Dobro jutro poštovane kolegice i kolege, krećemo dalje sa dnevnim redom. Danas je prva točka koju smo najavili: - Konačni prijedlog Zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, drugo čitanje, P.Z.E. br. 242. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Poštovani državni tajnik Josip Salapić [[Upadica iz klupe: Imamo stanke]] o ispričavam se. Evo prva poštovana zastupnica Romana Nikolić, obrazlaganje stanke izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora. Tražim stanku u ime Kluba Socijaldemokrati kako bi ukazali da je predlagatelj propustio riješiti ono najbitnije, a to je srž ovoga zakona, a to je zaštita prijavitelja nepravilnosti. Da je tome tako citirat ću zviždačicu koja je nakon što je javno istupila ostala je stigmatizirala, nezaposlena, napuštena, ostavljena na milost i nemilost našega pravosuđa. Žao mi je što sam zazviždala u Hrvatskoj jer sam ispala stigmatizirana čudakinja bez posla. Da sam to učinila bilo gdje u pristojnoj pravnoj uređenoj državi u EU vjerojatno bi bila junakinja, rekla je Adrijana Cvrtila iz Kutine. Cilj zakona treba biti da se prevenira i onemogući osoba prema prijaviteljima nepravilnosti, a ne da se zakon primjenjuje nakon što se osveta dogodi. Svakodnevno se ističe kako je borba protiv korupcije izuzetno bitna. Ovaj zakon jedan je od najsnažnijih antikorupcijskih mehanizama stoga je potrebno da bude primjenjiv, brz i učinkovit, posebno prema osobama kojima je zaštita potrebna, a to je prijaviteljima nepravilnosti. Zviždači koji odluče istupit radi općega interesa svojom hrabrošću ugrožavaju svoje karijere, svoja radna mjesta, egzistencije, a prečesto i zdravlje i živote sebe i svojih obitelji. Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti mora ne samo zaštititi ove hrabre ljude nego svojom jasnoćom, brzinom i razmjerom sankcija osigurati da prijavljene institucije, trgovačka društva, kao i odgovorne osobe niti ne dođu u napast za osvetom. Zahvaljujem.
Slijedeći zahtjev za stanku poštovane zastupnice Dalije Orešković.
Hvala. Tražim stanku u trajanju od 10 minuta radi dodatnih konzultacija. Ovaj zakon nije riješio temeljno pitanje tko je zviždač. Zviždač bi trebao netko tko je prijavio nepravilnost, kao što je i branitelj iz Domovinskog rata netko tko je Hrvatsku branio za vrijeme ratnih sukoba, a svi zakoni kojima se uređuje njihov status i prava koja iz toga proizlaze doneseni su nakon toga. Dakle, da kada bismo mi, g. Salapiću vama se obraćam, pa vas molim da me slušate, kada bismo mi primijenili takav princip onda ne bismo imali problem sa retroaktivnom primjenom ovog zakona i došli bi stvarno do ostvarivanja svrhe barem onako kako je ona u zakonu propisana. Dakle, ovo nije zakon koji na bilo koji način štiti zviždače, ovo je zakon koji zviždi protiv njih. U obrazloženju je konstatirano kako je u protekle 2.g. bilo jako malo prijavitelja nepravilnosti, pa zapitajmo se zašto je tome tako u državi u kojoj je rasprostranjena percepcija o sistemskoj korupciji na svim razinama, dakle ova dva podatka su u velikoj suprotnosti jedan s drugim. To bi nas trebalo navesti na zaključak da koncept i sadržaj ovog zakona ne služi svojoj temeljnoj svrsi. Ovo je zapravo zakon o evidentiranju prijavitelja nepravilnosti, o izmišljanju dodatnih tijela koja će prijave prosljeđivati dalje, a nije zakon koji će te prijave bolje rješavati i bolje štititi zviždače. Prijava itekako košta. Sada smo čuli kako prolaze oni koji prijave neku nepravilnost, ostaju bez posla, ostaju bez egzistencije, protiv njih se pokreće čitav broj sudskih postupaka, no unatoč tome nemaju pravo na besplatnu pomoć odvjetnika. Istovremeno državna tijela koja su prijavili odvjetnike financiraju iz javnih sredstava, dakle mi time financiramo korupciju, a ne sustav zaštite zviždača. Hvala.
Slijedeći zahtjev za stanku poštovani zastupnik Nikola Grmoja.
Hvala. Tražim stanku u ime Kluba Mosta kako bismo se konzultirali oko ovog prijedloga zakona u kojem nije uvaženo sve ono što smo mi kao zastupnici predlagali, al čak niti svi zaključci koje je donijelo Antikorupcijsko vijeće gdje ne sjede samo političari nego i stručnjaci koji se sustavno bave problemima korupcije. Svaki dan me nazove najmanje troje ili četvero ljudi sa određenim prijavama nepravilnosti i oni su u tolikom strahu da se boje poslati mail o tim nepravilnostima ili mi reći nešto putem telefona, putem mobitela o tim nepravilnostima nego se moram naći negdje s njima na skrovitom mjestu kako bi mi iz ruke u ruku predali određenu dokumentaciju. To govori koliki je strah ljudi u Hrvatskoj od prijavljivanja nepravilnosti. Zašto je to tako? Pa zato što je s ovoga mjesta gdje sjedi g. Salapić 2018.g. premijer Plenković rekao jednu narodnu mudrost, takve predstavke ne vode ničemu. Poslao je poruku da se ne isplati prijavljivati nepravilnosti a ta njegova poruka je epilog dobila u tome da isti dan DORH odbacio kaznenu prijavu gospodina Sabljaka koji je razotkrio korupciju u našim veleposlanstvima. I taj čovjek gotovo 4 godine vodi borbu, progoni ga se kao zvijer samo zato što je razotkrio korupciju, a još nitko od onih tko je prijavio nisu nastradali. To je zaštita prijavitelja nepravilnosti u RH, a ono što je nužno osigurati to je sekundarna plaćena pravna pomoć, dakle svim prijaviteljima nepravilnosti neovisno o imovinskom cenzusu.
Sljedeći zahtjev za stanku poštovana zastupnica Vesna Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa. Tražim stanku u trajanju od 10 minuta u ime kluba Hrvatskih suverenista kako bi još jednom naglasili nekoliko činjenica koje su jednostavno nepobitne, zviždači kako ih kolokvijalno zovemo, odnosno prijavitelji nepravilnosti kako ih zove ovaj zakonski prijedlog su jedan od ključnih stupova borbe protiv korupcije. Mi živimo u državi u kojoj predsjednik Vlade vrlo često ističe kako je nulta tolerancija na korupciju. S druge strane upravo zviždači nam prijavljuju korupciju u onome što mi kolokvijalno zovemo država. Znači to su javna poduzeća, komunalna poduzeća, javne institucije i onda kad pogledate ovaj prijedlog zakona odmah na početku kaže cilj je zaštititi zviždače. I moramo se zapitati od koga mi njih štitimo. Znači država štiti zviždače u konačnici od države. I bi li to uopće bilo potrebno kada bi ta borba protiv korupcije i ta nulta tolerancija na korupciju bila nešto što je stvarno, nešto što je istinsko opredjeljenje ove Vlade ili je to samo na deklarativnoj razini. U državi u kojoj 97% stanovnika ima percepciju izuzetno velike korupcije koja kreće upravo od pravosuđa moramo se zapitati kako će to pravosuđe zaštititi zviždače ili je to po onoj narodnoj „kadija te tuži, kadija te sudi“. Znači imamo situaciju gdje ovim zakonom država bi trebala štititi zviždače od države, a na kraju bi oni trebali sami plaćati i tražiti tu pravdu na sudu što znači da mi ovim zakonom nećemo postići ono najvažnije, a to je zaštititi i osnažiti zviždače kao jedan od ključnih stupova u borbi sa korupcijom.
Sljedeći za stanku poštovana zastupnica Barbara, a pardon Urša Raukar Gamulin.
Zahvaljujem. Dakle tražim stanku u ime Zeleno-lijevog bloka 10 minuta kako bismo ponovno podcrtali važnost ovoga zakona. Činjenica je da živimo u društvu u kojem je korupcija u previsokom postotku zapravo prihvatljivi društveni obrazac. Katastrofalnu situaciju sa korupcijom vidimo i u podatku u Strategiji borbe protiv korupcije od 2021. do 2030. u kojoj se kao cilj zadaje da korupciju se smanji na 80%. Zbog toga niti ne čudi podatak da ¾ građana Republike Hrvatske smatra da je Vlada neuspješna u borbi sa korupcijom i obični ljudi vjeruju da mogu promijeniti, pokrenuti promjene u borbi protiv korupcije. I upravo je zato ovaj zakon toliko važan, jer je to jedno snažno antikorupcijsko oružje i zbog toga u njemu moramo usaditi takve odredbe koje će zaista spriječiti osvetu prema prijaviteljima nepravilnosti i osigurati im pravu i učinkovitu zaštitu. Dosadašnjih primjera podnesenih tužbi za zaštitu prijavitelja nepravilnosti po svemu tome vidimo da dosadašnji zakon je bio tek jedan pokušaj da se to područje normira i regulira. Ali zaštita zviždača nije zaista zaživjela u praksi. I stoga je izuzetno važno donijeti zakon koji će omogućiti tu adekvatnu zaštitu zviždačima. Treba napomenuti da su otvoreni i pristupni pregovori Republike Hrvatske OECD-u, detaljni postupak procjene će biti pripremljen pod uvjetom da se potvrdi privrženost vrijednostima, viziji, prioritetima koji se odražavaju u OECD-ovoj viziji povodom 60-te obljetnice i jedan od prioriteta OECD-a je upravo da se uspostavi učinkovit sustav zaštite prijavitelja nepravilnosti. Zahvaljujem.
Sljedeći zahtjev za stanku poštovane zastupnice Barbare Antolić Vupora.
Tražim stanku u ime SDP-a u trajanju od 10 minuta. Naime, sam zakon je samo normativno uredio ono što od nas nekako traži EU. Ovo nije korak naprijed prema uređenom društvu, prema zaštiti zviždača, prema njihovoj sigurnosti i života koji je ponekad i ugrožen. Ničim nije zaštićena i njihova sigurnost što se tiče materijalnih sredstava. Dakle, imovinski cenzus za one koji traže besplatnu pravnu pomoć opet je tu u pitanju. Nije jednako dostupna psihosocijalna pomoć svima. Ona bi trebala bez obzira na obrazloženje koje glasi da će ona značiti odgodu samog zakona, psihosocijalna pomoć bi trebala biti osigurana odmah bez odgode. Dakle, čovjek koji je pod velikim pritiskom kao što je većina građana ove zemlje danas i dolazi u egzistencijalnu ugrozu njemu je potrebna takva pomoć bez odgode, a ne pod izlikom koje nebrojeno puta čujemo. Dakle, zakon je mrtvo slovo na papiru. To će značiti da ćemo samo zbrajati prijavitelje, ali nećemo suštinski pomoći u uređenju društva. Hvala.
Sljedeći zahtjev za stanku poštovani zastupnik Nikola Mažar.
Hvala lijepo predsjedavajući, poštovani predlagatelju, državni tajniče, kolegice i kolege saborski zastupnici. U ime Kluba HDZ-a tražim stanku od 10 minuta kako bi još jednom istaknuli da ovaj konačan prijedlog zakona koji se nalazi pred nama je u biti nastavak zakona kojeg je ovaj Hrvatski sabor i RH donijela 2019. godine kada smo postali među prvim članicama EU koje su donijele jedinstveni pravni okvir kako bi se napravila veća pravna zaštita prijavitelja nepravilnosti i već tada smo pokazali bitnost ove teme. Dakle, ovo nije jedan od zakona koje donosimo, ovo je strateški dokument. Ovo je dokument kojim ćemo osnažiti prijavu i povećati svijest građana o prijavama nepravilnosti. Da je ovaj zakon napravljen ne samo kako bi se uskladio sa direktivom EU nego kako bi se i sve ono što je u protekle 3 godine uviđeno da se treba napraviti i popraviti napravljeno kvalitetno pokazuje i dokazuje da je u širokoj raspravi osim resornih ministarstava Vlade RH sudjelovalo i Ured pučke pravobraniteljice i udruge poput Udruge Pomak i sindikati i svi oni koji imaju dakle veze uz ovo i koji su zadovoljni prihvaćenim prijedlozima. Vidjet ćemo i danas kroz raspravu da su prihvaćeni prijedlozi i različitih saborskih odbora, ali ono što je ključno i što je najbitnije da ovim konačnim prijedlogom zakona se širi krug prijavitelja, povećava njihova zaštita, smanjuju se i ukidaju rokovi, daju se jasni kanali prijavljivanja, daju se jasna nadležna tijela koja će to ne samo procesuirati nego i povratno davati informacije i sigurno se stvara kvalitetniji i jači zakonodavni okvir koji će vjerujem apsolutno rezultirati većom prijavom nepravilnosti.
Evo sad po Poslovniku nastavit ćemo dalje s radom. Odobravamo normalno svima njihove zahtjeve. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Poštovani državni tajnik Josip Salapić, izvolite.
Hvala vam lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Aha, daj malo sačekaj, obično se replika diže kad netko neš kaže. Poštovane zastupnice i zastupnici djeluje dosta motivirajuće i poticajno da nakon godinu i po dana rada stručnjaka zaduženih za ovo područje zaštite prava prijavitelja nepravilnosti, što djelatnika Ministarstva pravosuđa i uprave, što uvaženih i cijenjenih profesora, što pučke pravobraniteljice, što udruga koje se bave i područjem zaštite zviždača koje smo sve mi to stručno primili i saslušali u Ministarstvu pravosuđa i uprave. Evo da danas nakon konačnog teksta zakona jedna strana kaže da je to mrtvo slovo na papiru, da nismo napravili ništa, da je to kamilica, sveta vodica. Druga strana kaže da imamo kvalitetan zakon, da smo ga donijeli prije EU 2019. godine, a ja bi rekao ono što bi se saželo prije svega da se zahvaljujem svima koji su na ovom zakonu radili. Isto tako ono što je važno za Hrvatski sabor i vas zastupnice i zastupnike da smo mi u Ministarstvu pravosuđa i uprave održali najmanje 10-ak sastanaka sa predstavnicima Europske komisije ne samo vezano za implementaciju Direktive EU koja se odnosi na zaštitu osoba koja prijavljuje nepravilnosti i povrede prava unije nego i na način na koji će se zakon primjenjivati u pravnom prostoru RH. Zašto to kažem? Da smo mi mislili donijeti zakon koji niš koristi od njega, da smo mi mislili podcijeniti zviždače, prijavitelje nepravilnosti, da nismo ovaj zakon mislili donijeti ozbiljno, stručno i nepristrano u odnosu na bilo kakve skupine i ljude mi ne bismo ovaj zakon delegirali u Nacionalni plan oporavka i otpornosti koji je jedan od bitnih faktora za borbu protiv korupcije i sprječavanje korupcije u RH. To je nešto što se može slobodno reći da je naša procjena bila da je odgovornost RH maksimalno štititi ovakve osobe, a isto tako štititi prostor borbe protiv korupcije. Kom se to svidjelo, ne svidjelo to je sad stvar političke procjene i percepcije. Isto tako mi smo na različitim saborskim odborima prije svega i na vijeću antikorupcijskom nacionalnom vijeću kojim predsjedava predsjednik vijeća gospodin Nikola Grmoja imali kvalitetne rasprave, imali smo tematsku sjednicu. Mi zaista jesmo prihvatili dio zaključaka vijeća, dio nismo, Jedan od zaključaka se odnosi na predsjednika Vrhovnog suda to mi ni ne možemo, ali ono što smo prihvatili dakle slično kao što vodimo evidencije kod zaštite žrtava nasilja i svjedoka, a to je da Ministarstvo pravosuđa i uprave u suradnji sa sudovima vodi evidenciju o ovakvim predmetima. To nije samo evidencija koja će se voditi kao evidencija nego ćemo mi u suradnji sa predsjednicima sudova imati više smjerova u provedbi ovog zakona. Prije svega to je da se vodi evidencija, a u drugom dijelu tražit ćemo od predsjednika sudova da u ovoj temi se pristupi kao da je za rješavanje što zakon i omogućava kod donošenja privremene mjere da se ovo rješava u hitnom postupku. To je slično kao i u ovršnom postupku, a u ovom dijelu se treba dokazati i bojazan da će biti određene osvete ili nasilja prema osobi koja ima mogućnost, potrebu i pravo da prijavi nepravilnost. Dakle, to je nešto što sad nama leži na Ministarstvu pravosuđa i uprave da napravimo. Ono što je razlika poštovane zastupnice i zastupnici u odnosu na prvo čitanje. Dakle, mi smo kanale prijavljivanja sukladno europskoj direktivi omogućili unutarnje, vanjsko i javno razotkrivanje. Ono u čemu se nismo složili sa pučkom pravobraniteljicom je to da bi zviždač treba koristiti po redu 1, 2, 3, prije unutarnje, pa vanjsko, pa eventualno javno razotkrivanje. Mi smo procijenili da je najbolje da zviždač ima pravo da sam odluči na koji način želi nepravilnost prijaviti. I onda on će odlučiti želi ići putem tijela poslodavca ili želi ići putem pučke pravobraniteljice ili to želi odmah direktno dati u javne medije pa da onda svi javno doznaju da se radi o nekom korupcijskom skandalu. Ono što je istina u nekim javnim slučajevima gdje ja ne želim i nije pristojno da govorim o imenima osoba ovdje za govornicom, mnogi zviždači koji su prijavili, osobe koje su prijavile nepravilnosti su imali određenih problema i ovim zakonom to se nadam da ćemo spriječiti i zaštiti bolje. Isto je tako činjenica, da su osobe koje su prijavljene neke u zatvoru trenutno, istražnom zatvoru, neke na putu ka zatvoru. To je isto tako istina. Isto tako je istina osim ovog, mogućnosti prijave postoje i drugi kanali prijave. To vam je državno odvjetništvo, policija, USKOK. Dakle, što se tiče zaštite korupcije postoji više modaliteta, kanala gdje osobe mogu javno, anonimno, kako god žele prijaviti saznanje koje imaju o eventualnoj korupciji. Ono što je također važno za naglasiti, mi ovdje štitimo i zviždače i povezane osobe i članove njihovih obitelji, a ono u čemu se razilazimo sa mišljenjima Ureda pučke pravobraniteljice je to da prijavitelj nepravilnosti može biti samo fizička osoba, to je točno, to može biti samo fizička osoba. Druga stvar je da u čl. 11. ovog zakona piše da to može biti u povezanoj osobi pravna osoba. Mi smatramo u Ministarstvu pravosuđa da pravna osoba ima određena prava, ne samo da to smatramo mi koji smo bili u radnoj skupini nego postoji presuda Europskog suda za ljudska prava gdje pravne osobe imaju ograničena prava, ne kao fizička osoba temeljna ljudska prava nego prava koja se odnose na načelu zakonitosti, na neovisnost, nepristranost, na zaštitu određenih poslodavaca od mobinga, osvete i sl. i mi sad tu imamo određene amandmane koje smo neke prihvatili, neke još razmatramo da vidimo da li se u povezanoj osobi može pojaviti kao osoba kojoj je povrijeđeno pravo i trgovačko društvo ili tvrtka koja se nađe u odnosu sa zviždačem, to je vrlo moguće. Dakle, ako je zviždač odlučio javno razotkriti poslodavca i ako u tom slučaju u nekom situaciji postoji eventualna povezanost da je osoba koja je zviždač ima u toj tvrtki povezanu osobu koja može biti putem rodbinske linije, privatne linije, prijateljske linije neku osobu koja je tvrtka i radi s tim poslodavcem, a onda poslodavac iz osvete tu tvrtku izbaci iz svog poslovanja ni krivu ni dužnu protuzakonito, pa onda smatramo da pučka pravobraniteljica koja štiti svačije pravo po Ustavu treba razmotriti i ovu situaciju ima li tada pravna osoba pravo na zaštitu od pučke pravobraniteljice koja naravno treba raditi u skladu sa svojim ustavnim ovlastima, a isto tako trebamo raditi i u skladu sa našim europskim obvezama i Europskoj konvenciji o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda. Sad znam što slijedi, slijedi to da mi nismo napravili ništa itd., ja smatram da smo mi ovim zakonom uredili ovo normativno područje, da smo implementirali direktivu, zaštitili dodatno osobe, omogućili da postoji privremena mjera na sudu, isto tako omogućili zaštitu od osvete, definirali kakva prijava može biti. Ona više nije unificirana da mora biti na ovaj način samo pisanim putem, ona može biti usmenim putem, ona može biti putem sredstava komunikacije modernim tehnologijama itd., dakle ovaj zakon je puno veći iskorak nego što je RH do sad imala. Isto tako ono što smo imali prijepor u javnosti mi nismo prihvatili da imamo posebno tijelo u Hrvatskoj koje će se baviti kao novi „istražno“ tijelo koje će se bavit zviždačima. Mi imamo pučku pravobraniteljicu koja ima svoj ured gdje smo mi dali nove zaposlenike, određena financijska sredstva i ako ćemo onako u prosjeku gledat sada je stanje da trenutno mjesečno imamo oko pet ovakvih predmeta. Mi smo dali pet novih osoba ove godine i određena financijska sredstva koja će pučkoj pravobraniteljici omogućiti da može funkcionirati. A novo tijelo u odnosu na tijela koja imamo, a to je policija, USKOK, DORH, PNUSKOK, Povjerenstvo za sprečavanje sukoba interesa itd. zaista u ovakvoj državi sa ovakvim … nekad nepotrebno, bez obzira što ko to mislio u smislu zaštite ovih osoba. Mi smo tu puno učinili, vjerojatno će netko kad bude stajao u budućnosti ovdje umjesto mene ponoviti nešto što sam ja rekao možda nešto pametnije i bolje, ali nije fer i nije korektno prema ljudima koji su stručnjaci u ovom području da mi kažemo da oni stvarno nisu napravili ništa. Ne znam. Europska komisija je na zadnjem sastanku pohvalila ovo što smo mi pripremili, Gospodarsko socijalno vijeće je imalo ulogu u ovome, mi smo primili predstavnici Udruge Pomak. Znate kad se nekom dogodi neko zlo nama je žao što se to događa, postoji sudbena vlast koja treba tu situaciju razriješiti. Mi želimo privremenu mjeru da niko ne može dobiti otkaz zbog ovoga. A što će se u tom neovisnom pravosudnom postupku događati? Događat će se kako procijeni sud. Mi smo vidjeli da ovo ima smisla, da su neki ljudi koji su prekršili zakon završili u istražnom zatvoru, zatvoru ili su na sudskim postupcima. Vidimo da ima smisla štititi te osobe, ali stvarno nema smisla prozivati vladu i sve one koji su radili na ovome i zastupnike koji ovo podržavaju s obzirom na trenutni sastav snaga u saboru da kažete da smo mi i ljudi koji na ovome rade godinu i pol dana došli ovdje pred vas da vam kažemo da smo vam donijeli ništa. To djeluje demotivirajuće i to nije fer. Budućnost će pokazati je li ovo dobro, jesmo li napravili iskorak, jel je Hrvatska u skladu sa europskom pravnom stečevinom i da li smo mi zaista zaštitili osobe. Ako ćemo od ovih 58 godišnjih slučajeva izdvojiti samo dva, tri vjerujte ima ih još, imamo mi prijava tu je bilo prijepora o tome trebaju li osobe koje su prijavljene imati zaštitu. Pa sad zamislite situaciju, a ima različitih tijela koja primaju prijave, postoje tu različiti odbori u saboru, postoji to i tijelo u državnom odvjetništvu i USKOK-u postoji to i kod nas u Ministarstvu pravosuđa. Tu imate i obijesno prijavljivanje, dakle imate osobe koje prijavljuju desetke, 20, 30 puta jednu te istu stvar, to treba neko istražiti, neovisna tijela, pa sudbena vlast i sl. A sad zamislite da poslodavac koji je lažno prijavljen nema pravo na apsolutno nikakvu zaštitu osim da ide privatnim putem tužiti tu osobu. Mi smo u skladu s direktivom implementirali u hrvatski pravni prostor situaciju da i poslodavac ako je lažno prijavljen sa namjerom, ako se to dokaže naravno na neovisnom sudskom postupku ima pravo na zaštitu jer to je isto ljudsko pravo, to je isto temeljno pravo koje trebaju imati obje strane. A svaka čast onome što je iskreno, što je obavijesti javnosti da se događa korupcija i obavijest i kazna tome ko je to učinio, to je onda smo postigli cilj, ali nemojmo ić usko. Idemo mi na Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, imamo mi druge zakone koji su kaznenopravna sfera, imamo druga tijela koja vode postupke i iskreno prateći situaciju u hrvatskom zatvorskom sustavu, mi imamo puno veći broj u zatvoru nego što smo imali u protekle dvije godine, tako i da ja mislim da istražna tijela i hrvatski pravni sustav i tijela koja se bave kažnjavanjem sudovi jako dobro rade svoj posao i postoje mnoge situacije za koje vi možda i ne znate, a koje su riješene da javnost to nije znala, ali na način da su te osobe završile tamo gdje im je mjesto. Pa ja vas molim poštovane zastupnice i zastupnici da ovaj Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti svi shvatimo kao našu prije svega domaću obvezu hrvatsku, a onda i međunarodnu i da jednostavno stavimo u pravni promet zakon za koji smatramo da je bolji nego što smo ga imali. Hvala lijepo.
Imamo dosta replika, prva je poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče. Uz niz pohvala koje ste čuli i čut ćete s one strane sabornice, ali objektivnih kritika s ove strane koje ste nešto čuli, nešto ćete čuti, ja sam meni je evo upalo u oči u onom dijelu gdje se očitujete na primjedbe i prijedloge koje niste prihvatili tumačenje vezano uz postavljeno pitanje o mogućem povećanju broja tijela za vanjsko prijavljivanje po ovom zakonu je to Ured pučkog pravobranitelja gdje vi kažete, mislim vi odnosno predlagatelj da u vezi povećanja broja tijela stav je predlagatelja da obzirom na relativno mali broj prijava u zadnje dvije godine nema potrebe za tim. Kakvu ste vi poruku htjeli dati? Kao mali je broj prijava, pa bit će valjda i mali broj prijava, pa je dovoljno ovo što imamo. Bez obzira na povećanje materijalnih sredstava i ovih 5 novih službenika koje spominjete što će dobiti Ured pučkog pravobranitelja. Ti ljudi se moraju educirati, moraju steći nekakvo iskustvo da bi kvalitetno pomogli ljudima koji su zviždači. Znači kakvu poruku sa ovakvim stavovima iznosite? Hala.
Odgovor.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena zastupnice radit ćete kako to čitamo, kako to shvaćamo. Dakle, naša poruka je bila ovakva. Kad smo mi 2019. donijeli taj zakon prvi puta prije europske direktive Ured pučke pravobraniteljice ili pravobranitelja koji je tad bio ja ne znam nije uopće prihvatio da vodi brigu o ovom sektoru. Oni uopće nisu htjeli da u njihov sustav uđu zviždači kao da postoji ured koji će se baviti samo zaštitom prijavitelja nepravilnosti zbog obrazloženja da nema kadrovskih kapaciteta, da nema dovoljno ljudi, da nema financijskih sredstava. Mi smo pratili statistički koliko se to kreću predmeti, pa smo za ovu godinu dali pet plus jednu osobu šest i financijska sredstva. Na kraju ove godine ćemo povećavati broj zaposlenih ukoliko to pokaže potreba pučke pravobraniteljice i broj predmeta koje ona prima. To nije omalovažavanje broja predmeta nego financijsko stanje gdje smo mi odgovorni za proračun Ministarstva pravosuđa i uprave i ne možemo zapošljavati ljude na poslovima koji neće imati šta raditi. O tome se radi. Dakle, to je čista stvar logike praćenja i naših financijskih sredstava. Jel' trebam ja zaposliti pravosudnu policiju koja će raditi u zatvoru koji ima šta posla, ovdje zaposlimo tri nova čovjeka koji neće ništa raditi. Nema smisla.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Romana Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče. U konačnom prijedlogu zakona nije uvrštena jedna jako bitna odredba o pružanju sekundarne pravne pomoći i to za sve buduće prijavitelje nepravilnosti. Uvedena je primarna besplatna pravna pomoć, a to ćemo slobodno možemo reći da je to pice of cake jer je to pravni savjet bez zastupanja, bez izrade i jednog podneska na sudu, a to je zapravo sve ono što skupa košta zviždača. Ukoliko tvrdite da se borite protiv korupcije, da potičete sve one koji su uočili bilo kakve nepravilnosti u radu daju prijave, ja smatram da bi to trebalo ući i u zakonodavni okvir.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena zastupnice, više je tu elemenata kada spominjemo besplatnu pravnu pomoć. Dakle, besplatna pravna pomoć je ne znam tu koliko je netko duboko pravno ušao u Zakon o besplatnoj pravnoj pomoći. Besplatna pravna pomoć ima točno određene kriterije po kojemu neka osoba može dobiti besplatnu pravnu pomoć. Mi kada smo donosili izmjene Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći uvidjeli smo koliko ljudi vara državu, koliko ljudi uzima besplatnu pravnu pomoć a dolazi sa skupocjenim automobilima na sud, imaju određena sredstva koja su sakrili itd. itd. Mi u besplatnoj pravnoj pomoći želimo uvesti reda. Mi smo dobro razmišljali o tome koje su to širine gdje bismo mi trebali dati potpuno besplatnu pravnu pomoć. U ovom slučaju gdje imate zviždača, prijavitelja nepravilnosti koji je prijavio nepravilnost kod poslodavca, a imate drugu osobu koja se javlja recimo Državnom odvjetništvu sa kaznenom prijavom za neku osobu anonimnim imenom i nema nikakvu zaštitu. Mi onda moramo razmišljati o tome, o širenju instituta besplatne pravne pomoći na sve modalitete, a da zajedno sjednemo i vidimo koliko će to stvarno koštati državu. Evo.
Imamo povredu Poslovnika poštovani zastupnik Nikola Grmoja.
Povrijeđen je članak 238. Žalosno je da državni tajnik Salapić ne razumije da svako društvo i svaka država ima određene principe koje treba štititi. Nas ne zanima ima li neki prijavitelj nepravilnosti ovoliko ili onoliko novca. Mi želimo poslati poruku kao društvo i država da ćemo štititi sve prijavitelje nepravilnosti, a ne da će oni kada nešto prijave iz svog džepa plaćati pravnu pomoć. Mi želimo poslati poruku prijavite [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] to je dobro za društvo. Društvo će vas štititi.
Ovo nije bila povreda Poslovnika, ovdje ste replicirali državnom tajniku. Dobivate opomenu. Sljedeća replika poštovani zastupnik Nikola Mažar.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče. Evo kao što smo čuli iz vašega uvoda, dakle osim proširenja prava mogućnosti i svega onoga što ovaj zakon donosi a što su pozdravili dakle i civilne udruge i Ured pučke pravobraniteljice i ostale institucije koje su sudjelovale vidimo i evo s obzirom da ne možete odgovoriti na povredu Poslovnika možete odgovoriti na moju repliku, pa se nadovezati na kolegu Grmoju. Vidimo dakle da jedan segment koji je hajmo reći možda javnosti zanimljiv vezano za besplatnu pravnu pomoć se sada pokušava na neki način ispolitizirati, a ono što ste vi upravo rekli dakle ne samo kroz ovaj zakon, nego i kroz druge zakone, konkretno kroz Zakon o pružanju besplatne pravne pomoći je regulirana ta situacija. I mi već sada imamo za ovu godinu da su raspisani natječaji za udruge gdje će se dodijeliti konkretna sredstva upravo za pružanje besplatne pravne pomoći i za one koji prijavljuju nepravilnosti, a s druge strane smo dakle išli i korak dalje da se ide i u emocionalnu pomoć prijaviteljima.
Hvala lijepo poštovani zastupniče. Upravo je to i bio cilj ovih zakona i niza zakona koje smo donosili u posljednje vrijeme, a koji se odnose na borbu protiv korupcije. U besplatnoj pravnoj pomoći smo trebali uvesti resa. Smatram da smo napravili zakon koji je trenutno na snazi koji je dobar. Mi smo omogućili veći broj udruga da se javlja u pružanju besplatne pravne pomoći i u odnosu na prije, da na vrijeme dobiju sredstva koja naravno trebaju opravdati tu je bilo problema kako ih troše ali na vrijeme da dobiju da mogu raditi na terenu. Žalosno vam je što je to uvijek, ali dobro to je povijest, izdržat ćemo današnji dan rasprave, sve u redu da je apsolutno netko odmah protiv ako to dolazi od Vlade Republike Hrvatske. Da se mi ne borimo protiv korupcije mi ne bismo imali godišnje 5150 u istražnom zatvoru, 5150 ljudi. Trebamo strpati valjda još 10000 zato što je netko upro prstom da je svatko tko je kontra oporbe lopov. Znači, o.k. ako je to tako.
Molim vas gospodine Miletić i Grmoja da stavite masku.
Hvala vam lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Državni tajniče radi javnosti mi koji donekle smo ušli u materiju otprilike nam jasnu, ovo je više radi hrvatske javnosti. Dakle ovako. Radim u državnoj tvrci i vidim korupciju koja ne valja i dođem i prijavim državnu tvrtku, dakle postanem zviždač, prijavim ju. I onda ako sam dobro shvatio, zato vas to pitam, i onda državna tvrtka mene tuži, koristi novac poreznih obveznika je li, a imam li ja pravo doći i izabrat evo odvjetnika Bartulicu jer je vrhunski i odvjetnik Bartulica dolazi na sud i on me brani. Dakle, šta želim reći? Da ne budemo samo kritični, ovaj zakon je napredak, sigurno je napredak, dakle i to po meni je li po mom osobnom shvaćanju nije upitno, ali ovo je velik problem, pa ako može vaš komentar za hrvatsku javnost. Hvala.
Hvala lijepo predsjedniče. Može komentar ako mi dopustite na vaš niz. Dakle, ja sam rekao da postoji 58 slučajeva godišnje, 5 slučajeva mjesečno, neću govoriti o imenima. A događa se u određenom prostoru da se na, kada nema previše halabuke u nekim slučajevima, dakle se predmet rješava potpuno neovisno gdje se ne vrši pritisak ni na istražna tijela ni na sud da obave svoj posao. A u nekim situacijama dobije se medijski prostor, politički prostor, ograničava se rad neovisnoga pravosuđa i onda se dobije posao negdje kao što je i u ovom slučaju tko je dobio u Splitu na temelju političke volje. Tako da ne prozivam ni jednu osobu, ali da i vi da u svemu tome ima i dosta politike. Ako će neka stranka biti na procesu u sudu 2 godine i onda procijeniti da nakon 2 godine sudbenog postupka treba izaći u javnost ja smatram da zviždač treba postupiti odmah po hitnom postupku, odmah prijaviti nepravilnost, kao što treba sud odmah donijeti privremenu mjeru da zaštiti takvu osobu. To je samo niz koji sam ja nastavio, nisam govorio imena.
Gospon Miletić maska. Uvažena zastupnica Vesna Nađ, replika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče mi i u Klubu Socijaldemokrati smatramo da su napravljeni pomaci u ovome zakonu, međutim kao što je rekla i kolegica Nikolić iako ste imali u radnoj skupini i pučku pravobraniteljicu odnosno predstavnika pučke pravobraniteljice i predstavnika Udruge Pomak kao zviždača, niste prihvatili njihove prijedloge, a svaka znamo dobra javna uprava je odaziva potrebama korisnika. Korisnici su zapravo tu zviždači. I ako pučka pravobraniteljica koja će provoditi dio toga zakona, veći dio toga zakona zapravo vam daje neke primjedbe onda bi bilo nekako logično da prihvatite i njene primjedbe. Zato predlažem da još jedanput razmotrite i primjedbe oko sekundarne pravne pomoći i oko privremene mjere zabrane davanja otkaza i oko zapravo [[Upadica: Vrijeme.]] psihosocijalne [[Upadica: Vrijeme.]] pomoći. Hvala lijepa.
Odgovor.
Uvažena zastupnice i vi ste sudjelovali na radnim tijelima sabora pa smo već i raspravljali. Dakle, mi smo prihvatili dosta prijedloga pučke pravobraniteljice koja je bila dio naše radne skupine. Što se tiče psihosocijalne pomoći postoji u Odjelu za zaštite žrtava svjedoka i nasilja u obitelji psihosocijalna, psihološka i emocionalna pomoć. U Ministarstvu pravosuđa postoji posebno tijelo koje to vodi, koje prima te osobe. Mi smo smatrali da razina prijavitelja nepravilnosti je, treba biti u ovoj razini zaštite osoba od nasilja u obitelji, svjedoka, žrtava itd. Tu se pruža određena vrsta pomoći i mi smo to prihvatili. Tu postoji amandman koji ćemo prihvatiti. Za besplatnu pravnu pomoć već sam vam rekao. Dakle, a priori od 20 prijedloga ako mi 3 prijedloga sa našim obrazloženjem nismo prihvatili ne znači da mi nismo ništa prihvatili. Što se tiče ove povezane osobe, pravne osobe koje sam ja sad tumačio odluku Europskoga suda za ljudska prava, europskog suda koji se bavi tim pitanjima i tu smo dali obrazloženje. Znači mi se stručno razilazimo u odrađenim granicama ovog zakona, ali mi a priori uopće nismo protiv pučke pravobraniteljice niti protiv njenih prijedloga, pa najmanje 20 smo prihvatili. O tome se ne govori. Znači vi ste se uhvatili ova tri koja su bila [[Upadica: Vrijeme.]] ključna, ali mislim prihvatili smo.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Urša Raukar Gamulin.
Zahvaljujem. Poštovani gospodine državni tajniče u Članku 24. predviđeno da je nadležno tijelo za prijavljivanje, za vanjsko prijavljivanje nepravilnosti pučki pravobranitelj. No, što se događa sa DORH-om ili Državnim inspektorijatom? Znači, ukoliko se ta tijela ne bi uvela u krug onih tijela kojima se prijavljuju nepravilnosti može nastati apsurdna situacija da zviždači koji prijave dignu kaznenu prijavu i zbog toga dobe otkaz, ostaju nezaštićeni. Pa, evo u direktivi konkretno nije predviđeno da treba biti samo jedno tijelo za vanjsko ili unutarnje prijavljivanje, samo se spominju kanali prijavljivanja nepravilnosti. Pa evo moje pitanje je vrlo konkretno, da li ste spremni u ovoj završnoj raspravi u saboru prihvatiti i sugestiju i proširiti krug vanjskih prijavitelja tj. tijela kojima se može prijaviti nepravilnost u ovom smislu u kojem sam govorila. Hvala.
Hvala uvažena zastupnice. Dakle, tu postoji ono što sam već objašnjavao, ali samo ću se zadržati na javnom razotkrivanju. Javno razotkrivanje kada zviždač preskoči pod navodnicima sve ove dvije razine i odluči da je hitni interes da bude javno razotkrivanje koje će biti dostupno odmah javnosti. Isto tako osobu koja želi prijaviti nepravilnost ili eventualno kazneno djelo kao i mene i vas ne priječi da mi istodobno to prijavimo i u policiji i Državnom odvjetništvu i USKOK-u i kome želimo. Ta prijava može biti anonimna, imenom i prezimenom i već po volji prijavitelja. Dakle, zviždač u ovoj situaciji sukladno granicama ovog zakona ima 3 kanala prijavljivanja, ali nitko ne prijeći osobu da ima još svoj kanal koji želi, a to je da se obrati istražnim tijelima RH. Mi nismo nikoga ograničili da se drži samo ovog zakona. Ako je kazneno djelo u pitanju onda zastaje ingerencija pučke pravobraniteljice, bave se istražna tijela. Mi nismo pučku pravobraniteljicu opteretili apsolutno previše nego smo smatrali da je to jedino relevantno tijelo u Hrvatskoj koje se treba baviti ovom problematikom.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, zviždač kad progovori izađe u medije, dobije otkaz i tužbu za klevetu. To je manje viša neka uobičajena praksa i činjenica je da oni sami moraju plaćati odvjetnike koji ih zastupaju na sudu u svim tim procesima. To je skupo, izvora prihoda više nemaju jer su dobili otkaz. Korupcije ima svugdje, evo ovaj tjedan je potvrđena optužnica bivšem gradonačelniku PUljašiću i sad recite vi meni ima udruga kaže kolega Mažar koja će zastupati besplatno, ali ima li udruga u Požegi, u Pleternici, u Vinkovcima, u Kninu, u Brnazama znači to nije teritorijalno u Hrvatskoj dostupno svima. Na koji način ćemo mi potaknuti ljude ako oni nemaju osigurani besplatnu pravnu pomoć, neovisno o tome gdje oni prijavljuju korupciju u Hrvatskoj, a ima je na svim razinama i svugdje to svi dobro znamo? Hvala.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Besplatna pravna pomoć je raširena po teritoriju cijelom RH to ovisi o županijama, broju udruga koje se javljaju na naš natječaj i broju udruga koje imaju profesionalne kvalifikacije da dobiju sredstva za besplatnu pravnu pomoć. Tako neka mjesta koja ste spomenuli 80% ovoga ima, 20% nema, sad kažem napamet. Dakle mi vodimo brigu o toj teritorijalnoj rasprostranjenosti besplatne pravne pomoći. Isto tako ovaj novi zakon, dakle nitko neće dobiti otkaz jer će sud morati postupati po hitnoj dužnosti privremenom mjerom za sprečavanje bilo kakovih akcija poslodavca prema mogućnostima Zakona o radu. Tu vodimo posebnu brigu i to je velika promjena u odnosu na postojeći zakon. Što će se dalje događati u postupku? Sad to je procjena može bit u slučaju sabora politička, u slučaju sudbene vlasti nadam se neovisna tako će postupak završiti u to se mi ne možemo miješati. Ja samo smatram da smo ovim zakonom alate omogućili dobre za prijavitelja, za zaštitu prijavitelja i za zaštitu povezanih osoba to je ustvari cilj ovog zakona.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Nikola Grmoja.
Hvala. Dakle, da ne bi ispalo da ne znam oporaba samo kritizira i da jednostavno mi smatramo da se ništa nije pokušalo. Moguće da se nešto pokušalo, ali državni tajniče vi ne shvaćate da s ovakvim institucijama ni najbolji zakon ne može pomoći. Ako nama državni odvjetnici, ako nama suci okreću glavu od prijavitelja nepravilnosti o čemu mi možemo govoriti. I onda kada radite zakon i kada već želite donijeti tu toliko potrebnu promjenu u društvu onda zakon mora biti idealan, mora se poslati poruka, a ne da vi ovdje s ovog mjesta govorite o tome netko ima vozi ne znam kakvo auto pa sa da mu država plaća troškove odvjetnika. Moramo učiniti sve da pošaljemo poruku ljudima, isplati se u Hrvatskoj prijaviti nepravilnost jer ova država će držati do takvih ljudi, učinit će sve da ih zaštiti. To mora biti poruka zakona.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče i predsjedniče odbora, mi smo dosta razgovarali o ovoj temi, da ste vi na mom mjestu ovdje vjerojatno bi isto rekli ovi za besplatnu pravnu pomoć da vam ja dam izvješće da vi to sve vidite i vi biste poludjeli pa biste možda i na odboru za sprečavanje korupcije nešto rekli o tome. Dakle, nije to stvar da sam ja sad prstom upro u jednu stvar, to ste izvukli iz konteksta, ali dobro to je procjena vaše političke rasprave. Ako ćemo tako paušalno reć da niko ništa ne radi, ja nisam stekao dojam za sudbena vlast, a imali smo nekoliko sastanaka vezanih za ovu temu okreće oči od ove problematike. Sudac pojedinac koji ne radi svoj posao zato smo izmijenili Ustav 2010. donijeli Zakon o DSV-u, tražimo sankcioniranje, tražimo stegovne postupke, tražimo razumni rok rješavanja predmeta, tražimo mjesečno izvješće šta ko radi, tražimo od predsjednika sudova da to dostavlja Ministarstvu pravosuđa. Dosta mi toga radimo, ali evo ako ćete i vi nekad doć u priliku da odlučujete vi to popravite, ja mislim da smo mi dosta napravili.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora.
Poštovani državni tajniče. Pohvalno je što ste proširili i na pravne osobe u vlasništvu prijavitelja nepravilnosti one koji zapravo ulaze u taj krug zaštite. Međutim, kako opravdati to iskazanu mogućnost pučke pravobraniteljice koja kaže da zapravo neće biti u mogućnosti štititi s obzirom na djelokrug rada koje ona zastupa, dakle ona mora štititi pojedinca, a ne pravnu osobu. Dakle, kako će u tom slučaju ta vaša namjera zapravo pravno biti uopće biti omogućena? Nažalost, evo i ponovo ističem i lex Ankice Lepej o kojemu danas govorimo i koji zapravo nije zaslužio to ime i to je žalosno.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Ako ste me pratili dobro dakle u zakonu koji je trenutno važeći iz 2019.g. stoji odredba da je prijavitelj, kao što se i sad predlaže, samo isključivo fizička osoba. U zakonu iz 2019. također stoji da je povezana osoba i pravna osoba. Direktiva EU o zaštiti prava prijavitelja povreda unije isto kaže da je povezna osoba pravna osoba. Pučka pravobraniteljica spori oko toga ima li pravna osoba temeljno pravo da traži zaštitu od pučke pravobraniteljice sukladno Ustavu RH. Mi smatramo da temeljno ljudsko pravo kao temeljno pravo nema pravo na život, pravo na ovo, pravo, prava, ali ima pravo ako se nađe kao povezana osoba sa zviždačem u smislu da je u rodbinskoj nekakvoj vezi, bilo kakvoj vezi da se ta osoba nađe u situaciji da onda dobije van pedalu iz te firme samo zato što je neko taj zviždaču. To je poanta priče. Mi tražimo ograničeno pravo, ali pravo da se može pristupiti pučkoj pravobraniteljici.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Rade Šimičevića.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Podržavam svaki zakon koji će štititi ljude koji žele učiniti ovo društvo boljim, međutim u premisi našeg odgoja kod Hrvata da zapravo nije dobro bit cinkaroš odnosno prijavitelj i zasigurno mi moramo puno toga raditi u odgoju mladih da bismo dosegli određenu razinu i da bi to bilo uobičajeno. Druga stvar, mi imao božji zakon, imamo ljudski zakon, imamo sotonski zakon i nažalost danas u svijetu je sotona uzela puno toga u svoje ruke i moramo se i protiv toga borit. I treća stvar koju želim reći ispada ovdje da su samo poslodavci i čelnici ustanova ti o kojima se zviždi, a zapravo nije točno. Znam ljude koji su uočili u svojim ustanovama nepravilnosti, izvili su stvar do kraja. Međutim, zahvaljujući našem pravosuđu [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i sporosti oni su izloženi zapravo tome, toj kritici.
Hvala lijepo zastupniče. Evo naš cilj je bio i u ovom zakonu i u setu drugih zakona koji su vezani za zaštitu prijavitelja nepravilnosti, za sprječavanje korupcije i kao antikorupcijski element smatramo da je to jedan od tih zakona i ovaj zakon. To vam je uvaženi zastupniče kao i život. I mi u pravosuđu ovisno o situaciji, vremenima koje smo mijenjali smo godinama odrastali bez obzira koja je Vlada na vlasti. Od 2009. smo donosili Zakon o sprječavanju sukoba interesa, sad smo dva puta mijenjali Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, donosimo Zakon o lobiranju, Zakon o zaštiti diskriminacije i Hrvatska je kako je odrastala ušla u EU, ispunila europske norme, zajedničko europsko pravo. Mislim da smo mi ovim zakonom napravili veliki pomak i da mi osobe koje će prijaviti osobe koje su činile kaznena djela ćemo štititi, a isto tako osobe koje su prešle granicu zakona će završiti tamo gdje im je mjesto. I to je poanta cijele ove priče i šire i uže.
Slijedi replika poštovane zastupnice Marijane Petir.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Državni tajniče Salapiću, mislim da je jako važno da se ovim zakonom stvaraju čvrsti instrumenti i jasan okvir kako zaštititi prijavitelje nepravilnosti i kako u stvari potaknuti ono što ste i sami rekli u jednoj replici da se ta nepravilnost prijavljuje odmah, a ne da se to događa sa određenim odmakom. I zato bih vas pitala prepoznaje li ovaj zakon ipak razliku između zviždača koji odmah prijavljuju nepravilnosti i onih koji možda godinama sudjeluju u nepravilnostima, pristaju na njih i prijavljuju ih tek u onom trenutku kad dolazi nova sistematizacija pa je upitno njihovo radno mjesto ili kad dolazi reizbor za neku poziciju na kojoj se oni nalaze, pa više nisu sigurni da li će je dobiti. Možete li nam reći postoji li tu razlika?
E tu je ključna stvar ovog zakona. Dakle ovako, zakon se odnosi na sve jednako i svatko tko prijavljuje nepravilnosti ima pravo na zaštitu po ovom zakonu. Međutim, ako ćemo iskreno dakle u svakom slučaju lice i naličje ove priče trebao biti prijavitelj nepravilnosti je osoba koja će biti pod osvetom, a poslodavac je nekakav tamo zločinac, lopov koji će tu osobu ugnjetavati da ga ne smije prijaviti. E ovako. Mi smo imali slučajeva, ovaj broj koji sam rekao, ne smijem govoriti o imenima da su poslodavci ucjenjivani, da su tražena napredovanja na radnim mjestima, da su tražene određene beneficije koje ne pripadaju sukladno stručnoj spremi i to vam je sve život. To vam je prostor kada liječnik krivo radi svoj posao, kad zatvorski čuvar šverca mobitel u zatvor, kad radi ovaj ovo, ovaj ono. Zato i služi taj cijela kazneno pravna sfera sudovi, istražna tijela da to spriječe. Ovdje imate svega i svačega. Dakle, tu se uhvate medija, uhvate se političke opcije nije bitno koje, uhvati se ovoga, onoga a mi ispadnemo tu osobe koje štitimo korupciju i kriminal jer nemamo šta pametnije raditi. E to vam je žalosno. To je istina i bolest hrvatskog društva.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Ivana Kirina.
Poštovani dopredsjedniče, poštovani tajniče. Prijavljivanje nepravilnosti ne razumijem kritičnosti, jer znamo da je puno prijava koje su neutemeljene ali nemojmo odbaciti i činjenicu da je puno utemeljenih prijava nepravilnosti. Zašto se stvari rješavaju sporo? Jer se službe moraju baviti jednima i drugima. Što vi mislite kada bi se kažnjavali prijavitelji koji lažno prijavljuju, tada bi se službe imale vremena, mogućnosti i prostora baviti pravim prijavama i korupcijom. Hvala.
Hvala lijepo zastupniče. Istina je da je taj sustav preopterećen, istražna tijela i slično. Mi smo ovim zakonom, dakle omogućili maksimalna prava ali u situaciji kad sud, napominjem sud utvrdi da je poslodavac lažno prijavljen takva osoba će biti prekršajno ili kazneno kažnjena ovisno o tome o kakvoj se stvari radi. Isto tako ste svjesni da pred bilo koje izborne cikluse bilo lokalne izbore, bilo državne izbore, bilo europske izbore je Državno odvjetništvo, USKOK zatrpano razno raznim prijavama od pečenja prasaca, janjaca do lopovluka, ne znam ja čega. To je bože sačuvaj i oni taj posao moraju raditi jer Državno odvjetništvo po službenoj dužnosti postupa po svakoj prijavi. I onda se netko čudi što istraga traje dvije, tri godine. Pa zato što ima tamo more koje kakvih prijava gdje oni moraju postupati, a sve kad prođu izbori možete baciti u koš i nikom ništa. I tu isto postoji kvaka zašto su ljudi preopterećeni, dave se sa razno raznim glupostima u kojima pravi istražitelj ne bi imao pet minuta šta raditi. Ali na žalost i to je politička kampanja.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Damira Habijana.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Ovdje se zapravo malo spominje važna činjenica, a to je da je primjerice Republika Hrvatska ovaj zakon, dakle prvi zakon donijela prije nego što je regulirano ovo područje, odnosno ova materija na razini EU. Dakle, prije nego je donijeta ova direktiva sa kojom zapravo sada usklađujemo dakle ovaj konačni prijedlog zakona. Mislim da to jasno ukazuje zapravo volju i Ministarstva pravosuđa i uprave i ove Vlade u stvarnoj borbi protiv korupcije. Ovdje ja mislim da bi trebalo spomenuti, donijeli smo Strategiju za sprječavanje korupcije razdoblje 2021.-2030. Između ostalog upravo i ovaj prijedlog zakona bio je jedan od zakonskog paketa koji je bio naglašen upravo kao pokazatelj borbe protiv korupcije u Zakonu o sprječavanju sukoba interesa koji smo donijeli, Zakon o lobiranju koji je u najavi isto kao i Zakon o kaznenom postupku. I druga stvar koju mislim da je dobra koju ste vi spomenuli, a treba je što više isticati. Dakle, uz ovo unutarnje prijavljivanje vanjsko razotkrivanje ono što ste dobro rekli zapravo postoje druge institucije kojima se zviždači mogu obratiti. Dakle, nije ovim zakonom ograničeno njihovo pravo, dakle kojim će se kanalima oni zapravo obratiti u borbi protiv, odnosno kada želi iskazati na neku nepravilnost, radnju ili propust. Hvala.
Hvala lijepo. Uvaženi zastupniče, evo vi ste rekli čitavi niz stvari koje smo odradili zajedno i ova Vlada i Ministarstvo pravosuđa i uprave. Dakle, to je čitavi splet zakona koji se odnose na ono što je krovno, a to je zaštita države, borbe protiv korupcije i kažnjavanje osoba koje su prešle granice zakonitog ponašanja bilo u sferi prekršaja, bilo u sferi kaznenog dijela, bilo u sferi osvete prema osobi koja je u namjeri pošteno otkrila određenu nepravilnost unutar poslodavca. Jer istina je da smo donijeli zakon prije, istina je da smo ovim zakonom pravne praznine ispravili tu su bili dosta teški sastanci sa predstavnicima Europske komisije. Znači nije to samo direktiva implementiraj u pravni sustav Hrvatske pa baš nas briga. Mi smo tu morali osigurati tijela, osigurati zaštitu, osigurati sredstva, kod ove emocionalne pomoći pa ne može se svako javiti zviždaču na telefon. Dakle, mi moramo u toj službi imati ljude koji su stručni, kompetentni, koji znaju šta će čovjeku reći. Dakle, razlika je to emocionalna pomoć, psihosocijalna pomoć, financijska pomoć itd. Mi ćemo to pratiti, nitko ne kaže da mi nećemo promijeniti sustav ili tijelo ako se pokaže da je toga previše da moramo djelovati. Dakle, [[Upadica: Vrijeme.]] nismo … [[Govornik se ne razumije.]]
Slijedeća replika poštovana zastupnica Marija Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Poštovani državni tajniče, prije svega zahvaljujem što ste uvažili moju primjedbu kod prvog čitanja vezano na javno prijavljivanje nepravilnosti i maknuli stavak 3. sadašnji Članak 26. kao nepotreban. A slijedeće što bih pitala vezano na unutarnje prijavljivanje nepravilnosti sadašnji Članak 19. stavak 5. gdje ste propisali da općine mogu dijeliti resurse u pogledu primitka prijava i vođenja postupka. Obzirom da znamo da su resursi općina kadrovski vrlo, vrlo mali na koji način će se to ovaj, je zamišljeno da će one to provoditi. Mislim da bi možda bilo dobro razmišljati da županije za njih provode taj postupak, ali evo zanima me kako je to zamišljeno. Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo zastupnice. Istina je da bi tu eventualno se mogao pojaviti problem, dakle to još razmatramo, nisu sve općine jednake veličine, nije broj isti ljudi unutra kao što je kod poslodavca … [[Govornik se ne razumije.]] kad ima više od 50 zaposlenih moraju postupati po ovim pravilima. Dakle, provedbeni akti koje ćemo donijeti, pravilnici, vidjet ćemo kako ćemo to riješiti. Ako se pokaže problem mi ćemo naravno reagirati. Dakle, naš je sad cilj da ovo zaživi. Bit će u nekim općinama problema, ali mi vjerujemo da u tim manjim sredinama i manje takvih situacija gdje će se pojavljivati potreba za primjenom ovog zakona imajući u vidu da postoje drugi elementi koji su širi od ovog zakona, a to su ono što spada u sferu eventualne potrebe za drugim istražnim tijelima ako se pojavi takva nepravilnost. A svjedoci smo mi vremena u kojem živimo da je to dnevno, ima svega i svačega, pa evo pratimo da ovaj zakon ostane u okvirima nadležnosti zviždača odnosno ingerencije ove materije, a vidjet ćemo s ovim provedbenim aktima koje trebamo donijeti kako će se riješiti eventualni problemi na terenu. Hvala lijepo.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Nada Murganić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, bilo je govora i u prošlom raspravi, a i sada o potrebi za psihosocijalnom pomoći i tu smo se svi složili da je potrebno da će se kao pravo i mogućnost zaštite prijaviteljima omogućiti iako u ovom sada prijedlogu zakona ne stoji, vi ste rekli da je predviđen amandman u tome smislu. Dakle, moje je pitanje, dakle koristit će se već postojeći institut pri Ministarstvu pravosuđa kao što sam, kako sam shvatila koju kao psihosocijalnu pomoć koriste i žrtve nasilja i drugi. Dakle, da li će se već sada ovim amandmanom ili je predviđeno nekim drugim dodatnim propisom regulirati postupak prava na psihosocijalnu pomoć, dakle da li će to biti dio sudskog postupka ili će prijavitelj morati sam to kroz neke institut tražiti ostvarivanje tog prava.
Odgovor.
Hvala lijepo zastupnice uvažena. Što se tiče ovog odjela u Ministarstvu pravosuđa koji je potpora dakle žrtvama i svjedocima i obiteljskome nasilju dakle to vam je emocionalna pomoć i pomoć pravne stručne službe koja se odnosi samo na osobe koje dobrovoljno i svojom voljom se na to prijave. Tako će biti i u ovom slučaju ako prijavitelj nepravilnosti postoji, ima određenu potrebu da se posavjetuje sa stručnim ljudima koji rade na ovome, a mi ćemo primijeniti ista pravila kao šta su pravila kod ovog. Vi znate, radili ste u tom sektoru što se tiče obiteljskog nasilja i problema evo u socijalnoj službi da je tu bilo svega i svačega, dakle da mi jednostavno ćemo gledati kao da se radi o zaštiti obitelji, zaštite osoba koje imaju posebnu potrebu. Ako smatramo da je psihološka pomoć potrebna da se radi o bojazni od osvete i slično to su ljudi koji će pružati stručnu pomoć. Ako se pokaže potreba za dalje bit će upućeni u druge službe gdje će se također poduzeti određene mjere. To ćemo riješiti provedbenim aktima. Hvala.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Sabina Glasovac.
Poštovani državni tajniče, rekli ste da je ovaj zakon korak naprijed u zaštiti prijavitelja nepravilnosti tzv. zviždača. Međutim, budimo iskreni bi li ovog koraka naprijed bilo da nam nije rekla EU da to moramo, da se moramo uskladiti s direktivom? Ne bi. Zašto ne bi? Zato što da bi zaštitili zviždače moramo iskazati jasnu borbu i jasnu volju za borbu protiv korupcije. To ova vlada nažalost nije u stanju. Ona ne samo da se ne bori protiv korupcije nego ona istu generira. I dokle god ne budemo poslali vrlo jasnu poruku da oni koji nepravilnosti rade će biti kažnjeni i prokazani, a oni koji te nepravilnosti prijavljuju će biti zaštićeni nema nama naprijed. Za sada mi vidimo da zapravo oni koji prijavljuju nepravilnosti su oni koji su šikanirani, izolirani, otpušteni, nezaštićeni i još jednom poniženi. I to vam je moj stav o tome, možete se vi slagati s tim ili ne, ali to je činjenica.
Hvala lijepo uvažena zastupnice, kao što se vi ne slažete sa mnom, ne slažem se ni ja s vama. Dakle, ja ne znam da li ste vi upoznati sa svih 58 slučajeva prijavitelja nepravilnosti koji su trenutno aktualni kod pučke pravobraniteljice. Ja mislim da je vaš stav generiran prvenstveno u tome što vi ne sjedite s ove strane nego s one. Ima dosta i vaših bivših ministara i kolega pravnika koji smo se malo razgovarali o ovoj problematici i koji smatraju da je ovo korak naprijed uz određene pravne nedostatke koje moramo popraviti. E dok mi god budemo išli tako, koja je vlada na vlasti, koji su bezveznjaci po vama vjerojatno na vlasti nećemo mi napraviti ništa. Ja smatram, vama to kažem iskreno da smo mi dosta se trudili oko ovoga, da nije stvar Europske komisije, mi smo ovaj zakon delegirali jer smo procijenili pa istina je mi smo zakon 2019. donijeli, počeli smo raditi naše izmjene prije Nacionalnog plana oporavka i otpornosti. To vam je istina. Mi smo ga delegirali kad smo shvatili da bi to bilo dobro da uđe u nacionalni plan kao set antikorupcijskih mjera da bismo dobili sredstva da uložimo u Ured pučke pravobraniteljice i o zaštitu osoba koje traže psihosocijalnu pomoć, to vam je jedina istina. A sad kad vi dođete na vlast vi to počistite. Hvala lijepa.
Hvala državnom tajniku s ovim smo iscrpili sve replike. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ako ne onda otvaram raspravu, prvi za raspravu prijavljen je Klub zastupnika Mosta i u njihovo ime poštovani zastupnik Nikola Grmoja.
Hvala. Za državu u kojoj su korupcija i kriminal sitna ili krupnija pogodovanja, raspolaganje javnim dobrima za privatne svrhe i kojekakve anomalije postale svakodnevnica, za državu u kojoj je normalno da su ministri ili bivši ministri pod istragama ili u zatvoru, a da vlada i premijer usprkos tome ne samo da ne odstupaju nego još i dociraju i daju instrukcije DORH-u kako raditi postao. Za državu u kojoj bivši premijeri gule zatvorske kazne, a bivši ministri krumpire, za državu poput Hrvatske Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti vjerojatno će predstavljati tek još jednu kvačicu u arhivu sjednica HS-a ili jednu medijsku fus notu koju većina konzumenata u našem medijskom prostoru neće uopće zamijetiti. A u stvarnosti javni medijski politički tretman ove teme morao biti u Hrvatskoj imati prvorazredni značaj jer odnos jedne države prema zviždačima predstavlja mjeru u kojoj postoji politička volja obračunati se s korupcijom. Koncepcijski primjena ovog zakona u praksi tj. podaci o broju slučajeva prijavljivanja nepravilnosti te o njihovim ishodima pokazat će kako se hrvatsko društvo i institucije doista odnose prema korupciji, je li korupciju toleriramo i potičemo ili se protiv nje borimo. Do nas u javnosti najčešće dopiru slučajevi prijavljivanja nepravilnosti koje ovaj konačni prijedlog zakona naziva javnim razotkrivanjem. Ako analizirate te situacije najčešće se radi o potencijalnim nepravilnostima u javnim institucijama ili u privatnim sustavima koje razotkrivena nepravilnost povezana s nekom javnom ili politički moćnom osobom. Također ako analizirate dobar dio slučajeva u kojim su zviždači odlučili javno razotkriti nepravilnosti možemo se složiti da je u najvećem broju tih slučajeva sustav u kojem se nepravilnosti prijavljuju iz temelja i nepopravljivo korumpiran. Takav sustav na interno prijavljivanje nepravilnosti reagira prijetnjama ili ucjenama prema prijavitelju nepravilnosti, takav korumpirani sustav pribjegava metodama izolacije prijavitelja nepravilnosti od ostatka sustava radi kontrole štete. Ako te metode ne uspiju takvi korumpirani sustavi nastavljaju s drugim šikanoznim metodama koje su najčešće usmjere na to da kod prijavitelja nepravilnosti izazovu strah od gubitka egzistencije ili da mu jednostavno egzistenciju oduzmu. Ovakvi slučajevi su oni kakve u Hrvatskoj najčešće vidimo, a modus operandi ovakvih iz temelja korumpiranih sustava koje sam opisao možemo sublimirati u jednu jedinu rečenicu koju sam spomenuo i tijekom stanke, a to je ona koja je javno upućena s ovog mjesta ovdje jednom prijavitelju nepravilnosti, ali i svim drugim prijaviteljima nepravilnosti, a glasi takve predstavke ne vode ničemu. Vjerujem, a i rekao sam to u stanci da većina javnosti zna autora te narodne mudrosti, to je premijer Andrej Plenković koji je tu rečenicu izgovorio ovdje u sabornici s najvišeg mjesta i posao kapitalnu i sasvim jasnu poruku svim potencijalnim zviždačima, od vašeg zviždanja nikakve koristi. Ali umjesto o Plenkoviću i njegovoj vladi htio bih da ipak govorim o ovom zakonu i njegovim ključnim svojstvima. Dotaknuo bih se jednog važnog segmenta ovog zakona u kojem vidim najviše potencijalnih rupa, a koje mi već sada trebamo začepiti. Radi se naime o sudskoj zaštiti tj. posebnim mjerama koje propisuje ovaj zakon, a u kojima su sudovi u idealnim okolnostima trebali odlučivati u kratkim rokovima ili u hitnom postupku, ma što to značilo. Naime, teško je s ove govornice prihvatiti tezu iz ovog zakona da će naši sudovi koji su objektivno previše često spori odjednom i bez ikakvog poticaja rješavati zahtjeve za zaštitu prijavitelja nepravilnosti u propisanim zakonskim rokovima od osam dana ili u nekakvom hitnom postupku. Kao primjer navest ću vam slučaj jednog prijavitelja nepravilnosti koji je davno prijavio nepravilnost u jednoj gradskoj ustanovi Grada Zagreba. Tretman koji je doživio nakon što je javno istupio bio je očekivan, a vrhunac šikaniranja prema njemu dogodio se kad je dobio otkaz u toj ustanovi i sve to kao što se najčešće događa s objašnjenjem da je svojim javnim istupom naštetio ugled ustanove u kojoj je razotkrio potencijalne nepravilnosti. Poslije iscrpljujuće pravne bitke u kojoj je očigledno potpuno iscrpio put pravne zaštite na redovnim sudovima, konačno je nedavno dobio određenu satisfakciju na ustavnom sudu koji je utvrdio kako je imao pravo javno razotkrivati informacije o nepravilnostima. Jedini problem u čitavoj priči je što je odluka ustavnog suda došla deset godina nakon javnog razotkrivanja nepravilnosti zbog koje je dobio otkaz na svom radnom mjestu. U tom kontekstu iz iskustva ovog i drugih zviždača možemo jasno vidjeti kako sudska zaštita zviždača često dolazi previše prekasno. Stoga kako bismo mogli pratiti sudskom u ovom konkretnom području i zaštite prijavitelja nepravilnosti potrebno je izgraditi sustav evidencije izvještavanja u kojem će sudovi o svim sudskim predmetima voditi evidenciju o kojoj će izvještavati Ministarstvo pravosuđa i uprave, a zatim i pučku pravobraniteljicu koja u svom radu redovito izvještava HS. Dakle, mislim da je ovo ključno. A isto tako ono što sam spomenuo ono oko sekundarne pravne zaštite i njenog plaćanja iz državnog proračuna odnosno da država stane iza prijavitelja nepravilnosti neovisno o imovinskom cenzusu jer to je poruka prema svima onima koji prijavljuju nepravilnosti je minimum koji bi ovaj zakon trebao ispoštovati. I na kraju, zakon nije dovoljno dobar, ali i najbolji zakon ne može zaštititi prijavitelje nepravilnosti ako nam institucije ne funkcioniraju i to sam rekao. Ako nam glavni državni odvjetnik ili glavna državna odvjetnica ako nam državni odvjetnici na nižim razinama, ako nam suci okreću glavu od prijavitelja nepravilnosti, ako mi ne znam imamo situaciju evo spomenuo sam g. Sabljka da gotovo četiri godine službenički sud koji treba o njegovom statusu odlučiti u tri ili četiri mjeseca, mislim da je tako propisano zakonom da se krši zakon i da to traje gotovo četiri godine. To je nedopustivo. I samo će rijetko hrabrih ljudi kakvi je u Hrvatskoj jako malo poput Sabljaka i ostalih naših prijavitelja nepravilnosti pristati na to da ih se proganja, da je ugrožena njihova egzistencija, da evo ne mogu na normalan način funkcionirati dugi niz godina kako bi eto bili ti koji su razotkrili nekakvu korupciju ili nepravilnosti u radu, nezakonitosti u radu ili javnih institucija ili javnih poduzeća itd. Dakle, pričao sam o tome kako me ljudi zovu pa onda mi na kavama daju dokumente, boje se poslati mail, boje se reći nešto preko telefona da ne bi nastradali. To je situacija u kojoj se nalaze prijavitelji nepravilnosti u RH. I mi se nećemo moći obračunati s korupcijom ako puno snažnije ne zaštitimo zviždače, ali ako ne napravimo jednu potpunu reviziju svih postupaka, ali to će se dogoditi uskoro kad preuzmemo odgovornost za Hrvatsku. Da, da, smijte se vi kolega Boriću, doći ćete i vi na tapet, doći ćete i vi na tapet i sve što se radilo sve što se radilo sve ćemo rasvijetliti. Sve ćemo rasvijetliti kolega Boriću. Dakle, znam da vas to boli i ova moja rečenica, ali nitko neće pobjeći od vlastite odgovornosti. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista poštovane zastupnice Vesne Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Prijavitelji nepravilnosti ili kako ih mi kolokvijalno zovemo zviždači tema su o kojoj ne možemo govoriti, a da u isto vrijeme ne govorimo o korupciji jer su upravo zviždači jedan od temeljnih stupova borbe protiv korupcije. I mi često ovdje u Hrvatskoj čujemo kako je u Hrvatskoj nulta tolerancija na korupciju, sve pršti u javnom prostoru od nesmiljene odlučnosti u borbi s korupcijom, a ipak baš svaki zviždač je dobio otkaz, baš svaki. Nijedan nije zaštićen od strane nijedne institucije pa se onda osnivaju udruge, vode se sudski procesi, sve to traje predugo i temeljno je pitanje od čega ti ljudi žive dok traju ti beskonačni procesi pred pravosuđem koje je također često dio te korupcijske hobotnice. Samo ću vas podsjetiti na nedavne slučajeve na Županijskom sudu u Osijeku, nije lijepo gledati suce kako ih odvode u istražni zatvor. Nedavno smo govorili o stečajnoj mafiji, o sprezi stečajnih upravitelja i korumpiranih sudaca i to je onaj dio koji je izašao u javnost. Znači mi očekujemo da će pravosuđe ovako kakvo je sa svim tim problemima koje ima, zaštiti zviždače, a u biti oni su ti koji rade u javnom interesu i zašto bi u državi u kojoj je nulta tolerancija na korupciju uopće trebalo štititi zviždače, od koga i zašto. Očigledno su riječi ono što je na deklarativnoj razini jedno, to su otprilike nekakve želje, željeno stanje, a stvarnost je nešto potpuno drugo. Dovoljno je pogledati što se prijavljivalo pravobraniteljici 2020.g. i sve će biti jasno. Novih prijava je bilo 32, a od toga samo pet se odnosilo na tijela koja nisu državna, 10 se odnosilo na državna tijela, 7 na javne službe, 5 na jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave, 3 na tijela s javnim ovlastima, 2 na pravne osobe čiji je osnivač ili u kojima RH ili jedinica lokalne samouprave ima zasebno ili zajedničko većinsko vlasništvo, svega 5 na poslodavce u gospodarstvu i obrtu. Mogli bi reći kadija te tuži, kadija ti sudi, tako to izgleda. I iz ovog je potpuno jasno zašto zviždačima treba osigurati zaštitu. Ali temeljeno pitanje na koje mislim da ipak još uvijek nismo dobili odgovor je hoće li ovaj zakon koji je pred nama osigurati zviždačima tu potrebnu zaštitu. Pomaka ima ne možemo reći da nema, ali nekako su one mikroskopske, filigranske mada smo već navikli da iz ovog ministarstva nam otprilike tako dolaze promjene mic po mic, ali sada smo u kategoriji bolje išta nego ništa. Ako su baš svi zviždači koji su izašli u javnost za nagradu dobili otkaz i tužbe za klevetu itd., onda se građanima šalje jasna poruka šuti i ne talasaj, zažmiri malo na jedno, malo na drugo, a često i na oba oka. I onda se moramo zapitati tko u biti ruši institucije ove države, oni koji prozivaju sudionike malverzacija ili oni koji sudjeluju u njima i tko ovu državu fetu po fetu demontira? I tko je kriv što 97% građana smatra kako je korupcija raširena i ugrožava vladavinu prava, ruši povjerenje u institucije i društvo u cjelini. U svim istraživanjima već godinama navode pravosuđe, zdravstvo, lokalnu i županijsku vlast kao one institucije javnog sektora u kojima je korupcija najraširenija. I ako se ne varam upravo su to ova tri područja gdje zazivamo te reforme i čekamo ih već predugo, ali pomaka nema. Reforma pravosuđa, zdravstva, javne uprave, teritorijalni preustroj su ključni elementi borbe protiv korupcije. Toga nema i kako stvari stoje neće ni biti u bližoj budućnosti, ako ova vlada u prve dvije godine mandata nije zagrizla u tu kiselu jabuku vjerojatno neće ni u ove zadnje dvije godine. Kada bi opredjeljenje za borbu protiv korupcije bilo iskreno i nedvojbeno, a ne samo deklarativno onda mi danas ne bi ovdje razgovarali o zaštiti zviždača jer ista ne bi bila potrebna. Kada je nedavno otkriveno kako je bilo trgovanja vrijednosnim papirima od strane djelatnika HNB-a prvo pitanje je bilo otkuda novinarima ta informacija, pa to je povlaštena informacija, odavanje te informacije je kazneno djelo. Znači odmah se upiralo prstom na zviždača i optuživalo ga se da je počinio kazneno djelo. To su bile riječi najodgovornijih ljudi u HNB-u. Jesu li to riječi koje ljudi koji su na najvišim funkcijama u državi, koja ima nultu toleranciju na korupciju? Meni se čini da nisu, a evo ovaj tjedan doznajemo da i djelatnik HANFE koji je istraživao cijeli slučaj je također trgovao vrijednosnicama pa je na svoj zahtjev napustio HANFU. Jedno od preventivnih tijela između ostalih koje bi se trebalo boriti protiv korupcije je i Porezna uprava. U zadnjih 5 godina naplaćeno je svega 35 milijuna kuna poreza na imovinu za koju se nije moglo dokazati porijeklo. Znači samo 35 milijuna, izgleda da su u Hrvatskoj svi stekli sve zakonito, legalno i platili sve pripadajuće poreze. Imovinu pojedinih predsjednika uprave javnih poduzeća doznamo tek kada ih privedu, onda stanovi i torbe pune novca niču kao gljive poslije kiše. Kada bi se naplatio porez na svu imovinu za koju nema porijeklo i za koju se ne može dokazati porijeklo onda bi i PDV u ovoj državi mogao biti niži, ali za sada to nije opcija. I kada ćemo mi uistinu povjerovati da je u Hrvatskoj nulta tolerancija na korupciju? Kada se koruptivne radnje i krivična djela povezana s korupcijom procesuiraju, a kazne budu primjerene težini počinjenih djela. Kada zviždači budu uistinu zaštićeni i kada konačno počnu jačati neovisna tijela za borbu protiv korupcije. Bez političke volje to neće biti moguće. Članak 3. ovog zakona je kristalno jasan u tom kontekstu i cilj mu je učinkovita zaštita zviždača tako što će im se osigurati pouzdane načine prijavljivanja nepravilnosti. Kako će se provoditi Članak 9. ovog zakona gdje je pomalo misterij jer npr. zviždačice Maje Đerek vidimo da uz otkaz ujedno idu difamacije, optužbe i medijsko provlačenje po blatu. Unutarnje prijavljivanje nepravilnosti povjerljive osobe, propisani rokovi sve to uistinu dobro zvuči, ali ono što je zanimljivo to je Članak 20. stavak 1. koji kaže da je poslodavac dužan zaštiti zviždača od osvete, a najčešće je upravo poslodavac taj koji se osvećuje zviždaču tako da mu daje otkaz. Kako će to funkcionirati u praksi i to je još jedan mali misterij ovog zakona. Isto tako možemo očekivati i porast prijavljivanja kod pučke pravobraniteljice pa ćemo vidjeti koliko će taj ured u stvari imati kapaciteta kvalitetno obraditi i pružiti odgovarajuću pravnu pomoć svim zviždačima. Članak 26. postavlja određena ograničenja vezano za javno razotkrivanje, ali mi isto tako moramo znati i moramo biti svjesni da dok afere ne dođu u medije ništa se ne događa. Apsolutno ništa, dokaz i u konačnici mi stvarno ne znamo što se događa s tim postupcima. Što se događa s aferom JANAF ili aferom u kojoj bivši ravnatelj HRT-a nije ništa drugo nego nosač torbi u kojima je mito? Ti procesi traju beskonačno, a što se s njima događa javnost će vjerojatno doznati tek za par godina. I na kraju samo ću se osvrnuti na visinu novčanih kazni, o tome se govorilo i u prvom čitanju. Mislim da bi ipak trebalo uvažiti komentare da bi visine kazne trebale biti vezane uz visinu poslovnih prihoda jer ove kazne koje su propisane su premale za tvrtke koje su u kategoriji srednjih i velikih poduzeća, a možda prevelike za ove koji su kategoriji mikro i malih pa možda još razmisliti o tome da se te kazne prilagode visini poslovnih prihoda i ostvarene dobiti. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista, poštovanog zastupnika Darka Klasića.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče HS , poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Korupcija postoji otkako postoji vlast, a korupcija je nažalost i neželjena posljedica vlasti i na neki način proizlazi iz ljudske prirode pojedinca. Imajući u vidu da državne funkcije u ime države obavljaju pojedinci i njihove zlouporabe štete društvu, te drugim pojedincima i njihovim pravima, a osobito pravu na dobru uporabu koju se u najvećoj mjeri ugrožava koruptivnim radnjama. Mehanizmi sprječavanja korupcije oduvijek su bili predmet pravne regulacije, a ona se provodi ovim zakonom. Novi Zakon o zviždačima korak je naprijed u odnosu na postojeći zakon, ali potrebno je još doraditi pojedine članke kako bi se što efikasnije zaštitili i potaknuli prijavitelji nepravilnosti. Ovim prijedlogom zakona poboljšava se postojeći zakonski okvir, a u navedenom području da se prijavljenje nepravilnosti i povrede pravnih pravila mogu ostvarivati i to bez nasilja nad osobom koja upućuje na nepravilnosti. Takvo djelovanje moguće je isključivo ako postoji sloboda izražavanja, ali i prava zviždača da ne trpe osvetu, te sudski mehanizmi zaštite prava tih osoba. Ljudi se često boje izrazit svoje mišljenje zbog straha od reakcije i sankcija od svojeg neposrednog okruženja. U ovom zakonu svakako treba dodatno unaprijedit što je ispušteno zašto je od zlouporabe poslodavca prilikom imenovanja povjerljive osobe jer se često događa da poslodavac imenuje povjerljivu osobu iz kruga bliskih osoba vlasti. Najsvježiji primjer je u Zagrebačkom holdingu, pa u tom pogledu predlažemo da se poveća i broj udjela radnika koji predlažu povjerljivu osobu. Potrebno je također proširiti i krug subjekata za prijavu nepravilnosti kako unutarnjih tako i vanjskih, te na taj način dodatno olakšati kako prijavu nepravilnosti tako i zaštitu prijavitelja nepravilnosti. Nužno je također i zakon izostavit bilo kakve financijske represije prema prijaviteljima nepravilnosti koji prijavljuju i javno razotkrivaju informaciju ako se pokaže da nisu istinite jer prijavitelj neposredno često ne može u potpunosti utvrditi istinitost informacija, a djeluje pri tom u najboljoj namjeri i ukazuje pri tom na sprječavanje moguće štete za cijelo društvo. Predloženi članak kojim se predviđa sankcioniranje destimulirajuće je za prijavitelja nepravilnosti jer se samom prijavom već izlaže mogućoj represiji poslodavca i posljedično ugrožava isto svoju egzistenciju. HSLS sveukupno ovaj prijedlog zakona ipak ocjenjuje pozitivnim s obzirom na nekoliko njegovih načelnih značajki, kao prvo njima se u hrvatsko pravo prenosi europski pravni standard zaštite zviždača koji trenutno, trenutačno je najviši takav standard u pravnim porecima na svjetskoj razini. Kao drugo osnažuje se pravni i društveni položaj zviždača kao pojedinca koji je dosad nerijetko bio u podređenom položaju u odnosu na pojedince ili organizacije u svojem neposrednom najčešćem radnom okruženju. U tom se smislu ovim prijedlogom zakona dodatno povećava prostori ravnopravnosti i nakosi šansi što kao liberali uvijek bezrezervno podržavamo. Kao treće jačanje pravnog položaja i zaštite zviždača osnažuje se de facto još jedan u nizu dostupnih mehanizama borbe protiv korupcije kojom se ako se ne suzbije slabije institucije što su duboki uzroci i nejednakosti u društvu. Kao četvrto ovim prijedlogom zakona obogaćuje se i fond demografskih vrijednosti, što ocjenjujemo osobito bitnim s obzirom na hrvatsku društveno političku tranziciju čija su negativna obilježja nesumnjivo širenje percepcije, bezakonja i kulture oportunizma popularnog zvanog snalaženje. Ovim se prijedlogom zakona se korupcija nastoji suzbiti upravo na mikro razini, razini pojedinca čiji si položaj dodatno osnažuju u odnosu na koruptivne radnje koje nagrizaju povjerenje građana u institucije i dovode do iskrivljavanja vrijednosti i društvenih vrlina bez kojih nema međusobnog povjerenja i suradnje među članovima društva, a posljedično ni učinkovite i produktivne zajednice. Međutim takve pozitivne prakse, te političke i kulturne tradicije ne mogu se zakonom uspostavit preko noći, one se uspostavljaju tek njihovim kontinuiranim prakticiranjem tijekom duljeg vremena, ali ovaj prijedlog zakona smatramo vrlo pozitivnim početnim korakom uspostavljanja odgovarajuće institucionalnog okvira za razvoj antikorupcijske kulture u Hrvatskoj. U tom smislu također smatramo osobito pozitivan plan zakonodavca koji je izričito naveden u ovom prijedlogu zakona, a koji se odnosi na kontinuiranu provedbu edukativne aktivnosti u vezi s primjenom ovog zakona u okviru nove strategije sprječavanja korupcije za razdoblje od '21. do '30. radi jačanja sudske zaštite zviždača uključujući provedbu mjera za unaprjeđenje suradnje koordinacije tijela nadležnih za postupanje po sadržaju, prijave nepravilnosti, te poboljšavanja digitalnog načina podnošenja prijave tijelu nadležnom za vanjsku prijavljivanje. Kao liberali smatramo osobito bitnim da se zakonodavac jasno opredijelio i iskoristio svoje ovlasti predviđenim čl. 2. st. 2. Direktive 2019/1937 o zaštiti osoba koje prijavljuju povrede prava unije koji se ovim propisom prenosi, a kojim se predviđa mogućnost odnosno ovlast svake države članice da u okviru nacionalnog prava proširi zaštitu u pogledu područja ili radnji koji nisu izričito navedeno propisanom navedenom direktivom. Međutim korupcija je i u okviru nacionalne politike uvijek tzv. vlastito dvorište u čijem čišćenju uvijek samostalno odlučujemo, a riječ je o području u kojem uvijek, a nažalost osobito u Hrvatskoj uvijek ima prostora za djelovanje i popravne planove. U tom smislu važno je uzimanje i u obzir i posebnih hrvatskih političkih i društvenih prilika zbog kojih je potrebno dodatno proširivanje područja primjene zaštite zviždača u odnosu na ono predviđeno europskim zakonodavstvom. Bez odgovarajućeg rada sudskih vlasti i pravosuđa nema ni zaštite prava predviđenih ovim zakonom, kao ni političkih ideja koje se odnose na ulogu slobode u uspješnom liberalno demokratskom društvu. Zato pored nedvojbene podrške ovom prijedlogu zakona upozoravamo na to da će bez unaprjeđavanja rada pravosuđa on nerijetko ostati tek mrtvo slovo na papiru čiji je isključivo jamac zaštite pravosuđa koje štiti od zlouporabe i posljedične i sveopće erozije povjerenja u društvo. Hvala.
Hvala lijepa. Gđa. Romana Nikolić ispred Kluba zastupnika Socijaldemokrata, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Svjedočimo već mjesecima da je zemlja zbog ove korumpirane Vlade u rasulu, da je stanje zbog korupcije nepodnošljivo, katastrofalno. Zbog korupcije, nepovjerenja u institucije, administrativne neefikasnosti, zbog izostanka reformi ljudi žive loše, napuštaju našu zemlju. Predsjednik Vlade često ističe da se ova Vlada bori protiv korupcije i kako je borba protiv korupcije izuzetno bitna. A danas imamo na dnevnome redu tzv. Zakon o zviždačima, drugo čitanje koji je jedan od najznačajnijih antikorupcijskih mehanizama, pa je stoga potrebno da zakon bude primjenjiv, brz i učinkovit ali nije, nije bar za prijavitelje nepravilnosti tako da borba protiv korupcije od strane vladajućih ostaje samo na riječima, ali ne i u djelima. Izmjena ovoga zakona samo je kozmetička bez i malo volje da se pomogne prijaviteljima nepravilnosti koji su nakon što su prijavile nepravilnosti u radu ostali bez posla, izloženi su mobbingu, stigmatizirani su, radni sporovi traju godinama. Također izloženi su tužbama za klevetu, iako odredba EU direktiva nalaže da zviždači ne smiju biti tuženi za klevetu ukoliko javno progovore o nepravilnostima ovaj zakon je ne predviđa. Opća praksa naših izmjena zakona u ovom Parlamentu je copy paste niz odredbi EU direktive, ali eto baš ovu odredbu koja bi značajno pomogla prijaviteljima potaknula možda mnoge da javno progovore, osnažila položaj zviždača, zaštitila nije uvedena. U odnosu na Prijedlog zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti kakav je bio predložen za prvo čitanje samo su se dva prijedloga struke, odnosno udruge usvojila. Kako novi Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti ne bi ostao samo na kozmetičkim izmjenama u odnosu na do sada važeći zakon klub Socijaldemokrati predložio je niz amandmana. Preuzak krug tijela kojima se može prijaviti nepravilnost što je u praksi dovelo do zlouporabe od strane poslodavaca pa su prijave koje nisu podnesene točno navedenim tijelima za prijavljivanje nepravilnosti rezultirale osvetom prema prijaviteljima nepravilnosti i nastavno na to neadekvatnom sudskom zaštitom. Zlouporaba imenovanja povjerljive osobe od strane poslodavca na način da se u najvećem broju slučajeva imenuju osobe koje su bliske upravi, ovlaštenim osobama za zastupanje kod poslodavca 20% radnika zaposlenih kod poslodavca vrlo često kontrolira sam poslodavac. Činjenica da se prijava mogla podnijeti izravno nadležnome tijelu za vanjsko prijavljivanje nepravilnosti samo u iznimnim slučajevima, pa slijedom toga i moguće zlouporabe od strane poslodavaca kojima su odbijali prijave nepravilnosti kao neosnovane, a isto tako poslodavci nakon prijave nepravilnosti u otkazu navedu neku povredu radne obveze samo da bi prikrili motiv otkaza. Predug rok za rješavanje od strane nadležnoga tijela za vanjsko prijavljivanje nepravilnosti zbog kojega prijavitelju nepravilnosti može nastati nenadoknadiva šteta. Zbog vrlo malog broja podnesenih tužbi radi zaštite prijavitelja nepravilnosti, te činjenice da nije donesena niti jedna barem prvostupanjska presuda u postupcima zaštite zviždača, nepostojanje sudske prakse. Javnosti potencijalni prijavitelji nisu dovoljno upoznati sa sustavom zaštite prijavitelja nepravilnosti i učinkovitošću do sada važećega zakona. Također kako je navedeno predmetna direktiva već je dugo na snazi, a iz ovoga prijedloga zakona proizlazi da neće biti isto zaštićeni prijavitelji nepravilnosti po ova dva zakona. Dakle, predlagatelj zakona kasni sa usklađivanjem, donošenjem zakona s čime su prijavitelji nepravilnosti po dosadašnjem zakonu itekako stavljeni u nepovoljniji položaj. Cilj zakona treba biti da se prevenira osveta prema prijaviteljima nepravilnosti, a ne da zakon represivno djeluje, tek kada se osveta dogodi. Potreban je društveni konsenzus. Kako je prijavljivanje nepravilnosti ne samo potrebno, nego i poželjno potrebno je osnažiti zviždača. Svakodnevno se ističe kako je borba protiv korupcije izuzetno bitna. Ovaj zakon je jedan od najznačajnijih antikorupcijskih mehanizama, pa je stoga potrebno da zakon bude primjenjiv, brz i učinkovit. Ono što također klub Socijaldemokrati predlažu, a da se uzme i u obzir, a nije obuhvaćeno zakonom ostaje također i otvoreno. Pitanje što štiti prijavitelja nepravilnosti nakon što je sve utvrđeno i dokazano, a nepravilnosti ispravljene, otklonjene. Do jada vrijedi ta vremenska zaštita? Što ako se utvrdi da nema nepravilnosti da li i tad vrijedi zaštita prijavitelja nepravilnosti? Koji je općenito rok zaštite nakon završenog procesa? Smatramo da zaštita mora vrijediti duži vremenski period. Prijedlog novoga članka također je i potreban osnivanju Fonda za zaštitu prijavitelja nepravilnosti koji bi na neki način zaposlio zviždače do povratka na njihov posao i plaćao im mjesečnu naknadu bez imovinskog cenzusa. Naime, dosta često se daju otkazi radi skrivenoga ponašanja kod kojih zaposlenik nema pravno-novčanu potporu sa Zavoda, pa smatramo da je ovo nužno. Treba razmisliti i o modalitetima besplatne sekundarne pravne pomoći za zviždače u suradnji sa institucijama koje se istim bave, te omogućiti proširenje primarne pravne pomoći. Klub Socijaldemokrata 29. ožujka održao je press konferenciju u Kutini u gradu u kojem je cijela priča zapravo i započela kada je prošle godine Adrijana Cvrtila prijavila svoga nadređenog zbog nepravilnosti u radu i time postala simbol borbe protiv korupcije. I u Kutini i sada u ovom Parlamentu pozivamo i Vladu i sve ostale zastupnike kako iz redova vladajućih, tako i oporbenih klubova da prihvate naše amandmane koje smo u suradnji sa pravno-stručnim osobama kao i sa svima onima koji su zaista ustali protiv korupcije na svome radnome mjestu predložili amandmane jer ćemo time dati odgovarajući zakonodavni okvir za sve te slučajeve, a dizanjem ruke za te amandmane dokazati da se zaista i borimo protiv korupcije. Isto tako prijavitelji žele ukazati na nepravilnosti i zbog svega što im se dogodi nakon toga požale. Na taj način gledajući primjere mnogi od njih teško se odlučuju za ukazivanje korupcije u svome okruženju. Zato sada imamo priliku to i promijeniti.
Hvala lijepa. Sada je na redu gospođa Dalija Orešković ispred kluba zastupnika CENTRA i GLAS-a jer dok se očisti imam potrebu reći jednu stvar. Ima nas sve zajedno 14 ovdje u Saboru, od kojih 11 žena i 3 muškarca što je suprotno udjelu spolnom u Saboru. I dragi moj Davorko nismo izgubili bitku, izgubili smo rat. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] A došao je još jedan? Hvala generale. Izvolite. Trebao je general da popravi prosjek.
Pa dobro, sad kad smo krenuli ovako neformalno onda ću se ja nadovezati pa konstatirati činjenicu da imamo više sutkinja nego sudaca, da i u Državnom odvjetništvu imamo više žena nego muškaraca, a kako je ovo jedan antikorupcijski zakon onda je primjereno da o njemu raspravlja više zastupnica nego zastupnika. Možda su žene kada govorimo o pravosuđu i borbi protiv korupcije nešto malo hrabrije. No, da krenemo na samu suštinu kao što sam rekla u samom uvodu odnosno prilikom traženja stanka ovo dosta nije zakon o zaštiti zviždača, čak se tako niti ne zove, zove se Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti. I kada pogledamo kakva je njegova struktura, kakva je njegova konstrukcija onda je jasno zašto smo već u samom nazivu, a kaže ona stara latinska izreka nomen est omen, potpuno promašili bit i svrhu. Kaže se da se ovim zakonom uvodi sustav za lakše, sigurnije i dostupnije prijavljivanje. Pa to nikada nije ni bio problem. Zviždači su i prije imali mogućnost prijavljivanja i nije ih ta prijava sama po sebi ugrožavala, ugrožavalo ih je ono što se događa nakon nje. Tome se zakon trebao posvetiti, a nije pa sada imamo koncept na kojem inzistira EU po kojem se težište kome se prvom obraćaš kad ponosiš prijavu stavlja na neke kako mi to zovemo povjerenike, povjerljive osobe, rekla bi ljude bez imena, prezimena i bilo kakvog ozbiljno autoriteta. Naime, ja vjerujem da negdje u nekim državama takav koncept možda i funkcionira, ali u Hrvatskoj sasvim sigurno ne. Kod nas se u pravilu prijavljuju, ako se prijavljuju, oni koji se za to odluče teška koruptivna kaznena djela. Njih ne radi na nižim razinama u strukturi nego članovi uprave, ministri, dakle nositelji onih teških, velikih odluka. Nije logično da u bilo kojem sustavu, ajmo pričati o nekom trgovačkom društvu, ajmo o pričati o državnim nekretninama, ajmo malo pričati i o Maji Đerek. Dakle, nije logično da će državne nekretnine imati svoju povjerljivu osobu koju je postavila uprava, potpuno nebitno tko ju je predložio i da nakon toga Maja Đerek kao zaposlenica državnih nekretnina toj povjerljivoj osobi podnosi prijavu pri tom povjerljiva osoba niti nema ulogu, nema ovlast ispitivanja sadržaja te prijave i njezinog rješavanja već ima jedan jedini zadatak da tu prijavu proslijedi dalje. Dakle, samo smo dodali jednu stepenicu. Ili Maja Đerek može odlučiti da svoju prijavu podnese pučkoj pravobraniteljici koja će manje-više napraviti to isto. Tu prijavu evidentirati i proslijediti dalje nekome na nadležno postupanje. Dakle, ono što se prije moglo napraviti izravno, e sada se radi preko nekoliko mehanizama prelijevanja posuda. Nije moje nego je tvoje, evo ti sad uzmi prijavu pa ju riješi, a svi skupa ćemo ju nekoliko puta u nekoliko evidencija popisati. Za mene je ovo zakon o popisivanju zviždača. Jer i ono što se kao navodi da se štiti pravo na zaštitu kako je definirano ne može se ostvariti samo po sebi, nikakvim automatizmom. Ponovno se može ostvariti samo u sudskom postupku koji traje. A da bi u tom trajanju zviždač ili prijavitelj nepravilnosti moga uspjeti mora imati adekvatnu stručnu, profesionalnu, pravnu pomoć koja košta onoliko koliko je propisano tarifom Hrvatske odvjetničke komore. I sad vi zamislite jednu Maju Đerek protiv koje državne nekretnine mogu pokretati nebrojeno puno postupaka ili Adrijanu Cvrtilu koja je u istoj takvoj situaciji. Dakle, one su prijavile nepravilnost u javnoj tvrtci u kojoj su radile, jedna je državna, druga je gradska. Obje su ostale bez prihoda, obje su bez egzistencije, obje imaju čitav niz sudskih postupaka koje moraju financirati same, a pri tom i državno poduzeće državne nekretnine i komunalna gradska tvrtka plaća svoje odvjetnike odnosno plaćamo ih svi mi da se bore protiv onih koji su prijavitelji korupcije. Dakle, takav zakon nam je zapravo više smetnja nego što od njega ima koristi. E sad, ne ulazeći u to što mi moramo prenijeti u naše nacionalno zakonodavstvo da bismo zadovoljili direktivu EU to ne znači da ne možemo mi sami nešto nadodati i nešto nadograditi. Ja unaprijed najavljujem da ću podržati i glasati za sve oporbene amandmane pa tako i za ovaj fond o zaštiti prijavitelja nepravilnosti neovisno što zapravo imam jednu drugu i drugačiju ideju. Moja je ideja da kad već imamo pučku pravobraniteljicu kao tijelo koje je nadležno za provođenje ovog zakona da joj onda damo i ovlast da ona sama utvrdi na temelju podnesene prijave ili javnog otkrivanja nepravilnosti da je netko zviždač. Dakle, da mu prizna status zviždača i da mu odredbama ovog zakona koje kažu nešto o privremenim mjerama, da ta činjenica da je netko dobio status zviždača zato što ga je kao takvim priznala pučka pravobraniteljica može u sudskom postupku u roku od 8 dana dobiti privremenu mjeru. A privremena mjera je već onog sadrža se priliči situaciji u svakom pojedinom slučaju. E što bismo time dobili? Dobili bismo jednu vrlo interesantnu situaciju koja se između ostalog odnosni i na onaj spor oko retroaktivne primjene ovog zakona. O čemu točno pričam? To je bio veliki, veliki problem tijekom prvog čitanja jedan od onih na koji su najviše upozoravali zviždači. Dakle, ako dobro i pažljivo pogledate prijelazne i završne odredbe kaže se ovaj zakon stupa na snagu od 8 dana od, 8 dana od dana objave što je uobičajeno. U tom trenutku prestaje važiti onaj zakon stari, što je isto tako uobičajeno i svi oni postupci koji su pokrenuti na temelju starog zakona dovršit će se po odredbama tog starog. E sad ja postavljam jedno malo provokativno pitanje. Što će biti, jer na to novi zviždači ovog trena računaju. Mnogi od njih čekaju da novi zakon stupi na snagu, zakon stupi na snagu kao povoljniji navodno, pa će onda podnijeti svoju prijavu. Ja nisam sigurna kako će njih naš pravosudni sustav tretirati jer sam vidjela svakakva tumačenja. Ako smo po nečemu kao država poznati, poznati smo po neujednačenoj pravnoj praksi. Hipotetski što se može dogoditi? Može se dogoditi to da neko tijelo kaže pa dobro vi ste pravili nepravilnosti, jest da je novi zakon stupio na snagu, međutim vi prijavljujete nešto što se dogodilo prije nego što je zakon stupio na snagu, pa vam zapravo pravo na zaštitu na temelju tog zakona niti ne pripada. Time će HDZ obrisati teoretski sve moguće potencijalne zviždače i prijavitelje nepravilnosti sa scene jer će u jednom trenu shvatiti da ih više ne štiti. Možda za koruptivne radnje za koje će se tek saznati ili koje će se tek dogoditi u budućnosti. E sad da bismo to sve skupa izbjegli i da bismo napravili jedan kvalitetan iskorak, mislim da trebamo zauzeti jedan koncept po kojem je netko zviždač na temelju činjenice da je nešto prijavio. Dakle, ako si podnio prijavu nebitno kada 2001., 2005. bilo koje godine ako nije nastupila zastara onda nema smisla, dakle ti si de facto zviždač, ti si zviždač na temelju toga što si nešto javno razotkrio ili nešto prijavio neovisno kada, kao što je netko branitelj iz Domovinskog rata na temelju činjenice da je u ratu sudjelovao i da je državu branio, a svi zakoni kojima se priznaje status branitelja i prava koja iz toga proizlaze svi to znamo, kad su donijeti? Donijeti su nakon rata. Pa mi smo u ovom sazivu HS-a mijenjali te zakone i priznavali statuse ljudima za nešto što se dogodilo prije 20 godina i nemojte mi sada tvrditi da ne možemo novim zakonom zaštititi zviždače koji su na nešto ukazivali prije dvije ili tri godine, samo je stvar političke volje. I meni je jasno da te volje HDZ nema, ali nije istina da ne postoje neka vrlo jednostavna i vrlo praktična rješenja. Zato sam rekla tri temeljne stvari. Prvo, zviždač na temelju onoga što si napravio, a zakon će ti to priznati, dajmo pučkoj pravobraniteljici ovlast da pročita prijavu, da pročita javno razotkrivanje, da kaže, da ti si zviždač stavljam te u evidenciju, kad ti izdam potvrdu da si zviždač odi s tim na sud i u roku osam dana ishodi svoju privremenu mjeru. Onda nam neće trebati fond za zaštitu zviždača jer će čovjek imati svoje prihode i istovremeno pučka pravobraniteljica mora imati ovlast da dodjeljuje obranu odnosno zastupanje odvjetnika po službenoj [[Upadica Radin: Vrijeme.]] dužnosti na teret proračuna RH. Jedino je to javni [[Upadica Radin: Hvala.]] interes, sve ostalo je puka fasada. Hvala.
Gospođa Katarina Peović Klub zastupnika HSS-a i RF-a. Izvolite.
Dobar dan svima. Svakako je ovdje u raspravi rečeno dosta toga, no ja bih obratila pažnju i stavila naglasak na jedan specifični aspekt koncepta zviždača, no prije svega želim reći da ono što se ovdje čulo u raspravi uistinu zabrinjava i zapravo nas dovodi u situaciju, a pomno sam slušala izlaganja HDZ-ovih zastupnika i zastupnica donosi nas u situaciju da se zapravo priupitamo i oko motiva ovakvog zakona i onog što se ovdje željelo učiniti. Ono što ste mogli čuti u raspravi, vjerujem da ste i vi to čuli je da je riječ o zviždačima koji imaju sumljive motive, koji prijavljuju onda kada se najavljuje sistematizacija radnih mjesta, pa tako žele spriječiti svoj otkaz, ovdje se prijavljuje neki su spominjali čak i neke sotonske zakone, moram priznati o čemu se tu tek radi, ali očito je da je nešto strašno loše na strani tih zviždača koji nešto prijavljuju i da bismo mi trebali obratiti pažnju, evo državni tajnik je rekao da tu ima svega i svačeg, da se ljudi onda za to hvataju, mediji se za to hvataju, a ne možemo dokazati zašto je neko prijavio, koji su njegovi motivi. I jako mi je drago da se tako rasprava odvila zbog jednog specifičnog trenutka koji se ovdje pokazuje, a to je potpuno nerazumijevanje odnosa snaga između prijavitelja i onog kojeg on prijavljuje i to je specifičnost ovog zakona, a to je specifičnost mnogih zakona i mnogih situacija u Hrvatskoj, a obratit ću pažnju na radni aspekt koji je ovdje izuzetno važan. Jel što se dešava onom koji prijavljuje? On gubi radno mjesto, to je ključna stvar koja se može desiti onom tko prijavljuje, ili se njemu prijeti otkazom ili on gubi radno mjesto i onda retrogradno mora dokazivati koji su njegovi motivi, da li je on imao nešto protiv, da li je on imao skrivene motive, zašto je on prijavio nepravilnosti, zašto je šutio prije kao da nije temeljno pitanje postoji li nepravilnost ili ne postoji. Potpuno su irelevantni motivi onog koji prijavljuje. I zato mi je jako drago, cinično kažem, da se to pokazalo u ovoj raspravi zato što će se to pokazati i u raspravama o zakonima koji su vezani uz radno zakonodavstvo jer se ovdje u potpunosti ignorira činjenica da je radnik onaj koji je slabija strana u toj ugovornoj obavezi. Radnik je taj koji treba biti zaštićen i to je očito nije jasno niti zakonodavcu dok piše zakon o radu. Njemu se čini da je riječ o dvije ravnopravne jedinice koje trebaju imati ravnopravne i jednako snažne pravne mehanizme zaštite. Ne, radnik je onaj koji je slabija strana i njega treba zaštititi. I u ovoj situaciji od udruga znači zviždače smo dobili upravo upozorenje da se u ovim preinakama zakona nedovoljno na to obratilo pažnju. Naravno da se nedovoljno obratilo pažnju kad smo u uvodnim izlaganjima čuli koji su to sve motivi jel tih ljudi koji to prijavljuju. No, dakle rekla sam da bi se koncentrirala na radno pravo iako naravno postoje i druge dimenzije ovog zakona zlouporaba imenovanja povjerljive osobe od strane poslodavca, predug rok za rješavanje od strane nadležnog tijela za vanjsko prijavljivanje nepravilnosti, činjenica da se prijave može podnijet izravno nadležnom tijelu za vanjsko prijavljivanje nepravilnosti samo u iznimnim slučajevima, pa slijedom toga je i moguće zlouporaba, imamo od strane poslodavca koji su ili odbijali prijave nepravilnosti kao neosnovane ili ono do čega sad dolazim jel nakon prijave nepravilnosti davali otkaz, a otkazi se nikad naravno nisu opravdavali zviždačima jel odnosno samom aktivnošću zviždača nego su se prijave odnosno otkazi motivirali odnosno objašnjavali svim drugim mogućim sredstvima, pa tako imate u Bauhausu radnika koji se javio biti sindikalni povjerenik, koji je upozorio da bi radnici trebali u 4 sata popodne odlaziti kod kuće nakon svoga radnog vremena, počeo odlaziti kod kuće nakon 4 sata i nakon toga počelo je zlostavljanje ili mobing poslodavca najprije seljenjem na druga radna mjesta, a u konačnici i otkazom pod optužbom da je radnik nešto ukrao. I to je situacija koju radnici imaju na svakodnevnoj bazi. Znači u svakom slučaju umjesto ove skepse i ovog socijalnog darvinizma koji smo dobili sa ove strane trebamo onome koji prijavljuje apriori vjerovati kao što se treba vjerovati žrtvi koja prijavljuje nasilje, a onda treba pogledati o čemu se radi odnosno treba ući u meritum stvari, ali primarno je da se zaštiti onaj koji prijavljuje jel i to ovdje nismo dobili, a iz slikovitih obrazloženja smo dobili uvid kakvo je mišljenje znači i samog zakonodavca prema onima koji prijavljuju. Znači imate inače u Zakonu o radu čl. 134. znači zaštita dostojanstva radnika, no tu se uglavnom radi o onom što je naslov ovog članstva, znači dostojanstvu radnika, nema dovoljnog razrađivanja znači teme prijavljivanja kada znači radnik prijavljuje zato da bi zaštitio javno dobro, ali to je ono što vrlo često nalazimo bez obzira na ovaj socijaldarvinističke opise zviždača kao onih koji gledaju svoju korist baš nalazimo suprotne primjere u praksi. Nalazimo primjere ljudi koji prijavljuju mimo svoje osobne koristi koji zapravo riskiraju svoje radno mjesto i svoje živote bez obzira što im to ne donosi apsolutno nikakvu korist, ljude koji odlaze u 4 sata s posla, evo to je taj hrabar radnik koji je završio bez radnog mjesta na koncu nikad riješeći svoj spor sa zakonodavcem. Dakle, ono što bi trebalo činiti je da se radnika kao slabiju kariku u tom odnosu zaštiti. Osim znači same dimenzije radnog zakonodavstva koji kažem on je djelomično se dotiče Zakona o radu toga, ali ne u toj dimenziji, što je i razumljivo jel. Trebalo bi naravno obratiti pažnju i na zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda ili sloboda govora, što je znači Europska konvencija za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i postavila kao okvir i ovom zakonu, no opet i ovdje negdje, pa čak i u zakonskim obrazloženjima možemo naići na jednu opasnu opet jel društveno uvjetovanu sumnju u to što radnik uopće ima govoriti, ono što se ne govori je da često i posebnim pravilnicima, stegovnim pravilnicima u pojedinim institucijama imate sprječavanje radnika, pa tako i na fakultetima čemu svjedočim jer je na mom fakultetu tako, pravilnicima stegovnim se pokušava ljude ograničiti da javno u medijima izlaze sa pojedinim skandalima, sa nekakvim pričama o zaštiti javnog dobra. Znači imali smo situacije kada profesori izlaze u javnost i pokušavaju upozoravati na štetne ugovore recimo između njihove institucije i neke privatne, nekog privatnog fakulteta ili nekog drugog fakulteta da se onda njih optužuje jer su oni praktički odali ugovornu tajnu odnosno dogovore koji su tajni i tu vidimo da se javna institucija tretira kao korporacija. Ni u korporacijama ne bi trebalo postojati, zaštita korporacije od radnika koji imaju potrebu izaći u medije i nešto reći o nečemu što je javno dobro, o nečemu što bi trebalo zaštititi, a kamoli na fakultetima, ali evo mene zanima i možda mi to državni tajnik može odgovoriti ako će imati konačno izlaganje. Mene zanima kada institucije znači imaju svoje pravilnike o stegovnim postupcima u kojima zabranjuju radnicima da govore u medijima o nekim aspektima poslovanja institucije koja je javna institucija, kako se to gleda u odnosu na ovaj zakon, da li će taj stegovni pravilnik imat nekakav prioritet jel, da li ćemo onda obrazlož, mislim pretpostavljam da ne jer zakon je ipak jača, ima jaču težinu, ali onda bi se isto tako javnoj upravi trebalo i državnoj upravi trebalo uputiti jedan tip možda upozorenja da ne stavljaju takve stvari u svoje, u svoje pravilnike o stegovnim postupcima jer baš kako je rečeno, pa i u ovom obrazloženju zakona radnik treba imati obavezu prijavljivanja nečeg ako misli da je oštećeno javno dobro. Znači naša je obaveza da mi prijavimo ono što je javno dobro i što svima nama koristi jel, tako da mislim da bi trebalo upravo suprotno jel oni koji ne prijavljuju, koji nemaju potrebu reć da je nešto loše za sve nas jel bi trebali bit diskreditirani, a ne obrnuto.
Gđa. Jakšić, gđa. Vupora, Jakša Antolić Vupora će govoriti u ime Kluba zastupnika, gospodin [[Upadica iz klupe: Gospodin Jakšić]] , gospodin Jakšić Antolić Vupora govorit će [[Upadica iz klupe: Gospodin Jakšić i Antolić Vupora]] Oprostite [[Upadica iz klupe: Sve okej]] Sa svim tim, pitanje je bilo o spolovima, pa me malo zbunilo.
Hvala potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Onda znači kolegica Vupora i ja moramo razmijeniti što želimo raspravljati, ja ću iz ženskog kuta, ona iz muškog da budemo u tragu ove najave [[Upadica: Je, može.]] malo se šalimo. Dakle, ono što moramo naglasiti u ime Kluba SDP-a je da je velika šteta što ovaj cijeli paket antikorupcijskih zakona za koje svi vjerujemo da bi zajedničkim naporima trebali donijeti bar male pomake u percepciji korupcije u RH jer znamo koliko tu loše i slabo stojimo i koliko građani vjeruju u naše institucije, raspravljamo i nakon toga donašamo u jeku velikih korupcijskih afera, neke se provlače već godinu, dvije počevši od Rimac i da sada ne nabrajamo JANAF i sve ostalo uz onaj dodatak gdje dolazi i ovaj zakon kada imamo raspravu o rekonstrukciji vlade na način da prvo moramo utvrditi tko od ministara je pod istragom, tko nije pod istragom. I sigurno da u svom tom kolopletu kad mi izađemo sa svojim rasprava jer sad se kao nešto borimo protiv korupcije svako normalan će si postaviti pitanje koga vi farbate, što poduzimate, što mislite poduzimati jer trkeljate o zakonima, a zapravo praksa svakodnevna u javnosti pokazuje nešto sasvim drugo. Ono drugo što svakako bi željeli naglasiti u ovoj današnjoj raspravi je da bismo isto tako si trebali priznati kako su dosadašnje zviždačice i zviždači u RH prolazili, počevši od gospođe Lepej, gospođe Balenović pa do relativno svježih primjera koje imamo i u slučaju grada Kutine sa gospođom Cvrtilom, pa onda nešto što se sad pojavilo nakon 10, 12, 13 godina sudovanja sa gospodom Klarićem koji je bar dobio neku satisfakciju i s gospodinom Osmanovićem koji nažalost nikad neće dobiti satisfakciju i naravno da si svako postavlja pitanje što ćemo mi sad toliko dramatično i famozno napraviti da bi zviždači dobili drugačiji i bolji status i da bi doista ti zviždači bili doprinos tome da imamo jednu adekvatniju i snažniju borbu protiv korupcije koja očito u ovoj zemlji postoji na svim razinama. Ono što tu svakako bismo željeli dodati da smo blago razočarani jer smo podržali prvo čitanje ovog zakona uz najavu da ćemo pozorno pratiti što će se prihvatiti od nekih prijedloga oporbe, što će se prihvatiti od prijedloga pučke pravobraniteljice, da tu nažalost od prvog do drugog čitanja nije napravljen nekakav iskorak koji smo svi zajedno očekivali. I dalje imamo situaciju da jedino što slijepo pratimo kao mantru je da slijedio europske direktive i s tim apsolutno nemamo nikakav problem jer smo dio europske zajednice ali isto tako nismo bili spremni uzeti u obzir da neke probleme u svoj zakonodavnom i ustavnom okviru imaju i neke druge članice EU poput Portugala koje onda nisu slijepo slijedile samo europske direktive nego su posložile sustav onako kako je bilo prikladno sa njihovim zakonodavnim okvirom. Tako da danas imamo raspravu o drugom čitanju zakona gdje pučka pravobraniteljica prva veli da u puno toga se postavlja pitanje što će uopće ona moći napraviti u skladu sa ovlastima koje ima. Puno toga skreće pažnju da bi se možda ipak još trebalo pokušati popraviti, a i za puno toga ako ne uzmemo u obzir sve što je rekla pučka pravobraniteljica svatko od nas bez obzira koliko ga ta tema zanima i koliko je spreman duboko ući u nju može shvatiti da je ostalo još jako puno toga nedorečeno. Od sekundarne pravne pomoći do psihosocijalne pomoći, do toga da i dalje izbjegavamo gradaciju kažnjavanja za određene krive radnje jer mislim da se svi možemo složiti ako neka tvrtka ili javni sustav ima nekoliko milijardi eura prihoda, pogotovo ako se radi o privatnom kapitalu, da nekakva kazna od 50.000 kuna nije nešto što će ga spriječiti u svom naumu. I tako da ispred Kluba SDP-a još jedanput naglašavamo da smatramo da ono nije dovoljno kao krajnji antikorupcijski paket, da ni ovaj zakon nas neće dovesti u onu ružnu situaciju da se nekom desetgodišnjim odmakom radimo inventuru gdje su završili neki ljudi koji su tada bili hrabri boriti se protiv određenog sistema i da za krajnju podršku ili ne podršku zakonu ćemo pričekati što će se od naših amandmana koje smo spremili do samoga glasanja prihvatiti. Hvala lijepo.
Hvala gospodine Jakšić i sada gospođa Antolić Vupora. Izvolite gospođo.
U najmanju ruku je žalosno što doista cijela oporba grmi o onome što nam je bilo obećano da će se od jednog od prvog do drugog čitanja uvrstiti, uključiti u ovaj konačni prijedlog zakona. Dakle, od Odbora za Ustav, od Odbora za ljudska prava, od pučke pravobraniteljice svi ti sastanci sa udrugama nisu nagovorili predlagatelja da sluša i da jednostavno otvori vrata da zviždači, a ne cinkaroši budu adekvatnije zaštićeni. Nije im omogućena zaštita života, nije im omogućena psihosocijalna pomoć. Dakle, niz mehanizama koji bi olakšali život zviždačima jednostavno je došlo pod upitnik i strah građana kojih je, koji je danas evidentan i koji će spriječiti da se milijuni kuna uštede u državi, nama, proračuna koji bi bili mogli biti upotrijebljeni za sve ono što danas građanima treba, biti će zamračeni u nekim privatnim sferama. Dakle, neopisivo je žalosno što je Ankica Lepej sinonim za buduće zviždače. Ništa im se posebno drugačije i bolje neće dogoditi jer će imati skupocjen auto. Dakle, ta razlika između primanja nekoga će biti ključna razlika da se netko usudi ili ne usudi prijaviti. Dakle, taj čovjek koji ima malo viša primanja ili malo prosječna primanja onaj neće biti zapravo omogućen neće biti u mogućnosti prijaviti. Vi takvim načinom diskriminirate i onemogućavate barem polovici hrvatskih građana da uopće postanu oni koji će se usuditi istupiti, to je diskriminacija. I stoga smo s pravom razočarani da jednostavno ono što nalažete pučkoj pravobraniteljici postane djelo koje će činiti razliku od onoga što je bilo u životu Ankice Lepej. Najradije bi rekla ajmo imati minuti šutnje, nemam riječi na jednostavno autistički način da se na nekoliko odbora ponavljane zahtjevi i činjenice nisu uključile u prijedlog drugog čitanja i obećanje da će se uključiti. Nemam riječi i ostanem zapanjena i dalje time što jednostavno isključujete pola hrvatskih građana, ako ne i više i s mogućnosti da uštede ovoj državi milijune. Hvala lijepo.
I vama. Gospođa Urša Raukar Gamulin govorit će ispred Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem. Opće je poznata činjenica da živimo u državi u kojoj korupcija u visokom postupku naprosto prihvaćen društveni obrazac ponašanja. Broj ministara koji dolaze u Mercedesima, a odlaze u maricama zastrašujuće je velik i ukazuje na sistemsku korupciju od vrha vlasti koja se širi u sve pore i sve slojeve ovoga društva. Također je općepoznata činjenica je prvi razlog enormnog iseljavanja naših potentnih mladih generacija upravo korupcija. Također je činjenica da za borbu protiv korupcije u državnom proračunu za 2022. predviđeno nekih bijednih nekoliko tisuća kuna. Katastrofalnu situaciju sa korupcijom kao što sam već rekla dobro oslikava i činjenica da ova vlada u Strategiji sprečavanja korupcije za razdoblje od '21.-'30. kao cilj si zadaje smanjenje korupcije na 80%. Zbog toga i ne čudi podatak da ¾ građana smatra da vlada nije uspješna u borbi protiv korupcije, ali vjeruju da obični ljudi mogu pokrenuti promjene u borbi protiv korupcije. I upravo zbog toga je ovaj prijedlog zakona o zviždačima jedan od najvažnijih alata u borbi protiv tog zla koje razara i rastače ovo društvo već desetljećima, to je jedan od najznačajnijih antikorupcijskih mehanizama pa je stoga potrebno i neophodno da zakon bude i primjenjiv i učinkovit. Cilj zakona bi trebao biti sprečavati osvetu prema prijaviteljima nepravilnosti te im osigurati zaštitu. Iz dosadašnjih primjera podnesenih tužbi za zaštitu prijavitelja nepravilnosti vidimo da je dosadašnji zakon bio tek pokušaj da se to područje normira i regulira, ali zaštita zviždača nije zaživjela u praksi. Stoga je važno donijeti zakon koji će omogućiti adekvatnu zaštitu zviždačima i novim zakonom mora se ostvariti načelo zaštite legitimnih očekivanja prijavitelja nepravilnosti. Treba naglasiti da su otvoreni i pristupni pregovori RH OECD-u detaljni postupak procjene će biti pripremljen pod uvjetom da se potvrdi privrženost vrijednostima, viziji i prioritetima koji se održavaju u OECD-ovoj izjavi o viziji povodom 60. obljetnice i izjavi Ministarskog vijeća usvojenoj prošle godine. Jedan od prioriteta OECD-a je da se uspostavi upravo učinkovit sustav zaštite prijavitelja nepravilnost. Cilj zakona treba biti da se prevenira osveta prema prijaviteljima nepravilnosti, a ne da zakon represivno djeluje tek kada se osveta i dogodi. Potreban je društveni konsenzus kako je prijavljivanje nepravilnosti ne samo potrebno nego i poželjno društveno ponašanje. Stoga treba naći način da se i kako bi se zaista i nagradilo sve ove, samo sekundu, malo mi je pobjegla, ne želim trošiti papir pa onda mi se dogodi, dakle potrebno je nagraditi rekla sam tu sam stala, nagraditi prijavitelje nepravilnosti koji prijave nepravilnost onda kada se nepravilnost otkloni jer takva vrsta ponašanja donosi korist i poslodavcu, a naravno i u konačnici i cijelom društvu. Kako novi Zakon o zaštiti ove dakle ove o kojem sada taj konačni prijedlog o kojem raspravljamo ne bi ostao samo na ipak moram reći kozmetičkim izmjenama u odnosu na do sada važeći zakon, predlažemo unijeti sljedeće izmjene, dakle zakonom uopće nije propisan način na koji se postupa nakon što se utvrde nepravilnosti i koji je način njihovih uklanjanja. I zato smatramo da bi se trebao propisati i način postupanja nakon utvrđivanja nepravilnosti kao i rokovi rješavanja jer inače nažalost taj zakon neće postići svoj cilj. Svakako je potrebno izričito zabraniti otkaz kao osvetu kod prijavljivanja nepravilnosti, zatim potrebno je zabraniti davanje i opomene pred otkaz, odnosno upozorenja na obaveze iz radnog odnosa jer često poslodavci daju opomene pred otkaz ugovora o radu kako bi uplašili radnika, te isti naravno uslijed toga odustaje od daljnjih prijavljivanja nepravilnosti. I poznato je da su poslodavci upoznati sa financijskim stanjem radnika, pa se opomena pred otkaz može iskoristiti kao prijetnja ili kao ucjena. Također mora se predvidjeti zabrana davanja poslovno uvjetovanog otkaza, tzv. tehnološkog viška jer poslodavci često koriste taj institut kako bi se prikrilo da zapravo daju otkaz radniku koji je prijavljivao nepravilnosti. Smatramo da se izrijekom treba propisati da se prijava nepravilnosti ne smatra povredom čuvanja poslovne tajne, a ni ostalih tajni na primjer profesionalne, službene itd. Svakako bi trebao povećati se broj udjela radnika koji biraju povjerljivu osobu zbog činjenice da poslodavac često može lako iskontrolirati 20% radnika. Također potrebno je naglasiti da postupak mora biti povjerljiv kako radnici ne bi birali povjerljivu osobu koju im nametne poslodavac. Potrebno je proširiti i mogućnost prijave nepravilnosti kod unutarnje prijave nepravilnosti i na sva druga tijela kod poslodavca koja su po internim aktima dužna i ovlaštena zaprimati prijave nepravilnosti, prijave koruptivnih radnji ili prijevara. Na primjer to već je spomenut povjerenik za etiku ili osoba ovlaštena primati i rješavati pritužbe vezano za zaštitu dostojanstva radnika sukladno članku 134. Zakona o radu. A ukoliko se prijave odnose na nepravilnosti, sumnja na koruptivne radnje ili prijevare. Naime, često radnici prijavljuju nepravilnosti i drugim tijelima kod poslodavca, što iz neznanja, a što zbog činjenice da nema imenovane povjerljive osobe kod poslodavca ili istoj na žalost ne vjeruju. Stoga je potrebno proširiti krug osoba za podnošenje prijave nepravilnosti, te na taj način i proširiti zaštitu zviždača. Zakonodavac upravo ovakvim uskim propisivanjem nadležnih osoba onemogućuje adekvatnu zaštitu. Također, nije propisano postupanje u slučaju kad kod poslodavca nije imenovana povjerljiva osoba, pa je to razlog više za proširenje i na druga tijela poslodavca. Smatramo da je ovdje također potrebno proširiti krug nadležnih tijela i za vanjsko prijavljivanje nepravilnosti, o tome sam govorila u replici gospodinu državnom tajniku. Smatram da treba, dakle smatramo da se to treba proširiti na Državno odvjetništvo i na Državni inspektorat, jer zbog nedovoljne pravne upućenosti prijavitelji nepravilnosti mogu misliti da je prijavljivanje DORH-u i inspektoratu isto kao i prijavljivanje pučkoj pravobraniteljici i time sebe dovesti u nepovoljniju situaciju, naime u situaciju u kojoj su bez pravne zaštite kao zviždači. Nadalje, cilj ovog zakona ne bi smjela biti represija prema prijaviteljima nepravilnosti nego prevencija i zaštita prijavitelja nepravilnosti. Jer nigdje nije navedeno kako će se utvrđivati da je prijavitelj nepravilnosti znao da su informacije neistinite, te tko to zapravo utvrđuje. I zbog toga se omogućuju malverzacije od strane naravno poslodavca i još se više povećava mogućnost osvete prema prijaviteljima nepravilnosti. Na kraju neophodno je omogućiti i dosadašnjim prijaviteljima nepravilnosti adekvatnu zaštitu po odredbama ovog novog zakona kako prijavitelji nepravilnosti po dosadašnjem zakonu ne bi bili stavljeni u nepovoljniji položaj. Ovo sve što sam sada govorila mi ćemo u ime kluba Zeleno-lijevog bloka predložiti i kroz amandmane za koje se nadamo, gospodin niti ne sluša. To je običaj, dobro. Dakle, nadamo se da ćete amandmane prihvatiti barem ozbiljno razmotriti jer su bili i tako prezentirani na raznim odborima te primjedbe. I dakle, potrebno je poboljšati ovaj konačni prijedlog zakona kako bi se konačnim tekstom zaista dobilo neko moćno oružje u borbi protiv korupcije, inače ćemo ostati ponovno u okvirima sadašnje strategije, a to je dosizanje cilja od 80% korupcije u Hrvatskoj. Zahvaljujem.
Ispred Kluba zastupnika HDZ-a govorit će gospodin Nikola Mažar. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedavajući, uvaženi državni tajniče, cijenjene kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo kao što smo mogli danas u raspravi i čuti i vidjeti i od predlagatelja, ali i od klubova saborskih zastupnika koji su do sada govorili. Pred nama se nalazi Konačni prijedlog Zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti. U uvodnome dijelu od predlagatelja smo mogli čuti razloge donošenja novoga Zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti kao i izmjene i nova rješenja koja se predlažu konačnim prijedlogom zakona u odnosu na rješenja iz prijedloga zakona odnosno iz prvoga čitanja. Za podsjetiti je samo kratko da je Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti kolokvijalno zvani Zakon o zviždačima donesen u Hrvatskome saboru 8. veljače 2019. godine, a stupio je na snagu 1. srpnja 2019. godine. I ovo govorim prije svega iz dva razloga. Prvi razlog je taj da prije donošenja toga zakona zaštita prijavitelja nepravilnosti, odnosno zviždača nije bila regulirana posebnim zakonom, nego je djelomično bila regulirana u nekim drugim zakonima. I iz tih razloga nije postojala potreba, nije postojala mogućnost da u jednom kvalitetnom zakonu bude sve na jednome mjestu kako bi se na kvalitetan način ne samo zaštitili prijavitelji, nego i stvorila cjelokupna mreža pomoći njima i stoga razloga je RH 2019. donijela taj zakon, ali isto tako je time i stvorila preduvjete da bude među prvim članicama EU koja je jedinstvenim pravnim okvirom uredila prava osoba koja prijavljuju nepravilnosti. Današnjim prijedlogom zakona koji se nalazi pred nama Hrvatska će u potpunosti ispuniti obvezu transpozicije relativnog prava EU u hrvatski pravni poredak tj. harmonizaciju s Direktivom EU 2019/1937 Europskoga parlamenta i vijeća o zaštiti osoba koje prijavljuju povrede prava unije. No u okviru unije prijave i javna razotkrivanja od strane zviždača važna su sastavnica provedbe prava i politika unije. Zaštita koja se pruža zviždačima rascjepkana je po državama članicama i neujednačena s obzirom na područje politika. Osim usklađivanja sa pravom EU prijedlogom zakona sadržava i određena unaprjeđenja pravnoga okvira zaštite prijavitelja nepravilnosti u odnosu na važeći Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, kao i izmjene nekih odredbi na koje su ukazali nositelji primjene zakona u proteklome periodu. Zaštita prijavitelja nepravilnosti ključan je instrument u borbi protiv korupcije i svih ostalih nepravilnosti u našem društvu. Zbog toga je i ovaj prijedlog Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti iznimno važan ne samo kao zakonski akt nego kao i strateški dokument. Novi zakon pridonijet će daljnjem jačanju pravne zaštite prijavitelja nepravilnosti i podizanju javne svijesti građana o nužnosti podnošenja prijava nepravilnosti radi zaštite javnog interesa, zaštite financijskih interesa EU, interesa RH, zaštite ljudskih prava i općenito pravne sigurnosti. Cilj je ovoga zakona učinkovita zaštita prijavitelja nepravilnosti koja uključuje i osiguravanje dostupnih i pouzdanih načina prijavljivanja nepravilnosti. Poboljšanja koja donosi ovaj prijedlog zakona između ostalog odnose se na uvođenje mehanizama zaštite prijavitelja nepravilnosti koji uključuju jasne kanale prijave nepravilnosti, uvođenje sustava prijavljivanja kroz 3 razine, interni kanali, prijavljivanje nadležnim tijelima i javno medijsko izvješćavanje. Određivanje nadležnoga tijela za zaprimanje prijava o povredama obuhvaćenim područjem primjene direktive i poduzimanje mjera povodom prijave, obveza pružanja povratnih informacija prijaviteljima nepravilnosti, sprječavanje odmazde i učinkovita zaštita, proširenje kruga prijavitelja nepravilnosti, detaljnije se regulira zaštita njihovog identiteta, kao i izostanak odgovornosti prilikom prijavljivanja nepravilnosti, jasnije se definiraju slučajevi osvete, proširuju se ili u potpunosti ukidaju rokovi, što predstavlja značajan pozitivan pomak u učinkovitijoj zaštiti osoba koje odluče prijaviti nepravilnosti. Kako danas u HS raspravljamo o Konačnom prijedlogu zakona želio bih pozdraviti usvojene izmjene u odnosu na rješenja iz prijedloga zakona od strane predlagatelja, a na prijedlog Odbora za zakonodavstvo, Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i Odbora za Poslovnik, Ustav i politički sustav HS. Između ostaloga dodatnim usvojenim izmjenama skraćeni su rokovi usklađivanja općih akata poslodavaca za provedbu zakona i imenovanje povjerljive osobe u skladu sa zakonom. U postupcima sudske zaštite sud će uvijek uzimati u obzir potrebu hitnog rješavanja spora. Također proširuje se prekršajna odgovornost na svaku osobu koja sudjeluje u postupku prijave nepravilnosti, a koja krši pravila o povjerljivosti prijave i identiteta prijavitelja i prijavljene osobe. Riješene su određene pravne praznine i proširen krug prijavitelja nepravilnosti. Nadalje, u prijedlogu zakona dodano se uređuju nadležnosti pučkog pravobranitelja kao tijela vanjskog prijavljivanja, kao i postupak vanjskog prijavljivanja nepravilnosti, te se omogućuje vanjsko priznavanje prije nego je iscrpljen put unutarnjih prijavljivanja. Izričito je propisan inspekcijski nadzor nad provedbom ovoga zakona i propisa koji se na temelju njega donose. Izraz obavljanje poslova zamijenjen je izrazom radnoga okruženja koji detaljnije, ali i dalje vrlo široko definira u kojem kontekstu se pruža zaštita prijaviteljima nepravilnosti uključujući i aktivnosti koje traje, koje su trajale ili koje će tek početi. Radno okruženje znači trenutačne ili prethodne profesionalne aktivnosti u javnom ili privatnom sektoru u okviru kojih neovisno o prirodi tih aktivnosti osobe stječu informacije o nepravilnostima i u okviru kojih bi se te osobe mogle doživjeti osvetu ako prijave takve informacije uključivši situaciju kada je aktivnost u međuvremenu prestala ili neposredno treba ili je trebala započeti. Ovakvom definicijom definiran je širi opseg aktivnosti u odnosu na klasični radnopravni odnos u okviru kojega se mogu steći saznanja o nepravilnostima i u okviru kojih bi te osobe mogle doživjeti osvetu, te je isto tako proširena vremenska dimenzija na situacije kada je aktivnost u međuvremenu prestala ili neposredno treba ili je trebala započeti. Kao povjerljiva osoba osim osobe zaposlene kod poslodavca sada može biti i imenovana treća osoba, time se omogućava puno širem krugu osoba od povjerenja radnika da se imenuju za povjerljivu osobu. Ukazuje se i na zamjenu definiranja štetne radnje pojmom osvete koja znači svaku izravnu ili neizravnu radnju ili propust u radnom okruženju uključujući prijetnje osvetom i pokušaj osvete potaknuta unutarnjim ili vanjskim prijavljivanjem ili javnim razotkrivanjem, a uzrokuje ili može uzrokovati neopravdanu štetu prijavitelju. Također ovim se zakonom propisuje da prijava nepravilnosti na bilo koji od predviđenih načina ne utječe na pravo prijavitelja da u bilo kojem trenutku podnese prijavu izravno tijelima ovlaštenim na postupanje prema sadržaju prijave sukladno posebnom zakonu i uspostavljenim sustavima otkrivanja i postupanjima po nepravilnostima. i uspostavljenim sustavima otkrivanja i postupanja po nepravilnostima. Detaljnije je također uređena obveza zaštite identiteta prijavitelja nepravilnosti što se može smatrati jednom od ključnih mjera zaštite od osvete. Povjerljiva osoba i njezin zamjenik imao je pravo na sudsku zaštitu i naknadu štete ako učine vjerojatnim da je prema njima počinjena ili bi mogla biti počinjena osveta zbog zaprimanja, odnosno postupanja po prijavi nepravilnosti. Osiguranjem zaštite osoba koje postupaju po prijavi kojim se učvršćuje sustav zaštite zviždača. Ovim se zakonom propisuje obveza izrade obrazloženog izvješća o konačnom ishodu postupanja na temelju prijave, a također je definirana i obveza obavještavanja podnositelja nepravilnosti o postupanju, te o ishodu postupka nakon njegovog okončanja. Zaključno. U raspravi smo mogli čuti pohvale što je predlagatelj tijekom javne rasprave razmotrio sve primjedbe i prijedloge, te je izraženo zadovoljstvo što je veći dio prijedloga pučke pravobraniteljice usvojen. Također pohvaljuje se niz noviteta koji se uvode i reguliraju ovim zakonom, a da to predstavlja snažan i pozitivan iskorak u zaštiti prijavitelja nepravilnosti pokazuje i mišljenje Saveza samostalnih sindikata Hrvatske koji su sudjelovali u radnoj skupini za nacrt zakona i koji su zadovoljni novim prijedlogom zakona. Iz svih gore navedenih razloga klub Hrvatske demokratske zajednice podržati će donošenje Konačnog prijedloga zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti.
Gospodin Stephen Nikola Bartulica govorit će ispred Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Mislim da svi mi ovdje u sabornici se slažemo da je borba protiv korupcije važna i prioritetno pitanje. Isto tako se vjerojatno slažemo da treba dodatno zaštititi hrabre ljude, hrabre pojedince koji se odvaže i prijave nepravilnosti ili u poduzećima ili u tijelima javne uprave. Tu mislim da nema spora. To jesu vrlo hrabri pojedinci koji se usude sebe izložiti da bi evo svima nama na kraju krajeva bilo jasno što se događa tako reći ispod površine u Hrvatskoj. Međutim, s obzirom na proširenost korupcije i zloupotrebe ovlasti i političke moći koja se događa svakodnevno u našoj zemlji postavlja se pitanje zašto nema više tzv. zviždača. Zašto se češće ne čuje njihov glas? Ja mislim da je glavni razlog nedostatak povjerenja u institucije. Dakle, ljudi se naši na žalost i dalje boje posljedica. Imaju dojam da glavna državna tijela koja su zadužena za progon kriminala i korupcije nisu u stanju to na pravi način, na adekvatan način napraviti i onda se ne usude to učiniti i radije šute. Na žalost. Međutim, ja bih iskoristio priliku danas više govoriti o uzrocima same pojave korupcije u našem društvu. Uvjeren sam da je veliki razlog možda najveći da udjel države, udjel politike u našim životima je prevelik. Dakle, treba smanjiti prostor za zloupotrebe za razne marifetluke. Evo to je jedna riječ koju sam naučio brzo kad sam ovdje doselio iz Amerike, marifetluk. Taj izraz nisam naučio kao dijete od svojih roditelja, ali sad dobro razumijem što znači taj pojam. Često se čuje u svakodnevnim razgovorima sa ljudima pa i sa građanima koji meni se obrate, marifetluk. Dakle, kako smanjiti? Prvo ću još jednom konstatirati da u državnom vlasništvu imamo prevelik broj poduzeća. Dakle, taj modus operandi, taj način upravljanja gdje Vlada odnosno političari određuju tko će voditi velika poduzeća ima svoju cijenu i vidimo da stare prakse, stare navike se nikako ne mijenjaju u Hrvatskoj. O tome se radi. Trebamo promijeniti mentalitet pa i našu kulturu kako bi bilo ovoga sve manje i kako ne bi bilo potrebno uopće razmišljati kako ćemo zaštititi zviždača. Neki dan sam imao susret sa vrlo hrabrim ženama koji su govorili o raku dojke, o načinu liječenja raznih onkoloških slučajeva u Hrvatskoj. I jedna gospođa mi je rekla da ima dosta slučajeva ljudi koji se razbole, boluju od raka, izgube svoj posao. Dakle, poslodavci iskoriste tu nevolju ljudi jednostavno nađu načina da ljudi ostanu bez posla, na žalost i ništa se ne mijenja, ništa se ne događa. Mi smo to čuli na saborskom Odboru za zdravstvo o takvim slučajevima, ali ta praksa se na žalost i dalje tolerira, to se događa. I ljudi koji su već bolesni i u takvoj nevolji rijetko kad imaju mogućnost još napraviti dodatni korak i prijaviti ljude koji zloupotrebljavaju te okolnosti. Dakle, imamo i metafor za isprepletenost javnog i privatnog interesa u Hrvatskoj, a to je Slovenska 9, adresa Slovenska 9 koja je postala metafor za način funkcioniranja naše zemlje. Dakle, pojedinci se nalaze u zatvorenom prostoru, vrlo utjecajni ljudi iz svijeta politike, poslovanja pa i medija i dogovaraju razne poslove. I sva sreća da je to otkriveno i znamo za tu adresu zbog jednog slučaja korupcije, neću sad o tome duljiti, ali to je postao metafor za način funkcioniranja naše zemlje, Slovenska 9 i ko će prijaviti druga mjesta gdje se iza zatvorenih vrata stvari događaju jer znamo nažalost da natječaji često u našoj zemlji se unaprijed dogovaraju, zna se ko će dobiti posao, zna se unaprijed, nismo svi ravnopravni, neki su ravnopravniji od drugih, pogotovo članovi vladajućih struktura, vladajućih stranaka i slično, to je praksa. I ko će prijaviti onda kad ima saznanja da je natječaj jasno unaprijed dogovoren i nije pravedan ni transparentan, tko, koliko često se to događa, a natječaji se provode svakodnevno u Hrvatskoj, od lokalne razine do centralne države. Još jednu stvar bi upozorio da nužno nije sve što je zakonito moralno. Imamo često slučajeve gdje pojedinci se brane u javnom prostoru i govore nisam kršio ili nisam kršila zakon, sve je bilo u skladu sa zakonom, sve je zakonito, a nužno to ne znači da je bilo moralno. Dakle, često puta ljudi koji mi se obraćaju vide da stvari nisu pravedne i da puno toga ispod površine se odvija na nemoralan način, međutim ponekad je to čak u skladu sa zakonima i o tome treba govoriti, progovoriti. Nužno naši zakoni nisu uvijek moralni i onda to otvara veliki prostor pojedinim političarima i drugim moćnim ljudima da se skrivaju. Dakle dame i gospodo trebamo sveobuhvatno što šire gledati ovu tematiku. Ovaj zakon ima pomaka, ali sigurno neće riješiti ovo o čemu govorim, dakle država je sveprisutna, pregolema javna uprava, disfunkcionalna, niko ne usudi se to mijenjati, dakle sve dok naše sudbine ovise o političarima i ne možemo sami se izboriti za bolji život da prehranimo svoje obitelji neće biti pomaka, nije bitno ko će sutra zamijeniti ove ministre koji će biti uskoro smijenjeni. To nije na kraju ni toliko bitno. Prakse i navike ostaju iste u Hrvatskoj već 30.g., a cijena je jako visoka, to vidimo po broju ljudi koji su napustili našu zemlju i koji odbijaju sudjelovati u te korupcijske igre, taj marifetluk koji sam spomenuo, taj nesretni marifetluk. Ne žele sudjelovati i radije će otić u inozemstvo i tražiti radna mjesta gdje ne trebaju poznavati osobno političare da bi se zaposlili, odlaze iz naše zemlje i jednostavno nisu u stanju više to gledati i to promatrati. Evo nažalost i to je jedna isto ostavština i nasljeđe ovog načina upravljanja i najveća odgovornost je na HDZ-u, najduže je bila ta stranaka bila na vlasti i najveću odgovornost ima za sve što je dobro, ali i loše u hrvatskom društvu i mi ćemo u Domovinskom pokretu uporno na to upozoravati, ustrajno ćemo se zalagati za manji udjel ukupne države u našim životima. To je preveliko i zato imamo anemičan gospodarski rast i zato u vrijeme nevolja i kriza smo ranjiviji nego što bi trebali biti, a to se nikako ne mijenja, a zviždače na kraju samo mogu ohrabriti, moja vrata su uvijek otvorena, ako imate neki slučaj koji želite prijavit ili se konzultirati slobodno se obratite meni, sve ću učiniti da vam pružim ne samo zaštitu i pravi savjet nego da svi skupa vodimo tu borbu na pravi način da svima na kraju krajeva bude bolje. Hvala.
Gđa., prelazimo na pojedinačne rasprave i sad je na redu gđa. Vesna Vučemilović, nema je, gubi pravo. Dobro, gđa. Romana Nikolić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, potpredsjedniče sabora. Danas na dnevnom redu je tzv. Zakon o zviždačima koji bi za cilj trebao imati sprječavanje osvete prema prijaviteljima nepravilnosti i osigurati im adekvatnu zaštitu, ohrabriti sve one koji se suoče sa nečasnim radnjama da ih prijave bez straha i bez bojazni za svoju budućnost. Ukoliko se borba protiv korupcije temelji samo na donesenim zakonima i dokumentima, a u praksi se ne primjenjuje niti iskorjenjuje onda možemo reći da je sustav zakazao. Dok god svatko tko prijavi korupciju ne bude zaštićen, ostane razočaran ili osjeti nepravdu na svakom koraku nakon prijave nećemo nikada ojačati svijest pojedinaca o prijavljivanju nepravilnosti, a najveća nepravda koju osjećaju je kada vide da zakoni u ovoj zemlji nisu jednaki za sve, da nema kazni za lopove, da moćnici i korumpirani političari godinama izbjegavaju ruku pravde, a oni koji prijave korupciju ostaju bez posla i podvrgnuti su ruganju od strane sustava. Tako eto imamo živući primjer jednog nadređenog kojeg je prijavila zviždačica zbog kaznenog djela zlouporabe položaja, a sada sjedi i čami u zatvoru, ali ne daje ostavku već radi, čak i ponavlja kaznena djela zlouporabe zbog kojeg je i u istražnome zatvoru i to čini upravo iz zatvora. To je, to je taj naš apsurd u državi. I upravo zbog te nepravde, zbog tog nepovjerenja u institucije, zbog izostanka reformi, ljudi napuštaju našu zemlju, upravo zbog ovakvih stvari jer su kažnjeni upravo samo oni koji su nepravilnosti prijavili, ali ne i počinitelji. Upravo zato smo podnijeli i niz amandmana i kontinuirano javno ponavljamo važnost osnaživanja zaštite prijavitelja jer podizanje javne svijesti o važnosti prijavljivanja korupcije mora ići usporedno sa jačanjem integriteta tijela javne vlasti, te učinkovitosti pravosuđa. Polazeći od spoznaje da je korupcija opasnost za opstanak Hrvatske, za njenu sigurnost i blagostanje građani i građana molimo vladajuće da pokažu da postoji politička volja i odlučnost protiv korupcije. Borba se protiv korupcije, borba za protiv korupcije temelj je za ravnopravnu, naprednu i normalnu Hrvatsku.
Hvala. Gospodin Marko Milanović Litre, nema ga, gubi pravo. Gospođa Dalija Orešković. Izvolite.
Malo me neočekivano zatekla ova rasprava jer moram priznati da sam gledala i što kažu društvene mreže i oni koji me podupiru u političkom djelovanju. Nekima je zasmetalo što sam za ovom govornicom koristila termin zviždači, umjesto službeni termin prijavitelji nepravilnosti. I upravo je u tome suština. Dakle, termin, pravni termin puno govori kao što sam rekla nomen est omen. Kada gledamo strukturu koja se osniva na unutarnjem sustavu prijave nepravilnosti, za koji sam rekla da je neučinkovit tada možemo reći da prijavitelj nepravilnosti odgovara za one situacije, dakle paše tamo gdje netko prijavljuje da primjerice je vatrogasnom uređaju istekao onaj atest. To je jedna nepravilnost koja ugrožava sve radnike, ali to nije pravi zviždač i to nije korupcija. I po posljedicama i po onome što zviždač trpi kada prijavi teško koruptivno kazneno djelo, on se po svom sadržaju i po svom nazivu bitno razlikuje od onoga koji je tek prijavio neku nepravilnost. I to je ono što je bila glavna intencija ovog zakona. Međutim, ta ista intencija vidi se i u čitavom nizu drugih primjera npr. u Članku 4. definira se područje primjene, pa se onda kaže da se ovim zakonom prije svega žele riješiti one nepravilnosti koje utječu na financijske interese EU ili koje su obuhvaćene akata EU, pa onda tek pod 3. na one koje se odnose na unutarnje tržište, a tek pod 4., dakle tek na četvrtom mjestu zakon je stavio i to ponovo u jedan nejasan termin prijava nepravilnosti koje se odnose na neke druge odredbe nacionalnog zakonodavstva ukoliko se takvim kršenjem ugrožava i javni interes. Kada bismo stvarno htjeli unaprijediti borbu protiv korupcije i zaštiti položaj zviždača onda bi se odredba o tome da se ovim zakonom žele zaštiti prijavitelji koruptivnih kaznenih djela upravo tim riječima tako i stavila u odredbe zakona i to na prvo, a ne na četvrto mjesto. Mi cijelo vrijeme uporabom termina želimo umanjiti važnost i sadržaja i teme kao da vatom želimo pokriti, sakriti i prekriti materiju s kojom bi se ovakav jedan zakon trebao baviti. Nadalje, u odredbama zakona nije izričito navedeno što se događa sa drugim našim nacionalnim zakonima, npr. Zakonom o radu, Kaznenim zakonom kojim su također propisana određena pravila o zaštiti pravih zviždača. U nekim dijelovima ta su pravila čak i bolja ukoliko ih sud brže i bolje interpretira međutim, ovim zakonom ni na koji način se ne kaže ostaju li ta pravna pravila na snazi što bi zapravo bilo logično da ostaju ili se derogiraju, a s obzirom da to nije izričito navedeno u praksi bi moglo doći do zabune, do krive primjene materijalnog prava i do stalnog ponavljanja postupaka zbog žalbe na sudske odluke jer će se uvijek naći neka greška u primjeni i interpretaciji zakona od strane suca o nekom predmetu odlučuje. Nadalje, gdje još vidim problem i poteškoće sa primjenom zakona u praksi, to su i prekršajne odredbe. Dakle, većina zastupnika se osvrnula na to koliko su one niske i koliko zapravo neće odvračajuće utjecati na to da se sprječava prijavljivanje nepravilnosti, da se prijavitelja pokušava zlonamjernim pokretanjem parnica dovesti u neki nepovoljni položaj ili mu se na neki drugi način osvetiti. E problem je u nečem drugom. Problem je u tome što će za prekršajni sud ove odredbe predstavljati prejudicijalno pravna pitanja. To zapravo znači da će prekršajni sudovi prvo morati vidjeti npr. je li ostavka koja je dana nekom prijavitelju nepravilnosti ili primjerice to što je donijeta nova sistematizacija radnih mjesta na temelju koje je radno mjesto zviždača ukinuto, dakle prvo će prekršajni sud trebat utvrdit je li to, je li to osveta, a tek tada izreći sankciju. Međutim, u tome, o tome bi se zapravo trebalo odlučivati u nekom drugim postupku, a ne u prekršajnom. Prekršajni sud za to nije nadležan. Dogodit će se to da će se o prekršajnim sankcijama odlučivati tek nakon što drugi postupci budu dovršeni ili ukoliko prekršajni sud sam riješi [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] prejudicijalno pravno pitanje doći će do dvostruke i drugačije [[Upadica: Hvala lijepa.]] pravne prakse.
Gospodin Pavić, prva replika.
Poštovana zastupnice da smo dosada svaki put kad smo čuli rečenicu neka institucije rade svoj posao, u kasicu prasicu stavili samo 10 lipa vjerujem da bi svi bili milijunaši. I sad kad te institucije ne rade svoj posao, kad se ti ljudi koji su savjesni napokon odluče da prijave tu nepravilnost onda druge institucije koje bi ih trebale zaštiti umjesto da ih štite postupaju kako postupaju. I umjesto da ti ljudi imaju nekakav drugačiji status, da imaju povoljniji status, da ostanu na radnom mjestu oni ih zapravo uništavaju. Uništavaju i njih i njihove obitelji. I to moramo na neki način spriječiti. Dali smo amandmane, vidjet ćemo da li će vlada biti spremna da te amandmane prihvati i da tim ljudima pomogne.
Hvala lijepa. Odgovor.
Dakle, vlada neće biti spremna prihvatiti ove amandmane. Ja ću sada reći nešto što nije primjereno izgovoriti za saborskom govornicom ali ja prepričavam nešto o čemu sam svjedočila u praksi. Dakle, brojni suci a pogotovo brojni odvjetnici kad su rješavali neki predmet koji im je bio, ili spis koji im je bio u rukama prokomentirali su doslovno ovako: „Ma koja budala je pisala te zakone?“ Te da prostite na izrazu budale smo zapravo mi i nisu uvijek krive institucije, nije uvijek kriv sudac, nije uvijek kriv inspektor, nije uvijek kriv niti državni odvjetnik. One je dužan primijeniti zakon onako kako zakon glasi. Ako je zakon nomotehnički neusuglašen, ako je on u koliziji sa odredbama drugih zakona pa za to nisu krive druge institucije nego ova naša.
Gospođa Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana kolegice Orešković. Dakle, svaki zakon koji dobijemo tu i o kojem raspravljamo ja nekako mislim da uvijek trebamo raspravljati o formi, o sadržaju. Jedna stvar je forma zakona, o tome kako su određene stvari definirane i sve ostalo, a druga tema je iz sadržaja, što ćemo kroz sadržaj tog zakona dobiti, koji će iskorak biti dalje. Meni se čini da ovim zakonom onaj iskorak koji se trebalo napraviti nismo napravili, da ovim zakonom zapravo će zviždači i dalje biti prepušteni na milost i nemilost institucijama i umjesto da napravimo iskorak u smislu da ljudi nekako imaju svoju sigurnost, da imaju zaštitu ako se odluče. Nije to jednostavno, da odmah budemo jasni. Ako se odluče da smo iz zapravo ostavili na milost i nemilost svemu mogućem i nemogućem i da ovaj zakon neće polučiti rezultat ako smo ga htjeli imati, pa me zanima koji je vaš stav vezan uz to. Hvala.
Odgovor.
Moj stav je da kada bismo mi iz ovog zakona izbacili 95% odredbi ili cijeli zakon zapravo kada bismo ga ukinuli za zviždače se ništa specijalno ne bi dogodilo. Dakle šta zviždačima treba? Njima treba jedna jedina stvar, a to je da ne trpe štetu nakon što su podnijeli neku prijavu. Kad kažem štetu mislim na to da su ostali bez posla, da su ostali bez prihoda ili da su na poslu šikanirani i da na neki drugi način trpi njihova neposredna obitelj ili druge osobe sa kojima su povezani as simple as dat. Ništa im povrh toga ne treba. No umjesto takve zaštite mi smo uveli čitav niz drugih tijela, dakle nekakve povjerljive osobe koje će šta? Evidentirati pristigle prijave, a to isto će raditi i pučka pravobraniteljica i te prijave prosljeđivati dalje, dakle raditi ono što zviždači mogu da prostite i bez svih tih ljudi.
Hvala lijepa. Nemate više replika. Sada je na redu Urša Raukar Gamulin. Izvolite.
Zahvaljujem. Mislim da je važno da se podsjetimo na neke zaključke sa 20. tematske sjednice Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije koja je održana 1.3. ove godine 2022. u Hrvatskom saboru. Jedan od zaključaka je recimo poziva se Ministarstvo pravosuđa i uprave da Konačnim prijedlogom zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti uredi pravo na besplatnu sekundarnu pravnu pomoć svim prijaviteljima nepravilnosti neovisno o imovinskom cenzusu prijavitelja nepravilnosti. Kao što vidimo na žalost ministarstvo nije prihvatilo zaključak Nacionalnog vijeća. Ostaje nada, jer još uvijek nije gotovo i naše snažno zalaganje da se to ipak uvrsti u konačni prijedlog ovoga zakona do samog glasanja. Zatim poziva se Ministarstvo pravosuđa i uprave da Konačnim prijedlogom Zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti odredbi obvezu sudovima da vode evidenciju o statistici trajanja predmeta vezano uz prijavu nepravilnosti i da o tome izvještava Ministarstvo pravosuđa i uprave. Tu treba prokomentirati da je zapravo što je i na početku su neke kolegice i kolege rekli da se radi o izrazito malom broju prijavu i izrazito malom broju podnesenih tužbi što već samim time govori o ovom zakonu dosadašnjem, a bojim se da ni ovaj n ovi prijedlog neće donijeti puno promjena u tom smislu i da na žalost ovo neće postati moćno oružje u borbi protiv korupcije nego tako jedan kozmetički zakon. Treba svakako naglasiti da javnost i potencijalni prijavitelji nisu dovoljno upoznati sa cijelim sustavom zaštite prijavitelja nepravilnosti niti nekakvom učinkovitosti, dakle evidentno jest da je potrebno raditi na javnom educiranju i informiranju građana o mogućnostima prijavljivanja nepravilnosti tj. mogućnostima borbe protiv korupcije. Već sam govorila o tome u ime kluba o potrebi širenja ovlaštenih osoba, dakle i tijela i unutarnjem prijavljivanju i vanjskom prijavljivanju i sve sam argumentirala. Samo ću kratko ponoviti da je to neophodno kako bi se izbjegla ta mogućnost do koje će sasvim sigurno dolaziti da naprosto zviždači koji neće prijavit određeno kako je zakon predvidio, a potpuno je logično da prijave na primjer DORH-u ili inspektorijatu ili povjereniku za etiku govorim o vanjskih i unutarnjim mogućnostima da budu zbog svog neznanja, neupućenosti i naprosto zbog svog logičnog razmišljanja ostanu bez pravne zaštite i ostanu na milost i nemilost poslodavaca kojoj svjedočimo regularno. Završit ću ipak zbog kratkoće vremena sa citatom Adrijane Cvrtile, zviždačice koja nam o ovom konačnom prijedlogu zakona kaže sljedeće: „To je na žalost ipak samo kozmetika bez imalo volje da se zaista pomogne prijaviteljima nepravilnosti koji su ostali bez posla. U mom konkretnom slučaju ja nemam sredstava za plaćanje odvjetnika, sutkinja drži moj zahtjev za privremenu mjeru, za povratak na posao do okončanja radnog spora u ladici iako ovdje u zakonu piše da mora u roku od osam dana odlučiti o njoj što ona nije učinila, ali za nju sutkinju nema sankcija. Nadalje, nije uvrštena odredba iz eu direktive da zviždači ne smiju biti tuženi za klevetu ukoliko javno progovore o nepravilnostima jer ja sam zbog toga zaradila devet privatnih tužbi za klevetu i račun od oko 200.000 kuna. I za kraj bez zamjerke na realnosti, žao mi je što sam zazviždala u Hrvatskoj jer sam ispala stigmatizirana čudakinja bez posla, da sam to učinila bilo gdje u pristojnoj pravno uređenoj državi u EU vjerojatno bih bila junakinja. To nam poručuje Adrijana Cvrtila, ona hrabra pojedinka koja je bez obzira na posljedice ostala dosljedna, koja je prijavila nepravilnost i koja se aktivno bori protiv korupcije. Na nama je da svim tim Adrijanama omogućimo u budućnosti da sa, kako bih rekla, dovoljno zaštićeni od države, ali isto tako prihvaćeni u ovome društvu i podržani budu svi [[Upadica Radina: Vrijeme, hvala.]] budući prijavitelji nepravilnosti, bez toga [[Upadica Radina: Hvala.]] korupcija će cvjetati 120%. Hvala.
Gospođa Mrak Taritaš prva replika.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče sabora. Kolegice Raukar. Dakle, ja uvijek i nekako razmišljam da moramo znati što je smisao zakona i bez obzira ako i razumijem smisao zakona neki put se mogu složit neki put ne, ali ga razumijem. Ja moramo priznati da do kraja ne razumijem što je smisao ovog zakona. Dakle, mi imamo zakon kojim je to regulirano i nekako je bila praksa da to nije bilo na adekvatan način regulirano. I sad idemo u novi zakon za koji već u raspravi je evidentno i jasno da neće napraviti jedan određeni iskorak. Dakle, što mi hoćemo? Da li hoćemo da zviždači zaista da ljude nekako potaknemo da znaju ako su se odlučili biti prijavitelji, dakle, ne govorim o svim onima koji na taj način rješavaju neke svoje frustracije, govorim o onima koji zaista odgovorno i pošteno žele to napravit da ovaj zakon zaista potiče da oni to naprave da se prijave da budu sigurni ili zapravo ćemo imati samo još jedan zakon i staviti [[Upadica Radina: Hvala.]] recku imamo zakon.
Odgovor.
Zahvaljujem poštovana kolegice. Da, previše je primjedbi i previše je glasova i od udruga i od pojedinaca i na odborima i uostalom sad sam citirala nacionalno vijeće i njihove zaključke, znači previše je indicija konkretnih primjera, konkretnih prijedloga koji nam ukazuju da ovaj zakon nažalost ako ostane u ovakvom obliku, ako neće biti prijavljeni amandmani, ja ih očekujem jako puno nadam se da će ih biti, ako će svi biti kao što to nažalost je običaj da se a priori odbijaju svi amandmani koji dolaze od opozicije, nažalost bojim se da ćemo ostati na tom tako jednom kozmetičkom zakonu i da taj zakon neće postati ono što bi doista mogao biti, a to je snažno i ubojito oružje da tako kažem u [[Upadica Radina: Hvala.]] borbi protiv korupcije.
Gospodin Borić.
Hvala lijepo. Kolegice Raukar, evo dali ste snažnu podršku, čak ste i imenovali pojedine prijavitelje nepravilnosti gospođu Cvrtilu itd., evo … Grada Zagreba znači čitao sam nešto u medijima, znači još uvijek vam teče neki rok gotovo 10 mjeseci nemate nijednog pročelnika, a pročitao sam da ova druga gospođa Đerek se javila na jedan natječaj da preuzme tu pročelničku funkciju za upravljanje gradskom imovinom i da ste vi nakon toga poništili taj natječaj, vjerojatno misleći da nije dobar kandidat ta gospođa koju silno branite na ovoj govornici i njihovo pravo da prijavi nepravilnosti. Možete mi reć zašto nemate pročelnike i zašto ste gospođu koja očito ima vašu podršku kao zastupnice u gradu Zagrebu gdje ste na vlasti jednostavno je eliminirali? Poništili ste natječaj, a barem bi bila evo možda druga pročelnica i bila bi dobra. Evo možete nam to objasnit?
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem kolega Borić. Znate ja bih vas uputila da možda malo proučite zakone o lokalnoj i mjesnoj samoupravi pa biste onda vidjeli da se onda pročelnike baš ne može micati kad dođete na vlast, to nije ista situacija kao sa ministrima u Vladi RH. Pa druga stvar koja vjerujem da je vama dosta nepoznata su javni natječaji, znate to vam postoji i mi se jako trudimo da se zaista provedu javni transparentni natječaji. I treća stvar, da imate malo dobre volje onda biste isto tako u medijima pročitali da je gospođa Đerek sama odustala od natječaja, tako da evo to su moja tri odgovora. A pri tom vas zaista upućujem da prije svega kad ovakva pitanja postavite malo proučite zakone. Evo zahvaljujem.
Gospodin Pavić.
Poštovana zastupnice. Evo imamo jednu čudnu situaciju, mi imamo pred sobom Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti i desilo se to da su zviždači koji su bili kod nas ovdje u saboru na razgovoru između dva čitanja osnovali svoju udrugu. Zašto? Zato što su zaključili da ih ovaj zakon ne štiti. Smatram da moramo poduzeti nešto da objasnimo vladi, da objasnimo ljudima koji su nam ponudili taj zakon na čitanje da oni amandmani koje smo napisali nismo ih pisali zbog sebe nego smo ih pisali zbog tih ljudi koji stvarno žele pravdu, koji skreću pozornost na kriminal i ako im ne pomognemo i dalje će se osnivati neke udruge preko kojih će oni tražiti i financijsku pomoć i moralnu pomoć i psihološku pomoć što nije dobro.
Hvala, odgovor.
Zahvaljujem Zahvaljujem kolega na pitanju, doista to je Udruga Pomak koji su osnovale zviždačice koje su zaključile da nažalost između ovog prvo čitanje kada je bilo da je to jedan zakon koji neće unijeti dovoljno promjena u borbu protiv korupcije i da i mi smo iz Kluba zeleno-lijevog bloka jako surađujemo sa, intenzivno zapravo surađujemo sa Udrugom Pomak i sa, i sa gđom. Đerek i sa gđom. Cvrtila i nastojimo njihova i iskustva i prijedloge prenijeti u ovaj sabor kad već se nije čulo kod, kod izrađivača zakona. Mi nažalost vidimo da Ministarstvo pravosuđa i uprave nije poslušalo ni zaključak Nacionalnog vijeća za praćenje borbe protiv korupcije, što je već rekla bih i u sustavu malo problem i trebalo bi na tome poradit, ali evo ja i dalje se nadam da do samog glasanja bit će biti prihvaćeni amandmani i da će se u ministarstvu čuti ovi svi silni glasovi. Hvala.
Hvala lijepa, nemate više, nemate više, hvala, hvala. Gospodin Borić je sad na redu. Slobodno, izvolite.
Hvala vam lijepo uvaženi potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo danas raspravljamo o Konačnom prijedlogu Zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti i draga nam je ova briga naših kolega iz oporbe i sve ono što su oni primijetili u tom zakonu da im ne štima. Međutim valja odmah na početku reći bilo je u ovoj našoj državi podosta vlada i vremena, međutim samo jedna vlada, prethodna vlada Andreja Plenkovića donijela je ovaj zakon, ova vlada ga još dodatno uređuje u skladu sa određenim i europskim direktivama i željom da stvarno uredimo taj prostor gdje se pojavljuju određene nepravilnosti, ali i osobe koje na tom pitanju imaju što reći, znači razumijem priču, ali djelo je ono što te čini onakvim političarem koji zna ostvariti ono što obeća. Nije problem pričati, nije problem naći ni detalj koji nam smeta, ali vidimo da i ovdje ima politikanstva, pa ću ja kroz svoju raspravu pokušati objasniti možda i neke redovnice koje su se pojavile, a nisu dovoljno dobro objašnjenje, ali prije svega ću gđi. Raukar odgovoriti na njezinu tvrdnju da ja ništa ne znam o lokalnoj samoupravi. Ja sam bio načelnik općine i ja sam svog pročelnika imao u nekih u roku gotovo pa možda 2 mjeseca najkasnije, znači postoje javni natječaji i mi znamo kako to funkcionira, ali reći nakon 10 mjeseci da vi nemate nijednog pročelnika, u stvari imaju jednog, ne znam kako je taj uspio za katastar i geodetske poslove, ali svi su drugi nekakvi zamjenici ili vršitelji nekakvih dužnosti, a uredno donesena u 7 mjesecu i tvrditi da ste vi dobri i da vi kroz natječaj dobivate osobe, a onda gospođu koja se prijavi kažete mi nju podržavamo zato što je u ovom prostoru prijavitelja nepravilnosti, ali evo odustala je sama, nismo je mi baš nekako uspjeli nagovorit, ali ju je nagovorio neki drugi gradonačelnik da mu bude savjetnica, a danas je taj isti zajedno sa svojim zamjenikom podnio ostavku i svih uputio u izborni proces i blokirao grad na najmanje 6 mjeseci. Idemo se baviti s politikanstvom, da li je ta stvarna želja iskazana kroz naša djela ili je ona samo onako navedena čisto da se nešto izgovara u ovoj našoj sabornici jel mislim da ovaj zakon koji u potpunosti po nama u HDZ-u uređuje i prijavljivanje nepravilnosti i postupak i prava osoba u postupku prijavljivanja, kao i obveza tijela javne vlasti, te pravnih i fizičkih osoba koji jasno govori na što prijavitelj nepravilnosti ima pravo kad govorimo o zaštiti identiteta i povjerljivosti, sudskoj zaštiti, o naknadi štete, o primarnoj besplatnoj pravnoj pomoći u skladu sa zakonom, o drugim zaštitama. Imamo jasno navedene postupke prijavljivanja unutarnjeg, pa vanjskog prijavljivanja i naravno i ono što se često pojavljuje kod nas, a to je ono najvažnije, to je javno razotkrivanje nepravilnosti pod određenim uvjetima i naravno da se svi mi bojimo u političkom prostoru i svatko ima nekog svog prijavitelja koji mu odgovara. Zašto? Jer ovi koji su spominjani oni uglavnom govore o nekoj političkoj opciji koja njima u oporbi ne odgovara, a svoje su zaboravili. Recimo nitko danas nije spomenuo jednu gđu. Jasminu Jovov. Zašto? Pa barem smo to očekivali iz Kluba SDP-a ili barem iz Socijaldemokrata. Nitko. Zašto? Jer je njezina prijava rezultirala zasad nepravomoćnom presudom i neću je komentirati, ali očito je imala svoj temelj. Zašto je nitko nije htio spomenuti? Zato jer su interesantni svi ovi drugi. Kolega Pavić ovdje je spomenuo jednu Udrugu Pomak, slažem se, nek se ljudi udružuju, ali gledajući što se govorilo na toj osnivačkoj skupštini ajmo reć udruga ne, kažem mi nemamo političkih ambicija, jer se svi možemo s tim složiti, a vidimo tko su članovi recimo glavnog tijela tog, te udruge, ko je tajnik, ko je bio čovjek jedne političke stranke, pa čovjek koji je potpredsjednik i sadašnji gradonačelnik, jel možemo reći za nekog gradonačelnika da se on ne bavi s politikom neovisno o tome što on sebe naziva nezavisnim gradonačelnikom, a u tijelu je udruge. Hoćemo li onda reć da se nemamo nikakvih političkih ambicija? Ja sebi dozvoljavam određenu rezervu da kažem da ipak možda tamo ima nečega i tek će procesi ispred nas pokazati tu mogućnost da oni koji su se jako politički, ne politički nego medijski eksponirali kao ne prijavitelji možda će sutra biti na određenim političkim funkcijama, možda, ne znam, govorim iz iskustva.
Hvala, vrijeme, vrijeme, vrijeme g. Borić. Prije nego što dajem replike imam jednu, jednu, jednu stvar za spomenuti. Bilo je primjedbi koje će se vjerojatno sada pojaviti i u, i u replikama da se u prvom dijelu koji ja moram reći budući da sam imao jedan, budući da sam imao jedan jako važan poziv nisam slušao do kraja, ali vjerujem onima koji su mi rekli da se niste držali teme, u drugom dijelu kad sam ja slušao vi na neki, na neki način ste se držali teme barem kako su se držali teme i neki drugi prije koji su govorili anegdotalno da tako kažem o tzv. zviždačima, čak nazivajući ih zviždačima, a ne prijaviteljima nepravilnosti itd., znači bilo je, a ja nisam intervenirao prije pa nisam onda našao za shodno da interveniram u tom drugom dijelu ni poslije. Ako je u provom dijelu bilo tako, sad ćemo vidjeti od replika. Prva replika gospođa Dalija Orešković [[Upadica: Povreda Poslovnika.]] Povreda Poslovnika, povreda Poslovnika.
Povreda Poslovnika, hvala predsjedavatelju što ste unaprijed zapravo obrazložili da je moja povreda Poslovnika opravdana. Da, doista zastupnik se nije državo teme, ali ne sporadnično nego većinom svog govora. I ja moram sa žaljenjem konstatirati da ste naprosto kolega Boriću zvučali kao da ste na sastanku anonimnih alkoholičara pa se onako žalite, oprostite ali mene je jako, ja sam zastupnik, političar sam i izrazito me strah oporbe. Tako ste zvučali tijekom rasprave.
Dobro, pogledajte, ja u ovom slučaju neću dati … [[Upadica se ne razumije.]] vi nemate pravo odgovoriti na to, to je povreda Poslovnika, samo malo, to je povreda Poslovnika ja mogu odgovoriti na to, ha takav je Poslovnik. Ovaj ja neću dati opomenu tom slučaju nikomu, niti gospodinu Boriću, niti vama zato što vama nisam dao kada ste se držali, kada se niste držali teme u jednom trenutku jel da, nego ste govorili anegdotalno. Oprostite, ali ja sam, baš sam slušao od početka do kraja. Ovaj, sad je gospodin Borić dao povredu Poslovnika, pa …
Ali prije je bila gospođa Nikolić.
Da, da ima i drugih. Ići ćemo dalje sa povredama Poslovnika što hoćete da vam kažem, ali vi znate dobro da ja ovaj ne dajem opomene ako se u, barem u jednom dijelu ovaj drže, zastupnice drže teme jer inače te povrede Poslovnika bi bile stalne. Stalne bi bile opomene. Ja to ne dajem jer poštujem slobodu i kako bih rekao tolerantan sam u tom pogledu i uvijek sam to, uvijek sam to rekao. Uglavnom moje opomene su samo na zlouporabu Poslovnika po 238., po kada netko ovaj zlouporabi Članak 238. u povredi Poslovnika. Sada ćemo, oko ovoga ćemo preći dalje, ja, ja bi vas sve molio da ne ovaj, da odustajete od povrede Poslovnika, ali to ne mogu vam ništa kako bih rekao narediti jel da, pa onda gospođa Romana Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora. Povrijeđen je Članak 238., kolega se nije držao teme, prvi dio je pričao o situaciji oporbenih klubova, a drugi dio je pričao o Udruzi Pomak. Ovo je ozbiljna institucija, ovo je ozbiljan zakon koji se odnosi na ozbiljne slučajeve koje zviždači odnosno prijavitelji nepravilnosti prolaze. Ja bi molila gospodina zastupnika da ukoliko ne može, ako ne zna braniti nešto neobranjivo da onda bolje se ni ne, ne javlja za raspravu.
Budući da sam ja ovaj već odgovorio na tu stvar i molio sam vas da odustajete moram vam dati opomenu jer je bila replika u najmanju ruku meni, u najmanjoj ruci meni. Gospodin Habijan.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedničke.
Gospodin Habijan je [[Upadica: Ja sam bio prije.]] ne, nije, niste bili prije.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Povrijeđen je Članak 238. stavak 1. alineja 7., dakle kolegica Orešković nakon tjedan dana očito bavljenja kriznim menadžmentom u Splitu vratila se u hrvatske klupe i odmah vrijeđa zastupnike koji govore na način kako se njoj ne sviđa. Dakle, meni doista nije jasno, ovdje sam 2 godine, dopuštam da je bilo takvih situacija prije, ali mi nije jasno da netko ima pravo i uzima si pravo ocjenjivati da li se njemu sviđa što je rekao netko od saborskih zastupnika. Govorio je o temi, govorio je o udrugi zviždača, koliko ja znam [[Upadica: Gospodin Habijan, ispričam, vrijeme.]] upravo je ovaj zakon i upravo je to tema [[Upadica: Vrijeme.]] to što se vama ne sviđa to što ste čuli to je vaš problem.
Bila je replika, bila je replika, opomena. A poslije imate repliku mogli ste sve reći poslije ne. Gospodin Borić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Članak 238. Poslovnika Hrvatskog sabora gospođa Orešković ne da je povrijedila nego je uvrijedila Poslovnik, a i mene osobno uspoređujući moju raspravu i mene osobno sa nekakvim ljudima iz udruge liječenih alkoholičara. Ako vam se ne sviđa gospođo Orešković što ja govorim imate svoje pulene dolje u Splitu i ono što oni rade vjerojatno vam se to sviđa, pogotovo što govori gospodin zamjenik gradonačelnika radi kojeg sada cijeli Split ide na izbora [[Upadica: Hvala, vrijeme, vrijeme.]] zato što je u stanju izgovoriti ono što je izgovorio. I vi to odobravate.
Bila je replika, bila …
Možda da njega priučite nečem i usporedite ga s nečim.
Opomena, bila je replika, a osim toga udruge ovaj liječenih alkoholičara su vrlo uvažene udruge i vrlo važne. Tako ja ih ne bi upotrijebio u niti jednom trenutku od nikoga jer ovaj to je metoda, metoda grupnog liječenja kao da nekoga ovaj optužite da je išao na operaciju. Gospodin Mažar povreda Poslovnik.
Hvala lijepo predsjedavajući. Povrijeđen je Članak 238. od kolegice Romane Nikolić s obzirom da ste i vi sami rekli ono što ste slušali da je kolega Borić govorio o temi, konkretno govorio je o gospođi Jasmini Jovev zviždačici i ja razumijem nervozu gospođe Nikolić što im smetaju zviždaču koji su u najtežim vremenima govorili upravo o onome što je vlada SDP-a, SDP-ovi župani i gradonačelnici radili i što su dobili dakle sada i presude, ali ne smije za to koristiti povredu Poslovnika.
Bila je replika, imate opomenu, a sad imate pravo na repliku.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolega Borić, pa evo malo smo i sa povredama Poslovnika, ali nažalost bili smo primorani i vi i mi. Kao što sam rekao razumijem nervozu naših kolega saborskih zastupnika na ime Jasmine Jovev, nažalost ima i takvih imena i gospođe Marije Budimir koja je prokazala Želja Sabu nakon toga je dobila otkaz kao ravnateljica osnovne škole u gradu Vukovaru. Ono što me zanima, danas kada neki ajmo reći ne mogu imati više ni pravo na presumpciju nevinosti, dakle za koje nije ni pokrenuto ni postupak, ni uhićenje, ni ništa razapinje ih se, a s druge strane gospođa Marina Lovrić Merzel je uhićena bila tri mjeseca u zatvoru, dobijala plaću isto to vrijeme Jasmina Jovev je ostala bez posla u Županiji Sisačko-moslavačkoj nije imala nikakva prava i sve se to radilo pod krinkom SDP-a koji danas propagira čujemo šta.
Hvala, odgovor.
Hvala lijepo. Kolega Mažar prvo što moramo reći kad je ta vlast bila nije bilo ovog zakona, njih je to previše nije niti sekiralo, niti je to njih previše brinulo imali su oni svojih briga. Komentirat nepravomoćne presude neću, neka konačno kaže sud što će biti u tom slučaju, ali sam htio napomenuti da smo imali jednu raspravu koja je išla jednosmjerno i samo su se iznosila imena onih prijavitelja nepravilnosti za koje su oni smatrali da rade dobar posao i rekao sam da nisu uspjeli spomenuti upravo gospođu koju ste vi spomenuli, kao ni ovu drugu gospođu također gospođu Budimir jer im to nije odgovaralo, kao što im očito i ova gospođa koja se prijavila na natječaj možda isto nije odgovarala. Možda, to ću tako reći jer smo čuli evo da to što je bilo u medijima nije točno napisano pa ćemo ostati pri tome da nije, ali ne znači da nije bilo.
Hvala. Gospodin Habijan replika.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega. Pa nadovezao bih se zapravo i ovo što sam rekao u povredi poslovnika ono što me zapravo ovdje zasmetalo to licemjerstvo i dvostruki kriteriji, ali zadržat ću se sad na ovom drugom dijelu. Dakle, danas tokom rasprave od strane oporbe dijela oporbe, poglavito SDP-a slušamo kako ovaj zakon, konačni prijedlog zakona nije dobar, kako će on imati jako puno amandmana. Ovdje su bile riječi poput da je to skandalozno, da je vrlo loš prijedlog zakona. Međutim, ja sad postavljam pitanje, ako je 2019. u veljači vlada, ministarstvo ovo ministarstvo donijelo taj prijedlog zakona nakon toga tek EU donosi direktivu što to pokazuje? Dakle, što je vlada i prethodne vlade što su radile? Zašto nije recimo SDP-ova vlada donijela ovaj zakon ako im je toliko stalo do zaštite zviždača danas, a što je bio recimo u onom prethodnom razdoblju? Što se to promijenilo, što se desilo?
Hvala lijepa. E oprostite prije nego što odgovorite ima dvije povrede poslovnika, gospođa Nikolić.
Zahvaljujem. Povrijeđen je čl. 238. od kolege Habijana i kolege Mažara zato što su me iskreno uvrijedili jer konstantno meni prigovaraju da sam ja član SDP-a. Ja nisam više nisam član SDP-a budemo vam poslali novu tabelu ko gdje sjedi, to je druga stvar, a druga stvar je ta da ukoliko bude se tako prebacivala loptica pa ja ću evo navesti njihovog gradonačelnika Kutine koji sjedi u zatvoru već četiri mjeseca prima plaću, a zviždačica je dobila otkaz.
Hvala. Ne može više vrijeme, vrijeme. Naravno imate opomenu jer je bila replika, a nije nikakva uvreda bit član SDP-a, ne. … [[Upadica se ne razumije.]] Gospođa Andreja Marić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče sabora. Ja sam se stvarno dugo brenzala pažljivo slušam sve što govorite, nisam dizala povredu poslovnika, ali čl. 238. mislim kolega Habijan i kolega Mađar ali evo repliciram, ne repliciram nego se nadovezujem na kolegu Habijana. Stvarno ste pretjerali, ako želimo poboljšati ovaj zakon onda stvarno nije bitno jel neko SDP-a, SD, HDZ ili tako dalje. Prihvatite ono što govorimo da ne valja i nemojte nas vrijeđati. Hvala.
Bila je replika, opomena. Bila je opet neka povreda poslovnika? Ne, ne čekajte sada bila je povreda poslovnika vidio sam ja dobro g. Pavića. Izvolite g. Pavić.
… [[Govornik nije uključen.]]
Evo ja ću sad isključit sve. Izvolite.
Dobro. Skrenut ću pozornost kolegama sa naše lijeve strane inače sa desne strane da u vrijeme vlade Milanovića ti zviždači nisu bili diskriminirani pa nije niti trebao takav zakon.
Replika, opomena, replika opomena. Gospodin Mažar.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući. Evo ja bih molio samo da mi pomognete, malo sam ajmo reći i noviji zastupnik itd., ali mi nije jasno kako kolegica može davati povredu poslovnika meni koji sam replicirao Boriću. Da li ima povreda poslovnika na moju repliku u pojedinačnoj raspravi?
Evo dobila je, a mogu ja nešto reć? Dobila je opomenu zato i nažalost morate dobiti i vi ko novi zastupnik. Ali ovaj gospođa Sandra BAnčić replika, ne odgovor na repliku prije.
Hvala lijepo. Kolega Habijan nisam stigao pojedinačno do kraja, što sam htio treći kad govorimo o zaštiti povjerljivosti da izbjegavamo ovo što nam se danas pojavljuje, a oni kažu da to ne valja kao ni ovaj čitav zakon. Čl 16. znači osoba koja je prijavitelj nepravilnosti prijavi nepravilnost pomagač prijavitelja nepravilnosti i svaka druga osoba koja sudjeluje u postupku po prijavi nepravilnosti dužna je štititi podatke koje sazna iz prijave te ih ne smije koristiti, pa ide sve dalje. Što smo mi imali danas? Imamo istupanja najprije u javnosti, pa onda optužbe itd., prijave i sve ide nekim svojim tijekom upravo se to pokušava ja mislim rješavati i kroz ovaj prijedlog zakona. Nakon unutarnje prijave, pa vanjske pa ako ne ide tamo ajmo vidjet što možemo onda kroz ovu priču o javnom razotkrivanju nepravilnosti. Ali mi danas imamo sve obrnuto na neki način i naravno da nekima to ne odgovara, pogotovo ovima koji kažu ni ne znaju u kojoj su stranci i ne zna koga su … i na kraju brane jedni druge, a ni ne znaju u biti kojoj stranci pripadaju ustvari ni nemaju stranku.
Hvala lijepa. I sada idemo na replike. Gospođa BAnčić.
Zahvaljujem se. Pažljivo sam slušala vaše izlaganje g. Boriću od kojeg se 90% naravno nije ticalo teme, ali je zorno pokazalo sve što ne valja sa vama, vašom strankom, a onda u konačnici i sa ovom zemljom, a to je kronični nedostatak srama. Dakle, činjenica da vi sa ove pozornice kao predstavnik pravomoćno osuđene stranke odgovorne za koruptivno kazneno djelo, stranke koja vodi Državne nekretnine d.o.o. Spominjete ovdje gospođu Đerek kojoj ste vi dali otkaz nakon što je prijavila nepravilnosti koje se tiču vašeg ministra jednog i vašeg dužnosnika u Vladi. Vi se usuđujete uopće spomenuti njeno ime i stavljati u kontekst drugih natječaja, govorite o natječaju [[Upadica Radin: Vrijeme.]] Pa jel' vam nije neugodno?
Odgovor gospodin Borić.
Hvala lijepo. Nisam ja gospođi Đerek dao otkaz, a što se tiče grada Zagreba još ću jedanput ponoviti ne znam koji put, znači protiče vrijeme, bliži se godina dana od preuzimanja odgovornosti za građane ovog grada, nemate pročelnike, nemate ono što ja kažem ministre koji su zaduženi da vode brigu o pojedinim resorima koje ste sami nacrtali i koji trebaju doći i preuzeti funkciju i odgovornost. O tome govorim. A kad se prijavila ta gospođa koju vi spominjete, onda je ispalo na kraju da je ona odustala. A što se onda prijavljivala ako je odustala? Ili je bilo nešto drugo. Da li to ima meni biti pravo ili motiv da sumnjam u nešto? Ima pravo zašto ne kao političar. E sad zašto je odustala? Da li ste vi bili neki medijator u toj priči? Da li netko drugi nešto radio? Ne znam, ali drugi gradonačelnik je istu gospođu uzeo i stavio je za savjetniku, za isti problem u gradu Splitu. A nakon toga je taj isti iz stranke gospođe Orešković danas podnio ostavku zajedno sa svojim zamjenikom i kaže nije mi teret.
Hvala. Povreda Poslovnika gospođa Benčić [[Upadica Borić: Ja to nisam radio.]]
Povreda članak 238., dakle gospodin Borić ponovno ne vrijeđa zastupnike ali to nije ništa novo. Međutim, htjela bih vam reći nešto vaš nedostatak ikakvog političkog sadržaja i vaša jedina uloga koju imate u HDZ-u a to je da granatirate u političkoj znanosti ima svoj izraz. Mogu vam poslati link iz Wikipedije pa da pogledate kako se zove.
Bila je replika, oprostite bila je replika. Opomena. Dajte odustajte! Dajem opomenu, a onda vi se odnosite na istu stvar. Mislim stvarno nema svrhe. Ja vam moram dati i vama gospođo Jelkovac i vama gospodinu Boriću moram vam dati mogućnost, ali međutim to se radi samo radi televizije da budemo jasni. Izvolite. Hvala lijepo [[Upadica Radin: Ne, ne. Prvo je bila gospođa Jelkovac.]] Aha, dobro.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolegica Benčić povrijedila je članak 238. Poslovnika jer vrijeđa zastupnike i ponaša se na taj način neprimjereno ovdje u sabornici. Kolegice Benčić, najlakše me prozivat druge da sakrijete svoju nesposobnost. Pogledajte malo u svoje redove.
Opomena. Bila je replika. Gospodin Borić.
Hvala lijepo. Članak 238. omalovažavanje mene kao zastupnika i govornika za ovom govornicom ovdje i pozivajući se na to da me treba biti sram i da ja ništa ne znam. Nakon 12 godina izvršne vlasti što na državnoj, što na lokalnoj razini ja nemam ništa pojma. Gospođa predsjednica mog Odbora za zaštitu okoliša vodi tu sjednicu na način da smo tek nakon 18 sjednica naučili usvojiti dnevni red. To mora hrvatska javnost znati, znači tek nakon 18 sjednica smo naučili usvojiti dnevni red, a da ne govorim ovo što se događa u gradu Zagrebu gdje ona meditira.
Vrijeme, hvala lijepa. Opomena, bila je replika. Gospođa Urša Raukar Gamulin, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Borić pa kaže narod napad je najbolja obrana, jer vama ti ministri sve češće to u Mercedesima dolaze, u maricama odlaze boga mi kao na traci. Ali vratimo se mi ipak temi. Ja bih vas molila ako biste bili ljubazni da mi prokomentirate i da mi kažete da li smatrate da je u redu da se zaključak Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije održane u ovom Saboru 1.3. a jedan od tih zaključaka je da Ministarstvo pravosuđa uvede i sekundarnu pravnu pomoć bez obzira na cenzus nije prihvatilo od Ministarstva pravosuđa i nije se provelo. Evo pa me zanima da prokomentirate kako mislite da će se borba protiv korupcije odvijati ako Ministarstvo pravosuđa ne prihvaća mišljenja, zaključke, prijedloge Nacionalnog vijeća za praćenje borbe protiv korupcije? Zahvaljujem.
Odgovor.
Hvala lijepo. Ja ono što Ministarstvo pravosuđa radi podržavam. Mislim da oni rade ono što najbolje mogu i znaju i mislim da će i ovaj zakon dorađen u odnosu na ono što smo imali iz 2019. biti jedna korak naprijed kad govorimo o zaštiti prijavitelja nepravilnosti. Što će se događati pokazat će vrijeme. Ja kažem vi imate svoje poligone na kojima obnašate vlast. I čisto me interesira zašto ste učinili to da evo već 10 mjeseci nemate vodeće ljude. A kada vidimo u Zagrebačkom holdingu i način na koji su to građani primili i to je pitanje na koji način će to sve zajedno završiti. Tvrdim da nakon Pule, Splita Zagreb nije daleko.
Replika gospođa Orešković.
Hvala. Evo ja ću se nadovezati na kolegicu Uršu Raukar. Dakle ne samo da HDZ i Ministarstvo pravosuđa nije uvažilo preporuke Nacionalnog vijeća za praćenje provedbe suzbijanja korupcije, nego nije prihvatilo ni prijedloge pučke pravobraniteljice. To znači da HDZ ne poštuje i vrijeđa sve hrvatske institucije. Jedna od preporuka je bila ta da se zviždačima osigura psihosocijalna pomoć koja je izrazito, izrazito bitna i važna. U odnosu na taj prijedlog kojeg je HDZ ovako s gnušanjem odbio u obrazloženju ovog zakona piše da taj prijedlog nije prihvaćen zato što bi to zamislite odgodilo, to bi odgodilo primjenu ovog zakona te će se o toj psihosocijalnoj pomoći odlučivati negdje u buduće. Ja vas pitam kada? Kada će tu psihosocijalnu pomoć moći dobiti i osoba poput Maje Đerek koju ste tako bezobrazno vrijeđali tijekom svog govora.
Hvala lijepa. Odgovor.
Hvala lijepo. Ja nisam gospođu Đerek uvrijedio ni na jedan način spominjući njezin slučaj i prijavu na natječaj u gradu Zagrebu. To ste možda vi tako doživjeli, ali bi vaši savjeti, konzultacije i konzultantske usluge možda pomogli dogradonačelniku grada Splita kojeg ste najprije poslali na radionice e kad je dobio optužnicu e sada idemo svi na izbore i ne odričemo se, on je ta vrijednost koju poštujemo. Što je proživjela novinarka, možda bi se to odnosilo na to što vi govorite. Jeste li stali u zaštitu te gospođe? Niste. Jeste? Niste. Zašto? Jer branite svoje političke boje i političke opcije i ponašanje i to je vjerodostojnost o kojoj vi govorite, mi govorimo sasvim drugačije, možda to vama ne smeta, možda je to vaš normalni izričaj. Ja sam već više puta ovdje rekao nije normalan, a optužnica o tome govori. I sada, da li građani Splita svi moraju na izbore zato što se netko našao pod određenim … [[Govornik se ne razumije]] ? Očito da da i imate vi svoje procjene , vidjet ćemo kako će to proć.
Hvala, hvala lijepa. Gospodin Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi zastupnice, evo ja ću se držati doista teme, ne bi se osvrtao na ovo sve što je dosad kazano i mislim da ovaj zakon ima za cilj zaštita prijavitelja odnosno da ima za cilj učiniti ovo društvo boljim nego što je dosad. Ja ću vas pitati dvije stvari. Prvo, da li su ovdje institucije hrvatske države je li koje, koje su u funkciji te koje će riješiti najveći dio problema koji postoji, a da eventualno mogu određeni zviždači napraviti iskorak u tome? Ali druga stvar isto, gdje su ovdje poslodavci odnosno čelnici institucija koji su isto tako izloženi kojekakvih zviždačima nisu dobili, dobili ovaj presudu da su u pravu, a čelnici institucija su zapravo izvrgnuti linču i medija i društvenih mreža.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepa kolega Šimičeviću. Ja osobno mislim i glasat ću za ovaj zakon i smatram da je on korak naprijed o onome što mi želimo da se zaista te ljude zaštiti i da imaju određena prava, ali očito da u tom procesu mora biti određenih osigurača i mislim da je Ministarstvo pravosuđa tu napravilo određene pomake. Ovi koji govorim žele zviždati ovdje u oporbi na nas non stop ili govoriti da sve ono što oni govore da je to tako, a da sve drugo što se odnosi na njih nije tako to su političke borbe, ja ih prihvaćam, ali nema tu ovakvih krivih navlaka onih ti si nekoga optužio, ti si nekome krivo, nismo mi ništa rekli, ti ljudi govore sami za sebe, imaju svoj prostor, imaju medijski prostor, ali mi govorimo o procedurama i kad se zadovolje znat ćemo gdje smo, al da imamo pravo politički promišljat također imamo pravo jer vidimo da postoje dvostruki jašini za ono što se događa, kad je kod nas ne vrijedi ništa, zaboravimo, a kad je kod nekih drugih e onda ćemo mi sve to reći e to je baš tako i kako treba biti. Mislim da je ovaj zakon dobar i mi ćemo ga podržati.
Hvala lijepo g. Borić, nemate više replika, vaše točke najduže traju Idemo dalje, gospođa Sandra Benčić završno u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Kolegice i kolege. Jučer smo na Odboru za Ustav i poslovnik imali dosta dugu i konstruktivni rekla bih raspravu oko prijedloga ovog zakona. Smatram da je jako dobro da je jučer već na Odboru za Ustav da se nije čekala plenarna raspravljena i situacija odnosno usvojen amandman koji je ispravio zapravo jednu grešku u zakonu, a koja je Uredu pučke pravobraniteljice stavila određene obaveze koje ne može ispunjavati prema samim ustavnim odredbama i zakonskom regulativi koja regulira rad pučke pravobraniteljice, konkretno radi se o povezanim osobama sa prijaviteljem nepravilnosti kada su te povezane osobe pravne osobe iz razloga što pučka pravobraniteljica ima mandat za provođenje postupaka koji se tiču fizičkih osoba isključivo i štititi ljudska prava fizičkih osoba. Jako je dobro da smo jučer oko toga postigli određeni konsenzus i da je to unaprijed na samom odboru riješeno. Ono što nije napravljeno i za što nije bilo sluha, a to je da se pojačaju odredbe koje zaista štite prijavitelje nepravilnosti u odnosu na njihove poslodavce. Ne govorim ovdje da nema nikakvog napretka, to ne želim reći. Dakle, naravno da postoje dijelovi ovog zakona koji unapređuju određene segmente zaštite i nije točno da je to potpuno isto kao što je bilo prije. To ne želim reći. Ali vidi se, dakle da određene odredbe, da se nije išlo do kraja da bi se zaista zaštitilo od onih najčešćih i najradikalnijih pojava osvete prema prijaviteljima nepravilnosti. I da pokušamo to opredmetiti ovdje, ja ću vam reći na konkretnim primjerima kako bi to izgledalo. Hajmo uzeti evo primjer gospođe Maje Đerek. Šta u ovom zakonu, u ovom prijedlogu zakona bi konkretno nju zaštitilo od otkaza za vrijeme trajanja utvrđivanja nepravilnosti. Poslodavac i po ovom prijedlogu zakona bi zapravo njoj mogao dati otkaz, a kasnije bi se možda dokazivalo na sudu je li taj otkaz bio osveta, nije bio osveta itd. Ali i dalje ovaj prijedlog zakona ne štiti prijavitelje za nepravilnosti za vrijeme trajanja postupka utvrđivanja te nepravilnosti koju su prijavili od bilo izvanrednog otkaza, bilo redovnog otkaza. S time da smatram da tu treba imati i na umu pitanje produživanja ugovora na određeno, jer ne produživanje ugovora na određeno također može biti oblik osvete prema prijavitelju ili prijaviteljici nepravilnosti. Dakle, kad pogledamo slučaj Maje Đerek ili drugih osoba posebno onih koje su bile u državnim tvrtkama ili uredima državne uprave mi vidimo da efikasnu zaštitu i dalje nemaju. I kada pogledate da se radi o prijavama nepravilnosti koje idu do najviše pozicioniranih dužnosnika u državi, a da te osobe i dalje nemaju adekvatnu zaštitu od otkaza, onda je jasno zapravo nije bila namjera pružiti efikasnu zaštitu, nego donekle unaprijediti zakon ali ne tako da se prijavitelji nepravilnosti osjećaju sigurno tokom postupka utvrđivanja nepravilnosti. Druga stvar, kako bi prošla Ankica Lepej po ovom zakonu? Isto. Iz razloga što nije jasno i decidirano propisano spominje se, ali ne na način da decidirano piše da se odavanje poslovne, službene ili profesionalne tajne kada se radi o klasificiranim podacima koji su dokaz u tom postupku odnosno dokazuju nepravilnost da se neće smatrati odgovornim za odavanje službene, poslovne ili profesionalne tajne. To mora eksplicite stajati u ovom zakonu kako bi se svi prijavitelji nepravilnosti osjećali sigurnima od mogućih potraživanja za naknadu štete svojih poslodavaca prema njima kao što je bilo u slučaju Ankice Lepej koja ja dobila i otkaz, koji će za mene zauvijek biti nezakonit otkaz i koja je zapravo bila na kraju optužena od strane svog poslodavca za odavanje poslovne tajne. Dakle bottom line je ovaj zakon i dalje naše najpoznatije zviždačice ne bi adekvatno zaštitio od osvete njihovih poslodavaca.
Gospodin Damir Habijan ispred Kluba zastupnika HDZ-a također završno.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Evo ja bih još jednom naglasio činjenicu koja se zapravo malo ovdje spominjala, a to je kako je 2019. u veljači Ministarstvo pravosuđa i ova Vlada donijela, dakle Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti. Učinila je to prije nego je na razini EU dakle i Europski parlament i Europsko vijeće donijelo direktivu sa kojom se sada usklađuje, dakle ovim izmjenama i dopunama naš postojeći zakon. Mislim da je već u tom trenutku, mi smo bili među prvim članicama EU koje su donijele, dakle zakon koji je regulirao tu materiju. Već u tom trenutku vrlo je jasno pokazala i ovo ministarstvo i ova vlada dakle predlagatelj da je borba protiv korupcije nešto što je definitivno prioritet. Između ostalog i ovaj konačni prijedlog zakona je uz Zakon o sprječavanju sukoba interesa, uz zakon o lobiranju koji je u najavi, u Zakonu o izmjenama i dopunama kaznenog postupka koji su također uskoro u proceduri u ovom Hrvatskom saboru navela upravo u dokumentu koje smo u listopadu prošle godine ovdje usvojili, odnosno o Strategiji o sprječavanju korupcije, odnosno borbi protiv korupcije u razdoblju 2021.-2030. godina. Prema tome, ja mislim da ovo sve ukazuje upravo na stvarnu želju, volju i ustrajnost ove Vlade da se bori protiv korupcije. Ako se ne varam u ime kluba kada je govorila kolegica Gamulin, spomenula je percepciju korupcije. Dakle, to je fenomen koji je prisutan ne samo kod nas, prisutan je u svim zemljama ne EU, prisutan je u svim zemljama koje postoje na ovom svijetu. Međutim, ako pogledate, a ministarstvo je kada je radilo tu strategiju provelo jedno istraživanje upravo o percepciji korupcije kao tom fenomenu, gdje je interesantno primjerice ako pogledate povjerenje u pravosuđe ono je prilično nisko. Dakle, gotovo 75 do 80% građanki i građana ove zemlje smatra da je pravosuđe korumpirano. Međutim, ono što je zanimljiviji podatak o kojem se jako malo priča više od polovice od tog postotka nikada nije imalo doticaj niti je bilo stranka primjerice niti u jednom sudskom postupku. Dakle, ne možemo kada govorimo o brojkama, kada govorimo o statistici, onda moramo do kraja biti precizni i moramo, ne možemo sve uzimati crno-bijelo. Druga stvar koju bih želio spomenuti, ovdje je bilo rečeno od strane kolegice Orešković kako je ovo ako se ne varam zakon koji će na neki način samo dodatno otežati osobama koje traže zaštitu prijavitelja nepravilnosti dodatne stepenice, dodatne korake. To nije točno. Dakle, ovim zakonom sukladno transponiranoj direktivi imamo unutarnje prijavljivanje, vanjsko prijavljivanje, imamo mogućnost, dakle javnog putem medija javnog razotkrivanja međutim direktiva je to ostavila s obzirom da direktiva ne propisuje kao što to propisuju Uredbe EU da se mora od slova do slova prenijeti u hrvatsko nacionalno zakonodavstvo, ono propisuje da se mora ostvariti cilj i svrha koja se želi njime postići. Na državi članici je, dakle u ovom slučaju RH, na koji način će taj cilj ostvariti. I ono što mislim da je dobro da je predlagatelj ovdje omogućio da prijavitelj nepravilnosti ima mogućnosti izbora, da li će ići na unutarnje prijavljivanje, vanjsko ili će ići na javno razotkrivanje. Isto tako ništa ne priječi prijavitelja da podnese prijavu primjerice DORH-u, USKOK-u, policiji, prema tome nigdje nije zapriječeno, nigdje nije rečeno da je ovo redoslijed kojim mora prijavitelj ić, to nije nigdje ovim zakonom propisano, ako pogledate svagdje u svim člancima imate ili dakle imate mogućnost izbora i imate alternativu. Ono što je također interesantno, a to uvodno kada sam govorio dakle 2019. kada je usvojen ovaj zakon u HS, danas smo s lijeve strane govornice imali jako puno primjedbi da je ovaj zakon loš. Kolegica koja je govorila u ime Kluba SDP-a je bila ako se ne varam, spomenula riječ frustrirana, a ja sam postavio pitanje i postavljam ponovno pitanje okej, al zašto nismo nešto onda učinili prije ako vam je toliko bilo stalo do zaštite prijavitelja nepravilnosti u vrijeme kada ste imali tu mogućnost, dakle imali ste tu mogućnost, niste napravili, ova vlada je 2019. to poduzela i mislim da ovaj prijedlog, ovaj iskorak koji radimo ne samo u smislu usklađivanja sa europskom direktivom već mislim da tu ima i daljnjih iskoraka koji su dobri i koje treba pozdraviti. Isto tako ne mogu se složit, sudjelovao sam jučer i na Odboru za zakonodavstvo i na Odboru za ustav i danas na Odboru za pravosuđe. Na svim tim odborima bio je prisutan i predlagatelj i bila je prisutna i pučka pravobraniteljica koja je sama pohvalila ovaj prijedlog zakona, uz 20 primjedbi koje je imala svega 3 su ostale dakle koje nisu implementirane u ovaj prijedlog zakona, međutim pitanja su stručne naravi oko čega se još uvijek lome koplja stručne naravi, naglašavam stručne naravi. U konačnici još jedanput Klub HDZ-a podržat će ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Gđa. Dalija Orešković ispred Kluba zastupnika Centra i GLAS-a završno.
Ajmo ispočetka, uvaženi predsjedavatelju, zastupnice i zastupnici. Kolega Habijan, vi ste u svom završnom govoru rekli da se ne slažete s onim kako sam ja obrazlagala odredbe ovog zakona, onda ste zapravo potvrdili sve što sam ja rekla. Nigdje nije sporno da zviždači ili prijavitelji nepravilnosti mogu svoju prijavu izravno podnijeti USKOK-u, DORH-u, državnome inspektoratu ili tko god je zadužen za rješavanje merituma prijave, ali to su mogli i ranije i mimo ovog zakona, to mogu i nadalje. A što se napravilo ovim zakonom? Uvele su se te nove instance sukladno direktivama EU, a ja sam problematizirala što smo s time dobili. Jesmo li dobili bolju zaštitu zviždača? Nismo. Dobili smo samo njihovo bolje evidentiranje i popisivanje. Vidim da klimate glavom. Da vam ja to plastično pojasnim. Ajmo zamisliti da je ovo trgovačko društvo, HS d.o.o., iza mene je direktor i članovi uprave, a evo imenovat ćemo Sabinu Glasovac povjerljivom osobom. Ja podnesem prijavu protiv neke nepravilnosti, npr. evo nepravilnost je ta što zastupnici ne dolaze na saborske rasprave. Sabina draga što ćeš ti učiniti povodom te prijave? Možeš ju samo proslijediti dalje sa nikakvim ovlastima za njihovo suštinsko rješavanje. Da ne gubim vrijeme kad vidim da ne razumijete i nadalje, 3 ključna problema ovim zakonom nisu riješena, a to je prvo tko se smatra zviždač jer to po ovom novom zakonu nije ni Maja Đerek, nije ni Adrijana Cvrtila, dakle pitanje vremenske primjene ovog zakona. Rekla sam po istom sistemu po kojem možemo danas u 2022. priznat status nekom novom hrvatskom branitelju iz Domovinskog rata isto tako možemo priznat status zviždača na temelju neke prijave koja je davno prije podnesena, to je prva stvar. Druga stvar je besplatna pravna pomoć odnosno besplatni odvjetnik na teret državnog proračuna. I kao što se može za, za bilo kojeg okrivljenika koji je u pritvoru, a nema novca za, za svog branitelja, država platiti nekog odvjetnika da ga pošteno zastupa, e tako se može i za svakog zviždača i bez toga nema, naprosto nema borbe protiv korupcije. Svaka borba protiv korupcije počinje od toga da netko nešto prijavi. Ako prijava nema kao što ih nema sada onda ta korupcija uspijeva i naravno da nije dokazana kad nije ni prijavljena, al to ne znači da ne postoji i da nije vrlo često golim okom vidljiva počevši od vlade, pa nadalje, dakle to je druga stvar. A treća stvar je ono što je stvarno sama, sama suština, šta je zaštita, što zviždač hoće? Pa želi za početak da ne ostane bez posla. Npr. po odredbama ovog zakona može na sudu tužiti, pa dokazivati da je otkaz bio nezakonit, da je posljedica osvete, može tražiti i izdavanje privremene mjere i sve to skupa jako jako dugo traje. Ako hoćemo iskorak onda ajmo omogućiti evo npr. pučkoj pravobraniteljici da lupi nekakav pečat i kaže ti si zviždač, odi s tim na sud i u roku od 8 dana dobit ćeš privremenu mjeru kojom ti se vraća na tvoje radno mjesto, a je li otkaz bio opravdan ili nije to će se utvrditi u daljnjem tijeku postupka. Evo to je nekakav sustav smislene učinkovite zaštite zviždača, a mi to nemamo. Mi imamo jedan zakon u kojem smo rekli evo imat ćemo povjerljive osobe koje mogu prijavu proslijedit dalje, ne mogu o njoj meritorno odlučivat, al se strahovito moraju zamarat i nabildavat nekakvu administraciju da paze na zaštitu osobnih podataka, dakle kao da je podnošenje prijave nešto konspirativno, kao da je to problematično. Dakle, mi smo koncept zaštite zviždača shvatili kao povećavanje mogućnosti ili broja osoba kojima se prijava može podnijeti umjesto da smo jačali sustav i kapacitete za rješavanja, rješavanje onoga na što se prijava odnosi, a ako nije povjerljiva osoba onda je to pučka pravobraniteljica. Ista stvar, ista stvar, kakve zube, kakvu moć, kakve alate ima pučka pravobraniteljica može prozivati, može ukazivati, može nekog lijepo zamoliti da ispoštuje njezine preporuke. A kako to u praksi izgledi vidjeli smo, evo da ne ulazim u pitanje zaštite zviždača jer u tom području prave prakse niti nema, ali imamo primjer MUP-a koji nije htio ispitati jednu nepravilnost, a to je nezakonit tretman prema ilegalnim migrantima [[Upadica: Hvala.]] toliko o zaštiti zviždača. Hvala.
Sada će u ime Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte završno govoriti poštovana zastupnica Katarina Peović. Izvolite.
Evo samo kratko, sažet ću koji su naši amandmani i s čim ćemo mi ići znači prema ovom zakonu. Prije svega ovo što je i rečeno od kolegice Dalije Orešković dodala bi samo još jednu stvar tome što je, što je rekla, znači povećavanje adresa na koje se može prijaviti nepravilnost je ona redundancija koja nam daje zapravo sumnjati u namjere jel onog koji je zakonodavac, ali i mislim da je najjednostavnije reći da se prijaviti nepravilnosti može ono prvo mediju koji ti dođe na vrata ili kojem pokucaš na vrata, doslovno nebitno je kome ćeš prijaviti nepravilnost. Bitno je da ti kada prijaviš nepravilnost budeš zaštićen. I ono na što se mi ovdje onda referiramo je isključivo ono što je najosjetljivije u toj situaciji, a to je radni odnos. Znači onaj tko je prijavio nepravilnost mora biti zaštićen od takve vrste progona i to smo uvijek imali kao slučaj znači da su zviždači bili ucijenjeni ili otkazom ili bi dobili otkaz, a kada dobijete otkaz vi ste zapravo izgubili svoje egzistencijalne uvjete života. Mislim nije to nekakav dodatak na vlastitu egzistenciju nego uistinu njezina esencija. Stoga evo 3 amandmana dolaze s naše strane. Jedan je da se izrijekom znači u zakonu stavi da za vrijeme postupka se ne može zviždača otpustiti. Znači je da to bude jasno rečeno. Druga stvar, da se ne može zapravo dati opomena. Znači opomena, zašto? Zato što je opomena pred otkaz vrlo osjetljiv instrument i to djelomično i zbog jako lošeg Zakona o radu odnosno jedne odrednice u Zakonu o radu koja ne definira ograničenje opomene. Znači kad jednom dobiješ opomenu od poslodavca ta je opomena aktualna cijeli tvoj radni vijek kod tog poslodavca i doslovno radnih može biti ucijenjen cijeli svoj radni vijek zbog nekakve opomene koju je dobio prije 20 godina. Ona ne zastarijeva, to je problem. Znači vrlo je važno da se ne manipulira opomenama. I treća stvar je da se poveća broj radnika u postotku znači od 20 na 40% onih radnika koji trebaju dati privolu za tog povjerenika jer je 20% pogotovo u manjim firmama znači podložno manipulaciji poslodavca, najbolje bi bilo da svi radnici zapravo odlučuju tko je taj povjerljiv povjerenik. Iako kažem, a i nasljedno na ono što je rečeno ovdje, pa adrese na koje se prijavljuje su manje bitne, bitnije je zaštita onog koji prijavljuje. Tu smo još dali jednu napomenu na to da ne može ni u kojem uvjetu poslodavac sam imenovati tu osobu jer zapravo poslodavac je uvijek tu stranka koja, koja ima nekakve koristi i koja može biti manipulativna. Stoga idemo uglavnom znači na one amandmane, dobili smo ih dakle od Udruge Pomak kao i mnogi ovdje u sabornici. U razgovoru dakle sa zviždačicama idemo s njihovim amandmanima i također slažemo se da su neki pomaci u ovom zakonu ipak vidljivi, ali baš u onoj najosjetljivijoj kategoriji znači zaštite tih zviždača kao radnika smatramo da bi trebalo još puno toga napraviti. Eto, hvala.
I završno će u ime Kluba zastupnika MOST-a sada govoriti poštovani zastupnik Marin Miletić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Reiner, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice, kolege, nema mi Bukarice, za prikrivanje nepravilnosti nisu odgovorne općenito neke institucije nego u svakom pojedinom slučaju odgovorne su uvijek osobe, konkretne osobe. Ne može biti institucija kao institucija kriva za nešto nego su krive službene osobe u nekoj pojedinoj instituciji, a onda je osobito odgovoran onaj koji je na čelu te institucije ako zanemari prijavu o prikrivanju nepravilnosti. No, najveća odgovornost su, je na pojedincima u DORH-u i najveća odgovornost je na pojedincima u sudovima. Kada ti isti pojedinci ne procesuiraju ili odugovlače prijave ili neki dokazani kriminal, dokumentirani kriminal da budem jasniji. DORH-ovo okretanje glave koje se nerijetko događa čega smo svi bili svjedoci ovdje u Hrvatskom saboru u našem društvu od prijavljene, od prijavljenog kriminala i korupcije u državnim institucijama omogućava određenim interesnim skupinama da uistinu ekonomski iscrpljuju hrvatske građane. Čitali smo one detaljne analize iz Bruxellesa i iz nekih drugih institucija, Hrvatska godišnje milijarde gubi radi korupcije, milijarde i milijarde. Da se onda čovjek pita pa dobro gdje je kraj toga i koliko se još može opljačkati ova naša zemlja. Prijaviteljima nepravilnosti u ovakvom pravosuđu možda ne bi pomogao ni neki najsavršeniji Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti. Ja sam rekao jutros državnom tajniku dakle u jednoj replici da sigurno vidimo ovdje pomake naprijed jer vidimo, jer vidimo, ali isto tako vidimo puno toga što ne bi trebalo još popraviti. A ako pričamo o pojedincima pa vi imate korumpiranog suca, a opet imamo iskustva gdje su suci korumpirani završavali u ćuzi, a sve mi se čini da bi mogli opet neki, koji okrene glavu od dokumenata i činjenice jednako kao što to može učiniti i korumpirani državni odvjetnik za neku prijavljenu nepravilnost. Međutim, ti postupci revizije koji su jako važni, a o kojima mi ne razgovaramo koliko bismo trebali su ti koji bi puno tu toga mogli raščistiti. Dakle, ljude koji prijavljuju korupciju, ljudi koji prijavljuju zlo bilo koje vrste, nepotizam bilo koje vrste mi moramo zaštititi. I jutros sam rekao državnom tajniku dakle nedopustivo je da npr. osoba radi u državnoj tvrtci vidi nezakonite radnje, prijavi nezakonite radnje onda ga ta državna tvrtka tuži i troši novac poreznih obveznika, naš novac poreznih obveznika i onda čovjek koji je prijavio ono što ne valja ustvari fasuje jer ne može unajmiti nekog najboljeg odvjetnika koji bi ga branio koji bi se izborio za njegova prava. Dakle, moramo kao država tu puno više još učiniti da senzibiliziramo javnost, da građanima objasnimo da nisu oni nikakvi drukeri kad prijavljuju korupciju i sve ono što ne valja nego su oni gardijani, oni su čuvari, oni su onda oni koji štite hrvatsko društvo i na koncu koji direktno ulažu u budućnost svoje djece ove države jer dokle god bude prihvatljivo na bilo kojim instancama krasti, oduzimati, preko nekih iskaznica dolaziti do pozicija moći nama neće bit dobro, a zemlja smo koja ima ogromnog potencijala, ogromnog potencijala, koja je lijepa, koja stvarno može izrasti u jednu dobru, dobru oazu za život.
Time bih zaključio raspravu o ovoj točci, o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Sada ćemo ići na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o provedbi Uredbe EZ br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. runja 2003.g. o genetski modificiranoj hrani i hrani za životinje i Uredbe EZ br. 1830/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2003.g. o sljedivosti i označavanju genetski modificiranih organizama i sljedivosti hrane i hrane za životinje proizvedenih od genetski modificiranih organizama kojom se izmjenjuje i dopunjuje Direktiva 2001/18/EZ, prvo čitanje, P.Z.E. br. 257. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku te Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik Željko Plazonić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi saborski zastupnice i zastupnici. Prijedlog zakona ima poprilično veliki naslov pa ga ja ne bi još jedanput ponavljao, međutim ono što je bitno da se ovim zakonskim prijedlogom usklađuje postojeći predmetni zakon sa najnovijim zakonodavstvom EU i sa odredbama čl. 2. Uredbe 2018/1381. Uredbom od 2019/1381 izmjenjuju se članci 5., 6. do 30. te iste uredbe EU parlamenta i Vijeća od 22. rujna o genetski modificiranoj hrani i hrani za životinje čija je provedba regulirana postojećim predmetnim zakonom. Transponiranjem odredaba Uredbe od 2019/1381 osigurat će se razvidno ili kako je češće nama u jeziku jasnije transparentno, stalno i uključivo obavješćivanje o riziku tijekom cijelog postupka procjene rizika u području hrane, samim time i genetski modificirane hrane i hrane za životinje, a koji su uključene osobe koje procjenjuju rizik i osobe koje upravljaju rizikom i to na razini nacije i na razini Unije. Zbog navedenoga države članice EU su obvezni uskladiti svoja nacionalna zakonodavstva sa odredbama ove nove uredbe. Osim usklađivanja postojećeg zakona sa predmetnim zakonima EU ovim zakonskim prijedlogom mijenja se i sam naziv postojećeg zakona pa pošto je jako velik ne bih ga ja ponovno čitao, jedinstvenim metodološkim nomotehničkim pravilima za izradu akta donio je HS i to piše u NN br. 74 i 15 zbog ovog upravo kompleksnog naziva samoga zakona. Predloženim zakonskim prijedlogom osigurava se razvidno, stalno i vjerodostojno obavješćivanje o riziku u postupku odobravanja genetski modificirane hrane i hrane za životinje, a s ciljem zaštite zdravlja ljudi, životinja, biljaka i okoliša odnosno interesa potrošača. Predmetnim zakonskim prijedlogom izmjenjuju se odredbe važećeg zakona radi usklađivanja sa unutarnjim ustrojstvom Državnog inspektorata prema Uredbi o unutarnjem ustrojstvu samoga Državnoga inspektorata. Također se razrađuju i prekršajne odredbe, razvrstavaju se u skladu sa vrstom prekršaja koji su vezani za stavljanje na tržište GMO-a, a koji su namijenjeni za uporabu hrane ili hrane za životinje bez odobrenja i ako nisu ispunjeni uvjeti odredbe 1829/2003 EU parlamenta i Vijeća o genetski modificiranoj hrani i hrani za životinje te odredbama Uredbe 1830 također iz 2003.g. o sljedivosti i označavanju GMO-a i sljedivosti hrane, hrane za životinje od GMO-a. Raspon prekršaja od 5-15.000 kuna i omogućuje se tijelima nadležnim za provođenje službenih kontrola, kažnjavanje odgovorne osobe u pravnoj osobi odnosno fizičke osobe u skladu sa vrstom prekršaja s bonitetom poslovanja pravne odnosno fizičke osobe kao i sa odredbama posebnog zakona kojim se uređuje područje hrane i hrane za životinje. U skladu sa navedenim predlaže se usvajanje ovoga zakona jer će se predmetnim zakonskim prijedlogom ono što je najbitnije važeće zakonodavstvo RH uskladiti sa zakonodavstvom EU i na taj način osigurati direktna primjena izmijenjenih odredbi sukladno navodu uredbi. Omogući unificirano postupanje za sve dionike u postupku odobravanja GM hrane i hrane za životinje i to sa posebnim naglaskom na segment obavješćivanja o postupku analize rizike i transparentnost podataka prilikom odobravanja hrane. Omogućiti se javan proaktivan i lako dostupan pristup svih znanstvenim podacima i informacijama kojima se potkrepljuju zahtjevi za odobrenje na emelju prava EU kao i drugim zahtjevima za pružanje znanstvenih rezultata i to u najranijoj fazi procjene rizika koja se odnosi na postupak podnošenja zahtjeva ili obavijest tj. prijave u postupku odobrenja GM hrane ili hrane za životinje, produljenje odobrenja GM hrane za već odobrenu genetski modificiranu hranu. Zatim će se ojačati i povjerenje građana ne samo po pitanju zdravstvene ispravnosti hrane već i vjerodostojnost znanstvenih podataka i studija koji su sada podnositelji najvećim dijelom industriji, industrija. Zatim nadležnih tijela i svih institucija koje su zadužene za formiranje mišljenja o sigurnosti hrane odnosno donesenih odluka u svezi pružanja odobrenja ili novih odobrenja genetski modificirane hrane ili takve iste hrane za životinje. Evo toliko, hvala vam lijepo.
Hvala, imamo više replika, prva je poštovane zastupnice Marić.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, ovaj prijedlog izmjena zakona ne djeluje kompliciran ima malo stranica i stvar je relativno jednostavna, moramo se jel uskladiti s uredbom EU, međutim tema je izrazito važna pogotovo za nas korisnike odnosno za nas građane. Moje pitanje bi se odnosilo na broj laboratorija, koliko mi imamo službeno laboratorija za GMO u RH. Zadnji podatak koji ja imam su 2, ali evo vi ćete mi reći. Kakva je opremljenost, kadrovska ekipiranost i koliko recimo zadnje 2 godine su analiza napravili, da li je bilo kakvih nepravilnosti, našla sam podatke za prethodne godine, ali molim vas evo za zadnje 2. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Vaš podataka o tome koliko imamo podataka je potpuno točan. Ovo su laboratoriji koji imaju specifične metode za određivanje genetski modificiranih organizama unutar te hrane. Koliko ja znam mi za sada u Hrvatskoj nemamo registriranih proizvoda sa većim sastojkom od 0,9% što je jako jako bitno što onda spada u domenu tzv. tehnološke kontaminacije. Najbitnije je koliko se često provode te pretrage, te inspekcijski nadzori i mislim da mi imamo po tom pitanju jako dobru frekvenciju ispitivanja tih sastojaka. Tako da s te strane možemo biti sigurni jer doista do sada nismo imali veći broj od utvrđenih količina od 0,9%.
Poštovani zastupnik Karlić.
Hvala. Poštovani državni tajniče, pa evo ovdje vidimo ovaj u zakonu postojat će znači službene kontrole koje provode sanitarni inspektori, veterinarski inspektori, poljoprivredni. Naravno industrija će izdavati svoje certifikate odnosno deklaracije na proizvod. Moje pitanje je slično kao i kolegica, zapravo htio sam vidjeti koje su tu ustanove odnosno koliko imamo tih laboratorija u Hrvatskoj koji mogu to kontrolirati na neki način analizirati i dati podatke koji će biti 100% sigurni odnosno kontrolirati industriju.
Poštovani državni tajnik.
Pa mislim da odgovor je praktično identičan. Ono što je bitno za spomenuti za provođenje službenih kontrola u području hrane i genetski modeficirane hrane nadležni su sanitarna inspekcija, veterinarska i poljoprivredna inspekcija. Svaka od njih je za to zadužena i ima svoje ingerencije u okviru onih zakonskih regulativa koje nije prolazi. Prema tome ako gledamo ove traje inspekcijska službe koje to vrše, te nalaze mislim da je to sasvim dovoljno za naše tržite da bude pokriveno najvećim dijelom inspekcijskom nadzorom koji je daleko, daleko najbitniji. Nije bitan broj laboratorija nego koliko laboratorij radi i kako je on kvalitetno opremljen za utvrđivanje onoga što treba laboratorij kao takav i ti utvrditi. Znate možete ih imati 50 pa da ne valja ni jedan, možete imati 1 pa da vrijedi ko ovih 50.
Poštovana zastupnica Dreven Budinski.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Državni tajni, evolucijom općih propisa o hrani pa i samim time o genetski modificiranoj hrani, hrani za životinje utvrđeno je da je segment analize rizika koji se odnosi na obavješćavanje o riziku hrane nedovoljno transparentan i učinkovit ta da zato potrošači imaju negativno povjerenje u analize. Ja vas pitam da mi, da nam velite da li je ovoga … [[Govornica se ne razumije.]] da je činjenica da se u postupku odobravanja genetski modificirane hrane studija temelji na analizama od, koje naručuju od industrije, pa vas molim za vaše mišljenje.
Poštovani državni tajnik.
Mislim da to nije tako, ne može industrija naručivati analize jer bi se kosilo sa samim onda ja bi reko elementarnim radom inspekcijskih nadzora. Tako da ja ponavljam mi nemamo u Hrvatskoj registriranih proizvoda sa genetski modificiranom hranom većom od 0,9% što spada na nivou tzv. tehnološke kontaminacije. Prema tome mi se ne trebamo bojati i ne trebamo strašiti naše građane sa nečim što de facto na našim tržištima sada momentalno na postoji.
Poštovana zastupnica Sabljar Dračevac.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Da mi smo GMO free zemlja bismo trebali biti, ali dakle upozorava nas Darko, doktor Darko Znaor da više od 50% stočne hrane u svijetu proizvodi se od GMO-a i sad je tu bitna sljedivost hrane odnosno da li vaša kolegica klima glavom, da li smo mi zaštićeni doista znači od polja do stola jer ako je stoka konzumirala takve namirnice, da li je to zbilja GMO free i da li si mi možemo smatrati GMO free ako npr. uvozimo ja znam da se kod nas ne proizvodi takva stočna hrana ali u Americi se proizvodi, pa neke artikle koje od tamo uvozimo moguće je da su kontaminirane i znatno više od ovih 0,9%. Hvala vam.
Poštovani državni tajnik.
Pa sad ovo je ja bi rekao čisto teoretsko razmatranje. Mi za sada možemo znati da je 84 proizvoda su sa genetski modificiranim oblicima dozvoljeni u EU i ako hoćete evo ja sam znao da ćete me tako nešto pitat, pa sam pripremio, 39 su genetski modificiranih sjemena kukuruza, 24 soje, 14 pamuka, 6 uljanih repica i jednu šećernu repu. Problem je, bitno je to da mi u Hrvatskoj ne uvozimo to da bismo morali s tim hraniti naše životinje, tako da je strah od toga da bi naše životinje se hranile sa GMO praktično gotovo nikakva. Prema tome, nama je cilj da mi kao genetski free cantry ili genetski slobodna zemlja koja je to sebi zakonsko prepisala, nastavio s ovim našim politikama koje do sada imamo, pa ako treba biti neko ko je najveći borac protiv genetski modificiranih oblika to sam osobno ja, prema tome ja ne bih nikada sebi dozvolio proklamirati nešto što nije van mojih ja bi rekao osnovnih ljudskih i stručnih načela.
Hvala. Poštovani zastupnik Glavašević.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Poštovani g. državni tajniče, ovo je moj drugi saziv sabora u kojemu sam član, ukoliko se sjećam nijednom dosada nismo liberalizirali GMO režim kada smo donosili bilo kakvu regulativu nego smo ga uvijek postroživali, međutim uvijek je postojala ogromna količina nerazumijevanja kod građanki i građana oko ovoga. Tako da recimo u prošlom sazivu kada smo mislim vrlo slično smo postroživali neke norme i zapravo sužavali prostor za GMO u Hrvatskoj onda su one među nama koji su glasovali za, za taj prijedlog okarakterizirali kao Monsantove štakore npr., dakle kamo idem s ovim. Da li postoji nekakva kampanja npr. podizanja svijesti o tome što se zapravo radi, dakle na koji način mi reguliramo GMO i da se građanima približi da kada mi donosimo regulative što zapravo radimo, dakle da ih štitimo, a ne da ih dodatno izlažemo, dakle da li postoji neka kampanja da se građanima približi uopće regulativa?
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Sad da li postoji kampanja kao kampanja to ne mogu sa sigurnošću tvrditi, ali postoji inspekcijski nadzori koji upravo govore to da su naši proizvodi kažem maksimalno dokazani sa 0,9% sastojaka eventualnih GMO dijelova koji znače ponekad i tehnološku kontaminaciju, tako da mislim da smo mi po tom pitanju jedna od zemalja za koje može slobodno se reći da spadaju u onu sigurnu strukturu zemalja koja je slobodna od genetski modificiranih oblika bez obzira da li je to za ljudsku upotrebu ili za upotrebu životinja i ovako je onda ljudi upotrebljavaju.
Hvala vam lijepo. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Hvala lijepo g. državni tajniče.
Hvala vama.
Možete se sjesti.
Hvala lijepo.
Ne. Hvala. Onda otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika Mosta govoriti poštovani zastupnik Marin Miletić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS g. Reiner, poštovana kolegice, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle, definitivno pozdravljamo svaki zakon i svaku uredbu EU i Europskog parlamenta koja na bilo koji način ide u smjeru očuvanja zaštite zdravlja građana RH i na koncu zaštite naše poljoprivrede i poljoprivrednih usjeva i svega onoga što nam dolazi od zemlje i to je ona priča od zemlje do stola. Nama je neobično važno, jučer smo imali dva važna Zakona o poljoprivredi u HS, cijeli dan smo raspravljali o tome i ukazivali hrvatskoj javnosti koliko je bitno dakle da Hrvatska bude samodostatna ili da ide prema samodostatnosti i vidimo da u ovim vremenima krize, živimo u takvim nestalnim vremenima koja su vrlo zahtjevna, koliko je bitno da mi kao mala država budemo energetski neovisni koliko god možemo naravno, da imamo svoju hranu i da nam hrana i voda ne budu zatrovani. Jučer smo govorili o famoznom Monsantu i to, govorio sam ovdje u saboru kako su platili preko 10-tak milijardi dolara, preko 10-tak milijardi dolara nagodbe samo da ne završe sudski postupci u SAD i rekao sam i ponovit ću „repetitio est mater studiorum“, dakle ne postoji taj čovjek na zemaljskoj kugli koji bi nekom dao hiljadu eura, pogotovo ako je pošten ako nije kriv za nešto, al ako imate malj nad glavom i ako vas je strah kako će to izrealizirati se onda plaćaš je li, a to je radio taj famozni Monsanto. Isto tako taj GMO kukuruz američke korporacije te koju je nedavno preuzeo Bayer jel tako, znamo da ih je uzeo, u Europi se uzgaja koliko imam informacije i što sam uspio izguglati, da budem iskren trebao je moj Miro Bulj sa mnom, ali morao je ić u Sinj, govoriti o tome, dakle proizvodi se samo u Španjolskoj, proizvodi se samo u Španjolskoj tako da tu možemo donekle bit sigurni. Isto tako koliko sam shvatio iz dokumenata EU je vrlo ajmo tako reć rigorozna prema GMO priči i prema svim tim proizvodima koji onda preko GMO proizvođača i biljaka dakle ulaze u naše države, u naš sustav, u naše društvo i to isto dakle pohvaljujem. Ono, ono što, što mi je još jednom važno možda istaknuti da geopolitičke napetosti i rastuća konkurencija oko sirovina prihvatljivih za klimu prijeti u cijeloj toj priči naše zelene tranzicije, a zelenu tranziciju možemo i potaknuti naravno uz ovakve zakone koje donosimo o zaštiti, o genetski modificiranoj hrani i hrani za životinje sa raznim uredbama i svim ostalim. Ja bi danas htio također staviti naglasak o nečemu o čemu ćemo mi ovdje govoriti, a to je dakle industrijska konoplja, industrijska, industrijska napominjem dakle zato jer ne znam koliko znaju građani da je to jedan od najodrživijih građevinskih materijala na zemlji. Inače se u posljednje vrijeme promovira i kao materijal budućnosti. Novim tehnologijama koje konoplju čine pogodnom za industrijsku proizvodnju papira upotrebljivu kao i obnovljivi izvor energije biogorivo derivati konoplje kao zamjene za petrokemijske proizvode. Dakle, nećemo sada previše od povijesti, nego idemo o sadašnjosti. Konopljin beton, razvijanje je u Francuskoj sredinom osamdesetih godina kada su ljudi eksperimentirali da pronađu adekvatnu zamjenu za raspadajuću strukturu u srednjovjekovnim drvenim okvirima. Ono što je nama danas važno ovdje otvoriti rasprave i govoriti, dakle zašto je konoplja važna kao biljka budućnosti umjesto pamuka na primjer, umjesto sječe drveća, raste lako kao korov, nije potrebno navodnjavanje, upotreba pesticida, zauzima malo prostora. Proizvodi više po ha drveća i potpuno je biorazgradiva. Na godišnjoj razini od 1 ha konoplje proizvede se toliko papira kao od dva do četiri hektara drveća, od papirnate maramice do kartona. Sve vrste proizvoda od papira mogu se proizvoditi od industrijske konoplje. Kvaliteta papira od konoplje bolja je od papira na bazi drveta. Konopljin papir traje stotinu godina bez razgradnje, može se reciklirati mnogo više puta. Umjesto plastike govorili smo ovdje koliko nas truje planika. Jučer smo pričali o pesticidima. Jednom godišnje se kupe i rekli smo i to je državni tajnik jučer rekao da je istina, da i to treba ubrzati, riješiti. Jednom godišnje se skupljaju ti opasni otpadi, dakle od pesticida i koliko vidim od te plastike se cijeli naš okoliš narušava. Konoplja se može koristiti za proizvodnju jakih, izdržljivih i ekološki potpuno prihvatljivih zamjena za plastiku. Tisuću proizvoda napravljenih od plastike na bazi nafte može se proizvesti od kompozita na bazi konoplje. Pazite sad ovo, ne samo neutralan već i negativan CO2. Konoplja može očistiti atmosferu, doprinijeti zaštiti životne sredine, pa i neutralizirati štetu koja je nanesena. Dakle, svaki dio te biljke se može koristiti. Od stabljike se pravi tekstil, platno, uže. Njenu drvenastu jezgru koristi se za papir, građevinu, podlogu za životinje. Sjeme sadrži proteina, vlakana, omega 3 masnih kiselina i drugih sastojaka. Brzi uzgoj. Dakle, godine su potrebne da naše drveće naraste, a s druge strane konoplja je spremna za berbu 4 mjeseca nakon sjetve. Može rasti na većini zemljišta pogodnog za uzgoj, dok šume i farme drveća zahtijevaju velike površine. To je zdravi materijal. I mi u klubu MOST-a želimo potaknuti raspravu o ovoj temi s obzirom na sve zelene politike koje imamo i koje se provode i mislimo da o svim temama treba vrlo jasno i otvoreno razgovarati. I mislimo da je najveći problem kad se ne razgovara. Na kraju ono na što isto tako želim staviti još jednom baš velik naglasak nama je EU pomogla da se mnogim regulativama i mnogim zakonima i o tome smo govorili kao razrednik koji tjera djecu da postanu bolja. I ne mora to bit nužno loše. Jednostavno nekad kažemo bolje ikad nego nikad. Je li koliko god bismo mi htjeli da je sve to puno brže, brže. Evo jučer smo pričali o tim pesticidima 2002. godine je Europa to počela slagati, 2009. potpuno sa ovom direktivom a 11. prosinca 2019. su donijeli green new deal i u sklopu tog green new deala koji je sveobuhvatna cijela priča, imamo i priču o zaštiti okoliša, našeg zdravlja općenito poljoprivrede, a onda tako i o uporabi pesticida. I zato mi ovdje u klubu MOST-a mislimo da je jako važno da naša država, sad prvenstveno vladajući jer imate taj legitimitet i vodite nam državu. Dakle, narod vam je to dao. Da idemo u smjeru poljoprivrede bez GMO-a, dakle da potičemo naše male proizvođače da proizvode, da spriječimo koliko god je moguće sa cijenama i to. Ne znam kako je ono ovdje ima kolega koji su u poljoprivredi puno, cijeli svoj život, pa volio bih i njih poslije čuti. Mislim da je, gledao sam kako su Francuzi jednom uredili tu priču, samo su digli cijene za uvozno voće i povrće i malo su pustili te kamione da čekaju i odjednom nikom baš nije odgovaralo da tamo uvozi jer su čuvali svoju proizvodnju, svoje male proizvođače. Dakle, postoje mehanizmi kroz koje država sigurno može više brinuti o svojim građanima, o malim proizvođačima, o poljoprivrednicima jer znate šta? Nekako kažu psiholozi da je, da čovjek može voljeti drugoga ako voli sebe. I da je preduvjet kvalitetne veze, ozbiljno kvalitetne, neke normalne veze da ti voliš sebe takvog kakav jesi sa svojim manama, sa vrijednostima i sa svojim talentima ali da se prihvatiš. I psiholozi kažu da ne može ostvariti vezu kvalitetnu sa nekim drugim netko tko sam sebe ne voli. A ako možemo koristiti tu analogiju na razini države, pa mi moramo prvo voljet svoje građane, svoj narod, svoju državu, čuvat svoje granice, pazit na svoje poljoprivrednike, pazit na svoje male proizvođače. I naravno to ne znači da ja ne volim Francuze, Španjolce, nek' ih bog sve blagoslovi, naše susjede u Bosni i Hercegovini, bilo gdje, dakle Mađare, nek' ih sve bog dragi čuva. Ali meni prvenstveno mora bit moj narod prvi, građani Republike Hrvatske, dakle naši ljudi. To je nekako logično. Pa vas molim, evo možda malo esejistički ali ne mogu pobjeći od svog habitusa. Dakle, učinite sve što možete državni tajniče da hrana koja dolazi na police naših građana bude zdrava, bude bez ovog otrova i bez razno ranih preparata koji na bilo koji način nam štete. A onda svi zajedno, ovdje vas ima puno vladajućih kojima je to baš struka i o tome ste govorili učinite sve što možete da potičemo našu proizvodnju i da Hrvatska ide prema svojoj samodostatnosti. Hvala.
U ime kluba Socijaldemokrata sada će govoriti poštovana zastupnica Renata Sabljar-Dračevac, izvolite.
… [[Govornica naknadno uključena.]] tajnika sa suradnicom i svakako kolegice i kolege zastupnike. Evo samo bih dodala na ovo što nam je prethodno zastupnik iz MOST-a govorio da je zaboravio da konoplja izrazito oporavlja tlo. Dakle, potrebno je svako toliko kako bi se očistila od zagađenja toksina i pesticida zasaditi konoplju. Ali nije to današnja tema, pa ćemo se mi vratiti, dakle na temu. Predloženim zakonom osigurat će se transparentno, stalno i vjerodostojno obavješćivanje o riziku tijekom cijele analize rizika među svim dionicima u postupku odobravanja genski modificirane hrane i hrane za životinje s ciljem zaštite zdravlja, ljudi, životinja, biljaka, okoliša odnosno interesa potrošača. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu. Predmetnim zakonom prijedlogom vrši se usklađivanje sa uredbama o unutarnjem ustrojstvu Državnog inspektorata, a vezano na nazive nadležnih inspektora. Predloženim zakonom razrađuju se prekršajne odredbe odnosno klasificiraju se u skupinu sa vrstom prekršaja vezanih za stavljanje na tržište genetski modificirane hrane i raspon prekršaja kreće se od 5-15.000 kuna i omogućuje se tijelima nadležnima za provođenje službenih kontrola kažnjavanja odgovorne osobe. Dakle, službene kontrole se provode na godišnjoj razini između 250 i 300 uzoraka hrane za ljude od strane Državnog inspektorata. Ja moram priznati da to meni se čini prilično mali broj tih kontrola i na odboru kada smo o tome raspravljali jedan od vanjskih članova odbora pitao se da li bi se to moglo povećati i da li bi se veći broj od ova četiri koja, četiri laboratorija … [[Upadica se ne razumije.]] dva privatna, dva država, dva, dva, dakle četiri laboratorija rade ove preglede i sad obzirom da gotovo u svim zavodima za javno zdravstvo zbog covida došlo je do ozbiljne promjene odnosno može se raditi PCR pa ne znam koliko bi to moglo pomoći u tome. Svi proizvodi sa 0,9% i više GMO-a moraju imati deklaraciju dok se količina manja od 0,9 smatra tehnološkom kontaminacijom te stoga ne mora biti obilježene. To je jedina regulativa za GMO obilježavanja u RH. Hrvatska se od 2015. sa još 19 drugih članova EU-a izjasnila kao država u kojoj se zabranjuje uzgoj genetski modificiranih biljaka u svim županijama i neke su već i prije proglasile se GMO free županijama. Kada govorimo o GMO-u imamo uglavnom negativno stajalište, posebice kada se radi o takvoj hrani, međutim sve osobe oboljele od dijabetesa ovisne o inzulinu koriste genetički modificirani inzulin. Naime, taj inzulin proizvodi bakterija escherichia coli koja je usađen ljudski gen za proizvodnju inzulina. Našu djecu cjepivom protiv hepatitisa B koji je proizveden postupkom genetskog inženjeringa. U eksperimentima se koristi genetski modificirani miševi kao modeli za istraživanje raka, debljine, bolesti srca, krvnih žila. Mogućnost uporabe genetskog inženjeringa u medicini ima veliki potencijal, primjerice tom tehnologijom mogli bismo zamijeniti gene vezane uz neke teške bolesti. GMO mogu se definirati kao organizmi u kojima je njihov genetski materijal DNK promijenjen na način koji se u prirodi ne događa. Ova tehnologija još se naziva i genska tehnologija rekombinatorna DNK tehnologija ili genetski inženjering. Ova mogućnost prijenos određenih gena sa jednog organizma na drugi, čak i među jako različitim vrstama organizama. Takva metoda u svijetu se koristi za proizvodnju genetski modificiranih biljaka koje se onda uzgajaju i za ljudsku prehranu. Genetski modificirana hrana ima svoju prednost u odnosu na konvencionalnu organsku hranu, prije svega to su niže cijene, duži vijek trajanja proizvoda ili veća nutritivna vrijednost. Međutim, osnovni razlog zbog kojeg se genetski modificirana hrana počela proizvoditi bila je veća sposobnost otpornosti od nametnika i različitih bolesti biljaka, dakle smanjivala se uporaba pesticida. Ukupno je poznato 16 genetički modificiranih kultura, znači to su kukuruz, soja, pamuk, uljana repica, rajčica, krumpir, šećerna repa, riža, pšenica, karanfili, bundeva, duhan, cikorija, lan, dinja i papaja. Na gotovo svim površinama su koje uzgajaju genetski modificiranu hranu 60% tih kultura su upravo soja, a nešto manje zastupljeniji kukuruz, pamuk i uljana repica. Sigurnosne procjene genetski modificirane hrane uključuju izravne učinke na zdravlje, gleda se da li su toksični, mogućnost izazivanja alergijskih reakcija, specifične tvari koje mogu imati hranidbena ili toksična svojstva, stabilnost unesenog gena nutritivne učinke povezane sa genetskim modifikacijama i druge neželjene učinke koji mogu nastati zbog unesenog gena. Što bi moglo predstavljati opasnost za ljudsko zdravlje? Alergenost, u praksi ne preporučuje prijenos gena s hrane koja izaziva alergiju. Ukoliko se ne dokaže da protein proizveden iz gena nije alergen, sva genetski modificirana hrana se testira na alergenost prema protokolima Svjetske zdravstvene organizacije i Organizacije za hranu i poljoprivredu Ujedinjenih naroda. Do danas nije pronađen genetski modificirana alergena hrana. Prijenos gena. Problem bi mogao predstavljati prijenos gena iz GMO hrane u ljudske stanice ili u bakterije koje se nalaze u ljudskim crijevima. Na primjer prijenos za otpornost na antibiotike koje bi mogao napraviti dodatno veliki problem. Premda je vjerojatnost mala Svjetska zdravstvena organizacija i Organizacija za hranu i poljoprivredu Ujedinjenih naroda stručnjaci predlažu da se uopće ne upotrebljavaju geni za otpornost na antibiotike. Križanje. Križanje se odnosi na prijenos gena, genetski modificirane hrane, na ostale usjeve ili ostale biljke. Osim križanja i samo miješanje genetski modificirane hrane konvencionalne hrane na poljima moglo bi imati posljedicu po sigurnost hrane. Ovaj rizik je realan, jer u SAD-u je dokazano da je došlo do miješanja kukuruza koji je odobren samo za životinje s kukuruzom za ljudsku prehranu. Moguće opasnosti koje zabrinjavaju su mogućnost bijega modificiranog gene u prirodu. Preživljavanje modificiranog gena nakon sjetve osjetljivo korisnih kukaca na produkt gena, te smanjenje bioraznolikosti. Svaku genetski modificiranu hranu treba procijeniti posebno. Genetski modificirana hrana koja se trenutno nalazi na tržištima u svijetu prošla je procjenu rizika i nije vjerojatno da uzrokuje rizik za zdravlje ljudi. Nadalje, u zemljama u kojima se GMO hrana prodaje nema dokaza o negativnom utjecaju na zdravlje. Sva genetski modificirana hrana koja se nalazi na svjetskom tržištu proizvedena je tako da zadovoljava jedan od tri uvjeta. To je otpornost na oštećenje insekticidima [[Upadica Reiner: Hvala.]] Ja sam potrošila vrijeme? Dobro. Dakle, se slažemo da treba kontrolirati, dakle [[Upadica Reiner: Hvala vam lijepa. Hvala.]] Dobro.
Dobro je što se slažete. Hvala. Sljedeći će biti Klub zastupnika SDP-a a govorit će poštovana zastupnica Andreja Marić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Kako sam rekla i u replici riječ je o relativno tehnički jednostavnom Zakonu kojim se zapravo osigurava provedba u međuvremenu donesene nove uredbe EU 2019/1381 kojom se dijelom mijenja Uredba br. 1829/2003 tako da nam je to sve skupa nije komplicirano i prihvatljivo nam je. Međutim, valjda zbog važnosti teme ipak progovoriti o svemu što se vezuje uz pojam GMO. Zašto je to sve skupa doneseno? Zbog različitih pravila o transparentnosti procjene rizika i povjerljivosti podataka utvrđenih u zakonodavstvu o hrani. Naime, tom uredbom će se unificirati odredbe cjelokupnog zakonodavstva u području hrane u vezi sa transparentnošću i održivošću procjene rizika s naglaskom na odredbe koje se odnose na obavješćivanje o riziku u području hrane s posebnim naglaskom na genetski modificiranu hranu i hranu za životinje. Zbog tog navedenog države članice EU su u obavezi uskladiti svoja nacionalna zakonodavstva sa odredbama Uredbe EU 2019/1381 kojom će se osigurati transparentno, stalno i uključivo obavješćivanje o riziku tijekom cijelog postupka procjene rizika među svim dionicima u postupku odobravanja genetski modificirane hrane i hrane za životinje. Ovim se predmetnim zakonom vrši usklađivanje u unutarnjem ustrojstvu Državnog inspektorata, dakle ovdje se definiraju sanitarni inspektori, veterinarski inspektori, poljoprivredni inspektori. U starom zakonu je bilo inspektori za kakvoću hrane. Nadalje, mijenjaju se iznosi novčanih kazni za postupanja koja se protive odredbama ovog zakona. Dakle, sad u ovom članku 5. vidi se da su zamijenjene kazne koje se inicijalno smanjuju na 5000 do 10 000 kuna, odnosno 5000 do 15000 kuna, a za pravnu i fizičku osobu bilo je prije 1000 kuna koliko sam vidjela, a sada se za pravnu osobu definira dvije i pol tisuće kuna, a za fizičku osobu 1500 kuna. Zbog čega sve ove izmjene? Zato što se vidjelo da su dosadašnji načini obavješćivanja o riziku hrane nedovoljno učinkoviti i transparentni i to onda utječe na negativno povjerenje potrošača u ishod procesa, analize rizika hrane, a posebice u spomenutom segmentu genetski modificirane hrane i hrane za životinje. Također je važno još jednom spomenuti pitanje laboratorija, dakle rekli smo dva su državna, dva su privatna. Pitanje je dakle opreme, kadrovske ekipiranosti, broja analiza. Evo državni tajnik mi nije znao reći za zadnje dvije godine. Naišla sam na podatak 2015. gdje je u monitoringu bilo 180 analiza uzoraka i od toga je u 7 uzoraka nađena razina GMO, ali ispod one dozvoljene razine 0,9%. Mi smo na odboru raspravljali naravno o ovom predmetnom zakonu i bilo je nekakvih razmišljanja da bi se više koristila PSR dijagnostika ako je moguće u laboratorijima koji su stručno i tehnički kapacitirani za njezinu provedbu. Evo sad nekoliko riječi o GMO proizvodima kada se stavljaju na tržište oni moraju po svojim analitičkim parametrima, po sastavu moraju biti jednaki istom proizvodu koji nije genetski modificiran. I što treba istražiti prije toga? Koliko je taj proizvod potencijalno toksičan? Da li ima svojstva alergena, da li ima antinutritivna svojstva, postoje li moguće posljedice na okoliš i zapravo da li je genetski modificirana hrana sigurna. U svakom slučaju ono što se detektira kao niz prednosti GMO hrane su da su usjevi više rezistentni na bolesti, manja izloženost poljoprivrednih radnika insekticidima. Na istoj površini se može uzgojiti veća količina usjeva što je bitno s obzirom da ljudska populacija izrazito raste. Dobiveni usjevi imaju poboljšani izgled i okus, brzo je klijanje sjemena, gubitak trnja i bodlji na usjevima. To je ono što kaže struka, a isto tako se definiraju i nedostaci i mogući problemi. Dakle, smanjena bioraznolikost. Zatim prijenos gena, bježanjem unificiranog gena u prirodu, osjetljivost korisnih kukaca recimo pčela, pojava alergija kod ljudi, pojava tumora kod ljudi, prijenos gena iz modificiranih biljaka u ljude, prijenos rezistencije na pojedine antibiotike iz GM hrane na ljude i već spomenuti štetan utjecaj na okoliš. No u svakom slučaju ove produkte genetički modificiranih organizama spadaju različiti proteini, pametni lijekovi, hormoni, cjepiva koje u načelu prihvaćamo bez većih kritika, primjenjuju se u medicini, farmakologiji. Međutim, kada govorimo o genetski modificiranoj hrani i o prehrani ljudi, onda u nekim zemljama posebice u Europi se nailazi na velike otpore i kritike potpuno recimo drugačije nego u Americi. Ali u svakom slučaju brojni znanstveni radovi koji su rađeni na temu mogućeg rizika od konzumacije GM hrane za zdravlje ljudi. Pokazuju a tako i Svjetska zdravstvena organizacija zauzela stav kako nema dokaza da je genetski modificirana hrana opasnija za zdravlje ljudi od konvencionalne. Prihvaćenost genetski modificirane hrane kako sam rekla se razlikuje među državama. Malo su ipak strožiji kriteriji u Europi nego u Americi. Mi smo u Hrvatskoj donijeli još 2003. i definirali u zakonu regulaciji GMOO-a da hrana koja sadrži manji udio od 0,9% smatra se onečišćenjima i onda nije potrebno naznačiti da je genetski modificirana. Ako je udio veći od 0,9% na proizvodu treba biti naznačeno da sadrži GMO. Evo već smo čuli gdje zapravo sve koristimo proizvode koji sadrže ili proizvode genetski modificirani organizmi od humanog rekominantnog inzulina, cjepiva protiv hepatitisa B, glukagona, tirotropina, faktori zgrušavanja krvi i drugi preparati za liječenje različitih bolesti. I to je u načelu prihvaćeno u javnosti, ali očito će trebati ipak javnost malo jače podastrijeti sve podatke o svim znanstvenim istraživanjima koja pobijaju širenje lažnih informacija, jer ona znanstvena istraživanja koja su pravilno provedena ukazuju da genetički modificirane biljke koje su upravo da bi zadovoljile rigorozne, odnosno da bi zadovoljile stavljanje na tržište i prihvaćanje moraju proći rigorozne kriterije testiranja, tako da u svakom slučaju još više mora se poraditi na edukaciji građana i informiranju javnosti. Nadalje, svakako valja istaknuti da je proveden veliki broj znanstvenih istraživanja čak i preko 2000. prema podatku koji sam ja navela i većina tih istraživanja 58,3% je nezavisno financirana i proveli su ih istraživači koji nemaju povezanost sa kompanijama koje se bave razvojem GMO-a. Kakva je situacija u Republici Hrvatskoj? Kod nas kako smo ušli u EU naravno da se tržište širi pa je i veća mogućnost da nam dospiju proizvodi koji sadrže veće količine GM-a. Međutim, kod nas se to sustavno prati od 2007. prema podacima na koje sam naišla i kaže da nije zabilježen niti jedan slučaj štetnog uticaja GMO-a na zdravlje. Ali u svakom slučaju bez obzira na to i Europska agencija za hranu i dalje inzistira da se rade dalja istraživanja, da se provode testovi procjene alergenosti tako da je na europsko tržište svakako zabranjeno stavljanje pojedinih genetski modificiranih proizvoda, a kod nas prema našoj regulativi određeni proizvodi se mogu staviti na tržište ali kažem do one određene razine od 0,9% a sam uzgoj nije dozvoljen. Svakako treba istaknuti i pitanje GMO free certifikata koje za sad u Hrvatskoj imaju Cekin svježa piletina i Vindijina tvornica stočne hrane Blagodar. Što se tiče još nekakvih dodatnih podataka u našoj zemlji jako je važno voditi računa o sljedivosti hrane, dakle od farme do stola. Kako smo mi Hrvatska jel' kao turistička zemlja bitno je da se označi GMO free hrana kako bi naši potrošači bili sigurni u ono što konzumiraju. I u svakom slučaju treba našim potrošačima savjetovati da pažljivo čitaju certifikate, ali naravno da i probaju što više konzumirati onu hranu koja je uzgojena na ekološki prihvatljivi način. Potrošači dakle imaju pravo na izbor, na jasne deklaracije i na potpunu informaciju pa se evo nadamo da će onda i ovo usklađivanje sa EU uredbom pridonijeti tome da se svi supa osjećamo sigurnije u konzumiranju GM hrane. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovani zastupnik Ivan Kirin, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zastupnici imam samo mali komentar na predavanje ako se sjećate uvaženog zastupnika Miletića citatom iz Svetog pisma: „Ljubi bližnjega svoga kao samoga sebe“. Znate da je posvetio jedan dio vremena tome. Ustavna osnova za donošenje ovog zakona sadržana je u odredbi članka drugog stavka 4. podstavka prvog Ustava Republike Hrvatske. Ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom EU te se u prilogu i dostavlja izjava o njegovoj usklađenosti sa pravnom stečevinom EU. Genetski modificirani organizmi su bilo koji organizmi čiji je genetski materijal izmijenjen korištenjem tehnike genetskog inženjeringa. Precizna definicija genetskog inženjeringa varira no najčešće se misli na namjernu promjenu organizma na način koji se ne događa razmnožavanjem ili spontanom rekombinacijom u prirodi. Čovjek je genetski modificirao veliki broj vrsta od bakterija i virusa do biljaka i životinja. U Hrvatskoj je zabranjen uzgoj genetski modificiranih biljaka, ali je dopušten uvoz i prodaja proizvoda koji imaju manje od 0,9% GMO-a kao i uvoz stočne hrane. U Hrvatsku i EU se godišnje uveze oko 35 milijuna tona GM soje. Međutim, mesni i mliječni proizvodi od životinja koje su se hranile GM usjevima na moraju deklarirani zato ne znamo sljedivost mesa, mliječnih i mesnih proizvoda koje jedemo. Riječ je o nužnosti sljedivosti proizvoda od farme do stola odnosno to će nam pokazati da li je nešto GMO free ili ne. Kod nas se smiju staviti na tržište samo proizvodi koji sadrže, sastoje se ili su proizvedeni od genetski modificirane uljene repice, soje, kukuruza i pamuka i pri čemu se ne mora označavati da sadrže GMO ako njegov udio u proizvodu ne prelazi 0,9%. Ta granica od 0,9% određena je pravilnicima koji vrijede u području EU. Ta brojka nema uporište u znanstvenom istraživanju. Ona je izmišljena i svojevrstan je kompromis između GMO proizvođača i regulatornih tijela. Sanitarna inspekcija u Hrvatskoj godišnje utvrdi oko 10 do 20% proizvoda sa GMO-om, ali ispod 0,9%. Zakon o provedbi Uredbe 1829 Europskog parlamenta i vijeća od 22. rujna 2003. godine genetski modificirana, o genetski modificiranoj hrani i hrani za životinje i Uredba 1830 Europskog parlamenta i vijeća od 22. rujna 2003. godine o sljedivosti i označavanju genetski modificiranih organizama i sljedivosti hrane i hrane za životinje proizvedenih od genetski modificiranih organizama kojom se izmjenjuje i dopunjuje Direktiva broj 18 2001. Zakon je stupio na snagu kod nas 1. srpnja 2013. godine danom ulaska RH u EU. Zakonom se utvrđuju nadležno tijelo i zadaće nadležnog tijela u provedbi spomenute uredbe. U međuvremenu je donesena nova Uredba 1381 Europskog parlamenta i vijeća od 20. lipnja 2019. godine o transparentnosti i održivosti, procjeni rizika EU-a u prehrambenom lancu i o izmjeni uredbi iz 2002., '03. i '04., '08., '09., '15. te Direktive iz 2001. Uredbom 1381 iz 2019. se izmjenjuju Članci 5., 6., 10. 11., 17., 18., 23., 23., 29. i 30. Uredbe EZ-a broj 1829 dakle 2003. godina. Zbog navedenog države članice EU su u obvezi uskladiti svoja nacionalna zakonodavstva sa, zakonodavstva sa uredbama iz 2019. godine kojom će se osigurati transparentno, stalno isključivo obavješćivanje o riziku tijekom cijelog postupka procjene rizika u koji su uključene osobe koje procjenjuju rizik i osobe koje upravljaju rizikom na razini EU i nacionalnoj razini. Evaluacijom općih propisa u hrani samim time i propisa o genetski modificiranoj hrani, hrani za životinje utvrđeno je da je segmentalna analiza rizika koji se odnosi na obavješćivanje o riziku hrane nedovoljno učinkovit i transparentan što utječe na negativno povjerenje potrošača i ishod procesa analize rizika hrane, a posebno u procjenjivanju sigurnosti genetski modificirane hrane i hrane za životinje. Naime, u javnosti postoji određena zabrinutost zbog činjenica da se ocjena sigurnosti hrane Europske agencije za sigurnost hrane u području postupaka odobravanja genetski modificirane hrane temelji prvenstveno na studijama koje naručuje industrija bez obzira da na samoj industriji leži, s obzirom da na samoj industriji leži teret dokazivanja usklađenosti sa zahtjevima EU među ostalim i u segmentu odobravanja genetski modificirane hrane i hrane za životinje. Zato je Uredba 1381 2019. kojom će se unificirati odredbe cjelokupnog zakonodavstva u području hrane u vezi s transparentnošću i održivosti procjeni rizika s naglaskom na odredbe koje se odnose na obavješćivanje o riziku u području hrane sa posebnim naglaskom na genetski modificiranu hranu i hranu za životinje. Predmetnim zakonskim prijedlogom vrši se usklađivanje s Uredbom o unutarnjem ustrojstvu Državnog inspektorata. Predloženim zakonom razrađuju se prekršajne odredbe odnosno klasificiraju se u skladu s vrstom prekršaja vezanih za stavljanje na tržište genetski modificiranih organizama namijenjenih za uporabu u hrani ili genetski modificirane hrane i hrane za životinje ali bez kazne idu kada su bez odobrenja iako nisu ispunjeni uvjeti Uredbe broj 1889 i 1830. Službene kontrole nad provedbom Uredbe 1829, 1830 i ovoga zakona provode sanitarni inspektori, veterinarski inspektori, poljoprivredni inspektori Državnog inspektorata sukladno propisima kojim, kojima su uređeni djelokrug i ovlasti Državnog inspektorata te propisima kojima je uređen postupanje s genetski modificiranim organizmima te propisima kojima se uređuje u području hrane. Za provedbu ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu. Dakle, Klub HDZ-a podržava prijedlog ovog zakona. Hvala vam na pozornosti i nek vas dragi Bog čuva.
U ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, govorit će poštovana zastupnica Sandra Bančić. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Mi u zeleno-lijevom bloku pristupamo ovoj temi u kontekstu, širem kontekstu zapravo politike hrane, politike koju nažalost RH zapravo još nema. Mi imamo poljoprivrednu politiku, imamo mnoge druge strategije i politike ali zapravo nemamo jasnu strategiju oko politike hrane. Za nas je dobra hrana i pristup dobroj hrani pravo, ljudsko pravo, svačije pravo. Zalažemo se za kraće prehrambene lance koji povezuju potrošače i proizvođače u poštena dakle na fair trade-u bazirana partnerstva. Visoki standardi kvalitete po nama moraju se primjenjivati na sve što jedemo i pijemo stoga želimo biti sigurni i u to da svaki potrošač zna točno sve sastojke kao i sljedivost proizvoda koje kupuje. Naša trenutna poljoprivreda i proizvodnja hrane, sad ne govorim samo za Hrvatsku nego na razini EU su sve samo ne održivi. Oni se baziraju na intenzivnoj proizvodnji hrane koja dovodi do monokulturne proizvodnje, degradacije tla i zemljišta, onečišćenja podzemnih voda i izumiranja vrsta. Hrvatska u tome nije iznimka. Nekada iznimno plodno slavonsko tlo koje je bilo godinama i desetljećima podložno monokulturnoj proizvodnji danas gubi svaku kvalitetu i potencijalno ostajemo bez najkvalitetnijeg poljoprivrednog zemljišta zbog toga. Nanosi se isto tako nepotrebna šteta i životinjama koje se u takvoj intenzivnoj industrijski baziranoj proizvodnji tretiraju sve, kao sve samo ne ljudska bića, živa bića pardon. Genetski modificirani organizmi i opsežna uporaba pesticida su prepoznati kao prijetnja i zdravlju i okolišu stoga se protivimo intenzivnoj poljoprivredi jer nanosi štetu i hrvatskom i europskom eko sustavu i biološkoj raznolikosti kao takvoj. Naš problem sa genetski modificiranim organizmima ne, ne tiče se samo zdravstvene i ekološke domene. On se tiče prije svega modela, ekonomskog modela na kojem zapravo takva proizvodnja počiva. Činjenica da uvođenjem, što se kod nas ne događa, ali uvođenjem mogućnosti proizvodnje genetski modificiranih organizama dolazi do, zapravo do monopolističkog položaja i ovisnog položaja poljoprivrednika prema onima koji im dostavljaju takvo, takvu vrstu sjemena ali i ovisnosti o svim drugim dodacima koji se koriste onda u takvoj poljoprivrednoj proizvodnji. Pri tome, dakle farmeri, dakle ljudi koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom gube sve aspekte zapravo svog djelovanja i uloge u očuvanju ruralnog prostora i svode se zapravo na kooperante takvih monopolista. Vidjeli smo koje je to posljedice imalo po poljoprivredu primjerice u, i na male poljoprivrednike u SAD-u i naravno da se apsolutno protivimo tome da se na europskom tlu u bilo kojoj zemlji to dogodi. Podržavamo sve one mjere koje se, koje se koriste za zaštitu i održivo korištenje vitalnih prirodnih resursa i smatramo da je upravo sada vrijeme za zdraviji i održiviji način proizvodnje hrane i postupanje sa prirodnim resursima koje imamo. Najveći izazov koji pred poljoprivrednicima u Europi ali i šire sada postoji je osigurati dovoljnu i sigurnu hranu na ekonomski, društveno i ekološki održiv način. Moramo napomenuti da će buduća poljoprivredna, poljoprivreda također imati ključnu ulogu u održivom upravljanju svjetskim zalihama biomase, ali isto tako da nam može pružiti efikasan izlaz iz gospodarstva baziranog na fosilnim gorivima. Kada bismo prihvatili sve ove izazove tada bismo morali preokrenuti trenutno dominanti trend industrijalizacije i intenziviranja koji je otjerao već masu malih poljoprivrednika iz njihovog poslovanja, ali isto tako uzrokovao neviđenu degradaciju okoliša. To je razlog zašto se sve zelene stranke zalažu za promjenu paradigme u poljoprivredom sektoru prema održivoj poljoprivredi kao pravilu. I ne prihvaćamo uopće argumente da je zapravo intenzivna poljoprivreda pa onda i neke argumente oko korištenja GMO-a kao rješenja za sigurnost hrane. Dakle, ne da ih ne prihvaćamo nego smatramo da su oni upravo uzrok nesigurnosti hrane, ali isto tako i nesigurnosti onih koji sudjeluju u cijelom proizvodnom, proizvodnom lancu. Također, smatramo da trebamo prevladati odnosno preokrenuti zapravo način na koji koristimo inovacije u području proizvodnje hrane i odmaknuti se od tog uobičajenog puta industrijskog uzgoja i GMO-a prema neotradicionalnim prehrambenim sustavima. Dakle, ono što mi sada gledamo jest da biogenetska istraživanja u poljoprivredi vrlo često idu na uštrb istraživanja drugih poljoprivrednih pristupa kao što su agroekologija unatoč tome što imaju dokazane višestruke prednosti. Primjeri inovativnih rješenja mogu ići od biomimetike pa sve do permakulture, agroekologije, urbane poljoprivrede, agrošumarstva i svih onih drugih oblika koje počivaju na lokalnim partnerstvima i koja su na dobitku jer upravo spajaju održivu proizvodnju hrane, očuvanje ekosustava i bioraznolikosti. Tako da naše razumijevanje inovacija nadilazi tehnološku dimenziju inovacija i ne smijemo se vezati samo za tu tehnološku dimenziju već moramo zamišljati nove načine proizvodnje i potrošnje i nove ekonomske prilike za poljoprivrednike i ruralne aktere kao i za nove donose između urbanih i ruralnih područja. Pri tim novim odnosima između ruralnih i urbanih područja u Hrvatskoj vidimo mjesto upravo za zelenu javnu nabavu kao ključnu polugu zapravo uspostave partnerstava urbanih i ruralnih područja. Šta to konkretno znači? To znači da mi u našim gradovima i to je ono što je naš program i za Grad Zagreb, trebamo u javne ustanove, koje nabavljaju hranu i piće uvesti zelenu javnu nabavu sa kriterijem blizine i kratkoće transporta kako bismo osigurali da od urbanih područja u krugu od 70-90 km ruralna područja imaju svoje primarno tržište upravo u tim urbanim područjima. Na taj način mi dajemo direktno tržište malim proizvođačima, za to nam je potrebna infrastruktura koja je srećom sada napokon isplanirana u NPO-u dakle potrebni su nam centri otkup voća i povrća kako bi zapravo mogli imati dovoljne količine koje onda opskrbljuju te gradove, ali isto tako promijeniti način na koji se ta hrana nabavlja. Dakle, ne može više biti kriterij najjeftiniji ponuđač odnosno najniža cijene, već kriterij u sebi mora imati ove elemente i blizine odnosno kratkoće lanca, ali isto tako i određene ekološke aspekte. Ono što nam je posebno bitno da Hrvatska razvije upravo svoju politiku hrane. Mi za sada samo imamo točkaste zahvate u regulativu koja se svodi na uvođenje standarda i eu direktiva i uredbi. No zapravo ne znamo koja je naša politika hrane od sjemenarstva, načina proizvodnje, razine kvalitete, lanaca opskrbe i nabave, cjenovne politike hrane, ekološke dimenzije proizvodnje hrane, upravljanja otpadom hrane itd. Isto tako nedavno smo ovdje razgovarali i to smatramo jednim od ključnih problema jest pitanje upravljanje poljoprivrednim zemljištem. Dakle, veliki dijelovi najkvalitetnijeg poljoprivrednog zemljišta dati su u zakupe nekima od deset najvećih poljoprivrednih proizvođača u Hrvatskoj i danas svjedočimo tome da koncesije na vodu kao i poljoprivredno zemljište koje su date Agrokoru, danas su u vlasništvu zapravo u većinskom vlasništvu ruskih banaka koji te svoje udjele prodaju. Znamo da udjel u Fortenovi između ostalog povećava i prvo plinarsko društvo dakle, bazično energetska kompanija za koju se također priča da će otkupiti Fortenovu i opet će zemljište koje je u sastavu primjerice Belja i Vupika moguće završiti kod nekoga ko je ekskluzivni zastupnik Gazproma za Hrvatsku. Toliko o našem gospodarenju poljoprivrednim zemljištem. Isto tako činjenica da se poljoprivredno zemljište ne dodjeljuje kroz lokalnu samoupravu na natječajima onima koji zaista proizvode i stavljaju kvalitetne proizvode na tržište već se pogoduje onima koji su bilo stranački ili na drugi način [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] kojima se pogoduje dokazuje o tome da zapravo u Hrvatskoj ne postoji jasna i transparenta politika hrane. Hvala.
Hvala. Sada idemo na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče sabora. Poštovane kolegice i kolege. Imam dojam da vidim ista lica cijelo vrijeme u zadnjih par dana, tako da za neke imam dojam ko da su spavali možda isto, ali takav nam je moment valjda. Hrvatska kao što sam rekao u replici, Hrvatska do sada nije liberalizirala režim za GMO nego smo ga samo postrožavali i meni je jako drago da su i neke političke opcije koje su prije glasale protiv takvih postroženja, samo zato što eto u naslovu piše GMO pa onda smo mi protiv neovisno o tome šta zapravo piše unutra, drago mi je da su očito počeli čitati tekstove prijedloga pa danas onda od njih možemo sa ovoga mjesta čuti i malo drugačije poruke. Problemi sa GMO-om mogu se svrstati u nekoliko kategorija, s jedne strane i ovo neće biti ni u kom slučaju iscrpna lista, ali oni najvažniji bi bili recimo monopol na sjeme o čemu je govorila i moja kolegica Sandra Banečić pa onda eto MOnsanto i sličnih nekoliko vrlo ograničeni broj proizvođača, stvaraju zapravo kod proizvođača kod poljoprivrednika ovisnost o njima. Tu je također problem glifosata o kojemu smo mnogo govorili zapravo ovdje u saboru i njihovog efekta na zdravlje, ali efekt na zdravlje od raznih dodataka koji se također u proizvodnji koriste i naravno tu je ogroman problem i poguban učinak na bioraznolikost i na okoliš. Prije nekoliko godina bio sam u Iowa na jednoj stipendiji i onda su nas odveli na jednu veliku farmu. Iowa inače proizvodi 20% kukuruza u SAD-u i odveli su nas na tu farmu koja je bila ogromna, mislim za naše pojmove doista ogromna. Recimo u Slavoniji i u Srijemu ćete vidjeti uglavnom mala gospodarstva, male površine zemlje gdje se obiteljski to proizvodi to je bilo ja sam imao dojam da tome nema kraja, znači gdje god vam pogled seže to je ta jedna te ista farma, a oni su proizvodili otac i sin sa dobrom mehanizacijom proizvodili su kukuruz kao što je vrlo često u SAD-u, nešto soje imali su 150 grla stoke, oni su bili autarkični zapravo, to je bila njihova poruka. Pitao sam ih dobro šta radite sa, da li imate tržište za to, da li je to za hranu ili je to za nešto drugo. Onda su mi rekli da zapravo kukuruz koji oni proizvode ide za gorivo, oni imaju, odnosno za dodatke gorivu. Međutim, to je upravo ono što, o čemu smo imali malo prije prilike slušati u našoj raspravi u ime kluba. Dakle, Iowa ima jedno od najzagađenijih, najzagađenijih tla u SAD-u. Ogroman dakle proporcionalna postotak proizvodnje kukuruza je proizvodnja zagađenja za Mississippi, dakle koji dolazi i njihovo tlo je postalo gotovo potpuno neuptrebljivo. Dakle, tu je stašan, strašna zapravo šteta za okoliš i u stvari to iskustvo gledanja toga iz prve ruke moram priznati da je bilo vrlo, vrlo edukativno. Zato je jako dobro da, da se radi na označavanju i na sljedivosti proizvoda koji se koriste u hrani kako za ljude tako i za stoku odnosno za životnije. Mislim da je nešto na čemu bismo još više trebali raditi ne samo, dakle prije svega mislim da je to obaveza izvršne vlasti, ali i mi ovdje. Dakle, kada glasamo o regulativama za GMO mislim da je jako važno da građankama i građanima približimo što mi zapravo radimo jer smo imali prilike čuti dakle imamo i inspekcije i kao što je državni tajnik rekao nigdje nećemo u Hrvatskoj naći više od 0,9% GMO-a u proizvodima, ali svejedno postoje brojne teorije zavjere i mislim da je to, recimo vrlo često ćemo dobivati one mailove sigurno ste ih i vi dobivali, na stotine mailova kada se o ovako nečemu glasa, mislim da to samo govori da moramo imati aktivniji odnos prema, prema tome i da moramo građanima puno bolje objasniti što zapravo radimo. Za kraj mogu reći da, mislim politika prema hrani je uvijek bila izrazito važna ali ako je ikada bila, bio trenutak da shvatimo koliko je važna onda je to sada u situaciji ovog rata sa Ukrajinom gdje je velik dio Europe ovisan o prehrambenim proizvodima žitaricama, krumpiru, uljaricama iz Ukrajine i Rusije i mislim da nam to jasno govori da moramo raditi na povećanju samodostatnosti kroz lokalnu, ekološku proizvodnju, kratke lance opskrbe, to je velika prilika za Hrvatsku i mislim da je mi zbilja, zbilja moramo iskoristiti. Hvala.
Imamo dvije replike, prva je poštovane zastupnice Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Glavaševiću rasprava se nekako više orijentirala na poljoprivrednu proizvodnju što je vezano uz cijene. Znamo da je Hrvatska zemlja slobodna od genetski modificiranih organizama. U Hrvatskoj je zabranjeno ispuštanje genetski modificiranog sjemena pa i u pokusne svrhe u okoliš što znači da takvog sjemena na tržištu ne smije biti niti mi možemo onda proizvoditi takvu hranu. Ja sam tražila izvješće Državnog inspektorata kako bih potvrdila da doista to što govorim jest i tako i Državni inspektorat mi je i za 2020. kad sam tražila prvo izvješće i sada i za 2021. potvrdio da u svim uzorkovanjima sjemena koje su provodili nije bilo primjesa GMO-a što mislim da je jako dobro, da je dobro da naši laboratoriji rade posao koji im je povjeren. No, ono što mislim isto tako da ih treba dodatno kapacitirati, osigurati financijska sredstva, dati im opremu jer oni osim sjemena analiziraju i hranu koja dolazi i sa drugih tržišta i stočnu hranu također i moramo biti sigurni da je to sve adekvatne kvalitete.
Poštovani zastupnik Glavašević.
Da, mogu se apsolutno složiti s vama oko ovoga što ste rekli, dobro je da naši laboratoriji prate to. Mislim, iako nam to danas ovdje nije tema mislim da smo se u nekoliko prethodnih rasprava onako dotaknuli i toga npr. u nekim lijekovima također postoje, neki lijekovi koji se ne proizvode u Hrvatskoj, nego se proizvode u drugim zemljama EU koje možda mrvicu drugačije reguliraju mogu se pronaći ponekad sastojci koji su proizvedeni i od GMO hrane. Recimo jedan primjer koji sam čuo je ona u tabletama zna biti ako se čita, pa piše mikrokristalična celuloza, to je nešto što se proizvodi od kukuruza, to su vlakna koja mogu biti ponekad i koliko sam shvatio čak dosta često budu proizvedena od GMO kukuruza. Kažem to nam nije danas tema, ali možda bismo i u budućnosti mogli i o takvim stvarima raspraviti, ali možda je to ipak u konačnici više posao za Europski parlament da se na nekoj malo ipak višoj instanci ujednači kako je to regulirano.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom, uvaženi kolega Glavašević, da dobro je nekad ostati u saboru i poslije 12 sati pa puno se toga može naučiti i u saboru da čak i niste stručnjak iz tog područja slušajući pametne ljude što govore vjerojatno možete nešto i sami, proširiti neka svoja znanja. Čuli smo iz uvodnog izlaganja i državnog tajnika da je i on borac za ono što ne želimo, a to je i GMO hrana i GMO organizmi i tu uopće nema dileme i Hrvatska je tu zasigurno sigurna što se toga, što se toga tiče. No, naravno da to otvara i širu raspravu. Danas živimo u svijetu koji ima 7,5 milijardi skoro 8 milijardi stanovnika i pitanje je, proizvodnja hrane će prije ili kasnije doći u probleme, vidimo samo koliko rat u Ukrajini će dovesti do nekih problema, no smatram da ovakve teme zasigurno bez obzira što možda nisu interesantne saborskim zastupnicima [[Upadica: Hvala.]] imaju svoje mjesto [[Upadica: Hvala.]] upravo ovdje u saboru RH.
Poštovani zastupnik Glavašević.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Hvala kolega Ivanović na replici, sigurno nas je sve osokolilo da je državni tajnik veliki borac za našu sigurnost, znam da mene jeste, ovaj mislim da, vratio bih se možda, vaš komentar bih možda više interpretirao u kontekstu onoga što sam rekao o potrebi da možda jasnije komuniciramo i građankama i građanima što mi zapravo radimo ovdje. U dosta situacija će nam se dogoditi da, upravo zbog toga što je teško probit se, nekad se i nama teško probiti kroz regulative ako nije to neko naše područje recimo, a građanima je sigurno još i teže jer su nas zato, mislim zato su nas i izabrali da se time bavimo umjesto njih, ali zato je jako važno da objašnjavamo pogotovo u situacijama kad se pojave u sabornici ili na drugim mjestima politički akteri koji vole kako bih rekao interpretirati kreativno ovaj ono što se ovdje događa.
Slijedeći će govoriti poštovani zastupnik Goran Ivanović, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Kada sam dolazio do ovog našeg stavka gdje se nalaze prijave za točke dnevnog reda i kad sam vidio dužinu teksta koji obrazlaže ovu točku mislio sam da se i ne javim jel trebat će mi dvije i pol minute da pročitam sam naslov, a onda mi neće ostati toliko puno vremena da raspravljam o temi. No dobro sam odabrao što sam ostao u HS danas i čuo sam puno pametnih stvari koje stvarno nisam, nisam znao, nisam imao do sada prilike, pa i ono što je govorila gđa. Sabljar-Dračevac, gđa. Marić, naš uvaženi dr. Kirin, pa i gđa. Benčić, mislim da su to dobre, dobre teme koje uvijek prolaze ispod radara i nekako mislimo da su, da su one u biti nebitne. Vrlo su to bitne, bitne teme jel osim ovoga što je tajnik rekao u svojem uvodu mi smo praktički nakon toga mogli i završiti raspravu, sve je jasno. Ovo je mali dio zakona koji se mijenja, Hrvatska je GMO i free i slobodna zemlja i mislim da tu ne bi bilo rasprave. No izazovi vremena u kojem se nalaze sigurno ovu temu aktualiziraju možda na jedan drugačiji način, a učili smo da se GMO organizmi nalaze čak i u nekim lijekovima koje koriste velika populacija ne samo hrvatskog društva nego općenito svjetske populacije, budimo iskreni 85% ukupno soje je GMO soja i prema tome mnoge druge stvari. Ono što ja mislim da je bitno za hrvatsku poljoprivredu, gđa. Benčić je otvorila jednu, jednu raspravu koja će se tek otvoriti u narednim tjednima, to je rasprava o konačnom Zakonu o poljoprivrednom zemljištu koji je vrlo bitan, bitan zakon bez obzira što se kroz povijest dosta puta mijenjao on u biti regulira sve ono što će se u poljoprivredi događati u vremenu ispred, ispred nas i smatram da je to vrlo bitan zakon. Mi smo prije dva tjedna raspravljali ovdje u HS, točnije 16. ožujka o Deklaraciji Alpe-Adria-Dunav koju je evo inicirala saborska zastupnica i predsjednica Odbora za poljoprivredu gđa. Marijana Petir i mislim da pratimo te i europske i svjetske trendove, no pustimo, ne može sve biti usmjereno ka tome, mi se moramo baviti i sobom, moramo znati što su strateški ciljevi Hrvatske, pogotovo kada je u pitanju hrana, ona je još uvijek nedefinirana u hrvatskom prostoru. Ako uzmemo činjenicu da Hrvatska baci 440 tisuća tona hrane godišnje onda je to podatak koji zastrašuje. Postoje rješenja zato ja nisam na strani trgovaca, ja sam na strani proizvođača da hrana mora imati svoju cijenu, hrana ne smije biti jeftina u smislu pa što ima veze svejedno mi je kupio dva kilograma, pet ili deset što pojedem pojedem, što ne pojedem bacit ću, mislim da ta filozofija nije, nije dobra, da se nje moramo riješiti i da su to nekakve strateške odrednice koje će odrediti vrijeme ispred, ispred nas jel čim se dogodi malo veći globalni proces, a ovo što se dogodilo u Ukrajini spada u tu sferu. Bitno nas vraća i vraća nas svjesnost gdje smo mi u tom prostoru, hvala Bogu Hrvatska može biti zadovoljna sa svojih evo milijun i 300 tisuća hektara obradive površine, kad bi još 250 do 300 tisuća stavili u funkciju, a toliko imamo na raspolaganju, imamo dva krasna instituta i u Zagrebu i u Osijeku koji proizvode sjeme, to moramo sačuvati, to ne smijemo izgubiti jel što vam vrijedi vi možete reć ja sam GMO ne bih htio GMO, no nema drugog sjemena na tržištu osim GMO-a, što ćemo sijat? Prema tome, to su strateška promišljanja koja se moraju dogoditi i mislim da je to, da je dobro ovakve teme kažem možda one nisu toliko interesantne za hrvatsku javnost, nekako prođu malo ispod, ispod radara, ali nema veze. Evo mene je, mislim kao i možda ostatak kolega sam ovdje nešto naučio, nešto što ću možda podijelit ako nigdje drugdje onda u svojoj seoskoj gostioni, pa i tamo ima zainteresiranih za ovakve teme, pa barem da jednog produhovim neće biti ovoga, neće biti loše. Hvala lijepo.
Imamo nekoliko replika, poštovana zastupnica Benčić najprije.
Poštovani kolega, ja sam apsolutno sigurna da bi u bilo kojoj seoskoj gostioni našli više zainteresiranih za ovu raspravu nego što ih možda ima trenutno ovdje, a radi se slažem se o vrlo važnoj raspravi. Vi ste isto rekli argument kada ste replicirali kolegi Bojanu da promišljanje o načinu proizvodnje hrane isto treba staviti u kontekst broja ljudi na planetu, dakle da imamo gotovo 8 milijardi ljudi. Međutim, s druge strane taj argument se vrlo često koristi upravo za opravdanje intenzivne i industrijskog načina poljoprivredne proizvodnje koji je zaista štetan za okoliš, ali i za tlo jel, a s druge strane pored toga mi imamo činjenicu da se 1/3 godišnje proizvedene hrane baca pri čemu, pri čemu se u bogatim zapadnim zemljama većinski baca proizvedena hrana dok se u siromašnima zapravo su gubici na resursima dakle kod žetve itd. zbog nedostatka … [[Govornik se ne razumije]]
Hvala. Poštovani zastupnik Ivanović.
Da, hvala na ovom pitanju i jučer smo čak dijelom vodili, vodili sličnu raspravu. Znači 35% ukupno proizvedene hrane propadne da uopće ne dođe do, do onih koji ju žele kupit, znači 35% u startu propadne zbog ovoga ili onoga. Drugo bitno pitanje koje se mora odrediti, koliko mi želimo po hektaru proizvoditi, gdje je limit, dal je to 9 tona žita, pa nema dalje od 9 tona bez obzira na tehniku, agrotehniku i bilo sve drugo, dal nam je dosta tih 9 tona a vidimo kako su prošli mnogi i Amerikanci su imali s njim strašnih problema jer nisu znali koliko 20 tona po hektaru danas ta zemlja je pustinja i u njoj uopće više ništa niti niče, niti raste. Prema tome to su strateške stvari o kojima se treba raspravljati, ali ja sam evo siguran i uvijek pohvalim i sad ću pohvaliti i predsjednicu odbora gospođu Petir koja stvarno dobro promišlja poljoprivredu [[Upadica: Hvala.]] uvodi te točke na dnevni red i mislim da je to jako dobro.
Poštovani zastupnik Glavašević.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Ivanović nasmijao sam se kad ste spomenuli svoju seosku gostionu zato što zapravo ste s time dotaknuli nešto što sam vas i htio pitati, a to je je koliko, evo u vašem kontaktu, vi ste isto iz Slavonije, koliko proizvođači, poljoprivrednici zapravo razumiju ovu temu? Što možete čuti od njih kada se dotaknete ovakve neke teme? Znam da je možda malo vremena, ali evo recimo u minutu se možda jedan komentar u tom smjeru može dati. Hvala.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Može, ja uvijek proizvođače dijelim na dvije kategorije, oni koji se istinski bave poljoprivrednom i na one rekreativce koji žele ušićariti nešto od države putem poticaja, varanjem sa bilo čim. Ovi pravi se neće nikada dovesti u situaciju da se bave sa nečim što je siva zona u Hrvatskoj i to ih uopće ne zanima čak i da im netko i besplatno dijeli to sjeme oni ga neće prihvatiti jer toliko imaju znanja o tome. Mislim da i na lokalnim razinama, budimo iskreni puno jedinica lokalne i regionalne samouprave su sebe proglasile GMO slobodnim regijama jel tako, kako lokalnim tako i županijskim i mislim da ta svijet o GMO i hrani i GMO organizmima polako, ali sigurno dopire do ušima, pa ako ništa ne znamo, znamo da to nešto nije, nije dobro pa evo barem tu stavimo barijeru.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Ivanoviću rekli ste da mi slijedimo ono što Europa propisuje, ja bih rekla da smo mi bolji od Europe kad govorimo o ovome, mi smo top. Mi smo top sa usvajanjem naše Deklaracije Alpe-Adria-Dunav, regije slobodne od GMO-a. Mi se namećemo kao lider u cijeloj regiji gdje pozivamo i zemlje u okruženju da slijede naš primjer, zabrane sjetvu GMO-a i u pokusne svrhe i da na taj način jačamo našu poljoprivrednu proizvodnju i turizam. To je super. Postoji inicijativa u kojoj je Hrvatska već niz godina. To je inicijativa Dunav soja i mi proizvodimo dovoljno soje bez GMO-a, problem je što veliki dio te soje izvozimo. Ona ostvaruje jako dobru cijenu na tržištu. Ja bi voljela da je pokušamo zadržati kod nas. Vi ste zastupnik iz Slavonije, dobro poznajete inicijative koje su se tamo rodile, posebno u Vukovarsko-srijemskoj županiji za osnivanje centra za preradu GMO free soje. Inicijativa Zagrebačke županije da cijela postane županija sa ekološkom poljoprivrednom proizvodnjom do 2030 [[Upadica: Hvala.]] zanima me vaš komentar na te aktivnosti.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Pa ja mogu odkomentirati samo ono što sam već i u svojoj raspravi rekao. Ove inicijative postoje, a to je bit, nema ništa bez inicijative, bez podloge i ova vaša inicijativa koja je išla u smjeru ove Deklaracije Alpe-Adria-Dunav je zasigurno nešto što je podiglo tu ljestvicu puno više i što kažete, a dobro poznajete te europske poljoprivrede i kao zastupnica u parlamentu, mislim da imamo priliku. E sad, prilika je samo prilika, ako ju ne iskoristimo onda se bojim da samo žalimo za propuštenim prilikama, ali ne sumnjam evo i u Ministarstvo poljoprivrede i zdravstva da smo počeli otvarati te teme, da se o njima sve više govori i da će ta inicijativa onda prerasti u nešto što će rezultirati sa većim dobrom ne za nas zastupnike nego za ljude koji se s tim bave.
Poštovana zastupnica Marić.
… [[Govornica nije uključena.]]
Hvala. Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo na pitanju, pa ja mislim da se sad već puno toga čini. Ono što je zakompliciralo ne samo hrvatsku poljoprivredu, su imovinsko-pravni odnosi oni su toliko komplicirani da vi imate sada parcele koje, u Slavoniji je vrlo malo neobrađenog zemljišta. To je stvarno se može na prste jedne ruke nabrojiti u nekom mjestu da ima neobrađenih parcela, uglavnom zbog neriješenih imovinsko-pravnih odnosa jel ima ne znam 5, 6, 7 djelitelja, neki su u Americi, neki su u Kanadi i to je uglavnom privatno, privatno zemljište. Državnog zemljišta je vrlo malo, e sad tu naravno da postoji inicijativa u gorskoj Hrvatskoj koja je sasvim drugačije strukturirana po zemljištu, ali ponovo kažem, sve ovo evo što se događa u zadnjih godinu i pol dana me raduje i daje mi vjeru da ćemo konačno raditi na tome da Hrvatska bude, ima tu svoj neovisnost [[Upadica: Hvala.]] barem u većini onih proizvoda koji su, koji su bitni [[Upadica: Hvala.]] uz poštivanje ovoga o čemu ste govorili, a to je GMO free.
Poštovana zastupnica Sabljar Dračevac, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega, dakle vi ste spomenuli kao što je kolegica Sandra Benčić prije govorila strateški odnos prema hrani i čini mi se da je to jedno pitanje koje onako mi ćemo na marginu, a trebalo bi postati ključno. Hrana je energija za čovjeka i ona nam je nasušno potrebna bez toga dakle ne može funkcionirati. Pitam se negdje da li je u ovom trenutku kad je gorivo preskupo, kada si je sjeme preskupo, kada su pesticidi toliko koliko jesu da li je možda trenutak da se intervenira i potakne naše poljoprivrednike na rad dajući im ono što im treba da bi mogli zasaditi ono što će nama trebat u budućnosti. Hvala.
Poštovani zastupnik Ivanović. Ajmo se držat malo teme svi skupa, malo smo otišli jako u širinu, izvolite.
To je možda zbog molitvenog doručka kojeg smo imali, pa onda smo malo produhovljeniji nego što bi bili inače. Ma vrlo je jednostavno ovoga je odgovor. Svako je zlo za neko dobro. E sad, a ako ćemo mi to prepoznat ne samo verbalno i deklarativno nego to prepoznati kroz promjene i kroz inicijative onda da. Mislim da danas medijski pristup je puno, puno bolji, danas se o bitnim temama vrlo brzo komunicira i mislim da ta svijest je puno veća nego što je možda bila u nekim prilikama i sad smo vidjeli da nije dovoljno da se stavimo pod stakleno zvono, nismo zaštićeni jel nekih stvari nemamo dovoljno, a ovo s tim ću i završiti, stvarno milijardu i 500 milijuna tona u svijetu se hrane baci, a s druge strane imamo milijune i milijune ljudi koji su ovog trenutka umrli od gladi. Mislim da je to dovoljno za reći. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeća će govorit poštovana zastupnica Renata Sabljar-Dračevac, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, državni tajniče, suradnice, sa suradnicom, kolegice i kolege. Ma evo nisam uspjela završit što sam namjeravala u onom dijelu dok sam imala izlaganje ispred kluba, pa bi svakako nastavila sa sljedivosti hrane. Dakle, više od 50% od stočne hrane u svijetu proizvodi se od genetski modificiranog sjemena i zato smatram da je nedosljedno da onda i finalni proizvod na policama nije tako označen. Ako je stoka hranjena GMO-om to bi mi kao potrošači trebali znati i to bi trebalo biti jasno deklarirano na ambalaži. Dakle riječ je o nužnosti i sljedivosti proizvoda od farme do stola, a Hrvatska kao turistička zemlja značajno nam je da imamo GMO free hranu i s time pokazujemo jedan snažni odnos prema sigurnosti potrošača. Svakako potrošačima treba preporučiti da pažljivo čitaju certifikate, ali i da više jedu hranu koja je uzgojena na ekološki prihvatljiv način, naravno i tu imamo hrpu malverzacija da je cijena daleko skuplja, a da se u biti radi o potpuno identičnim proizvodima. Znači već smo naglasili da je Hrvatska GMO free slobodna zemlja i dobro je što nemamo dakle, što nemamo na našim poljima ovakvog, ovakvog sjemena i odnosno to ne koristimo ipak između 200 i 300 proizvoda godišnje sanitarna inspekcija dakle kontrolira i to mi se nekako čini premali broj. Moram priznati da u onome što sam čitala nisu velike brojke 10, 20% sadrži GMO i u svim tim nalazima je bilo ispod 0,9%. Dakle, najveći broj je bio namijenjen za sportaše i u mesnim proizvodima na bazi soje i zemlje porijekla koje su bile su bile Amerika i Njemačka. Ono što još ne mora deklarirat ni na prehrambenim proizvodima životinjskog podrijetla od, dakle, znači važno je da deklariramo i na životinjskim proizvodima da su uzgajane odnosno da su hranjene sa ovako nečim. Europa ima veliki strah od GMO-a zbog toga što ih sve to asocira na ovu prionsku bolest odnosno epidemiju kravljeg ludila koja je jedno vrijeme poharala Europom, a sjećamo se kako ta bolest nastaje odnosno mljelo se je brašno od strvina i davalo se to stoci odnosno govedima. Ne smiju nam se takve pogreške dogoditi u budućnosti i u svakom slučaju jako je važno da ovo sjeme, sjeme GMO sjeme ne ide u polja jer na taj način ne znamo što će se u prirodi modifikacijom dogoditi i što nas može očekivati u budućnosti. Mi o tome dakle ne znamo dovoljno. Socijaldemokrati će svakako podržati ovaj prijedlog zakona jer ovo je u interesu građana RH. Hvala.
Imamo, ostanite molim vas ovdje, imamo dvije replike, poštovana zastupnica Petir najprije.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice GMO praksa je kontroverzna praksa i zato EU ima doista stroga pravila i prema mojim saznanjima osim u Španjolskoj, nešto u Portugalu, u stvari u Europi nema proizvodnje GMO-a i ovdje je riječ uglavnom o kukuruzu. Prema izvješću državnog inspektorata, dakle sve sjeme koje je analizirano bilo je GMO free, sva hrana koja je analizirana za ljudsku upotrebu bila je GMO free. Oni su radili i analize zelene mase, čak 40 uzoraka također GMO free. No kad spominjete stočnu hranu koja dolazi na naše tržište tu je bilo od 51 uzorka njih 11 nesukladnih i veterinarska inspekcija naložila je postupanje sukladno zakonu. Ono što smo mi predložili kao odbor i što je usvojeno u okviru deklaracije jest označavanje GMO free proizvoda, a to bi obuhvatilo i ovo što ste vi rekli, kad propišemo praksu koji proizvod može dobit GMO free oznaku to isključuje i hranjenje životinja s GMO.
Hvala. Poštovana zastupnica Dračevac.
Zahvaljujem se. Ovo je stvarno … gdje doista trebamo ići u tom smjeru, to je važno i za ono s čime se mi bavimo odnosno naš turizam tako da i naši gosti znaju da je naš odnos prema GMO free proizvodima jako, jako važan. Hvala.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepo. Poštovana kolegice, evo nekoliko nas je govorilo pa i vi koji se sve nadzori, koliko se analiza radi od strane inspekcija, dakle i proizvođači dječje hrane podliježu konditorska industrija, distributeri, proizvođači mesnih, pekarskih aditiva, dijetetskih proizvoda itd. i zaista nam je svima važno da ta hrana bude sigurna od GMO. Međutim, evo ja sam bila spomenula da GMO free certifikat kod nas imaju što sam se začudila samo Cekin svježa piletina i Vindijina tvornica stočne hrane Blagodar, evo točno tako stoji, pa me čisto zanima kako što vi smatrate, kako što više stimulirati naše proizvođače da ishode ovaj GMO free certifikat? Dakle, nije problem samo ga ishoditi nego i prilagoditi i proizvodnju. Hvala.
Poštovana zastupnica Dračevac.
Zahvaljujem. Slažem se s vama, doista je važno da što više različitih industrija, vi ste naveli dvije mesne industrije da proizvode GMO free hranu, da njihov repromaterijal je uzgajan na oslobođeno od GMO-a. I kako ih potaknut? Ha čujte to je samo pitanje tržišta i cijene jer vi na drugi način ne možete nikako stimulirati industrije. Ali mislim da o tome trebaju razmisliti i jako bi dobro bilo da u skladu s ovim što ste vi prije rekli zastupnice Petir, da nam se znači i hoteli da kažu serviramo GMO free hranu i da na taj način se populariziraju. Hvala.
Sada će govoriti poštovana zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnicom, zastupnice i zastupnici. Ja bih željela ovu raspravu iskoristiti da još jednom pohvalim sva nastojanja mnogobrojnih i znanstvenika i stručnjaka i pripadnika civilnog sektora, pa i nas političara koji smo posljednjih 20 godina radili na tome da Hrvatska doista može s ponosom reći da ima status zemlje slobodne od GMO-a. Gotovo deset godina trajao je proces koji sam vodila da postignemo da sve županije u Hrvatskoj donesu odluke na relevantnim tijelima kao što su županijske skupštine i proglase se slobodnima od GMO-a što znači da su zabranile sjetvu GMO sjemena pa i u pokusne svrhe. To je slijedilo i naše nacionalno zakonodavstvo što nije baš bilo jako jednostavno moram priznati. Razlog što su se na europskoj razini do 2015. lomila koplja i tek tada je donesena odluka da države članice same mogu odlučivati o svom statusu, da ne govorim o pritiscima kojima smo bili izloženi u Europskom parlamentu od strane Europske komisije koja i dan danas i dalje ima jedan totalno meni neprihvatljiv pristup gdje iznova, iznova registara nove GMO-e, Parlament to svojim rezolucijama odbija. U mom mandatu od 2014.-2019. mi smo donijeli 36 rezolucija kojima smo ustvari Komisiji dali odbijenicu za registraciju novih GMO-a. Zašto? Zato što je riječ doista o jednoj kontroverznoj metodi gdje se geni jedne vrste ubacuju u drugu vrstu i ne znamo kako će to u konačnici rezultirati i za biološku raznolikost, za našu poljoprivrednu proizvodnju, proizvodnju hrane, ali i za ljudsko zdravlje. Zato sam izuzetno ponosna da smo kao Odbor za poljoprivredu predložili HS-u koji je prošli tjedan usvojio Deklaraciju o Alpe-Adria-Dunav regiji slobodnoj od GMO-a gdje želimo potaknuti i naše susjede da zauzmu isti pristup kao i mi i da svoje područje čuvaju od GMO-a jer ne znaju ni pčela ni vjetar što je GMO, a što nije. I u tom smislu je važno da kad štitimo ustvari i njihovo područje da tako štitimo i sebe, a promičemo s druge strane naš održivi turizam, našu ekološku proizvodnju. Tome pripomažu i lokalne inicijative koje su više nego dobrodošle. Spomenula sam već Centar za preradu GMO free soje koji bi se trebao otvoriti u Vukovarsko-srijemskoj županiji, inicijativu Zagrebačke županije koja do 2030. želi svoje poljoprivredne površine sve staviti u funkciju ekološke proizvodnje i takvu hranu prije svega plasirati u kuhinje svojih javnih ustanova kao što su vrtići, škole, zdravstvene ustanove i to je nešto što trebamo sa ove razine pohvaliti. Da nismo usamljeni govori i činjenica da je 150 regija i 4.500 lokalnih uprava diljem Europe odlučilo se proglasiti GMO free i to je nešto što je značajno. Mi smo kao odbor u svojoj deklaraciji koju je ovaj sabor podržao pozvali i na jačanje naših referentnih laboratorija, znamo da imamo dva laboratorija, oni rade predano i dobro svoj posao, ali njima treba oprema. Za to su potrebna financijska sredstva i tu apeliram i na prisutne predstavnike vlade da nas čuju i da u tom dijelu pomognu jer da bi mogle slijediti ove naše ciljeve koji su domoljubni, ne bih rekla da su ambiciozni nego su domoljubni i donose višestruku korist onda trebamo doista imati snažne kontrole. Također smo pozvali na to da se uvede proces GMO free certificiranja jer mislim da je ovo što je prije bilo spomenuto su neke voluntarističke oznake da se jasno propiše kako i tko, za koji postupak može dobiti GMO free oznaku. Tu apeliram i na Ministarstvo zdravstva i na Ministarstvo poljoprivrede da zajednički prionemo tom poslu jer nema jedinstvene europske regulative. Svaka država članica donosi sama svoju regulativu u tom području označavanja GMO free certifikata. Različiti su propisi, ja sam to proučavala, jako se razlikuju od države do države gdje imamo u nekim državama dozvoljeno da se i malo hrani nekoliko mjeseci sa hranom koja ne znamo da li je GMO free ili nije do dosta radikalnih gdje to uopće nije dozvoljeno. Dakle, moramo vidjeti koji su sve modeli na raspolaganju i za nas donijeti one najbolje moguće modele i vjerujem da u tom možemo biti uspješni. Zahvalna sam svim kolegama u odboru za poljoprivredu, ali naravno i svima vama jer smo jednoglasno tu našu deklaraciju usvojili, već smo otvorili komunikaciju sa drugim državama članicama u okruženju, tako da se nadam da je ovo jedna uspješna inicijativa gdje će Hrvatska pokazati svoje liderstvo i od toga izboriti korist i za našu poljoprivredu i za naš turizam i za naše građane.
Hvala. Poštovani zastupnik Kirin ima repliku.
Poštovani dopredsjedniče, poštovani tajniče.Uvažena zastupnice, kako komentirate vi GMO proizvodnju i pesticide i molim vas da li možete komentirati SAD i Kanada su jedne od najvećih proizvođača GMO proizvoda i da po jedinici površine nemaju puno veći proizvod i količinu nego proizvođači u zapadnoj Europi tradicionalnim načinom proizvodnje i da li je opala upotreba pesticida u SAD-u i u Kanadi?
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam lijepo kolega Kirin na ovoj replici. GMO uz sebe neminovno veže i pesticide i herbicide tj. njihovu pojačanu upotrebu što znači da se u stvari time bitno zagađuje tlo i okoliš i bespovratno uništava biološka raznolikost jer smo primijetili u državama koje ste vi spomenuli koje su zasijane, parcele koje su zasijane sa GMO sjemenom da je tamo u stvari moguć jedino uzgoj monokultura, a drugo što je problematično da se dogodilo nekoliko slučajeva tužbi koje su bile doista pogubne za poljoprivrednike jer je prijenosom tog GMO sjemena sa GMO polja na ona koja nisu bila GMO došlo do onečišćenja. Poljoprivrednici koji su cijele svoje pošiljke prodali misleći da su proizveli nešto što je GMO free nisu znali da se dogodilo to onečišćenje jer nije bila dovoljna udaljenost između parcela, morali su na kraju na sudu platiti u stvari tim tvrtkama koje su patentirale GMO sjeme obeštećenje jer je ispalo da su im ukrali patent što naravno nije bila istina.
Hvala. Poštovani zastupnik Glavašević.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolegice Petir, vi ste ja mislim jedna od dvoje zastupnika u ovom sazivu sabora koji su bili i u Europskom parlamentu, pa nam možete prenijeti i dio svog iskustva, mislim uz kolegu Stiera jel tako, vas dvoje ste. Ovaj, i zapravo je vrlo interesantno ovo što ste spomenuli o tome, jedan dio te dinamike odlučivanja i zagovaranja zapravo različitih pozicija. Ono što se još često zna čuti je taj i što ja mislim da je veliki izvor mitova o tome koliko su zastupnice i zastupnici u Europskom parlamentu izložene i izloženi lobistima, pa me zanima da li ste i bili ste i tamo čini mi se u odboru koji se bavio poljoprivredom, da li ste imali kontakta, da li su vas na taj način, na neki način pokušali lobirati zaposlenici tih velikih proizvođača GMO sjemena i kako uopće ta dinamika recimo funkcionira? Hvala.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala kolega Glavašević na replici. Pa u Europskom parlamentu postoji registar lobista i oni ne mogu samo tako ući, dakle oni moraju biti registrirani da bi dobili iskaznici da bi mogli ući i da bi se uopće mogli najaviti na sastanak. Kad je riječ o takvim kompanijama koje spominjete koje se bave proizvodnjom GMO sjemena ne oni nisu ni pokušali doć do mene jer znaju da kod mene nemaju šanse, moj stav je jasan posljednjih milijun godina i tu, tu nema prostora, ali bilo je nekih drugih kompanija koje pripadaju također posebnim industrijama koje su pokušale doć do mene i ja sam naprosto donijela odluku koje to industrije neću primati jer mislim da se moje stajalište tu ne može promijeniti i nisam željela radit ustupke.
Poštovana zastupnica Sabljar-Dračevac.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Znači GMO free proizvodi, to je zaključak sa ove sjednice i to je nešto što vi smatrate da bi nam uskoro trebali pripremiti u suradnji Ministarstvo zdravstva i Ministarstvo poljoprivrede. Nadam se da su nas čuli i kako ih mislite dalje poticat u tome? Hvala.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam kolegice Sabljar-Dračevac na upitu. Pa već sam ih potaknula, a vi ste mi svi u tome pomogli jer sam to upisala u deklaraciju, a mi smo to izglasali, tako da naša inicijativa bi trebala urodit plodom na način da sada i jedno i drugo ministarstvo u suradnji prionu u izradu pravilnika za, za označavanje GMO free proizvoda. Mislim da će to dati jednu dodanu vrijednost našim poljoprivrednim proizvodima, bolju prođu na tržištu ako to tako možemo reći, a i jednu sigurnost našim građanima i veću mogućnost izbora pri kupovini proizvoda za koje oni žele možda izdvojiti više novca ili biti sigurni da doista ono što kupuju nije mačak u vreći nego da je GMO free proizvod. I ono što smo također u okviru deklaracije pozvali jest jačanje laboratorija i vidjela sam da su odobravanjem predstavnici Ministarstva zdravstva su to prihvatili i mislim da je to izuzetno važno jer jedno mora pratit drugo. Hvala lijepo.
Sada će završno u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Mladen Karlić, izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa evo kad govorimo o GMO čim spomenemo taj izraz obično se uglavnom dobije negativno stajalište, posebice kad se radi o hrani, o takvoj hrani. Možda samo evo jedan primjer, osobe oboljele od dijabetesa ovisne o inzulinu koriste genetski modificirani inzulin, neka cjepiva su genetski modificirana, pa i ovo zadnje za koronu isto tako proizvedeno na mRNA znači genetski. Mogućnost uporabe genetskog inženjeringa u medicini ima jedan veliki potencijal jer tom tehnologijom mogli bi zamijeniti gene koji su vezani uz neke teške bolesti, zapravo samo genetski inženjering modificiran je, trebao bi imat jednu pozitivnu zapravo stranu, međutim kažem postoji ipak neki problemi. Glavni i osnovni razlog zbog kojeg je zapravo uopće se počela hrana genetski modificirat bilo je da se poveća otpornost nekako pogotovo biljne hrane od nametnika, od, od bolesti biljaka i da bi zapravo zato imali kvalitetniju i bolju proizvodnju. Naravno to se vjerojatno raširilo onda u puno jednom širem obimu koji možda mi ovako koji se time ne bavimo i teško možemo shvatiti i naravno da tu postoji mogućnost i zloupotreba da bi se došlo do što veće količine proizvoda, a gdje se onda kvaliteta može … pogotovo zbog toga što postoje i neke opasnosti za ljudski organizam kada se koristi takva genetska modifikacija, a to je prvenstveno alergija, alergijske reakcije koje može izazvati takva hrana, zatim potencijalni prijenos gena iz hrane u ljudske stanice ili ne znam crijevne bakterije pa izazvati promjene i bolesti, zatim treći problem križanja pogotovo kod biljaka znači miješanja tih genetskim modificiranih i onih autohtonih koji nisu konvencionalni u poljima i time zapravo na neki način zagađenja koja onda možda ne bi bilo kontrolirano da bi dovelo do kvalitete koju želimo. Evo zbog toga naravno je pred nama ovaj zakon u prvom čitanju i kao što je državni tajnik istaknuo osigurava se u međuvremenu donešene nove uredbe EU 2019. kojom se dijelom mijenja uredba od 2003., a donešena zbog različitih pravila u transparentnosti, procjene rizika, povjerljivost podataka utvrđenih u zakonodavstvu, o hrani i drugim sektorskim aktima EU gdje će se uredbom unificirati odredbe cjelokupnog zakonodavstva u području hrane, a vezi s transparentnošću i održivošću procjene rizika s naglaskom na odredbe koje se odnose na obavješćivanje o riziku u području hrane s posebnim naglaskom na genetski modificiranu hranu i hranu za životinje. Ono što naravno je problem u javnosti, postoji određena zabrinutost zbog činjenica da se ocjena sigurnosti hrane Europske agencije za sigurnost hrane u području postupku odobravanja genetski modificirane hrane temeljem prvenstveno na studijama koje naručuje industrija. Kako bi se pružila potrošačima dodatna razina jamstva i kako bi se osigurao pristup svim dostupnim relevantnim znanstvenim podacima i studijama u predmetu zahtjeva primjerno je predvidjeti i savjetovanje s trećim stranama, a s ciljem utvrđivanja dostupnosti drugih relevantnijih znanstvenih podataka. Samim time potrebno je utvrditi dodatni instrument za provedbu podataka odnosno naručivanje dodatnih studija s obzirom na to da na samoj industriji leži … dokazivanja usklađenosti sa zahtjevima EU, među ostalim u segmentu odobravanja genetski modificirane hrane i hrane za životinje. Zbog različitih pravila u transparentnosti i procjene rizika i povjerljivosti podataka utvrđenih u zakonodavstvu o hrani kao i drugim sektorskim aktima … donošenja je ova uredba iz 2019. kojom će se unificirati odredbe cjelokupnog zakonodavstva na području hrane u vezi s transparentnošću i održivošću procjene rizika s naglaskom na odredbe koje se odnose na obavješćivanje o riziku u području hrane s posebnim naglaskom genetski modificiranu hranu i hranu za životinje. Ono što je isto tako važno provedbom predloženog zakona osigurat će se veća kontrola onoga što industrija daje kao deklaraciju u svoj proizvod. Naglašeno je kako će se svi podaci provjeravati, evoluirati, verificirati, a u tom radu sudjelovat će i hrvatski znanstvenici i naravno inspektorat u svim svojim područjima ovisno o tome u kojem dijelu segmentu se radi. Hvala.
Hvala. Sad će završno u ime predlagatelja govoriti poštovani državni tajnik Željko Plazonić. Izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Evo na kraju ja bih se svima koji su učestvovali u ovoj današnjoj raspravi po ovoj točki dnevnog reda zahvaljujem na komentarima, sugestijama, prijedlozima, razmišljanjima, posebice zahvaljujem se kolegici Marić koja eto me podsjetila na Sokratovu izjavu da znam da ništa ne znam. Međutim, u tom kontekstu bih spomenuo da je ovo ipak bila tema zakon, ako već govorimo o laboratorijima onda mi govorimo o laboratorijima samo koji imaju europsku akreditaciju, ako nemaju europsku akreditaciju onda ne spada u mrežu europskih laboratorija i pitanje onda vjerodostojnosti nalaza koje ti laboratoriji rade. Inače pošto pametni ljudi pišu tako meni piše da smo ukupno 2020. napravili 80, '21. 218 ukupno 298 službenih GMO analiza u našim laboratorijima. Ono što je bitno istaknuti, tako da ne bi mislili da mi uvijek smo na nekakvom začelju, prvo svega sada je vrlo jedna intenzivna diskusija u EPSC-om Europskom vijeću za tzv. izdavanje prehrambenih profila. U tim prehrambenim profilima će biti svi bitni podaci za neki prehrambeni proizvod i na osnovu toga će onda svaki potrošač moći točno znati što u tom prehrambenom proizvodu postoji i da li između ostaloga postoji i elemenata ili sastojaka ili proizvoda od genetski modificirane hrane. Ono što bih ja rekao na kraju i poručio svim našim građanima da mi u Hrvatskoj možemo biti apsolutno mirni, možemo biti apsolutno zadovoljni jer imamo doista i dobru kontrolu i danas smo praktično mi genetski slobodna odnosno free country kako se kaže na našem engleskom jeziku i to mora biti nešto s čime bih ja volio zaključiti ovu današnju svoju prezentaciju i zahvalit se još jedanput svima na vašem učešću i vašoj aktivnosti. Hvala vam lijepo.
Hvala vam lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci o njoj ćemo glasovat kad se steknu uvjeti. I mi ćemo s time završiti s današnjim radom. Nastavit ćemo sutra u petak u 9,30, prva točka bit će Izvješće o radu Probacijske službe za 2020.g. Želim vam ugodan ostatak poslijepodneva. SJEDNICA PREKINUTA U 16:07 SATI
Gospodin Penava iznosit će stajališta Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, poštovani gledatelji koji nas prate putem malih ekrana. Ispred Kluba zastupnika Domovinskog pokreta na temu aktualne rekonstrukcije Vlade RH mogu iznijeti slijedeće stajalište. Budući je Hrvatska parlamentarna zemlja koja počiva na 3 stupa vlasti temeljem našeg ustava, dakle zakonodavnoj koju činimo mi ovdje zastupnici u HS, pravosudnoj i izvršnoj koju čini Vlada RH, u svjetlu aktualne rekonstrukcije vlade treba osvijetliti taj problem sa jednom jasnom porukom. Rekonstrukciju Vlade RH u ovom trenutku ne radi predsjednik vlade, ne rade tijela HDZ-a, kako nam kroz medije to vladajući pokušavaju plasirati, ne rade niti koalicijski partneri, a bome niti parlamentarna većina. Rekonstrukciju Vlade RH rade organi kaznenog progona u RH. Drugim riječima, izvršna vlast je pod pritiskom i čisti je, mete sudska vlast, sudska instanca. Zašto je to tako? Zato što Vlada RH ministri u Vladi RH po definiciji trebaju voditi brigu o građanima RH i o interesima države. U Hrvatskoj to nažalost nije tako. O tome vam svjedoči demografski slom i odlazak i gubitak 400.000 ljudi. O tome vam svjedoči i govori rekordan javni dug kojeg imamo danas u RH. O tome vam govori činjenica da 2 godine od potresa niti jedna kuća nije obnovljena. O tome vam na kraju krajeva govori i činjenica da je premijer RH otišao u Ukrajinu i prijetio Rusiji odlučnim odgovorom, a onda kada je pao projektil na Zagreb, glavni grad RH, glavni grad svih nas odlučnost i sposobnost je netragom nestala. S druge strane pošto ne postoji briga o interesima za državu i građane, što postoji, postoji briga za svoj interes, postoji briga za interes podobnih. O tome najbolje svjedoče afere Softver, JANAF, vjetroelektrane. O tome najbolje svjedoče Eurostatova izvješća o percepciji korupcije gdje smo prvi u Europi. O tome najbolje svjedoče nažalost ministri u zatvoru, pravomoćne presude, ali o tome svjedoči i ova posljednja afera u koju je umočen potpredsjednik Vlade RH. Znači sam vrh vlade. O čemu je riječ? Riječ je o tome da je aktualna vlada iskreirala program pod krinkom pomoći krajevima koji su slabije razvijeni, u kojima žive manjine, a potom ta ista vlada, čimbenik vlade SDSS na čelu Miloradom Pupovcem, gospođom Jeckov, potpredsjednikom vlade Miloševićem su sastavili popis od 15 tvrtke koje trebaju dobiti mimo kriterija, mimo natječaja novce od svih nas, svih poreznih obveznika u državi. Što su napravili s tim popisom? Dali su svom koalicijskom partneru, dakle Plenkovićem HDZ-u da to provede u djelo. Stvar je toliko trula, toliko loša, toliko amoralna da nakon toga čimbenici te vlasti, Vlade RH u vidu SDSS-a i Popovca brane tu tezu s argumentom da je to posao saborskih zastupnika iz redova manjina. Međutim, gospođo, gospodo draga to nije tako. Vi niste vodili brigu o zapostavljenim krajevima, o manjinama, o tvrtkama, vi ste gurnuli novce svojima, a 15 tvrtki koje su trebale dobiti sukladno uvjetima natječaja te novce su ostali bez njih. Pitanje pred kojim se Hrvatska nalazi je vrlo jasno. Jasan je odabir ispred svih nas. Koruptivno trgovačka koalicija ili Hrvatska? Ovih 15 tvrtki smo svi mi. Ovih 15 tvrtki je 400.000 ljudi koji su otišli iz Hrvatske i mislim da je za svakog poštenog čovjeka odabir u ovoj [[Upadica: Vrijeme.]] dilemi vrlo jasan. Hvala vam lijepo.
Gospođa Vesna Vučemilović iznosit će stajalište ispred Kluba zastupnika Hrvatskih suvrenista. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovane kolegice i kolege. Prošli tjedan čuli smo kako će vlakovi u Hrvatskoj ići na vodik, taj smioni plan ministra Ćorića potaknuo me da se zapitam u kakvom stanju su HŽ. Voze li naši vlakovi 200 ili čak 300km/h kao u Francuskoj, Španjolskoj i drugim državama EU? Naravno da ne. Od Osijeka do Koške vozite se 60km/h, od Osijeka do Erduta vozite se 20km/h. Na granicama Hrvatske civilizirani željeznički promet 21. stoljeća prestaje, a brzine vlakova rapidno padaju. Prosječna brzina u Hrvatskoj je 58km/h. Željeznički promet je cjenovno i ekološki prihvatljiv, siguran i brz u razvijenim državama, u Hrvatskoj to nije slučaj i da bi postigli tu razinu potrebna su ulaganja. No čini se da to baš i nije neki problem jer iz fondova EU možemo koristiti sredstva za obnavljanje pruga i čovjek se zapita, pa gdje je problem? Zašto su naši vlakovi spori i zašto smo još uvijek u 19. stoljeću kada su željeznice u pitanju? Kako se koriste ta sredstva iz fondova prikazat ću vam na dva primjera. Prvi je izgradnja i rekonstrukcija pruge Dugo Selo-Križevci to je najbolji primjer kako to izgleda u Hrvatskoj i taj slučaj pokazuje da mi nismo u stanju čak ni potrošiti novac koji nam Europska komisija poklanja, doslovno poklanja. Zadnji rok završetka radova pomaknut je na sredinu 2023.g. i to je ni manje ni više 3,5 godine nakon predviđenog roka. Znači ne 3,5 mjeseca, ne godinu nego 3,5 godine. Samo ishođenje lokacijske dozvole trajalo je duže od godinu dana, moglo bi se reći da država sabotira samu državu. Ako radovi ne budu gotovi do sredine iduće godine moglo bi se dogoditi da Europska komisija zatraži povrat sredstava. Projekti kasne zbog neusklađene zakonske regulative i sporosti državne administracije i to na svim razinama. Drugi primjer lutanja u bespućima javne nabave dok radovi još nisu ni počeli je dionica dugačka 44 km Hrvatski Leskovac-Karlovac. Natječaj za taj projekt raspisan je 7. rujna 2020.g. znači prije godinu i pol dana, još nismo ni izvođača odabrali, godinu i pol dana i to se financira sredstvima Europske komisije 85% su bespovratna sredstva. Nakon što je završena epopeja sa nerealno niskom dampinškom ponudom kineske tvrtke odabran je Strabag kao izvođač. No Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave je tu odluku poništila na osnovi žalbe trećeplasirane turske tvrtke. Naručitelj tj. HŽ nije dokazao na temelju kojih činjenica je ocijenio da je Strabag zadovoljio jedan od uvjeta iz natječajne dokumentacije. Je li u pitanju greška, nečiji propust ili nešto treće? Hoće li netko za to odgovarati? U međuvremenu cijene rastu i procijenjena vrijednost radova od 2 milijarde raste, sigurno neće biti takva. Europska komisija neće dati više novaca zato što netko u HŽ-u ne radi svoj posao kako valja, razliku će kao i obično platiti porezni obveznici RH. Na kraju nikom ništa, vlakovi i dalje loši i spori, u HŽ-u carstvo uhljeba raste, građani sve plaćaju kroz visoke poreze, pitanje je samo do kada? I još ću samo podsjetiti porezne obveznike i hrvatske građane da svaki puta kada natočite litru goriva, bilo benzina ili dizela plaćate ove i ovakve hrvatske željeznice. Ima li to smisla, procijenite sami.
Hvala. Gospodin Pavić iznosit će stajalište Kluba Socijaldemokrati.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući. Već sam jednom govorio ovdje za ovom govornicom o problemima koji nastaju kad donosimo loše zakone, kad donosimo ono što je neprovedivo i apelirao sam na većinu i na predstavnike vlade i na samu vladu da prihvaćaju amandmane oporbe s obzirom da su ti amandmani stvarno u cilju funkcionalnog zakona. Danas ću skrenuti pozornost na probleme koji su nastali donošenjem Zakona o socijalnoj skrbi i Zakona o udomiteljstvu s time da ću vas podsjetiti da smo i maloprije imali raspravu u vezi Zakona o zaštiti zviždača za koji smo također utvrdili da je nefunkcionalan i da nema smisla. Evo što se dešava sa Zakonima o socijalnoj skrbi i Zakonu o udomiteljstvu. Sa danom 17.2.2022. godine na temelju novog Zakona o socijalnoj skrbi pravo na zajamčenu minimalnu naknadu priznaje se u postotku od osnovice iz Članka 22. svima onima koji imaju na to pravo. Međutim, Vlada RH na sjednici održanoj 24. veljače je donijela odluku o osnovici za izračun zajamčene minimalne naknade. Po toj odluci osnovica na temelju koje se izračunava iznos zajamčene minimalne naknade iznosi 1.000 kuna, a odluka je stupila na snagu sa 26.2.2022. godine. Međutim, prema našem razmišljanju i prema stavu i prema onom što piše u zakonu osnovica za zajamčenu minimalnu naknadu od 1.000 kuna bi se treba primijeniti od tog dana za sve one koji imaju pravo na tu naknadu. Znači od 26.2., bez obzira na postupke preispitivanja koje su oni sad stavili u prvi plan. Sa postupkom preispitivanja samo će se utvrditi novi postotak na koji korisnik ima pravo, ali vidjet ćemo može to pravo biti na kraju krajeva ukinuto, ali to nema nikakve veze s osnovicom na koju se taj postotak primjenjuje. Međutim, mišljenju ministarstva nova osnovica se može primijeniti samo na one korisnike za koje je proveden postupak preispitivanja i to od dana kada je pokrenut taj postupak. Znači od dana kada je pokrenut postupak. Normalno je da za sve korisnike ne može biti istovremeno pokrenut postupak preispitivanja. Što se dešava? Netko dobiva više novaca, netko dobiva manje novaca i to ne jedan dan, to ne jedan tjedan, nego nekoliko mjeseci. Evo, takav smo zakon donijeli u ovom visokom domu. Uz to moram napomenuti da su se osnovice na temelju kojih se obračunava pojedini oblik novčane naknade iz sustava socijalne skrbi u posljednjih 30 godina mijenjale više puta i uvijek su se primjenjivale od onog datuma sa kojim su bile donesene. Prema tome totalni … [[Govornik se ne razumije.]] Evo, drugi primjer, sa danom 17.2. na snagu je stupio novi Zakon o udomiteljstvu, a sa danom 5.3. na snagu je stupila i nova odluka o visini opskrbnine za potrebe korisnika na temelju koje vrijede novi postoci za određivanje visina opskrbnine za dijete i mlađu punoljetnu osobu te odraslu osobu. Udomitelj kojem mu je dan na dan stupanja na snagu ove odluke priznato pravo na opskrbninu u visini utvrđenoj prethodnom odlukom u visini opskrbnine u visini potpisanom ova odluka se ostvaruje od dana njenog stupanja na snagu. Sada centri imaju svoja razmišljanja i svoje stavove, naš je stav da novi postoci od osnovice koji vrijede od 5.3. godine trebali bi se primijeniti na sve one koji bez obzira na preispitivanje znači svi oni koji imaju ta prava, ali opet se u praksi događa različito shvaćanje donesenih zakonskih odredbi jer neki centri smatraju da se novi postoci za nekog korisnika mogu primijeniti tek nakon provedenog preispitivanja, a problem je u tome da od strane ministarstva opet nije doneseno jasno tumačenje zakona vezano uz ovaj oblik novčane naknade koje bi bilo obavezno za sve centre. I takvih primjera iz ovog zakona imamo još nekoliko. I sad vas pitam s obzirom da smo ovdje maloprije bili spomenuli da ćemo za one probleme koji nastaju zbog toga što donosimo loše zakone ljudi osnivanju svoje udruge. Hoćemo li osnovati i udruge za ljude koji imaju naknadu iz socijale da im se ostvare ta prava na jednaki način? Da li to ima smisla ili je pametnije da se saslušaju naši prijedlozi, da se pročitaju ti amandmani da se ti amandmani prihvate i da nakon toga imamo funkcionalan zakon ili ćemo se i dalje ovako klatiti lijevo desno pa kom obojci kom opanci.
Gospođa Urša RAukar Gamulin ispred zeleno-lijeve koalicije. Izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, ožujak je mjesec podizanja svijesti o važnosti ranog otkrivanja endometrioze. Endometrioza je druga najčešća proliferativna dobroćudna kronična bolest u žena kod koje sluznica iz materišita raste izvan maternice, najčešće na organima u maloj zdjelici izaziva bolne menstruacije, bol kod spolnog odnosa, neplodnost te probleme s probavom i mokrenjem. Oko 200 milijuna žena u svijetu boluje od te bolesti i danas se smatra da svaka deseta žena ima endometriozu. Usprkos visokoj učestalosti endometrioza ostaje često neprepoznate, nedostatna edukacija medicinskog osoblja i neobaviještenost pacijentica i javnosti o endometriozi razlozi su zašto se endometriozu dijagnosticira kasno, prođe čak šest do devet godina od prvih simptoma do dijagnoze i ne uspijeva se liječiti na vrijeme. Od '93. širom svijeta svake godine u ožujku održavaju se različite aktivnosti kojima je cilj podržati žene s endometriozom, informirati javnost i podizati svijest o važnosti ranog otkrivanja endometrioze. Nedavno je u Njemačkoj u tri tjedna prikupljeno 120.000 potpisa za peticiju …, apel je upućen Ministarstvu zdravstva i medijima s ciljem da se konačno prihvati nacionalna strategija sa kampanjama koje bi osvijestile javnosti o značaju ranog otkrivanja endometrioze kao i nužnosti ulaganja u istraživanje ove bolesti. Australija je prva država koja još u srpnju 2018. donijela detaljni akcijski plan borbe protiv endometrioze i do sada investirala preko 20 milijuna dolara u poboljšanje kvalitete života žena oboljelih. U Francuskoj 11. siječnja ove godine francuski predsjednik Emanuel Macron u svom govoru je najavio nacionalnu strategiju u cilju poboljšanja dijagnostike i liječenja endometrioze. Već 13. siječnja je francuski parlament službeno uvrstio endometriozu u skupinu kroničnih bolesti, a 14. veljačka francuski ministar zdravstva konkretizirao akcijski plan za endometriozu u vrijednosti 20 milijuna eura, pri čemu dio sredstava ide u istraživanje, a dio u izobraze medicinskog osobalja i stvaranje velike epidemiološke baze podataka. Zanimljiv je i plan stvaranja bolničkih centara za endometriozu u svakoj od francuskoj regija za što je izdvojeno 4 milijuna eura. U UK u parlamentu u studenom '21. provedena rasprava o odobravanju investicija u cilju istraživanja endometrioze, a 9. veljače ove godine rasprava o podršci pacijenticama s endometriozom na njihovom radnom mjestu. Škotska je predstavila svoj Woman half plan, a s ciljem poboljšanja skrbi žena s endometriozom od strane obiteljskih liječnika i općih ginekologa koja se do sada pokazala manjkavom. Sveukupno gledano možemo reći da se na međunarodnoj razini događaju pozitivni pomaci oko prepoznavanja endometrioze kao kronične bolesti i podrške ženama koje boluju od ove strašne bolesti. U Hrvatskoj se procjenjuje da je učestalost slično kao i u svijetu, znači jedna od deset žena je bolesna, ali nažalost mi još uvijek nemamo registar za endometriozu, nemamo javnozdravstveni plan, nacionalni plan, nema regionalnih centara za liječenje endometrioze, dakle nedostaje javnozdravstveno sustavno bavljenje tom bolešću, tu smo još uvijek na nuli. Što se tiče struke, postoje od prošle godine Referentni centar za endometriozu u Petrovoj bolnici u Zagrebu i stručno društvo za endometriozu. Upravo započinje akcija „Ja sam jedna od deset“ koju pokreće skupina žena liječenih od endometrioze, one će nadamo se osnovati i udrugu. Cilj akcije je senzibilizirati javnost i upozoriti na značaj ranog otkrivanja endometrioze i pokrenuti javno zdravstvo da se sustavno baviti tom teškom kroničnom bolešću. I zato pozivam i Vladu RH i sve vas kolegice i kolege da podržimo žene oboljele od endometrioze aktivnim zalaganjem ne samo u mjesecu ožujku već i cijele godine.
Hvala lijepa. i sad ćemo preć na prijave koje smo dobili za iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prvi je u ime Mosta Nino Raspudić, izvolite.
Urazumite se dok još nije prekasno poručio sam s ovog istog mjesta 10. studenog famoznom stožeru povodom ukidanja covid, uvođenja covid potvrda, pardon. Očito uzalud. Permanentno izvanredno stanje i dalje traje, paratijelo koje je preko noći postalo gospodar naših života i dalje odlučuje o slobodi kretanja, rada, pa i disanja hrvatskih građana. U sastavu tog revolucionarnog komiteta ima najmanje liječnika, doznali smo i to. Saznali smo i da se u punom sastavu famozni stožer sastao samo nekoliko puta i da su se odluke donosile u užem krugu po priznanju samog ministra Beroša, kojem užem krutu? Tko su ti samoproglašeni gospodari naših života? Nije Andrej propao zato što se kockao već zato što se vadio stara je mudrost, a vadite se sve besramnije i besramnije i tonete sve dublje i dublje. Gdje je ispario superheroj Vili Beroš? Već tjednima ga nema nigdje, kao da je u zemlju propao, zašto ga krijete? Nakon što ste u prvom lockdownu iz topa gađali vrapca, uvjerili javnost da ste ih time spasili od nove kuge, a onda pod sloganom „Sigurna Hrvatska“ nagurali ranije izbrendirane spasitelje iz stožera na izborne liste na korona izborima. Što se dogodilo u međuvremenu pa da istog Vilija Beroša sada skrivate kao ludu babu u ormaru? Gdje je prof. Markotić, nema je vidjeti već mjesecima? Što s dva milijuna doza cjepiva koje smo platili svi mi, a koji će sigurno propasti? Zašto ste to naručivali? Koliko ste se još cjepiva obvezali platiti? Onoliko koliko i EU, 10 doza po stanovniku. Jeste li i vi dogovarali SMS-ovima kao Ursula von der Leyen poslove vrijedne milijarde eura poreznih obveznika? Zašto i nakon 2.g. nabava opreme za borbu protiv covida ide mimo Zakona o javnoj nabavi? Mislite li kako neće doći vrijeme za sravnjavanje računa? Umjesto slušanja glasa naroda nakon što su u nemogućim zimskim uvjetima prikupljeni potpisi, gotovo 400.000 potpisa pod medijskim i političkim bičem ne samo vas nego i dijela lijeve oporbe vi ste se odlučili vaditi, točnije ukopavati dalje. Jučer je vladajuća većina u Odboru za Ustav i Poslovnik odlučila uputiti dva referendumska pitanja na ocjenu ustavnosti. Zašto? U zrelim demokracijama Zakon o referendumu služi tome da referendum omogući i uredi, kod nas očito tome da ga se koliko god je to moguće spriječi. Imamo jedinstveni apsurdno visoki prag od 10% potrebnih potpisa za raspisivanje referenduma, u većini europskih zemalja to je negdje oko 1-2%, a i ovih 368 koliko ste onda tražili da je 10% nije stvarni broj jer je popis pokazao da je u Hrvatskoj samo negdje 3,9 milijuna stanovnika, dakle taj je broj puno bliži 3 milijuna, ali dobro skupilo se sve to dohvatila se ljestvica. I umjesto da izvučete neke pouke sada šaljete na ocjenu ustavnosti Ustavnom sudu dva pitanja od kojih je jedno ustavotvorno i to ustavotvorno u smislu da ne kolidira ni s jednim drugim člankom Ustava ili ustavnom vrednotom. Radi se samo o tome da se u čl. 17. Ustava doda riječ pandemija kako bi se ubuduće moralo postupati po tom članku pri ograničenju ljudskih prava i sloboda, dakle potrebna je dvotrećinska većina, a puka natpolovična. Što bi tu moglo biti neustavno? Što bi moglo biti neustavno u pitanju da se ukida stožer i da odluke donose onaj ko treba, a to je ministar zdravstva uz to da se odluke koje se tiču ograničenja ljudskih prava i sloboda i samo te odluke donose dvotrećinski u sabor? Što mislite da će napraviti Ustavni sud? Nikakvog razloga nema i nismo čuli nikakav argument ustavnopravni u čemu bi bio problem s tim pitanjima. Hoće li Ustavni sud postupati na politički daljinski upravljač slušajući želje onih koji su ih tamo instalirati ostaje vidjeti, ali može se i bez Ustavnog suda. Puno zemalja nema ustavni sud, referendum o ukidanju ustavnog suda, ovlasti se prebacuju na Vrhovni sud [[Upadica Radina: Hvala lijepa.]] i svi ćemo biti sretniji, a proračun će ostvariti veliku uštedu, ali pričekajmo.
Dreven Budinski ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče sabora. Kolegice i kolege. Kao što imamo Dan crvenih haljina, Dan ružičaste vrpce obilježavamo Dan šećerne bolesti, Dan moždanog udara, borbe protiv raka, Dan života itd. tako i 26. ožujka obilježavamo Ljubičasti dan. Dan kada se širom svijeta ljubičastom bojom iskazuje solidarnost osobama koje imaju epilepsiju. Prema podacima Svjetske zdravstvene organizacije oko 50 milijuna ljudi širom svijeta ima epilepsiju, procjenjuje se da 6 milijuna ljudi u Europi boluje od epilepsije, a svake se godine dijagnosticira 3000.000 novih slučajeva bolesti. Uzroci nastanka bolesti su raznoliki. U dječjoj dobi je prema učestalosti najčešći uzrok porođajna trauma, potom poremećaj razvoj krvnih žila, prirođena oštećenja, ozljede glave i infekcije, a nadalje u odrasloj dobi najčešći uzroci su moždani udari, ozljede glave, prekomjerno konzumiranje alkohola ili droge te tumori i infekcije. Može se javiti kao nasljedna bolest, ali to je vrlo rijetko odnosno nizak postotak oboljelih. Epilepsija utječe na sve aspekte života i lako može postati fizička, psihička i socijalna poteškoća pojedincima i njihovim obiteljima. Danas se epilepsija vrlo uspješno kontrolira, a stigmu koja je prati je posljedica neznanja i predrasuda. Kako i se uklonila stigmatizacija bolesnika sa epilepsijom u svijetu su pokrenute brojne akcije podizanja svijesti o toj bolesti i s ciljem razumijevanja te bolesti. Važno je educirati članove obitelji te osobe iz okoline kako bi mogli provesti mjere prve pomoći u slučaju pojave epileptičkog napada. Za obilježavanje dana izabrana je ljubičasta boja lavande koja je internacionalna boja epilepsije, a isto tako povezana je sa osjećajem usamljenosti. Usamljenost se često javlja kao posljedica društvene stigmatizacije i izolacije osoba sa epilepsijom. Hrvatska se 2010.g. po prvi put uključila u organiziranje manifestacije Ljubičastog dana. Vrlo je važno da oboljelima od epilepsije pružimo osjećaj sigurnosti pripadnosti da nisu drugačiji i zato je vrlo važno da širimo znanje o epilepsiji i rušimo predrasude. Zamolila sam tu temu iako je prošao taj dan iz osobnog iskustva, znam koliko je potrebno razumijevanje, ljubavi i strpljivosti kad ste sa oboljelim od epilepsije. Mogu kazati da sam 11 godina sudjelovala da jedna mlada, krasna djevojka, djevojku uvjerite nagovorite je da prihvati svoju bolest, da normalno radi, živi i veseli se svim lijepim stvarima. Sretna sam što mogu reći da je ona danas krasna žena, majka dvoje djece i poručujem je da i dalje gleda u budućnost i neka živi svoj život kao i svim oboljelima od epilepsije. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Dostojevski, Napoleon, Aleksandar Veliki svi su imali epilepsiju, samo to bi trebalo biti dovoljno da se borimo protiv toga još više. Gospođa Katarina Peović iznosit će stajalište u ime Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte. Upaljen da. Izvolite.
Dobar dan. U utorak sam bila na prosvjedu radnika Holdinga u organizaciji SSSH-a ispred Holdinga na kojem smo rekli ne otkazima radnicima. Radnička fronta ovdje staje uz veliki broj sindikata koji su osudili otkaze za oko 500 radnika u Holdingu s najavljenih 700 otkaza. Među njima je i veliki broj nužno potrebnih radnika. Od ovog sadašnjeg popisa od 477 na popisu je najveći broj radnika s niskim koeficijentima. Ukoliko se inzistira na mjerama štednje, a ovdje neću ulaziti u posebnu raspravu koja bi zahtijevala nešto više vremena o potrebi ili ne potrebi mjera štednje kao politike onda se te mjere trebaju utemeljiti i opravdati uz reorganizaciju. Zato se pridružujemo sindikatima koji upozoravaju na nekoliko stvari. Prvo od svih je loše proveden proces postupka utvrđivanja kolektivnog viška radnika. Zašto? Jer se ne osigurava reorganizacija rada. Postupak se ne temelji dakle na analizi radnih mjesta već samo smanjivanju broja radnika dok njihova radna mjesta ostaju u sistematizaciji. Znači ukoliko se želilo smanjiti broj radnika koji imaju tzv. fiktivna radna mjesta onda se trebalo ukinuti ta radna mjesta. Ovime se daju otkazi radnicima, ali se njihova radna mjesta ostaju u toj sistematizaciji. Ukoliko se znači željelo napraviti sistematizaciju kriteriji koji su ovdje primijenjeni na višak radnika nisu dobri, znači opet za to da se utvrdi koja su to mjesta koja su fiktivna radna mjesta jer se radnike bodovalo prema nekoliko kriterija. Znači jedan kriterij je bio godine staža, drugi kriterij je bio broj djece, treći kriterij je bio postoji li opomena znači radniku pred otkaz i četvrti kriterij braniteljski status. Znači ako je netko mlad, ako nema djece, ako nije branitelj i ako nije dobio, ako je dobio opomenu na radu bio je svrstan na taj popis vrlo lako i znači oni koji nisu imali te kriterije bili su viši na popisu. Posebno je paradoksalno iako možda neće biti često slučaj ovaj zadnji kriterij jer se upravo evo danas raspravlja o Zakonu o zviždačima, znači radnici koji dobivaju opomene često su i radnici koji upozoravaju na onog poslodavca koji je zapravo korumpiran što je u ovom slučaju bilo često pretpostavljam slučaj, pa tako možemo doći do paradoksalne situacije da je recimo radnik u Čistoći koji je dojavljivao zeleno-lijevoj koaliciji o šmrkovima koje Bandić slao na njih jel bio i radnik koji je dobio jel tu opomenu. Nažalost ta opomena ne zastarijeva što je isto problem vezan uz Zakon o radu što je druga priča, ali znači kad dobijete jednom opomenu pred otkaz ne možete je se riješiti i to je također jedan oblik zastrašivanja radnika. No, ukratko popis viška radnika nije određen na temelju sistematizacije koja bi rekla koji su to radnici jel na tim izmišljenim radnim mjestima zbog toga su tu mahom dospjeli mladi radnici bez djece. S pravom se sindikati pitanju, postoji li mogućnost normalnog budućeg funkcioniranja Zagreba zbog rapidnog smanjivanja broja radnika u administraciji. Naravno ovdje će dogovor postoji veliki broj radnika u administraciji, ali posebno radnici upozoravaju na Čistoću kao sastavnicu Holdinga, Čistoća je zbog cijelog niza različitih usluga koje pruža i zbog niza obaveza praćenja tijeka otpada putem pratećih listova i radnih naloga stalnih izmjena i sklapanja novih ugovora po svakoj vrsti otpada vrlo složen operativni proces i sustav koji mora pratiti administracija, a uz nove odluke koje nastupaju iz odluke o javnoj usluzi sakupljanja komunalnog otpada u Zagrebu očekuju se i dodatne obaveze. Dakle opet sistematizacija radnih mjesta bi dala odgovor na to koja su to radna mjesta koja nisu potrebna, ali otpuštanje radnika može nas dovesti u probleme funkcioniranja Grada Zagreba, pogotovo u vidu novih promjena koje očekujemo. Drugo, dakle sindikati upozoravaju na nezakonitost jer se prema Zakon o radu poslodavac mora savjetovati sa sindikatima, a ne pregovaračkim odborom zato je i SSH izašao iz pregovora, a s druge strane postoje ozbiljne optužbe prema nekim sindikalcima u koje neću ulaziti ali neki od njih su doslovno javno priznali da su ostali u pregovorima kako bi mogli utjecati na izbacivanje svojih ljudi s popisa za višak što je evidentno znači klijentelistička praksa. I treće sindikati upozoravaju na nezakonitost ponude radnih mjesta zamjenskih poslova u tzv. operacijama. Naime, za navedenih 200 radnika koji su proglašeni viškom ponudilo se svega pet radnih mjesta za koje je ponuđena VSS time uopće nije ispunjen zakonski kriterij mjera koje poslodavac mora poduzeti radi zbrinjavanja radnika. Stoga umjesto utvrđivanja kolektivnog viška pozdravljamo sindikalne pozive da se povedu pregovori u sistematizaciji i utvrđivanju optimalne organizacije poslovanja [[Upadica Radina: Hvala.]] i utvrde stvarne potrebe za brojem radnika.
Gđa. Katarina Nemet iznosit će stajališta Kluba zastupnika IDS-a, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Prije nepunih mjesec dana s ove govornice upozorila sam na neke od velikih problema s kojima se susreće naš ribarski sektor. Neki od tih problema posebno su pogodili ribare na zapadnoj obali Istre dok se dio problema odnosi i na ostatak ribarske flote s hrvatske strane Jadrana. Podsjetila sam tada među ostalim na nešto oko čega se u hrvatskoj javnosti svojevremeno podigla poprilično velika prašina, ali onda su se svjetla medijske pažnje ugasila, svi su se nekako povukli i ribari su ponovo ostali sami sa svojim problemima. Riječ je o problemu čiji uzrok leži u neriješenom pitanju razgraničenja sa Slovenijom u Savudrijskoj vali, a zbog čega na adrese istarskih ribara redovito stižu kazne slovenske pomorske policije zbog navodnog protupravnog ribarenja u njihovom moru. Unatoč silnim obećanjima hrvatska diplomacija nije po tom pitanju napravila ništa učinkovito, mnogi ribari kroz svo ovo vrijeme opterećeni su astronomskim iznosima kazni koje za sada ne plaćaju, ali žive u stalnom strahu hoće li im jednog dana sjesti kakva prisilna naplata, a te silne kazne odvesti ih u bankrot ili u zatvor. Podsjetila sam tada i na dva druga problema koja muče ribarski sektor, prekomjernu populaciju delfina koji čine veliku materijalnu štetu, trgaju mreže i jedu ulovljenu ribu, a u novije vrijeme tu je i neviđena najezda velikih meduza koje praktički onemogućavaju izlov ribe zbog čega su neki istarski ribari bili prisiljeni obustaviti svoj rad i čekati da ova prirodna nepogoda jednostavno prođe. I onda posljednje u ovom nesretnom nizu stiglo je značajno poskupljenje plavog dizela koje je praktično shrvalo ribare. Problemi i nedaće nažalost ribarski sektor pogađaju sa svih strana. … [[Govornik se ne razumije]] rekli bi naši ribari sa sjeverozapada Istre, u slobodnom prijevodu, ne zna čovjek od koje smrti bi umro. I eto tako nekako se slikovito nažalost može ilustrirati njihova situacija. O tome sam dakle nešto više govorila u jednom od svojih nedavnih saborskih izlaganja apelirajući tada na nadležno ministarstvo i Vladu RH da konkretnim mjerama i potezima što prije pomognu i pruže konkretnu i učinkovitu podršku hrvatskom ribarskom sektoru koji je bez pretjerivanju na koljenima. U tom pravcu donekle raduje i ohrabruje informacija koju je ovih dana s javnosti podijelilo Ministarstvo poljoprivrede, a koji kaže kako radi pomoći sektoru ribarstva ovo ministarstvo planira nekoliko mjera pomoći u obliku državnih potpora putem nepovratnih sredstava za što su najavljuje se planirana značajna sredstva. Zahtjevi za odobrenje ovih mjera kažu u ministarstvu upućeni su na adrese institucija EU, pa se svi nadamo i držimo fige kako mi u Istri kažemo da će se s te adrese doći zeleno svjetlo i da će se uistinu konkretno i učinkovito moći ublažiti negativni gospodarski, ali i socijalni učinak na sektor ribarstva. I ovoga ću puta apelirati na Ministarstvo poljoprivrede, ministricu Vučković, premijera Plenkovića i sve one koji na to mogu utjecati da se posebno založe za pozitivan odgovor iz europskih institucija koji će omogućiti planirane mehanizme pomoći hrvatskom ribarskom sektoru. A onda isto tako molim i da kada dođe do realizacije tih financijskih potpora pojednostave njihovo korištenje, da ne opterete ribare s nepotrebnom administracijom i birokracijom, da ih ne napadaju s beskonačnim obrascima, dokumentima, tablicama i ko zna čime sve ne jer ruku na srce da su ribari htjeli biti činovnici bili bi činovnici, a ne ribari. Ovako su ribari koji znaju svoj posao, a u svemu ostalom trebali bi imati svesrdnu pomoć, a ne odmoć institucija od općinskih i gradskih, pa do državnih. Ukratko, kad mjere pomoći budu odobrene, ako budu, a nadamo se da hoće, pomozimo tim ljudima da u njima uistinu nađu slamku spasa i pomoći, a ne nove probleme i nepotrebne frustracije. Hvala.
Hvala i vama. Stajalište Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista i g. Darko Klasić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Protekli tjedan iz medija smo doznali o nepoštenoj poslovnoj praksi jednog izdavača udžbenika, konkretno radi se o ALFI koja nije javila autorima da su u njegovim izdanjima objavljene njihove priče, pjesme, tekstovi ili dijelovi tekstova kao što isto nije niti regulirano autorskim pravom. Nisam upoznat o koje broju autora je ovdje riječ, ali je neprihvatljivo ma koliko veliki broj bio poruka koja se šalje time i samom dignitetu autora kao i korisnicima tih udžbenika u ovom slučaju djeci, roditeljima i nastavnicima. Izdavanje udžbenika je visoko profitabilna djelatnost na sigurnom tržištu i ako ih odobri Ministarstvo znanosti i obrazovanja oni se otkupljuju u 100% iznosu. Jednom kada sastavite udžbenik, čitanku ili radnu bilježnicu ako je odobri RH tj. njezini građani platit će vam 100% cijene bez distribucijskih troškova kako je to uobičajeno u izdavaštvu. Upravo zato udžbenici su visoko profitna roba i netko dobro zarađuje na njima te je neprihvatljivo da oni koji ostvaruju dobit u poslovanju sa državom ne pridržavaju se njezinih zakona. Ovdje prvenstveno mislim na Zakon o autorskim pravima i srodnim pravima. S druge moralne i edukativne strane korištenje takvih udžbenika također je upitana kao i poruka koja se šalje djeci koja uče iz tih udžbenika iako možda naši najmlađi korisnici nisu sada trenutno ni svjesni ovog problema neupitna je problematična poruka korištenja ova realiziranog obrazovnog sredstva. Ministarstvo znanosti i obrazovanja ne može kontrolirati kao što nije niti mjerodavno nadzirati poslove odnosno nakladnika i jesu li regulirani poslovni odnosi između njih i njihovih autora udžbenika, ali kada se dogodi ovako veliko kršenje autorskih prava kakvom sada svjedočimo nužno je da država intervenira te udžbenike koje je izdavač pripremi kršeći autorska prava treba diskvalificirati iz izbora udžbenika za ovu školsku godinu kako bi se poslala poruka da je takvo ponašanje i nepridržavanje zakona neprihvatljivo. U svakom slučaju moramo inzistirati na zakonitosti što s jedne strane obuhvaća poštovanje zakonodavstva o autorskom pravu, ali i pravičnog postupka utvrđivanja eventualne povrede u smislu da je važno osigurati da odluke o povredama donose tijela koja su za to nadležna, a to su sudovi. Međutim da, čini mi se da postoje situacije u kojima su povrede očite i u kojima je posljedično opravdano reagirati i prije konačnog pravorijeka. U tom pogledu postavlja se i pitanje ravnopravnosti oružja jer je također jasno da su nakladnici velike ribe barem mjereno u odnosu na autore koji često nemaju resurse u svakom pogledu da ostvare svoja prava. U slučaju očitih povreda pojavljuje se doista i dodatni problem poruke koji se odnosni na toleriranje takvih jednostavno rečeno krađa, potkradanje ili najblaže rečeno ograničavanje prava autora. Zbog toga mi se čini da je važno predložiti ministarstvu pronalaženje rješenja o navedenim slučajevima. Možda bi to bilo stručno tijelo ministarstva koje bi ako utvrdi povredu u ime društvene važnosti suzbijanja takvih povreda preuzelo odgovornost za isključivanje takvih izdavača. Tako da bi se na taj način prebacio teret dokazivanja s autora na izdavače koji bi onda eventualno mogli pred sudom dokazivati da je država pogriješila prilikom donošenja takve odluke o isključivanju. Na taj način država bi preuzela odgovornost i stala faktički iza autora odnosno vrijednosti na kojima se temelji zaštita autorskog prava. Hvala.
I vama.