Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici Hrvatskoga sabora. Pred vama je Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Komisije Europskih zajednica o osnivanju te povlasticama i imunitetima Izaslanstva Komisije Europskih zajednica u Republici Hrvatskoj s Konačnim prijedlogom zakona. Riječ je o uobičajenom tipskom sporazumu koji je Republika Hrvatska sklopila prije nekoliko godina sa tadašnjom Komisijom Europskih zajednica koja se kao što znamo u međuvremenu slijedom stupanja na snagu Lisabonskog ugovora, njen ured je pretvoren u delegaciju Europske unije budući da one sada čine sastavni dio Europske službe za vanjske poslove. Cilj ovog ugovora kao i sličnih tipskih dvostranih međunarodnih ugovora je prije svega reguliranje onih pitanja koja se odnose na status te diplomatske misije u Hrvatskoj te prava diplomata i osoblja koji su kroz nju akreditirani u Republici Hrvatskoj. Ono što je važno naglasiti da je danom potpisivanja ovog Sporazuma isto tako odmah izvršena razmjena diplomatskih nota temeljem kojeg je dogovorena privremena mjera, odnosno privremeno stupanje na snagu ovoga Sporazuma. Prije tri mjeseca Delegacija je obavijestila Ministarstvo vanjskih poslova da su se strane Europske unije dovršene sve potrebne procedure kako bi ovaj dvostrani ugovor stupio na snagu, stoga Vlada Republike Hrvatske je odlučila uputiti u završnu fazu procedure ovaj Zakonski prijedlog kojim se daje suglasnost da na državnom području Republike Hrvatske delegacija Europske unije ima pravnu osobnost da može sklapati ugovore, stjecati raspolagati nepokretnom i pokretnom imovinom potrebnom za učinkovito ispunjavanje svojih obaveza. Isto se utvrđuje da delegacija, njen šef i članovi te članovi njihovih obitelji koji čine njihova domaćinstva na području Republike Hrvatske uživaju prava, povlastice i imunitete, te podliježu odredbama navedenim u Bečkoj konvenciji iz 1961. godine. Prava i obveze, te povlastice i imuniteti delegacije utvrđuju se poštujući načelo uzajamnosti. Budući da u skladu s odredbama članka 17. Protokola o povlasticama i imunitetima Europske unije, države članice Unije priznaju ista prava, povlastice, i imunitete Misiji Republike Hrvatske pri Europskoj uniji, te diplomatima i osoblju koji su sa svojim sjedištem u Bruxellesu. Za provedbu ovoga Zakona nisu potrebna dodatna financijska sredstva u državnom proračunu. Stoga Vlada predlaže da Sabor u hitnom postupku ratificira ovaj međunarodni ugovor. Hvala vam lijepa.
Hvala. Odbor za Europske integracije? Zakonodavstvo? Otvaram raspravu, Klub zastupnika HDZ-a gospođa zastupnica Marija Pejčinović Burić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Kako je gospodin državni tajnik i rekao nema puno rasprave o ovakvoj vrsti sporazuma, on je tipski, međunarodni sporazum kakav Republika Hrvatska ima sa svim predstavništvima država i međunarodnim institucijama koje su predstavljene u Republici Hrvatskoj. Do sklapanja ovog Sporazuma došlo je slijedom intenziviranja odnosa i suradnje između Republike Hrvatske i Europske unije, a osobiti su razlog za potvrđivanje ovog sporazuma promjene koje su na strani Europske unije nastale slijedom stupanja na snagu LIsabonskog ugovora obzirom da se tim Ugovorom mijenja naziv izaslanstva Europske unije te se utemeljuje posebna zajednička služba vanjskih odnosa Europske unije. Razmjenom nota između Ministarstva vanjskih poslova i izaslanstva Delegacije Europske komisije u to vrijeme kada je postignut sporazum potignut je dogovor o privremenoj primjeni ovog Sporazuma, a zbog navedenih razloga i činjenice da je svoju proceduru potvrde Europska unija provela krajem 2010. godine, stekli su se svi uvjeti za potvrđivanje ovog Sporazuma i u Hrvatskom saboru. Ovim sporazumom daje se suglasnost da se na državnom području Republike Hrvatske utemelji izaslanstvo Europske unije, te se njim uređuje status, povlastice i imuniteti Delegacije Europske unije, kao šefa Delegacije, njezinih članova i članova njihovih obitelji. Naravno po načelu uzajamnosti ista prava uživaju i članovi naše misije pri Europskoj uniji u Bruxellesu. Zbog svega navedenog držimo važnim da Hrvatska sa svoje strane potvrdi navedeni sporazum te će Klub HDZ-a podržati ovaj Prijedlog. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HNS HSU-a gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Evo na samom početku ću reći da će Klub HNS-A HSU-a podržati ovaj Prijedlog zakona i evo ukratko ću ponoviti gradivo, makar su moji prethodnici sve bitno o ovom Prijedlogu zakona izrekli. Dakle, po prijedlogu zakona potvrđuje se Sporazum između Republike Hrvatske i Komisije Europskih zajednica kojim se uređuje status, povlastice i imunitet izaslanstva Europskih zajednica u Republici Hrvatskoj. Sporazum bi u skladu sa svojim odredbama trebao što skorije stupiti na snagu s kojim Republika Hrvatska i formalno izražava spremnost da bude vezana već potpisanim Međunarodnim ugovorom, koji se u ovoj fazi ne može ni mijenjati ni nadopunjavati. Eto, još par važnih stvari iz ovog Prijedloga zakona. Dakle, tim Sporazumom Vlada Republike Hrvatske daje suglasnost da se na državnom području Republike Hrvatske osnuje izaslanstvo Komisije Europskih zajednica. Sporazumom se dalje utvrđuje da europske zajednice imaju pravnu osobnost, dalje sporazum utvrđuje da izaslanstvo uživa prava, povlastice i imunitet te podliježu obvezama navedenim u Bečkoj konvenciji o diplomatskim odnosima iz 1961. godine. I na kraju potvrđuje se da navedena prava, povlastice i imunitet odobravaju pod uvjetom uzajamnosti odnosno da države članice europskih zajednica priznaju ista prava, povlastice i imunitete Misiji RH u EU. Još jednom klub HNS-a, HSU-a podržat će ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Državni tajniče želite li vi još nešto reći? Ne. Hvala lijepo. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Komisije europskih zajednica o osnivanju te povlasticama i imunitetima izaslanstava Komisija europskih zajednica u Republici Hrvatskoj. Dajem na glasovanje konačni prijedlog ovoga zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 94 glasa za i 1 suzdržanim donijet je predloženi zakon.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle Odbor za informiranje, informatizaciju i medije Hrvatskog sabora pokrenulo je postupak za imenovanje članova Nadzornog odbora HRT-a te objavio natječaj za izbor članova Nadzornog odbora HRT-a. Na svojoj 32. sjednici odbor je razmotrio pristigle kandidature, te sve one koje su pristigle u roku i koje su ispunjavale uvjete propisane zakonom proslijedio klubovima zastupnika na usuglašavanje. Kako nije došlo do usuglašavanja klubova zastupnika Odbor za informiranje, informatizaciju i medije većinom glasova na svojoj 33. sjednici na prijedlog klubova saborske većine odlučio predložiti Hrvatskom saboru imenovanje Silvije Luks Kalođera za predsjednicu Nadzornog odbora HRT-a, te za članove Nadzornog odbora HRT-a Željka Čagalja i doktora Antu Žigmana. A na prijedlog klubova saborske manjine za člana Nadzornog odbora HRT-a Orsata Miljevića.
Hvala. Otvaram raspravu. Za klub HDZ-a gospođa zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Kao što je to uvodno u ime odbora rekao kolega Stazić klub HDZ-a podržat će ovaj prijedlog odnosno prijedlog za imenovanje. Kao što znate donošenjem novog Zakona o HRT-i uvodi se i novina dakle Nadzorni odbor od 5 članova, 4 sukladno zakonu potvrdit ćemo mi ovdje u Hrvatskom saboru, a 5. člana nadzornog odbora na prijedlog zaposlenika HRT-a. Ono na što želim skrenuti pozornost to je da će članovi nadzornog odbora voditi skrb prije svega o financijskom poslovanju HRT-e na što se i proteklih godina, a eto i prošle godine prilikom donošenja zakona ukazivalo često da HRT-a osim što nije dovoljno ispunjavala svoju javnu funkciju, nije dovoljno transparentno ili na nezadovoljavajući način vodila i iskazivala svoje financijsko poslovanje. Članovi nadzornog odbora imenuju se na 4 godine i mislim da je procedura za koju smo se odlučili dakle da se to obavi preko Odbora za informatizaciju i medije ispravna. Bilo je i drugih zamisli ali evo na kraju smo se usuglasili i svi klubovi da procedura bude ovakva. Mislim da ne treba duljiti. Jednako tako čuli smo da se Hrvatskom saboru predlaže i imenovanje Sivije Luks Kalođera za predsjednicu Nadzornog odbora HRT-a i već navedena tri člana uz nju za članove nadzornog odbora. Klub HDZ-a podržat će ovaj prijedlog. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Moram nažalost ispraviti navod, naprosto nije točno da su se klubovi usuglasili. Nije došlo do usuglašavanja. Tri člana nadzornog odbora biraju se na prijedlog parlamentarne većine i jedan član na prijedlog parlamentarne manjine.
Klub zastupnika HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Usvajajući novi Zakon o HRT-u Hrvatski sabor kao osnivač HRT-a preuzeo je na sebe veliki dio bremena odgovornosti za pokušaj sanacije stanja na javnoj radijsko-televizijskoj kući odnosno servisu kojega ne samo mi nego i veliki dio javnosti drži iznimnim, rekao bih nacionalnim blagom jer se radi o javnom informativnom servisu čija je uloga u mnogim segmentima još uvijek nezamijenjena. Promjena čitavog niza rješenja u zakonu kojim se definira način rada HRT-a jednako tako i upravljanje njome kao sustavom, ali isto tako i nadziranje programa koji će biti definiran na temelju ugovora između HRT-a i Vlade RH ubuduće na godišnjoj razini, prilika su da se stanje na HRT-u ubuduće bitno popravi. Stanje na HRT-i iznimno je teško i to na više polja i iz više rakursa gledajući. Prije svega HRT-a kao poslovni sustav prolazi tešku krizu, financijsku neizvjesnost, gubitke, prolazi krizu koja je natjerala privremeno ravnateljstvo naravno ne samo kriza, nego i Vlada, da poduzme vrlo radikalne mjere pod egidom štednje racionalizacije poslovnog sustava kojeg čini 3,5 tisuća ljudi. Upozoravao sam da je to prilika koju neki nedobronamjerni neće propustiti da se sa Hrvatske radiotelevizije potjeraju neki od najkreativnijih ljudi samo zbog toga jer su posve nerazumljivo, nelogično po 10, 12 ili više godina držani u statusu vanjskih suradnika iako su pokraj nekoliko stotina onih koji su stalno, a koji ne rade već godinama ništa zapravo i srce i mozak velikog dijela programa odnosno motori velikog broja emisija i produkcija i na radiju i na televiziji. Gotovo preko noći nekoliko stotina honoraraca Hrvatske radiotelevizije od kojih nijedan nije lezilebovao, nijedan nije ljenčario nego je krvavo zarađivao svoju kunu, ostali su bez mjesta, bez stola, bez redakcije i potjerani na cestu bez ikakve mogućnosti da pređu portu HRT-a, dok su oni koji su davnih dana zaposleni na Hrvatskoj radioteleviziji vijest da će ubuduće morati raditi dočekali s indignacijom i velikim iznenađenjem. Čuli smo privremenog glavnog ravnatelja koji reče da propisi nisu dozvoljavali da ih se riješi. To je što bi moji Dalmatinci rekli dobra skuža, ako ne znate što želite ili što bi bilo još gore, ako znadete što želite, ali to nećete javno reći. Međuljudski odnosi na Hrvatskoj radioteleviziji izrazito su poremećeni upravo zbog toga što je prostor dobio jedan izvjestan broj ljudi koji su došli po političkoj liniji i uglavnom ne rade ili do sada nisu radili, a što su prostor i utjecaj izgubili oni koji su bili dobri radnici. Međuljudski odnosi su naravno narušeni i zbog sve češćih pojava cenzure na Hrvatskoj radioteleviziji gdje se zapravo guši kreativna sposobnost, odnosno kreativnost većega dijela vrlo odgovornih ljudi na čijem obrazu kreativnosti pa i do sada pokazanim rezultatima se temeljila kvaliteta programa, a često i gledanost. Kad smo već kod gledanosti, takav oblik pritiska na produkciju na televiziji svakako je imao odraza i u smanjenju gledanosti čitavog niza emisija pa rekao bih i programa, čitavih programa. S druge strane, ukinute su gotovo sve relevantne političke emisije na Hrvatskoj radioteleviziji, ona postaje bljutava kao stiropor. Više nema sadržaja, više nema prostora za sukobljavanje mišljenja, više prostora u kojemu bi se u kritičkom diskursu pronalazila nova vrijednost i promovirale nove ideje. Može li Hrvatska radiotelevizija u takvim okolnostima funkcionirati i dalje, svakako da ne. I zato je promjena čitavoga niza standarda u funkcioniranju Hrvatske radiotelevizije novim zakonom bila nužna. Uvođenje Nadzornoga odbora kao novoga instituta, kao nove instance koja sudjeluje u upravljanju resursima kojima raspolaže Hrvatska radiotelevizija, novoga instituta kojemu je zadaća da nadzire način na koji radi Ravnateljstvo Hrvatske radiotelevizije, način na koji Ravnateljstvo upravlja javnim sredstvima povjerenim Hrvatskoj televiziji, način na koji upravlja ljudskim resursima jedna je od najvažnijih promjena u Zakonu o Hrvatskoj radioteleviziji. Imamo sjajnu priliku shvatiti da je Nadzorni odbor jedna od onih poluga preko koje će osnivač Hrvatske radiotelevizije ostvariti izravno javni interes i to na način da spriječi odlijevanje javnoga novca, netransparentno trošenje, trošenje u maniri lošega gospodara odnosno loše upravljanje. Dakle, interes je Hrvatskoga sabora da u Nadzorni odbor izabere oni koji su doista dorasli toj zadaći jer Nadzorni odbor po prvi puta zapravo ulazi u strukturu upravljanja Hrvatske radiotelevizije kao posve novo tijelo i nije svejedno i ne može biti svejedno tko sjedi u Nadzornom odboru, a osobito tko ga vodi jer će sutra poslovodstvo toga sustava od 3500 ljudi ili koliko ih već sutra bude, dolaziti pred Nadzorni odbor sa planovima razvoja, sa programskim i poslovnim planovima, sa planovima nabave, s bilancama, s izvješćima. Ako ljudi koji budu sjedili u Nadzornom odboru ne budu u stanju ne samo čitati i razumjeti te dokumente nego ako među njima ne bude i onih koji su u stanju procjenjivati sadržaj, kvalitetu onoga o čemu se izvješćuje ili namjere onoga što se planira onda Nadzorni odbor neće moći odraditi onu ulogu koju mu namjenjuje zakon, odnosno Hrvatski sabor kao osnivač. Jasno je, posve je jasno da Nadzorni odbor nije i ne može biti mjesto u kojemu će sjediti samo financijski i ekonomski stručnjaci. Nadzorni odbor mora biti multidisciplinarno tijelo u kojemu će sjediti ljudi koji će razumjeti i struku, ali koji će prije svega biti bliski s temom upravljanja i s temom upravljanja ne samo ljudskim resursima već i javnim sredstvima, odnosno sredstvima koja su povjerena Hrvatskoj radioteleviziji u obavljanju javnoga informativnog servisa. Zato dobro je da u Nadzorni odbor Hrvatski sabor imenuje ljude različitih profila i različitih struka, baš onako kako je zakon i propisao, da neki od njih moraju imati stanovito respektabilno iskustvo i u medijima i u gospodarstvu odnosno u financijama kao takvim. Međutim, pred nama je prijedlog koji ne iskorištava šansu koju smo pružili novim zakonom i to u onom elementu koji se zove imenovanje predsjednika Nadzornoga odbora. Imali smo sjajnu priliku, prije svega vladajuća većina jer nju to ide, ona je ta koja predlaže tri člana Nadzornog odbora, među njima i predsjednika. Nakon svih afera, nakon svih skandala u kojima je upravo Hrvatska demokratska zajednica s ne jedne nego s više adresa optuživana s pravom ili bez da ne vodi računa o javnom interesu, o javnim sredstvima i javnome novcu. Sad je imala prilike pokazati da je u toj borbi protiv korupcije i protiv lošega gospodarenja javnih sredstvima i javnim novcem spremna podići letvicu standarda i tražiti i više nego što je to propisano upravo zbog toga da bi ponijela svoj dio odgovornosti i da bi ponijela ulogu koju sama sebi namjenjuje ovoga časa u borbi protiv ekonomskih poteškoća, u borbi protiv korupcije, u borbi protiv lošega gospodarenja javnim sredstvima. Je li to HDZ iskoristio? Na žalost nije. Prijedlog da predsjednica Nadzornoga odbora bude gospođa Silvija Luks ide ispod tog standarda. Žao mi je. Ja ne kanim govoriti o gospođi Luks iz ni jednog rakursa, osobito ne procjenjivati njenu stručnost u poslu kojim se bavila čitav život jer je ona sve samo ne nepoznata osoba. Ona je u svome poslu prilično bila istaknuta i sumnjam da bi se moglo reći za većinu ljudi u Hrvatskoj da ne znaju o njoj ništa, odnosno da ne mogu procjenjivati dosege njenog profesionalnog novinarskog rada. To možda možemo reći za mlađe ljudi koji nisu pratili što je ona radila proteklih desetljeća ali mi nešto stariji znademo vrlo dobro tko kako je u tom smislu i u tom okviru profesionalnog djelovanja funkcionirao pa i gospođa Silvija Luks koja je imala tu prigodu, pa rekao bih i privilegiju da se bavila tom vrstom novinarstva prije svega televizijskog koja je vrlo vidljiva. Međutim, ovdje se radi o tome da vođenje nadzornoga odbora jest odgovorna zadaća u kojoj je poznavanje nekih elementarnih ekonomskih zakonitosti upravljanja sustavima, upravljanja ljudskim resursima elementarna stvar. Predsjednica Nadzornoga odbora Hrvatske radiotelevizije ili predsjednik moraju biti osobe koji znaju čitati poslovne dokumente, bilance, prijedloge poslovanja, planova poslovanja i izvješće. Nisam sigurna da smo pogodili, nisam siguran da smo bili na visini zadatka. Žao mi je što HDZ i stranke koje ga u ovome Saboru podržavaju nisu smogle snage da taj kriterij podignu, očuvaju i da garantiraju da će u sljedećemu razdoblju na koje se imenuju članovi Nadzornoga odbora i predsjednica Nadzornoga odbora dići se standardi i zahtjevi i naprosto zaoštriti javni zahtjev za višom kvalitetom, za višom razinom kontrole i kvalitetnijim i boljim upravljanjem javnim sredstvima koja su na raspolaganju Hrvatskoj radioteleviziji. Imali smo priliku, imali ste priliku. Propuštate je i nama u klubu HNS-a, HSU-a je zbog toga žao jer se ova prilika ne ukazuje svaki dan. Zato ćemo kod glasovanja o ovome prijedlogu biti suzdržani. Hvala lijepo.
Hvala. Tri ispravka. Prvi gospođa zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Beus izrekao je nekoliko netočnih navoda ili mogla bih čak reći uvreda. Dakle, bez obzira o kojem je mediju riječ mislim da je nedopustivo govoriti da televizija postaje bljuvotina. U ovom slučaju referirao se na Hrvatsku radioteleviziju. Ja smatram da je riječ o kreativnoj industriji i bez obzira što ta kreativna industrija u ovom slučaju javna televizija podnosi izvješće Hrvatskom saboru i što prima potporu ona ne smije biti ograničena u svojoj samostalnosti i neovisnosti. Jednako tako ispravit ću vaš netočan navod. Ne znam zašto se toliko bavite HDZ-om. HDZ ne vodi računa o javnom novcu, ide ispod standarda rekli ste govoreći o izboru odnosno prijedlogu gospođe Silvije Luks Kalođera za predsjednicu Nadzornog odbora. Ja ću vas podsjetiti samo na dio članka zakona koji govori o članovima Nadzornog odbora gdje stoji da pri čemu dva člana Nadzornog odbora moraju imati najmanje po 10 godina radnog iskustva iz područja financija, a jedan član Nadzornog odbora najmanje 10 godina radnog iskustva iz područja djelatnosti pružanja medijskih usluga, televizije i radija. Dakle, kolega Beus iz ovoga je sve razvidno. Mislim da ste vrlo dobro upućeni, pa smatram da je ovo bilo pomalo namjerno. Hvala lijepo.
Gospođa zastupnica Ljubica Lukačić.
Hvala vam lijepa. Pa kolega Beus je u svom izlaganju izrekao niz netočnih navoda. Kolega danas govorite što zapravo nije točno kako neki od kandidata da li za člana ili za predsjednicu koju je predložila parlamentarna većina nemaju kvalifikacije za to. Imali ste rok od 15 dana za usuglašavanje. Niste se osvrnuli ni jednom jedinom rečenicom na predložene kandidate. Prema tome, nemojte, danas iznosite netočne tvrdnje. Ne zaboravite da su ovi članovi izabrani i to smo utvrdili i na odboru sukladno zakonu, da sva tri člana koje je predložila parlamentarna većina, jednako tako članovi i predsjednica ispunjavaju u potpunosti zakonske uvjete. Hvala vam lijepa.
Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Pa ja bih isto ispravila netočan navod, jedan od, a to je da je Hrvatska televizija bljuvotina, a to je jednako [[Upadica Beus: Nemojte lagat gospođo Sumrak!]] Bljutava [[Upadica Beus: Najprije se naučite hrvatskom jeziku i razlikama u razlikovanju značenja. Sramota.]] [[Upadica Šeks: Mir.]] Naime, bljutava. Ja smatram da nije. To je Hrvatska radiotelevizija, a bila bi takva i bljuvotina bi bila kad bismo slušali na njoj izraz lezi, lebovao. Oprostite, ja sam završila i Petu gimnaziju i fakultet i magistrirala. Ovakve izraze ne znam, pa bih lijepo molila da zastupnik upotrebljava izraze koji nešto znače. A drugo vas lijepo molim, on možda zna što to znači, ali evo nek' objasni, a drugo je da Vlada ne vodi računa i brigu o javnim financijama. Vodi, vodi samo vi niste bili tu i niste digli ruku za Zakon o fiskalnoj odgovornosti.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Sabora. Dakle, Nadzorni odbor na HRT-u je novum. Uveden je u ovom zakonu koji je usvojen, izrađen u jednoj usudio bih se reći poželjnoj proceduri izrade zakona. O njemu je provedena jedna široka javna rasprava, u koju su se mogli uključiti svi zainteresirani. Već kod usvajanja ovog zakona, ja sam s ove govornice izrazio zahvalnost, potporu, podršku, pohvalu Ministarstvu kulture i bivšem ministru Biškupiću, to činim i sada, jer je to jedan rijedak primjer kako bi se zakoni uopće u Hrvatskoj trebali donositi. U širokoj javnoj raspravi, gdje svi zainteresirani imaju pravo iznijeti svoj stav, ali ne samo da ga imaju pravo iznijeti, nego su mnogi stavovi, mnogi prijedlozi u toj javnoj raspravi bili uvaženi i uključeni u zakon. On je doživio znatne izmjene između prvog i drugog čitanja, i na koncu je bio usvojen voljom većine klubova, ako ne i svih klubova u ovom Saboru. Ja, ni klub SDP-a ne sumnjamo unaprijed u sposobnosti i čast bilo kojeg predloženog člana ovog nadzornog odbora. Ocjenjivat ćemo ih naknadno, prema njihovu radu. Nadam se da su svi svjesni svoje velike odgovornosti. Zadaća im neće biti samo kontrola poslovanja HRT-a, koje do sada nije bilo kroz ovakvo jedno tijelo, i dobro je da se ono uvodi. Jedna od njihovih najvažnijih zadaća bit će sudjelovanje, zajedno sa članovima Programskog vijeća u izboru nove uprave. Dobro je zakonsko rješenje da će oni, zajedno sa Programskim vijećem kao zajedničko tijelo za tu prigodu, morati dvotrećinskom većinom izabrati novog glavnog ravnatelja. To tjera na konsenzus, i to je dobro rješenje. Time je izbjegnuta velika opasnost etatizacije HRT-a, koja je postojala između prvog i drugog čitanja zakona. Na njima je dakle odgovornost da između onih koji se jave na natječaj, izaberu najsposobnijeg čovjeka oko kojeg će se moći usuglasiti svi dvotrećinskom većinom, najsposobniju osobu da vodi ovu veliku i važnu ustanovu. Na Hrvatskoj radioteleviziji danas djeluje privremena uprava, koja također ima svoju veliku odgovornost. Ona mora donijeti statut kojim će se urediti ustroj HRT-a, jer on ovim zakonom nije ustanovljen, to je važna, komplicirana zadaća, i o njoj ovisi i budućnost HRT-a. I ono mora pripremiti privremeni ugovor s Vladom. Važnost toga privremenog ugovora je tolika da nemam dovoljno velikih riječi da ju opišem. Kroz taj ugovor definirat će se javne funkcije, javne obaveze HRT-a, dakle oni programi, one emisije, možda ne baš pojedinačno do emisije, ali oni sadržaji koji se smiju financirati javnim novcem. O kvaliteti tog ugovora ovisi i kvaliteta programa. To je zadaća ove privremene uprave. Moram reći da je ta privremena uprava radila, pa još uvijek radi u teškim uvjetima. Prijetilo se, prije godinu i pol dana smanjenjem pristojbe, takav prijedlog zakona je i došao u Sabor, pa je poslije povučen, što bi značilo baciti HRT na koljena u financijskom smislu, učiniti ga zavisnim od proračuna, od Vlade, a time i poslušnim, jer onaj koji mora kucati na Vladina vrata da bi dobio novac za isplatu plaća svojim djelatnicima taj nije neovisan, niti može biti neovisan. Nema programske neovisnosti bez financijske neovisnosti, to je posve jasno. Ta pogibelj je na svu sreću izbjegnuta. Ta privremena uprava bila je konstantno izložena i jednoj drugoj prijetnji, a to je naplati PDV-a za pristojbu iz nekih davnih Pašalićevih vremena. Prijetnja je jednako tako opasna, ako bi se taj PDV naplatio HRT bi bio financijski slomljen, dogodio bi se isti scenarij. To je ustanova koju je osnovala Republika Hrvatska i koja po Zakonu o ustanovama odgovara za financijsko stanje te ustanove. Znači ukoliko dođe do financijskog sloma Vlada mora iz proračunskih sredstava održati HRT. Vlada bi to nesumnjivo i učinila, ne bi dopustila da HRT ode u stečaj, ali bi to stvorilo programsku ovisnost o Vladi. I ta prijetnja nije ostvarena na sreću, ali je kao prijetnja neprestano visila u zraku. Ona je bila podignut mač koji se može spustiti svakog trenutka, onda kada to premijer ili premijerka nakon njega odluči. U takvim uvjetima nije lako voditi kuću, jer to stvara jedan konstantan pritisak. Pod pritiskom dogodili su se i programske promjene. Ukidaju se neke emisije, "Latinica" koja ima dugogodišnju tradiciju i koja je postala brend HRT-a, preko noći, a da nije, da nije osmišljena neka nova emisija, sličnoga tipa. Ta "Latinica" ne samo da je bila brend, ona je otvarala, ona je jedina emisija na HRT-u bila koja je otvarala neke teme koje se nisu otvarale u drugim emisijama. I zbog toga je njezino ukidanje, znači smanjenje javnog prostora ili slobodnog govora u javnome servisu. Ukinuta je emisija "Otvoreno", a o tome evo jučer čitam na portalima piše i jedan europski parlamentarac, u privremenom … [[Ne razumije se.]] HRT-a, i kaže da politički pritisak HDZ-a i Vlade na HRT mora prestati jer će u suprotnom to biti zapreka za ulazak Hrvatske u Europsku uniju. To jučer piše jedan parlamentarac. Ja ne znam kolika je moć toga parlamentarca, koliko on izražava stavove Europske unije, Europske Komisije, da li je to jedna individualna akcija, ili on predstavlja jedan stav Europljana prema HRT-u. Ne znam. Vidjet ćemo to idućih dana. Evo već jučer sam dobio puno zahtjeva da o tome održimo sjednicu i Odbora za medije, da tu temu raspravimo. Pričekat ću, neću žuriti, pričekat ću da vidimo kako će se ta stvar razvijati, ali ju svakako ne možemo gurati pod tepih, ne možemo se igrati ptice noja. SDP ima povjerenje u ovo privremeno ravnateljstvo i daje mu punu podršku da ove poslove o kojima sam govorio, a to je izrada statuta i privremenog ugovora, obavi na najbolji mogući način i odgovorno. Ima povjerenje da će to privremeno ravnateljstvo i privremeni ravnatelj uspjeti voditi kuću do izbora nove uprave. SDP ima povjerenje i u nova tijela. Nadzorni odbor koji ćemo izglasati ovoga tjedna, Programsko vijeće koje ćemo izglasati kad se provede procedura. Pristiglo je 40 kandidatura, uputili smo ih u klubove, pozivamo klubove na odgovornost jer je to jedna strašno važna zadaća. Nije nevažno tko će biti izbran u to tijelo. Ne može se u tom pogledu strančariti, ali strančariti nema ni smisla zbog toga što nijedna stranka ne može postići dvotrećinsku većinu po ovakvom ustroju zakona. Prema tome je besmisleno tamo stavljati neke ljude koji će biti samo i isključivo poslušni stranci jer oni i tako neće moći izvršiti nalog stranke, neće imati dovoljnu većinu. Prema tome odgovornost je klubova da formiranjem toga tijela izaberemo najbolje od ovih 40 koji su se javili. Najbolje i najodgovornije. I u toj vjeri da je zakon dobar, u toj vjeri da će ljudi koje biramo danas u nadzorni odbor i koje ćemo sutra izabrati u Programsko vijeće u toj vjeri, u toj dobroj vjeri SDP će glasati za predložene kandidate. Hvala vam.
Hvala. 3 ispravka. Prvi, gospodin zastupnik Boris Kunst.
Hvala lijepa. Pa netočan je navod u jednom dijelu gdje je rekao kolega Stazić da prijetnje HDZ-a Vlade mora prestati prema HRT-u. Ja moram reći kolega Stazić … [[Upadica se ne razumije.]] Kako ne, sa govornice sada. Gledajte kolega Stazić je čisto dobro počeo govoriti i to je sve ok što je dosada rekao, čak mi se i sviđalo. Ali onda opet taj valjda višak energije i manjak kontrole nad njom faktički izađe na vidjelo. Pa gledajte kolega Stazić, ni u kom slučaju nikakva prijetnja HDZ-a nije. Niti je HDZ ukinuo Otvoreno, niti je HDZ ukinuo Latinicu na što ste vi ovdje rekli, ali je činjenica da upravo je SDP dobrim dijelom kočio rad Programskog vijeća koje itekakvu ulogu ima u realizaciji programa HRT-a.
Povreda Poslovnika. Zastupnik Nenad Stazić.
Pa slušajte potpredsjedniče, pa članak 209., dakle jasno sam rekao da je to rečenica europarlamentarca, ne moja. Prema tome što ima gospodin Kunst ispravljati moj navod ako je on citat nekog drugog navoda. Neka ispravlja europarlamentarca eno mu na Indexu pa nek mu piše.
Gospodin Kunst je na poseban način ispravljao vaš navod jer se taj znameniti i vrlo uvaženi parlamentarac pozivao na vas i vi na njega. Vi na njega se pozivate. Taj uvaženi parlamentarac on gleda HRT-e, on gleda, on prati Latinicu, on prati Otvoreno, on prati Poslovni klub. Taj uvaženi europarlamentarac je jako u funkciji određene politike za zatvaranje Poglavlja 23. Jako uvaženi, da. I gospođa zastupnica Sunčana Glavak.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja ću ispraviti riječi hrvatskog parlamentarca kolege Stazića koji je rekao da je bio očit politički pritisak HDZ-a. Kolega Staziću i onda na kraju sami sebe demantirate pa pozivate da se svi lijepo složimo kao što smo se složili na kraju oko konačnog Zakona o HRT-u. Dakle, pitam ja pa zar je zakon rađen s namjerom da HRT bude nešto drugo, a ne stabilna kuća s učinkovitim menadžmentom, a to eto zakon kao što znate je predložila Vlada, koalicijska Vlada na čelu sa HDZ-om i u potpunosti da bude spremna upravo ta javna Hrvatska radiotelevizija za djelovanje u uvjetima članstva Hrvatske u EU. Tako da ne znam isto tako i ovaj europarlamentarac on vjerojatno stalno prati što se zbiva na HRT-u. A jednako tako rekli ste da će doći do smanjenja javnog prostora što nije točno jer otvaraju se još 2 kanala pa se javni prostor povećava, a nikako ne bih rekla da se smanjuje. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Božo Biškupić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Stazić je spominjao europskog parlamentarca, ali u međuvremenu u svojoj raspravi je rekao da ima puno povjerenje u ravnateljstvo. Ako ima puno povjerenje u ravnateljstvo, a ravnateljstvo se nije žalilo SDP-u na pritisak nekih političkih stranaka konkretno HDZ-a, što je netočno, jer HDZ ne vrši na nikoga pritisak, a ovo je jedan vrlo moderan zakon kojega je predložila Vlada i donijelo ovo tijelo ovdje, zakon koji će, jedan od modernijih u Europi zasigurno što je i kolega Stazić isto spomenuo, koji će sigurno pridonijeti i razvoju, daljnjem razvoju HRT-a.
Gospođa zastupnica Karolina Leaković, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Započela bih zapravo ovu kratku raspravu kratkim osvrtom na odluku Vlade RH donesenu na zatvorenoj sjednici prošloga tjedna, a priopćenu javnosti putem Ureda za odnose s javnošću. Dakle, u tom priopćenju stoji da Vlada nije prihvatila dodatak Programu restrukturiranja HRT-a, a također bih podsjetila da je to zapravo druga odbijenica takvom programu koju je aktualno ravnateljstvo dobilo jer je u studenome Vlada također na zatvorenoj sjednici odbila Plan restrukturiranja HRT-a. Doduše nismo doznali što bi to Vlada zapravo, što bi to Vlado zadovoljilo, odnosno što bi ona željela da HRT napravi, odnosno privremeno ravnateljstvo jer u pisanom odgovoru koji sam na svoje pitanje upravo o tom problemu dobila od predsjednice Vlade 12. siječnja ove godine stoji kako je Plan restrukturiranja zapravo dokument koji nije dostupan javnosti jer je to radni dokument koji će biti dakle dostupan nakon usvajanja, a kako vidimo on se očito neće usvojiti pa će javnost zapravo ostati uskraćena za informaciju o tome što se događa na HRT-u u smislu restrukturiranja i reorganizacije. S druge strane ova dakle druga odbijenica koju je dobilo privremeno ravnateljstvo zapravo govori i o tome da mu je možda bolje da se više ne trudi jer očito nije u stanju napraviti potrebne rezove, odnosno ono što Vlada od njega traži. Ja ne znam kakvi su to rezovi i što to Vlada od njega traži jer mi je ta informacija uskraćena ali u svakom slučaju plediram da se zakon što prije u punom smislu započne provoditi i ovo je danas na neki način dobar korak naprijed. Dobro je da smo danas već u prilici raspravljati o nadzornom odboru HRT-a jer je to korak prema ustroju HRT-a u skladu sa novim Zakonom da se na neki način okonča ova nesigurnost, ponajviše zaposlenih na Hrvatskoj radioteleviziji jer se oni zapravo nalaze u stanju jedne latentne borbe, odnosno bojazni za svoja radna mjesta i da bi se s druge strane napokon moglo početi razgovarati s odgovornim ljudima, s mandatom koji je verificiran i ono što HRT treba u idućem razdoblju učiniti. Ja bih se svakako kratko osvrnula koje Hrvatska radiotelevizija kao javna televizija ali i komercijalne televizije u Hrvatskoj ali i ostali subjekti koji obavljaju audiovizualne djelatnosti imaju u smislu i zvanja za audiovizualne djelatnosti, odnosno u proračun Hrvatskoj audiovizualnog centra. U odgovoru na pitanje koje sam također prošle godine u studenom postavila Ministarstvu kulture, o tome koliko i koji subjekti uplaćuju u Hrvatski audiovizualni centar, znači podupiru audiovizualne djelatnosti, posebno Hrvatski film, dakle stoji da zapravo HRT u jednom dijelu ispunjava te obveze, dok komercijalne televizije s nacionalnom koncesijom znači RTL, Nova tv, pa i neki drugi obveznici, mene je zanimao Hrvatski telekom, dakle, ne poštuju Zakon o audiovizualnim djelatnostima i ne uplaćuju zakonom određene iznose i zakonom propisane iznose za potporu Hrvatskom filmu. Prema informacijama koje je dostavilo Ministarstvo, HRT je za 2009. godinu uplatio 12 milijuna kuna što nije ni izbliza ono što bi HRT trebao i morao izdvajati ali u HABS-u su zadovoljni time jer bolje išta nego ništa, dok druge televizije i Hrvatski telekom spomenuti i dalje odbijaju uplatiti Zakonom propisane iznose u Hrvatski audiovizualni centar i time doista nanose izravnu štetu Hrvatskom filmu i kulturi, i još jednom s ovoga mjesta apeliram kao što su to učinili prošloga tjedna i Hrvatski filmaši na predstavljanju nacionalnog programa audiovizualnih djelatnosti u Hrvatskoj gospodarskoj komori da se ta praksa konačno dokine i da se nađe načina da se najodgovorniji ljudi iz svijeta medija konačno privedu u smislu da konačno ispunjavanju svoje obveze.HRT je naravno središnji partner Hrvatskom audiovizualnom centru u ostvarivanju osnovnih javnih potreba u filmskoj i televizijskoj proizvodnji, on je nenadomjestiv, on ima središnju ulogu i kao što stoji u spomenutom nacionalnom programu, HAVS od HRT-a godišnje očekuje 20 milijuna eura izravnih ulaganja u dramski, dokumentarni i program za djecu i mlade i možda nije nevažno ovdje reći kako je HRT posljednji televizijski film snimio 2006. godine, posljednju mini seriju 2008. godine, što znači da nova uprava, čiji sastavni dio i nadzorni odbor treba svakako poraditi na ispunjavanju članka 9. stavka 5. Zakona o HRT-u koji propisuje da je HRT dužan njegovati, poticati, proizvoditi, razvijati ili suproizvoditi različite oblike domaćeg audio i audiovizualnog te multimedijalnog stvaralaštva koji pridonose razvoju hrvatske kulture, umjetnosti i zabave. Također širiti znanje o audiovizualnoj kulturi i baštini i pridonositi međunarodnom predstavljanju Hrvatskog kulturnog identiteta, kao proizvoditi i objavljivati programe igranih, dokumentarnih, animiranih i srodnih audiovizualnih dijela, te poticati razvoj sektora nezavisne produkcije audio i video sadržaja. Dakle, nadzorni odbor, i njegova uloga dakle je izuzetno važna i u ovom smislu i zbog toga nam ne smije biti svejedno tko sjedi u nadzornom odboru i tko sjedi u Programskom vijeću. Naime, u članku 16. Zakona o HRT-u stoji da se odgovornost HRT-a javnosti kao i utjecaj javnosti na njegovo djelovanje ostvaruje osobito radom nadzornog odbora HRT-a koji nadzorom osigurava upravljanje sredstvima za rad HRT-a s pažnjom dobrog gospodarstvenika. Zato je vrlo važno koga ćemo imenovati u nadzorni odbor jer oni ima ovlasti u dijelu upravljanja sredstvima ali i mnoge druge. Od odluka zajedno s Vijećem, o upravi, donošenja Statuta, programa rada, financijskog plana, ugovora između HRT-a i Vlade itd. U tom smislu bih samo na kraju upozorila kako nisam sigurna da svi članovi nadzornog odbora budućega imaju potrebna znanja, ali u to ne bih previše ulazila. Želim vjerovati da će usprkos različitim prirodama od kojih su neke i konfliktne, kao što je to pokazala povijest, da će uspjeti naći zajednički jezik i da će usprkos svim razlikama raditi u zajedničkom cilju kako bi HRT bio doista javna televizija kojom se možemo ponositi i kako se ne bi spomenuti zastupnici iz Hrvatskog parlamenta i neki drugi osjećali pozvanima govoriti i komentirati rad i program HRT-a jer to je sramota ne samo za HRT nego i za ovu državu. Hvala.
Hvala. Imamo jedan ispravak. Gospodin zastupnik Boris KUnst.
Hvala lijepo. Pa kolegica je na početku svog izlaganja rekla da se uopće ne zna što se zbiva i kako ide restrukturiranje na HRT-u, što je netočno. Vlasnik sve zna, a ja vjerujem da bi vi trebali znati kao zastupnica da Hrvatska radiotelevizija jednom godišnje podnosi izvješće o svom radu na koje vi možete reagirati kako hoćete i znate iz njega se sve vidi. Tako da je to potpuno netočna tvrdnja. A drugo, dapače i ja pozdravljam što upravo Hrvatska radiotelevizija radi da upravo te honorarce koji su dobili otkaz, raskinuli ugovore vraća natrag na posao, normalno prema nekoj stručnosti i prema znanju i sposobnosti.
Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo drago mi je da smo se svi složili da je novi Zakon o Hrvatskoj radioteleviziji dobar, kao prvo uz puno pohvala prije svega nositeljima iz Ministarstva kulture i svima onima koji su sudjelovali na Okruglim stolovima i svima nama koji smo se suglasili i predlagali i izglasali taj Zakon. Tu nije ništa sporno. Što je u tom Zakonu novo, novo je prije svega nadzorni odbor. Nadzorni odbor itekako će promijeniti sve ono što se događa na Hrvatskoj radioteleviziji jer najveći problem je bio oko financija. Ranija uprava, a i to traje već niz godina, ipak je financijama raspolagala izuzetno loše, tamo su bili lobiji koji su gurali privatne produkcije, često vlastite privatne produkcije, tamo su se stvarali klanovi, tamo je bila poprilična borba tko će više novca dobiti, u cijeloj toj priči, a zapravo gubili su svi, gubili su gledatelji, gubili su svi oni koji sigurno Hrvatskoj radioteleviziji žele dobro i koja nije svoju javnu funkciju obavljala onako kako je trebala. Jasno da restrukturirati jednu ovako veliku firmu nije jednostavno i tu itekako treba dobro razmisliti što u ovim uvjetima dakle, što sa ovim silnim gubicima HRT-a. i upravo uvjeti, ponavljam uvjeti za nadzorni odbor bili su da budu dva financijska stručnjaka, preko 10 godina staža koji će itekako voditi brigu o upravljanju velikim novcem, konačno samo od pretplate je preko milijardu kuna, od svih onih koji plaćaju tu naknadu HRT-u za gledanje novac koji je ogroman. Međutim, slušam malo svoje prethodnike koji tu i tamo nešto pohvale, ali osjeća se pritajena prijetnja. Zašto prijetnja? E ako ne bude onako kako mi budemo htjeli, imamo mi još uvijek otvoreno poglavlje 23 pa ćemo angažirati dragog nam britanskog europarlementarca koji će vam zaprijetiti prstom. Jer vjerojatno ako mi gledamo BBC on za uzvrat gleda HRT i sve zna što se ovdje događa. A u Hrvatskoj je uvijek bilo ljudi koji su otkucavali okolo stranim gazdama da bi zaprijetili svojim ljudima koji su na vlasti. Prema tome, to jako zgodno funkcionira. Jasno tu se uključuje i amnesty i sl. ali malo treba obratiti pozornost na ono što je rekla Doris Pak koja je to nazvala sramotnim miješanjem, dakle ponovnim miješanjem i ponovnim stvaranjem nekakvog tutora izvan Hrvatske koji će disciplinirati hrvatsku političku scenu. Dakle, pritajena prijetnja mogla se čuti od kolege Busa i Stazića ovdje, samo ako išta pokušate biti će ovo. Što znači pokušati? Imali smo zakon koji je funkcionirao složen za vrijeme SDP-a funkcionirao onako kako je SDP to priželjkivao i to je trajalo ne predugo. Trajalo je toliko koliko su bili odabrani članovi programskog vijeća unutra, a kada su se počeli mijenjati to je prestalo funkcionirati. I na kraju zadnjih godina SDP blokira rad programskog vijeća ne želeći izabrati zamjenske članove, istovremeno svi oni koji su bili izabrani od SDP-a predloženi od SDP-a dali su ostavke i priča završava upravo sa privremenom upravom, ravnateljstvom za koju najedanput danas čujem pohvale, jako zgodno. Dakle, do sada nisam čuo bilo je sve zlo, ovo privremeno ravnateljstvo trebalo ga je maknuti, smijeniti sve skupa. Danas evo sve najbolje o privremenom ravnateljstvu, pa zapravo ne znam što se događa. A istovremeno zamjerka da se ukidaju neke emisije. Ako govorimo o programu svašta možemo svi reći. Naime, svatko može biti selektor nogometne, rukometne reprezentacije i televizije i sl. dakle svatko ima svoje objektivno ili manje objektivno, a više subjektivno gledalište. To se slažem. Ali da za svaku emisiju za koju nam se čini dobra, moramo plakati jel postoji, ne postoji, da li je neka preživjela, nadživjela vrijeme koje sad. Ne čudim se evo što kolega Stazić zamjera što je ukinuto Otvoreno jer on je bio tamo bar dva puta tjedno, redoviti gost tamo. Imao je prilike pričati sve što je htio, dakle tako da je zapravo Otvoreno više bilo posvećeno ne njemu nego bilo kom drugom ne samo iz sabora političaru, nego bilo kojem političaru. Dobro. Činjenica je više nema moje slike na televizije pa sam nesretan, ja to objektivno mogu shvatiti. To je to. Ali je činjenica da je stvarno i ajde emisija Otvoreno naporna i dosadna. Svaki dan isto. Nema toliko tema koliko televizija može otvoriti i tih tema da se vrte po jedan sat. Pad gledanosti isto tako bio je velik. A mislim da u ovoj utakmici koju smo i namijenili HRT-i u skupljanju plaćenih minuta EPP-a dakle ovih propagandnih poruka, da će se morati malo potruditi i napraviti nešto više. Jer činjenica je da HRT-i da je veliki pad gledanosti bio informativnog programa, što eto ajde objektivno treba gledati i druge da vidimo što drugi kažu. Isto tako niz godina je bio u vrijeme kada se na televiziji najviše novaca kada je odlazio po nekakvim privatnim kanalima, da su bile zapostavljene emisije iz kulture, iz tradicija hrvatskog naroda i jasno i svih ostalih koji žive na ovim područjima. Dakle, nije bilo ne znam ni folklora, ni zabave, gotovo ničega, bilo je samo ajde rasprava svih mogućih duela koje kakovih jasno sa predviđenim gostima, predviđenim analitičarima. Ista imena pojavljivala su se onda, a nažalost pojavljuju se i danas, slušamo i na radiju i na televiziji svaki dan isti ljudi komentiraju na isti način iste priče. Dakle, televizija se mora potruditi radio se mora potruditi da nešto tu promjeni, da uključi veći broj ljudi, veći broj mišljenja. Konačno i ako se javljaju slušatelji na kraju nekakve kontakt emisije opet su isti ljudi. Dakle, tu treba bitnih pomaka napraviti, a prije svega kontrolirati opet govorim financije. Te ogromne financije dovele su do toga da su zapravo lobiji otpuštali s televizije otjerali su sve one koji su kreativni, koji mogu napraviti sami, a kupovali su iz vanjske, bratske, prijateljske, vlastite produkcije skupe emisije koje su koštale sve one koji su plaćali. Tih ne znam 60, 80 kuna danas nekakve pretplate, a za uzvrat su dobivali vrlo, vrlo malo. Dakle, možemo se složiti da treba vjerovati u sve one koje ćemo predložiti ovdje i odabrati da će odabrati upravo kvalitetnu upravu i da neće kao što je zamišljeno 2003. godine da će to biti stranačka televizija, da će obavljati sve ono što mora HRT-i radi i da u cijeloj priči će biti prije svega dobar, dobar nadzor financija, jer cijeli problem televizije je upravo taj. A politika je zapravo samo bila nekakva ambalaža u kojoj se više netko našao više, a netko manje. Hvala.
Hvala. Tri replike. Prva gospodin zastupnik Nenad Stazić.
Kolega Markovinoviću ja ne znam da li u ovom trenutku da ste vi govorili je ovu sjednicu prenosila HRT i ne znam gledaju li taj prijenos europski parlamentarci, ali sam siguran da ju gledaju članovi diplomatskih predstavništva u RH i da o tome izvješću svoje Vlade. A te Vlade onda to prosljeđuju svojim članovima Europskog parlamenta, predstavnicima tih zemalja u Europskom parlamentu. I ti ljudi morat će ostati zbunjeni nakon ovog vašeg govora. Hrvatska se trudi što prije postati članica Europske unije, dakle steći pravo da i sama šalje svoje predstavnike u Europski parlament. Možda ćete vi sutra predstavljati Hrvatsku u Europskom parlamentu. Ja ne bih volio da se u parlamentu bilo koje europske zemlje o vama kao predstavniku Hrvatske u Europskom parlamentu govori na način na koji ste vi sada govorili u jednom europskom parlamentarcu. Ja bih to smatrao uvredom za Hrvatsku i uvredom za vas kao našeg predstavnika u Europskom parlamentu. Prema tome, ja se nadam da ovaj vaš govor neće doći do predstavnika Europe jer bi ih on morao zabrinuti više nego ponašanje HRT-a. U HRT-u ipak ne rade izabrani predstavnici naroda i građana, a vi to ovdje jeste. Pa ako vi koji predstavljate građane na ovaj način govorite o Europskom parlamentu i europskim parlamentarcima ja sam zabrinut za naš put u Europu.
Odgovor na repliku.
Pa evo zahvaljujem kolegi Staziću, upravo to sam htio i čuti. Dakle, prijetnje koje su bile malo zamotane u celofan u njegovoj raspravi sad su konačno bile javne jer upravi vi kolega Staziću i vama slični još neke udruge cijelo vrijeme tužakate okolo i tražite valjda da budete postavljeni za nadzor Hrvatskoj televiziji, hrvatskim političarima, dakle da budete valjda bič božji u Hrvatskoj politici. Pa mi smo parlamentarna zemlja, ovdje su izabrani, evo zastupnice i zastupnici su izabrani na izborima koji mogu valjda upravljati vlastitom državom. I opet spominjete netko to gleda, netko to prati, dobit ćemo packe. Zašto, ja ne vidim zašto. Opet tražimo stranog tutora nekog koji će nam reći no, no, znate ti si pogriješio, e a sad Markovinović je pogriješio ali Stazić je bezgrešan, njega ćemo valjda dizati mi, pomoći ćemo mu sa strane da bude velim nadzor svemu onom što se u Hrvatskoj događa i što vi zapravo pokušavate biti.
Gospođa zastupnica Ljubica Lukačić, sljedeća replika.
Hvala vam lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Markovinoviću, ja se u potpunosti slažem s vašim izlaganjem, ali imam potrebu još nešto reći. Čini mi se da su svi prethodni govornici i to mi nije jasno zašto, danas ovdje govorili o svemu drugom više nego o samim članovima koje predlažemo za Nadzorni odbor HRT-a. Moram priznati da evo na neki način to ne mogu razumjeti zato što smo svi nakon donošenja zakona govorili o tome kako nam je u interesu da što prije imenujemo Nadzorni odbor, da što prije imenujemo članove Programskoga vijeća i da konačno Hrvatska radiotelevizija počne funkcionirati na najbolji mogući način sukladno novom zakonu. Dakle, čini mi se da danas neki izražavaju sumnju uopće u vjerodostojnost ovih ljudi, neki se nadaju da će oni možda eto raditi svoj posao i dobro i o svemu drugom govore više nego o samim njima. Mislim da je potrebno da ljudima damo prigodu da ljudi počnu što prije najkvalitetnije moguće obavljati svoj posao i evo na neki način mišljenja sam da bi bilo već konačno vrijeme da se prestanemo baviti svim tim prošlim i nesuglasicama između parlamentarne većine i parlamentarne manjine za koji mi se čini da evo oporbeni zastupnici govore uvijek onda kad nemaju što reći, u ovom slučaju o predloženim kandidatima. Hvala.
Odgovor na repliku.
Pa evo kolegice Lukačić, činjenica je da se bavimo previše izgleda sa političkom profilom ili ogovaranjima ili žutim tiskom o svakom čovjeku koji je predložen za bilo koju funkciju. Bilo bi stvarno korektno i dobro reći, govorim što su zapravo trebali kolege iz oporbe reći, e sad ovaj kandidat ima, ne može ovo, ne vjerujem da će to biti tako nego govoriti općenito, prije svega o programu, e sad skinuta je ova emisija, e sad ako vi koji dolazite novi ne stavite tu emisiju nazad onda ćemo opet nazvati neki telefon tamo u svijetu, u Europi pa ćete onda vidjeti. Pa ne možemo na taj način, dakle biramo po zakonu kojeg smo svi pohvalili, kojeg smo donijeli, biramo Nadzorni odbor, ovih dana birat ćemo i Programsko vijeće koje čim prije zajedno s Nadzornim odborom treba izabrati upravu. Ne može privremeni upravitelj napraviti čuda tamo, ne može jer nema tu snagu, jer svi gledaju danas je, sutra nije tamo. A tamo treba snažna uprava koja će raščistiti situaciju na Hrvatskoj radioteleviziji na taj način da će se ići i na kvalitet, ali i na uštedu, jer Hrvatskoj radioteleviziji to treba prije svega. Ima nezadovoljstva, imate slučajeva da recimo ako predloži se netko za vođenje Dnevnika da se organizira štrajk ostalih voditelja. Pa gdje tog ima, gdje tog ima, samo zato jer se čini da nekakav objektivni tamo komentar jednostavno ne odgovara ukusu ne znam kog tamo. To treba stvarno čim prije riješiti.
I gospodin zastupnik Petar Selem, replika.
Gospodine potpredsjedniče, samo želim dopuniti što je rekao kolega Markovinović maloprije, a to je urušavanje kulturnih sadržaja na Hrvatskoj radioteleviziji i nadu da će nova uprava koja će sad biti izabrana zaustaviti to urušavanje i dapače, uraditi nešto da se ti kulturni sadržaji u Hrvatsku radioteleviziju vrate. Ja ću navest samo tri primjera. Ozbiljna glazba koja je nekad bila jedan od bitnih činjenica kvalitete Hrvatske radiotelevizije gurnut je u kasne noćne termine. Vi možete gledat emisiju ozbiljne glazbe, snimku nekog koncerta i opere ako patite od besanice, ako ih možete izdržati do ponoći, 1, 2, 3 sata onda to možete gledati. Drugo, odustalo potpuno od jednog medija o kojem je Hrvatska, nekad Zagrebačka radiotelevizija bila poznata, a to su radio drame, TV drame. TV drame se više zapravo uopće ne snimaju. Postoje doduše TV serije koje su ustvari filmovi koji se snime u koprodukciji s televizijom i onda se oblikuju kao serija tri, četiri, pet nastavaka, međutim to nije onaj medij po kojem je Hrvatska /Zagrebačka) televizija bila poznata, a to je čista originalna tv drama. I kao treće, snimanje kazališnih predstava. Prije Hrvatska televizija i zagrebačka televizija snimajući predstave i predstavljajući čitavoj Hrvatskoj i šire ono što se stvara u hrvatskom kazalištu stvara istovremeno jedan dragocjeni fundus za povijest hrvatskog kazališta. Dakle, visoko kvalitetne snimke. Čini mi se da ova tri primjera govore da se zaista nova uprava treba obvezati da će vratiti dignitet kulturi na Hrvatskoj radioteleviziji što je ona nekad imala i što apsolutno treba kao jedan nacionalni medij imati. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Evo zahvaljujem kolegi ali je neki dan izašao članak jedan interesantan koliko ima na ne samo Hrvatskoj radioteleviziji nego drugim televizijama meksičkih serija. Sad su u trendu turske serije. Dobro, u redu. Komercijalne televizije na svoj način žele zaraditi novac, nek' rade što hoće. Ali da u udarnom terminu tamo negdje odmah poslije ručka i za vrijeme ručka se pokazuje jeftina meksička serija na prvog programu Hrvatske radiotelevizije mislim da je to ispod svih nivoa, a emisije, kvalitetne emisije da se prikazuju ili u ranim satima negdje ujutro, ne znam rano u subotu ili nedjelju ili navečer kasno kad nitko ne gleda. E to je ono što na Hrvatskoj radioteleviziji ne bi smjelo biti. Normalno tradiciju koju je Hrvatska radiotelevizija imala da ipak promovira kulturu, da promovira i duh konačno ovog naroda i ove zemlje. Mislim da se to mora nastaviti, a jeftine stvari ipak nek' prepusti drugima koji zarađuju na jedan drugi način, koji nemaju osigurana sredstva, a za ta osigurana sredstva i mora ići upravo taj ugovor o kojem pričamo, ugovor između Hrvatske radiotelevizije ili Vlade Republike Hrvatske na koji način Hrvatska radiotelevizija će morati predložiti i kvalitet i za taj kvalitet će dobiti novac. A da ne bude kao do sada da zapravo svi plaćaju, a tamo se radi tko što hoće, a najviše sebi u korist. Hvala.
U 10,41 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Gospođa zastupnica, potpredsjednica Doma Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Jako je zanimljivo danas slušati ovu raspravu, a vezanu uz donošenje konačne odluke koju mi moramo donijeti o tome tko će sjediti u Nadzornom odboru HRT-a i nadzirati poslovanje. Ali čini mi se puno toga šire od samog onog uskog poslovanja na Hrvatskoj radioteleviziji ili donositi još značajnije odluke. Zanimljivo je slušati ovu raspravu zato što je jako, jako šarolika i pokazuje u stvari više jedan pokušaj da se politički promoviraju neki stavovi ili neki pojedinci, a manje da se govori o suštini točke dnevnog reda na što je malo prije ukazala kolegica. Ali mislim da to nije problem u stvari. Jedna takva široka rasprava ovim povodom nije loša. Otvara još neka pitanja o kojima mislim da se treba raspraviti i da treba donijeti konsenzus kako bi ostvarili ono što čini mi se svi želimo i zagovaramo na različiti način služeći se različitim metodama, pa i različitim raspravama. Tako danas smo slušali recimo dvije vrlo utemeljene rasprave zastupnika Selema ili zastupnice Leaković koji su ljudi od struke i iskustva u svojim područjima koje je vezano uz Hrvatsku radioteleviziju kao medij i koji su govorili vrlo objektivno, vrlo utemeljeno, možda neprimjereno ili ne usko vezano uz ovu točku. Ali doista na mjestu. Istovremeno imali smo prilike slušati i rasprave po kojima bih ja zaključila da dobar dio naših kolega misli da bi u stvari njihova prava zadaća ili najbolje da bi obavljali tu zadaću kad bi bili urednici na Hrvatskoj radioteleviziji, jer oni znaju u kojem terminu šta treba ići, da li je nešto potrebno ili nije potrebno. U stvari se bave ne čak poslom Programskog vijeća, nego novinarskim, uredničkim poslom, autorskim poslom. I doista mi je čudno zbog čega su se, zbog čega se bave ovim političkim poslom, zbog čega ta sva svoja znanja, spoznaje i iskustva nisu stavili u funkciju jačanja Hrvatske radiotelevizije. Naravno da ovdje ima malo cinizma u ovoj mojoj raspravi, ali bez zlih namjera. Ja naime spadam, kolegice i kolege, u one zastupnike koja je uvijek bez obzira na zakonsko rješenje, bez obzira na političko okruženje, političko vrijeme i političku vlast držala da je Hrvatska radiotelevizija još uvijek najbolja televizija u Hrvatskoj, pa čak i u cijeloj regiji. I sve moje rasprave, svi moji napori, sve moje sudjelovanje u donošenju različitih zakonskih rješenja kroz ovaj period bili su usmjereni tome da održimo tu kvalitetu, odnosno da je jačamo u trenucima kad je postalo evidentno da pod pritiskom komercijalnih televizija i pod različitim drugim pritiscima profita, politike, politikanstva ta Hrvatska radiotelevizija gubi na svojoj kvaliteti i prestaje ili postaje sve manje javni servis koji treba promicati javne sadržaje od nacionalnog, ali ne samo nacionalnog nego u najširem smislu i javnog interesa, obrazovnog, kulturnog i svih ostalih. I da pada na koljena pred Bogom koji se zove profit, koji se zove gledanost, koji se zove marketing, koji se zove novac. Sto puta smo ovdje ponovili da je uvjet javne televizije, da je uvjet postojanja javne televizije sigurno i stabilno financiranje neovisno o bilo kakvim ovim utjecajima sa strane, a to je naša dužnost da takvu odluku donesemo i čini mi se da smo tu konačno postigli konsenzus iako je bilo različitih povuci potegni kroz prethodna razdoblja. Možemo se složiti ili ne složiti o nekakvim minutažama itd. Ali u svakom slučaju stabilno financiranje i drugo je neovisnost, profesionalna neovisnost svih onih koji na televiziji rade i koji trebaju odgovarati. I po meni imamo recimo nultu poziciju dobro ostvarenu sa dobrim zakonom po kojoj bi profesionalizam na Hrvatskoj radioteleviziji trebao pokazati koliko je dostojan riječi profesionalizam jer i tamo ima i ovakvih i onakvih profesionalaca i najveći dio vremena se troši u raspravama tko je veći profesionalac, tko je veći desničar ili ljevičar umjesto da i ljevičari i desničari u tim medijima rade svoj posao. Drugi dio priče o kojem ćemo mi danas ovdje odlučivati odnosi se na biranje tijela koje će nadzirati i upravljati sa strane tom televizijom, i koja će ne zaboravite imati ključnu i presudnu ulogu u biranju ravnateljstva, onih koji su najdirektnije odgovorni za ono što smo kroz zakon postavili kao uvjet i ravnateljstvu i profesionalcima, odnosno urednicima i novinarima i svim ostalim stručnim suradnicima na Hrvatskoj radioteleviziji. Bilo je ovdje govora o tome, odnosno povela se odmah na početku jedna polemika koja je ustvari mene i potakla da se javim za ovu raspravu, oko toga da što sad ima tu netko stavljati neke prigovore na pojedince koji su danas ovdje kandidirani, i bit će vjerojatno izabrani u nadzorni odbor, kad je tu sve po zakonu. Ja mislim da je to jedan nakaradan stav, jer ako je sve po zakonu, ako netko ispunjava uvjete po zakonu, ne znači da je on i najbolja ili adekvatna osoba i da će najbolje obavljati onaj posao za koji se kandidira. Svaki od tih pojedinaca ima svoje reference, javne reference, koje mi ovdje moramo procijeniti i procijeniti da li je netko doista najbolji i najadekvatniji za taj posao koji ga radi. Ja se ovdje danas ne želim upuštati u raspravu o pojedinačnim referencama i iznositi svoje mišljenje i kvalificirati to, ja sam to uradila kroz prijedlog oporbene manjine, koja po zakonu ima pravo upravo zbog uravnoteženja utjecaja na ta važna tijela i na odluke koje će oni sutra donositi, ja sam se opredijelila i spremna sam zajedno sa mojim kolegama preuzeti odgovornost za kasniji rad kandidata ili kandidati, kandidata koje smo mi podržali, koje smo mi predložili i znamo zašto mislimo da bi baš bili dobri za rad u tom tijelu. Pokrivati se zakonom i izabrati možda za neke druge poslove sjajne ljude, ali za ovaj posao krive ljude, što će pokazati vrijeme da li je to tako, nije dobro. Naime ako je, sve što se radi po zakonu dobro, onda danas ne bi imali čitav niz razočaranih, obespravljenih ljudi bez posla, kao posljedica nekakve privatizacije koja se radila po zakonu, i tad je sve bilo po zakonu. I oni brojni stanovi iz kvote bivše JNA, a kasnije Ministarstva obrane su isto tako dijeljeni i prodavani po zakonu. Sjetite se toga i probajte prihvatiti da nije naša odgovornost ovdje birati samo po zakonu, nego birati ljude koji će biti u stanju odraditi taj posao. Ja doista mislim i ne želim a priori bilo kome osporavati kvalificiranost da to radi. Zadržat ću svoje mišljenje o pojedinim, o pojedincima koji će danas biti izabrani za sebe, ali zato upozoravam na javnu odgovornost svih nas koji smo ovdje predlagali, za svakog pojedinca da li smo predlagali čovjeka s iskustvom, čovjeka koji će biti u stanju na pravi način uravnoteživati različite interese koji se sijeku i koji će se sjeći na tom javnom mediju, utjecajnom mediju, ne samo kad govorimo o politici i našim interesima da budemo zastupljeni u tom mediju, nego o različitim drugim područjima u kulturi, u obrazovanju, u znanosti, jer i tamo postoji konkurencija, i tamo se, upravo u tim javnim medijima prelamaju ti različiti interesi i netko misli da treba više glazbe, netko misli da treba više drame, netko, uvijek će biti povuci potegni, ali ako javna televizija postane, prestane biti ono što je bila, onda ćemo svi za to biti odgovorni, zajedno sa onim profesionalcima tamo ili manje profesionalcima, a neće nam pomoći to što ćemo se pokrivati samim zakonom.
Hvala. Jedan ispravak, gospođa zastupnica Ljubica Lukačić.
Hvala vam lijepa. Pa kolegice Antunović, nitko se ovdje, barem od nas zastupnika parlamentarne većine ne pokriva zakonom. Kada smo o tome govorili da je procedura sukladna zakonu, mislim da o tome imamo pravo govoriti. Pritom nismo imali razloga sumnjati niti da kandidat kojeg ste vi predložili neće korektno i pošteno obavljati svoj posao, a budite sigurni da ne sumnjamo ni u kandidate koje smo predložili mi. Hvala vam lijepa. Dakle nije točno da se pokrivamo zakonom. Hvala.
I replika, gospodin zastupnik Božo Biškupić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa eto kolegica Antunović se složila naravno sa kolegicom Lukačić da je ovo riječ o nadzornom odboru i opet se nije govorilo o nadzornom odgovoru, o poslovanju, onome što je u ulozi nadzornog odbora, nego se uglavnom najviše ipak svi nekako srećemo u ono područje programskog vijeća na neki način. Možda je to dobro. No ono što sam posebno htio spomenuti, kolegica Antunović je zapravo govorila kritički, o šarolikosti izričaja u ovom Domu, a ja mislim da je to karakteristika ovog Doma zapravo da taj izričaj eto bude takav, da je on demokratski, da je on vrlo širok. Mislim da u tom slučaju, kad kolega Markovinović to naziva pritiskom, onda je to dio njegovog izričaja i normalno da je to potpuno u redu. Prema tome o tome ne bi trebalo na taj način kritički progovarati.
Odgovor na repliku.
Pa kolega Biškupić me nije baš do kraja shvatio. Naprotiv ja mislim da je dobro da imamo šarolikost i u takvim tijelima, jer je i naše građanstvo šaroliko. Ja ne mislim da mi trebamo stvarati nekakvu elitističku televiziju, javnu televiziju, ja mislim da na našoj javnoj televiziji treba biti mjesta i za najprosječniju sapunicu, jer je takvo naše gledateljstvo i svatko mora dobiti ponešto od onog što ga zanima. Ali nisam ja govorila o tome, ja sam govorila o tome da nije svatko tko zadovoljava zakonske kriterije pravi odabir za neko mjesto, i da nije dobro da se pravimo da to ne znamo, da se nemamo pravo pozivati samo na zakon i zakonske kriterije, nego da moramo birati cjelovite ljude, ljude sa pozitivnim referencama. Nisam ulazila u raspravu o tome tko ima kakve reference, namjerno sam se suzdržala, nego sam upozorila na odgovornost svih nas u toj priči, jer ne zaboravite ovo je puno manje važna odluka, puno važniju odluku donosit će upravo ti članovi nadzornog odbora kad budu birali ravnateljstvo, kad budu birali glavnog ravnatelja, ljude koji će operativno morati izvršavati sve zadaće koje su toj radioteleviziji dane zakonom.
Želi li predstavnik predlagatelja? Ne. Zaključujem raspravu. Drugo, Prijedlog odluke o imenovanju predsjednice i tri člana Nadzornog odbora Hrvatske radiotelevizije. Predlagatelj Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju predsjednice i tri člana Nadzornog odbora Hrvatske radiotelevizije. Molim uključimo se. Glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 87 glasova za i 6 suzdržanih donijeta predložena Odluka u tekstu kako ju je predložio Odbor za informiranje, informatizaciju i medije.
Hvala lijepo uvaženi gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo. Bit ću vrlo kratak, izvještaj je pred vama. Skrenut ću samo pažnju na 2 stvari koje su bile inicirane na ovoj sjednici na ovom tijelu 2008. godine, dakle u izvješću 2008., a to je da nas je Sabor zadužio ili predložio da razradimo i odgovorimo na pitanje kako znanost može pomoći izlasku iz krize. Srž dokumenta koji je u jednom dijelu pred vama, u drugom dijelu ćete ga dobiti 21. ovog mjeseca kada ćete dobiti Izvještaj za 2010. godinu o Strategiji razvoja znanosti, odnosno Akcijskom planu. Htio bih reći da Nacionalno vijeće za znanost polazi od pretpostavke da se kvalitetan pomak u izlasku iz krize Hrvatske i ostalih zemalja može očekivati najvećim dijelom od znanosti. Što drugim riječima znači da treba jačati tzv. inovativnu politiku naše zemlje, odnosno inovacijsku kulturu. I to je zapravo ključna riječ i ovoga dokumenta. Ja ću samo podsjetiti da zemlje koje su bile u krizi iz SAD-a i EU su upravo u toj krizi stavile znanost u prvi plan i konkretni prijedlozi i mjere se nalaze u ovom tekstu i ja ih neću ponavljati. Isto tako bih vas molio da ovaj prijedlog sagledate u kontekstu našeg dokumenta Akcijski plan za poticanje u ulaganje u znanost i istraživanje koji će biti predmet Izvještaja za 2010., odnosno Strategije razvoja znanosti i tek takav integralan prijedlog je onda i prijedlog Nacionalnog vijeća. Ja bih također želio istaknuti da je pred Nacionalno vijeće postavljen bio problem definiranja kriterija napredovanja u zvanja jer mi mislimo da je došlo do stanovite inflacije zvanja u Hrvatskoj i da postignut je široki konsenzus da je uvođenje kvantitativnih kriterija pridonijelo povećanju znanstvene produktivnosti Hrvatske. Hrvatske se negdje u sjenotometrijskim parametrima svrstava u zemlje koje su nešto razvijenije u EU, međutim sada je došlo vrijeme da se ti kriteriji redefiniraju i tu moram reći kao predsjednik Nacionalnog vijeća imali smo priličan otpor akademske zajednice i još uvijek imamo. I pooštravanje kriterija i uvođenje tzv. gospodarskih parametara u kriterije znači patentni, razvojno tehnološki parametri koji su sada ušli u ovaj prijedlog novih kriterija su mukotrpno doneseni. Na kraju bih samo spomenuo i problem, odnosno pitanje Nacionalne zaklade za znanost. Nacionalno vijeće za znanost procjenjuje da je potrebno financijski jačati Nacionalnu zakladu za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj kako bi mogla preuzeti središnje mjesto u financiranju visoko kvalitetnih znanstvenih projekata kao i osigurati sredstva za osnivanje fonda zaklade. 2009. mi smo mislili da je potrebno portfelj Nacionalne zaklade za znanost, visoko školstvo i razvoj tehnologijski prenijeti vrijednosnice u tržišne vrijednosti i otada smo predložili 2 milijarde kuna. Ja ću ovime, neću vas opterećivati sa ostalim dijelovima ovog izvješća samo bih rekao ono što i Nacionalnom vijeću, a i meni kao predsjedniku leži na srcu, a to je pitanje kako kad govorimo o inovativnoj kulturi Hrvatske kako povećati tu kulturu. Jedan od svakako važnih faktora jest i dovesti vrhunske znanstvenike svjetskog glasa iz dijaspore. Ja vam mogu na ovom mjestu reći da postoji nekoliko ljudi koji bi došli u Hrvatsku i koji bi doprinijeli razvoju Hrvatske. To je i dio našeg prijedloga ovdje. Međutim, evo nadam se da će Ministarstvo znanosti saslušati taj prijedlog i ponovno zapravo dati mogućnost ljudima koji u znanosti predstavljaju važnu vertikalu u svijetu da dođu i da djeluju u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za obrazovanje i znanost? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Nevio Šetić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažena državna tajnice, predsjedniče Vijeća gospodin Pavelić, gospođe zastupnice i gospodo zastupnici. Mi danas raspravljamo o Izvješću Nacionalnog vijeća za znanost za 2009. godinu pa se valja usredotočiti na to razdoblje i na što se činilo u znanstvenoj, tehnologijskoj politici te 2009. godine. Danas se u hrvatskoj javnosti, posebno onoj akademskoj-znanstvenoj zajednici, raspravlja o prijedlogu novog Zakona o znanosti i visokom obrazovanju jer traje neka vrsta javne rasprave. S te se točke ove izvješće može, možda nije tako atraktivno, ali držim ga vrlo značajnim zbog oslikavanja razvitka znanstvene politike u RH tijekom 2009. godine. No valja reći kako se znanstvena i tehnologijska politika RH gradi na visokim ciljevima osmišljavanja istraživanja i razvoja na načelima izvrsnosti, usuglašavanju sa europskim znanstveno-istraživačkim nasljeđem i harmoniziranjem našeg znanstvenog sustava sa europskim razvijenim svijetom što čini hrvatsku znanost kompatibilnu s razvijenim svijetom. Treba ipak reći glede ovog Izvješća, da je Vlada tražila očitovanje prije njegovog usvajanja i da je 9. studena 2010. godine očitovanje vijeća za znanost o primjedbama Vlade Republike Hrvatske na Izvješće dostavljeno. Čini se da Nacionalno vijeće za znanost podržava izradu dokumenta Strategija znanosti i već je na sjednici krajem 2010. predlaže integralni tekst koji biti raspravljen, kasnije donesen. Druga pitanja koja su se tu ticale financiranje, financijski dio izvješća, što čini da Klub Hrvatske demokratske zajednice primiti će na znanje ovo Izvješće i predložit ćemo jedan Zakon na kraju. NO ono što je za znanstvenu zajednicu iznimno važno i što nam se čini da je Nacionalno vijeće za znanost uspjelo učiniti te 2009. godine, a želim samo ukratko podsjetiti da Nacionalno vijeće za znanost raspravlja o pitanjima od važnosti za znanstvenu djelatnost, te predlaže, potiče donošenje mjera za njezino unapređenje, u čemu doista vrlo precizno se govori u ovom Izvješću za 2009. godinu. DA je prethodno mišljenje na Pravilnik o vrednovanju znanstvenih organizacija koje donosi ministar, prati razvitak i utvrđenje znanstvena, umjetnička područja, polja i grane. Imenuje područna znanstvena, umjetnička vijeća, te matične odbore za pojedina polja. Pobliže utvrđuje uvjete za stjecanje znanstvenih zvanja, utvrđuje uvjete koji trebaju ispuniti znanstvene organizacije da bi dobila ovlaštenja za provođenje postupka izbora u znanstvena zvanja, predlaže proglašenje znanstvenih centara izvrsnosti i provodi njihove vrednovanje. Daje mišljenje o osnivanju znanstveno tehnologijskih parkova itd. Treba znati da stručne i administrativne poslove za Nacionalno vijeće za znanost obavlja specijalizirana ustanova Agencija za znanost i visoko obrazovanje Republike Hrvatske, a financijska sredstva za rad Nacionalnog vijeća za znanost osigurava Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa. Također, Nacionalno vijeće za znanost ima zadaću utvrđivanju znanstvenih i umjetničkih područja polja i grana, o čemu imamo ovdje vrlo zanimljivo i kasnije ću malo više govoriti. No, u razdoblju od 1. travnja 2009. do 31. prosinca 2009. godine Nacionalno vijeće za znanost održalo je 8 samostalnih sjednica i 1 zajedničku sjednicu s Nacionalnim vijećem za visoko obrazovanje. U ovom mom obraćanju želim nešto više reći o aktivnostima Nacionalnom vijeću za znanost, pa se vidi koliko je to kompleksan posao i složen posao i koliko je on krucijalno važan za razvijanje cijelog znanstvenog sustava ima tu puno tehničkih poslova koje treba usustaviti, razviti taj sustav, to je mislim jako važno primijetiti, jer se onda lakše može pratiti što se danas čini. Naime, osmišljena je tijekom 2009. godine promjena strukture, financiranja znanstvenog istraživanja, od Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa u nacionalnu zakladu za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj. Završen je rad na vrednovanju i kvalitete i učinkovitosti znanstvenog i stručnog rada znanstvenih organizacija započet tijekom 2008. godine. Donesen novi Pravilnik o znanstvenim umjetničkim područjima, poljima i granama. Usvojena je podjela znanstvenih područja i polja prva ... i klasifikaciji. Inicirana usvajanjem međunarodne klasifikacije obrazovanja, započet je rad na novom Pravilniku o uvjetima za izbor znanstvenog zvanja koji bi djelomično nadomjestio kvantitativne kriterije kvalitativnim. Započeta je rasprava o racionalizaciji i restrukturiranju mreže javnih instituta, što je iznimno važno. Raspravljalo se o prioritetima znanstvenih istraživanja. Donesen je Pravilnik o izmjenama i dopunama Pravilnika o ustroju i načinu rada područnog vijeća i matičnih odbora. Imenovani su predsjednici i članovi Područnih znanstvenih vijeća, umjetničkih vijeća, imenovani su predsjednički članovi matičnih odbora, dovršena je rasprava na temu kako znanost i tehnologija mogu pomoći izlasku iz krize, što treba svakako pohvaliti itd. Što govori koliko su to kompleksna i važna pitanja, a ja bih to stavio u kontekst mi dosta često nedovoljno objektivno sagledavamo ono što se čini i jučer je potpredsjednik Hrvatske akademije rekao da Hrvatska akademija u posljednjih 7 godina izdaje 1,6 publikacija tjedno, a ja vas pitam koliko smo svi skupa pročitali tih publikacija koji se itekako mogu upotrijebiti za razvitak Hrvatske. Znači, ponekad je skrivena ta velika nastojanja koja se čine i gdje ljudi u tim pojedinim tijelima rade. Ja se želim ovdje referirati na još dva pitanja što mi se čine iznimno važno što je učinjeno u 2009. godini, a to je pravilnik o znanstvenim, umjetničkim poljama i granama, i o sažetku rasprave kako znanost i tehnologija mogu pomoći izlasku iz krize. Što doista mislim osobno da mogu. Želim reći, a što je za našu znanost iznimno važno, da je donesen Pravilnik o znanstvenim umjetničkim područjima, poljima i granama. Uz 7 znanstvenih i umjetničkih područja koje smo tada imali, prirodne znanosti, tehničke znanosti, biomedicina, zdravstvo, bio tehničke znanosti, društvene znanosti, humanističke znanosti, umjetničko područje dobili smo dva nova područja što je iznimno važno a to je interdisciplinarno područje znanosti i umjetnosti. Prema tome, proširili smo i započeli rješavanje onog pitanja interdisciplinarnosti, multidisciplinarnosti, to čini iznimno važno i osobno se sjećam kao državni tajnik da je tome bilo jako puno prijepora ali konstruktivnih prijepora, ali treba upravo reći da je ovo Vijeće na čelu sa gospodinom Pavelićem uspjelo proširiti taj prostor i učiniti Hrvatsku znanost kompatibilnu s Europskom i razvijanjem. To se odnosi na metodike koje su postale znanost, to se odnosi na obrazovanje, to se odnose na razne povezanosti koji se interdisciplinarno i multidisciplinarno dešavaju i to smatrao da upravo 2009. započeto, nije to još ni danas do kraja postavljeno ali se čini i to treba pohvaliti i reći da je jako dobro učinjeno. A sada želim još samo kratko se osvrnuti kako znanost i tehnologija mogu pomoći izlazak iz krize. Dakle, razmišljanje znanstvenika, a i svi mi danas znamo da je znanost ona snaga i obrazovanje koje može doista promijeniti naš status, naš standard, društvo u cjelini i te 2009. dobili smo ovdje jedan naputak, odnosno jedno mišljenje, bolje tako reći. Neki će misliti da je to loše, ja osobno mislim da je dobro da se promišlja, jer mislim da je dio ugrađen u strategiju Vlade danas jer je to jedna opća vrijednost koja dolazi iz raznih pravaca. Pa ću ovdje samo kratko podsjetiti da jačanje suradnje znanosti, gospodarstva i administracije, to je preporuka, ovog promišljanja, uvođenje razvoj sustava, upravljanje u znanosti, gdje se misli da tijelo kao što je Ministarstvo ima funkciju državnog tajnika za upravljanje u znanosti u Ministarstvu znanosti, decentralizacija regionalizacije, istraživanje i razvoj unutar Hrvatske. Podizanje praćenja učinkovitosti, znanstveno istraživačkih projekata, pokazatelj učinka, tu ima uvijek jedan naslijeđeni problem što puno kada se suženo gleda ne vidi se, često imamo toliko projekata ali se postavlja pitanje koliko će ti projekti, njihovi rezultati ugrađeni u stvarni život. A to je jedno pitanje niti danas niti od 2009. godine, to je ono pitanje puno, puno duže uopće koliko smo sposobni tako brzo prihvaćati nova rješenja koja prenašamo u život. Svi mi koji imamo iskustva u tom području znamo kako visoki znanstveni rezultati jako sporo stižu u naše udžbenike da bi postigli, da bi poticali da bi bili moderni. To je jedan stalni posao, to je posao koji ne može nikada stati, a i tu je da usavršavanje osobito ljudi u obrazovanju i drugim strukama. Isto tako tu je niz razmišljanja usmjereno prema Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa i daljnji radovi u znanosti gdje se ističe uvoženje funkcije glavnog savjetnika za znanost. Meni kao to je jedan prijedlog teško je reći kako sam to je jedno razmišljanje, načelo izvrsnosti u znanosti to svi prihvaćamo i mislim da je to jedna ambicija Hrvatske da izvrsnost bude nešto što pokreće, nešto što živi nešto što svi potičemo. Znanstveno istraživački tehnološki projekti, položaj mladih znanstvenika, mi znamo da i danas treba dobro voditi računa jer danas naše visoke institucije znanosti i na sveučilištu proizvode ljude koji doktoriraju i prijeti im opasnost da kasnije moraju na tržištu svoje mjesto, to je položaj znanstvenih novaka koji kada im istekne ugovor ne produžava se u zadnje vrijeme. I sam imam neka iskustva. Pa mi se čini da treba promišljati kako kvalitetne znanstvenike koji su uspjeli doktorirati i imaju dobar životopis i koji pokazuju da mogu naći, da se uključuju ali ako ih tržište prihvati onda još bolje, ali ako ne trebaju isto neka rješenja. Jačanje inovacijskog potencijala i inovacijske politike su iznimno važne, one vas odmah uključuju istog časa na svjetsku razinu jer je to povezano. Izmjena zakonodavstva u svrhu promjene načina upravljanja akademskim ustanovama, nacionalizacija, ostale mjere kao što je obrazovni i znanstveni sustav, država je jasno i beskompromisno zasnovana na izvrsnosti, a ne elitizmu, povećati izdavanje za znanost itd. No, uz sve ovo želim pohvaliti niz napora koje je učinjeno ali zbog nekih manjkavosti koje je bilo u donošenju pri ovom izvješću koje su možda i nenamjerne, Klub zastupnika HDZ-a predlaže Hrvatskom saboru predlaže donošenje sljedećeg zaključka. Prima se na znanje izvješće o radu za 2009. godinu Nacionalnog vijeća za znanost RH i to ćemo podržati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. U ime kluba HSS-a uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi predlagatelji. Klub zastupnika HSS-a podržat će ovaj predloženi zaključak kolega iz HDZ-a iz razloga što nije dostavljeno potpuno financijsko izvješće koje je bilo zatraženo od strane matičnog odbora, a smatramo da uz sve napore koje Nacionalno vijeće za znanost čini, ovo visoko tijelo treba imati itekako jasna izvješća i o trošenju sredstava poreznih obveznika što iz dostavljenog kratkog izvješća nije sasvim transparentno. Nacionalno vijeće za znanost je najviše stručno tijelo koje se brine za razvoj i kvalitetu cjelokupne znanstvene djelatnosti i sustava znanosti u RH. Tako između ostalog potiče donošenje mjera za unapređenje znanstvene djelatnosti, te prati razvoj znanstvenih područja i pobliže utvrđuje uvjete za stjecanje znanstvenih zvana. Također predlaže znanstvenih centara izvrsnosti i provodi njihovo vrednovanje, te daje mišljenje o osnivanju znanstveno tehnologijskih parkova. U razdoblju od 1. travnja 2009. do 31. prosinca 2009. godine Nacionalno vijeće za znanost održalo je 8 samostalnih sjednica i jednu zajedničku sjednicu sa Nacionalnim vijećem za visoko obrazovanje. Vijeće je utvrdilo neke strateške probleme na koje će se usredotočiti u narednom razdoblju, a za koje smatra da će pridonijeti usklađivanju znanstveno istraživačkog sustava RH sa onim u EU poput međunarodnih standarda klasifikacije znanosti i obrazovanja, financiranje znanstvenih projekata, reforme sustava javnih instituta ili definiranje znanstveno istraživačkih prioriteta. Rad vijeća odvijao se u skladu sa strateškim dokumentima znanstveno tehnologijska politika RH za razdoblje 2006.-2010. godina. Tako su u skladu sa strategijom glavni ciljevi rada istraživanja i razvoj temeljena na načelu izvrsnosti, njihova velika učinkovitost i s time povezan preustroj znanstvenog sustava, poticanje suradnje u istraživanju, jačanje sustava potpore za kvalitetne mlade istraživače, snažno povezivanje znanosti i gospodarstva, te uspostava poticajnog okvira za njihov zajednički razvoj, a posebno povećano ulaganje u znanost. Znanost i tehnologija nedvojbeno su najvažniji pokretači gospodarskog rasta, te stoga mi u klubu HSS-a smatramo pobliže se osvrnuti na dio izvješća sa naslovom kako znanost i njezina primjena mogu pomoći izlasku iz krize. Naime, u izvješću stoji da se upravo od znanosti može očekivati kvalitetan pomak Hrvatske i ostalih zemalja u izlasku iz krize. Naime, jedino društvo koje se temelji na znanju, a to treba istaknuti podrazumijeva i adekvatan obrazovan sustav koji potiče stjecanje znanja od najranije dobi i koji ima uspostavljen inovacijski sustav može se othrvati izazovima suvremenog doba i globaliziranog tržišta. U tom smislu znanost i njezina primjena može pomoći Hrvatskoj u procesu gospodarskog oporavka, a osnovni i dugoročni pokretač izlaska iz krize je razvoj i jačanje inovacijskog potencijala budući da postoji izravna veza između primjena znanosti u razvoju inovacija i gospodarske konkurentnosti. No, kako stoji u izvješću vijeće smatra da se zbog postojećeg zakonodavstva i načinom upravljanja akademskim institucijama u dogledno vrijeme ipak ne mogu očekivati veći pomaci u sustavu znanosti i stvaranju istinskog inovacijskog okružja. Hrvatska ne bi smjela smanjivati sredstva za istraživanja, već bi trebala povećavati ih, jer povećanje sredstava za istraživanja kreira nove i kvalitetne poslove u svim područjima ekonomije i to ne samo dugoročno već i kratkoročno. Možemo li u takvoj situaciji uz smanjenje ulaganja i zakonodavni okvir koji otvara mnoge rasprave očekivati da će i znanost dati svoj obol izlasku iz gospodarske krize, ali i dugoročno i pozitivnoj perspektivi i blagostanju Hrvatske i njezinih građana. Nacionalno vijeće za znanost upozorava da se u traženju rješenja za izlazak iz krize treba voditi računa o mogućem doprinosu znanosti budući da je mišljenje da mjere za koje se zalažu ekonomisti i poslodavci sam ne mogu u potpunosti dugoročno izvesti zemlju iz krize. Stoga zabrinjava manjkavost i odsustvo suradnje između znanosti i gospodarstva pa su tako i ulaganja poslovnog sektora u znanosti i inovacije nedostatna, a slične situacije su s ulaganjima unutar tvrtki, budući da tvrtke nerijetko ne mogu financirati istraživanje i razvoj. Postojeće financiranje nije dostatno, a nije niti usredotočeno pa je pitanje što je sa raščlambom koja je dogovorena prije gotovo 4 godine na 2. Kongresu znanstvenika u Splitu. Nadalje, javna istraživačka mreža nedovoljno je opremljena, a poticaj za karijeru na području znanosti i tehnike je malo. Uz to se sustav napredovanja u znanstvena zvanja oslanja gotovo isključivo na scientometrijske pokazatelje dok se izumi, inovacije i patenti zanemaruju. Naime, u akademskim institucijama još uvijek nije prepoznata mogućnost komercijalnog iskorištavanja rezultata istraživanja i razvoja, a to za posljedicu ima mali broj prijavljenih patenata i slabu komercijalnu iskorištenost. Zaključno treba reći da ovo izvješće pokazuje da Hrvatska bez većih ulaganja u znanost ne može očekivati njezin doprinos u procesu gospodarskog oporavka, a najviše zabrinjava što se time i dugoročno gledajući u pitanje dovodi konkurentnost i daljnji razvoj. Ionako mnogi mladi znanstvenici odlaze iz Hrvatske u istraživačke centre i sveučilišta koja im nude bolje uvjete za rad i daljnje znanstveno usavršavanje. Svi zajedno možemo učiniti veće napore da mladi, visoko obrazovani, nadareni i vrijedni ljudi ne odu iz Hrvatske koja tako pred drugima u globalnoj tržišnoj utakmici dugoročno gubi ne prednost već jednaku poziciju. Nacionalno vijeće za znanost predlaže neke konkretne mjere koje bi pomogle izlasku Hrvatske iz krize kao što su jačanje suradnje znanosti, gospodarstva i administracije, uvođenje i razvoj sustava upravljanja u znanosti, jačanje inovacijskog potencijala kao i izmjenu zakonodavstva u svrhu promjene načina upravljanja akademskim ustanovama. Mi u klubu HSS-a podržavamo ove predložene mjere, no obzirom da Nacionalno vijeće za znanost nije dostavilo sve potrebne i valjane dokumente koje je zatražio matični odbor, a riječ je o potpunom financijskom izvješću i Strategiji razvoja znanstveno-istraživačke djelatnosti u Hrvatskoj, primit ćemo ovo izvješće na znanje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je klub SDP-a, uvaženi zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Kolegice i kolege, ja sam uvjeren da više ovdje u ovom Domu ne treba govoriti o značaju znanosti i tehnologije za razvoj zemlje za dobrobit njezinih ljudi pa je zapravo pitanje na koji način iz tog rakursa djeluje tijelo kao što je Nacionalno vijeće za znanost. Da bih mogao donijeti te ocjene ja ću vas podsjetiti na neke zakonske odredbe. U članku 6. Zakona o znanstveno-istraživačkoj djelatnosti kazuje se kako je zapravo Nacionalno vijeće za znanost vrhovno stručno tijelo koje razmatra strategijska pitanja za unapređenje znanosti i tehnologije i predlaže cijeli niz mjera za njezino optimalno funkcioniranje. Kolegice i kolege, ovaj izvještaj vrvi i o čemu je kolega Šetić detaljno govorio, vrvi tehnikalijama, elementima tehničkih poteza Nacionalnog vijeća što nije njegova zadaća, a nema gotovo nijedne strategijske dimenzije. Nacionalno vijeće je tijelo Sabora od kojeg Sabor, znanstvena javnost, akademska javnost, cjelokupna hrvatska javnost očekuje da predlaže Saboru, akademskoj javnosti, znanstvenoj javnosti šta da učini da ta akademska i znanstvena javnost optimalno funkcionira da bi svima nama bilo bolje. O tome u ovom izvještaju nema ni riječi, osim jednog načelnog elementa u onom poglavlju u kojem se govori kako znanost i tehnologija mogu pridonijet izlasku iz krize. Ali nama nije stalo samo do izlaska iz krize, nama je stalo do nečega što se zove optimalni održivi razvoj, ne izlazak iz krize. Dakle i izlazak krize, ali i nešto puno više od toga. Druga zakonska odredba, članak 8. kazuje da na zajedničkim sjednicama Nacionalnog vijeća za znanost i Nacionalnog vijeća za visoko obrazovanje, Nacionalno vijeće za znanost i Nacionalno vijeće za obrazovanje donose prijedlog o raspodjeli proračunskih sredstava. U nešto slobodnijoj interpretaciji tog zakonskog teksta to znači da nacionalna vijeća zajednički predlažu ponajprije Vladi kako treba izgledati proračun za te dvije djelatnosti. Niti jedne godine prilikom donošenja proračuna nacionalna vijeća nisu zasjedala o tom pitanju i nisu donijela svoj program ili svoje prijedloge. Treća zakonska odredba je da Nacionalno vijeće za znanost predlaže mrežu javnih znanstvenih instituta u zemlji. I u jednom i u drugom nacionalnom vijeću mi raspravama, dakle i u Nacionalnom vijeću za znanost i u Nacionalnom vijeću za visoko obrazovanje, mi dvije i pol godine kolegice i kolege raspravljamo o tome da je to hitan posao, da je to prioritetni posao. Jer temeljem tog dokumenta jednog usvojenog se zapravo orijentira i donošenje dopusnica i donošenje odobravanja novih programa i možda novih ustanova i reforma postojećih ustanova itd., itd. O tome, osim da čekamo zapravo analizu Ministarstva znanosti, nema ni govora. A ukoliko budemo čekali da se ispune sve pretpostavke da bismo mogli donijeti odluku onda odluku nikada donijeti nećemo jer je život puno brži od ispostavljenih i isposlovanih pretpostavki. Te premise, kolegice i kolege, daju jednoznačnu konkluziju da Nacionalno vijeće za znanost ne obavlja svoje zakonske obveze. Kao matični odbor mi se cijelo vrijeme nudimo i Nacionalnom vijeću za znanost i Nacionalnom vijeću za visoko obrazovanje na suradnju i to tako da kada god misle da im u nečemu možemo pomoći da nas ili pozovu na svoje sastanke ili dođu u matični odbor. Ali nitko nas neće, kolegice i kolege. Nitko nas ne treba. I evo vam rezultata onda toga, imate zapravo tehnikalije i niti jedan jedini strategijski iskorak. To su zakonske obveze. Postoji i cijeli niz iz zakonskih obaveza izvedene supstancijalne obaveze pa bih rekao nekoliko riječi o tome. Projekti, postojeći znanstveno-istraživački projekti su odobreni tako da im je u najvećem broju slučajeva rok trajanja do 31.12.2009. godine. Kako je vrijeme između raspisivanja natječaja za projekte i sklapanja ugovora o novim projektima u Hrvatskoj između 8 i pol i 12 mjeseci u 2009. godini je trebalo raspisati nove natječaje za nove znanstveno-istraživačke projekte. Znanost je najvjerojatnija, daleko najdinamičnija djelatnost u svijetu konca 20. i 21. stoljeća i već je pitanje da li jedan znanstveno-istraživački projekt može izdržati svoje sadržajne obaveze u roku od tri godine pogotovo u onim znanostima kao što su biologija, dakle u biomedicinskim i elektroničkim znanostima. Nema niti jednog osvrta na činjenicu da natječaj za znanstveno-istraživačke projekte nije raspisan 2009. godine pa su ti isti projekti, kolegice i kolege, produženi u 2010. godini i onda se jednako tako produljuju u 2011. godini tako da mi u Hrvatskoj imamo znanstveno-istraživačke projekte u trajanju od tri godine koji su u nekim područjima puno preduga, pa smo ih produžili na pet godina. Nacionalno vijeće za znanost o tome ne kazuje praktički niti riječi. Drago mi je da je u izvještaju Nacionalnog vijeća za znanost iskazana kritička primjedba u odnosu na izdvajanje za znanost. Ja vas upozoravam da u Hrvatskoj 4 godine za redom padaju sredstva ulaganja u znanstveno istraživanje i tehnologiju. Žao mi je da se Nacionalno vijeće za znanost u tom pitanju probudilo tek nakon odlaska ministra Primorca, pa je vjerojatno koincidencija sasvim slučajna. Ali je jednako tako točno da smo ostali na razini usputnih ili načelnih primjedbi a ne na razini detaljnih analiza i zapravo strategijskog promišljanja što to znači ukoliko se dalje nastavi tretirati znanost na ovakav način. Jedino znanošću jedna mala zemlja kao što je Hrvatska ili kao što je Finska može postići svoj prosperitet i može naći svoje mjesto u svjetskoj ekonomiji. Mi smo dosegnuli razinu, a već je to bio slučaj i 2009. godine. Mi smo dosegnuli razinu u znanstvenim institutima da nam osobni dohoci premašuju iznos od 80%. U svijetu je to 50, 50. 50% za osobne dohotke, 50% za razvoj. Kada se taj omjer približi 60% za osobne dohotke onda se zvoni na uzbunu. Nama su iznosi za osobne dohotke premašili 80% i tu nikakvog mjesta za razvoj nema i tu oprostite mi na zaoštrenoj tezi znanstveno-istraživački instituti postaju socijalne ustanove za preživljavanje. U tome izvještaju nema puno govora. U izvještaju nema niti govora o odnosu između strategije znanosti i znanstvene i tehnološke politike od 2005. do 2010. i realiteta u hrvatskoj znanosti. 2009. godine gotovo da niti jedan promisivni element iz te strategije nije ozbiljan. I o tome bi također trebalo reći po koju riječ, a da vam ne govorim o tome da je Hrvatska sebi zacrtala da će do 2010. godine postati regionalna a i šira sila u znanosti i obrazovanju. Sve skupa je to iznevjereno, a to je bio zapravo dokument se i zove strategija o čemu nema riječi. Meni je drago da su klubovi vladajuće koalicije donijeli prijedlog da se ovo izvješće prima na znanje. Mi mislimo da iz premisa koje smo iznijeli slijedi sasvim drugačiji zaključak. Mi u SDP-u strategiju razumijemo znatno drugačije i šire i dublje od ovoga što je ovdje predstavljeno. I mi smatramo da ovaj izvještaj ne zaslužuje pozitivnu ocjenu. Kolegice i kolege, vi koji ga primate na znanje molim vas da s obzirom na ozbiljnost situacije i s obzirom na strategijski značaj područja o kojem govorimo razmislite da li ćete izvještaj samo primiti na znanje ili ćete ga odbiti jer on ne ispunjava niti zakonske obaveze, a kamoli bilo šta drugo. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvo je uvažena zastupnica Romana Jerković. Nema je. Gubi pravo na raspravu. A onda je na redu uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani predsjedniče Nacionalnog vijeća za znanost, cijenjeni kolegice i kolege. U Hrvatskoj se a i u svijetu vrlo često govori o moći. Ponajčešće moć proizlazi iz funkcije u praksi, ali jedina istinska moć je znanost. To je jedina istinska moć na kojoj se treba temeljiti budućnost i temeljiti razvoj svake države, pa tako i Hrvatske. Tako da o potrebi važnosti znanosti mislim da ne treba uopće ni govoriti, da bi je trebali biti svi svjesni kolika je ona važnost. Ali kada je u pitanju Izvješće o radu Nacionalnog vijeća za znanost za 2009. godinu istaknuo bih samo nekoliko opaski. U jednom dijelu je izvješće i sadržajno i tehnički dobro, u jednom dijelu. Ali u jednom dijelu nedostaje mnogo toga. Nedostaje financijsko izvješće. Istina da je dostavljeno naknadno, ali u financijskom izvješću nedostaje struktura i namjena. Struktura prihoda, struktura rashoda. Kolega Flego je kazao da je važno kolika su ukupna izdvajanja, novčana izdvajanja za znanost. Nisu ona sama po sebi pokazatelj. Važno je kolika su ukupna izdvajanja, ali isto tako je važno i struktura tih izdvajanja. Jer koliko je god dobro i poželjno, društveno poželjno da su novčana izdvajanja što veća za znanost što svakako podržavam jednako toliko je opasno da pogrešno se financiraju pogrešni znanstveni projekti. A trebamo biti svjesni da imamo i takvih, trebamo toga biti svjesni. Nacionalno vijeće u 2009. imalo je vrlo velik broj tehničkih aktivnosti i mene veseli ova inicijativa za redefiniranje kriterija za izbore u znanstvena zvanja jer te kriterije, vrijeme je sazrelo da se redefiniraju. Ali pri utvrđivanju tih kriterija treba imati na umu da postoji potreba univerzalnih kriterija, ali isto tako potreba i pojedinačnih, selektivnih kriterija koja su specifična samo za određena znanstvena polja agencija je imala odgovoran posao kad je u pitanju bilo izdavanje dopusnica za obavljanje znanstvene djelatnosti, i vidim da je tu uskratila tri puta tu dopusnicu za obavljanje djelatnosti. I to je dobro. Imala je valjane razloge za to. Nema ništa društveno opasnije od kad se dopusti pogrešnim institucijama da se bave znanstvenom djelatnošću. Nema ništa društveno opasnije kad se pokuša u znanstvenu djelatnost uvući na mala vrata poduzetništvo. Poduzetništvo je opasni neprijatelj znanstvenoj djelatnosti i znanošću, a ima i takvih pokušaja u našoj zemlji i takve pokušaje treba osujetiti i spriječiti. Treba naglasiti i da među članovima matičnim za različita polja ima i onih kojima slobodno mogu kazati nije mjesto biti među članovima matičnog odbora za određena polja. Ima i onih koji su oskrnavili pojam znanosti. Posebice se tu, bih skrenuo pozornost na znanstveno polje ekonomije, jer ekonomska znanost je temelj za gospodarsku aktivnost, na gospodarskoj aktivnosti se baziraju sve aktivnosti, društvene aktivnosti. Bez ekonomske znanosti nema ni drugih znanosti. I ako ćemo imati nedovoljno dobar pristup ekonomskoj znanosti, onda dovodimo u pitanje i svaku drugu znanost, dovodimo u pitanje štošta toga u našoj državi. A među članovima odbora za matično polje ekonomije ima i onih koji su pridonijeli rušenju ugleda ekonomske struke, ekonomske znanosti, koji su pridonijeli rušenju ugleda ekonomskih institucija, ekonomskih znanstvenika, a koji ne mogu nikako pridonijeti nužnom procesu, procesu vraćanja digniteta i ekonomske znanosti i ekonomskih institucija, i vraćanje digniteta ekonomskih znanstvenika. Zato bih molio i apelirao da se proanalizira, a to je vidljivo, na žalost kad se govori o pitanju promicanja u znanstvena zvanja i izbora u znanstvena zvanja, bilo je i tu velikih, velikih pogrešaka, da su oni koji su bili kreatori afera Indeks 1, Indeks 2, i nakon toga, i za vrijeme afera bili promaknuti u veća znanstvena zvanja, a bili su nositelji takvih afera. Tomu procesu, negativnom procesu treba reći ne, jer bolje je na nepoželjnom putu stati, nego ići do kraja. Zato bez obzira na mnoge i pohvale koje mogu izraziti na rad Nacionalnog vijeća za znanost, i ovo izvješće, upozoravam na jednu veliku odgovornu funkciju Nacionalnog vijeća za znanost, na ustrajnosti na onome što je dobro, a na okretanju smjera u onome što je bilo loše, i zato podržavam zaključak da se ovo izvješće primi na znanje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa naime moja replika bi išla u smjeru da ovo što je kazao gospodin Marić, da doista imamo ljudi u sustavu koji ne prežu od ničega, a da bi relativizirali znanost i znanja. Mi smo imali ovdje na saborskim klupama i prijedloge zakona u kojima se definiralo, u kojima su se definirali uvjeti za preuzimanje određenih značajnih dužnosti još značajnijih državnih institucija, gdje se je na mala vrata pokušalo izjednačiti preddiplomski studij sa diplomskim, odnosno sa onim starim dodiplomskim studijem, dakle gdje se htjelo doslovno na mala vrata progurati činjenicu da ne znam trogodišnji preddiplomski studij može zamijeniti znanje i obujam znanja kojeg daje jedan diplomski studij, odnosno 5 godina, ili ono što smo prije imali u nekim situacijama četverogodišnji studij. Dakle s druge strane vezano za ove natječaje o kojima je govorio i gospodin Flego, jasno je da nije dobro da natječaji koji su trajali godinu, dvije ili tri, da se sada u nedostatku novca ti projekti produžavaju, a da zapravo nemamo prostora za nove projekte. I onda dolazimo do one činjenice, dakle da hrvatska znanost u hrvatskoj industriji, odnosno da znanost i istraživanje u razvoju hrvatske industrije je na jednoj od najnižih stopa u Europskoj uniji, dakle negdje na 45% u odnosu ne znam na prema nekakav prosjek od 65%, ili kod još razvijenijih zemalja kao što su Sjedinjene Američke Države i Japan negdje na 73, 74%. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Kolega Kovačeviću, u pravu ste kad govorite da je opasna situacija kad se pokušavaju izjednačiti studiji koji nisu ni po čemu za izjednačavanje, a o tomu sam govorio i nedavno da vodi nas u opasnu znanstvenu stranputicu proces izjednačavanja stručnih i sveučilišnih studija. Stručni studiji imaju svoje mjesto, sveučilišni imaju svoje mjesto, ali sveučilišni studiji su znanstveni studiji, stručni studiji nikada neće biti znanstveni studiji. Ali isto tako i znanstvene institucije vrlo često zlorabe svoju poziciju kao što ste kazali, pa postoje i znanstvene institucije koje raznorazne projekte ili elaborate rade za državnim tvrtkama, ponekad prepisujući iste projekte za različite destinacije, pa tako jedan projekt restrukturiranja autobusnog kolodvora može se pisati na više mjesta, i naplatiti skupo. Za to nam nije znanstvena institucija potrebna, za takve poslove, nego da se bavi proučavanjem i znanstvenom djelatnošću. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I imamo još jednu pojedinačnu raspravu, uvaženi zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Pa mi razmatrajući izvješće od 2009. godine Nacionalnog vijeća za znanost sigurno možemo reći da je i obveza ovakvoga razmatranja, ovakvog izvješća ovoga Sabora s obzirom da i tehnološko unapređenje i znanstvena istraživanja o kojima govori ovo izvješće je značajno za rad Sabora jer upravo trebalo bi na što bolji, na što kvalitetniji način da kroz ta izvješća i Nacionalno vijeće informira i izvještava Sabor vezano za ove poslove. Normalno da u sklopu toga trebamo dobivati i određene prijedloge, prijedloge koji su i vezani za prioritetna istraživanja, ali isto tako vezani i za mreže institucija koje će ih provoditi. Nažalost, takove mi prijedloge iz ovoga dijela izvješća nemamo i kao takovi sigurno da Sabor ne može biti zadovoljan sa prezentacijom ovakvoga izvješća. Međutim, ono što je ovdje na jedan širi način postavljeno i mislim da je dobro to je veza između ulaganja u znanost i izlaska iz krize. Ali, na to je potrebno sigurno dati jedan poseban i kritički osvrt. U dijelu kako znanost i tehnologija mogu pomoći izlasku iz krize Nacionalno vijeće je i dalo određene prijedloge. Da li su i koliko kvalitetni ti prijedlozi to je drugo pitanje. Međutim, u isto vrijeme Nacionalno vijeće povezuje mjere gospodarskog oporavka sa znanstvenim istraživanjima koja se trebaju u Hrvatskoj odvijati i koji bi trebali dati određene promjene. Mislim da je sigurno istinito i točno i to da ulaganje u poslovnom sektoru u znanost i inovacije su također nedostatni. Ja znam da ulaganja unutar tvrtki koje je dosada bilo da ono nije davalo one rezultate koje bi trebalo dati. U vremenu prije Domovinskog rata bilo je prisutno recimo u Slavoniji u slavonskim kombinatima ulaganje u tehnologiju. Poznata slavonsko-baranjska tehnologija je davala i kvalitetne rezultate u proizvodnji pšenice, kukuruza, ostalih žitarica koje su normalno i ta ulaganja, znanstvena ulaganja, odnosno istraživanja koja su vršena kroz institucije samih tih tvrtki davali su povod i seljacima i individualnim proizvođačima da se ta proizvodnja i ta nova znanost prenosi i na njihove dijelove. Mislim da je to jedan od bitnih momenata koji bi trebao i u ovoj situaciji biti kao takav da se tehnologija koja se prezentira i nova kao takova pronađe na jedan kvalitetan način ulaže u ostali dio proizvodnje i na taj način se stvara jedna veća nacionalna dobit. Ono što treba se svakako reći da ulaganja u poslovnom sektoru moraju biti veća, ali da prezentacija znanosti u ta ulaganja treba biti i bolja. Ono što bi trebalo učiniti svakako da se i članovi Nacionalnog vijeća, a koji nisu najpoznatiji za to, a bilo je ovdje u raspravi kao takovoj i prisutno, da se izvrši i određene promjene, da se izvrše određena da ne kažem provjetravanja i stvaranja korpusa ljudi koji će na kvalitetan način moći i odmah kao takovi i prezentirati znanja koja će biti prihvaćena i koja će dovesti do toga da ne samo što ja smatram da je dobro rečeno ne samo stvaranja određenih timova stručnjaka pri nekim vladinim institucijama, nego timovi stručnjaka koji će kroz znanost, kroz institute, kroz određene institucije dati rješenja, a koja će biti prihvaćena i koja bi trebali izvući zemlju iz ovih poteškoća. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Petar Selem. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. U svezi sa ovim što kolega govori i sve što su kazali prethodni govornici ja bih htio samo rezimirati 2, 3 točke. Mislim da je jako bitno da Nacionalno vijeće zapravo prihvati kao jednu sugestiju ove rasprave. To je jasno razvijanje strategijskog promišljanja i u tome odbor stoji apsolutno Nacionalnom vijeću na raspolaganju. Dalje, izrada mreže znanstvenih instituta, također tu bi suradnja jako dobro došla. I konačno pitanje projekata. Ima projekata zaista koji zahtijevaju određeni ritam,brzinu. Međutim, ima i projekata koji se mogu slobodno protegnuti na 5, 10 godina. Projekti iz područja povijesnih znanosti, sličnih, dapače kojima je vrijeme potrebno. Prema tome, mislim da bi tu trebalo naći jednu točnu uravnoteženost da se oni projekti koji po svojoj naravi, po svom sadržaju zahtijevaju promjenu, brzinu, ritam zaključuju na vrijeme i otvaraju mogućnosti novih projekata, a da se projekti koji po samoj naravi znanstvene materije kojom se bave mogu slobodno se produžiti u duljem vremenskom periodu da jasno onda se omogući i čak je poželjno da se ti projekti i produže i razvijaju onoliko koliko je potrebno. Mislim da su to sve elementi u kojima i ovaj naš odbor i Nacionalno vijeće mogu uspješno surađivati i jasno odbor je uvijek na raspolaganju za takvu suradnju.
Zahvaljujem. I završni osvrt, uvaženi Krešimir Pavelić predsjednik Nacionalnog vijeća za znanost. Izvolite.
Hvala. Uvaženi zastupnik Selem upravo je rekao ono što ja stalno volim ponoviti i nažalost odgovarajući uvaženom zastupniku Flegi moram reći da unatoč našim pozivima da dođu na naše sastanke, jedan je bio na Sljemenu, i da upravo razgovaramo o tim problemima nitko se nije javio. Niti na nekoliko uzastopnih telefonskih poziva. Dakle, nikad nitko nije došao na te naše seminare. Naravno da se ne slažem sa konstatacijom gospodina uvaženog zastupnika Flege da je izvještaj pun tehnikalija. Izvještaj je takav kakav ste ga vi htjeli. U onom momentu kada ovo tijelo zaključi da će izvještaj morati izgledati drugačije mi ćemo ga vrlo rado napisati takvoga. A ako za vas nije od strateškog značaja ono što nisam naveo doduše zbog kratkoće vremena, to je rekonstruiranje sustava javnih instituta gdje smo mi vrlo jasno dali svoj stav. Donošenje prioriteta znanstvenih istraživanja, zatim rasprava na temu kako znanost i tehnologija može pomoći, to smo dakle zaključili, ali to je samo dio ponavljam. Zatim, financijska situacija i prevladavanje te situacije i raspravljanje o sudbini financijskih projekata. Nacionalno vijeće ima jasan stav i ono ga je iznijelo kako ti projekti trebaju izgledati. Na žalost mi nismo izvršno tijelo, mi možemo dati prijedloge i ideje. Isto tako ne možemo puno utjecati niti na proračun. Na žalost. Što se tiče samo zadnje mreže instituta. Morate uzeti u obzir, upravo je Nacionalno vijeće koje je iniciralo raspravu o promjeni Zakona, ukazujući na ove probleme koje ste vi ukazali. Međutim, Nacionalno vijeće stoji na stanovištu, sve dok nema, dok nije zakonodavno riješeno pitanje nacionalnih instituta, javnih instituta, dok nije provedena evaluacija instituta, nema svrhe ići u stvaranje mreže. Međutim, Nacionalno vijeće je svjesno da mrežu treba napraviti privremenu. I ono je upravo to učinili, na svojoj prošloj sjednici da bi sustav mogao raditi i da bi se dalo malo vremena dok se ne provede potpuna evaluacija, dok ne dobijemo financijske pokazatelje, jer mora reći već ono što smo od Ministarstva dobili, sustav je naših javnih instituta u jednom segmentu neracionalan i postoje vrlo jasni pokazatelji u Nacionalnom vijeću kako ga treba promijeniti. Ali bez evaluacije to nećemo.
Hvala. Dva ispravka. Gospodin zastupnik Gvozden Flego.
Nije točno da smo bili pozivani, ja nisam dobio ni jedna poziv, a ja bih se na poziv odazivao, nije točno da nemate zakonsku osnovu za rješenje mreže, jer imate zakonsku osnovu, samo je pitanje kako je tumačite i kako je razumijete. Nije točno, da smo dobili izvještaj kakav smo htjeli, nego smo dobili Izvještaj onako kako ste vi radili. Mi strategiju razumijemo na drugačiji način od načina na koji vi razumijete i nije točno gospodine predsjedniče Nacionalnog vijeća da mi moramo, što ste rekli nekoliko puta na to sam prošli puta upozorio, pa ste se malo zaboravili, na nama je da odlučimo što ćemo, mi ništa ne moramo.
I gospođa zastupnica Marija LUgarić.
Ispravljam navod gospodina Nacionalnog vijeća da smo višekratno bili kao zastupnici pozivani i da se nitko nije odazvao, ja sam dobila jedan poziv na koji sam rekla da ću doći, no međutim, kako je to bio dvodnevni skup a kada je bila sjednica Sabora, obzirom na rasprave ja sam se ispričala da ne mogu doći, no međutim, puno važnije od toga je da Nacionalno vijeće za svoj rad odgovara Hrvatskom saboru, to je naše Saborsko tijelo i čini mi se neprimjerenim da s jedne strane dobivamo lekcije i naputke jer čini mi se da ovo što je profesor Flego rekao da zapravo smo mi ti koji odluku donosimo na ovaj ili onaj način ili uopće ne donosimo, naprosto stvar naše odluke i odluke Hrvatskoga sabora.
Hvala. Zaključujem raspravu. Izvješće o radu za 2009. godinu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske. Sukladno prijedlogu Kluba zastupnika HDZ-a dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prima se na znanje Izvješće o radu za 2009. godinu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske." Molim uključimo se. Možemo glasovati. Daje se na znanje i ravnanje. Rezultat. Sa 71 glasom za, 3 suzdržana i 22 protiv donijet je zaključak da se Izvješće o radu za 2009.godinu Nacionalnog vijeća za znanost Republike Hrvatske prima na znanje. Završili smo glasovanje. Nastavak sjednice 9. veljače u 9,30 sati sa točkom dnevnog reda Prijedlog plana usklađivanja zakonodavstva Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije za 2011. godinu.