Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege. Kolegicama želim sretan Dan žena i svim građankama Hrvatske. Iskoristio sam današnji dan za ovu stanku zbog nekoliko razloga gospodine predsjedniče i kolegice i kolege zastupnice i zastupnici. Klub HDSSB-a nema više poslovničke mogućnosti da upozori i pozove Hrvatski sabor na ono što smo poslali u proceduru prije 6 mjeseci, a to je naš prijedlog u dobroj namjeri prema prije svega građanima i građankama Vukovara, a onda prema jednom rekao bih i poštovanju, a i dignitetu Hrvatskoga sabora. Prije 6 mjeseci predložio je klub HDSSB-a zajedno sa ostalim zastupnicima, nas 53 točku Prijedlog rasprava o problematici dvojezičnih natpisa u gradu Vukovaru. S obzirom da sam i na Predsjedništvu Sabora upozorio predsjedništvo da je predugo vremena prošlo od toga našega prijedloga u saborsku proceduru pa do svega onoga što se dešavalo od obilježavanja Danas sjećanja na Vukovar do onih poziva Stožera za obranu Vukovara, pa do svih onih neželjenih posljedica koje je izazvalo upravo ovo na što mi želimo upozoriti, ignoriranje zahtjeva građana RH. U međuvremenu skupljeno je oko 650 tisuća potpisa za raspisivanje referenduma o toj problematici. Ono za što želim pozvati Hrvatski sabor da naša je dužnost da poštujemo volju hrvatskih građana. Jeli zahtjev opravdan ili neopravdan? Neka o tome odlučuje onaj tko treba čuvati Ustav kojeg smo mi donijeli, a to je Ustavni sud RH. Klub HDSSB-a kolegice i kolege, da vratim dignitet Hrvatskome saboru i da u razumnim rokovima odlučujemo o onome što očekuju naši građani. Ako ignoriramo 650 tisuća potpisa bez obzira na tijek rasprave, bez obzira na uočene probleme mi jednostavno ne poštujemo ni one koji su nas ovdje doveli, a to su upravo oni koji ovo traže. Predlažemo da Sabor otvori ovu raspravu, da raspravimo problematiku dvojezičnih natpisa, da raspravimo problematiku zahtjeva za referendum i da taj zahtjev uputimo Ustavnom sudu RH, čuvaru hrvatskog Ustava i temeljnih vrijednosti Hrvatske države i naroda i da se odluči o tome ima li elemenata za raspisivanje referenduma. Ono što posebno pozivamo izbjegavanje dijaloga sa bilo kojom stranom, sa bilo kojim predstavnicima hrvatskih građana, bilo udrugama, bilo stožerom, bilo građanima Vukovara, bilo politike u Saboru, klubova zastupnika vodi upravo ovome doživljaju da nas nitko ništa ne sluša, da ignoriramo volju građana, da ne raspravljamo o onome o čemu bi trebali. Znamo i svjesni smo da ima puno većih problema i hvala Bogu što u Vukovaru nema više nemira i nereda kao što je bilo, ali vjerujte što duži rok teče to će biti tenzije veće. I pozivamo Sabor da iskoristi svoju ustavnu, poslovničku mogućnost, a to je otvorimo raspravu u dobroj namjeri, ostvarimo mi ovdje u sabornici dijalog koji nije ostvaren nažalost u Vukovaru i siguran sam gospodine predsjedniče da ste i vi tada i drugi koji su dobronamjerni i razumni i koji su ljudi koji imaju stav i imaju ovlasti sukladno Ustavu otišli tamo da bi sve bilo drugačije. Razgovarao sam ovdje ulaskom u Sabor sa predstavnicima stožera iz Vukovara, ma nije lijepo da oni čekaju na ulici da predaju zahtjeve u urudžbeni ured Sabora pa bilo bi lijepo da mi o tome raspravimo, da mi kažemo da probleme razumijemo jedne i druge strane, da poštujemo i prava nacionalnih manjina, da želimo dobro RH. Mi smo članica EU, da imamo Ustavni sud koji štiti ustavnost i čuvar je Ustava, da imamo nas sve klubove zastupnika bez obzira na naše političke ideje naše smjernice politike i naše težnje i rasprave o nečemu, budimo mi pošteni prema svome narodu, poštujmo volju potpisa, razgovarajmo sa njima, razgovarajmo o ustavnim promjenama, razgovaramo o referendumu, razgovarajmo o svemu onome čime ćemo dati i pokazati da uvažavamo one koji su nas ovdje izabrali. Još jednom gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, pozivam vas stavimo ovu točku što hitnije u saborsku proceduru, a u ime kluba HDSSB-a sljedeći tjedan ću poslati službeno dopis Predsjedništvu Sabora i zatražiti da to raspravimo, pošaljemo na Ustavni sud i da se počnemo baviti sa onim za što smo izabrani, a to je da poštujemo volju hrvatskoga naroda. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Na redu je klub HDZ-a i poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Nijedan problem se neće riješiti ako se on gura pod tepih. Ovoj našoj kratkoj, a istovremeno i dugačkoj bolnoj povijesti politika je imala ne jedanputa bila u situaciji da procijeni da li je donošenje pojedinih odluka dobro, nije, da li ih treba odgoditi, da li ih treba odmah donijeti i vjerujte svi oni koji su obnašali vlast u protekle 23 godine su se vjerojatno našli u pojedinim trenucima da su morali donositi odluke s kojima se možda i nisu slagali. Međutim dugoročno gledajući i povijesno gledajući te odluke su Hrvatsku dovele gdje su je dovele, a to je da smo danas članica i NATO saveza i članica EU. Ono što bih želio reći, kome je bilo u interesu da dvojezične natpise gurne u žižu političkih događaja u RH. Zašto to govorim? Pa govorim iz dva razloga, jedan je članak 8.našeg Ustava koji kaže citiram: "Odredbe ovog Ustavnog zakona i odredbe posebnih zakona kojima se uređuju prava i sloboda pripadnika nacionalnih manjina moraju se tumačiti i primjenjivati sa svrhom poštivanja pripadnika nacionalnih manjina i hrvatskog naroda, razvijanja, razumijevanja, solidarnosti, snošljivosti dijaloga među njima". Ovaj članak 8.se doslovno primjenjivao u mnogim jedinice lokalne samouprave u RH i ako se ne varam nije bilo nikakvih problema. Tamo nitko od ljudi nije skidao te natpise, nikome ti natpisi nisu smetali. Međutim postavlja se elementarno pitanje da li je trenutak da se u Vukovaru postavljaju dvojezični natpisi? Da li je politička klima, da li međusobni odnos prije svega srpske nacionalne manjine i hrvatskog naroda je došao na tu razinu da se to može napravit? To je ključno pitanje i to je ono što je definirano člankom 8. Ustava Republike Hrvatske i vjerojatno netko tko je predložio ovakav članak 8. je predložio iz razloga što je pretpostavljao da se naprosto može dogodit jedna ovakva situacija. I kad vi na silu namećete nešto, kad su rane još otvorene, kad su rane te još itekako bolne, onda se nažalost događa to što se događa. Zašto? Dogodilo se to da smo se vratili nekoliko godina, pa čak možemo reći 10-tak godina unatrag u odnosu ta dva naroda u gradu heroju Vukovaru. Dogodilo se i ono na dan pada Vukovara, danu sjećanja, što se dogodilo. Dal bi se to dogodilo da smo samo malo razumnije i politički, tu prije svega mislim na Vladu, razmišljali i promišljali oko članka 8. Ustava Republike Hrvatske. Vjerojatno ne bi. I vraćam se na ovo zbog čega smo tražili stanku. Zašto nismo u ovom Visokom domu raspravili ovo pitanje i da kolege iz vladajuće koalicije, da kolege iz kluba nacionalnih manjina, prije svega tu mislim na kolege iz SDSS-a, mi iz HDZ-a i ostali kolege naprosto raspravimo to pitanje. Pa mi jesmo izabrani ovdje da raspravljamo o pitanjima i koja nam se sviđaju i koja nam se ne sviđaju i da iznesemo svoje mišljenje i da u jednoj tolerantnoj raspravi naprosto pokažemo da možemo razgovarat o svim temama. Ali na ovakav način ako mi jednu točku dnevnog reda stalno guramo u zapećak, a istovremeno svaki petak imamo 5-6 točki koje nam servira Vlada preko puta koje moraju ići po hitnom postupku, koju mi poruku šaljemo građanima Republike Hrvatske. Mi nismo u stanju raspravit o tome, mi smo vas doveli do toga da se ponašate ovako kako se ponašate. Kolegice i kolege, na nama je odgovornost, mi smo ovdje izabrani da raspravljamo o svim temama. Mi smo ovdje izabrani svatko od svoje političke opcije, nacionalne manjine kao predstavnici nacionalnih manjina upravo da govorimo o tome. S obzirom da nismo imali, zapravo vladajuća koalicija nije imala snage to napraviti, nije željela uopće razgovarat o članku 8. Ustava koji naprosto nudi rješenje za rješavanje ovog problema, došli smo u situaciju u kojoj jesmo. Hrvatska nažalost sve više i više tone u ideološke podjele, a ideološka podjela je nešto što nam najmanje treba u ovom trenutku kad nam treba bitka za gospodarski oporavak Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala i vama. U ime kluba Hrvatskih laburista u Hrvatskom saboru poštovani zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Svojim ponašanjem od dana predaje potpisa građana za referendum Sabor vrši opstrukciju ustavnog prava građana na neposrednu demokraciju. Ustavno pravo građana na referendum nadam se nikome nije sporno. Dio građana ove zemlje iskoristilo je to svoje pravo i došlo je svojim potpisima pred predsjednika Hrvatskog sabora zahtijevajući raspisivanje referenduma. Potpisi su predani predsjedniku Sabora, a koliko sam vidio u medijima predsjednik Sabora je te potpise proslijedio predsjedniku Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Odbor o tome ne raspravlja, šuti. Zbog toga što odbor šuti, šuti i Sabor. Smijemo li mi šutjeti, ponašati se neustavno i ne odgovoriti onima koji su stavili svoj potpis na zahtjev za referendum. Ali ima još jedan problem. Premijer Milanović izjavio je da toga referenduma neće biti. Tom svojom izjavom predsjednik Vlade stavio se iznad Sabora i iznad Ustavnog suda i takva njegova politička izjava nije prihvatljiva. Predsjednik Vlade ne smije svojim izjavama prejudicirati odluke Hrvatskog sabora niti Ustavnog suda. I ovom prilikom upozoravamo da ustavno rješenje referenduma u normativnom smislu imamo regulirano nedostatno. Drugo što je još gore, postojeći Zakon o referendumu u sebi ne sadržava nikakve rokove postupanja, a podsjećam vas da smo najkasnije do travnja 2011. morali Zakon o referendumu usuglasiti sa ustavnim promjenama iz 2010. godine. I ovaj primjer pokazuje da redoslijed radnje nije dobro normativno reguliran i da trebamo intervenirati u treći akt, a to je Ustavni zakon o Ustavnom sudu. Ako u Saboru postoji sumnja u ustavnost pitanja ili pravovaljani, dovoljni broj potpisa ima dvije mogućnost, da od tijela uprave zatraži provjeru broja prikupljenih potpisa i drugo, da se Ustavnom sudu obrati zahtjevom davanja mišljenja na ustavnost postavljenog pitanja i nema treće mogućnosti. Sabor može donijeti oduku o raspisivanju referenduma ako ocijeni da je pitanje ustavno ili donijeti odluku na plenumu da o tome propituje Ustavni sud. I nakon odluke Ustavnog suda nema više nikakvih rasprava. Takvo stajalište je Ustavni sud prije nepunih mjesec dana jasno istaknuo u svojoj odluci o propitivanju ustavnosti referenduma održanog prošle godine. Ako mi u saboru ne čitamo stavove Ustavnog suda i ako njihova mišljenja i upozorenja ne primjenjujemo u svojoj praksi, onda smo došli u debelu krizu odnosa zakonodavne vlasti i Ustavnog suda kojoj je ovaj Sabor i Ustavom i Ustavnim zakonom Ustavnom sudu ovlastio i dao mu određene nadležnosti. I zbog toga pozivam predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav da najkasnije u roku od 8 dana sazove sjednicu Odbora i na dnevni red stavi prijedlog za raspisivanje referenduma, a Hrvatski laburisti će predložiti i sada javno predlažu da se to pitanje koje su građani postavili uputi na ocjenu ustavnosti Ustavnom sudu.
Hvala lijepa. Klub zastupnika poštovane zastupnice Jadranke Kosor i Građanske stranke i sada nastupa poštovana zastupnica Jadranka Kosor u ime kluba.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Oko potpisa moramo postupati uvijek isto, dakle jedan veliki skup ljudi okupljenih u Stožeru za obranu hrvatskog Vukovara kako se nazivaju jest pokrenuo inicijativu za skupljanje potpisa. Potpisi su skupljeni i predani u Hrvatskome saboru. Dakle, treba postupiti kao i uvijek. Prije svega ocijeniti, provjeriti je li skupljen dovoljan broj potpisa. Kao što smo to učinili odnosno državne institucije kad su skupljeni potpisi i za referendum 2010., ali i za referendum prošle godine. Ako se ustanovi da je dovoljan broj potpisa skupljen, onda u tom slučaju dakako treba postupati, odnosno cijeli proces započinje u Hrvatskome saboru od Odbora za Ustav do plenarne sjednice. Dakle, moje je mišljenje i naše je mišljenje da tu raspravu u Hrvatskome saboru o tom pitanju treba onda održati i da onda Hrvatski sabor treba postupiti kao što sam predložila i prijedlogom zaključka nakon rasprave o referendumu prošle godine. Dakle, iskoristiti svoje pravo, svoju mogućnost iz Ustavnog zakona o Ustavnome sudu i poslati, dakle to je mogućnost koju ima jedino Parlament na plenarnoj sjednici poslati zahtjev Ustavnome sudu za ocjenu ustavnosti pitanja koja se predlaže na referendumu. I kad Ustavni sud donese odluku onda je to naravno i za nas kao i za sve druge apsolutno obvezujuće. Dakle, bez obzira na to što postoje različita mišljenja i što postoji po svemu sudeći po izjavama koje smo slušali od različitih političara, pa i od onih koji su stavljali potpis na tu peticiju, odnosno uz zahtjev da se raspiše referendum. Pa su onda nakon toga govorili da toga referenduma ne treba biti. Dakle, bez obzira na to mi moramo postupiti kao i uvijek i uvijek isto poštovati zakone, poštovati Ustav i svakako iskoristiti mogućnost iz Ustavnog zakona o Ustavnome sudu. Dakle, moje je također mišljenje da imamo Ustavni zakon oko kojeg smo se zapravo konsenzusom ili gotovo apsolutnim konsenzusom dogovorili davnih godina 2002. u ovom Parlamentu. Dakle, glasali su i lijevi i desni i bilo je iznimno malo onih koji su glasali protiv. Dakle, to je okvir u kojem se i danas krećemo. I neću se umoriti od podsjećanja da je još davne '96. predsjednik Tuđman potpisao sve ključne dokumente i o ljudskim pravima, ali i o pravima manjina na našem putu u Vijeće Europe, dakle europskom putu, putu u NATO. Mi smo danas članica NATO-a i EU. Dakle, što se promijenilo od 2002.? To da smo postali članica NATO saveza i da smo postali članica EU, da smo sami se odlučili za visoke standarde u poštivanju ljudskih i manjinskih prava. Ali smo se isto tako sami obvezali jer smo to htjeli i u zadnjem velikom procesu ulaska u EU poštivati zakon i poštivati Ustave. To je pravna država. I tu se krug zatvara. Dakle, moramo postupiti kao i uvijek. Imamo potpise, moramo reagirati. Ignoriranje potpisa dovelo bi do toga da nakon izvjesnog vremena ponovo imamo veliki problem koji nam apsolutno ne treba. Članak 8. Ustavnog zakona o pravima manjina svatko tumači na svoj način. Ali jedno je sigurno dame i gospodo. Događaji kojeg smo bili svjedoci 18. studenog prošle godine ne smiju se ponoviti. Nema vukovarske i nevukovarske Hrvatske i ne može se dopustiti da netko tko se zove Bojan Glavašević primjerice ne može otići na Ovčaru, odnosno ne može otići na Memorijalno groblje i tamo položiti cvijet i zapaliti svijeću. To nikako ne smijemo dopustiti, zato moramo reagirati, raspraviti o ovim potpisima i donijeti odluku. Ako su ispunjeni uvjeti raspisati referendum, a ako uvjeti nisu ispunjeni onda se referendum neće održati. Ignoriranje je veliki problem i može dovesti do bujanja i eskalacije nezadovoljstva, a to bi prije svega se obilo o glavu vladajućoj koaliciji.
Hvala lijepa. Klub Hrvatske narodne stranke u Hrvatskom saboru i poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Dakle, imamo prijedlog Klubova zastupnika HDZ-a i HDSSB-a da se održi rasprava i da se donese odluka o tome da se jedan dio Ustavnoga zakona koji smo zajednički prihvatili, koji je dio naše zajedničke proklamirane politike u vrijeme kada je došlo prihvaćanje onih obveza koje smo prihvatili prije, odnosno ispunjavanje obveza koje smo prihvatili zapisanih u zakonu u kojem se traži da se neke obveze odgode, da se ne ispunjavaju, a da se neke druge stvari u zakonu naznačene načelno koje nama odgovaraju da se one poštuju. I da se obveže Vlada da ih sa posebnom pozornošću primjenjuje one dijelove zakone koji nama politički odgovaraju a one gdje postoje poteškoće u ispunjavanju da se te odgode. To je smisao ovoga prijedloga. Ovaj prijedlog ne uključuje raspravu o referendumu, ako bude rasprava naravno da će doći i do rasprave o referendumu jer se u međuvremenu dogodilo potpisivanje potpisa. I najgore što možemo učiniti u toj situaciji je da ništa ne činimo, a mi činimo upravo to. Tu govorim o vladajućoj većini koja ne čini ništa, prolazi vrijeme i ništa ne može sutra biti bolje. Ta odluka o tome kakav će biti referendum i da li će ga biti i koje će biti njegove posljedice ona se u nekom času mora donijeti, tko god da ju bude donosio, a rasprava o prijedlogu klubova zastupnika koja u pravnom i formalnom smislu nije problematična se također mora održati. I jedno i drugo treba učiniti što je moguće prije. Koja je politička pozicija kolega koji predlažu da se u jednom času jedan dio zakona kao međunarodne obveze i deklarirane razine zaštite manjinskih prava primjenjuje o tome ćemo raspravljati u tom času. Ne čini se baš osobito principijelno tako nešto zagovarati ali o tome ćemo razgovarati. Ali tu raspravu moramo otvoriti. Što se tiče Ustavnoga suda u jednome času prije taj Ustavni sud je znao jer živi u toj državi, u ovoj državi, nije on negdje daleko izvan Hrvatske, kada je postupak raspisivanja referenduma bio potpuno legalan ovaj još ne znamo da li je u pogledu valjanosti i broja potpisa, ali kada se to za jedan referendum dogodilo Ustavni sud se nije želio očitovati i tražio je da mu netko pošalje zahtjev u najvažnijem procesu njegove odgovornosti, a to je kreacija Hrvatskog ustava. Taj sud se nije smatrao za potrebnim da se on oglasi i da da svoje stajalište nego traži da ga negdje netko nešto pita kao da nije upoznat sa time što se događa i da je posljedica tog događanja promjena Hrvatskoga ustava, a to je njegova temeljna odgovornost te institucije. Sad se nalazimo ponovno u takvoj smiješnoj situaciji pa bez obzira da li će taj sud učiniti ono što je njegov posao ili će ovdje demonstrirati političku taktiku vladajuća većina, bilo sa razine Parlamenta, bilo sa razine Vlade, mora donijeti odluku. Ili će pitati to tijelo tako ću ga nazvati da da svoje mišljenje i tako učini posao koji bi trebalo učiniti po definiciji svoje zadaće i svoga postojanja ili će samo donijeti tu odluku ali odgađanje i te odluke i ove rasprave nije dobro. Prema tome, pozivam predsjednika Hrvatskoga sabora da tu raspravu što je moguće prije ovdje imamo u Hrvatskom saboru, a da pitanje odnosa prema referendumu i referendumskom pitanju i valjanosti potpisa također vladajuća većina sa razine Vlade ili pak sa razine Parlamenta riješi što je moguće prije.
U ime kluba Nacionalnih manjina u Hrvatskom saboru poštovani zastupnik Nedžad Hodžić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Teško je bilo što dodati ovome što smo dosad čuli pa ću ja prije svega reći da apsolutno podržavam ono što je rekla kolegica Kosor i samo još par stvari bih želio napomenuti. Krenut ću od kraja. Jedan mladi čovjek koji se zove Pajičić platio je debelo zdravstvenim svojim stanjem ono oko čega se u ovoj zemlji razgovara, a to je da li ćemo primijeniti Ustavni zakon ili nećemo. Druga vrlo visoka cijena je bila ono što se dogodilo na Dan sjećanja 18. studenog gdje se ustvari pokazalo da dvojezične ploče nisu problem odnosa srpske manjine i hrvatske većine ili bilo kojeg drugog građanina u Vukovaru nego upravo uvažene kolegice i kolege iz vlasti i oporbe dakle upravo ta situacija, taj dan je pokazao da se radi o dubokim podjelama među vama. Zato ću vas ja sa jedne načelne razine zamoliti ako smo zakon, Ustavni zakon, donijeli primjenjivati ga moramo. Ako želimo da se on u Vukovaru ne primjenjuje idemo ga u ovom Parlamentu prvo promijeniti ili donijeti nekakvo drugo rješenje. Ali ovo da mi trebamo u Hrvatskom saboru raspravljati da li ćemo neki od zakona uopće primjenjivati ili nećemo na tom tragu možemo postaviti onda upitnim primjenu bilo kojeg zakona koji ovdje donesemo. Ja vas molim uložite napor neka Vukovar i dvojezične ploče i ćirilica u ovoj zemlji ne budu pitanje oko kojeg ćete se politički boriti nego da svi u okviru ljudi koji su uz vas, koji su vaše biračko tijelo, dakle doprinesite da damo svi skupa doprinos da ova zemlja kao članica EU ide ka nekim višim standardima. Ja neću komentirati referendum, ne znamo još hoće li ga biti ili neće, ali podsjećam ako bi došlo do njega i ako bi se odredbe koje, dakle ako bi se izglasalo pedeset postotna kvota ne bi tad samo srpska manjina nego i neke druge manjine bi ostale bez prava u pojedinim sredinama i u Istri pa i mađarska i slovačka manjina i češka, dakle onda bi to donijelo još niz drugih problema. Ja vas pozivam, ova zemlja ima dovoljno i drugih problema, učinite sve da rješavamo krucijalne probleme a ne da nam prava nacionalnih manjina budu predmet političke borbe.
Hvala lijepo. Klub nezavisne liste i poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani predsjedniče, gospodo zastupnici. Evo ja ću se najprije priključiti čestitkama ženama povodom 8. marta. Gospodo, ovaj referendum bio bi duboko anticivilizacijski kada bi došlo do njega a vjerojatno i ne ustavan. Točno, prikupljeno je 650 tisuća potpisa. Da li itko u ovoj zemlji ima pravo propitivati položaj nacionalnih manjina? Ja kažem na jedan perfidan i na jedan krajnje opasan način. Da li itko ima prava osporavati danas položaj manjina? Taj pokušaj referenduma je opasan. Ako dođe do ocjene Ustavnog suda, valjda isti Ustavni sud neće dopustiti nešto što bi moglo ugroziti samo temelje Hrvatske države. Tim referendumom po meni ne dovodi se u pitanje položaj, samo položaj Srba u Vukovaru, a zašto bi se i njihov položaj doveo u pitanje? Na to nitko nema prava. Već se dovodi u pitanje i položaj Talijana, Čeha, Mađara, Rusina, jednom riječju manjine ali i većine. Tko bi imao sutradan u Hrvatskoj prava na manjinski izričaj ako bi bilo potrebno da u nekoj sredini živi 50% i više pripadnika manjina. Pa sjetimo se samo kroz što je prolazila Hrvatska 90-tih godina. dobro, netko će reći ne zbog položaja manjina ali rat je imao svakako i jedan etnički karakter. Da li itko može dovoditi u pitanje međunarodne ugovore ovakvim referendumskim pitanjem a to bi se upravo dogodilo, npr. takvim referendumom dovelo bi se u pitanje i ugovore koje npr. ex Jugoslavija zaključila sa Republikom Italijom, nije bitno sad da li se radi o Pariškom ugovoru, Londonskom, Ozimskom, Rimskom ugovoru ili a potom RH te ugovore preuzela u svoj pravni poredak. Jasno je da svi ti ugovori imaju i snagu iznad zakona. Isto bi bilo, pazite gospodo i sa položajem Mađara, Austrijanaca itd. Ovu vukovarsku inicijativu doživljavam permanentno političkom inicijativom par exellence političkom inicijativom koja diskriminira položaj svih manjina, ne samo srpske i koja diskvalificira i položaj same RH i zato nemojmo se poigravati slobodama, slobodama hrvatskih državljana a oni su svi bez obzira na nacionalnost koji žive na ovim našim prostorima. Udar na manjinu uvijek je udar i na većinu, udar na Srbe udar je na Hrvate, udar na Talijane je udar na slobodu svakog od nas i konačno ova ćirilica, kome ta ćirilica može smetati, pa ona je hrvatsko pismo jednako koliko je i srpsko, pa u jednom Sv. Petru u šumi sa njome je pisalo u isto vrijeme kad se pisalo i glagoljicom tamo negdje u 11.ili 12.stoljeću. Da i ja sam za to da Ustavni sud odluči a vjerujem da će njihov stav biti onakav kakav zaslužuje današnja Hrvatska a Hrvatska većina u to sam uvjeren štitit će manjinu. Nema više nereda, gospodin Salapić je to rekao u Vukovaru i to je dobro, ali znate što to govori, kao što je rekao i moj prethodnik da je iza svega toga stajala politika. Kada su se ti neredi dešavali u Vukovaru? Dešavali su se u ono vrijeme kada su predsjednici Republike, Vlade, Sabora, ambasadori akreditirani u RH trebali izraziti divljenje prema žrtvi Vukovaraca i svih onih koji su godine 91. branili i ginuli, branili Vukovar i ginuli za Hrvatsku. Zašto ćirilica nikoga nije smetala 96., 97. godine u godinu mirne reintegracije, pa zato jer ćirilica ni tada kao ni danas ne može biti problem. Ćirilica je naprosto jedan izmišljeni problem. I za kraj, da i ja mislim da Sabor o svemu treba raspravljati, pa i u ovoj anticivilizacijskoj inicijativi, glas za taj referendum od mene nikada ali rasprava uvijek, da. Pa pitajmo onda i taj Ustavni sud, točno, Ustavni sud je političko tijelo par exellence političko tijelo ali ipak ne vjerujem da bi oni samo bez obzira koliko su ispali ispolitizirani kršili hrvatski Ustav kojega prije svega oni zajedno s nama moraju ispraviti.
Hvala lijepa. U ime Kluba SDSS-a u Hrvatskom saboru, poštovani zastupnik Milorad Pupovac.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kada bismo odlučivali o meritumu stvari onda bih ja bio protiv ove inicijative jer ona je u najdirektnijem sukobu sa temeljenim vrijednostima Hrvatskog Ustava, sa vrijednošću tolerancije, ljudskih prava, manjinskih prava a istovremeno i u najdirektnijem sukobu sa svim onim što je rađeno u posljednjih 20 godina a posebno od 96.-2000. kad je posrijedi obnova povjerenja na području grada Vukovara i dviju županija Osječko-baranjske i Vukovarsko-srijemske koji su neki ljudi koji ovdje sjede posvetili nekoliko godina svojega rada i svojega života. Ali nije riječ samo o meritumu stvari, riječ je o proceduri. A mi i onda kada se s tom meritumom stvari ne slažemo, kao što se ne možemo slagati, što se procedure tiče, moramo je zadovoljiti. Dakle, Hrvatski sabor kada je već sada doveo u situaciju da ima Ustavne odredbe koje reguliraju referendumsku praksu na takav način da se o svemu i od svakoga može raspisivati referendum i pod okolnostima koje su, koje ne postoje nigdje na svijetu. I kada smo već sebi dozvolili to da nismo u stanju promijeniti tu vrstu Ustavnih odredbi i kada smo krenuli u jedan posao i usred njega stali, onda se moramo zamisliti što nam treba činiti. Ovdje u ovom slučaju nema nikakve sumnje da Hrvatski sabor treba reći svoje, kada ga već nije rekao Ustavni sud, institucija koja ne bi trebala biti politička, ali koja svojom šutnjom jeste politička institucija, svojim neoglašavanjem se ponaša kao još jedna politička institucija u RH. Ja mogu razumjeti kada se neki ljudi koji su predstavnici državnoga vrha dvoume da li će se oglasiti ili neće i koliko će o tome govoriti i kako će govoriti, iz oportunizma ove ili one vrste, ali Ustavni sud nema tu vrstu obaveze i ne bi se smio ponašati kao politička institucija i trebao je već reći svoje mišljenje o ovoj stvari, kao što ga nije propuštao reći u nekim drugim pitanjima, da bi promptno reagirao kad su posrijedi Ustavni zakoni o pravima nacionalnih manjina i to protuustavno po modelu kadija te tuži, kadija ti sudi. Sam odredi principe po kojima će nešto donositi pa onda to nakon toga donosi. Ali Hrvatski sabor također kao mjesto sa ustavotvornim obavezama i zaštitom ustavnosti treba raspraviti ovu inicijativu i treba dati svoje mišljenje, a moje je mišljenje da inicijativa koja dolazi u uniformama toliko godina nakon rata, koja dolazi sa govorom mržnje, nakon tolikog vremena i uloženih napora da se mržnja iskorijeni iz našeg društva, koja dolazi s porukama netolerancije, nakon toliko uloženoga truda od prvog predsjednika ove države, drugog predsjednika ove države, sadašnjeg predsjednika, tolikih Vlada, trebaju ćuti da tako nešto ne može proći. Ne samo u europskoj Hrvatskoj nego u Hrvatskoj koja drži i do sebe, koja neće dozvoliti da bude žrtva militarizacije u političkom životu, a to posebno želim reći mojim kolegama koji to previđaju i koji dopuštaju da se ljudi u uniformama nadmeću u tome koje će poruke slati. A kada smo kod pitanja samoga merituma, pripadnici ne samo srpske, nego i češke i mađarske i slovačke i talijanske zajednice sa ovakvom referendumskom inicijativom bi doživili ograničavanje svojih prava. Česi u Končanici, Mađari u Kneževim vinogradima, Slovaci u Punitovcima, a Talijani u Grožnjanu [[Upadica predsjednik: Privedite kraju, poštovani zastupniče.]] Priveo sam, gospodine predsjedniče.
Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici, ako postoji situacija kada predsjedavajući Hrvatskog sabora ili predsjednik Hrvatskog sabora treba dati neko obrazloženje, onda je to ova situacija nakon ove rasprave. Dakle, predsjednik Hrvatskog sabora je u skladu sa Poslovnikom, a riječ je o dvije inicijative koje zadiru ili žele uređivati jednu te istu problematiku. Dakle u skladu sa Poslovnikom uputio u proceduru, parlamentarnu proceduru oba zahtjeva. Međutim ni jedno radno tijelo Hrvatskog sabora, bilo da je po Poslovniku u djelokrugu tog radnog tijela ili da se samo proglasi zainteresiranim tijelom, nije stavilo na dnevni redi ni jednu inicijativu, ni jedan prijedlog o kojima danas razgovaramo. Jedno jeste da bi donijelo zaključak da će o tome raspravljati kada donese odluku Hrvatski sabor u plenarnom odlučivanju što je apsurd u Poslovniku Hrvatskog sabora. Drugo što želim reći, vladavina prava jeste načelo Hrvatskog Ustava koja obvezuje i Hrvatski sabor i Ustavni sud i sve druge demokratske institucije u Hrvatskoj. Dakle, vladavina prava obvezuje i Hrvatski sabor da poštuje načela i vrijednosti iz Ustava i sve druge institucije, demokratske institucije hrvatskog društva, hrvatske države pa i Ustavni sud. Treće što želim reći, ne radi vas nego hrvatske javnosti. Predsjednik Hrvatskog sabora, istina predstavlja i zastupa Sabor u skladu sa Poslovnikom, ali kada je riječ o odlučivanju onda predsjednik Hrvatskog sabora ima istu odgovornost, ista ovlaštenja, kada je riječ o odlučivanju, ponavljam, kao i svaki drugi zastupnik. Istini za volju, treba reći, ovdje je naglašeno nekoliko puta, Hrvatska, odnosno Hrvatski Ustav i Hrvatski sabor je propustio priliku da ustavnu problematiku pa i inicijativu za državni referendum uredi na odgovarajući potpuni način. Niti je to uređeno u samom Ustavu, niti u Zakonu o referendumu. To donekle omogućuje diskrecijsko pravo ili diskrecijsku mogućnost radnim tijelima Hrvatskog sabora ako formalno gledaju na stvari. Ja sam dakle svoju obvezu realizirao u skladu sa Poslovnikom bez ocjenjivanja o validnosti ili kvaliteti bilo koje inicijative. O tome će sasvim sam siguran odlučiti Hrvatski sabor, ponavljam u skladu sa načelom vladavine prava, vrijednostima koje smo utvrdili u hrvatskom Ustavu. To sam morao reći radi hrvatske javnosti. S obzirom da nema zaključaka, to je i praksa i mogućnost koju nam daje Poslovnik ali inicijativa čak i ne traži nikakav zaključak, on je nametnut sam od sebe. Svi predstavnici klubova složili su se da Sabor mora odlučivati. Hvala lijepa. Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici, nastavljamo sa zasjedanjem Hrvatskoga sabora u 12. sjednici. Počinjemo u skladu sa najavom prošli petak. - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doprinosima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 633; Predlagateljica Zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog zakona ste primili. U skladu sa člankom 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmane možemo podnositi do kraja rasprave u skladu sa člankom 197. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Raspravu o prijedlogu zakona proveli su Odbor za zakonodavstvo, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ovih radnih tijela ste primili. Želi li predstavnik predlagateljice Vlade Republike Hrvatske dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani ministar financija Slavko Linić, izvolite poštovani ministre.