisel ei tule ühtegi maksumäära muutmist tõstmise suunas ega võimalikku uut maksu. See koalitsioon on kokku leppinud maksurahus. See on ainulaadne. Vaadates varasemaid koalitsioone, kus ka Isamaa on ise osalenud, oleme aegade jooksul näinud tavaliselt 1. jaanuaril maksumäärade tõusu või uute maksude kehtestamist. Isamaa jaoks on oluline maksurahu. Isamaa jaoks on oluline vastutustundlik eelarvepoliitika. Sellest on täna päris mitu korda siin räägitud. Räägime siis veel. Me näeme selles eelarves tervisekriisi ja majanduskriisi ületamist. Vastavalt sellele me selles eelarves ka tegutseme. Et tervisekriisi ületada, me teeme lisainvesteeringuid või anname raha haigekassale, haiglatele, eri hangetega hangime meditsiinilist varustust, mis kõik maksab raha, kuid mille eesmärk on tervisekriisi võimalikult pehmelt ületada. Lisaks sellele on meil majanduskriis. Me näeme seda, me näeme, mis on sellel aastal juhtunud: majandus on teinud tagasiaste. Jah, ta on seda teinud vähem, kui me eeldasime, aga fakt on see, et üle 6% on majandus sellel aastal langenud. Me näeme, et selle eelarvega tuleb raha suunata majandusse. Isamaa leiab, et pikalt üle jõu ei saa elada, aga täna on vaja majandust elavdada. Täna on see hetk, kui raha investeeringutesse pannes on võimalik tulevikus paremat majanduskasvu nautida. Milleks on meile majanduskasvu vaja? Majanduskasvu on meil vaja selleks, et tulevikus saada tulu, mida kas investeerida või õiges kohas kulutada. Kui majandusest ei tule tulu, ei ole meil ka raha, mida suunata kas õpetajate palkadeks, pensionide tõusuks või neljarealiste teede väljaehitamiseks. Oluline on, et majandus kasvaks. Kui me vaatame lähiperioodide kulusid ja tulusid, siis jah, seoses majanduse elavnemisega võib nentida: meie kulud ületavad meie tulusid. Kuid kui vaadata riigi nelja-aastast eelarvestrateegiat, kõigepealt seda majandusprognoosi, mis jõudis ühel hetkel valitsusse, ja siis seda nelja-aastast strateegiat, mis lõpuks valitsusest väljus, siis võib öelda, et see on dünaamiliselt eelarve puudujääki kahandav. Aastaks 2024 me näeme tunduvalt väiksemat eelarve puudujääki kui see, mida Rahandusministeerium algul oma suvises majandusprognoosis eeldas. Isamaa jaoks on oluline teadus- ja arendustegevus. Vaadake järgmise aasta eelarvet. Me elame ajaloolisel hetkel: teadus- ja arendustegevusse läheb 1%. Varasematel aastatel on mitmed koalitsioonid püüdnud leida võimalust 1% taastamiseks või isegi mitte taastamiseks, vaid selle saavutamiseks. Järgmisel aastal see juhtub. Selleks oli vaja 56 lisamiljonit. See raha leiti. Isamaa jaoks on oluline kaitsevõime. See on olnud meie üks suuri prioriteete läbi aegade. Isamaal on olnud võimalus kaitseministri portfelli pikka aega kanda. Meil on hea meel tõdeda, et järgmisel aastal, kuigi riigi SKP väheneb, siis peale selle, et hoitakse seda 2%, ei anta järele lisainvesteeringutes, hoitakse seda kokkulepet, mis arengukavades on ette nähtud, ja suunatakse täiendavalt raha kaitsevõimekusse. Ühelgi varasemal aastal ei ole olnud nii kõrget kaitsevõimekust ei rahalises mõttes ega ka protsendiliselt, suurusjärk on 2,3% (võin kümnendikuga eksida). Isamaa jaoks on loomulikult oluline ka eesti keel, millest võib-olla selle eelarve läbirääkimiste ajal on vähe räägitud, aga mida kindlasti tasuks ära öelda. Me näeme järgmise aasta eelarves rahalisi eraldisi selleks, et venekeelsed lasteaiad ja koolid saaksid täiendavat eestikeelset õpet. Meie eesmärk on, et küsimus ei oleks mitte ainult eesti keele õppes, vaid eestikeelses õppes. Kui me vaatame muudatusi, mis on tulemas hääletusele täna ja ka 9. detsembril, kolmandal lugemisel, siis ma toon esile ühe muudatuse, mis jälle kannab majanduse elavdamise sõnumit. Täna me hakkame hääletama muudatusettepanekut, mis puudutab merendust. Me oleme pikalt tegelenud merendusega, teinud erinevaid muudatusi, ka maksusoodustusi, oleme vähendanud bürokraatiat, selleks et merendusel oleks Eestis oluline koht, et me oleksime atraktiivsed, et Eesti lipu alla tuleks laevu jne. Kui te vaatate muudatusettepanekut, siis te näete, et kui 2020. aasta lisaeelarvet menetledes me andsime täiendavalt rahalisi vahendeid selleks, et laevad vabastada veeteetasudest, aga seda kuni 31. märtsini järgmisel aastal, siis nüüd muudatusettepanekuga me anname võimaluse kuni 2021. aasta lõpuni 50% ulatuses veeteetasu maksmist pidurdada või jätta see maksmata. See on järjekordselt 6,65 miljonit eurot, mis tuleb leida n-ö sisemiste vahendite arvel. Aga see annab meile võimaluse meie majandust kasvatada, meie ettevõtlust merenduses atraktiivsemaks teha jne. Need on need sammud, mis kajastavad ja näitavad seda, milline on see riigieelarve. Nii et ma palun seda toetada! Isamaa on kindlasti selle taga. Aitäh!
Aitäh! Maris Lauri, palun! Kolm minutit lisaaega. Palun!
Head kolleegid! Eks igaüks näeb seda eelarvet oma silmadega, oma sisemise tunde järgi. Seda ei saa pahaks panna. Aga mitte kellelgi ei ole kohustust vaadata asju teise inimese silmadega. Seetõttu vaatan mina seda eelarvet enda silmadega. Aeg-ajalt, pean ütlema, on mul tunne, et räägitakse mingist teisest eelarvest kui see, mis on meie ette toodud. Selles 2 miljardi euro suuruse puudujäägiga eelarves on investeeringuteks minemas vähem kui miljard. Enamik sellest tuleb tegelikult Euroopa Liidu rahast. See tähendab, et sellest 2-miljardilisest puudujäägist ehk rahast, mida võetakse laenudena või veel nendest vähestest reservidest, mis ehk on järgmiseks aastaks alles – aga mine tea, mis juhtub selle aasta lõpus –, tehakse jooksvaid kulutusi. Kurbloolisus on veel see, et paljud jooksvad kulutused ei ole seotud mitte kriisiga, vaid need on püsikulutused. Need on need kulutused, mis jäävad ka järgmiseks, ülejärgmiseks ja üleülejärgmiseks aastaks. Ma ei tea, kui midagi finantseerida laenu eest, siis see peaks olema ajutine, tulevikus tulu või kasu toov, aga jooksvaid kulutusi ... Kas te tõesti käite päevast päeva poes ja ostate toitu laenuraha eest? Ilmselt mitte. See ei ole eriti mõistlik. Võib olla, et teil on korraks ühel päeval rahakott tühi ja te võtate kellegi käest laenu, sõprade-sugulaste käest, et ellu jääda, aga kindlasti ei plaani te sellist asja ju pikalt ja püsivalt. See eelarve just nimelt seda teeb. Selle tõttu ütlen mina küll, et selles eelarves on päris suur hulk vastutustundetust. Meil on kriis – tervisekriis, majanduskriis – ja on selge, et sellises olukorras ei ole mõistlik tõmmata kulusid kokku või ajada makse üles ja eelarvet tasakaalu. Mitte keegi ei ole sellest rääkinud. Küsimus on selles, et kui võetakse laenu ja tehakse mingisuguseid asju, siis peaks olema mingi siht, eesmärk, et anda tulevikule mingi võimalus. Aga suures osas selles eelarves tegelikult seda ei ole. Raha pudistatakse väga paljudesse kohtadesse laiali. Kindlasti on seal ka mõistlikke asju, aga need ei ole kindlasti mitte nii suurejooneliselt head, kui meile tahetakse näidata. Väga tore, et teaduse rahastus tõusis 1%-le SKP-st, aga see tõuseb ainult tänu sellele, et meie majandus kukub. See andis võimaluse seda 1% eesmärki täita. Me oleme rahanduskomisjonis üritanud korduvalt aru saada, mida siis selle 1%-ga plaanitakse teha. See on osutunud täiesti võimatuks. Sellepärast et – pange tähele! – ministrid keelduvad Riigikogule esitamast vastavat informatsiooni. Nii ei tohi. Ministrid on Riigikogu ees vastutavad ja nad peavad meile informatsiooni andma. Mitte nii, nagu meil praegu käib, et nädalate viisi venitatakse. Selle tõttu on minul küll põhjust arvata, et see teadusraha pudistatakse laiali ja meile sellest tulu ei tule. See on kurb, sest võiks ju mõelda tuleviku peale ja pingutada selle nimel, et meil oleks tõesti asjad paremini. Meile räägitakse siin, et laenu võtta on tore ja võiks edasi võtta. Ma juba enne ütlesin, et alati on küsimus selles, milleks me laename ja mida me saavutame. Kui me laename oma kodu loomiseks, siis selles on iva. Kui me laename pidevalt oma jooksvate kulude katteks või selleks, et asja ees, teist taga osta uusi ja uhkemaid riideid, siis me lõpetame halvasti. Eestis on väga palju neid inimesi, kes on oma laenukoormaga tõsiselt hädas. Väga palju. Nad on väga tõsises hädas, väga raskelt hädas ja nad on just nimelt samasuguse mentaliteediga, et noh, võtame korraks, tore on elada hetkeks hästi. See on ka n-ö kastist väljapoole mõtlemine. Aga sellest kastist väljapoole mõtlemisega mõeldakse ennast, ise sellest aru saamata, hoopis kuskile teise kasti. Minul on tunne, et praegu juhtub meiega ja Eestiga täpselt sama lugu. Me mõtleme ennast jälle kuskile teise kasti. Öeldakse, et tark inimene õpib teiste vigadest, loll ei õpi enda omadestki. No õnneks seda viimast Eesti kohta veel öelda ei saa. Aga targalt me küll ei käitu, kui me teiste vigadest ei õpi. Teised riigid on seda teed läinud. Ja arvata, et laenu ei tule kunagi tagasi maksta või et laenuintressid ei tõuse vms, on rumalus, ükskõik kes seda räägib, ükskõik millise tiitli või ametinimetusega inimene. Eelarve kohta on esitatud kindlasti väga palju muudatusettepanekuid, mis on suunatud kulude suurendamisele. Mõned neist ei ole väga mõistlikud, aga võib-olla on nad märgid sellest, et tuntakse millegi pärast muret. Mõned on tegelikult näited prioriteetide kohta, mida tuleks teha. Nii et asju on võimalik veel muuta. Me ei pea täna selle eelarvega päris lõpuni minema. Seetõttu, et sellest eelarvest ehk, juhuslikult, äkki, kogemata ka asja saaks, teeb Reformierakonna fraktsioon ettepaneku selle eelarveseaduse teine lugemine katkestada. Aitäh!
Valdo Randpere, palun!
Kolm minutit anna ka igaks juhuks.
Palun! Kolm minutit lisaaega.
Head kolleegid! Kuulasin seda debatti siin, tegin endale mõned märkmed ja avastasin, et meil on tekkinud siin Riigikogus liigutav üksmeel. Kommunistlik maailmavaade ja parempopulistid on leidnud ennast ühest kastivälisest olukorrast. Meid teisi on küll paraku jäetud sinna kasti kõrvale, aga iseenesest on põnev vaadata, kuidas isa kaitseb poega ja parempopulistid kaitsevad kommuniste. Ja see poeg, keda isa kaitseb, ütles rahandusministriks saades, et ta ei tunne matemaatikat. Seda on paraku näha. Aga kuidas me siiani jõudnud oleme? Ma mõtlen natuke pikemalt tagasi, et millega see tänane debatt algas. See algas rahanduskomisjoni esimehe ettekandega. Seesama komisjoni esimees kuulub ju erakonda, kes veel mõni aasta tagasi tahtis põhiseadusesse kirja panna, et riigieelarve peab olema tasakaalus. Kevadel kasutas seesama rahanduskomisjoni esimees kogemata väljendit "tagastamatud laenud" ja siis vabandas ette ja taha, kui ta käest küsiti, et kuule, kas ikka äkki keel vääratas. Ta tunnistas, et vääratas. Ei ole palju aega mööda läinud ja nüüd sügisel me räägimegi uhkusega uuest asjast, mis on tagastamatu laen. Rahandusminister, kui ta käis meile siin eelarvet tutvustamas, rääkis isegi tagastamatust laenust Rootsi näite põhjal, kus olevatki nii, et kinnisvaralaen on tagastamatu. Ta unustas ära ainult ühe asja: kui seal laenu tagasi ei maksta, siis võetakse tagastamatu laenu asemel sul käest ära see maja, see tagatis. Nii et raha ei võeta, aga maja läheb. Võib-olla ongi see tagastamatu laen. Põhiseadusest ja sellest, et sinna kirjutada sisse tasakaalus eelarve, ei räägita muidugi üldse enam midagi, sellest tagastamatust laenust räägitakse aga uhkusega. Räägiti siin eelnevalt ka maksurahust nagu suurest saavutusest. Aga see maksurahu on ju põhimõtteliselt tehtud tuleviku arvel. Sedasi laenates, nagu Eesti riik praegu teeb, seisame me mõne aasta pärast paratamatult maksutõusude ees. Me lihtsalt peame makse tõstma, ükskõik kes siis valitsuses on. Aga praegune valitsus tuleviku peale nagu üldse ei mõtle. Öeldi, et see eelarve on ainulaadne. Jaa, kindlasti mõnes punktis on. Kas või selles punktis, et tuleviku peale ei mõelda, järgmise valitsuse peale, järgmiste valimiste peale ei mõelda. Selle asja nimi on põletatud raha taktika. Küll järgmised tõstavad makse ja hakkavad tagasi maksma. Ainulaadne eelarve on see selles mõttes ka veel, et esimest korda me näeme, kuidas eelarvest jagatakse nii varjamatult raha omadele ja kaasakiitjatele, aga neilt, kes julgevad teha ausa uudise või esineda ebameeldivalt, näiteks rahvusringhääling, ähvardatakse raha ära võtta, olgu see mõeldud siis maja ehitamiseks või millekski muuks. Räägiti siin uljalt ka sellest, kuidas riigid ei peagi laenu tagasi maksma ja riigid võivad laenata ükskõik kui palju, sest riigid ei sure. Aga mõtleme teisiti: kui me ise laename, ükskord ära sureme, pärandame midagi oma järeltulijatele ja nemad avastavad, et see pärand koosnebki ainult võlgadest, siis neil on võimalus pärandist loobuda. Kas meie lastel on võimalus loobuda Eestist või loobuda sellest võlakoormast, mille me neile pärandame? Jüri Adams kirjutas just kogemata täna – mitte eelarve teemal – Postimehes Eesti ühest suuremast probleemist, mis seisneb selles, et inimesed järjest enam loobuvad Eesti kodakondsusest, kuna Eesti ei luba neile ka topeltkodakondsust. See ei puutu iseenesest eelarvesse, aga puutub õhkkonda, mille me oleme loonud: võõraid sisse ei taha, riigipiirid hoiame hea meelega kinni ja kui omad ära lähevad, siis no mingu, jooksku seal Rootsis või kus kurat veel. Aitäh!
Jevgeni Ossinovski, palun!
Aitäh, austatud istungi juhataja! Kolm minutit lisaaega ka, palun!
Palun! Kokku kaheksa minutit.
Head kolleegid! Alustuseks meenutus Sven Sesteri sõnavõtust, kes fraktsioonist mind kuulab ja kes väitis, et 1. jaanuar 2021 on ainulaadne selle poolest, et ükski maksumäär ei tõuse. See on vale väide. Tubakaaktsiis tõuseb, see tõuseb aastani 2023 ja need tõusud võttis vastu käesolev valitsus 2019. aasta lõpus. Nüüd eelarvest laiemalt. Tõepoolest, minu arvates on ka olnud väga omapärane, kui mitte öelda veider, näha seda, kuidas äärmuspopulistid on Oudekki Loonega ühte meelt selles, et tegemist on revolutsioonilise eelarvega, pärast seda, kui proua Loone nimetas seda peaaegu et kommunistlikuks pöördeks Eesti riigi juhtimisel. Tegelikult on see täiesti tavaline eelarve, kus ei ole midagi eriti revolutsioonilist. 90+ protsenti sellest eelarvest on täpselt samasugune, nagu oli eelmisel ja üle-eelmisel aastal ja aastatel enne seda. Neid mõndasadat miljonit, mida valitsus sellel aastal on otsustanud ümber suunata ühte või teise kohta, on kahtlemata võimalik kasutada ja eks need, kes võimu juures on, peavad näitama ennast paremana, kui nad tegelikult on. Aga minu meelest kõneleb see kõige rohkem mõttelaiskusest selle lisanduva raha kasutamisel. Kuskil remondime ühe tänavajupikese ära, kindlasti minister või saadik saab sinna linna minna ja öelda, et näete, mina tõin teile raha, nüüd on siin tänav valmis. Kuskil linnas vist tehakse mingi monument. Kahtlemata on keset ühte suurimat majandus- ja sotsiaalkriisi Eesti Vabariigis monument see, mis vajab riigi turgutust. Aga strateegilist lähenemist Eesti ees seisvatele pikaajalistele väljakutsetele selle valitsuse tööst paraku ei paista. Põhjuseks on tõenäoliselt see, mida politoloog Tõnis Saarts on öelnud, et ühtset väärtuselist nägemust Eesti riigi ees seisvatest probleemidestki ei ole. Kuidas siis võiks lahenduspakett kuidagigi süsteemsust meenutada? Kuna seda ei ole olnud, siis on lepitud kokku, noh, selliselt kamba korras, et näete, rahakott on siin keset lauda, kümme sulle, kümme mulle, kümme sulle, ja pange siis, kuhu tahate, et oma valijaid paremini mobiliseerida. Näitlikustamiseks räägitakse rohepöördest. Rohepööre on tõepoolest väga oluline ja kahtlematult tuleb sellesse valdkonda väga palju raha, valdavalt välismaist raha, aga raha seegi. Kahtlematult on globaalne kliimakriis, erinevalt sellest, mida arvab tänane keskkonnaminister, eksistentsiaalne mure, mille lahendamisse peab Eesti oluliselt jõulisemalt panustama. Aga ei ole võimalik korraga liikuda kliimaneutraalsuse saavutamise poole ja riiklikult rahastada uue põlevkivitehase ehitamist, mis suurendab Eesti aastast emissiooni 5%. Ei ole võimalik rääkida sellest, et me peame muutma Eesti transpordi keskkonnasõbralikuks, kui samal ajal kõik investeeringud, mis transpordivaldkonnas on, peale rongide elektrifitseerimise, tähendavad tegelikult Eesti asfalteerimist autode jaoks. On täiesti võimalik kokku leppida, et meid see rohevärk ei huvita, võib püüda oma harimatusest seada kahtluse alla globaalset teadust selles valdkonnas, aga öelda, et nüüd me kõik võitleme rohepöörde eest, ja samal ajal teha risti vastupidiseid samme, mis tegelikult meid sellest eesmärgist kaugemale viivad, ei räägi kindlasti strateegilisest juhtimisest. Üks hea asi selles eelarves kahtlematult on, mis esiletõstmist väärib. See on teadus- ja arendustegevuse kulude suurendamine 1%-ni SKP-st. On kahju, et selleks oli vaja valitsusparteidel alguses sõna murda, kui nad jätsid selle raha eelmisel aastal leidmata, siis kui lubadus oli parteidel avalikkusele antud, aga hea, et nüüdki see otsus on tehtud ja ka järgmiseks neljaks aastaks riigi eelarvestrateegias kirjas. Loodame, et seda uut, teatud püsivat väärtust on võimalik hoida. Palju nukram on lugu õpetajate palkadega, kus on, vastupidi, tagasiminek. Tegelikult aastal 2013, vahetult enne minu haridusministriks saamist, Jaak Aaviksoo ajal see [tõus] algas ja [kestis] sellest ajast peale. Mina püüdsin 100 eurot aastas õpetajate palgatõusu tempot kõikidel aastatel hoida. Kõikide ministrite ajal see ei õnnestunud, aga ikkagi. Ma tean, et kõik valitsused on siiani päriselt pingutanud, et seda raha leida, et õpetajate järelkasvu tagada. Küsimus ei ole mitte ainult selles, nagu öeldakse, et õpetajad võivad ju ühe aasta ilma palgatõusuta üle elada, et kõigil on raske. Küsimus on ju selles, et me olukorras, kus me õpetajakoolituse kontekstis oleme – meil on vananev õpetajaskond ja hariduse kvaliteet hakkab õige pea selle tõttu kahjuks ka kannatama, et vanad kogenud pedagoogid pensionile lähevad ja noori nii palju haridussüsteemi peale ei tule –, suudaksime anda selle jada tulevastele õpetajatele ette, et jah, riik väärtustab seda ametit nii palju, et iga aasta stabiilselt nende palka tõstetakse, nii nagu me näiteks meedikute puhul oleme suutnud tegelikult aastate jooksul tagada. Siin on miinusmärk väga tunnetatav. Mitte lihtsalt ei öeldud, et baranka, vaid öeldi, et baranka järgmised neli aastat. See on ikka väga-väga nukker sõnum. Viimaseks, siin on palju räägitud, et see on koroonakriisist väljumise, paranemise, mis iganes, selle seljatamise eelarve. Igasuguseid pealkirju on sellele eelarvele pandud. Tõepoolest, tõenäoliselt septembri algul, siis kui meie, sotsiaaldemokraadid, hakkasime rääkima sellest, et teiseks laineks tuleb põhjalikumalt valmistuda ja vajalikud muudatused ära teha õigel ajal, sh haiguspäevade hüvitamine, et töökohal nakatumist vähendada, siis oldi valitsuse tasemel rohkem eufooriliselt tegevuses sellega, kuidas seda avanenud laenukraanidest tulevat raha oma sõpradele ja toetajatele laiali jagada. Sellele ei pööratud tol ajal tähelepanu. Nüüd on sellest möödas juba kaks kuud. Me näeme, et teine laine on haripunkti jõudmas, meil on viiruse levik mitmes piirkonnas kontrolli alt väljumas või väljunud. Üks olulisemaid nakatumise kohti on töökoht. Loomulikult on haiguspäevade hüvitamine hädavajalik selleks, et saada viirus kontrolli alla. Seda ei ole öelnud mitte poliitikud, vaid spetsialistid, kes neid mudeleid ja prognoose teevad. Aga seda otsust ikka ja ikka ei ole. Mõtleme, arutame, väga oluline, kõik on nõus, et tuleb teha, kokkulepe on peaaegu olemas, aga tuleb veel arutada. Sõbrad! Samal ajal viirus levib edasi. Sellel kõigel on inimlik, sotsiaalne ja majanduslik hind. See otsus tuleks ruttu ära teha. Aga vähemasti tänase päeva jooksul saime me aru, miks seda otsust pole tehtud: Mart Helme tuli siia ja ütles, et tegemist on kommunistliku algatusega võimaldada inimestel haigena saada hüvitist kodus olemise eest ja sellepärast EKRE seda ei toeta. Üllatav, aga arusaadav. Aga, sõbrad, see ei ole tegelikult ilmavaatelise vaidluse aspekt. See on rahvatervise kriisi ohje ja siin peaks need erimeelsused kõrvale jätma ja selle otsuse võimalikult ruttu langetama. Aitäh!
Aitäh! Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Kolleegid! Vaadake, kui te juhite autot, siis juhitegi teie, aga mitte naine või keegi sõber kõrvalistmelt. Ja nii ongi praegu, et autot juhime meie, vaatamata sellele, et keegi ei ole halvem, need, kes ei istu juhi kohal, ei ole viletsamad, rumalamad, ei ole nii, et neil pole häid ideid, vastupidi, inimesed jagunevad enam-vähem võrdselt igal pool. Aga need jutud, et see eelarve on häbiväärne, vastutustundetu, sõidetakse hoopis teisele poole, sinnapoole, kuhu vaja pole – sõbrad, praegu juhime meie ja teie olete kõrvalistmel või tagaistmel. See on sissejuhatuseks, olles kuulanud seda kõike, kuhu hukatusse me jõuame jne. Aga ma tahaksin rääkida ühest asjast, mis peaks olema ühine meile kõigile. Ja ma ei räägi mitte riigikaitsest, vaid demograafilisest küljest. Ma vaatasin viimasel nädalal läbi seitsme või kaheksa viimase riigieelarve paksud, 400-leheküljelised dokumendid ja üht-teist tahaksin teiega siin jagada. Kui 2017. aastal räägiti veel põhjalikult uussisserändajate tarvis tugivõrgustiku rajamisest, siis selles järgmise aasta eelarves räägitakse esimest korda Eesti kestmisest rahvusriigina, et Eesti on kestliku rahvastikuga sidus ja kaasav ühiskond. Ma ei hakka pikalt seda kirjeldama. Tõepoolest, enamik rahvastikupoliitikast on Siseministeeriumi alluvuses, aga üksikud osad on Sotsiaalministeeriumi või Kultuuriministeeriumi alluvuses. Siseturvalisus on Siseministeeriumi põhitegevus, aga just nimelt sel aastal on see teine pool, rahvastik ja sidus ühiskond, ka sinna tekkinud. Ma ei hakka nimetama kõiki alamprogramme, mille kaudu püütakse jõuda rahvusriigi ja Eesti rahva säilimiseni läbi aegade. Selle liikumise kompassiks on "Rahvastiku ja sidusa ühiskonna arengukava 2021–2030", mida me oleme meie komisjonis arutanud mitmel korral ja mis kirjeldab seda, kuidas ja milliste tegevustega toetada eesti rahva kestlikkust ja saavutada ühiskonnas suurem sidusus. Tõesti, see raha, mis läheb demograafilisele küljele – kui ei ole eesti rahvast, siis võib küsida, et milleks seda kõike muud vaja on, kogu seda eelarvet, neid miljardeid –, ei ole kuigi suur. Siseministeeriumi eelarves, mis on umbes 400 miljonit, on seda veidi üle 20 miljoni. Kultuuriministeeriumis on lõimumise jaoks veel 7,7 miljonit. Nii et tegelikult on see summa suhteliselt väike ja peaks olema edaspidi märksa suurem. Kuid oluline on, seda ma tahtsin praegu siin rääkida, et liikumine toimub ja on alanud õiges suunas. Millised need meetmed peaksid olema ning kuhu ja mismoodi me jõuame? See on edaspidi arutelu all.
Kas ettekandja soovib lisaaega?
Jah, paar minutit veel.
Rohkem kui paar, kolm minutit.
Tõepoolest, see rahvastiku ja sidusa ühiskonna arengukava pakub välja mitmesuguseid mõõdikuid. Võib selgelt öelda, et nende mõõdikutega ei ole asi veel kuigi selge. Ei saa nõustuda näiteks selliste asjadega, et kolmandate sündide osatähtsus peaks kasvama ainult 0,3% järgmise kümne aasta jooksul või et laste suhteline vaesus peaks vähenema ainult 0,2% või et noorte osatähtsus, kelle vanemad pole lahutatud või lahku läinud, jääb järgmise kümne aastaga jätkuvalt 60% peale. Aga piisab neist. Lühidalt kokku võttes ma arvan, et see eelarve on täiesti normaalne eelarve. Nagu siin Jevgeni Ossinovski vist enne ütles, tõepoolest, ega liikumisruum eelarves ei ole kuigi suur. Võib-olla on ka oluline ja paljudele oluline see, et ega sellest eelarvest väga kerge aru saada ei ole. Me tegime isegi eelarvest arusaamise toetusgrupi ja Riigikontroll on sellega pikalt tegelenud, nii et ma arvan, et me liigume sinnapoole. Nii et praegu võib öelda, et vahefinišis see eelarve on, nagu ta on. Ma arvan, et see on hea eelarve, aga temast arusaamiseks tuleb kõvasti pingutada, kui üsna viisakalt öelda. Aga ma arvan, et mõne aasta pärast on pilt sootuks teine. Nii nagu omal ajal, kui Eesti riigi eelarve oli väga lihtne: raha on, raha ei ole, kui palju on. Aitäh!
Aitäh! Indrek Saar, palun!
Tänan sõna andmast! Lugupeetud kolleegid! Selles eelarves on tegelikult päris palju häid asju. Nendest on siin täna juba korduvalt räägitud. Ma tõepoolest tahaks selle eelarve puhul tunnustada seda, et on aru saadud, et Eesti tervishoiusüsteem vajab lisavahendeid. Millekski on see kriis olnud hea. See on olnud teema, mida sotsiaaldemokraadid on aastaid tõstatanud, teema, mida on, kujundlikult väljendades, kinganinaga vaiba alla lükatud. Viimane suurem ja põhjalikum otsus oli Jevgeni Ossinovski ministriks oleku ajal, kui tervishoiusüsteem sai olulise lisarahastuse. Uue aasta eelarve õnneks paigutab haigekassasse lisavahendeid. Selles mõttes võib tõesti aru saada, et tegemist on kriisiga tegeleva eelarvega. Eelarves on ka asju, mis sinna on saanud kindlasti päris põhjaliku ühiskondliku surve tagajärjel, aga see ei vähenda nende väärtust. Teadus- ja arendustegevuse jõudmine 1%-ni SKP-st on suur samm. Kindlasti tunnustan selle eest, et see raha seal on. Mulle isiklikult on sümpaatsed mitmed investeeringuotsused, mis puudutavad spordi- ja kultuuriobjekte, kuigi selles valdkonnas on ka asju, mida võiks kritiseerida, näiteks kultuuritöötajate palga külmutamine. Aga on ka üks väga sümpaatne asi, millega on astutud jälle samm edasi. Kunagi oli mul võimalus ministrina võidelda eesti keele majade ja eesti keele õpetamise eest eelkõige täiskasvanutele ja nendele, kellel on muu kodune või emakeel, et tekiks tunduvalt süsteemsem lähenemine. See, et sinna on, nagu Isamaa ütles, nende algatusel leitud lisaraha – ja seda ma usun –, on väga sümpaatne. Seal ma tunnen ära vana hea Isamaa, kes sõbralikult ja lahkelt püüab tõesti eesti keele ja meele eest seista. Paraku enamik neid asju, mida nad selles valitsuses teevad, nii lahket ja vana head Isamaad alati ei meenuta. Aga ma pean nõustuma nendega, kes on öelnud, et sellest, mis on selle eelarve lugu, mida ta meile räägib, või mis on prioriteedid, on tõepoolest väga raske aru saada. Eks ta üks paras ühepajatoit ole. Võib-olla kriisiaja eelarved peavadki sellised ühepajatoidud olema. Aga võib-olla on see ka sellest, et raha on olnud piiramatult käes ja seda on eelkõige püütud kasutada selleks, et saada midagi märgilist oma programmist tehtud, aga mitte ei ole tegutsetud niivõrd sellest tulenevalt, et peaks vaatama seda, kuidas ületada tervisekriisi ja kuidas majanduskriisi mõjusid. Mis mulle kohe üldse selle eelarve juures ei meeldi, on see, et ei vaadata selle kriisi taha. Ei vaadata seda, et ka kriisi ajal tuleb jätkata tegevustega, mis on hädavajalikud selle jaoks, et meie riik areneks, ühiskond kestaks. See, et õpetajate palga tõus on visatud üle parda, samamoodi lasteaiaõpetajate palga tõus, on kindlasti üks osa sellest. Rääkimata meditsiiniõdedest, keda meil kriisis oleks vaja igati tunnustada. Samamoodi hooldekodukoht, et nendel inimestel, kes tõesti hädasse satuvad ja vajavad hooldekodukohta, oleks võimalik see saada. Kriisi tingimustes on see eriti oluline. Ja millest ma kohe üldse aru ei saa, on see, et selles olukorras ... Ma palun lisaaega!
Palun! Kolm minutit lisaaega.
... kus seni toiminud rahvusvahelised tarneahelad katkevad ja me rohkem kui kunagi varem peaksime mõtlema selle peale, et me saaksime Eestimaal oma toitu ja Eesti põllumehed oleksid võimalikult tugevad, me näeme seda, kuidas põllumeestele lihtsalt näidatakse koht kätte. Nende üleminekutoetused, arvestades seda, millised on rahalised võimalused, jäetakse lihtsalt kiusu pärast eelarvesse panemata. See on väga halb signaal. Selles ei ole küll mitte midagi isamaalist ega rahvuslikku. Vastupidi. Aga mis on selgelt kõige akuutsem mure selle eelarve juures, on need tänasel päeval juba väga palju räägitud haiguspäevad. Me oleme korduvalt püüdnud koalitsiooni tähelepanu tõmmata sellele teemale. Sealt ei ole seniajani tulnud mitte mingit selget vastust, kuigi seda oleks tulnud juba ammu teha. Sel aastal, tundub, ei ole enam mingit lootust, aga isegi järgmise aasta eelarvesse ei ole neid summasid ette nähtud. Lisaks kõigile teistele argumentidele ma palun, et te korraks, koalitsiooni liikmed, siiski kujutaksite ette, mis valik see on, mille ette me paneme just nimelt need inimesed, kes reeglina ei saa teha kaugtööd ja kes tihti – need asjad on koos, nendel, kes ei saa teha kaugtööd, on ka madalamad palgad – saavad alla 1000 euro palka. Selliseid inimesi on väga palju. Kui nad pannakse valiku ette, et ole solidaarne, ära mine tööle, kui sul on haigusnähud, aga su sissetulek jääb üle 100 euro väiksemaks 700–800-eurose pere-eelarve juures, siis see ei ole adekvaatne valik. See ei ole adekvaatne lahendus selle jaoks, et tegelikult tervisekriisi ohjeldada, vähendada neid mõjusid, mis töökohtades leviva viiruse ja n-ö töökohakollete tõttu on. Mõni aeg tagasi ütles teaduste akadeemia president Tarmo Soomere, kui ta käest küsiti, mida me sellest kriisist õpime, et me õpime seda, mida näitavad paraku kõik kriisid. Kõikidel kriisidel on üks omadus: rikkad saavad rikkamaks ja vaesed jäävad vaesemaks. Ühiskonna roll on seda polarisatsiooni võimalikult mahendada. Esimeste haiguspäevade mittehüvitamine on osa sellest, kuidas vaesed jäävad vaesemaks, ja see on sügavalt ebaõiglane. Selles mõttes ma võib-olla ei ole Jevgeniga päriselt nõus. Jah, terviseküsimuses ei ole see maailmavaateline teema. Aga hakkama saamise küsimuses, lugupeetud koalitsioon, on see maailmavaateline teema. Te olete lubanud seista nõrgemate eest, aga te ei tee seda. Palun tehke see otsus ära! Ja kuna te mõtlete, siis me peame teile kahjuks mõtlemisaega juurde andma. Me ei tahaks seda teha, aga sotsiaaldemokraatidel tuleb paraku ka täna riigieelarve menetlemisel võtta vaheaegu enne nende kõikide väga vajalike muudatusettepanekute hääletamist, millest ma siin osa puudutasin. Palun mõelge nende haiguspäevade ja nende inimeste peale, keda see puudutab, rahvatervise olukorra peale. Võib-olla saate vestelda enda esindajatega valitsuses, selleks et nad tuleksid välja selge ettepanekuga, kuidas seda probleemi lahendada. Tänan tähelepanu eest!
Aitäh! Jevgeni Ossinovski, kas repliik? Jaa, palun!
Ma tänan! Härra Ernits mainis minu nime ja ma sooviksin reageerida tema sõnavõtule, õigemini tema sõnavõtu algusele, kus ta võrdles opositsiooni ja koalitsiooni rolli autojuhtimisega, et nüüd tema erakond on roolis, opositsiooni esindajad on kõrvalistmel ja sellepärast tuleb sellega leppida. Vist oli mõte selles, et võiks hoiduda ka ettepanekute tegemisest riigieelarve kohta, kuna meist niikuinii midagi ei sõltu ja parlamendi enamusel, kes valitsuskoalitsiooni moodustavad, on selleks mandaat. See meenutas mulle kangesti kunagise EKRE juhtpoliitiku Mart Järviku seisukohta, kes võrdles poliitilist juhtimist ja bussijuhtimist, milles tal oli rohkem kogemust kui poliitilises juhtimises. Ta ütles täpselt sama: üks juhib ja teised taga oksendavad. Mina arvan, et see on tegelikult Eesti poliitika üks suuremaid probleeme, kui need inimesed, kes võimule saavad – ja see ei ole esmakordselt nii –, hakkavad arvama, et neil on tänu sellele, et neil on tekkinud ajutine au ja õigus Eesti riigi saatust rohkem kujundada kui teistel Riigikogus esindatud erakondadel, selleks ainuõigus ning sisulisi ja mõistlikke ettepanekuid, mis ühiskonnast või opositsioonist tulevad, arvestama ei peaks. Kunagi, ma mäletan, minu esimeses koosseisus seitse aastat tagasi oli Valdo Randpere see, kes esindas koalitsiooni, kui ametiühingutega sõlmitud kokkulepet rikuti ja poolte kokkuleppel lahkumise korral hüvitis tühistati. Randpere vastas küsimusele, miks seda tehakse, et aga meil on mandaat, me oleme enamuses ja võime teha, mis me tahame. Ma arvan, et see ei ole tegelikult hea, see on Eesti poliitilise kultuuri kitsaskoht. Ma arvan, et me peaksime kõik koos töötama siiski selle nimel, et Eesti riigi ja rahva hüvang oleks paremini tagatud. Aitäh!
Aitäh! Henn Põlluaas, palun!
Lugupeetud eesistuja! Head kolleegid! Oleme kuulnud täna nii häid kui ka halbu sõnu eelarve kohta, nii kiitvaid kui ka laitvaid sõnu, samamoodi ka koalitsioonierakondade kohta. Aga eelarve on eelarve, see tuleb vastu võtta. Tänane eelarve on kriisiaja eelarve, me ei saa sellest üle ega ümber. Me oleme käsist-jalust seotud pandeemiaga ja majanduskriisiga. Ma ütleksin, et selles suhtes arvestab käesolev eelarve kõiki neid väljakutseid kõige paremal moel. Raha saavad kõik valdkonnad, olgu see siis majandus, sotsiaalvaldkond, haridus, riigikaitse, mis iganes. See on selgelt eelarve, mis takistab meie majandusel varisemast kriisi ja takistab tekkimast tohutul tööjõupuudusel. Selles suhtes on see eelarve ellujäämise eelarve positiivses mõttes. Seda erinevalt eelmisest kriisist, mille me läbisime Reformierakonna juhtimisel, mil eelarvele lasti kallale krokodillid, mille tagajärjel vähenes meie omavalitsuste tulubaas kolmandiku võrra, tuhanded ja tuhanded ettevõtted läksid pankrotti ja kümned ja kümned tuhanded inimesed kaotasid töö. Täna on meil enam kui sada tuhat inimest leiva saamiseks välismaale rännanud. Selle eelarve eesmärk on just nimelt hoida seda ära, hoida meie majandust elus, hoida ja kaitsta meie inimesi. Te räägite, et see eelarve olevat populistlik, see ei ole reaalsusega vastavuses jne. Me oleme ju kõik vaadanud ka opositsiooni tehtud parandusettepanekuid. Seal on häid ettepanekuid. Tõepoolest, kiidan. Aga seal on ka populistlikke ja halbu ettepanekuid. Mis kõige hullem, te ei ole praktiliselt ühtegi ettepanekut – võib-olla ainult mõnda üksikut – tõsiselt võtnud. Te ei ole vaeva näinud sellega, et otsida katteallikaid. Peaaegu iga ettepaneku taha on kirjutatud "valitsuse reservfond". No andke andeks, ei ole seda raha valitsuse reservfondis sadu miljoneid eurosid. Kui te tõsiselt oleksite tahtnud oma ettepanekuid ellu viia, kui te oleksite neid tõsiselt mõelnud, siis te oleksite vaadanud ikkagi eelarvet süvitsi ja tõepoolest otsinud katteallikaid, mis on reaalsed. Täna kahjuks tuginevad need ettepanekud ainult udujuttudele. Aga sellele vaatamata, nagu ma ütlesin, eelarve on väga hea, see kaitseb ja hoiab meie riiki ja meie rahvast ning viib meid edasi tulevikku, et me saaksime olla kindlad, et me ei peaks kartma ega värisema homse ees. Ma kutsun teid kõiki üles seda toetama. Aitäh!
Kaja Kallas, kas protseduuriline küsimus? Palun!
Protseduuriline küsimus. Kui 44 muudatusettepanekust 20 katteallikas on reserv, siis kas see on enamus või on kõik nii, nagu härra siin enne ütles?
See ei ole protseduuriline küsimus, see on matemaatiline küsimus, sellele ma ei pea vastama. Aga tundub, et rohkem läbirääkimiste soovi ei ole. Me saame minna muudatusettepanekute läbivaatamise juurde. Head kolleegid, esimene muudatusettepanek, mille on esitanud rahanduskomisjon. Juhtivkomisjoni seisukoht on arvestada täielikult. Kaja Kallas, palun!
Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Me läheme selle muudatusettepaneku hääletamise juurde. Head kolleegid! Härra Pohlak, kas protseduuriline küsimus? Ei ole. [[Hääl saalist.]] Ei kuule? Kas nüüd kuulete? Ja härra Grünthal, kas protseduuriline küsimus? Palun mikrofon härra Grünthalile!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Mul on selline palve, et kui tehakse mingisugused ettepanekud, näiteks muudatusettepanek läbi hääletada, paluks seda teha hästi kõva ja selge häälega. Praegu Kaja Kallas ütles midagi mikrofoni, aga isegi vaatamata saali tühjusele ja selle kõlavusele, ei kuulnud ma siia taha mitte midagi.
Aitäh! Kõik kolleegid kuulsid: ettepanekud kõlava ja selge häälega. Austatud Riigikogu, panen hääletusele esimese muudatusettepaneku, mille on esitanud rahanduskomisjon. Juhtivkomisjoni seisukoht on arvestada täielikult. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 54 Riigikogu liiget, vastu oli 41, erapooletuid ei olnud. Ettepanek leidis toetust. Teine muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut, mis muudaks keskmise pensioni tulumaksuvabaks, hääletada!
Aitäh! Panen hääletusele teise muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 33 Riigikogu liiget, vastu oli 55, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. Kolmas muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Keit Pentus-Rosimannus, palun!
Aitäh! Ma palun seda ettepanekut, mis võimaldab omavalitsustel saada ühtlaselt osa teede investeeringute rahast, hääletada, ja mitte ainult hääletada, vaid ka toetada!
Aitäh! Panen hääletusele kolmanda muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 40 Riigikogu liiget, vastu oli 55, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. Neljas muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! See ettepanek suurendab kohalike omavalitsuste tasandusfondi suhteliselt subjektiivsete katuserahade arvel. Palun seda ettepanekut hääletada!
Panen hääletusele neljanda muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 36 Riigikogu liiget, vastu oli 55, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. Viies muudatusettepanek, mille on esitanud Riigikogu liikmed Kalvi Kõva, Indrek Saar, Riina Sikkut ja Jevgeni Ossinovski. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Indrek Saar, palun!
Jaa. Ma palun seda väga sümpaatset muudatusettepanekut hääletada! Enne seda palun sotsiaaldemokraatide fraktsiooni nimel kümme minutit vaheaega, et me kõik saaksime mõelda, kuidas korraldada haigushüvitisi!
Aitäh! Vaheaeg kümme minutit.
Austatud Riigikogu, panen hääletusele viienda muudatusettepaneku, mille on esitanud Kalvi Kõva, Indrek Saar, Riina Sikkut ja Jevgeni Ossinovski. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 15 Riigikogu liiget, vastu oli 56, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. Kuues muudatusettepanek, mille on esitanud Heljo Pikhof, Indrek Saar, Jaak Juske, Katri Raik, Jevgeni Ossinovski, Helmen Kütt ja Raimond Kaljulaid. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Palun Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel seda muudatusettepanekut hääletada! Ja et te saaksite kõik mõelda nii selle kui ka 40. muudatusettepaneku üle, mis puudutab haiguspäevade hüvitamist, võtan kümme minutit vaheaega.
Vaheaeg kümme minutit.
Austatud Riigikogu, panen hääletusele kuuenda muudatusettepaneku, mille on esitanud Riigikogu liikmed Heljo Pikhof, Indrek Saar, Jaak Juske, Katri Raik, Jevgeni Ossinovski, Helmen Kütt ja Raimond Kaljulaid. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 17 Riigikogu liiget, vastu oli 54, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. Seitsmes muudatusettepanek, mille on teinud Riigikogu liikmed Kalvi Kõva, Heljo Pikhof, Indrek Saar, Jaak Juske, Katri Raik, Jevgeni Ossinovski, Helmen Kütt, Raimond Kaljulaid ja Lauri Läänemets. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Palun Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel seda hääletada! Ja et kõik saaksid järele mõtelda nii selle kui ka 40. muudatusettepaneku üle, mis puudutab haiguspäevi ja mis aitab meil kriisist välja tulla, võtan meie fraktsiooni nimel kümme minutit vaheaega.
Vaheaeg kümme minutit.
Austatud Riigikogu, panen hääletusele seitsmenda muudatusettepaneku, mille on esitanud Kalvi Kõva, Heljo Pikhof, Indrek Saar, Jaak Juske, Katri Raik, Jevgeni Ossinovski, Helmen Kütt, Raimond Kaljulaid ja Lauri Läänemets. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 21 Riigikogu liiget, vastu 55, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. Kaheksas muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Palun seda väga head muudatusettepanekut, mis puudutab rakendusuuringute keskuse rajamist, hääletada ja ühtlasi toetada!
Panen hääletusele kaheksanda muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 37 Riigikogu liiget, vastu oli 55, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. Üheksas muudatusettepanek, mille on esitanud Riigikogu liige Aivar Sõerd. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Panen hääletusele üheksanda muudatusettepaneku, mille on esitanud Aivar Sõerd. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 35 Riigikogu liiget, vastu 54, erapooletuid oli 1. Ettepanek ei leidnud toetust. Kümnes muudatusettepanek, mille on esitanud Kalvi Kõva. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Ma palun Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel seda muudatusettepanekut, mille tulemusena ostetakse Eesti koolidesse termokaamerad, hääletada! Enne hääletamist soovin võtta kümme minutit vaheaega, et te saaksite järele mõtelda.
Vaheaeg kümme minutit.
Austatud Riigikogu, panen hääletusele kümnenda muudatusettepaneku, mille on esitanud Kalvi Kõva. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 8 Riigikogu liiget, vastu 59, erapooletuks jäi 1. Ettepanek ei leidnud toetust. 11. muudatusettepanek, mille on esitanud Riigikogu liikmed Kalvi Kõva ja Jevgeni Ossinovski. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Ma palun seda muudatusettepanekut hääletada! Kuna meile teadaolevalt ei ole koalitsioonil veel haiguspäevade hüvitamise kokkulepet, siis võtame ka kümme minutit vaheaega.
Aitäh! Vaheaeg kümme minutit.
Austatud Riigikogu, panen hääletusele 11. muudatusettepaneku, mille on esitanud Kalvi Kõva ja Jevgeni Ossinovski. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 17 Riigikogu liiget, vastu 54, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. 12. muudatusettepanek, mille on esitanud Riigikogu liikmed Keit Pentus-Rosimannus, Jüri Jaanson, Signe Riisalo, Mart Võrklaev, Yoko Alender, Kalle Laanet, Riina Sikkut, Helmen Kütt, Kristina Šmigun-Vähi, Liina Kersna, Kristen Michal, Johannes Kert, Kaja Kallas, Heidy Purga ja Signe Kivi. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Palun seda suurepärast muudatusettepanekut, millega tehakse võimalikuks koolipsühholoogide kutseaasta, hääletada ja seda toetada!
Panen hääletusele 12. muudatusettepaneku. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 42 Riigikogu liiget, vastu oli 53, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. 13. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon, juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Keit Pentus-Rosimannus, palun!
Aitäh! Ma palun seda ettepanekut, mis võimaldaks ühtsele eestikeelsele haridusele üle minna, hääletada! Ja ma palun seda ettepanekut ka toetada!
Panen hääletusele 13. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 34 Riigikogu liiget, vastu oli 53, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. 14. muudatusettepanek, mille on esitanud Riigikogu liikmed Heidy Purga, Signe Kivi, Yoko Alender, Signe Riisalo, Vilja Toomast, Liina Kersna, Urve Tiidus, Johannes Kert, Mart Võrklaev, Jüri Jaanson ja Kristen Michal. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! Neli parlamendifraktsiooni viiest on deklareerinud eesmärki suurendada protsenti, mis näitab õpetajate palga suhet Eesti keskmise palgaga. See muudatusettepanek annab selleks võimaluse. Nii et palun seda muudatusettepanekut hääletada ja toetada!
Panen hääletusele 14. muudatusettepaneku. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 41 Riigikogu liiget, vastu oli 52, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. 15. muudatusettepanek, mille on esitanud Signe Kivi. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut, mis puudutab õppejõudude palku, hääletada ja toetada!
Panen hääletusele 15. muudatusettepaneku, mille on esitanud Signe Kivi. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 40 Riigikogu liiget, vastu oli 52, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. 16. muudatusettepanek, mille on esitanud Riigikogu liikmed Heljo Pikhof, Katri Raik, Jevgeni Ossinovski, Helmen Kütt, Raimond Kaljulaid ja Lauri Läänemets. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Ma palun seda muudatusettepanekut hääletada! Ja kuna meil jätkuvalt ei ole teadmist, et koalitsioon oleks jõudnud haiguspäevade hüvitises kokkuleppele, siis võtame kümme minutit vaheaega, et nad saaksid seda rahulikult arutada.
Vaheaeg kümme minutit.
Austatud Riigikogu, panen hääletusele 16. muudatusettepaneku. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 12 Riigikogu liiget, vastu oli 53, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. 17. muudatusettepanek, mille on esitanud Jaak Juske ja Riina Sikkut. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Ma palun seda muudatusettepanekut hääletada! Ja kuna ikka ei ole meieni jõudnud mingit informatsiooni selle kohta, kas valitsuskoalitsioon on jõudnud selgusele haiguspäevade hüvitamise asjus, siis palun kümme minutit vaheaega!
Vaheaeg kümme minutit.
Austatud Riigikogu, panen hääletusele 17. muudatusettepaneku, mille on esitanud Jaak Juske ja Riina Sikkut. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 12 Riigikogu liiget, vastu oli 56, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. 18. muudatusettepanek, mille on esitanud Johannes Kert, Kalle Laanet, Madis Milling, Jüri Jaanson. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Üheksateist ... Johannes Kert, palun!
Tänan, härra juhataja! Ma palun antud muudatusettepaneku läbi hääletada! [[Hääled saalis.]]
Kuidas, palun? Ma ei kuulnud. Jah, Taavi Rõivas, palun!
Lihtsalt juhin hea juhataja tähelepanu, et Johannes Kert soovis seda juba 18. muudatusettepaneku puhul. Seega palun panna hääletusele 18. muudatusettepaneku!
18. muudatusettepanek, jah. Palun mikrofon härra Grünthalile! Kas protseduuriline küsimus?
Absoluutselt. Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Minu meelest on praegu protseduurireeglid natukene viltu, härra Johannes Kert oskab ise väljendada seda, mida ta tahab.
Jah. Ka Taavi Rõivasel on õigus panna see muudatusettepanek hääletusele. Austatud kolleegid, panen hääletusele 18. muudatusettepaneku. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 38 Riigikogu liiget, vastu oli 52, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. Läheme edasi, 19. muudatusettepanek. Jah, 19. muudatusettepanek, mille on esitanud Riigikogu liikmed Johannes Kert, Kalle Laanet, Madis Milling ja Jüri Jaanson. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Johannes Kert, palun!
Tänan, härra juhataja! Ma palun panna muudatusettepanek nr 19 hääletusele!
Austatud Riigikogu, panen hääletusele 19. muudatusettepaneku. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 38 Riigikogu liiget, vastu oli 51, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. 20. muudatusettepanek, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Keit Pentus-Rosimannus, palun!
Aitäh! See ettepanek vabastab sisulisteks tegevusteks katteallikaid. Nii et ma palun seda ettepanekut hääletada ja ka toetada!
Panen hääletusele 20. muudatusettepaneku, mille on esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 42 Riigikogu liiget, vastu oli 54, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. 21. muudatusettepanek, mille on esitanud Urmas Kruuse. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Urmas Kruuse, palun!
Aitäh! Kuna ei suutnud 2021. aasta eelarvest leida ühtegi põllumajandustoetust, siis oleks mõistlik seda hääletada ja toetada.
Aitäh! Kas see oli ettepanek hääletada? Selge. Panen hääletusele 21. muudatusettepaneku, mille on esitanud Urmas Kruuse. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Poolt hääletas 39 Riigikogu liiget, vastu oli 51, erapooletuid ei ole. Ettepanek ei leidnud toetust. 22. muudatusettepanek, mille on esitanud Riigikogu liikmed Kalvi Kõva, Indrek Saar ja Lauri Läänemets. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Ma palun seda muudatusettepanekut hääletada! Kuna ei avalikest kanalitest ega usaldusväärsetelt isikutelt ei ole teadaandeid, et koalitsioon oleks jõudnud kokkuleppele haiguspäevade hüvitise asjus, võtame kümme minutit vaheaega, et te saaksite järele mõelda.
Vaheaeg kümme minutit.
Auväärt kolleegid, panen hääletusele 22. muudatusettepaneku, mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 16 Riigikogu liiget, vastu oli 54. Ettepanek ei leidnud toetust. Järgmine muudatusettepanek, see on 23. Selle on teinud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! Ei ole vist vaidlust selle üle, et turismisektor on praeguse majanduslanguse ajal kõige rohkem pihta saanud. See konkreetne muudatusettepanek võimaldab turismisektori olukorda pisut leevendada. Nii et palun seda ettepanekut toetada!
Panen hääletusele 23. muudatusettepaneku, mille on esitanud Reformierakonna fraktsioon. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 44 Riigikogu liiget, vastu oli 51. Ettepanek ei leidnud toetust. 24. muudatusettepaneku on teinud Kalvi Kõva, Indrek Saar, Riina Sikkut ja Jevgeni Ossinovski. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Kalvi Kõva. Taavi Rõivas, palun! Kas protseduuriline küsimus?
Aitäh! Aja kokkuhoiu huvides palun seda ettepanekut hääletada!
Ega me ometi uuesti ei pea hääletama? [[Hääled saalis.]] Mis? Kuulge, kallid sõbrad, me juba hääletasime seda. Ma arvan, et ... Siis panin mina selle hääletusele. Jah, Taavi!
See on nelja saadiku algatatud ettepanek, nimekirjas nr 24. Ja selleks, et hoida meie kõigi aega kokku, palun Reformierakonna fraktsiooni nimel seda ettepanekut hääletada!
23-ndat või 24-ndat? [[Hääled saalis.]] Ma ei saa nüüd aru, mis ... Aa, okei. Selge. Reformierakond paneb hääletusele 24. muudatusettepaneku. Palun! Olgu. Kalvi Kõva, palun!
See on Taavil väga hea ettepanek. Ka Sotsiaaldemnokraatliku Erakonna fraktsioon palub seda muudatusettepanekut hääletada. Aga kuna meieni pole jõudnud mingit informatsiooni, et koalitsioon oleks jõudnud haiguspäevade hüvitamise asjus kokkuleppele, võtame kümme minutit vaheaega.
Vaheaeg kümme minutit.
Head kolleegid, panen hääletusele 24. muudatusettepaneku, mille on esitanud Kalvi Kõva, Indrek Saar, Riina Sikkut ja Jevgeni Ossinovski. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 15 Riigikogu liiget, vastu oli 54. Ettepanek ei leidnud toetust. 25. muudatusettepanek, selle on esitanud Kalvi Kõva, Heljo Pikhof, Jaak Juske, Riina Sikkut, Jevgeni Ossinovski ja Raimond Kaljulaid. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Ma palun seda muudatusettepanekut hääletada! Jätkuvalt, kuna meil ei ole mingit informatsiooni, et haiguspäevade hüvitisega oleks toimunud koalitsiooni sees arenguid, siis palun kümme minutit vaheaega!
Kümme minutit vaheaega.
Auväärt kolleegid, panen hääletusele 25. muudatusettepaneku, mille on esitanud Kalvi Kõva, Heljo Pikhof, Jaak Juske, Riina Sikkut, Jevgeni Ossinovski ja Raimond Kaljulaid. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt oli 14 Riigikogu liiget, vastu 54. Ettepanek ei leidnud toetust. 26. muudatusettepanek, Kalvi Kõvalt, Indrek Saarelt, Jevgeni Ossinovskilt ja Lauri Läänemetsalt. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Ma palun seda muudatusettepanekut hääletada! Kuna jätkuvalt ei tea me midagi, mida koalitsioon arvab haiguspäevade hüvitamise kohta, siis palun kümme minutit vaheaega!
Vaheaeg kümme minutit.
Auväärt kolleegid, panen hääletusele 26. muudatusettepaneku, mille on esitanud Kalvi Kõva, Indrek Saar, Jevgeni Ossinovski ja Lauri Läänemets. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepanek sai 16 poolthäält, vastu hääletas 54 Riigikogu liiget. Ettepanek ei leidnud toetust. 27. muudatusettepanek, selle on esitanud Kalvi Kõva, Heljo Pikhof, Riina Sikkut, Jevgeni Ossinovski, Helmen Kütt, Raimond Kaljulaid ja Lauri Läänemets. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut hääletada! Head koalitsiooniliikmed, kümme minutit selleks, et te saaksite kokkuleppele, mis saab haiguspäevade hüvitamisest.
Kümme minutit vaheaega.
Auväärt kolleegid, panen hääletusele 27. muudatusettepaneku, mille on teinud Kalvi Kõva, Heljo Pikhof, Riina Sikkut, Jevgeni Ossinovski, Helmen Kütt, Raimond Kaljulaid ja Lauri Läänemets. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 10 Riigikogu liiget, vastu oli 53. Ettepanek ei leidnud toetust. 28. muudatusettepanek, mille on teinud Kalvi Kõva. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Ma palun seda muudatusettepanekut hääletada! Ja kuna ikka ei ole meieni jõudnud informatsiooni, et koalitsioon oleks saavutanud mingi kokkuleppe haiguspäevade hüvitamises, palun ka kümme minutit vaheaega, et nad saaksid rahulikult seda teemat arutada!
Kümme minutit vaheaega.
Lugupeetud kolleegid, panen hääletusele 28. muudatusettepaneku, mille on teinud Kalvi Kõva ja mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 8 Riigikogu liiget, vastu oli 57. Ettepanek ei leidnud toetust. 29. muudatusettepanek, selle on teinud Aivar Sõerd ja Yoko Alender. Aivar Sõerd, palun!
See on muudatusettepanek, millega võetakse tagasi Eesti Energiasse pandud maksumaksja raha. Eesti Energial on endal võimalik laenata raha finantsturgudelt. Maksumaksja rahaga ei saa toetada fossiilkütuste tootmist, mis on vastuolus kliimaeesmärkidega. Palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Auväärt kolleegid, panen hääletusele 29. muudatusettepaneku, mille on teinud Aivar Sõerd ja Yoko Alender. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 32 Riigikogu liiget, vastu oli 53. Ettepanek ei leidnud toetust. 30. muudatusettepanek, selle on teinud Mart Võrklaev. Juhtivkomisjoni arvamus on, et see tuleb jätta arvestamata. Mart Võrklaev, palun!
Palun hääletada seda ettepanekut, mis annaks kohalikele omavalitsustele riigilt 100 miljonit eurot soodsat laenu!
Head kolleegid, panen hääletusele 30. muudatusettepaneku, mille on teinud Mart Võrklaev. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 32 Riigikogu liiget, vastu oli 51. Ettepanek ei leidnud toetust. Üks oli erapooletu ka. 31. muudatusettepanek, selle on teinud Jaak Juske ja Riina Sikkut. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Ma palun seda väga head muudatusettepanekut hääletada! Ja jätkuvalt, kuna meil ei ole mingit teadmist, et koalitsioon oleks saavutanud kokkuleppe haiguspäevade hüvitamises, palun kümme minutit vaheaega!
Kümme minutit vaheaega.
Auväärt kolleegid, panen hääletusele 31. muudatusettepaneku, mille on teinud Jaak Juske ja Riina Sikkut ja mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 9 Riigikogu liiget, vastu oli 55. Ettepanek ei leidnud toetust. 32. muudatusettepanek, selle on teinud Kalle Laanet, Hanno Pevkur, Ants Laaneots, Johannes Kert ja Madis Milling. Keit Pentus-Rosimannus, palun!
Aitäh! See ettepanek võimaldab tõsta päästjate palka. Ma palun seda ettepanekut hääletada ilma vaheajata ja palun seda ettepanekut ka toetada!
Panen hääletusele 32. muudatusettepaneku, mille on teinud Kalle Laanet, Hanno Pevkur, Ants Laaneots, Johannes Kert ja Madis Milling. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepaneku poolt hääletas 34 Riigikogu liiget, vastu oli 52, erapooletuid ei olnud. Ettepanek ei leidnud toetust. 33. muudatusettepanek, selle on teinud Kalvi Kõva, Heljo Pikhof, Indrek Saar, Katri Raik, Jevgeni Ossinovski, Helmen Kütt ja Raimond Kaljulaid. Juhtivkomisjoni seisukoht on jätta see muudatusettepanek arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut hääletada vaheajaga! Teeme ettepaneku, et vaheaja jooksul koalitsioon mõtleks haiguspäevade hüvitamise üle järele. Palun vaheaega kümme minutit!
Vaheaeg kümme minutit.
Head kolleegid, panen hääletusele 33. muudatusettepaneku, mille on teinud Kalvi Kõva, Heljo Pikhof, Indrek Saar, Katri Raik, Jevgeni Ossinovski, Helmen Kütt ja Raimond Kaljulaid. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 20 Riigikogu liiget, vastu oli 54. Ettepanek ei leidnud toetust. 34. muudatusettepanek, selle on teinud Kalvi Kõva, Heljo Pikhof, Katri Raik, Jevgeni Ossinovski, Helmen Kütt, Raimond Kaljulaid ja Lauri Läänemets. Juhtivkomisjoni ettepanek on jätta see arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Ma palun seda muudatusettepanekut, mida Eestimaa eakad väga ootavad, hääletada ja kindlasti toetada! Enne seda võtan ka kümme minutit vaheaega.
Kui palju? Kümme?
Kümme.
Kümme minutit vaheaega.
Lugupeetud kolleegid, panen hääletusele 34. muudatusettepaneku, mille on teinud Kalvi Kõva, Heljo Pikhof, Katri Raik, Jevgeni Ossinovski, Helmen Kütt, Raimond Kaljulaid ja Lauri Läänemets. Juhtivkomisjon on jätnud ettepaneku arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle muudatusettepaneku poolt hääletas 9 Riigikogu liiget, vastu oli 52. Muudatusettepanek ei leidnud toetust. 35. muudatusettepanek, selle on teinud Lauri Läänemets. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Lauri Läänemets, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut hääletada! Aga enne seda ma soovin ...
Tss!
... kümme minutit vaheaega, et koalitsioonil oleks ikkagi võimalik järele mõelda.
Kümme minutit vaheaega. Väga õige. Vaheaega saab võtta ainult fraktsiooni juht. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Palun enne seda hääletust kümme minutit vaheaega, et koalitsioon saaks järele mõelda, kuidas haiguspäevade hüvitamine ikkagi toimuda võiks!
Väga halvasti oli kuulda, aga oletan, et ma sain aru, mis ettepanek oli. Kümme minutit vaheaega.
Lugupeetud kolleegid, panen hääletusele 35. muudatusettepaneku, mille on teinud Lauri Läänemets ja mille juhtivkomisjon on otsustanud jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 8 Riigikogu liiget, vastu oli 57. Ettepanek ei leidnud toetust. 36. muudatusettepanek, selle on teinud Keit Pentus-Rosimannus, Jüri Jaanson, Signe Riisalo, Mart Võrklaev, Yoko Alender, Kalle Laanet, Riina Sikkut, Helmen Kütt, Kristina Šmigun-Vähi, Liina Kersna, Kristen Michal, Johannes Kert, Kaja Kallas, Heidy Purga ja Signe Kivi. Juhtivkomisjon on otsustanud jätta selle arvestamata. Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut, mis puudutab lasteabitelefoni, hääletada ja seda ka toetada!
Panen hääletusele 36. muudatusettepaneku, mille on teinud Keit Pentus-Rosimannus, Jüri Jaanson, Signe Riisalo, Mart Võrklaev, Yoko Alender, Kalle Laanet, Riina Sikkut, Helmen Kütt, Kristina Šmigun-Vähi, Liina Kersna, Kristen Michal, Johannes Kert, Kaja Kallas, Heidy Purga ja Signe Kivi. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle muudatusettepaneku poolt hääletas 39 Riigikogu liiget, vastu oli 51. Ettepanek ei leidnud toetust. 37. muudatusettepanek, selle on teinud Keit Pentus-Rosimannus, Jüri Jaanson, Signe Riisalo, Mart Võrklaev, Yoko Alender, Kalle Laanet, Riina Sikkut, Helmen Kütt, Kristina Šmigun-Vähi, Liina Kersna, Kristen Michal, Johannes Kert, Kaja Kallas, Heidy Purga ja Signe Kivi. Selle ettepaneku on juhtivkomisjon otsustanud jätta arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada! [[Hääled saalis.]] Jaa. Võtame tagasi. Keit Pentus-Rosimannus, palun!
Hea juhataja! Mul oleks olnud üsna samasisuline ettepanek. Selle ettepaneku sisu on lastemajateenuse loomine Läänemaal. Ma palun seda ettepanekut hääletada ja seda ettepanekut kindlasti ka toetada!
Panen nüüd siis hääletusele 37. muudatusettepaneku, mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 39 Riigikogu liiget, vastu oli 53. Ettepanek ei leidnud toetust. 38. muudatusettepanek, selle on teinud Kristen Michal, Aivar Sõerd, Vilja Toomast, Signe Riisalo ja Johannes Kert. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Taavi Rõivas, palun!
Aitäh! See ettepanek on konkreetselt vigade parandus, sellepärast et nii peaminister kui ka rahandusminister ütlesid sellesama eelarve üleandmisel või esimesel lugemisel, et siin on sees ka raha Tallinna uue haigla jaoks. Aga otsisime, vaatasime ühtepidi ja teistpidi – no ei olnud. Kui selle ettepaneku poolt hääletate, siis saab esimene raha Tallinna Haigla jaoks eelarvesse. Nii et palun seda ettepanekut hääletada ja toetada!
Head kolleegid, panen hääletusele 38. muudatusettepaneku, mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 37 Riigikogu liiget, vastu oli 50. Ettepanek ei leidnud toetust. 39. muudatusettepanek, selle on teinud Signe Riisalo, Mart Võrklaev, Kalle Laanet, Yoko Alender, Urve Tiidus, Vilja Toomast, Liina Kersna, Johannes Kert, Signe Kivi, Jüri Jaanson ja Kristen Michal. Juhtivkomisjon on jätnud selle ettepaneku arvestamata. Kaja Kallas, palun!
Aitäh! Palun seda muudatusettepanekut, mis puudutab meditsiiniõdede palga tõusu, hääletada ja toetada ka!
Panen hääletusele 39. muudatusettepaneku, mille on teinud hulk väärikaid Riigikogu liikmeid. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Selle ettepaneku poolt hääletas 40 Riigikogu liiget, vastu oli 54. Ettepanek ei leidnud toetust. 40. muudatusettepanek, mille on teinud Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon. Juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Kalvi Kõva, palun!
Aitäh! Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel palun seda muudatusettepanekut, mis toetab töötajat esimesest haiguspäevast alates, hääletada! Kuna koalitsioon on olnud siiamaani nii saamatu ettepaneku formuleerimisel ja selle elluviimisel, siis palun ka kümme minutit vaheaega enne selle muudatusettepaneku hääletamist!
Kümme minutit vaheaega.