Prelazimo na stanke. Izvolite gospodin Aleksić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. U ime kluba Živog zida i SNAGA-e želim govoriti o nepoštovanju Ovršnoga zakona i o zadnjoj presudi u Rumunjskoj u vezi s valutnom klauzulom CHF.
Zahvaljujem gospodinu Aleksiću. Poštovani gospodin Željko Glasnović. Izvolite.
Tražim stanku deset minuta za obrazovni sustav bi bila tema.
Zahvaljujem gospodinu Glasnoviću. Jel ima još netko? Izvolite. Gospodin Glavašević.
Hvala gospodine potpredsjedniče. U ime Kluba zastupnika SDP-a tražim stanku zbog aktualne političke situacije.
Zahvaljujem gospodinu Glavaševiću. Izvolite gospodin Žagar.
Poštovani potpredsjedniče u ime kluba Most-a tražim stanku vezano uz aktualnu političku situaciju.
Zahvaljujem gospodinu Žagaru. Gospodin Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku od deset minuta na temu aktualna politička situacija.
Zahvaljujem. Još netko? Određujem stanku, nastavljamo s radom u 9,45 sati. STANKA U 9,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo sa radom plenarne sjednice. Prije stanki, imamo jednu obavijest. Uvidom u fonogram 7. sjednice Hrvatskog sabora od 7. veljače 2018. godine, vidljivo je kako je sukladno odredbi članka 236. stavak 1. Poslovnika Hrvatskog sabora zastupnik poštovani kolega Nikola Grmoja najavio da će Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav podnijeti zahtjev za mišljenje o povredi Poslovnika Hrvatskog sabora. Odredbom članka 236. stavak 2. Poslovnika Hrvatskog sabora, propisano je kako zahtjev mora biti podnijet Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav u pisanom obliku i obrazložen i to u roku od 24 sata od izvršenja radnje koja je predmet zahtjeva. Obzirom da zastupnik Nikola Grmoja nije podnio predmetni zahtjev u tako određenom roku što je utvrđeno uvidom u fonogram 7. sjednice Hrvatskog sabora od 7. veljače 2018., sukladno odredbi članka 236. stavak 3. Poslovnika Hrvatskog sabora, izgubio je pravo govoriti o povredi Poslovnika Hrvatskog sabora do kraja 7. sjednice Hrvatskog sabora. Prelazimo na stanke. U ime živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, pojedini vjerovnici i to mali vjerovnici krše Ovršni zakon. O čemu se radi? Zadnjim izmjenama Ovršnog zakona propisana su ograničenja ovrhe ispod prosječnih plaća i ta ograničenja primjenjuju se retroaktivno. Naime, izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, propisano je nedvojbeno da se članak 173. stavak 2. primjenjuje na sve ovršne postupke bez obzira kada se ovrha započela provoditi, bez obzira kada se pokrenuti i bez obzira kada će biti završeni. Međutim, pojedini vjerovnici na temelju izjava dužnika da će dopustiti ovrhu cijelog primanja, ovršuju cijela primanja. I to ljudima koji imaju ispod prosječna primanja. Dakle, ispod prosječna primanja prema Ovršnom zakonu ne smiju se ovršavati cijela bez obzira što postoji takva izjava jer je tako propisano člankom 173. stavkom 2., jer je tako propisano izmjenama i dopunama Ovršnog zakona gdje je decidirano rečeno da se članak 173. stavak 2. primjenjuje retroaktivno. Zbog toga što ipak neki vjerovnici ne primjenjuju Ovršni zakon, i to manji vjerovnici, neću ih ovdje spominjati da im ne urušavam rejting, to su neke manje banke, udruga Franak uputila je otvoreno pismo jučer ministru pravosuđa i predsjedniku Hrvatskog sabora. Od ministra pravosuđa zahtijeva se promptno reagiranje i priopćenje da se jasno iz izvršne vlasti dadne do znanja svim takvim vjerovnicima koji krše zakon, da zakon kršiti ubuduće više ne smiju. A od predsjednika Hrvatskog sabora, gospodina Jandrokovića, zahtijeva se da promptno stavi na dnevni red prijedlog dopuna Ovršnog zakona koji je na dnevnom redu ali još nije niti na jednoj sjednici dnevnog reda a osim toga nije prošao niti Odbor za zakonodavstvo. Dakle, apeliram i na predsjednicu Odbora za zakonodavstvo da hitno stavi na dnevni red Konačni prijedlog dopuna Ovršnog zakona zbog toga jer je Ovršni zakon u ovom trenutku neustavan. Neustavan je zbog toga što se stavak 1. i stavak 2. članka 173. u suprotnosti, a u suprotnosti su zbog toga jer stavak 2. vrijedi za ispod prosječne plaće koje se ne smiju ovršiti cijele dok stavak 1. vrijedi za sve druge plaće i primanja koja se smiju cijela ovršiti ukoliko je dužnik potpisao izjavu do lipnja 2008. godine da se to smije učiniti. Dakle, apeliram sa ovoga mjesta na ministra pravosuđa da izda priopćenje, na predsjednicu Odbora za zakonodavstvo da hitno uvrsti u proceduru Konačni prijedlog dopuna Ovršnog zakona i na predsjednika Hrvatskog sabora da hitno stavi na dnevni red taj prijedlog, da se taj prijedlog raspravi i da se konačno donese i da se ukine neustavnost članka 173. stavka 1. i 2. Ovršnog zakona. Druga tema o kojoj želim govoriti je najnovija presuda rumunjskoga suda u Cluju. Dakle rumunjski sud u Cluju donio je pravomoćnu presudu da je valutna klauzula CHF u kreditu u Rumunjskoj nepoštena i ništetna. Nepoštena i ništetna je zbog toga što je banka profesionalac financijer koji nije obavijestio dužnika laika o svim rizicima koji na njega može prouzrokovati ugovaranje valutne klauzule CHF. Osim toga rečeno je u toj presudi da ne postoji niti jedno racionalno objašnjenje kojim bi se moglo objasniti da je normalno da rate narastu dvostruko u odnosu na početne rate. Osim toga uvažena je u svakom slučaju presuda suda EU-a C 186/16 u kojoj je decidirano rečeno da nacionalni sudovi kod utvrđivanja nepoštenosti valutne klauzule moraju paziti na to je li banka upozorila na sve rizike i posljedice ugovaranja valutne klauzule, je li banka upozorila na to da takva valuta koja se ugovara može enormno rasti, je li ona upozorila na sve relevantne činjenice koje postoje u trenutku ugovaranja takvih kredita. Dakle, Rumunjska je sedma EU zemlja koja je proglasila valutnu klauzulu CHF nepoštenom i ništetnom. Očekujem da Hrvatska bude osma zemlja, da Visoki trgovački sud što prije donese svoju odluku i da konačno 120 000 dužnika s valutnom klauzulom CHF dobije širom otvorena vrata za svoje privatne sudske procese i za potpuna obeštećenja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Goranu Aleksiću. U ime Neovisnih za Hrvatsku, poštovani kolega Željko Glasnović, izvolite.
Poštovani kolege, već duže vrijeme govorim ovdje o obrazovnom sustavu i kako proizlazi iz tog sustava, šta dobivamo, kakve učenike. Ja bi rekao samo da naši učenici ne samo ništa ne znaju nego žive u totalnom povijesnom mraku, informacijskom mraku. Tu dolazi dva razreda na dan ovdje, te mlade glave ništa ne znaju. Kad ih pitaš neke temeljne stvari koje bi svatko mogao znati na toj globalnoj razini, ono što je opće znanje, kad pitate za Hanktitona npr. Kad pitate ovoga za francusku školu sociologije, dobijete pogled, vas gledaju, ko da majmun gleda ručni sat, ništa ne znaju. Kad govorimo o društvenim znanostima, o političkim naukama, ništa, totalni krah, zašto se čudimo tome. Ovaj, došao je Vučić ovdje, nama je, trubio je nama, da trebamo … [[Govornik se ne razumije.]] za 6 mjeseci. Pa to je već odrađeno ovdje, mi smo prošlost … [[Govornik se ne razumije.]] svu onu analitiku od '45. g. nemate ni jednu analizu ni na jednom polju, od povijesti, do ekonomije do dan danas. A ako naprave analitiku, to se sprječava u … [[Govornik se ne razumije.]] medijima, koji vode uredničku politiku. Vidjeti ćete da smo dolili točno istu državu ko prije, osim 2 faktora. Imamo nekako … [[Govornik se ne razumije.]] pluralne demokracije, to sam prije rekao, i nemate hiperinflacije, bude isti karakter s istim metalnim sklopom. A to je tabu tema ta baština o kojoj sam govorio prošli tjedan. Pogledajte rudničku politiku oko nas u … [[Govornik se ne razumije.]] medijima. Šta se vani događa? Imate Večernji list, non stop dolazi mister Josip Juratović koji je pobjegao ovdje '70.g., '80. sad sjedi u Bundestagu i on nama trubi o bivšoj državi. Ako je bilo toliko divno zašto je pobjegao u Njemačku, zašto trubimo non stop o odlasku mladih. Otišlo je od '60., '72.g milijun i pol ljudi iz ove države, većinom Hrvata, što je sa prvom iseljavanja. To su isto Argentina, svaki treći Hrvat imao je akademsku titulu i tko je došao ovdje. Došli su krkani sa dva razreda osnovne škole. Stavili su da vode državna poduzeća i dobili ste totalni krah jednog sustava, civiliziranog. Lažne diplome, lažna imena, ekonomski krah i krah svih moralnih i etičkih vrijednosti. To je ta baština o čemu ja govorim. Evo, druge zemlje, postkomunističke, formirale su komisije za pomirbu i istinu. Imate takve komisije od Južne Afrike do Poljske. Šta ima Hrvatska? Niste se ni sastali jedanput, a tko sjedi u toj komisiji? Svi većinom kadrovi iz … [[Govornik se ne razumije.]] režima koji će opet rehabilitirati najveću zločinačku organizaciju zapadno od Urala iznad Sovjetskog saveza, to je komunistička partija Jugoslavije. Imate centre za očuvanje nacionalne memorije u Estoniji, baltičkim republikama u Poljskoj, u Njemačkoj u Mađarskoj, suđeno je bivšim komunističkim kadrovima, tko je ovdje došao na optuženiku klupu, za stotinu tisuća pobijeni, za otimačinu, zašto nitko nema popis oduzete imovine nakon '45.g. 10 tisuće poduzeća, farmi malih radnji i to je zašto jesmo gdje jesmo. Tu nema katarze. Evo, … [[Govornik se ne razumije.]] časopis, ovaj mjesec, kaže, … [[Govornik se ne razumije.]] prošlost, … [[Govornik se ne razumije.]] rehabilitira u Rusiji, Mao Ce-tung u Kini, a tu najveći zločinac mega ubojica. Nema katarze bez povijesne istine, koliko se to mora trubiti, ovdje ovo je samo igrokaz ovdje. Gubimo … [[Govornik se ne razumije.]] pluralnu demokraciju i šutimo. Klima glas ima ovdje konop. Trebamo staviti masku Lenjina ovdje i Marxa i doći će ovdje, sve će dobro biti. Bez suočavanja sa prošlošću, mi nećemo daleko ići. A mi smo dobili Hrvatsku državu, bez hrvatskog kulturnog prostora. To je dokaz, mladi ljudi ništa ne znaju, tu trubimo uvijek o nešta budućnosti. Recimo da razvijemo najveću demokraciju na svijetu, najsuvremeniju tehnologiju. Ako izgubimo kulturni prostor, kakvu ćemo državu imati? Imati ćemo ovakvu državu, šuplju državu, gdje ne vlada ni povijesna istina ni pravda, samo laž i obmana. A zašto se čudimo? Ostajemo, a ti mladi ljudi, koji dolaze ovdje, mi ostajemo isilano društvo, koji ne zna ništa ni o sebi, ni o nekom drugome. A zašto se čudimo tome? Kakvi karakter imamo u školstvu? Na fakultetu filozofskom, političke nauke. Koja je svrha na ekonomske fakultete da se još proučava … [[Govornik se ne razumije.]] Lenjin i mi se čudimo. U jednim zdravim civiliziranim državama, ti učitelji, tamo bi počela ilustracija, sa njima i u pravosuđu, nažalost imao … [[Govornik se ne razumije.]] i to je naša sudbina.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Glasnoviću. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, Hrvatska je jučer ponižena. Jučer i danas u našoj zemlji boravi Aleksandar Vučić, čovjek koji dokazano nije naš prijatelj. Koji dokazano nema dobre namjere prema Hrvatskoj, čovjek čije se jedine iskrene namjeru ogledaju u njegovom huškačkom govoru u okupiranoj Glini '95., pa onda u skupštini Srbije 2000. kada je govorio mijenjati međunarodno priznate granice Hrvatske po velikosrpskim maštarijama. Te riječi nikada nije povukao. To je čovjek koji dan danas prijateljuje sa pravomoćno osuđenim vukovarskim krvnikom Veselinom Šljivančaninom i postavlja se kao njegov branitelj. Takvog čovjeka je naša predsjednica pozvala u Hrvatsku, bez suglasnosti i znanja predsjednika Hrvatske vlade i tretirala ga kao uvaženog gosta. U tome leži poniženje kolegice i kolege. Predsjednica Hrvatske, stavila je interese i pritisak međunarodne zajednice ispred interesa vlastite zemlje. I to je učinila na najsramotniji zamislivi način. O medijskim slobodama o Vučićevoj Srbiji ili radije nedostatku istih, sve je poznato. Poznato je i kako naša predsjednica ne voli interes javnosti i novinarska pitanja. Ali, činjenica da jučer upravo hrvatska predsjednica, zabranila novinarima da Aleksandra Vučića pitaju o njegovoj velikosrpskim huškačkim govorima, predstavlja poniženje i pljuvanje u lice svake žrtva Domovinskog rata, svake. Vučić je u Hrvatsku donio matične knjige iz Dvora na Uni, a predsjednica nam je to predstavila kao ogroman i važan dar, napredak u našim odnosima. Što je sa protokolima iz vukovarske bolnice? Što je sa podacima o mjestima masovnih grobnica, za koje je dobro poznato da su dokumentirane i u posjedu srpskih obavještajnih službi? To bi bila značajna gesta. Ovako, jasno je samo da je predsjednica, koja se kune u zajedništvo izazvala razjedinjenost i poniženje naše države, a sve to pod krinkom mirotvorstva. Kolegice i kolege postoji put do pomirenja, ali na taj nas put ne mogu voditi ljudi poput Vučića i Kolinde Grabar Kitarović. Na taj nas put mogu voditi samo dobri ljudi koji svojim životima svjedoče o posvećenosti, suživotu i razumijevanju, ako im mi to omogućimo i pomognemo im. Pomirenje ne počinje razmjenom papira, počinje tako što ćemo ljudima s obje strane granice pomoći da se upoznaju. U hrvatskim školama nema srpske književnosti, na našim radio stanicama ima jako malo glazbe iz Srbije. A koliko je srpskih školaraca imalo prilike čitati primjerice „Hotel Zagorje“ Ivane Simić Bodrožić, koliko ih je imalo prilike zaljubiti se u astronomiju slušajući KOrada Korlovića dok govori o svemiru? Zašto ne pomognemo da se to promjeni? Da bismo osnažili prijateljstvo moramo zajedničke stvari i sličnosti gledati kao ono što nas spaja, a ne kao izvor neprijateljstva dok se borimo za pravo da kažemo da je nešto samo naše, a ne i njihovo. Možda njezin predsjednik nije prijatelj Hrvatske, ali Srbija sigurno danas jeste prijateljska zemlja, a prijateljstva moraju biti dovoljno čvrsta da prežive nastojanja ljudi poput Vučića i Kolinde Grabar Kitarović koji bi to rušili, instrumentalizirali za svoje političke ciljeve. Pomirenje mogu započeti oni koji su gladni mira i prijateljstva, ne oni koji su gladni moći. Za Aleksandra Vučića od davno je jasno u koju skupinu spada, a ako nekome do sada nije bilo jasno u koju skupinu spada Kolinda Grabar Kitarović od jučer bi zaista moralo biti. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Glavaševiću. U ime Most-a nezavisnih lista poštovani kolega Miro Bulj. Izvolite.
Uvažene zastupnice i zastupnici. Postavio sam jučer zabranjeno pitanje, legitimno pitanje na trgu predsjedniku Republike Srbije Vučiću. Pitanje koje je svih pitanja, pitanje mira, pitanje demokratizacije Srbije, pitanje odnosa Hrvatske u Srbije koji trebaju biti puno bolje, pitanje jednostavno i kratko, a iz njega proizlazi sve. Vučiću kada ćeš u hrvatsku Glinu? Sjetimo se '95. godine kada je ljude Srpske nacionalnosti naše državljane huškao da idu ratovati na granice Velike Srbije, Karlovac, Karlobag, Virovitica, sjetimo se tih govora uz četnika Šešelja. Najmanje što je trebao napraviti Vučić kada je došao kod predsjednice Kolinde trebao je sa njom otići u Glinu ispričat se ljudima Srpske nacionalnosti koje je natjerao na zlo, na zločine, njih i hrvatske državljane njihove susjede Hrvate. Za pokolje je odgovoran Aleksandar Vučić, Šešelj i ti koji su pozivali ljude da idu klat, palit i stvarat veliku Srbiju. Minimalna doza pristojnosti Vučića je bila da se ispriča hrvatskim građanima. Od toga pitanja kojega sam mu postavio jučer na ulici tu na trgu, kulturno, jasno, kratko zabranjeno pitanje u Uredu predsjednice RH što je sramotno za demokratski sustav namještena pitanja. U Srbiji me proglašavaju ustašom mediji. Gospodo mediji iz Srbije, ja živim sa narodom Srpske nacionalnosti, sa brojnima sam i ratovao, devet tisuća ljudi Srpske nacionalnosti je branilo Hrvatsku kao hrvatski branitelj dok je Vučić pozivao da se bacaju granate od njihovih sunarodnjaka na njih. Jučer u ranim satima sam išao prema trgu u Sabor blokiran grad. legalan prosvjed hrvatskih udovica iz Domovinskog rata i njihovih obitelji je zabranjen po prvi put od kada je Markov trg odobren za prosvjed. Zbog čega? Zbog čega je zabranjeno onima koji su dali najviše, svoje članove obitelji, očeve, muževe? Zbog čega im je zabranjeno legitimno prosvjedovati? U najmanju ruku šta je trebala postaviti pitanje predsjednica Republike KOlinda Grabar Kitarović je pitanje gospodine Vučiću kad ćete u hrvatsku Glinu. Ja mu opet postavljam ovo pitanje s ove govornice u Hrvatskoj, neka ode pravac Glina i neka se ispriča najprije svojim sunarodnjacima kojima je nanio ogromno zlo. On je kriv za zločine koji su se dogodili u RH, on je krivac. Pa minimalna pristojnost bi bila od toga čovjeka koji je huškao tu sirotinju da stvara veliku Srbiju da se ispriča, minimalno šta bi trebalo biti, a ne mećati u žice naše udovice, sinove, roditelji koji su htjeli jučer prosvjedovati i samo ovo što ja sada govorim kazati i poručiti svoje neslaganje sa KOlindom Grabar Kitarović koja ih je proglasila marginalcima. Marginalcima proglasiti one koji su i njihove dali svoje živote. Nebitna je tu retorika koja će biti, prosvjed je demokratsko izražavanje u skladu sa zakonom. More je biti sram, cijelog sustava, MUP-a sve koji su Vladi RH koji su političku odluku donijeli o zabrani prosvjeda po prvi put na ljudima, na udovicama koje su izgubili svoje najbliže. A prosvjed je prijavljen u skladu sa zakonom. Aleksandre Vučiću, poslao bih ti poruku „Car je gol“. Odgovori ljudima Srpske nacionalnosti u RH, odgovori hrvatskim braniteljima, državljanima RH kada ćeš u hrvatsku Glinu?
Zahvaljujem gospodinu Bulju. U ime HDZ-a poštovani kolega Miro Kovač. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedatelju. Uvažene kolegice i kolege. Točno je da u Hrvatskoj boravi gospodin Vučić predsjednik Srbije. Jučer je bio na razgovorima u Uredu predsjednice u hrvatskoj Vladi u Uredu predsjednika Hrvatskoga sabora, u Hrvatskom saboru. Međutim ovako, tko je izabrao gospodina Vučića, je li ga možda izabrao gospodin Bulj za predsjednika, nije ga izabrao, ni gospodin Maras, ni moja malenkost, ni gospodin Bačić, njega su izabrali građani Srbije. Gospodina Vučića su izabrali za Predsjednika Srbije i mi to u Hrvatskoj smo primili na znanje. Znači njega su izabrali građani Srbije i mi sa legalno izbranim Predsjednikom Srbije moramo razgovarati ako želimo neke stvari koje se tiču nasljeđa rata protiv Hrvatske riješiti. Sjećamo se jako dobro '91. godine, raketiranja Banskih dvora, imali smo neki dan, prije tri mjeseca i obljetnicu 8. listopada '91. godine, nakon toga čina je Predsjednik Tuđman koji je bio meta toga napada, bio pozvao od Predsjednika Gorbačova u Moskvu. Na tom su razgovoru bili i gospodin Tomac kao potpredsjednik Vlade nacionalnog jedinstva i ministar vanjskih poslova tadašnje još Jugoslavije. Gospodin Predsjednik Tuđman je išao na razgovore nakon što je Milošević pokušao njega ubiti zajedno sa Stjepanom Mesićem i sa Antom Markovićem. Predsjednik Tuđman je pregovarao u Ženevi sa Miloševićem iako je znao da je Milošević prije toga bio slao u Hrvatsku eskadrone smrti. To je realnost. Što želim time reći? Mi ne biramo strane predstavnike, dužnosnike, njih biraju njihovi građani, njihovi državljani. I mi s njima razgovaramo. Vučića kao Predsjednika Srbije primaju i drugi, ne samo mi. Bio je u Austriji kod gospodina Kurza, … [[Govornik se ne razumije.]] primio i vicekancelara Strachea u Beogradu, primaju ga i drugi. Prema tome, i mi ćemo s njim razgovarati, s njim razgovaramo jer je on predstavnik Srbije, Predsjednik Srbije i ako želimo rješavati otvorena pitanja koja se tiču nasljeđa rata, agresije na Hrvatsku, možemo to samo riješiti s njim, s kime ćemo to riješiti? Sa opozicijom u Srbiji? Ne možemo. Samo s onima koji imaju moć, on moć ima i mi očekujemo da on tu svoju moć upotrijebi kako bismo riješili pitanje nasljeđa rata. Nestali, hrvatske manjine u Srbiji, žrtve rata, pitanje logoraša, sve to moramo riješiti i mi ćemo to riješiti. I tu imamo dva kanala, kanal A su odnosi Zagreb-Beograd, kanal B su odnosu EU-Srbija gdje imamo te kriterije koji su ugrađeni u to famozno poglavlje koje se tiče pravosuđa i temeljnih prava. I sve dok to ne bude riješeno mi ćemo se ponašati kao knjigovođe, ne samo mi nego i naši partneri u EU-u, sve dok ne budu riješena ta pitanja, naši susjedi neće moći pristupiti toj europskoj obitelji. U njihovom je interesu da to riješe a gospodin Bulj je jučer osjetio kako se mijenja klima kad je dobacio gospodinu Vučiću ovdje pred Saborom zašto ne ide u Glinu, on se ipak očitovao, zašto? Ipak mu to smeta. Nije mu drago, on se vama ipak obratio, znači svjestan je toga da je bio u zabludi, da je bio u mitomanskoj zabludi ali nije naš posao od nekoga izvući nekakvu ispriku, to je na njemu, on mora sam odlučiti hoće li on kad je riječ o tim zabludama se javno očitovati, to je njegova osobna stvar. Ono što je za nas puno, puno važnije u Hrvatskoj, to je da se počnu rješavati pitanja nasljeđa rata jer kad se to bude počelo rješavati, kad hrvatski građani vide, naši ljudi vide da tretiraju Hrvati u Vojvodini normalno, kao i Mađari u Srbiji, kada budemo imali pomake na području pronalaženja sudbina nestalih, kada budu naši logoraši dobivali odštetu za svoj „boravak u Srbiji“, onda ćemo moći konačno normalno surađivati sa Srbijom kao što to danas čine Francuzi i Nijemci, okrenuti se budućnosti, imati nekakve normalne odnose što mi naravno, želimo. A prije toga ćemo riješiti pitanje nasljeđa rata. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Miri Kovaču. Prelazimo sada na rasprave po dnevnom redu, objedinjene za svih pet točaka dnevnog reda. Poštovani kolega Maras, izvolite.
Tražim stanku u ime kluba od deset minuta da govorimo o aferi konzultanti i Andreju Plenkoviću koji odlučuje osam dana o tome šta je svima jasno u Hrvatskoj u 15 minuta. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Borić, izvolite.
Također tražimo stanku od deset minuta po istoj temi.
Zahvaljujem. Još netko? Hvala lijepa. Određujem stanku, nastavljamo s radom u 10,50 sati. STANKA U 10,35 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,50 SATI]] Nastavljamo sa radom. U ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo kolegice i kolege. Radi hrvatske javnosti i radi pravde, ovdje smo dužni upozoravati na neke stvari, a jedna od tih stvari je što se dešava u Agrokoru i što Plenković Andrej radi, odnosno, ne radi, oko Agrokora. Hrvatski građani moraju znati tko je doveo Antu Ramljaka u Agrokor i ovdje je slika te osobe, odnosno, Ante Ramljaka i Andreja Plenkovića, 10.4.2017.g. Znači nema tu priče o Martini Dalić, naravno ima, ali nema one koja je odlučujuća. Ima priče i o Borislavu Škegri vjerojatno, ali nema ona koja odlučujuća nego je odlučio Andrej Plenković, dovesti Antu Ramljaka u Agrokor i postaviti ga za izvanrednog povjerenika. Prošli tjedan, još jedna slika dvojice istih vinovnika, 5.2.2018. g. sastanak Plenković Ramljak u Vladi, Ramljak donosi dokumentaciju vezano uz konzultante Andreju Plenkoviću. Znači, vidi se da kolege surađuju, da razmjenu informacije, da ga je Plenković tamo postavio i da od njega sada je dobio informaciju oko konzultanata u Agrokoru, znači 5.2.2018.g. Šta se dešava? Danas je 13.2., 8 dana je prošlo, od kada je Andrej Plenković dobio dokumentaciju, 8 dana je prošlo od dana kada je više ne može govoriti da ne zna, ali ništa nije napravio. Znate što se desilo u tih 8 dana? Texo Management i još 2 konzultantske firme su isfakturirale 600 tisuća kuna u ovih tjedan dana. To je produkt rada Andreja Plenkovića. Znači s obzirom da nakon što je dobio informacije, prošli ponedjeljak, do ovog ponedjeljka još su bile 2 fakture po 250, otprilike 250 hiljada kuna i još jedna faktura nešto ispod 100 hiljada kuna. Znači 600000 kuna nas sada odnosno, Agrokor, ali pošto je država donijela zakon i stala iza Agrokora i povjerenik Ramljak to plaća, Agrokor košta nečinjenje Andreja Plenkovića. I mi se sada ovdje pitamo zbog čega? Imamo nemučni odgovor iz Vlade RH da je premjer imao intenzivan tjedan. Što znači intenzivan tjedan? Da nije stigao provjeriti dokumentaciju? Kao da će on sam raditi analize, kao da nije rekao i sam prošli tjedan kad je bio u Strasbourgu, da je dao stručnim službama da provjere ono što je jasno građanima, svima u RH. Toga nema nigdje na ovaj način, nije normalno, da vlastite prijatelje, poznanike itd. angažirate u Agrokoru, a nakon 10 dana ih uzme konsultant kojeg ste vi odabrali, da su to takvi honorari, kakve te tvrtke u Hrvatskoj nisu nikada dobivale, to sve nije normalno i to znaju svi, to znate i vi iz HDZ-a i vi iz HNS i kolege iz Mosta i iz ostale opozicije. Svi to znamo, svi građani RH ali ne zna Andrej Plenković. I sad pitam još jednom, koliko će čovjek, koji je doveo tamo Ante Ramljaka, koji je omogućio da se zaposle ti konzultanti u Agrokoru i da zarađuju 250000 kuna tjedno, koliko će taj čovjek još uvijek razmišljati, analizirati i ne činiti ništa. Ili je ono što mi sumnjamo u SDP-u, da Andrej Plenković stoji iza tih konzultanata. Da Andrej Plenković stoji iza tih konzultanata, jer ne bi bilo smješno Bačiću i Boriću, to da 3 tvrtke u tjedan dana zarade skoro 600000 kuna, kao i 500 ljudi koji svaki dan idu u Konzum, rade pošteno 8 sati svoj posao i zarađuju krvavo svoj kruh. Onda se ne bi ni Bačić, ni Borić tu podsmijevali i mislili da mogu iz pozicije moći raditi što žele. Ne bi to trebalo biti u RH tako dame i gospodo. I zato još jednom, Martina Dalić, ok, svi znamo sve, Škegro, svi znamo sve, ali, ovaj čovjek je doveo Antu Ramljaka i omogućio zakon po kojem u ovom trenutku, ti konzultanti zarađuju po svakoj firmi skoro 250000 kuna tjedno, a kažem, te 3 tvrtke skoro 6000000 kuna. Do kada Plenkoviću?
Zahvaljujem kolegi Marasu na obrazloženju stanke. U ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Kolega Maras, slušajući vaš i prateći vaš rad u ovom Saboru, ali i izvan Sabora na društvenim mrežama, nedavno sam vidio, da ste zavapili hrvatskim građanima da želite biti bolji zastupnik i da vam je važno što oni to vama poručuju da biste vi bili bolji zastupnik u Hrvatskom saboru. Pa ću vam ja evo, i kao građanin ali i kao političar, zastupnik, reći da ovo možda i nije najbolji način, da budete bolji građanin, tj. bolji zastupnik, nego što jeste, jer činjenica je da ovo vaše uporno prozivanje nekih ljudi na jednoj temi, iz tjedana u tjedan, iz dana u dan, ne pomaže niti vama, niti građanima, a niti Agrokoru. To je jedino što se može izmjeriti iz svih vaših rasprava. A ova vaša silina u izgovoru, ne impresionira, evo, jednostavno niti boja glasa nit bilo što drugo, što ste izveli danas, ovdje pokazujući ovih nekoliko slika i izgovarajući neistinu. Jednostavno to vaše trovanje rasprava o Agrokoru ne pridonosi niti građanima niti Agrokoru niti zaposlenima niti onima koji danas vrijedno rade da taj sustav opstane nakon onoga što smo svjedočili u 4. mjesecu prošle godine kad je taj veliki sustav zapao u velike probleme. Vi u vašoj Bundes ligi, tj. u SDP-u imate ja mislim i puno većih problema nego što je Agrokor i vi jednostavno očito pokušavate da to što se događa kod vas, prebacite na drugo područje. To je Agrokor ili ova sabornica ali vam neće uspjeti jer ćemo svaki put odgovoriti na vaše neistine. A iznijeli ste ih niz u svojoj raspravi, prije svega optužujući premijera hrvatske Vlade pokazujući nekakve slike kad svi znamo da je za zakon glasalo većina hrvatskih zastupnika u ovom Domu, da je taj zakon omogućio normalno funkcioniranje u situaciji koja je bila teška i za zaposlene i za male dobavljale i za OPG-ove i za velike dobavljale i da je taj zakon nažalost, na vašu žalost očito u SDP-u, uspio. Ja se sada sa pravom pitam jeste li se vi nekome obećali u nekim vremenima da vi želite rasturiti taj Agrokor ili sve što se događa i svaki dan o tome pričati ne bi li postigli nekakav suprotni cilj jer ne možemo zaboraviti da postoje interesne skupine kojima možda i nije cilj da ta priča sa Agrokorom završi na najbolji mogući način. Možda i tu ima nekakvih istina. Što se tiče priče o Vladinom povjereniku, on nije Vladin povjerenik, njega je imenovao Trgovački sud i on se zove po zakonu izvanredni povjerenik. I ne znam zašto želite takvom percepcijom prema građanima sugerirati da cijelu priču vodi Vlada, a nije istina. I nije istinita takva teza. Izvanredni povjerenik je izbor i radi u korist vjerovnika i vjerovničkog vijeća. I oni zajedno donose odluku, čuli smo misli vjerovničko vijeće o njegovom radu, što misle mali dobavljači, što misle oni koji ovise o njegovom radu. Redom svi ga hvale. Znači da zamjenom teza pokušavate sugerirati građanima da se cijela priča oko ovog Agrokora vodi iz Vlade, da novcem poreznih obveznika se sanira situacija u tom Agrokoru i da novci poreznih obveznika plaćaju konzultante ove ili one. To nije istina. I po stoti puta ponavljamo ovdje, nijedna kuna poreznih obveznika nije ušla u cijelu priču u proteklih 10 mjeseci. Što ćemo mi političari arbitrirajući između odnosa koji vladaju unutar određenih skupina koje se bave biznisom, koji se bave poslovima postizati? Možda pokoji politički poen. Ali situaciju riješiti nećemo, pogotovo ne na ovaj način. I nije korektno od vas da građanima sugerirate mišljenja koja ne stoje. I optužujete ljude koji su jasno rekli, kao što je rekao premijer, kad analiziram sve što sam dobio, a da sam trebao dobiti, neću to valjda riješiti SMS-om ili porukom ili telefonskim pozivom, onda ću se očitovati što se tamo događa. To vaše nestrpljenje nek malo se još produži pa ćete biti svjesni da ste bili u zabludi kao i svaki put do sada.
Zahvaljujem kolega Boriću. Kolega Boriću, u uvodnom djelu niste iznosili stajalište kluba nego ste iznosili svoje subjektivno mišljenje o kolegi Marasu i njegovom izlaganju i mislim da nitko od nas nije ovdje pozvan da cijeni rad saborskih zastupnika nego će to cijeniti birači kad za to dođe vrijeme i ja vas molim da ubuduće se klonite takvog načina rasprave jer opet kažem, u obrazloženju stanke morate iznositi stajalište kluba. Isto tako ne omalovažavati bilokojeg od saborskih zastupnika i zastupnica. Izvolite, gospodine Maras, povreda Poslovnika.
Zahvaljujem. 238., vi ste već jednim djelom i to istaknuli i zato vam još jednom dajem evo ovdje javno pohvalu da ste najbolji voditelj sjednice plenarne Hrvatskog sabora, daleko odskačete od svih ostalih ali gospodin Borić vjerojatno neće poslušati kao što nije poslušao nijednom do sada. S time da uz to šta je vrijeđao sa epitetima „truje“ itd., nije se čak ni držao, znači nije najavio da će govoriti o meni a onda je rekao neke slike. Pa to su slike evo još jednom ću vam pokazati, to je slika gdje je Plenković promovirao Antu Ramljaka. Znači ljudi trebaju to znati da Andrej Plenković promovirao Antu Ramljaka, i sa te strane zbog čega vam to nije prihvatljivo? Pa mislim pohvalite Plenkovića da je postavio Ramljaka tamo i da je omogućio ljudima da zarađuju 250 000 kuna tjedno. I vi govorite i sugerirate da je to ispravno, a ja ću govoriti da nije i u čem je problem? Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem gospodine Maras. Uvodno ste lijepo krenuli, onda ste prebacili na repliku, tako da vas molim nemojte zloupotrebljavat institut povrede Poslovnika. Povreda Poslovnika, poštovana kolegica Sabina Glasovac, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Vi ste u jednom djelu već opomenuli gospodina Borića u povredi članka 238., stavku 5. gdje je on omalovažio ili vrijeđao druge zastupnike, konkretno u svom uvodnom djelu se obračunavao s kolegom Marasom nesvjestan valjda da može ubiti glasnika ali ne može istinu. Međutim, u drugom djelu je uvrijedio sve zastupnike SDP-a kada je rekao da smo mi na nekakvom zadatku rasturanja Agrokora i osvećivanja plana spašavanja Agrokora. Moram to ispravit, to je notorna laž i neistina. Jedini naš zadatak je spasiti hrvatske građane od eventualne potencijalne štete i toga da plaćaju dugove koji su napravili neki drugi vaši, neću reći drugovi ali kompanjoni, to je jedini naš zadatak. Tako da ovo što ste vi izrekli je bjesomučna laž. Osobno nisam na nikakvom zadatku i radim u interesu građana RH a nikakvih interesnih skupina.
Zahvaljujem kolegici Glasovac. Isti odgovor kao i gospodinu Marasu. Hvala lijepo. Prelazimo dalje na raspravu. Poštovane zastupnice i zastupnici, dobar dan želim svima. Prelazimo na raspravu po dnevnom redu planiranom za danas. Budući da se u sljedećim zakonskim prijedlozima radi o istoj izmjeni predlažem ako ste suglasni da provedemo objedinjenu raspravu od pet točaka dnevnog reda: - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o patentu, prvo čitanje, P.Z. broj 271; - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o žigu, prvo čitanje, P.Z. broj 272; - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o industrijskom dizajnu, prvo čitanje, P.Z. broj 273; - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznakama izvornosti proizvoda i usluga, prvo čitanje, P.Z. broj 274 i - Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o zaštiti topografija poluvodičkih proizvoda, prvo čitanje, P.Z. broj 275. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Ima li netko da nije suglasan da, samo malo što se tiče stanke, ima li netko da nije suglasan da o ovim točkama provedemo objedinjenu raspravu? Nema. Hvala lijepa. Prelazimo na stanke.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane zastupnice i zastupnici. Znači radi se o pet zakona koje ću ja sad ovdje obrazložiti, svih pet odjedanput jer nema smisla svakoga pojedinačno jer su izmjene iste u svim zakonima. Dakle, postojećim zakonima kojima se uređuje priznavanje prava industrijskog vlasništva, to su Zakon o patentu, Zakon o žigu, Zakon o industrijskom dizajnu, Zakon o oznakama zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti proizvoda i usluga te Zakon o zaštiti topografije poluvodičkih proizvoda, propisani su između ostalog instituti žalbe na odluke Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo u prvostupanjskim postupcima priznavanje industrijskog vlasništva. Također Zakon o patentu propisan je zajednički institut žalbenih vijeća u području prava industrijskog vlasništva kao i drugostupanjskog tijela u svim postupcima priznavanja industrijskog vlasništva u nadležnosti Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. Priloženim izmjenama navedeni zakoni se usklađuju sa Zakonom o općem upravom postupku i Zakonu o sustavu državne uprave na način da se na odluke Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo kao središnjeg tijela državne uprave više ne može izjaviti žalba već se može pokrenuti upravni spor. U tom smislu predlaže se ukidanje instituta žalbe i s tim po završetku ovog prijelaznog razdoblja, prestanak rada žalbenih vijeća u području prava industrijskog vlasništva kao sadašnjeg neovisnog drugostupanjskog tijela, koje odlučuje o žalbama na odluke Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. Predloženim izmjenama se kao pravni lijek na ove odluke propisuje upravna tužba Upravnom sudu u Zagrebu i njeno rješavanje po hitnom postupku. propisivanje nadležnost samo jednog upravnog suda, tj. ovom Upravnom sudu u Zagrebu, od 4 opća nadležna upravna suda, nastoji se osigurati mogućnost ekonomične i učinkovite specijalizacije sudaca po najvišem izrazito složenim i specifičnim predmetima iz područja patenata. Navedeni prijedlogom izmjena nastoji se osigurati veća pravna sigurnost i učinkovitost postupku zaštite i ostvarivanje prava industrijsko vlasništvo u odnosu na preispitivanja odluka Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. Također predloženim izmjenama postići će se skraćivanje trajanja postupka provjere prvostupanjskih odluka, u upravnim predmetima za priznavanje prava industrijskog vlasništva, do pravomoćnosti, smanjivanje stupnjeva preispitivanja odluka, od sadašnjih 3 na 2 stupnja. Naime, s obzirom da je od uspostave žalbenog postupka 2008. g. uvedeno dvostupanjsko upravno sudovanje, ne smatra se opravdanim postojanje čak 3 stupnja preispitivanja odluka Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo, a što dodatno usporava postizanje pravne sigurnosti za stranke u postupku zainteresirane treće strane, uz navedeno neusklađenost formalnog statusa žalbenih vijeća i njihovih članova sa sustavom državne uprave u praksi kontinuirano stvara probleme koje ometaju njihovo učinkovito djelovanje, a u nekoliko navrata takvi problemi izrazito su dugotrajna izazvali su dugotrajne prekida u njihovom radu, te prouzrokovale pravnu nesigurnost u pogledu valjanosti prava industrijskog vlasništva. Ovi nacrti predmetni prijedloga zakona, upućeni su na javnom mišljenju nadležnim i mjerodavnim državnim tijelima, provedena je javna rasprava i sve pristigle primjedbe uvrštene su u konačne tekstove prijedloga zakona ili obrazloženo otklonjeni. Za provedenim izmjenama navedeni zakona, nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu RH, kao ni u proračunima jedinicama lokalne i područne samouprave budući da ne očekujemo da će isti imati utjecaj na ukupni državni proračun. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku, gospodinu Matku Glunčiću na ovom obrazloženju. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine državni tajniče, lijepo je ovdje danas raspravljati objediniti raspravu po 5 točaka, govoriti o inovacijama, ali ovdje pričamo u upravnom postupku, pričamo o stvarima koje nisu one krucijalne, koje će hrvatske poduzetnike stimulirati da budu inovativniji i pomoći im da lakše rade. I zato vas ja pitam ono što je bitno. A to je da li smo u sistemu inovacija, konačno pokrenuli ovaj natječaj koji je raspisan 1.7.2017. 3 i 300 milijuna eura, do sada koliko znam, još nitko nije dobio odobrena sredstva. To je ono o čemu trebamo ovdje pričati. To je ono što našim poduzetnicima treba. Pričajte nam više o tome, a ne o tome da li ćemo skratiti upravni postupak ili kako će to biti ili na koji način će netko registrirati. To je jako bitno, ali ukoliko nema ove druge priče, onda nema ni inovacija, nema ni potrebe za upravnim postupkom. Tako da ja ovdje, evo protestiram i kao zastupnik protiv dinamike koju nama nameće Hrvatska vlada, da su u biti EU fondovi povlače vrlo sporo. Evo, taj natječaj koji sam ovdje spomenuo, koji je isprogramiran već prije 2 i nešto godine, raspisan je u 2017.g. i još nisam čuo da je jedan poduzetnik dobio sredstva. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Marasu, odgovor kolega Glunčić. Izvolite.
U principu ne znamo o kojem se natječaju radi. Vjerojatno to nije natječaj našeg ministarstva, to je natječaj vjerojatno Ministarstva gospodarstva za … [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica se ne čuje.]] Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Ok, u redu, da. Ali, mogu vam reći da je evo sada baš sam maloprije gledao, jel nam treba još sredstava, što se tiče sa jedinice, sa sredstva koja su povučene sa jedinica operativnog programa konkurentnosti i kohezija, jedinica koja se tiče Ministarstva znanosti i obrazovanja, povučenost jako velika. Ja više ne mogu naći sredstva za nikakve nove projekte, jer smo praktički raspisali sve što imamo trenutno. Nadamo se da će u rebalansu, znači da će u ovom pregovaranju koji će se dogoditi na kraju 6 mjeseca, da ćemo osigurati još dodatna sredstva iz nekih drugih operativnih ciljeva. Ali, mogu vam reći, da je znači povlačenje sredstava iz europskih fondova što se tiče znanosti, jako jako jako dobro. Evo, nedavno je sad raspisan natječaj za te infrastrukture u vrijednosti od 100 milijuna eura i trebao bi biti gotov, znači, rezultati natječaja bi trebali biti unutar mjesec dana. Tako da, tu stvarno nema prigovora. Ovo što se tiče inovacije, ja ću provjeriti, što je tu Ministarstvo gospodarstva čini mi se da je to njihovo i zašto to stoji tako dugo, jer to je stvarno bitan. Zahvaljujem.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanom državnom tajniku Glunčiću. Otvaram raspravu. Prelazimo na raspravu u ime klubova. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Tomislav Sokol. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, pred sobom imamo 5 zakona, iz područja intelektualnog vlasništva. Ja ih sad neću sve ponovno nabrajati. Ono što je bitno, da je predmet ovih zakona, odnosno izmjena postojećih zakona, zapravo isti, a to su pravni lijekovi, na odluke Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. Institut žalbe na odluke zavada u prvostupanjskim postupcima, priznanja prava industrijskog vlasništva, uveden je 2008. g. iz razloga specifičnosti postupka priznanja prava u odnosu na druge upravne postupke. Znači prema tad važećim Zakonom o upravnim sporovima, bila je isključena mogućnost žalbe na odluke Ministarstva i tijela središnje države uprave, a sve upravne sporove, rješava isključivo upravni sud RH koji tad bio samo jedan, zbog čega je njegov rad bio opterećen, prije svega kvantitativno, te dodatno uslijed činjenice da je morao odlučivati o vrlo brojnim i različitim upravnim područjima, od intelektualnim vlasništva, poreza, pitanja zdravstvenog osiguranja itd. što je rezultiralo dugim vremenskim razdobljem potrebnim za ishođenje odluka toga suda, a kojom se pri tom u pravilu preispitivala samo zakonitost provedenog postupka, dok se nije ulazilo u sadržaj same upravne stvari. Znači takva je bila situacija tada, kada je uveden ovaj institut žalbe. Od uvođenja instituta žalbe i uspostave žalbenih vijeća 2008. došlo je do značajnih promjena u sustavu upravnog sudovanja, a u praksi su se i očitovali formalno pravni i financijski problemi koji sustavno ometaju rad žalbenih vijeća što dovodi u pitanje opravdanost daljnjeg održavanja ovakvog sustava kakav je bio od 2008. Rad žalbenih vijeća ometan je tijekom duljih razloga zbog niza problema kako formalnih tako i financijskih, kao najistaknutiji pojavili su se sljedeći problemi. … ovlaštenja žalbenih vijeća za donošenje odluka o kontekstu njihovog formalnog statusa. Budući da prema Zakonu o općem upravnom postupku donesenog nakon uspostave žalbenih vijeća upravne stvari u upravnom postupku mogu rješavati javnopravna tijela dok formalnopravnih status žalbenih vijeća nije uređen na taj način. Dalje, nemogućnost imenovanja predsjednika, zamjenika predsjednika i članova kod izmjene mandata zbog nedovoljnog broja interesa stručnjaka u ovom području. Problemi vezni uz mogući neizravnih sukob interesa imenovanih članova odnosno nedostatak njihove potpune neovisnosti. Većina stručnjaka po prirodi stvari već je uključena u neki od aspekta prvostupanjskog postupka. Izravni sukob interesa je isključen ali do neizravnog može doć pogotovo u situaciji u Hrvatskoj gdje doista imamo ograničeni broj stručnjaka u svim područjima pa tako i u području intelektualnog vlasništva. Te problemi vezani uz određivanje primjerene visine naknada za rad žalbenih vijeća i alociranje proračunskih sredstava. Dalje, što se tiče promjene u vezi upravnog sudovanja, novim Zakonom o upravnim sporovima donesenim 2010. uvedeno je dvostupanjsko upravno sudovanje s četiri prvostupanjska Upravna suda te Visokim upravnim sudom RH. Ono što je bitno da upravni sudovi sada ne nadziru samo vrlo ograničenu zakonitost upravnih akata već ulazi u meritum stvari i analiziraju taj materijalni smisao odnosno sadržaj samih upravnih akata. Na taj način je sustav upravnog sudovanja unaprijeđen te osigurano učinkovito rješavanje predmeta od strane nadležnih upravnih sudova. Ono što je bitno da je uvođenje dvostupanjskog upravnog sudovanja nakon što su uvedena žalbena vijeća dovelo do toga da imamo čak tri stupnja rješavanja u postupcima zaštite intelektualnog vlasništva. Naravno opravdanost toga je upitna osobito sa aspekta osiguravanja odgovarajuće specijalističke ekspertize na svakom od stupnjeva te pitanje naravno i samog trajanja i ekonomičnosti tako dugog postupka. Ono što bih nadodao ono što je rekao državni tajnik je to da je analizom važećeg zakonodavstva iz djelokruga drugih tijela državne uprave koji kao i zavod pripadaju kategoriji državnih upravnih organizacija kao središnjih tijela državne uprave, a tu spada Državni zavod za radiološku i nuklearnu sigurnost, Državna geodetska uprava, Državni zavod za mjeriteljstvo, pokazuje se da ni na rješenja tih tijela upravni postupcima žalba nije dopuštena već protiv rješenja se može pokrenuti upravni spor. Takvu situaciju imamo u više propisa i u više zakona, također i neke druga tijela koja nisu središnja tijela državne uprave već su agencije, poput Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja također imaju upravni spor kao pravni lijek i to za sada u praksi dobro funkcionira. Također na kraju bih se osvrnuo obveza koju smo preuzeli u postupku pristupanja EU, to se pitanje pokrenulo na Odboru za obrazovanje, znanost i kulturu, vezano uz to da se Hrvatska obvezala da će uspostaviti žalbeni sustav u postupku pregovaranja. Ono što je tu bitno da su države članice u EU slobodne same definirati vlastita postupovna pravila uključujući kazneni postupak, građanski postupak, upravni postupak i upravni spor. Te države su pri tome znači unutar te autonomije ipak vezane načelima ekvivalencije i učinkovitosti, prema praksi suda EU. Načelo ekvivalencije znači da procesna zaštita prava koja proizlaze iz propisa EU ne smiju biti slabija u odnosu na prava koja proizlaze iz domaćih propisa. Načelo učinkovitosti pak znači da zaštita prava koja proizlaze iz EU propisa mora biti učinkovita u procesnom smislu bez obzira na način kako je to provedeno, znači bez obzira na način. Znači zaštita mora biti učinkovita, ali način i detalji kako će to biti riješeno propisuje sama država i ona tu ima proceduralnu autonomiju. Znači ono što je bitno da nacionalno procesno pravo ne smije u praksi činiti zaštitu subjektivnih prava koja se temelje na normi prava EU nemogućom ili pretjerano teškom. Znači ovaj sustav kakav imamo danas odnosno kakav se predlaže ovim zakonima da na odluke Zavoda za intelektualno vlasništvo imamo u prvom stupnju jedan sud, znači Upravni sud u Zagrebu i u drugom stupnju Visoki upravni sud, svakako ne čini tu zaštitu nemogućom ili pretjerano teškom, mislim da je svima očito. Dakle da zaključim, ovo što se predlaže će svakako ubrzati i olakšati postupak zaštite prava intelektualnog vlasništva i zbog toga klub HDZ-a podržava ove prijedloge zakona. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Sokolu na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika. Poštovana Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Sokol, rekoste da sve države članice EU imaju potpunu slobodu u definiranju pravnih lijekova pa i procesne zaštite prava učinkovitosti i da EU ne propisuje do u detalje kako to treba izgledati. Tu ste potpuno u pravu. Ali ja ću samo podsjetiti da smo se mi kao RH 2008. godine upravo odredili sami za žalbena vijeća. Ja ću citirati samo jedan dio iz ocjene stanja i osnovnih pitanja koja se trebaju urediti zakonom koje je predložila tadašnja vlada znači kaže sljedeće „uvođenje prava na žalbu protiv odluke Zavoda za intelektualno vlasništvo u skladu s ekspertizom relevantnih europskih i domaćih stručnjaka u području prava industrijskog vlasništva provedenom u okviru programa pomoći EU CARDS 2001 ovim zakonom kao i drugim zakonima o izmjenama i dopunama u području prava industrijskog vlasništva predlaže se uvođenje prava na žalbu protiv odluka zavoda donesenim u prvom stupnju. Uvođenje žalbenog postupka i Nacionalnom strategijom razvoja sustava intelektualnog vlasništva od 2005. do 2010. predviđeno kao mjera kojom se unapređuje sustav intelektualnog vlasništva. Ovim zakonom predviđa se ustrojavanje žalbenih vijeća koja bi odlučivala po žalbama i koja bi djelovala pri zavodu za neovisna tijela“ i tamo dalje „donošenje ovih odredaba je predviđeno s pregovaračkim stajalištem RH za poglavlje 7 pravo intelektualnog vlasništva od 18. listopada 2006. godine i sa zajedničkim stajalištem EU iznesenim na Konferenciji o pristupanju Bruxellesu 14. veljače 2007. godine“, tako da mi smo se odlučili prije 9 godina ustrojiti žalbena vijeća, danas se odlučujemo ipak ukinuti taj institut. Nitko nije na odboru rekao da nam je nešto nametnula EU i da se toga moramo držati kao pijan plota, ali sam dovela u pitanje da to, hoće li to utjecati na sve ono što smo eventualno uzeli i preuzeli na sebe u pregovaračkom postupku s EU.
Zahvaljujem kolegici Glasovac, odgovor, kolega Sokol. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Da kolegice Glasovac, nisam ni rekao da je tu bilo nekog velikog neslaganja, ali, samo da pojasnim neke stvari. Znači, da to je bila naša odluka, tada i mi smo na to imali puno pravo. Međutim, ono što postoji u pravu, je nešto što se zove … [[Govornik se ne razumije.]] to vrijedi i u međunarodnom pravu, tako i kod sklapanja običnih ugovora, a to je da se ugovori mogu izmijeniti ako su se promijenile okolnosti. U našem slučaju su se u međuvremenu promijenile okolnosti, na način da je napravljena velika reforma upravnog postupka, donesen je novi Zakon o općem upravnom postupku, nakon 50 i nešto godina, donese je novi Zakon o upravnim sporovima i novi Zakon o sudovima, gdje je uvedeno dvostupanjsko upravno sudovanje. To je bitna razlika. I ne samo da je uvedeno dvostupanjsko upravno sudovanje, nego su i promijenjene nadležnosti upravnog suda, ovo što sam sad govorio za govornicom, a to je da su puno šire njihove ovlasti u ulaženju sam meritum odluke. Tako da baš zbog te promijene okolnosti se sad opet, unutar naše autonomije, legitimno donosi odluka, da se stvari pojednostave, ubrzaju, mislim da tu nema ništa sporno. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Sokolu na odgovoru. Sljedeća replika, poštovani kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Sokol u vašem izlaganju ste dotaknuli se izmjene ovog zakona, ali mene zanima i vaše mišljenje, zbog čega u Hrvatskoj kao i u mnogim drugim područjima, području inovacija, su ljudi oslonjeni sami na sebe, nema sustava, nema podrške, podsjeća me to na sport, gdje su naši sportaši obično obiteljski projekti, a ovdje su projekti entuzijazma inovativnih ljudi koji ulažu u sebe, u svoje znanje. I onda primjerice, prošle godine, kad naši inovatori odu u Genovu jedan od najvećih sajmova inovacija na svijetu, dobiju, 6 zlatnih 5 srebrnih i 2 brončane medalje. Jedna inovacija bude proglašena najboljom inovacijom sajma, ali što se onda dešava. To se ne aplicira u našem gospodarstvu. Nego te inovacije onda obično pokupe neki drugi. 70% hrvatskih tvrtki nema u svojoj ponudi novi proizvod. Znači, očito tu nešto u gospodarstvu nije u redu, odnosno, u načinu na koji se mi odnosimo kao država prema gospodarstvu, kako dajemo olakšice, primjerice za inovativne proizvode i za određena ulaganja u znanja i inovativnosti na ove proizvode. Tu očito nešto ne štima. I imam osjećaj da se možda Texo Management, bavi inovacijama, onda bi se vjerojatno Ramljak, Dalić i Škegro dosjetili načina, kako da predlože zakonodavstvo koje bi pomoglo tim tvrtkama, ali s obzirom da se oni bave Agrokorom, sad su skoncentrirani, jedino kako da pomognu sebi u Agrokoru. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Maras. Odgovor, kolega Sokol. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras drago mi je da raspravljamo o temi, kao i uvijek, kad vi sudjelujete o raspravi, ali rado ću odgovoriti mada ovo nema veze s ovim zakonom. Znači jedan od problema je sama struktura našeg gospodarstva. Znači naše gospodarstvo se u velikoj mjeri sastoji od malih i srednjih poduzetnika gdje je jako teško krenuti inicijalno s nekakvim istraživanjem i razvojem i stvarati inovativne proizvode. To je činjenica. Takve stvari je puno lakše raditi, velikim firmama, velikim tehnološkim kompanijama, koje jednostavno nisu u velikoj mjeri dio hrvatskog gospodarskog sustava. Ima ih, ali jednostavno, struktura gospodarstva to otežava. Međutim, druga stvar koju bih se dotaknuo, što država radi i spomenuli ste i neke fondove itd. Znači upravo prošli tjedan smo imali u ovom Saboru novi Zakon od državnim potporama za istraživačko projekte. Znači to je zakon koji je, to je područje koje je ostalo u pravnoj praznini od 1.1.2015. kada tadašnja Vlada nažalost nije se pripremila na ono što su znali, a to je da će tadašnje propise koje su omogućavale te potpore, prestale biti na snazi. I zbog situacije tada, što se 2014. nije ništa radilo po tome, smo došli u situaciju da imamo pravnu prazninu i da ova vlada to mora rješavati. Ono što međutim, bitno je što ova vlada sa svojim prijedlogom Zakonom o državnim potporama rada i što je promjena u odnosu na prije, je to da ovaj zakon izričito isključuje financijske usluge kao područje u kojem se može ostvariti državna potpora. Znači, upravno je ova vlada, kroz ovaj prijedlog zakona anticipirala da bi se možda moglo doći do nekih stvari koje nisu u skladu sa onim što se s tim zakonom želi postići. I u pravo ta područja isključila. Tako da mislim, da ove paralele koje povlačite, jednostavno ne stoje.
Zahvaljujem kolegi Sokolu na odgovoru. Izvolite gospodin Maras. Ne. Sljedeća replika, poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Sokol, dakle ja se slažem s vama to je predstavnik Vlade ovdje rekao i vi ste ponovili, ne sumnjam da će biti učinkovitija pravna zaštita svih onih koji se odluče uputiti žalbe na odluke Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. Međutim, istine radi, ovdje moramo napomenuti, a to je uvijek kad smo govorili do sada o reformama, bilo pravosudnog sustava, bilo reformi obrazovnih, pardon, ovih zdravstvenih institucija, uvijek se nekako zanemarivalo načelo bliže zaštite. Jer ljudi su se tome suprotstavljali kad se govorilo o ukidanju bolnica, kad se govorili o ukidanju pojedinih sudova. I ovdje imamo slučaj zapravo da će sve, a naravno, zbog specifičnih razloga, čitavu problematiku će preuzeti Upravni sud u Zagrebu. Dakle, moramo naglasiti. Neće to biti ni u Osijeku, ni u Osijeku, ni u Splitu ni u Rijeci, nego samo u Zagrebu će biti taj upravni sud, koji će biti za to nadležan. Sa stajališta broja zapremljenih žalbi, to nije problem, samo imaju 73 od toga neke mogu biti čak i podnešene od osoba koji nisu građani RH. Dakle, ili pravnih osoba koje imaju samo sjedišta ovdje, a imaju … [[Govornik se ne razumije.]] negdje dalje. Dakle to ne bi trebao biti problem, međutim, osvrnuti ću se samo na obrazloženje dijela zakona, kad kaže, ovako vezano uz prihode državnog proračuna RH ukidanjem mogućnosti žalbene odluke … doći će do neznatnog smanjenja prihoda državnog proračuna RH s osnova pristojbi naknada troškova za žalbeni postupak pri žalbenim vijećima uz istovremeno odgovarajući porast prihoda s osnova sudskih pristojbi za tužbe u upravnom sporu“. To je logično. Međutim možda bi u skladu s ovim što je kolega Maras, a nije zanemarivo bilo dobro da recimo kada govorimo o patentima i inovacijama fizičkih osoba da im se eto omogući da te sudske pristojbe ne plaćaju oni, da to umjesto njih plati ministarstvo ili država. To bi bilo …
Zahvaljujem kolegi Žagaru. Odgovor kolega Sokol. Izvolite.
Hvala lijepa. Što se tiče nadležnosti jednog upravnog suda samo bih istaknuo dvije stvari možda da pojasnim razloge zašto je to izričito propisano. Prvo je upravno sudovanje jako široko područje, znači upravni postupak i upravni sporovi obuhvaćaju najširi dio različitih područja prava kao što sam već rekao od poreza do intelektualnog vlasništva. I upravo zbog toga ako vi imate na različitim sudovima mogućnost odlučivanja o tome vi stvarno onda morate uložiti u specijalizaciju sudaca u njihovo obrazovanje užu specijalizaciju u pojedinom području itd. mislim da je ovako ipak jednostavnije. Druga stvar je što će i prema općim propisima o nadležnosti i onako ogroman postotak tih postupaka doći upravo pred Upravni sud u Zagrebu, ovako je to samo dodatno precizirano. Što se tiče sudskih pristojbi mislim da se taj dio ne regulira ovim zakonom, zato imamo sada cjelokupan paket reformi sudstva i više zakona koji su u postupku pa evo to je jedna sugestija. Vjerujem da će Ministarstvo pravosuđa i nadležna ministarstva to analizirati ako smatraju da je to nešto što bi trebalo napraviti, zašto ne.
Zahvaljujem kolegi Sokolu. Prelazimo dalje na raspravu. U ime Kluba zastupnika poštovana kolegica Sabina Glasovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani predlagatelj, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika SDP-a podržat će paket zakona koji se tiču nazovimo to tako intelektualnog vlasništva. Ono što samo želimo ovaj zakon doprinese su znači brži postupci u kojima će se rješavati, neću reći žalbe u ovom slučaju sada se radi o tužbama, znači što manje financijsko opterećenje građana i što veća pravna zaštita. Ono što ste i sami predlagatelji kazali u svom uvodnom izlaganju ovim prijedlogom zakona ukidamo žalbena vijeća kao drugostupanjska tijela koja su do sada preispitivala odluke Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo, s druge strane osiguravamo pravo podnošenja tužbe Upravnom sudu u Zagrebu na prvostupanjske odluke Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo u upravnim predmetima za priznavanje prava patenta industrijskog vlasništva. I ono što se nadam da će se ostvariti bilo bi iznimno značajno, a navedeno je u obrazloženju zakona da će se propisati hitnost postupka rješavanja tužbi pred Upravnim sudom. Ono što želimo također naglasiti da se nadamo da ova izmjena zakona neće iziskivati bitnije financijske učinke na državni proračun kroz PFU obrazac koji prati ovaj zakon je to jasno, međutim moramo uzeti u obzir da kada prebacimo sve ove sporove koje su do sada rješavala žalbena vijeća na upravne sudove da moramo biti spremni na to. Ja se nadam da ste predvidjeli situaciju da će ljudski kapaciteti na tim upravnim sudovima i financijski kapaciteti s kojima oni raspolažu biti u stanju rješavati ove postupke kako ste rekli po hitnom postupku i da neće oni koji su sada zapravo željom zakonodavstva prebačeni sa žalbenih vijeća mahom na upravne sudove biti isto tako žrtve sporosti i tromosti hrvatskoga pravosuđa. Ja sam na odboru pa i ovdje u jednoj replici samo pitala, zapravo mi smo prije devet godina se odlučili za drugačiji put u prestupnim pregovorima sa EU kako bismo što snažnije zaštitili prava naših građana i osigurali učinkovitije pravne lijekove. Mi smo uspostavili upravo ovaj institut žalbenih vijeća pri kojima su se stranke mogle žaliti na prvostupanjske odnosno na rješenja Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo. Ukoliko ne bi bili zadovoljni ni samim rješenjima žalbenih vijeća onda su u tom nekakvom trećem stupnju išli k upravnim sudovima. Nakon što smo to uspostavili shvatili samo da to baš i ne funkcionira kako bi trebalo funkcionirati. U razdoblju od 2011. do 2015. rad žalbenih vijeća kako se navodi u obrazloženju samog zakona je otežan, rastao je broj neriješenih predmeta. Od 2015. godine taj rad se nekako ubrzava odnosno sa 220 zaostalih žalbenih predmeta, žalbeno vijeće ipak uspijeva prepoloviti taj broj neriješenih predmeta na 110. I sada jedino što se postavlja pitanje, jesmo li sigurno ako su postojali neki subjektivni, objektivni za nefunkcioniranje žalbenih vijeća, a oni su u jednom dijelu bili uzrokovani neučinkovitošću države reći ću to tako, zbog nedostatnih financijskih sredstava, pa zbog nejasno propisanog zakona gdje se dovodilo u pitanje kao što ste i sami rekli na odboru stvarna nadležnost ovih žalbenih vijeća. Ono što je izneseno kao jedan argument koji drži vodu na samom odboru je da su brojni članovi tih žalbenih vijeća mogli doći u potencijalni sukob interesa. Ali trebamo se zapitati mislim nisu li to sve neke okolnosti koje smo mogli i trebali znati kada smo mijenjali zakon 2008. godine i pitanje nadležnosti i činjenicu da nemamo toliko pravnih stručnjaka da bismo ih mogli angažirati u žalbenim vijećima da ne bi na ovaj ili onaj način bili involvirani u neke procese odnosno postupke koji dolaze pred njih. Mislim malo je nespretno što nepotrebno možda gubimo vrijeme i što moramo učiti uvijek nekako iz svojih pogrešaka, lekcije izvlačiti iz svojih pogrešaka pa ići onom metodom pokušaja i pogrešaka. I sada se vraćamo na neki način gdje smo bili prije devet godina i u nadi da će se taj postupak ipak ubrzati kao što smo čuli u međuvremenu je donesen i novi Zakon o upravnom postupku, reformirali su se na neki način i sudovi, što bi trebalo doprinijeti zaista većoj pravnoj zaštiti građana pa i bržem rješavanju kroz brže rješavanje ovih postupaka. Mi nemamo druge nego vam vjerovati da ste napravili kvalitetnu analizu i da zaista ovo što predlažete će biti rješenje koje će zadovoljiti obje na neki način strane. Znači na prvu kada kažemo građane tjeramo na sudove automatizmom stječe se dojam da ćemo ih dodatno financijski opteretiti. Ja bih voljela ovdje čuti od predlagatelja garanciju da tome neće biti tako. U svakom slučaju vjerovat ćemo vam na riječ, vjerovat ćemo vašim podlogama i zaključcima do kojih ste došli zašto ovaj zakon treba vraćati na staro u nadi da će on polučiti adekvatne rezultate i očekivana ubrzanja i veću zaštitu naših sugrađana. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegici Glasovac na ovoj raspravi. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Tomislav Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Glasovac, dakle vi s pravom se pitate hoće li se u ovom slučaju povećati troškovi svi oni koji budu tražili pravnu zaštitu. Ono što je problem kad govorimo o patentima, isključivo ću o njima sad u ovoj replici govoriti. Znate, čitav postupak zaštite prava patenta je vrlo složen postupak. on iziskuje i određena znanja i često puta oni koji imaju ideju za patent, koji imaju ideju za inovaciju, nemaju ta znanja koja su potrebna da bi doveli do zaštite patenta. Istina je da u većini slučajeva i dobiju državnu potporu i u glavnom državna potpora ako je … [[Govornik se ne razumije.]] 20 000 kuna, uglavnom ode na zaštitu patenta, na čitavu proceduru. i onda zapravo oni dođu u situaciju da nemaju novca onda kad bi najviše trebali i to je problem i ovog društva i to je problem na kraju što ukazuju ovdje u obrazloženju zakona, samo 73 žalbe. Ja se slažem ako će prebacivanje na upravne sudove to ubrzati taj postupak da nema tri stupnja, međutim, žalbeno vijeće bi se moglo pretvoriti onda u vijeće koje će voditi, koje će zapravo, ajmo ga ovako nazvati, ured za patente. Državni ured za patente koji će voditi sve naše inovatore da dođu do na kraju krajeva, konačnog proizvoda tj. da na kraju zaštite svoj patent i da se taj patent počne proizvoditi. Mi imamo hrpu danas inovatora koji ne znaju jednostavno kako da to realiziraju i mnogi ti danas patenti, inovacije stoje u ladicama jer nisu našli na kraju krajeva i sluha za proizvodnju. I ovdje se bavimo posljedicom dakle, žalbama a ne bavimo se onim što je uzrok cijele priče a to je pomoć inovatorima u ovom društvu a inovacije su jedini put da podignemo razinu proizvodnje i konkurentnosti hrvatske proizvodnje. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Žagaru. Odgovor kolegica Glasovac, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Žagar, vi ste tu vjerojatno stručniji od mene, do tog zaključka dolazim i iz ove vaše replike. Da, ja ne znam je li Državni zavod za intelektualno vlasništvo odgovara svim potrebama i kako bi bili rezultati istraživanja kada bismo ispitali zadovoljstvo korisnika njegovim radom, u ovom konkretnom slučaju naših inovatora. Ne znam je li ova vaša ideja meni zvuči dobro, o nekakvoj, kako bi to rekla, danas mi fali nekako pravih riječi, o nekakvoj prenamjeni, recimo preusmjeravanju žalbenih vijeća u servis koji bi zapravo bio desna ruka inovatorima, ne znam jeste li pritom mislili da oni budu i njihov nekakav pravni zastupnik odnosno besplatna pravna zaštita ali u svakom slučaju, ono gdje Hrvatska kaska jest ulaganje u inovacije i mislim da svaka pomoć koja može doprinijeti razviju inovacija u Hrvatskoj i osnažiti položaj inovatora u Hrvatskoj je dobrodošla pa je možda i ovo vaša dobra ideja, zaista nisam tu toliko stručna, tu će vjerojatno morati moći odgovoriti predlagatelj u svom obrazloženju na sve naše prijedloge, primjedbe i kritike na prijedlog zakona, ali zanimljiv prijedlog u svakom slučaju.
Zahvaljujem na odgovor poštovanoj kolegici Glasovac. U ime predlagatelja za riječ se javio državni tajnik gospodin Matko Glunčić, izvolite.
Ja ću samo kratko ovo što se tiče naknada. Znači sada za upravni spor te naknade idu od 100 do 500 kuna. A žalbeno vijeće je išlo za patent 2 800 kuna, za žig 1 800 kuna, za industrijski dizajn 1 100 i za ovu geografsku 1 000 kuna. Znači na ovaj način se olakšava onome tko se želi tužiti da jednostavno manje novaca mora potrošiti za žalbu.
Zahvaljujem gospodinu državnom tajniku Glunčiću. Imamo jednu repliku, poštovana kolegica Sabina Glasovac.
Ako gledamo pristojbe, da, ali ako ja dobro shvaćam, ne možemo tu izuzeti ni troškove samog postupka koje niste naveli, jel' tako? Znači da ne možemo sa sigurnošću tvrditi niti reći da je ovo što ste vi naveli kao usporedbu zapravo jedini parametar. Da, u slučaju žalbenih postupaka pri žalbenim komisijama, tu priča počinje i završava ali sudski postupci su nešto drugo, ovdje priča samo počinje što ne znači da … [[Govornik se ne razumije.]] već znamo kako naši građani krenu na sudove i kako zapravo znaju ti troškovi na kraju završiti i na čiji trošak ide. Mislim, možda nisam dobro shvatila, ali molim vas da mi odgovorite.
Zahvaljujem, odgovor državni tajnik gospodin Glunčić, izvolite.
Znači isto tako sada, ako nisu zadovoljni odlukom žalbenog vijeća, može ići na sudski postupak. Tako da dalje procedura može na isti način ići.
Zahvaljujem na odgovoru. Kolegica Glasovac, jeste podignuli povredu Poslovnika ili…? Dobro, budući da niste, nastavljamo da dalje sa raspravom u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege, pred nama je evo jedna grupa od 5 zakonskih prijedloga. Pri tom ajdemo reći nekoliko stvari. Ovih 5 zakonskih prijedloga su već bili u saborskoj raspravi. Dakle, to smo već imali prilike vidjeti za vrijeme onog kratkog perioda Oreškovićeve Vlade što smo zaboravili da je to već bilo, pa je to već bilo na prvom čitanju u Hrvatskom saboru, pa smo mi već ja mislim većinom glasova rekli da ide u drugo čitanje, pa do drugog čitanja nije došlo, pa imamo sada to ponovo u prvom čitanju, pa ćemo to imati i u drugom čitanju, pa neće biti ono dva put je dva put nego vezano uz ova tri zakona će biti tri put je tri put. Ova Vlada se odlučila da sve zakonske prijedloge daje u dva čitanja, što ja principijelno apsolutno podržavam i mislim da je to dobro. No međutim jednako tamo mi se čini da su ovih pet zakonskih prijedloga da nije bilo nekih velikih razloga da oni ne idu u prvom i drugom čitanju imajući na obzir da smo ih već jedanput imali u prvom čitanju, pa je ovo drugi put prvo čitanje, tako da tu treba nekako ja bih rekla jedan glas razuma i odluke apsolutno poštivati, ali ovo je baš prijedlog zakona za koji mislim da i u Saboru ne bi bilo nekakvih velikih prijepora da se odlučilo i prvo i drugo čitanje. Toliko o tome. Sada ajdemo o temi žalbenih vijeća i sudovanja u dva stupnja. Naravno da završim do kraja ovu prvu misao i da kažem, bilo bi dobro da smo to već dobili. Ja ne vidim koji je bio razlog da smo sada već godinu i pol čekali ponovo, pa ćemo se vratiti na meritum stvari. U tih pet zakonskih prijedloga se predlaže ukidanje žalbenih vijeća i to je dobro i to tako treba biti. Iz kog razloga? Ajdemo zamisliti situaciju koju imamo cijelo ovo vrijeme i tu je upitnik i to je na određeni način što ste do sada čekali, pa to je već moglo biti na snazi. Dakle danas netko kada mu se odluči onda ima mogućnost žalbenih vijeća. Ono što znamo iz iskustva tko je radio sa žalbenim vijećima da žalbena vijeća ne funkcioniraju, da nema dovoljno stručnjaka koje možete uključiti u žalbena vijeća jer su oni već interesno uključeni u neke stvari, da ta žalbena vijeća koštaju i da onda moje iskustvo, ja to moram reći, da vam je uvijek tu nekakve subjektivne procjene u kojima mogu biti nekakve druge stvari. I nakon žalbenog vijeća neko ko je nezadovoljan odlukom žalbenog vijeća ide na Upravni sud u prvom stupnju pa ide toga ide na Upravni sud u drugom stupnju, umjesto da dobijemo jednu propulzivnost, da dobijemo mogućnost da se rješenja donose brže, da dobijemo mogućnost da se o tim stvarima odlučuje brže mi od trenutka od kada imamo novi Zakon o općem upravnom postupku kompliciramo život našim građanima i to jasno treba reći. Kada je bila mogućnost kroz pregovore EU onda su se sva tijela državne uprave odnosno bolje reći na ministarstva i središnja tijela odlučivali za žalbena vijeća zašto? Zbog toga što su bile na određeni način nesigurni pa su mislili pa tek ide na žalbeno vijeće pa neka još oni o tome odluče pa da vide što će i kako će. U stvarnom životu i realnom životu se pokazalo da to ne funkcionira. Ja se uvijek zalažem i mi u klubu GLAS-a i HSU-a se zalažemo za opciju ako vidite da nešto ne funkcionira, ako vidite da nešto nije dobro mijenjajte na način da to za naše građane i za one koji dolaze ta tijela bude bolje. Stoga ja zaista moram ovako reći ja bih puno više podržala da su ova dva zakona prvo i drugo čitanje zajedno i na taj način pokazujemo da želimo nešto riješiti, druga stvar je što smo čekali. Dakle već smo imali prvo čitanje pa sada prvo čitanje po drugi put, ali to nije razlog da mi to nećemo podržati nego je više razlog da nekako damo podršku dajte završite tu priču, dajte da zaista to krene funkcionirati. Ono što je jednako tako važno, ajmo malo što znači iskustveno. Vidi se otprilike iz materijala koji ste imali prilike pročitati pa je dolje jedna fus nota da je negdje između 3 i 5% bilo žalbi odnosno bilo je zahtjeva i nezadovoljno rješenjem. Mene su učili da kada je to do 10% to znači da se dobro radi. dakle ako je žalbi odnosno dalje upravnih sporova odnosno šta i je ispod 10% na rješenje jednog upravnog tijela onda je tema da se dobro radi. Dakle ja ne dvojim da se dobro radi. Jednako tako pogledajte malo obrazloženje ne morate napor čitat ga, ali obrazloženje ovih pet zakona je izuzetno dobro napravljeno. Mi smo imali prošli tjedan u raspravi jedan zakon o kojem smo raspravljali cijeli dan, obrazloženje tog zakona je bilo na 2,5 stranice. Obrazloženje ovog je izuzetno dobro napravljeno, zašto, zbog čega, kako tako da ja uz ove male kritike ali to shvatite dobronamjerno zaista i pohvaljujem obrazloženje ovih zakona i bilo bi bolje da više zakona ima takvo obrazloženje jer on ima rijetki su saborski zastupnici iako ih imamo, onog renesansnog tipa da se razumiju u sve. Ali ima saborskih zastupnika koji imaju određene tema, a možda ih ove teme i zanimaju pa uvijek je dobro pročitati obrazloženje jer iz obrazloženja možete vidjeti neke druge stvari. Zaključno, riječ je o pet zakona, riječ je o zakonima koji se zapravo usklađujemo sa opće upravnim postupkom, riječ je o nečemu što će za ovaj Sabor proći tri puta pa imamo i to i riječ je o nečem što mi u klubu GLAS-a i HSU-a činimo kao korak naprijed i dobro je da se ide korak naprijed i dobro je da što prije dobijemo i dobro je da naši građani dobiju sigurnost jer na ovaj način i ono što je i moje iskustvo ta žalbena vijeća se rijetko sastaju nekako čudno odlučuju i oni su još dodatni teret jer i financijski teret su. E sada zašto se odlučilo da još malo kažem iako sam rekla da sam pri kraju, ali to vam je uvijek najopasnije kada vam netko kaže imam samo rečenicu, dvije onda ko Krleža pa rečenicu dvije, dvije stranice. Upravno sudovanje, e sad, dio ono što moramo znati da kod nas na sudovima u principu rade pravnici bez želje da nešto komentiram, ali oni imaju i još jedan problem, problem kada dobiju neke nove situacije, novi predmet dok se ne ustabili pravna praksa. I meni se čini bez obzira na sve da je dobro da se odlučilo da to bude na jednom sudu i da taj sud ustanovi pravnu praksu, a onda kada se ustanovi i kada se vidi onda više neće biti problem da ide na druge sudove jer ovako će dobili i u ovom slučaju različite prakse na različitim sudovima to je ono što kada govorimo o hrvatskom pravosuđu i što nas cijelo vrijeme tišti, a to je da dobijemo različite pravne prakse ovako je na određeni način sigurnost da će se na isti način suditi. I sad tu dolazimo do tema merituma, ja iz prijedloga ovoga zakona, zapravo čitam, da je uvijek u meritumu ne ulazi se ni u, ono kad je bilo žalbeno vijeće odnosno, tužbe, da se nije ulazilo, da je netko bolji, ovakav ili onakav, nego se je uvijek ulazilo u proceduru. I ja ne dvojim da će se na upravnim sudovima, vezano uz proceduru, to odlučivati na način na koji to treba. Dakle, mi ćemo podržati i nekako je zamolba predlagaču, dajte šti prije završite tu priču i da imate jasnu, pravnu situaciju, vezano uz ovih 5 zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Anki Mrak Taritaš, na ovoj raspravi. Imamo nekoliko replika, poštovana kolegica Vesna Bedeković. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice Mrak, sa zanimanje sam vas slušala i podupirem ovaj način, na koji ste vrlo sažeto razložili dakle, sve ovo u čemu danas govorimo i podupirem i potpuno se slažem s vama da je ovo trebalo riješiti što prije. I dobro je da o ovome raspravljamo objedinjeno i danas, dakle, ovih 5 ukupnih zakona. 3 osnovna razloga, prije svega, žalbeno vijeće je u formi u kojoj su sada, doista, ili teško funkcioniraju ili uopće ne funkcioniraju i s time se moramo složiti. Nadalje, ono što je po meni, prilično veliki problem, je da doista nemamo dovoljan broj stručnjaka i teško ih je regrutirati. Dakle, prije svega, teško i ponekad ima puno problema sa imenovanjem predsjednika, zamjenika, samih članova, a mislim da nije nevažno, ni istači, da u praksi postoje brojni problemi, koji su vezani uz mogući neizravni sukob interesa. Dakle, ljudi koji su imenovani u žalbeno vijeće i ono što mislim da je, da ste dobro primijetili, da i ovako i onako u najvećem broju slučajeva, nakon odluke žalbenog vijeća, i ovako i onako se ide na upravni sud, dakle, bilo na prvi ili na drugi stupanj. I naravno da je praksa ukazala na poteškoće, a zapravo zakoni su tu da poboljšavaju praksu i u tom smislu, mislim da upravo određivanje nadležnosti, samo jednog suda za predmete iz područja prava intelektualnog vlasništva, prije svega će donijeti ujednačavanje sudske prakse, dakle, specijaliziranju za pojedine slučajeve, koja u svakom slučaju kao rezultat našim građanima mora dati veću pravnu sigurnost, tako da u potpunosti se slažem.
Zahvaljujem kolegici Bedeković. Odgovor kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Kolegice Bedeković, zaista kad se rade izmjene i dopune zakona, mi moramo znati zašto to radimo. Mi smo često skloni raditi izmjene i dopune zakone da bi ih radili. U konkretnom slučaju, točno znamo zašto to radimo. Znamo da za pravo pojednostavimo život našim građanima. Mi smo stručnjaci, ja bih rekla na ovim podnebljima, kako nešto zakomplicirati. A kad komplicirati? Kad baš niste sigurni. Pa onda bolje da iza vas odluka bude još jedanput, pa drugi put, pa treći put. I zato su nastala žalbena vijeća. Ja to uvijek govorim iz vlastitog iskustva. Ja sam iz vlastitog iskustva prošla tu priču i svi smo se olako odlučili za žalbeno vijeća, pa neki žalbena vijeća budu tu, pa da mi imamo sigurnost. No, međutim, mi iza toga imamo sudovanje, kroz 2 stupnja, na što smo morali, dakle, to nije bila naša želja, to je bila želja, gdje je EU, tražila da se usuglasimo sa zakonodavstvom. I sad, umjesto da bude propulzivnije, da bude sve zajedno, mi sad iz vlastite nesigurnosti smo uveli žalbena vijeća. I što nam je dovelo žalbeno vijeće? Da nemate ljude, da te ljude morate platiti, da vam nitko neće, jer uvijek, kažem, neću biti u žalbenom vijeću, možda ću biti s druge strane i zapravo, umjesto, uveli ste još dodatnu nesigurnost. Ono što trebamo zaista težiti u zakonodavstvo, da bude jednostavno, da bude provedivo i da idemo zapravo in favore našim građanima, pa to nam je osnovna zadaća. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Taritaš na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice Mrak Taritaš, kao i uvijek, vaša rasprava se bazirala na tome, što zapravo će ovaj zakonski prijedlog omogućiti, koje ćemo imati koristi, koliko je primjenjivo u praksi. Vi ste u punom pravu, kad govorite da i ovaj, izmjena ovog zakonodavnog okvira utječe direktno na efikasnost, ne samo postupaka ovdje u području žalbi, na odluke koje donosi Državni zavod za intelektualno vlasništvo, već općenito ovakav zakonska izmjena može utjecati na broj patenata. I gledajte u Americi se 2015. g. kada je došlo do ozbiljne izmjene zakonodavstva u području patenata, došlo je do naglog porasta broja patenata. To ne treba zanemariti. Mi smo u odnosu recimo na Švicarsku, po broju patenata na milijun stanovnika, znate koliko 27 tisuća posto puta niži. Znači oni imaju 892, a mi imamo 3,2 prema izvješću Europskog patentnog ureda. Hrvatska je od 48 rangiranih zemalja, tek na 41 mjestu. Znači i ova promjena zakonodavstva mora ići u tom smjeru da poveća i broj patenta i broj inovacija u Hrvatskoj, jer to je put ka napretku i hrvatskog gospodarstva i općenito pozicije hrvatske u gospodarskom smislu, na kratki Europe. I još jedna degresija, u 2/3 patenata u naprednim državama, rade vam velike kompanije, inovacije, 2/3 pazite, 1/3 samo mali poduzetnici. Kod nas je situacija posve obrnuta. Kod nas velike kompanije vam jako malo ulažu u inovacije. Znate zašto? Zato što imaju monopol na tržištu. Uzmite javna poduzeća kod njih mali broj inovacija, osim, eno, ja mu ne znam ime i prezime, čovjek u HEP-u koji je napravio izuzetnu inovaciju, koji je u svom poduzeću uštedio znatne financijska sredstva i to naravno bez naknade. Hvala.
Zahvaljujem kolega Žagar. Odgovor kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo kolega Žagar, vi ste u svojoj replici se zapravo dotakli suštine. Vi, mi moramo stvoriti kroz naše zakonodavstvo jasan pravni okvir. Čim nema jasnog pravnog okvira onda tu nastaje niz nedoumica i niz pitanja i zato je dobro da je ovako i zato je dobro da odlučuje jedan sud jer na taj način vi stječete jednu pravnu praksu kroz neke izmjene. Sljedeće se može odlučiti da budu i drugi sudovi, ali morate to tako napraviti. Ja moram priznati da mene uvijek žalosti kada čitam na kojem je mjestu Hrvatska vezano uz niz stvari, pa recimo vezano uz obrazovanje odraslih smo uvjerljivo na zadnjem mjestu. Pa smo imali prilike vidjeti da zakon koji je bio prošli tjedan gdje je potpredsjednica Vlade Dalić govorila o tom zakonu gdje je 3% EU se odlučila da 3% BDP-a bude za podršku inovacijama i svemu, Hrvatska je na 0,85 sa željom da dostigne nekakvih 1,5%, a EU na 2,3%. Dakle to je niz stvari koje nas žaloste. Ali meni se čini da svim zakonima mi trebamo ići u smislu da to na određeni način idemo korak naprijed. I ja ovo zaista čitam ko korak naprijed i tako sam i diskutirala i apsolutno treba dati podršku, samo treba malo, malo brže neke stvari. Hvala.
Zahvaljujem kolegici Mrak-Taritaš na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala kolegice TAritaš. U vašoj raspravi ste istaknuli postupak donošenja zakona odnosno kako je to teklo još od Oreškovićeve vlade i kada usvojimo ovaj zakon, a vjerujem da ćemo svi više-manje biti suglasni, postavlja se pitanje kako će to pomoći u ključnim stvarima, a to je da povećamo broj inovacija, da Hrvatska ne bude po inovacijskom kapacitetu 122 zemlja svijeta i na koji način omogućiti hrvatskim tvrtkama i poduzetnicima da budu bolji u inovacijama. Ključ ne leži u upravnim postupcima i odgovor ne leži u upravnim postupcima, odgovor leži u većem angažmanu ne samo države nego i poduzetnika i zaposlenika jer Hrvatska ima najveći problem u tome da poduzetnici vjerojatno i nedovoljno angažiraju svoje zaposlenike kako bi se povukle i unaprijedile inovacije. Tu naravno ima veliki utjecaj javni sektor kao što je rekao kolega maloprije. Javne tvrtke vrlo rijetko posežu za time u javnom sektoru u našem gotovo pa najvećim tvrtkama se vrlo malo radi na tome, malo se motivira ljude, ne pokuša ih se stimulirati da doprinesu inovacijama u samoj tvrci jer ukoliko nema inovacija ne može biti svrha sama po sebi. Inovacija mora biti u službi promjena u gospodarstvu i društvu. Znači toga u Hrvatskoj premalo ima, premalo se u to ulaže, premalo se potiče, premalo se govori o tome i naravno da je tu najveći problem i naravno da to neće riješiti izmjene ovih nekoliko zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Maras. Odgovor kolegica Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, ja se s vama apsolutno u tom pogledu mogu složiti. Dakle mi možemo imati odlične zakone, možemo imati i tim zakonima jasno definirano upravno-pravne procedure, možemo imati to sve na papiru, može odlično funkcionirati, no međutim ono što mi moramo promijeniti, a to su naša promišljanja i način na koji se odnosimo prema svemu tome zajedno. Kada je riječ o problematici koja između ostalog je definirana ovim zakonom, ja bi ukazala na dvije činjenice i voljela bih da se svi malo zamislimo na te dvije činjenice koje su obadvije bile prošli tjedan. Jedna je činjenica bila gdje su se sastali župani i rekli da treba biti poseban fond iz kog bi bila naknada štete vezano uz projekte EU za nenamjerne greške koje naprave županije. Dakle unaprijed znaju da će raditi nenamjerne greške i trebaju jedan fond iz kog će se to refundirati. A druga tema je bila već spomenuti zakon koji je bio prošli tjedan u raspravi kojim je rečeno, dakle ja ću to malo prepričati, a rečeno je sljedeće, vi aplicirate vezano uz određene inovacije pred Ministarstvom gospodarstva, napravite projekte dobijete po tom projektu, povučete sredstva iz EU i u jednom trenutku EU odluči da u projektu je nešto krivo i vi mora vratiti novce poduzetnik koji je zapravo aplicirao. Pri tom poduzetnik je dobio i taj projekt je realizirao zahvaljujući ministarstvu. Dakle obaveza ministarstvo, ministarstvo je moglo procijeniti projekt krivim. Što drugim riječima koju usporedbu hoću napravit? Kada smo uvodili žalbena vijeća nismo do kraja bili sigurni pa smo uveli žalbena vijeća kao jedan osigurač. Sada nismo do kraja sigurni da ćemo dobro raditi i aplicirati pred EU i povlačiti sredstva pa sada ćemo tu odgovornost prebaciti na nekakav fond odnosno na one koji će dobiti sredstva od EU i to nije dobro.
Zahvaljujem kolegici Mrak-Taritaš na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena kolegice. I mi iz HSS-a i ja osobno se s vama slažem da treba ubrzati proceduru donošenja ovih pet zakona jer osim što se na određeni način usklađujemo sa europskim zakonodavstvom, podržavamo svaki novi zakon koji ide u pravcu poboljšanja položaja naših obrtnika, poduzetnika, gospodarstvenika na tržištu i sigurno da treba čim prije ove zakone usvojiti koji bi trebali biti alat našim obrtnicima i poduzetnicima da više ulažu u nova znanja, inovacije u zaštitu svojeg intelektualnog vlasništva u patente jer će to sigurno doprinijeti gospodarskom razvoju RH koje i što je nama nadam se svima cilj. I sigurno da treba smanjiti te procedure, olakšati ovaj zakonodavni okvir prema obrtnicima i poduzetnicima jer nije problem velika i mala poduzeća gdje oni imaju i pravne službe i stručnjake koji ih u tome prate. Problem je kada jedan obrtnik ili OPG ili mikro poduzetnik dođe do neke ideje da inovacije treba patentirati svoj proizvod, često nema dovoljno pravne pomoći na terenu i zbog toga evo i repliciram jer znam kakva je situacija na terenu pogotovo da u slabije razvijenim krajevima nemate ni u obrtničkoj komori ni u gospodarskoj komori dovoljno pravnih znanja da pomognu stručnjacima, zato bi trebalo ministarstvo osmisliti kako ta znanja transferirati na teren kad neki obrtnik ili poduzetnik ima ideju da mu pomognu da patentira svoj proizvod. I s druge strane ono što nam također nedostaje, kad već uspije u ovoj pravnoj proceduri, problem je plasmana tog proizvoda na tržište, tu je Hrvatska isto na začelju u odnosu na europsku zajednicu i tu moramo osmisliti kvalitetnije modele da sufinanciramo tog obrtnika ili poduzetnika i da mu pomognemo da on taj svoj proizvod razvije u Hrvatskoj a ne da ga nosi izvan Hrvatske. Evo hvala.
Zahvaljujem, kolega Vlaović. Odgovor kolegica Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega, upravo tako. Tu je i kolega Maras spomenuo neke teme koje su izvan okvira ovog zakona ali dobro da ih je spomenuo i da se na to može odgovoriti. Ono što mi trebamo uopće u načinu funkcioniranja promijeniti, trebamo promijeniti taj odnos nekakve javne uprave prema građanima. Vrlo često je taj odnos baziran na situaciji „evo sad smo mi tu i sad netko dolazi i sad bi taj netko nešto pitao i nešto gnjavio“. Sva javna uprava mora biti servis svojim građanima, ona je financirana iz proračuna, financirana je od tih građana i u tom smislu se treba promijeniti i način postupanja. Dakle, ovo je jedan okvir u kojem ćemo nešto napraviti propulzivnije ali zaista ja se slažem, imate tvrtke koje imaju pravnike i koji apsolutno mogu reći … [[Govornik se ne razumije.]] međutim pojedinac se osjeća kao u Kafkinoj knjizi, ide od vrata do vrata, svaki put kad mu netko nešto napravi i on kaže „dobro, napravit ću“, netko kaže “potpiši se zelenom olovkom“, potpiše se zelenom olovkom, drugi put se treba, ja karikiram, potpisati ljubičastom olovkom. Ono što trebamo napraviti pomak je da cijeli rad i sve procedure moraju biti otvorene i transparentne. Dobro je to činiti na web stranicama, ali dobro je to činiti i nekakvom edukacijom, jedanput u 6 mjeseci, jedanput u godini danas, reći „bit će okrugli stol na tu temu“, znate neće doći svi, ali Hrvatska je tako mala zemlja i nas ima nešto preko 4 milijuna i svako tko će ući u tu priču će naći nekog tko je bio pa mu može nešto reći. Dakle, ovi zakonodavni okviri će zaista nešto pojasniti, ali ponavljam, možemo imati savršene zakone no međutim zakone provode ljudi i tu je zapravo uvijek ključ problema. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Mrak-Taritaš na odgovoru. Prije nastavka rasprave na galeriji su nam se priključili učenice i učenici OŠ „Alojzija Stepinca“ iz Zagreba, pozdravljam njih i njihove učitelje i želim im dobrodošlicu i ugodan boravak u Hrvatskom saboru. [[Pljesak.]] Hvala lijepo, nadam se da će puno toga dobrog čuti u našem Hrvatskom saboru. Prelazimo na slijedeću pojedinačnu raspravu, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Puno je toga rečeno i kao i Klub zastupnika SDP-a i ja ću podržati izmjene zakona, ali moram još jednom istaknuti da inovacije same po sebi ne smiju biti svrha same sebi nego moraju biti u službene promjene i društva a najviše gospodarstva jer ono omogućuje da se naše društvo može kvalitetno mijenjati. A o čemu govorimo kada u Hrvatskoj se za inovacije izdvaja samo istraživanje i razvoj, samo 0,84% BDP-a? To je nedostatno, to je bi čak rekao ni ispod prosjeka nego na dnu zemalja EU-a ili ima nekoliko zemalja koje izdvajaju slično, ali daleko od zemalja poput Švedske koja izdvaja 3,25% ili Austrije koja izdvaja 3,09% BDP-a. I onda se mi čudimo u Hrvatskoj kada povezivanja inovacija i gospodarstva gotovo pa nema, kada je gospodarski rast relativno nizak u komparaciji sa zemljama s kojima bi se htjeli uspoređivati pogotovo kada govorimo o nominalnom BDP-u odnosno koliko je naše jako gospodarstvo po stanovniku, znači toga jednostavno ne može niti biti niti se to tako može uspoređivati dok god je ulaganje u istraživanje i razvoj na razini 0,84% BDP-a u 2016. godini. Ukoliko se mi želimo kao gospodarstvo, kao ekonomija posvetiti industrijama gdje je glavno težište ne na visoko dodanoj vrijednosti nego na velikoj ulozi rada, onda je ovo dovoljno, ali onda nećemo imati visoku razinu BDP-a po stanovniku u RH i nikada se nećemo moći niti blizu komparirati sa zemljama poput Austrije, Švedske, Njemačke itd. Što se tiče našeg kapaciteta odnosno inovacijskog kapaciteta, Hrvatska je na vrlo lošem 122. mjestu u svijetu, a jesan od glavnih razloga je po tome da je angažiranost ljudi zaposlenih u tvrtkama što nije njihova krivica nego je krivica društva koje se nije tako orijentiralo je 140 od 141 zemlje koja se mjerila i to je nešto što je za nas vrlo poražavajuće. S druge strane, nešto bolje stojimo na globalnom indeksu inovacija, tu smo 42. jer se tu mjeri 7 parametara i ono šta nas tu najviše diže je u zadnje vrijeme rastuća IT industrija odnosno jako puno tvrtki koje se ovdje otvara i koje svakim danom sve više i više pokazuju prisutnost na hrvatskom tržištu odnosno na svjetskom tržištu i tu smo dosta odmaknuli. Ja mislim da bi tu također trebali u budućnosti pokušati dati što veću podršku tim tvrtkama, jer tu upravo zaposlenici stvaraju inovacije, nove proizvode i tu je ono šta je najviše vidljivo, povezano između onih koji rade i onih koji prodaju na kraju te usluge, odnosno, tvrtki koje stvaraju dodanu vrijednost. I zato je dobro da idemo u izmjene ovog zakona i zato je dobro da se taj upravni dio možda malo smanji, ali puno važnije bi bilo, dame i gospodo da se posvetimo tome kako da potičemo ljude, da angažiraju svoje zaposlenike, da stimuliramo primjerice tvrtke sa oslobođenjem poreza nekih doprinosa, ukoliko njihovi radnici rade upravo na inovacijama. Recimo, zašto ne bi bio prijedlog da se radnici, koji provode radno vrijeme na poslu, unaprijeđena proizvoda i razvoju novih proizvoda u tvrtki oslobode u potpuno doprinosa na plaće, znači da na taj način pokažemo direktnu pomoć našim tvrtkama i da se tu poveća ja bi rekao, utjecaj države i utjecaj zakonodavstva na veću količinu inovacija u Hrvatskoj. Sa druge strane, nažalost, kolegice i kolege, kada imamo neke negativne primjere, e tu smo onda vrlo inovativni. Vrlo inovativni smo kad se nađe neka prilika za na brzinu zaraditi novce, kao što se našlo oko Agrokora, gdje onda iz Škegrinog inkubatora, Martina Dalić i Ante Ramljak, smisle očito brzo zakon, koji omogući nekolicini tvrtki da zarađuju 250000 kuna tjedno. To je isto inovativnost, koju zbilja posjeduju, neki, nažalost, posjeduju neki u HDZ-u, nisu svi takvi i meni je žao što je to tako, koji kada se stvori mogućnost da zakonskim rješenjem omoguće svojim bližim prijateljima, poslovnim suradnicima, kompanjonima, da zarade milijunske iznose, to iskoriste u HIP-u. Ta inovativnost, se pokazala kod Martine Dalić i Ante Ramljaka nevjerojatno. To nije pozitivan društveni tok, to nije ono što nam treba i takve inovativnosti treba izbjegavati i ja se nadam da će premjer Plenković takvu vrstu inovativnosti Martine Dalić i Ante Ramljaka sankcionirati. To čekamo sada već 8 dana, ali očito, inovativnost, Martine Dalić je još uvijek Andreju Plenkoviću vrlo važna, a ljudi iz tjedna u tjedan i dalje zarađuju po 250000 kuna, dok zaposlenici Konzuma odlaze i zarađuju nekoliko tisuća kuna, male plaće, 3, 4 tisuće kuna, male plaće, koje se krvavo narade, da bi se prehranile sebe i svoje obitelji. I sada, evo, pokušavam pokazati kako u državi inovacije, sa jedne strane ih ne stimuliramo, kada se radi o onim društveno korisnim u tvrtkama, novim proizvodima, itd. … [[Govornik se ne razumije.]] 0,85% BDP-a se ulaže u tom dijelu. Ali, kada treba stvoriti 2009., 2010. zakon ili odluku o fondovima gospodarske suradnje, evo opet ovdje iste te ekipe koja smišlja način kako zaraditi novce. I sa druge strane 2017. kada se otvorila kriza o Agrokoru, odmah se angažiraju u nekoliko dana, nevjerojatna je ta brzina, inovativnost, kojom oni smišljaju zakone i mogućnost, da kažem, pajdaši, kompe, bližnji, zarade milijune i milijune kuna. I ja vas molim, nemojte podržavati, kolege i kolegice zastupnici, pogotovo vas iz HDZ-a, nemojte više podržavati takvu vrstu inovativnosti, jer to ljudi tamo rade u vaše ime. Nemojte to podržavati. Još jednom dajem podršku kolegama koji su predložili ovaj zakon, jer mislim da je to dobra vrsta inovativnosti, da se ubrzaju procesi i procedure. Ali, još jednom upozoravam i molim sve ovdje, nemojte podržati inovativnost Martine Dalić da smisli zakon kako bi neki brzo zaradili novce, kada se sljedeći put stvori za to prilika. Evo, to vas molim i nadam se i vidim po vašim pogledima da ste i vi toga svjesni, da će evo, Borić klima glavom, neće to dopustiti više nikada, običaje i vjeruje da će to tako i biti. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem kolega Maras, članak 238. je propisao da moramo govoriti o temi, vi ste to lijepo zaobišli, ja vas molim, da ubuduće nisam vas htio prekinuti jer niste jedini koji malo iziđe sa kolosijeka, ali ja vas molim da ubuduće govorite o temi rasprave. A isto tako vas molim, kao što sam molio i prethodno, kolegice i kolege zastupnike da nikoga ne omalovažavate sa svojim riječima, niti bilo kojeg zastupnika i zastupnicu, niti klub bilo koji pojedinačno. Hvala vam lijepo, nadam se da ćete uvažiti moj apel. Imamo povredu Poslovnika, poštovana kolegica Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, budući ste vi izrekli opomenu, ja odustajem, jer sam htjela isto tako upozoriti da je kolega povrijedio članak 232. i čl.238. Poslovnika jer je izašao iz teme.
Zahvaljujem nisam izrekao opomenu, samo sam lijepo upozorio i zamolio kolegu Marasa da ubuduće se kloni takvih izričaja i ponašanja. Prelazimo na replike, poštovani kolega Davor Vlaović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Maras, još jednom ponavljam da podržavamo donošenje ovih 5 zakona, da se na taj način stvori jedan kvalitetan alat, za stvaranje poduzetničke klime, za razvoj inovacija i da dignemo gospodarstvo. Ali, slažem se i s vama da neće sam zakon tome doprinijeti, da treba više ulagati u ovaj sektor, pogotovo u nova znanja, tehnologije, inovacije i zaštitu patenata i pomoć našim obrtnicima i poduzetnicima. I želio sam evo, još jednom istaknuti, da smo po ovom izdvajanju iz državnog proračuna u RH, na začelju u Europi, ali naši inovatori, na izložbama redovito osvajaju visoke nagrade i treba im čestitati i biti uz udruge inovatora koji djeluju u RH. I još jednom ponavljam da bi s državnog nivoa trebalo spustiti ta znanja i financijsku pomoć ili putem obrtničkih i gospodarskih komora ili putem državnih tijela i lokalne i regionalne samouprave da budu partneri udrugama inovatora u ovom poslu. A obzirom da ste spomenuli da u Hrvatskoj rastu broj inovacija u IT tehnologijama, evo jedan novi primjer kako smo inovativni. Primjerice JANAF je na javnom pozivu za izgradnju spremnika za plin, to je uglavnom metaloprerađivački proizvod posao povjerio na natječaju IT tvrci jednoj i jednoj tvrci u konzorciju koja radi staklene fasade. Vidite kako smo inovativni. Tvrtka Đuro Đaković koja je godinama radila te spremnike ima znanja, radnike i tehnologiju nije mogla proći na natječaju, a inovativno je što se na upit novinara odgovara da su ove dvije tvrtke iz IT tehnologije i stakle fasade predložile svu potrebnu dokumentaciju i reference da dobiju ove poslove, evo kako se brinemo o strateškoj firmi od posebnog interesa i radnim mjestima u Đuri Đakoviću, ali raste nam IT tvrtke i tehnologije i inovacije u Hrvatskoj pa evo nadam se da će to svi pozdraviti. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Vlaoviću. Odgovor kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Niste napomenuli u vašoj replici nešto što je vrlo bitno za reći. Znači ta IT firma je povezana sa ministrom jednim u hrvatskoj Vladi i niste još spomenuli jednu stvar da vidimo da su se registrirali i za održavanje dronova ili čak aviona. Znači bitno je pratiti tko šta radi i zašto radi i zato sam vam rekao ne treba biti inovativan u tom dijelu gdje iskoristiti šansu da se nekome s kim si povezan ako si u vlasti pomogne. To nije dobra vrsta inovativnosti, nažalost to vidimo sada u praksi. A što se tiče Đure Đakovića nevjerojatno mi je to. Znači tvrtka u Slavonskom Brodu koja treba posla ne može ostvariti posao, još je i povezana s državom u državnom vlasništvu ne može ostvariti posao sa JANAF-om, ali tvrtka privatna koja se bavi ovim što ste vi rekli dominantno i koja to nikada nije radila ulazi u posao i na taj način izbija i referencu ovim tvrtkama koje su to radile, a s druge strane zaposlenost u Slavonskom Brodu i sami ste svjesni kako je i na taj način sigurno ne pomažemo niti lokalnoj zajednici. Zato to jednostavno ljude bode u oči i ja se nadam da se takve stvari neće dešavat više.
Zahvaljujem gospodinu Marasu na odgovoru. Sljedeća replika poštovani kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Maras. Dakle u potpunosti ste u pravu. Količina novca koji se ulaže u inovacije i razvoj u RH je preniska i to onda uzrokuje na kraju krajeva i ono što nam je cilj, a to uzrokuje da ne možemo ostvariti prije svega gospodarski rast, porast izvoza, povećanje broja radnih mjesta i povećanje prosječne plaće. Ovo što sada govorim ne govorim čisto replike radi već ovo je na temelju podataka koje je iznio Europski patentni ured i EU za intelektualno vlasništvo. Naime, istraživanje je pokazalo da 42% ukupne gospodarske aktivnosti u EU vrijednosti gotovo 5,7 milijuna eura godišnje stvaraju industrije koje se intenzivno koriste pravima intelektualnog vlasništva, a približno 38% svih zaposlenih u EU 82 milijuna radnih mjesta izravno ili ne izravno potiče iz industrija koje se iznadprosječno koriste pravima intelektualnog vlasništva. U izvješću se također navodi sa se prosječne plaće u industrijama koje se intenzivno koriste pravima intelektualnog vlasništva više od 46% nego u drugim industrijama. I samo još jedan podatak, društva koja intenzivno koriste dizajnima generirala s 18% BDP-a EU-a i ostvarila 38,7 milijuna radnih mjesta. Dakle ulaganje u inovacije i razvoj je izuzetno važno i naravno postavljanje pravne regulative jer u RH onog trenutka kada oni koji znaju, mogu budu zauzeli ključna mjesta i u ovom društvu na kraju krajeva i u gospodarstvu tada ćemo imati napredak. A ovo što ste vi govorili u zadnjoj replici, da tako kažem slikovito, dajte mi dobar ugovor da vidite kako ću biti pozitivan, naravno ugovor u poslovanju sa državom. I danas naši poduzetnici su uglavnom uspješni poduzetnici onog trenutka kada posluju sa državom i kada dobiju dobre ugovore.
Zahvaljujem kolegi Žagaru na replici. Odgovor kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Rekao sam kolega Žagar, nije slučajno švedsko gospodarstvo i jedna zemlja koja ima desetak milijuna stanovnika, je veća duplo od Hrvatske ali nije to globalna kako bi rekao, sila i ekonomija koja sama po sebi svojim tržištem omogućuje svojim tvrtkama da naprave neke iskorake. Ali vidimo koje tvrtke dolaze iz Švedske. I to je sigurno povezano s time da su shvatili ljudi da jedino inovativnošću, konkurentnošću, produktivnošću mogu napraviti iskorak i zato kažem nije slučajno da iz takve zemlje dolazi ne znam IKEA ili još neke druge tvrtke poput Ericssona i drugih. Tako da sa ste strane moramo vidjeti zbog čega Hrvatska ha dobro, nije sada samo problem Hrvatske to šta izdvajamo 0,84, ali to je jedan od problema zbog čega naše gospodarstvo ne sustiže razvijena gospodarstva i zbog čega nismo konkurentniji i zbog čega neke zemlje koje su je puno lakše je rasti po višim stopama ukoliko vam je gospodarstvo slabije razvijeno nego ukoliko je visoko razvijeno. I zato dosta često zavarava ova igra postotaka rasta BDP-a gdje se hvale naši pogotovo članovi Vlade sa 2, 3% i onda se uspoređuju sa Njemačkom. Da, kada je razina niska 2, 3% je puno manje nego kada je razina visoka i puno teže je ostvariti tih 2, 3% kada je razvijenost gospodarstva visoka. Znači mi bi se trebali uspoređivati sa zemljama koje imaju sličnu razvijenost gospodarstva, primjerice jedna Rumunjska ima rast od 7, 8% godišnje. Znači s te strane bez višeg ulaganja u inovacije toga sigurno neće biti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodinu Marasu na odgovoru. Završna riječ u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Uvažene dame i gospodo, naša zemlja bi trebala patentirati način kako nedužnom čovjeku uzeti milijun kuna. Naime, vjerovali ili ne, u Hrvatskoj je to moguće i predlažem da oni koji omogućavaju takvo što, da slobodno se jave u Zavod za intelektualno vlasništvo i da patentiraju taj model. Radi se o slučaju zamjenika urednika Večernjeg lista kojeg je kriminalac ovršio odnosno blokirao za skoro miliju kuna zbog teksta kojeg nije napisao. O čemu se radi, Mislav Šimatović 2014. saznaje da je blokiran i nije mu jasno što se događa, odlazi na FINA-u i tamo se kaže nalazi u Kafkinom „Procesu“. Naime, svojedobno je bio urednik Nacionala i jedan čovjek koji je bio optužen za kriminal, on se zvao Vullnet Sedolli, on je tamo u Nacionalnu stavljen u kontekstu da je dio kriminalne skupine koja operira na Rijeci i Kvarneru, i sad što se događalo? Događalo se to da je taj čovjek za kojeg je bilo napisano da je kriminalac, on je tužio Nacional i tvrdio je da on nije kriminalac i sud je rekao da mu trebaju objaviti ispriku. Za svaki dan kad isprika nije bila obavljena, kazna je bila 2 000 kuna za glavnog urednika, međutim što se dogodilo? Došlo je do rošade u Nacionalu i u trenutku kada je Mislav Šimatović ako se ne varam, odnosno evo sad ćemo točno reći, da, Mislav Šimatović postao glavni urednik, on nije znao za postojanje te presude i njemu je svaki dan se obračunavalo 2 000 kuna kazne. Zašto je to bitno? Bitno je zato jer će kasnije taj isti čovjek njega ovršiti za skoro milijun kuna s jednom napomenom, a napomena je da je kasnije taj isti čovjek osuđen pravomoćno kao dio kriminalne skupine, i sad što se događa? Sud je istovremeno donio odluku da je uvrijeđen taj čovjek, da je neistinita informacija o njemu napisana, jedan sud je donio tu odluku, a drugi sud je naknadno donio odluku da je ipak on kriv, da je bio dio kriminalne grupe itd. Međutim, sud onaj koji je donio odluku da Mislav Šimatović mora isplatiti milijun kuna odnosno te zatezne kamate i penale, ne želi srušiti tu presudu i ovaj čovjek, Mislav Šimatović mora platiti milijun kuna, neće nikada izaći iz duga, bit će blokiran do smrti, zašto? Na kraju zato jer je u Nacionalu izašao članak koji je u biti bio istiniti, eto, samo zato. Zato jer su drznuli napisati istinu, istinu koja je pravomoćno dokazana. Znači taj čovjek kojega je tužio za klevetu, šta već, i Nacional, on je na kraju osuđen. Zašto naše pravosuđe štiti interese osuđenog kriminalca a ne novinara odnosno trenutnog zamjenika urednika Večernjeg lista, Mislava Šimatovića? I to vam govori sve o stanju slobode medija, o slobodi novinara i općenito. Jednostavno što god kažete, možete biti utuženi. Čak i kada se igrom slučaja i dokaže da ste bili u pravu, to ne mijenja na stvari, i dalje ste krivi. Da je ovakvo što moguće, nije mi jasno i apeliram na Ustavni sud da ospori ovu ovrhu, da čovjeku omogući dalje normalan život jer ovo je pitanje ljudskosti, ovo je pitanje čovjeka kao čovjeka, zaštite njegovog prava na normalan život koji mu je trenutno zahvaljujući hrvatskom pravosuđu, onemogućen. Hvala vam.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na ovoj završnoj riječi. Kolega Pernar, zaista sam vas pozorno slušao, i uz najbolju volju nisam prepoznao vašim riječima niti jedan detalj iz teme o kojoj raspravljamo a temeljem članka 238. morate govoriti o temi i ja vas zaista molim ubuduće bolje tražite stanku koja će vam biti odobrena pa govorite o aktualnim političkim situacijama, a nemojte zloupotrebljavat institut završne riječi i govoriti o temi koja nema veze s ovom što raspravljamo, hvala vam lijepo. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem državnom tajniku u Ministarstvu znanosti i obrazovanja gospodinu Matku Glunčiću i ravnateljici Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo gospođi Ljiljani Kuterovac na obrazloženjima. Glasovat će o ovoj točki dnevnog reda, odnosno o ovim točkama dnevnog reda kad se za to steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o patentu, prvo čitanje, P.Z. br. 271. predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prvo prihvaća se prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o patentu i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju, da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 120 glasova za, donijet zaključak, kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog odluke o izmjenama Odluke o davanju koncesije za korištenje vodne snage radi proizvodnje električne energije „Hrvatskoj elektroprivredi“ d.d. Zagreb, u HE Zakučac Predlagatelj je Vlada RH na temelju članku 175. Zakona o vodama i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo i gospodarstvo, nadležni Odbor za poljoprivredu. Molim državnog tajnika u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike gospodina Marija Šiljega da nam da dodatno obrazloženje prijedloga ove odluke, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Zastupnički dom Hrvatskog državnog sabora je dana 22. svibnja 1998. godine donio odluku o davanju koncesije za korištenje vodne snage radi proizvodnje električne energije HEP-u iz Zagreba u HE Zakučac u ukupnoj količini od 220 kubičnih metara u sekundi i to na razdoblje od 33 godine, računajući od danas sklapanja ugovora o koncesiji. Snaga postrojenja HE Zakučac je 486 megavata. Sukladno odluci, zastupničkog doma Hrvatskog državnog sabora, tadašnja državna uprava za vode, sklopila je dana 18. ožujka 1999. g. sa Hrvatskom elektroprivredom ugovor o koncesiji za korištenje vodne snage radi proizvodnje električne energije za hidroelektranu Zakučac s rokom trajanja koncesije do 18.3.2032. g. Dana 19.92016.g. društvo HEP proizvodnja d.o.o. iz Zagreba je u ime koncesionara zatražilo izmjenu unaprijed navedenog ugovora o koncesiji na način da se poveća instalirani protok vode u hidroelektrani Zakučac, a postojećih 220 kubičnih metara u sekundi, na 240 kubičnih metara u sekundi, odnosno, instalira snaga se poveća sa postojećih 486 megawata na 576 megawata. Razlog povećanja protoka voda instalirane snage je rekonstrukcija hidroelektrane Zakučac, zamjena dotrajale primarne opreme kao što su turbine, generatori i transformatori, sa onom poboljšanom tehnički karakteristika, a sve unutar postojećih građevinskih obuhvata neizmijenjenih gabarita za koje je koncesionar ishodio građevinsku dozvolu. Kako je navedeno, protok vode instalirana snaga u hidroelektrani Zakučac, propisani su predmetnom odlukom zastupničkog doma Hrvatskog državnog Sabora, tadašnjeg Hrvatskog državnog sabora. Stoga je izrađen prijedlog odluke o izmjenama odluke o davanju koncesija, za korištenje vodne snage radi proizvodnje električne energije Hrvatskoj elektroprivredi, u hidroelektrani Zakučac, kojom se povećava instalirani dotok vode, odnosno, instalirana snaga iste. Sukladno čl. 175. točki 1. Zakona o vodama, odluke o davanju koncesija donosi Hrvatski sabor. Na temelju donošene odluke o izmjenama odluke o davanju koncesije, Ministarstvo zaštite okoliša i energetike će u ime RH sa koncesionarom sklopiti dodatak 1 ugovor o koncesiji. Zbog povećanja protoka i snage u hidroelektrani Zakučac, utvrđeno je povećanje godišnje naknade za koncesiju za 164906 kuna, tako da će ukupna godišnja naknada za koncesiju iznositi 1 milijuna 706 tisuća i 134 kune. Isto tako utvrđeno je i obaveza uplate razlike jednokratne naplate za koncesiju u iznosu od 824 tisuće i 531 kunu. Naknada za koncesiju prihod je državnog proračuna. Slijedom navedenog Vlada RH, predlaže Hrvatskom saboru, donošenje odluke, o izmjenama odluke o davanju koncesija za korištenje vodne snage radi proizvodnje električne energije Hrvatskoj elektroprivredi iz Zagreba u hidroelektrani Zakučac. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom držanom tajniku. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Darko Horvat. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, pa evo, pozorno slušajući sve ove podatke, brojkice koje ohrabruju, nisam imao prilike čuti, možda slučajno ili namjerno, s obzirom da dobivamo, daleko, odnosno, otprilike 10% veći protok vode, obzirom da povećavamo instaliranu snage, na koji način te karakteristike utječu na okoliš unutar kojeg se događa predmetni zahvat. I da li je predmetna aktivnost na području hidroelektrane Zakučac u skladu sa okolišnim dozvolama koju je trebala izdati Vlada RH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Horvatu. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, poštovani kolega Miro Bulj. Nije nazočan, gubi pravo na raspravu. U ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite. OK, gospodin Ivan Vilibor Sinčić. Izvolite.
Hvala vam potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege, kao što smo i čuli od državnog tajnika gospodina Šiljega, danas je na raspravi tema, dakle, prijedlog odluke o izmjeni odluke o davanje koncesije za korištenje vodne snage radi proizvodnje električne energije, konkretno odnosi se na Hidroelektranu Zakučac. I kao što smo čuli u početku, dakle Hrvatska država, još od '90. g. odnosno, njezini pravni nasljednici prije toga, daju u koncesiju vodnu snagu. Ovdje imamo znači proširenje povećanog, instalirano protoka vode, sa 220, 240 metara kubnih, odnosno, pripadajuće povećanje instalirane snage, što će logično i dovesti do povećanja prihoda od koncesija za državni proračun. Prije nego da se gospodin tajnik može pripremiti prije nego idem na svoju raspravu, htio bi samo postaviti nekoliko pitanja. Svojedobno sam pratio izradu strategije, dakle, utjecaja klimatskih promjena, koje je ministarstvo pripremalo, vjerujem da znate o čemu se radi, pa me zanima nekoliko stvari. Dakle, je li razmotren utjecaj povećanja ovog kapaciteta na samu rijeku Cetinu, znači kako će ovo povećanje utjecati na rijeku Cetinu s tim aspektima. Druga stvar, koji su današnji kapaciteti rijeke Cetine, odnosno, govorim dakle, o akumulacijama i protocima, i kakve to veze ima znači sa ovom strategijom koju sam spomenuo, strategija, sprječavanja klimatskih promjena, odnosno, prilagodbe, istina. I treće pitanje, u kojoj mjeri znači je ovaj prijedlog povećanja instaliranog protoka, uzeo u obzir tu strategiju, u svim segmentima. Dakle, što god možete doprinijeti ovoj raspravi, bilo bi izuzetno vrijedno. Što se tiče hrvatske energetike i dokumenta koji su pripadajući, ponoviti ću ono što sam više puta rekao, stanje je daleko od dobroga, stanje je ja bih rekao čak tragično. Pa evo, tako pripremajući se za ovu raspravu, u Narodnim novinama, sam našao svega 2 strateška dokumenta, dakle, 2002. g. je donesena strategija energetskog razvitka RH, 2009.-2020. dakle to je još uvijek aktualna važeća strategija, aktualni važeći dokument, strategija energetskog razvoja RH. Nije više razvitak, nego razvoj. Međutim, dokumenti kao i oni prije, nije se baš pokazao korisnim, niti je nešto puno rađeno po njemu. Evo, primjer, u glavi 6, 3, 4 aktualne energetske strategije u kojoj živimo, stojimo ovako, nuklearni energetski program i onda ispod te glave stoji RH pokreće hrvatski nuklearni energetski program. Nadalje se navodi kako se nuklearna opcija ne može isključiti iz buduće energetske strukture, navodi se kako se ne mogu odgađati pripremne aktivnosti potrebne za donošenje odluke o izgradnji nuklearne elektrane. I navodi se da izgubljeno vrijeme možda neće biti moguće nadoknaditi a ispravna strategija ne sužava buduće mogućnosti razvoja. Isto se navodi da je javna rasprava podržala nuklearnu opciju što nisam baš siguran, pratio sam tada sa 19 godina o čemu se radi. I zadnja stvar, donošenje odluke o izgradnji nuklearne elektrane očekuje se najkasnije 2012. godine. 2012. godine, prije nekih 5, 6 godina trebala je biti donesena odluka o izgradnji nuklearne elektrane, prema strateškom dokumentu koji smo mi donijeli. Znači Vlada sa Saborom je odredila ciljeve, hoćemo to, to, to, to, donijela je dokument, milijuni kuna su vjerojatno potrošeni, tisuće i tisuće radnih sati da se napravi ovakav dokument, da se promišlja u hrvatskoj državi što hoćemo od energetike, koji su nam ciljevi, da bi na kraju svega nekoliko mjeseci nakon donošenja iste sve to bilo bačeno u smeće. Evo vam još jedan primjer, to nije jedini promašaj jer znamo da niti se uopće se krenulo putem nuklearne energetike, ne idem ovdje u raspravu momentalno jer nemam vremena je li to dobra ili loša opcija, ali to je bio cilj. I on je zapisan u dokumentu. I zapisani su i rokovi, od toga nije bilo ništa. Bačeno je novac, bačen je rad. Osim toga, nastavno na ovaj dokument, strategiju, Vlada je donijela zaključak o utvrđivanju prioriteta izgradnje elektroenergetskih građevina koje imam ovdje. Dokument je isto iz tog vremena, potpisala je gospođa Jadranka Kosor. U prvoj rečenici, odnosno drugoj objašnjenja, upravo se poziva na 16. listopada 2009. kada je Hrvatski sabor usvojio novi strategiju energetskog razvitka 2009. do 2020. I u ovom zaključku Vlade utvrđuje se da će slijedeći energetski objekti odnosno građevine biti od prioritetnog značaja za RH. To su redom TE Sisak C, TE Plomin 3, HE na rijeci Savi, Podsused, Prečko, Zagreb-Drenje, odnosno Zagreb na Savi kako se popularno zove, HE Ombla, HE Kosinj, HE Molve 1 i 2, samo to. To je bilo navedeno kao energetski objekti od prioriteta. Idemo sad vidjeti što je od toga napravljeno. Od Plomina 3, znamo u kojoj je to situaciji, Zagreb na Savi, jel' vi vidite neke elektrane, išta da se radi, ne. A 2020. je vrlo blizu. Od Omble se odustalo, Kosinj počinje 2019., Molve 1 i 2, to je zanimljiv slučaj. Pomoću ESPO konvencije pošto je Drava granična rijeka, i Mađarska ima utjecaj na te projekte, već je bio planiran projekt Novo Virje međutim Mađarska je odlučila to blokirati, odustati od te priče i tako je HEP bacio 30 milijuna eura vrijedan novac koji je uložen u dokumentaciju, projektiranje tog objekta kao i radni sati, dakle bačenu su jer od elektrane Novo Virje nije bilo ništa. I onda su priču malo umanjili Molve 1 i 2 gdje opet Mađarska nas može blokirati, mi i dalje idemo tim putem jer to nam je valjda eto dio strategije, međutim kao što je poznato je Regionalni park Mura-Drava-Dunav, UNESCO-v prekogranični rezervat i upitno je hoće li ikada išta biti od toga. Da sumiram, u strateškim dokumentima koje smo donijeli ili smo odmah pogazili sve što smo napisali, od onog što smo napisali, gotovo ništa nismo napravili a ovo što jesmo, debelo, debelo, debelo kasni. Pa sam pitao o svim ovim pitanjima vašeg šefa gospodina Tomislava Ćorića kad je došao na Odbor za zaštitu okoliša čiji sam član tražiti povjerenje da bi postao ministar zajedno sa gospodinom Plenkovićem, da što on misli o ovoj energetskoj strategiji i o njezinim promašajima, gospodin Ćorić nije mnogo govorio, on se opravdao da je kao strategija donešena baš u vrijeme u krize pa je to malo izmijenilo planove ali kao donijet će se uskoro nova energetska strategija. Ja se stvarno nadam, nisam zlurad, stvarno se nadam da će u ovoj zemlji biti doneseni dokumenti koji će imati smisla, novac koji će biti uložen u njih da neće biti bačen, da radni sati neće biti bačeni, i od čega će građani stvarno imati nešto jer od ovih ovdje papira koje sam naveo to je bože sačuvaj. Što prije nam treba suvisli dokument koji je provediv, ovo je sramota jednostavno. Međutim svijet naravno nije čekao nas, zašto bi nas čekao, svijet je otišao dalje, pa tako moram reći da je u 2013. godini došlo do prekretnici na svjetskoj razini. Te godine otvoreno je 141 gigavat novih izvora energije, dakle novih instaliranih snaga u konvencionalnim neobnovljivim izvorima a 143 gigavata u obnovljivim izvorima energije. Dakle, te je godine došlo do prekretnice, prvi puta je više novih izvora energije otvoreno u obnovljivim izvorima nego u neobnovljivim izvorima, taj trend se nastavio povećavati pa je tako prema podacima Međunarodne energetske agencije 2016. godine čak 2/3 svih novih izvora bilo u obnovljivima izvorima energije. Kod nas su takvi projekti još uvijek u povojima, svojedobno kad je Vlada gospodina Milanovića preuzela vlast, gospodin Čačić je bio veliki lobist ugljena i takvih pojedinih struktura što je dodatno usporilo razvoj obnovljivih izvora energije u Hrvatskoj i razočarala veći dio javnosti koji je pozivajući se na famozni Plan 21 očekivao nekakve promjene u odnosu na nuklearnu elektranu i takve stvari koje je najavljivala prethodna Vlada HDZ-a, i to nismo doživjeli. I tako dok svijet ide naprijed, vrijedi spomenuti evo primjer jedne male zemlje u srednjoj Americi, nama bliske po površini, nama bliske po stanovništvu, Kostarika, čak jedan Hrvat, Francisko Orlić, '42. godine, inače je čovjek s Krka podrijetlom, postao predsjednik Kostarike. Kostarika je nedavno slavila prošle godine, dakle 300 dana od 365 dana oni su dobivali struju iz obnovljivih izvora energije. 2016. godine, 98% je proizvedene struje bilo iz obnovljivih izvora energije, 2014. 99% sve struje je dobiveno iz obnovljenih izvora energije, uglavnom su to hidroelektrane. Naravno nije Hrvatska Kostarika niti ne može biti, Kostarika ima takav geografski položaj kakav ima, ima tropske kiše koje dodatno napajaju odnosno povećavaju hidro potencijal. Međutim, Hrvatska ima svoje posebnosti koje u nekim segmentima pogotovo u solarnim kapacitetima, vjetru, bio masi još jedva da je zagrebla. Inače, još uvijek se smatraju brane, velike elektrane obnovljivim izvorima energije iako postoje neka razmišljanja da bi samo male hidroelektrane bile obnovljive a velike kao imaju preveliki utjecaj na okoliš pa ne bi trebale biti obnovljive ili neobnovljive ili nešto između međutim još uvijek smatramo sve hidro potencijale odnosno njihovo iskorištavanje obnovljivim izvorima energije. Hrvatska je daleko od ovakvih trendova, izgubili smo vrijeme na koje se poziva i sama strategija, znači svijet je otišao naprijed, jasno je, u potpunosti je jasno da su obnovljivi izvori budućnost, u kojoj mjeri će moći zamijeniti fosilna goriva to ćemo još vidjeti, međutim trend je jasan, Hrvatska taj tren ne prati uopće ili ga ne prati dovoljno. Jedna jako zanimljiva stvar što se tiče obnovljivih izvora energije, uzmite recimo za primjer grad Zagreb, 640 kilometara kvadratnih, kada bismo sve te površine, uzet ćemo za primjer ovaj najpoznatiji slučaj solarnih ploča, solarnih mreža, kada bismo sve te površine popločili, iskorištavali energiju sa njih, upitno je u kojoj mjeri bi se grad Zagreb mogao pokriti iz takvih izvora. Zašto? Zato što je grad Zagreb gusto naseljen, na maloj površini imate veliku potrošnju energije. S druge strane gdje imamo malu potrošnju energije, mnogo prostora? Upravo u ruralnim prostorima. Obnovljivi izvori energije, obnovljiva budućnost treba prostora. Nuklearna energija ili termoelektrana energija je velike gustoće. Vi na malom prostoru možda svega par hektara koliko su ta postrojenja možete jako puno energije dobiti. Međutim kod obnovljivih izvora to nije tako, to je energija male gustoće. Trebaju vam velike površine, velika prostranstva da bi dobili neku veću količinu energije. Znači upravo ruralni prostori tu imaju svoju šansu, dajmo ljudima te decentralizirajmo proizvodnju energije jer budućnost je gdje će svatko biti potrošač i svako će biti proizvođač. Velike elektrane, centralizirani sustavi, to polako ide u prošlost a i trend nestaje, već sam naveo u kojem smjeru ide svijet. Znači upravo je to prilika za razvoj i ruralne Hrvatske, treba omogućiti ljudima da u svom prostoru, u svojoj kući, u svojoj dvori, u svome dvorištu da budu proizvođači električne energije, da se priključe na mrežu i to će biti jedan od razloga zašto će oni tamo ostati jer situacija u kojoj se sada nalazimo znamo kakvo je stanje, pogotovo u Slavoniji, Banovini, Kordunu, Dalmatinskoj zagori, ljudi odlaze, nemaju zapravo od čega živjeti a ostaju pusti i prazni prostori. Budućnost upravo treba prostor a još ono što je najvažnije, treba ljude u tom prostoru, zato vas pozivam da se što prije naprave izmjene zakonske i strateške, ne samo u energetskoj strategiji nego i u strategiji očuvanja odnosno prilagodbe klimatskim promjenama. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Ivanu Viliboru Sinčiću na ovoj raspravi. Prelazimo na slijedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Darko Horvat, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Vrlo interesantno slušati neke od ovih današnjih rasprava, pogotovo kad diskutiramo o istim temama, ljudi koji smo i u formalnoj naobrazbi otprilike iste struke. No međutim, nikako da neke političke opcije u našem Hrvatskom saboru konkretno zauzmu i svoj stav. Dakle, lako je biti protiv no međutim kad nemaš svoj stav i ne znaš da li si i za što si za, onda su ovakve tematske rasprave a ovo je jedna od njih, deplasirane, izazivaju polemiku i šteta što danas ovdje nema kolege Marasa, opet bismo siguran sa, skrenuli u problematiku i pitanje Agrokora i nekih eminentnih ličnosti iz naše povijesti koje jesu ili nisu imale prilike pa iskoristile tu priliku za donošenje određenih odluka. Ja ću još jednom zamoliti državnog tajnika, da da li tijeku rasprave ili u svom završnom obraćanju, apostrofira i stavi akcent na pitanje koje mu je evo i kolega Sinčić postavio maloprije, koji su ekološki aspekti povećavanja protoka i povećanja instalirane snage na lokaciji HE Zakučac, koja je za mene jedan od nerijetkih nego rijetko rijetkih, dobrih pokušaja da predmetne i postojeće lokacije energetskoga tipa koje jesu danas u prostornim planovima RH adekvatnije i tehnološki bolje iskoristimo. Nisam čuo u današnjoj raspravi kolege Sinčića da li je njegova politička opcija za nuklearku ili je protiv nuklearke. Bilo bi lijepo čuti stav Živog zida pa bi nakon toga mogli i u jednoj tematskoj raspravi donositi adekvatne odluke toga tipa. Drugo, što nikako nisam čuo u ovome trenutku, a u izlaganju mi se činila rečenica vrlo površna i ne sudi na stol jednog inženjera, zašto neke zemlje imaju perspektivu i mogućnost implementacije i uvođenja obnovljivih proizvodnih objekata u sustav, a neke zemlje ne? Jer kada recimo uspoređujete RH koja danas ukupnog instaliranog kapaciteta ima negdje na razini četiri tisuće megawata, ima ljetnu, a sada već skoro i zimsku špicu negdje na razini 2800 megawata onda je vrlo interesantno slušati problematiku i rasprave koje idu tome da tisuće, tisuće kilowata ili megawata instalirane snage na prostor RH u mrežu, treba biti uključeno u domeni proizvodnje iz obnovljivih izvora. Dakle na katedri energetike na Fakultetu elektrotehnike i računarstva vas uče nečem što je relativno postotno vezano uz temeljnu energetsku proizvodnju i kolege koji predaju te predmete neke proizvodne objekte još uvijek nazivaju alternativnim, dakle ne temeljnim nego alternativnim. I onda u tom jednom energetskom miksu dobivate situaciju da uz određeni postotak temeljne energetske proizvodnje možete u sustav uvesti i efikasno regulirati određeni broj ili određeni kontingent nestabilnih alternativnih izvora. Slušajući priču o Kostarici samo jednom malom rečenicom je rečeno da Kostarika 98% svoje proizvodnje nadomjesti iz hidroelektrana i ja bi bio sretan i zadovoljan da na takav način hidropotencijal može i želi iskoristiti RH. Nemojmo zaboraviti pa je skoro pa davnih dana rijeka Drava počela biti korištena kao energetski potencijal krenuvši od Dravograda u onoj bivšoj državi i zadnja hidroelektrana koja je napravljena i u pogon puštena '87. godine bila je HE Dubrava. Nakon '87. godine RH se usudila i izradila samo Lešće jedan energetski potencijal snage 43 MW i to je jedini energetski poduhvat koji smo od '91. pa do 2018. godine možemo mi sada to zvati u segmentu alternativnih ili obnovljivih ili u segmentu temeljne energetske proizvodnje, ali proizvodni objekt koji smo se usudili započeti dovršiti i staviti u pogonu. 2009. godine uprava HEP-a donijela je odluku i krenula u revitalizaciju HE Zakučac, najvećeg proizvodnog objekta u domeni hidroelektrana na prostoru RH dakle u segmentu proizvodnog područja HE Južnog sliva i evo povećanjem vodnog protoka za samo 20 kubnih metara u sekundi uspjeli smo dobiti novu instaliranu snagu od otprilike 90 MW. Kada bismo ovakvom metodologijom krenuli u revitalizaciju svih postojećih proizvodnih objekata, mi bismo sigurno za 20% digli instaliranu snagu, a samim time i proizvodnju na prostoru RH iz kontingenta proizvodnih objekata hidropotencijala što bez obzira na kriterije Europske komisije mi možemo, a i ne moramo zvati obnovljivom energijom ili proizvodnjom iz obnovljivih izvora. Meni je drago čuti da i netko drugi osim mene ne pominje da evo sada smo se približili 2002. godini, dakle energetski strateški dokumenti postoje, energetski strateški dokumenti usklađeni su sa prostorno planskom dokumentacijom i jedino što nam fali i nakon 2009. godine je program provedbe koji bi hrvatskoj javnosti, a i onima koji je Hrvatski sabor kroz hrvatsku Vladu trebao zadužiti da grade proizvodne kapacitete, dakle u kom vremenskom okviru se može i mora izgraditi i kolika je financijska omotnica potrebna da bi se takvi projekti izgradili i pustili u pogon. Ovako HE Zakučac ostaje jedini izolirani svijetli primjer nečeg gdje se uz upotrebu novih tehnologija dakle rekonstrukcijom turbinskog sustava generatora i energetskih transformatora postojeća instalirana snaga diže za gotovo 100 MW, 90 MW, a to vam samo znači da smo mi dva Lešća izgradili samo rekonstrukcijom jednog postojećeg objekta. Neću prepričavat ono što je u svom izlaganju iznio državni tajnik, dakle sve je ovo napravljeno po svim regulama hrvatskog zakonodavstva, koncesije su potpisane, koncesije su se od strane HEP-a i danas uplaćivale u državni proračun. I ono što treba napomenuti, ne konstatirajući danas da li je metodologija izračuna dobra ili ju možda treba doraditi, ali od svih ovih proizvodnih objekata dakle od svih hidroelektrana danas ovisno na području koje lokalne sredine ili zajednice je taj proizvodni objekt dolazi je u koristi i lokalna samouprava. No međutim, ono o čemu želim evo na kraju ovog svog izlaganja upozoriti i informirati hrvatsku javnost, ali i kolege koji se možda zadnjih desetak godina ne bave energetikom, ali u svojoj formalnoj naobrazbi ističu da su energetičari pogotovo one koji kao ekonomisti daju svoj sud u segment energetike jer danas se energetikom svi bave, danas se u energetiku u svi razumiju, vrlo bi interesantno biti ili slušati inženjere kada bismo mi krenuli operirati ili kada bismo se mi krenuli na bilo koji način na ovakav način seliti u bilo koji drugi prostor. Dakle ovdje sam od jedne renomirane revizorske kuće koja je radila prijedloga restrukturiranja hrvatske elektroprivrede s kojim ja usudim se reći nisam pretjerano sretan i zadovoljan, ali ovdje je jedan interesantan graf u kojem se vidi proizvodna cijena postojećih hrvatskih proizvodnih objekata bez uključene amortizacije. Dakle, Hidroelektrana Zakučac, davno je amortizirana. Sve naše hidroelektrane, osim Lešća, davno su amortizirane. I sad ću vam pročitati jedan podatak, za kojega ćete sigurno misliti da je iz bajke. Dakle, termoelektrana u Sisku, da bi proizvela megawat sat električne energije, treba potrošiti 500 eura. Termoelektrana u Sisku, da bi proizvela megawat sat električne energije, treba potrošiti 500 eura. Negdje tamo u sredini termoelektrana Plomin 2 a blizu je i Plomin 1 da bi proizvela megawat sat električne energije, treba potrošiti 40 eura. Dakle, sa 500 smo se preselili u jedno područje od 40 eura. Prije nego smo krenuli restrukturirati, odnosno, rekonstruirati Hidroelektranu Zakučac. Proizvodnja megawat sata električne energije, u toj hidroelektrani, iznosila je 5 eura. Ako lažem ja laže i PVC čiji su ovo oficijelni podaci, studiji koju je HEP platio 8 milijuna kuna. Studija je napravljena, isporučena i ovo je ovaj segment gdje se analizira zatečeno stanje. I sad kad vi svi skupa zajedno samnom a i hrvatska javnost, pitate, kakav to hrvatski energetski mix treba biti da bismo proizveli konkurentnu električnu energiju, po cijeni i po kvaliteti, ako smo svjesni činjenice, da nam je uvoz negdje na razini 55 ili 58 eura, onda vam ovaj graf jasno govori što Hrvatska treba raditi. A ako želimo kvalitetnu i po cijenu konkurentnu električnu energiju. I za kategoriju hrvatskog kućanstva ili domaćinstva i za kategorija hrvatskog poduzetnika. I onu stvar, koju cijelo vrijeme napominjem i onu stvar koju zamjeram Hrvatskoj energetskoj regulativnoj agenciji je upravo ta, da ova komponenta, komponenta proizvodnje koja je čista i isključivo tržišta djelatnost uključivo i opskrbu, koja je isto tako i isključivao tržišna djelatnost, ne mogu funkcionirati na prostoru RH, sa minusom, a bilancu peglati ili usklađivati sa cijenom reguliranih usluga, cijenom režarine, pa onda pretakati reguliranu djelatnost u tržišnu, a cijelo vrijeme imati dojam, da oni koji se bavi reguliranom djelatnosti, jako dobro posluju, a oni koji imaju samo isključivo tržišnu djelatnost stvaraju gubitke. S druge strane, dakle, uz napomenu, da li mi možemo ili da li mi želimo u Hrvatskoj 10 ili 100 tisuća, malih solarnih elektrana. Hrvatsko zakonodavstva, omogućava investiciju na krovu domaćinstva na svakoj kući koja ima ishođenu građevinsku dozvolu. I ne trebate nikoga pitati, nego trebate investirati. E sad, svakog našeg mještanina, našeg sugrađanina, moramo uvjeriti, da mu na krovu adekvatno potrošnji, dakle, ne treba nam na krovu elektrana, kojom ćemo proizvoditi za potrebe tržišta, nego nam na krovu treba elektrana kojom ćemo zadovoljiti vlastite potrebe. I to je vrlo jednostavno i lako izračunati. Ali, poštovane dame i gospodo, mi moramo onda natjerati, svako domaćinstvo u RH, da iz svog budžeta izdvoji za 10 kilovata instalirane snage, 130000 kuna. Za 10 kilovata instalirane snage za što vam je otprilike potrebno 70 kvadrata krova, trebate otprilike 100 do 130 tisuća kuna. Neki su pokušali i neki su u trenutku kad su te tarive bile razvojne, diveloperske taj svoj trošak uspjeli pokriti. No, međutim, danas kada premijskog sustava nemamo, kada još uvijek nismo sigurni želimo li to ili ne, proizvoditi, odnosno, investirati i nekome prodavati cijenu, po prosječnoj proizvodnoj cijeni koja danas iznosi negdje između 30 ili 35 lipa, vama se investicija ne može vratiti ni za 8 ni za 10 ni za 12 g. E pa na takav način komunicirati prema hrvatskoj javnosti, želju da u kontingent ili u hrvatski miks uvedete 98% proizvodnje iz obnovljivih izvora, a kolege iz HEP-a natjerajte da stvore takav regulacijski sustav, kojima će taj kontingent obnovljivih izvora držati stabilnim i držati sustav pod kontrolom. Ja vam vjerujem, ja prvi, kao poduzetnik na to pristati neću, jer želim iste uvjete kao što imaju Mađari, Česi, Slovaci i Poljaci, stabilan sustav, sigurnost opreme i konkurentnu cijenu da bi moj ili naš proizvod bio na tom zajedničkom tržištu isto tako konkurentan [[Upadica: Hvala.]] S obzirom na sve ovdje izrečeno, Klub HDZ-a podržati će ovu odluku. Hvala lijepo.
Hvala vam. Imamo 2 replike, prvi je poštovani kolega Sinčić. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega puno ste toga rekli i ne mogu na sve replicirati, jer mi vrijeme onemogućava, niti želim ići u neku širu raspravu. Na početku ste rekli, za onaj dio oko Kostarike, kako 98% dolazi iz hidropotencijala, ne nego iz obnovljivih izvora, unutar čega je hidropotencijal 80%. Tu su i neki drugi izvori, obnovljivi, poput bio mase ili vjetra. Druga stvar, treba opet biti pošten, da od ukupne potrošnje energije u Kostarici, svega ¼ je obnovljiva, jer je naravno tu uvijek nafta i plin koji se koriste u transportu. Tako da u globalu, zemlja nije obnovljiva i ja to nisam rekao. Što se tiče nekih drugih stvari, reći da dokumenti strateški, za razvoj postoje. Nakon što sam koliko sam mogao unutar vremena elaborirao, da od onih svih točaka, jedva da je išta napravljeno, da smo izgubili 10 g. je zapravo skandalozno. Vi se rugate hrvatskoj javnosti, dokumenti postoje, ali se zapravo, 6 mjeseci nakon što su izglasali postali beskorisni i odrekli smo se kapitalnih stvari. Što se tiče nuklearne energije i nuklearna tehnologije, Živi zid nije apriori protiv nenuklearne energije, to bi bio fundamentalizam, niti protiv nuklearne tehnologije. Naš je stav da u najvećoj mogućoj mjeri, treba ići putem obnovljivih izvora energije, ali na kraju krajeva, uvijek će struka reći što je ovog časa realitet, nafta još uvijek naš realitet, to se ne mora sviđati ni meni, ni vama, ali momentalno je tako. Za 20, 30 g. biti će drugačije i mi moramo ići nekim novim putevima, koje smo trebali utvrditi dokumentima, mi to nismo napravili. Na kraju ste spomenuli, kao jednu od 10-tak tema koju ste spomenuli, dakle, potreba od 130 tisuća kuna, da ja sam htio isto reći, trebaju 100000 kuna da bi se kuća učinila obnovljivom. A u Hrvatskoj državi, vi za to ne možete prosječno kućanstvo bez kredita, a takve stvari je jako teško dobiti potporu.
Hvala odgovor na repliku. Izvolite.
Pa, s jedne strane moram priznati, da ste se malo sad u ovoj replici popravili, ali drago mi je čuti da netko zagovara priču da želi graditi u RH proizvoljne objekte temeljne energetske proizvodnje, bez obzira da li se oni isplatili u vrijeme do amortizacije ili nakon amortizacije, jer Hrvatska ima u prostornim planovima zacrtane i potvrđene lokalitete i postojećih energetskih projekata koji su spremni za proširenje, ali i nekoliko novih lokaliteta, koji u ovom trenutku, mogu biti vrlo iskoristivi za izgradnju novih proizvodnih kapaciteta. Dakle, složiti ću se i s vama vezano za priču Kostarika. Dakle, kada netko gradi akumulacijski i regulacijske hidroelektrane i nadomjesti i sinkronizira rad akumulacije i regulacije, onda radi nešto pametno. Ja predlažem da date punu podršku izgradnji i regulacijskih ali i najviše akumulacijskih, jer one više danas nisu trend. Trend su protočne hidroelektrane. I na rijeci Dravi koju smo kontaminirali od Dravo grada do Donje Dubrave isto tako i na rijeci Savi, u čijim prostornim planovima se nalazi 4 projekta izgradnje novih hidroelektrana, koji su multifunkcionalni projekti. Dakle, tercijalna je stvar rješavati energetsko pitanje hidroelektrana na rijeci Savi. Prioritetna je priča zaštita okoliša i obrane od poplave, nakon toga, ne novom regulacijom spriječiti dotok pitke vode za područje Grada Zagreba, a nakon toga tih 150 megawata instalirane snage, oživjeti će krvotok hrvatskog energetskog sustava ali ne dominanto, kao što bi to napravio novi blog termoelektrane u Plominu ili bilo kojeg objekta, temeljene energetske proizvodnje, za koji onda adekvatno tone, sve ove hidroelektrane o kojima pričamo, mogu biti protočne, regulacijske.
Hvala. Drugi je na redu, poštovani kolega Madjer. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Horvat, evo u ime Kluba HSS, HSS će podržati ovaj prijedlog Zakona o izmjeni davanje koncesije Hidroelektrane Zakušac, ali imam jedno drugo pitanje, prije nekoliko godina je na području Koprivničko križevačke županije bila aktualna izgradnja hidroelektrane Novo Virje, jačine od negdje 200 megawata i jasno da mi je drago što nije taj projekt uspio, jer bi uvelike narušio ekološki sustav onog dijela Podravine. Ali, istovremeno, evo, ovih dana se priča o izgradnji 3 manje hidroelektrane koje bi bile protočne na rijeci Dravi, pa evo, ja vaše mišljenje oko izgradnje, znači te 3 manje hidroelektrane koje bi bile velim, protočne na rijeci Dravi, koliko imam informacija od kolega načelnika, da su oni bili na nekim razgovorima i u većini da podržava, ali vaše mišljenje oko izgradnje tih 3 manje. Iako velim, uvijek sam bio protiv ove izgradnje megalomanske hidroelektrane koja je bila jačine negdje oko 200 megawata. Hvala.
Odgovor na repliku.
Pa evo, strateški dokumenat o kojemu je govorio i kolega Sinčić iz 2009. g. isključio je uopće iz namjere izgradnju bilo kakvog velikog objekta akumulacijskoga tipa, poplavljivanja šuma i teritorija, prekograničnog utjecaja, kojim bi se onda ili derivacija ili sam akumulacijski sustav selio na prostor Republike Mađarske, pod padanje pod tzv. Espo konvenciju mjerenje prekograničnog utjecaja, itd. Veće strategije iz 2009. g. pretvorila veliku akumulaciju Novog Virja, u 2 odnosno i 3 retenciju, koja bi se dogodila negdje između Donjega Miholjca i Osijeka dakle, Molve 1 i Molve 2 trebale bi biti izgrađene kao protočne hidroelektrane, ili ako ćemo se koristiti Austrijskom rječnikom onakve elektrane kakve sam imao prilike tamo vidjeti, onda su to tzv. podmornice. Dakle turbinski sustav se spušta u korito rijeke i protok, ima li vode ili nema, definira količinu proizvedenih kilovat ili megawat sati. Dakle, moje je osobno mišljenje da takvi energetski projekti se trebaju graditi na prostoru RH, bez obzira što smo mi jedan dio Drave zaštitili UNSECO-vom, markicom, dakle regionalni park, Mura Drava u kojoj i u čijoj odluci postoji jedna markica koja govori o pretežitom gospodarskom interesu. Za mene hidroelektrana je težine i kategorije pretežitog gospodarskog interesa. A ako će se ikad pitati krug ljudi u kojem ću ja imati prilike sjediti, ja ću vijek dati podršku za izgradnju takvog tipa elektrana, a nije nam ni natura 2000 bilo kakav problem, jer Austrijanci imaju točkastim izdvajanjem iz nature, gotovo 400 takvih malih hidroelektrana po Alpama i svim vodotocima koje koriste na razno razne načine, pa uključivo i energetske. Hvala.
Idemo na treću repliku, poštovani kolega Mišić.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolega Horvat svakako sam kao i vi za hidroelektrane, sigurno da bi to nama ekološki i svakako bilo najprihvatljivije. Međutim, mi imamo u Dalmaciji za solarne elektrane veliko područje gdje imamo skoro 300 i više sati sunčanih. Smatram da se tu trebaju solarne elektrane napraviti i nadam se i nije mi jasno zašto se to toliko usporava i zašto se to toliko čeka na sve te investicije. Mi naravno stalno pričamo, stalno obećavamo, a ustvari se sve završava na onome pa će opet doći zakon, pa ćemo opet pričati, a nećemo krenuti u realizaciju. Znamo da kod nas je interesantno od kada je došla demokracija da se onda uključuju kojekakve udruge koje ne dozvole. Imali smo ove godine ustvari prošle dole na Cetini plinsku elektranu koju nismo napravili, mislim da je energetika i struj bit opstanka i sve će nam više trebati, da li za hlađenje, da li za grijanje, da li za danas sutra i elektromobile, mislim da nam je to strategija i da bi trebali krenuti u taj program, ne čekati, ne čekati puno jel ima tehnologija, imaju znanja, imaju mogućnosti i mislim da bi elektrodistribucija trebala bržim koracima raditi na tome da se to napravi. Hvala.
Odgovor kolega Horvat. Izvolite.
Evo kratko, dakle zašto se ne investira u segment malih solara, po meni velik ili visok faktor je cijena tehnologije. To kada nas neko danas uvjerava da je cijena tehnologije solara toliko niska pa da si ju svatko može priuštiti, imao bi ju i ja na kući, vjerojatno svi mi ovdje, ali te cijene još uvijek nisu takve o kojima ljudi govore vrlo paušalno. S druge strane, u svom sam izlaganju rekao otprilike ne otprilike nego točno, mi u ovom trenutku na 4200 MW instalirane snage imamo špicu koja u određenim dijelovima dana i godine doseže gotovo 2800 ili 2900 MW. Dakle usporedivo s jednom Češkom i Slovačkom koje u segmentu instalirane snage imaju 23000 MW, a špica im je oko 4, dakle 6 puta više instalirane snage od onoga što je dnevna špica. S takvim se zemljama ja ne bih usudio uspoređivati, ne bi se usudio uspoređivati jer imati pod nadzorom i regulirati takav sustav je daleko, daleko lakše nego ovaj u RH. Davnih dana netko je donio stratešku odluku i na prostoru bivše države cijele prioritetna priča bila je građenje interkonektora, mi danas sve naše nedostatke u segmentu potrošnje električne energije možemo nadomjestiti iz uvoza. Kada bi se kompletni sustav proizvodnje danas srušio mi bismo uvozom kroz kapacitete interkonektora mogli nadomjestiti svu potrebnu električnu energiju za potrebe RH. Da li nam je to cilj? Dakle tehnička mogućnost postoji, da li nam je to cilj? Mi cijelo vrijeme težimo k nekoj energetskoj neovisnosti, a energetsku neovisnost nećemo postići gradnjom interkonektora nego gradnjom proizvodnih objekata, bez obzira da li u ovom trenutku oni bili skupi, jeftini ili iz njih dobivali ili u ovom trenutku ne dobivali konkurentnu cijenu proizvedene električne energije.
Hvala. Idemo dalje, iduća rasprava u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a poštovana kolegica Anka Mrak-TAritaš. Izvolite.
Predsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Ja bih svoju raspravu usmjerila u dvije teme. Jedna tema je ono što je danas na dnevnom redu, a na dnevnom redu je izmjena odluke o davanju koncesije na korištenje vodne snage odnosno za proizvodnju električne energije i to povećanje je sa 220 kubičnih metara u sekundi na 240. Kako je ono nastalo? Nastalo je zato što imamo novu tehnologiju, novi način i apsolutno u tom smislu klub GLAS-a i HSU-a će podržat. No međutim, bilo bi jako dobro da uz ovaj materijal koji smo dobili i uz obrazloženje koje smo dobili da je recimo bila preslika građevinske dozvole temeljem koga je to napravljeno i preslika jednog screeninga koje je radilo Ministarstvo zaštite okoliša u smislu zaštite okoliša jel je ključno pitanje koje se uvijek postavlja kada govorimo o korištenju vode za energiju je biološki minimum koji se treba osigurati na rijeci da ona u smislu biljnog i životinjskog svijeta i dalje ima istu situaciju. Ja sam na odboru za zakonodavstvo pitala predlagača koji je tada bio, da li to imamo u dokumentaciji i obzirom da je sada i energetika i zaštita okoliša isto ministarstvo i ona je rekla, dakle u ime predlagačice je bila kolegica koja je rekla da to imamo. Dakle ja to vjerujem na riječ, ali smisao je da ćemo mi više vode iz rijeke Cetine koristiti za proizvodnju električne energije. Trebali smo imati podatak i to je ono što bi nas u ovom dijelu trebalo zanimati da je osiguran i dalje biološki minimum na rijeci Cetini jel je to podatak koji je važan kada je riječ o korištenju vode za proizvodnju električne energije. I to je ona tema koju danas ovdje imamo i o kojoj danas ovdje raspravljamo. Druga tema je tema energetike. Svaka država pa tako i Hrvatska država treba zaista težiti da bude energetski neovisna. I kao što je u svojoj zadnjoj replici kolega Horvat rekao, energetska neovisnost može biti na način da dio električne energije kupujete na tržištu pa imate zakupljeno na tržištu no međutim energetska neovisnost se osigurava vlastitom proizvodnjom električne energije. I sada je ključno pitanje kako? Svijet se mijenja, život se mijenja, stanje prema okolišu se mijenja. Nekad je na ovim prostorima, nekad to govorim tamo sredinom prošlog stoljeća bila je odluka za izgradnju hidroelektrane, raselila su se sela, potopilo se stvorili su se akumulacijska jezera i mi kao građevinska operativa i kao operativa koja se bavila proizvodnjom postrojenja smo se apsolutno naučili kako graditi brane i čak štoviše naša građevinska operativa je gradila brane po svijetu. A jednako tako, imali smo i respektabilne tvrtke koje su se bavili proizvodnjom generatora, jer smo znali kako to čini. Zašto smo znali kako to čini? Znali smo zato što smo imali vodu i vodu smo koristili kao energent. No, međutim, jedna od zadnjih velikih hidroelektrana koja je napravljeno u svijetu je bila hidroelektrana u Kini, za koju postoje apsolutno dokazi, o tome da je ta hidroelektrana u Kini i novim modnim licem promijenila, ne samo mikroklimu tog područja, nego je utjecala na ozbiljne klimatske promjene. I ono što moramo znati, da su akumulacijska jezera promijenila određeni prostor u smislu klimatskih promjena ali se i razvio neki drugi biljni, životinjski svijet. To možete vidjeti na hidroelektrani Dravi, akumulacijsko jezero, gdje jedanput tamo postoje drugi i biljni i životinjski svijet, nego što je bio i prije. Ja sam bila jedna od onih koja je sudjelovala u procjeni utejcaja na okoliš hidroelektrana Drava, odnosno, hidroelektrana Molve i tad je osnovni problem te hidroelektrane, dakle, tog akumulacijskog jezera je bila šuma Repaš, koja jer se drvo naviklo na nekakve nove uvjete i bilo je veliko pitanje povećanjem nivoa podzemnih voda što bi se desilo. Inače, kad je riječ o tamo, oko 2000. tada je bilo niz stvari koristili smo alternativni izvor i energije. Pa su alternativni izvori i energije, bila biomasa, bio je otpad, bilo je vjetar, bilo je sunce, bili su promjena plime i oseke, koja se kod nas nije mogla koristit, veliko valovanje i sve ostalo. EU kad je govorila o tome gdje treba osigurati određenu 20% iz obnovljivih izvora energije, u startu je Hrvatska vrlo nisko bila, jer se nije računala u to voda. U trenutku, kada je uopće voda, se počela računati kao obnovljivi izvor energije, Hrvatska je tu često znamo reći, kako je na minusu … [[Govornik se ne razumije.]] stvari i kako je loše u EU, kad se to gleda 27% se tu, dakle, tu je postotak naglo narastao, tako da je u trenutku kada je to postala voda, je su obnovljivi izvori energije koji se u Hrvatskoj koriste za proizvodnje električne energije naglo narastao. No, međutim, situacija koja je bila '50.g. prošlog stoljeća, 2000. odnosno, početkom 2000. kad je o tome i danas je različita situacija. I trebamo gledati u tom kontekstu. Dakle, što Hrvatska ima? Hrvatska ima napravljenih hidroelektrane, što s tim hidroelektranama činiti? Činiti ih u smislu tehnologija, u smislu proizvodnje, novom opremom, na način, da na istom prostoru sa nekakvim istim elementima uspijemo dobiti više električne energije i to bi trebao biti cilj i na tome bi trebali ustrajati i o tome bi trebalo voditi računa. I naravno, trebali bi jasno se opredijeliti, što to mi i u kojem smislu razvijamo uopće svoj energetski potencijal. To se ne može gledati neovisno od prijenosnog sustava. Sjetimo se rata i sjetimo se naravno Domovinskog rata, o tome govorim i sjetimo se problema kojeg smo imali. Taj problem koji smo imali, da su prijenosni sustavi bili prema područjima koji su bili pod ratom što u Hrvatskoj, a još više su bili po područjima drugih država i zapravo je to bio veliki problem. Dakle i u planiranju, kad planirate jedno polje, fotonaposnkih ćelija, o tome govorimo, treba uvijek voditi računa i o prinosnim sustavima. Dakle tu treba voditi računa o niz stvari. Najjednostavnije je donijeti odluku i reći mi ćemo koristiti, razvijati ćemo vjetroelektrane, pa se pokazalo da se sve vjetroelektrane proizvode izvan Hrvatske i da jedino što kad je riječ o vjetroelektranama i radna snaga korištena i korištena za betoniranje temelja, a sad rade i montažne temelje, pa više nije ni to i eventualno jedan čovjek na održavanju vjetoroelektrana. Kad je riječ o solarijima ili fotonaposnskim ćelijama, apsolutno bi opredjeljenje trebalo biti da subvencije budu za domaćinstvo, za postavljanje, za svoje potrebe na krovovima, jer na taj način zapravo smanjujemo pritisak, ali kada je riječ o velikim poljima solarna ili foto naponskih ćelija, kojih imate različitih. Imaju one koji fiksno stoje, ima one koje se okreću, imate na stupu, imate na tlu, kao prvo bi se treba opredijeliti i reći, za kakve se opredjeljujemo, a kao drugo, na taj način bi trebali poticati proizvodnju u Hrvatskoj. Jer što se je desilo. Prvi solariji ili fotonaponi koji su dolazi do nas su dolazili preko Njemačke, ali ne s njemačkog tržišta, nego s kineskog tržišta. Pitanje je da mi potičemo … [[Govornik se ne razumije.]] razvoj , nekog drugog gospodarstva. Dakle, niz pitanja možemo postaviti s ove govornice i trebamo na ovoj temi razgovarati o tome. No, međutim, mislim da bi trebalo prvo i osnovno definirati nekoliko stvari. Prva stvar je da zaista država Hrvatska treba inzistirati energetsku i neovisnosti, da se maksimalno vodi računa, da proizvodnja, dakle, da razvijamo proizvodnju. Apsolutno voditi računa o prijenosnim sustavima i unaprjeđenje prijenosnih sustava, jer vi možete napraviti teoretski elektranu negdje, a onda prijenosnog sustava nema pa onda isto imate još veći problem nego što je bilo u startu. I ono što mi imamo, imamo vode. Bio je jedan projekt izgradnje malih hidroelektrana, no međutim, pri tom su naši vodotoci, koji imaju taj potencijal, a ti vodotoci koji imaju taj potencijal su u zaleđu obale, dakle, to vam je rijeka Krka, to vam je rijeka Zrmanja, koja vam je glavninom zaštićena s aspekta zaštite prirode. No, međutim, i tamo gdje postoji aspekt zaštite prirode ili u Sloveniji ili primjer, uvijek uzimate susjednih zemalja u Sloveniji ima nešto i u Austriji i na tim prostorima idu male hidroelektrane. Dakle, nedvojbeno je da je u ovom trenutku voda definirana i prema njoj se odnosimo kao obnovljivom izvoru odnosno obnovljenom energentu za proizvodnju električne energije. Nedvojbeno je imamo napravljene hidroelektrane, jasno je da one trebaju ući u rekonstrukciju s novom tehnologijom i novim načinom, jasno je da bi u tom smjeru trebali razvijati ono što je naš potencijal, ali paralelno s tim ono što je izuzetno važno da se razvija i industrija koja će proizvoditi to. Jer nešto najgore što nam se odnosno to smo već iskustvo imali pa ne bi valjalo to iskustvo drugi put ponavljati, a to je da se odlučimo, a proizvodi netko drugi tako da mi na taj način potičemo razvoj industrije i u nekim drugim zemljama. To u kontekstu EU nije baš popularno reći, ali u kontekstu hrvatskih interesa mislim da na tome trebamo poticati razvoj pojedinih industrija. Mi ćemo podržati ovaj zaključak, ja vjerujem, a budući da je riječ o istom ministarstvu sve nekakve dvojbe vezano uz biološki minimum i ostalo riješeno i apsolutno sumnjam da bi ijedna uprava išla pred Sabor s tim, a da s drugom upravom nije napravila u tom smislu savjetovanje odnosno u tom smislu jasno definiralo o čemu je riječ. I energetika je zaista nešto što je izuzetno važno. Kada se malo interesirate kako nas doživljavaju ulagači bez obzira da li oni dolaze izvana ili su to ulagači koji su iz Hrvatske onda oni govore da postoje tri stvari koje su im uvijek problematične. Prva stvar je nestabilna porezna politika za koju nisu sigurni od početka do kraja investicije da će biti ista. Druga stvar da im radno zakonodavstvo nije dovoljno liberalno i treća stvar kojom kaže da energenti, dakle energent je vrlo promjenjivih cijena tako da na tome ne mogu bazirati svoju investiciju, govorim o dugoročnim investicijama jel energent mijenja cijene, ali da je i problem nestabilnosti energenta bez obzira da li tu govorimo o električnoj energiji ili govorimo o plinu ili o nečemu drugom. Stoga ovu raspravu ja bih vodila u smislu da bi bilo jako dobro dakle mi Energetsku strategiju iz 2009. ona je potkrijepljena dokumentima prostornog uređenja, ali stvari se mijenjaju vrlo brzo. Živimo u svijetu da nešto što je vrijedilo jučer ne vrijedi danas, a neće vrijediti ni sutra. Sve što novo radimo i što koristimo nove tehnologije su jasno i nedvojbeno bolje od postojećih tehnologija, dakle treba ih podržavati, ali trebamo dobro vidjeti koji to potencijal Hrvatska ima i taj potencijal koristiti. Ja sam između ostalog sudjelovala i u izgradnji prvih vjetroelektrana za koje se meni učinilo, ja sam tad rekla pa super mi imamo puno vjetra pogotovo tamo u velebitskom dijelu puše bure, to može biti odlično. Onda su mi rekli ne, vjetroelektrane mogu samo proizvoditi energiju do određene brzine vjetra. Ako je brzina vjetra prevelika onda nema proizvodnje električne energije, jednako tako ako je mala nema proizvodnje električne energije ona mora biti stabilna, mora biti konstantna. Najviše dana u godini trebaju puhati stabilni vjetrovi. Dakle prema svemu tome treba dobro izanalizirati i dobro vidjeti i dobro vidjeti koji su benefiti i šta je to interes uopće države, što mi razvijamo. Ja ponavljam, sjetite se mi smo imali respektabilnu proizvodnju turbina o tome smo znali sve, imali smo firme koje su to radile, nažalost one nisu neke od njih su prestale raditi, ali ja sam sigurna da iskustvo koje se tamo steklo negdje u gospodi pristojnih godina stoji i bilo bi dobro to koristiti u budućnosti. Hvala.
Hvala i vama. Prvi je poštovani kolega Sinčić. Izvolite.
Hvala vam predsjedniče Hrvatskog sabora. Osvrnuo bi se na dvije teme koje ste spomenuli u svojoj raspravi. Prva tema odnosi se naravno na klimatske promjene odnosno na to kako će klimatske promjene utjecati na energetske potencijale u Hrvatskoj. Evo krajem prošle godine izrađivala se Strategija prilagodbe klimatskim promjenama, prema nekim klimatskim simulacijama ovo naše područje očekuje više kiše. Kako će ta pojačana kiša kroz sljedećih deset godina utjecati na protok vode kroz Cetinu? Nije tu stvar samo vode, tu je stvar također drugih obnovljivih izvora, općenito proizvodnje. Što ako bude ako će biti više kiše bit će vjerojatno više i …, što ako padne instalacija na godišnjoj razini? Kako će to utjecati na solarni potencijal? Što ako bude oštre zine? Hoće li više drveća stradati zimi pa kako će to utjecati na biomasu koju možemo ili ne možemo koristiti? Što ako bude više vjetra ili manje vjetra ili ako bude veći udio olujnih vjetrova, kako će to utjecati na vjetro potencijale? Dakle cijeli je tu niz pitanja na koje moramo dobiti odgovor i to je jedina dobra stvar što bi došlo do kašnjenja zato što će sada ja se nadam ove spoznaje iz Strategije prilagodbe klimatskim promjenama moći biti ugrađene u energetsku strategiju. Da smo prije donijeli energetsku strategiju onda tek Strategiju prilagodbe klimatskim promjenama onda njezine spoznaje vjerojatno ne bi ugradili u istu, tako da je to jedina dobra stvar koju tu vidim, ali to je opet naša tragedija i apsurd. Druga stvar, što se tiče izgradnje obnovljivih izvora i na kućama među ostalim, govorili ste o solarnim pločama, naravno to su stotine tisuća kuna da bi se tako nešto izgradilo i nama zapravo treba solarna banka, kao što nam treba agrarna banka. Ako pitate poljoprivrednike ne mogu niti povući sredstva iz fondova niti išta izgraditi, pogotovo ovi najmanji OPG-ove koji he 90% jel ih niko neće sufinancirati. Jednostavno novca za to u Hrvatskoj nema.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Hvala lijepo. Upravo tako gospodine Sinčiću. Tema energetike i tema obnovljivih izvora za proizvodnju električne energije je usko vezana uz klimatske promjene. Dakle kada su se napravile određena akumulacijska jezera ona ne samo da su promijenila mikroklimu na tom području nego su utjecali i na sve ostalo. Dakle bio je veći broj dana s maglom, došle su neke druge i razvijao neki drugi i biljni i životinjski svijet. I to bez obzira kad netko sa strane gleda, pa kaže, pa dobro nema veze. Ali sve ima, dakle, sve se mijenja. I apsolutno strategiju energetike, odnosno energetskog razvoja Hrvatske treba gledat u kontekstu klimatskih promjena. Dakle, Hrvatske je u tom dijelu zapravo kao što smo inače mala zemlja, mala smo zemlja i na toj slici globalnog svijeta ne možemo mi nešto bitno promijeniti, sve dok gospodin Tramp kaže u Americi da nema klimatskih promjena i da će on sve svoju industriju dalje raditi na ugljen. Zašto radi na ugljen? Zato što ga ima, dakle, radi na sve što ga ima. A Kina kad je radila tu hidroelektranu, o tome su bili i dokumentarni filmovi, to je bila ozbiljna priča gdje su oni raselili par milijuna stanovnika, što u Kini nije baš nešto. Međutim, su promijenili apsolutno prostor, taj prostor je bio drugačiji. Dakle sve se mijenja, život se mijenja i mi se u odnosu na energetiku trebamo točno tako i ponašati i to raditi paralelno. Osim toga, ni jedna strategija nije upisana u kamenu, pa ako se nešto promjeni, pa će se promijeniti i napraviti nova strategija ali ono što je kod nas važnije, mi volimo donositi strategije, volimo ih imati. No međutim, akcijske planove ili programe iza toga, e to baš ne volimo jer bi netko nešto trebao po tome onda i raditi. Hvala.
Idemo na drugu repliku. Poštovani kolega Mišić, izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolegice Taritaš, spominjali ste foton naponske čelije. Da ja se s vama slažem u potpunosti da bi se u tom smjeru trebalo ići. Zašto? Zato što imamo dosta sunčanih dana, ali ne samo kuće. Nisam mislio kad sam maloprije govorio da su to u pitanju kuće. Ne znam da li ste hodali po Njemačkoj i okolo vidjeli ste da su veliki hektri zemlje posloženi sa foto naponskim ćelijama. A mi imamo daleko više sunca nego Nijemci, Austrijanci, ne znam čak Švicarci ili Francuzi, ali oni imaju puno, puno toga više. Ja osobno mislim da bi čak i naše firme koje mi imamo sada u Hrvatskoj kad bi se napravio strateški plan mogle to proizvesti i napraviti foto naponske ćelije i dati im taj posao pa čak na kraju i razviti. Elektra bi trebala svoju dobit upravo ulagati u te stvari, svakako da ne kažemo o vodnoj energiji koju već smo nešto i napravili. Ne znam šta imamo od Đerdapa, od Krškog koje smo mi sufinancirali, to ne znamo, a uvozimo 50% energije izvana. Ja mislim da naše elektrodistribucije trebaju upravo ulagati u foto naponske ćelije. Svakako i građanstvu dati ali da ima interesa da ne bude 30 lipa, ako sam dobro razumio dok su prvi to ugradili koji su imali prolaz kod nas je sve tako, da bi taj isti građanin koji bi investirao 130 tisuća kuna za 10 kilovata mogao bar nešto zaraditi i upotrijebiti svakako svoju struju iskoristiti u tome smislu. A to bi posebno interesantno bilo u Dalmaciji gdje smo turistički sada zemlja takva kakva jesmo i mislim da tu ne trebamo spajati, da trebamo što hitnije krenuti u realizaciju ali u hektrima sa foto naponom. Hvala.
Idemo dalje. Iduća rasprava poštovani … a pardon, odgovor na repliku. Izvolite.
Kolega Mišiću, dakle, uopće reći protiv nečega ili za nešto je teško. Ali vi trebate gledati cijeli projekt. Dakle, hrvatska država treba kao prvo se odlučiti da budemo energetski neovisni, ali ne na način da razliku uvozite nego da razliku proizvodite. Onda kad proizvodite trebate gledati šta su naši potencijali. Dakle, naš potencijal može biti sunce, može biti vjetar, može biti voda. Naravno, zato sam namjerno, može biti bio masa. I u tom smislu onda se treba opredijeliti i reći to su naši potencijali i subvencionirati da se razvija proizvodnja toga. Ja zato namjerno govorim vjetroelektrane, meni su se te vjetroelektrane baš činile izgledalo mi je to dobro, to je onda gdje vi onda pokazujete svijest da se Hrvatska država odlučila štititi svoj okoliš, vjetroelektrane proizvode na temelju vjetra električnu energiju. Ako to radi Nizozemska ne znam kompletna koja od prilike ja mislim da više od pola svoje proizvodi iz vjetroelektrana nisam vidjela razlike zašto to ne radi Hrvatska. I to vam se u času čini dobro. Međutim, uvijek vam se to pretvori u nešto drugo. Tako kad ste onda vidjeli da te vjetroelektrane se proizvode vani, da se kod nas ne proizvode, da smo mi dali prostor i u startu smo samo je Hrvatska, odnosno domaća operativa je temelje betonirala, da bi onda iza toga bili i montažni temelji. Dakle, to treba gledati cijeli paket. Prvi solari ili fotonapon jer ima zašto je tako kad se Hrvatska država opredijelila sad ćemo to, su bili kineski, dolazili su preko Njemačke, jer su dakle, ono što je smisao, smisao je da vi na temelju toga kontinuirano razvijate svoju industriju, proizvodnje, održavanje i svega ostaloga. Ali to treba biti jedan cijeli projekt, jedna cijela strategija.
Hvala. Idemo dalje, Klub zastupnika SDP-a poštovani kolega Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani državni tajniče. Rasprava o jednom manjem zahvatu u odluku o odobrenju koncesije još tamo iz 90 i neke godine, pretvorila se, odnosno motivirala je kolege zastupnike da se dotaknu globalnih energetskih strateških dokumenata Republike Hrvatske, da se podsjetimo kako je to u recimo u Kostariki, da vidimo koje su vrste energije poželjne od vjetra foto ćelije itd. A ja ću se pak dotaknuti nečeg skroz drugog, a to je da ću reći nešto o kanjonu rijeke Cetine i posljedicama koje ova odluka može imati na kanjon rijeke Cetine. Dakle, kanjon Cetine od ušća do Radmanovih mlinica još je 1963. zaštićen kao rezervat prirodnog predjela, a 2016. godine Skupština Splitsko-dalmatinske županije proglasila je Kanjon rijeke Cetine značajnim krajobrazom i to na području gradova Omiša i Trilja te Općina Zadvare i Šestanovca. Za ovu odluku Skupština Splitsko-dalmatinske županija dobila je suglasnost Ministarstva zaštite okoliša i prirode od veljače 2016. i Ministarstva poljoprivrede od listopada 2016. Obzirom da je u međuvremenu od kada je došlo do suglasnosti Ministarstva zaštite okoliša i prirode u djelokrug tog ministarstva ubačena je i energetika, moje prvo pitanje bi bilo jeli se prilikom predlaganja ove odluke i analize, jeli se vodilo računa o upravo tom ekološkom dijelu i posljedica ovog prijedloga oluke? Za stanovnike srednje dalmatinskih otoka rijeka Cetina posebno je značajna i zbog toga što iz nje dobivamo vodu, a također naravno i struju, dakle ima višestruku korist. Rijeka Cetina najprije dobijemo struju, dobijemo vodu i još je koristimo kao turistički resurs. Zbog toga je svaki zahvat u tom smislu dosta važan i s posebnom se pozornošću to prati. Sjećamo se uostalom za vrijeme okupacije dijela hrvatskog teritorija redukcija struje u Dalmaciji i posebno one sramotni pokušaj, na sreću neuspio miniranje brane Peruća koje je moglo imati i veliku ekološku katastrofu za taj dio Dalmacije. Također što se tiče same odluke, dakle smatram da bi radi biološkog minimuma bilo poželjno da se čak i poveća dopušteno istjecanje vode kako bi se što bolje očuvala flora i fauna u Kanjonu rijeke Cetine. Svjedoci smo da se tijekom ljeta razina vode kroz Kanjon rijeke Cetine smanji na možda i manje od potrebnog minimuma čime se ugrožava biološka raznolikost kanjona i otežavaju se gospodarske aktivnosti u njenom donjem toku. Posebno se to odnosi i neka bude mala reklama na rafting, kanjoing i kajakin u donjem dijelu rijeke Cetine. Obzirom na to kao zastupnik predložio sam i amandman da se ovo dozvoljeno puštanje vode od 240 kubika u sekundi da se dozvoli i do 250 kubika u sekundi kako bi se upravo povećati razina vode u donjem toku rijeke Cetine, posebno tijekom ljetnih mjeseci iako nema posljedica za biološku raznolikost da se malo učini i atraktivnijim taj dio turističke ponude našega kraja, pa bi volio da se predlagatelj na to i očituje. I također želio bih ako državni tajnik želi odgovoriti još na dva pitanja, dakle za prijedlog ove odluke nije provedena odnosno nisam uspio pronaći savjetovanje sa zainteresiranom javnošću pri čemu ne mislim na ovaj dio savjetovanja zbog dobivanja dozvola nego u smislu donošenja propisa Zakona o pravu na pristup informacijama. I možda jedan propust naš u Saboru, a to je da na stranicama Sabora nisam vidio ni očitovanje Odbora za zaštitu okoliša i prirode o ovoj točki dnevnog reda, pa bi volio ta objašnjenja kako bi bili sigurni u našu odluku da podržimo ovaj prijedlog odluke. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-a, pardon malo su mi zbrkali papire. Sada imamo pojedinačnu raspravu poštovane zastupnice Dragice Roščić. Izvolite.
Zahvaljujem. S obzirom da smo danas čuli dosta o energetskoj slici Hrvatske o strateškim planovima i energetici, a donosimo odluku kojom bi trebali povećati protok i snagu HE Zakučac, s obzirom da dolazim iz tog područja htjela bih se malo osvrnuti upravo na HE Zakučac. Moj ured odnosno ured od lokalne akcijske grupe nalazi se svega par stotina metara od te hidroelektrane. Znači hidroelektrana smještena je na ušću rijeke Cetine kod Općine Zadvarje kod Omiš i utjecala je na razvoj okolnog područja, ali i cijele RH. Prva ideja o izgradnji HE na današnjem mjestu datira iz 1902. godine i tada su bili nekakvi belgijski inženjeri i imali prijedloge projekata, ali uzet je onaj mnogo jeftiniji te se je prva faza gradnje završila 1961. godine. Prema snazi i proizvodnji HE Zakučac je najveće postrojenje na slivu rijeke Cetine na koje otpada približno 69% ukupne godišnje proizvodnje. I ona je najveća HE u Hrvatskoj i sada do ove odluke ona ima snagu 486 MW. HE je to koja daje trećinu ukupne hidroenergije u RH i prije 20 godina Sabor odnosno zastupnički dom Hrvatskog državnog sabora je dao prvu ovu koncesiju koja bi trebala isteći 2032. godine. Ono što je važno naglasiti je da bi se ovom odlukom i usvajanja nje povećala snaga HE na 576 MW i to je sve omogućeno rekonstrukcijom HE Zakučac jer se je zamijenila dotrajala primarna oprema, turbine, generatori, energetski transformatori sa opremom koja ima poboljšane tehničke karakteristike, a staje unutar postojećih građevinskih objekata neizmijenjenih gabarita i za koju je koncesionar što se postavljalo pitanje ishodio građevinsku dozvolu. Isto tako zgodno je napomenuti da se povećava i sam iznos koncesije za 164 tisuće kuna, ukupno će sama koncesija iznositi preko milijun i 700 tisuća kuna i jednokratno će se uplatiti oko 800 tisuća kuna. Ali ti iznosi nisu toliko veliki koliko je važno znati da takva tehnologija pridonosi zaštiti okoliša. I ono što je važno reći da se i turističke aktivnosti provode uz HE, da je voda kvalitetna. Ja moram reći da obzirom da i Brela i Baška Voda i Makarska i Podgora i Gradec i Tučepi svi pijemo vodu koja upravo prolazi kraj hidroelektrane Cetine. Doduše znamo biti malo i razmaženi kada dođemo u Zagreb jer nikoja nam voda ne odgovara svaka nam je i tvrda i nekako se teško navikavamo na drugu vodu koja nije iz Cetine, tako da moram reći da život uz hidroelektranu i te kako je kvalitetan, odnosno da osjećam da živimo kvalitetniji život nego na drugim područjima Republike Hrvatske. Hvala.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. I sada ćemo napraviti onda stanku do tri sata. Oprostite, završna riječ naravno svakako. Državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike, uvaženi Mario Šiljeg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Evo budući da je bilo par pitanja od uvaženih zastupnica i zastupnika pa da ne ostanu i svi skupa hrvatska javnost ne ostanu uskraćena od važnih odgovora. Znači, kad pogledamo današnje brojke preko 4.200 megavata instalirane snage više od 50%, konkretnije oko 52% proizvodnje električne energije u Hrvatskoj dolazi iz hidroelektrana. Koliki je značaj hidroelektrana koje danas govorimo Hidroelektrane Zakučac govori i podatak da preko trećina tih kapaciteta koji su proizvedeni u hidroelektranama otpada upravo na ovu hidroelektranu. Većina zastupnika se u svojoj raspravi i svojim raspravama referirala na okolišni aspekt ovakve jedne odluke koja je danas pred vama. Pa važno je napomenuti samo još jednom da je razlog povećanja protoka vode instalirane snage rekonstrukcija, znači zamjena dotrajalih dijelova i opreme kao što su turbine, generatori i transformatori koji samim sa samog tehnološkog aspekta imaju puno bolje performanse pa je i samo kad pogledamo, povučemo paralelu između povećanja protoke od 20 metara kubičnih u sekundi i ostvarene proizvodnje energije koja je značajno veća. Znači možemo reći uz ovaj ekonomski faktor i okolišni faktor je definitivno pozitivniji. Zašto kažem pozitivniji? Zato što se povećanje protoke u iznosu od 20 metara kubičnih u sekundi odnosi u tehničkom smislu prije svega u brzini ispuštanja vode iz akumulacija u svrhu proizvodnje energije, a time imamo pozitivni aspekt na … tj. znači jedan od najnegativnijih utjecaja hidroelektrana na okoliš je upravo eutrifikacija u akumulacijskim područjima gdje imamo preveliko i učestalo stajanje vode koja dovodi do smanjenja kisika otopljenog kisika u vodi s jedne strane i s druge strane ugibanje, odnosno umrtvljivanje takve jedne okolišne. Što se tiče uvaženi zastupniče vaše konstatacije, znači mogu definitivno reći da će imati pozitivni utjecaj na biološki minimum posebno kad pogledamo mjesto ispusta na Bisku do ušća rijeke Cetine, znači povečanje ove protoke će imati definitivno pozitivan utjecaj na biološki minimum, a posebno ono kad je nama značajno, a značajno je to u ljetnim vremenima od 6. do 10. mjeseca kada i inače ugrožen biološki minimum rijeke Cetine. Još dvije riječi znači na konstataciju uvaženog zastupnika Sinčića koji se referirao na strategiju prilagodbe klimatskim promjenama. Znači, možemo reći da je Hrvatska, Vlada Republike Hrvatske odnosno, Ministarstvo zaštite okoliša pomoglo u nabavci super računala Velebit koje je prvi put znači izdefiniralo i izmodeliralo sve eventualne, ne eventualne nego sigurne klimatske promjene koje nas očekuju do 2070. godine. Na temelju tih podataka koje smo dobili modeliranjem na super računalu Velebit, u završnoj smo fazi znači svih pripremni radnji, predstavljen je nacrt prilagodbe klimatskim promjenama do 2040. s pogledom na 2070. godinu i definitivno ova godina je godina koja će obilježiti energetske strateške dokumente Ministarstva zaštite okoliša i energetike, tj. usklađujemo i strategiju niskougljičnog razvoja i energetsku strategiju i dokument na koji se referirao uvaženo zastupnik Vilibor Sinčić, strategiju, odnosno strategiju prilagodbe klimatskim promjenama. Znači, da još jednom zaključim ono što je jako bitno i na što se većina zastupnika referirala uz pozitivni ekonomski aspekt, a to je povećanje godišnje naknade od 145 tisuća kuna, te jednokratne naknade 1,7 milijuna kuna koja ide u državni proračun, povećava se i naknada za korištenje voda koje će uprihodit Hrvatske vode, ona je isto na godišnjoj razini povećana za više od milijun kuna. Imamo i pozitivni okolišni aspekt a to je smanjenje eletrifikacijskih područja u akumulacijama hidroelektrane kao i pozitivni utjecaj na biološki minimum, posebno biološki minimum u ljetnim mjesecima rijeke Cetine. Hvala vam lijepa.
Evo hvala lijepo. Sad uistinu zaključujem raspravu, a glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. I imat ćemo stanku do 15,00 sati kada ćemo nastaviti sa slijedećom točkom koja nam je još preostala. Hvala vam lijepa. Stanka u 13,30 sati.
Prijedlog odluke o izmjenama odluke o davanju koncesije za korištenje vodne snage radi proizvodnje električne energiji Hrvatskoj elektroprivredi d.d. Zagreb u Hidroelektrani Zakučac. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Amandman je podnio zastupnik Arsen Bauk. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenom amandmanu, s nama je državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike, poštovani Mario Šiljeg. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Stajalište Vlade RH, da se amandman ne prihvaća. Naime, predmetnom građevinskom dozvolom za rekonstrukcijom Hidroelektrana Zakučac, od 28. ožujka 2012. g. odnosno, glavnim projektom koji je sastavni dio navedene građevinske dozvole, određeno e da je jedini mogući instalirani protok 240 kubičnih metara u sekundi, koji odgovara tehničkim karakteristikama turbine i difuzora koji su sastavni dio rekonstrukcije same hidroelektrane Zakučac. S obzirom da je navedeni protok ograničen tehničko-tehnološkim rješenjem, ovaj amandman ne možemo prihvatiti. Hvala lijepo.
Kolega Bauk, izvolite.
Gospodine predsjedniče, podnio sam amandman da bi dobio mogućnost da još dvije minute upozorim da bi radi biološkog minimuma bilo poželjno da se i poveća dopušteno istjecanje vode kako bi se što bolje sačuvala flora i fauna u kanjonu Cetine. Naime, tijekom ljeta razina vode kroz kanjon rijeke Cetine smanji se možda i na manje od potrebnog minimuma čime je ugrožena biološka raznolikost kanjona i otežavaju se gospodarske aktivnosti u njenom donjem toku kao što su rafting, kanuing i kajaking. Obzirom na obrazloženje predlagatelja ne tražim glasanje.
Dobro. Onda možemo ići na glasovanje o Prijedlogu odluke o izmjenama … … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Rekli ste kolega da ne tražite. Da, da [[Upadica Bukarica: Pardon, ja sam krivo čuo.]] Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o izmjenama odluke o davanju koncesije za korištenje vodne snage radi proizvodnje električne energije Hrvatskoj elektroprivredi d.d. Zagreb u hidroelektrani Zakučac. Molim glasujmo. Utvrđujem da je navedena odluka donesena sa 122 glasa za i 1 glasom suzdržanim.
[[NASTAVAK NAKON STANKE U 15.00 SATI]] Dobar dan svima. Nastavljamo sa sjednicom o - Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka, prvo čitanje, P.Z. br. 279 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju članka 85. Ustava Republike Hrvatske i članka 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnoga reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je Željko Uhlir, državni tajnik. Izvolite.
Poštovane zastupnice i zastupnici, predsjedavajući. Uspostava i razvoj nacionalne infrastrukture prostornih podataka u Republici Hrvatskoj uređeni su sa Zakonom o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka, a cilj nacionalne infrastrukture prostornih podataka je učiniti prostorne podatke u nadležnosti tijela javne vlasti dostupnima na jednostavan i razumljiv način. U mnogim područjima ljudske djelatnosti prostorni podaci predstavljaju temelj na kojem se grade nove ili dodatne vrijednosti. Prostorni podaci u širem smislu predstavljaju sve podatke koje je moguće direktno ili indirektno povezati sa lokacijom. Problemi vezani uz raspoloživost, kvalitetu, organizaciju, dostupnost i dijeljenje prostornih podataka zajednički su u mnogim područjima, pa tako i u sustavu državne uprave. Rješavanjem tih problema zahtjeva mjere koje se bave standardizacijom, dijeljenjem, razmjenjivanjem i korištenjem prostornih podataka. Isti ili slični prostorni podaci često se prikupljaju i održavaju na nekoliko različitih adresa u sustavu državne uprave onemogućavajući njihovo transparentno korištenje uz direktan negativan utjecaj na proračune na razini države. Tako i slični problemi rješavaju se uspostavom nacionalnih infrastruktura prostornih podataka. Da bi se odgovorilo na prethodno navedene izazove i ubrzao razvoj u području prostornih podataka donesena je direktiva Europskog Parlamenta 2007. godine o uspostavljanju infrastrukture za prostorne informacije u Europskoj zajednici. Direktiva se primjenjuje na prostorne podatke koje posjeduju tijela javne vlasti, te propisuje koje teme prostornih podataka, kada i kako trebaju biti dostupne ne tražeći prikupljanje novih, nego baveći se isključivo postojećim podacima. Radi prilagođavanja odredbama direktive, a sukladno napomenama Europske komisije potrebno je izmijeniti odredbe važećeg trenutno važećeg zakona. Osnovna pitanja usklađenja sa direktivom koja se uređuju prijedlogom zakona su definicije tema prostornih podataka, preciznije se definiraju registri nacionalne infrastrukture kao registar subjekata i registar izvora prostornih podataka, njihov sadržaj, pristup izvorima podataka za tijela javne vlasti čiji poslovi imaju utjecaja na okoliš te se detaljnije razrađuju ograničenja pristupa prostornim podacima putem mrežnih usluga što je i napravljeno u 6 predloženih članaka ovih izmjena i dopuna. Eto zahvaljujem.
Hvala. Imamo jednu repliku na izlaganje državnog tajnika gospodina Uhlira, to je Ante Babić. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče gospodine Uhlir, vi ste kratko izložili ovo, ali svakako pozdravljam donošenje ovoga Prijedloga zakona o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka. I činjenica je da su se ovi prostorni podaci zapravo nalazili na više adresa, nisu bili transparentni, niti su bili povezivi. A zapravo treba također istači da korištenje tih podataka do sada koje nije bilo moguće su pravile određene štete različitim proračunima. Zato je sigurno dobar ovaj Prijedlog zakona. S druge strane kada ste spominjali direktivi, a želim time povući jednu paralelu. Ne treba uvijek gledati samo na direktive, već trebamo u našem okruženju zapravo gledati stvari koje nam se događaju i koje možemo kao takve mijenjati. Nije to samo vezano zbog samih ušteda, već i zbog same transparentnosti tih podataka i njihovog pravodobnog korištenja, odnosno ekspeditivnosti u rješavanju predmeta. Pa s tim u vezi vezano za ove nacionalne podatke, nacionalnu infrastrukturu prostornih podataka treba razmišljati isto tako da određeni podaci s kojima mi danas raspolažemo na nekoliko razina u Republici Hrvatskoj spomenut ću samo Ministarstvo financija, Ministarstvo demografije, obitelji, mladih i socijalne politike, suda, Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje ista nam se stvar događa. Možda je ovo put i trag kako bi zapravo trebalo rješavati neke druge stvari gdje bismo imali povezanije podatke. I sada k tome kada s druge strane imate OIB koji nije zapravo zaživio u onoj mjeri u kojoj smo mi željeli, mislim da je ovaj primjer dobar primjer kako bi trebalo ići dalje u sustavu javne uprave. Hvala vam lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ kolegica Marija Jelkovac ili Bernarda Topolko? Ne. Onda možemo nastaviti sa raspravama. U ime kluba pošto nema gospodina Bulja, sljedeći je kolega Branko Bačić ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, poštovani ravnatelju Državne geodetske uprave, pomočniče ministra Klub Hrvatske demokra5tske zajednice podržati će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Predloženim zakonom kao što je to rekao i gospodin državni tajnik važeći Zakon koji je donesen 2013. godine o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka usklađuje se sa direktivom Europskog parlamenta i Vijeća u dijelu definicija tema prostornih podataka i ograničenja pristupa istima putem mrežnih usluga te se navedena direktiva u potpunosti prenosi u hrvatsko zakonodavstvo. Također ono što bih na početku odmah istaknuto, je to da je DGU, dakle Državna geodetska uprava kao nacionalna kontaktna točka nacionalne infrastrukture prostornih podataka u provedbi direktive u Republici Hrvatskoj vodi registre infrastrukture prostornih podataka i propisuje način kako provodi cjelokupni postupak evidencije same infrastrukture prostornih podataka. Ono što bih samo dodao na izlaganje gospodina državnog tajnika naime, gospodin državni tajnik je rekao da je ona uspostavljena sa Zakonom o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka koji je zakon donesen 2013. godine. No postoji mala razlika u odnosu na izrečeno na način da je ona uspostavljena još 2007. godine kada je u Zakonu o geodetskoj izmjeri katastra nekretnina jedna posebna glasa odnosila se na ovu evidenciju, a rađena je paralelno na razini Europske unije sa donošenjem direktive tzv. … direktive kojom se praktično propisuje način uspostava održavanje same infrastrukture prostornih podataka. Ono što je važno tu reći dakle da se u ovoj evidenciji koja se vodi pri nacionalnoj kontaktnoj točci, a to je Državna geodetska uprava radi o podacima koji su na ovaj ili onaj način ili bolje rečeno direktno ili indirektno vezani na lokaciju. Tako da su brojni problemi s kojima se suočavamo u društvu kada je važno analizirati, provoditi na bilo koji način operirati sa podacima vezanim na lokacije dobro je da se na razini države uspostavi evidencija koja se vodi na jednom mjestu i koja obuhvaća sve moguće podatke koji se definiraju ovom evidencijom Ono što je važno za reći to je da je pri Državnoj geodetskoj upravi uspostavljen geoportal koji je dostupan svim zainteresiranim korisnicima i koji u ovom trenutku vodi evidenciju o 277 različitih podataka, a koji su podaci u nadležnosti 39 institucija. Inače i samoj inspire direktivom koja je donesena na razini Europske unije propisano je da države članice odnosno u pravilu države članice Europske unije imaju 34 teme odnosno različite teme koje se odnose na prostorne podatke. Mi smo u Republici Hrvatskoj uveli i 35 temu koja se odnosi na minski sumnjiva područja. Tako da kada vi kliknete na geoportal možete pronaći sve ove podatke po različitim temama koji definiraju određene podatke od onih kartografskih, geodetskih podataka o zaštiti okoliša, zaštiti prirode, pa kažem čak i do podataka koji definiraju u prostoru minska sumnjiva područja. Kada sam malo prije spomenuo da je prvi puta u stvari u hrvatski sustav uvedena nacionalna infrastruktura prostornih podataka, onda moram reći da je Vijeće čiji sam i sam član bio još 2007. godine uspostavilo cijeli taj sustav, doduše ne u onoj mjeri i onako sveobuhvatno kako je to doneseno 2013. godine kada je donesen sam zakon kojim je zakonom onda stavljena van snage čitava jedna glava koja je bila propisana Zakonom o državnoj izmjeri i katastru nekretnina. Dakle, ono što bih možda mogao reći, to je da brojna državna tijela prilikom izvještavanja Hrvatskoga sabora o stanju okoliša, o stanju prirode, stanju u prostoru su podaci koji se prikupljaju na razini kažem brojnih državnih tijela i institucija i agencija i dobro je da ti podaci paralelno sa dostavom Vladi budu dostavljeni i Državnoj geodetskoj upravi kao nacionalnoj kontaktnoj točci koja bi onda sve te podatke a brojni su, ogromni podaci koji se prikupljaju tijekom godine u brojnim državnim institucijama budu evidentirani i zabilježeni u ovoj infrastrukturi prostornih podataka. Kažem nakon što je sama infrastruktura prostornih podataka uspostavljena omogućuje se različitim državnim tijelima ali i građanima da na jednom mjestu mogu promatrati, pratiti, koristiti odnosno podatke koji su vrlo važni bilo u planiranu, bilo u radu bilo kojeg državnog tijela ili bilo kog dijela gospodarstva. Prema tome, za pozdraviti je da je ovim izmjenama Zakona sada u cijelosti implementirani inspire direktiva iako smo možda to trebali napraviti i prije 4 godine kada je sama direktiva uvrštena u hrvatski pravni sustav. Ali evo u ovom trenutku smo sada i to prihvatili. S obzirom na male izmjene zakona odnosno s obzirom da se sa ovim zakonom mi usklađujemo u cijelosti sa europskom direktivom, možda je trebalo odmah ići po hitnom postupku? Ovako ćemo svakako bez amandmana prihvatiti ove izmjene zakona, a onda ćemo još jednom o njima raspravljati. Tako da izmjena Poslovnika koja ide u pravcu da se određene direktive koje se implementiraju u pravni sustav Republike Hrvatske i na koje u pravilu su tehničke prirode i nemamo nekih posebnih primjedaba, a niti potrebe da se ono mijenja, dovoljno je onda Poslovnikom definirati da se takvi zakoni usvajaju u hitnoj proceduri. Hvala.
Hvala kolegi Bačiću. Na njegovo izlaganje nemamo replika. Sljedeća je kolegica Anka Mrak-Taritaš u ime Kluba zastupnika Glasa i HSU-a. Izvolite kolegice.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajnici, ravnatelj, pomoćnik, kolegice i kolege. Pred nama je izmjena i dopuna Zakona o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka. Sukladno inspire direktivi te Zakon je donesen 2013. godine. No međutim, bio je pilot iz obrazloženja ne znam baš na što se on do kraja odnosio, ali sukladno pilotu su se očito odlučilo za određene izmjene i dopune da bi bilo jasno i nedvojbeno. Klub Glasa i HSU-a će podržati ove izmjene i dopune. Jednako tako ja bih se složila, danas smo već imali u raspravi pet zakona i znam da je Vlada donijela odluku da svi zakoni idu u dva čitanja. Ja osobno mislim da je dobro da idu u dva čitanja iz jednostavnog razloga što između prvog i drugog čitanja se mogu i neke stvari i popraviti i ostalo. No međutim, i danas smo imali taj set od pet zakona. Imamo i ovaj zakon koji zaista da je bio prijedlog da ide u hitnu proceduru, prvo i drugo čitanje mislim da nitko ne bi imao ništa protiv. prijedlog da ide u hitnu proceduru prvo i drugo čitanje. Mislim da nitko ne bi imao ništa protiv, a zapravo bi malo olakšali rad i da ne mora ići dvaput na Vladu, dvaput na Sabor. No međutim, ovo ukazuje na činjenicu da o tome valja promisliti. Ovaj zakon je izuzetno važan i to pokazuje u smislu toga da mi zaista imamo niz zakona koji su dobri, koji su korektni, koje mijenjamo sukladno promjenama koji jesu. No međutim je sad stvar primjene. Ja ovaj zakon moram priznati doživljavam na sljedeći način. Svi gledamo nekakve filmove i onda vidite da postoji recimo odašiljač za GSM mrežu i onda vidite da svi oni mobilni telefoni točno znate podatak gdje se mobilni telefon nalazi. I možete s tog jednog odašiljača detektira gdje se on nalazi i uspostaviti vezu. Otprilike je riječ o takvom jednom zakonu. Nacionalna infrastruktura prostornih podataka znači kontakt točka je Državna geodetska uprava. U Državnoj geodetskoj upravi možete dobiti podatak gdje se nalazi pojedini podatak u trenutku kad vam treba, jer evo tu recimo podaci koji su vezani uz ljudsko zdravlje, uz alergije, uz tumore, uz bolesti dišnih puteva naravno da nadležno tijelo skuplja te podatke, a kontakt točka upozorava odnosno ima informaciju gdje to je. I sad dolazimo do suštinskog problema koji se sastoji u sljedećem i to je ono što je apsolutno karakteristika nas, ja neću ulaziti u druge članice EU da li oni isto tako to rade, ali ta želja za prikupljanjem podataka i onda vi prikupljate podatke u svom dvorištu, u svojoj agenciji, u svom zavodu, u svojoj općini, u svojem komunalnom poduzeću. No međutim, ne želite da se uopće, da netko zna da vi imate taj podatak, nego nek' se malo pomuči, pa nek' malo istražuje. I to je ono što je bio problem i provedbe ovog zakona jer zapravo se onda bavite istraživanjem gdje se pojedini podatak nalazi i onda ispadne da ga skupljaju dva tijela, da skupljaju tri tijela. I mi smo imali u ovom Saboru jednako tako neke zakone i onda kad tamo pitate, kaže prikupljanje podataka posebno će se angažirati. I onda pitate što vi sad prikupljate nešto novo što već negdje nije, što već nije neko komunalno poduzeće ili nešto napravilo. Onda zapravo ne dobijete adekvatan odgovor. Ovaj zakon naravno nije u Saboru, ne zaziva nikakvu posebnu pažnju. To su oni tehnički zakoni koji prođu ispod radara. Malo netko tko se susreo ili nešto o tome raspravlja. Oni ne izazivaju raspravu kao recimo Zakon o arhivskoj građi ili nekakve druge teme gdje uvijek uđemo u ono prošlo stoljeće pa onda ne znamo do kad idemo. Ovdje je riječ o jednom dobrom zakonu, zakon koji je izuzetno koristan, zakon koji govori o tome da je važno prikupljati sve podatke jer nam svi ti podaci trebaju u poslu kojim se bavite. Danas je prije pauze bila i jedna točka koja je govorila o povećanju količine vode koju će koristiti hidroelektrana Zakučac. Recimo podaci koji se trebaju skupljati i koji su sigurno skupljani je za neke hidroelektrane koja ima akumulacijska jezera. Koliko su povećani broj dana koji su pod maglom nakon što je bilo prije akumulacijskog jezera i iza akumulacijskog jezera. Tu gledam kolegu Madjera koji je govorio vezano uz hidroelektranu Novo Virje. I tamo je kad je bila procjena utjecaja na okoliš osnovne stvari su bili šuma Repaš koja se nalazi u samom, dakle u samom zahvatu koja je tokom vremena propadala. No međutim se drveće prilagodilo, pustilo korijenje i došlo do vode. I bila je, to je bila najveća rasprava stručna koliko hidroelektrana Novo Virje će utjecati na šumu Repaš, jer ta šuma i inače je nastala na području gdje su bile visoke podzemne vode. No međutim se je biljni i životinjski svijet prilagodio promjenama i hidroelektrana bi vratila na staro, ali pitanje je da li je vraćanje na staro dobro. Zašto ovo govorim? Govorim zato što zaista ono što je važno, važno je u planiranju, važno je i u svim djelatnostima kojim se bavite imati podatke. I važno je nekoliko puta spomenuti da je Državna geodetska uprava točka na kojoj se prikupljaju podaci, važno je da vijeće koje upravlja ima članove sa različitih nivoa i važno je o tome da zaista se vodi računa. I ja mislim da kao što sve ostalo treba imati u životu dobar PR, pa onda kad nešto radite ako imate dobar PR za to se čuje i tad dobijete na važnosti. Ako ste fin, pristojan, radite svoj posao, mučite se, uspostavljate onda, ne dobijete adekvatnu pozornost. Pa ja nekako mi se čini da bi Državna geodetska uprava u kontekstu toga što radi ili kontakt točka Državna geodetska uprava možda trebala malo PR-arovski pristupiti svemu tome i ukazati na važnost prikupljanja podataka o tome da sve svima treba i sve treba svima u nekom trenutku. I da općine i gradovi budu sa svojim podacima otvoreni, da daju podatke o tome koliko ne znam troše vodu za pitke vode, koliko ima riješeno odvodnje, koliko je plinifikacija, koliko je razvijen distribucijski sustav. Ja uvijek naravno govorim o onim podacima koji su meni bliski, a to su nedvojbeno i jasno podaci koji se koriste u prostornom planiranju. Ali recimo kad planirate jedan grad je izuzetno važno da znate koliko je novorođene djece nastalo na pojedinom području, koliko se mladih obitelji naselilo. Sve je važno i važnost podataka i prikupljanja podataka se ne smije zaboraviti. Moramo o tome voditi računa. I naravno da svatko prikuplja svoje podatke, ali treba nekako taj kontakt je uvijek teško uspostaviti i zato je meni taj jedan primjer sa jednim tornjem i sa mobitelom, gdje zapravo vi cijelo vrijeme znate gdje je netko s mobitelom i možete njega naći. I vi znate to je zapravo Zakon o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka. Mi ćemo u klubu GLAS-a i HSU-a podržati, a i današnju govornicu smo u nekoliko navrata koristili, gdje mi ocjenjujemo da zaista ima propisa koji su spremni da idu po hitnom postupku, dakle prvo i drugo čitanje a ovo je jedan od tih propisa. Hvala lijepo.
Hvala kolegici Anki Mrak Taritaš. Imamo jednu repliku. To je kolegica Irena Vuksanović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Složiti ću se s kolegicom Mrak-Taritaš koliko je ovo izuzetno bitan zakon i koliko ova bitna tematika prolazi ispod radara, a složit ću se i s ovim o potrebi PR-a vezano za geodetsku upravu i kao jedno objedinjeno središte. Ono što je bitno reći da danas nema uopće funkcioniranja niti jedne institucije, a kamoli interoperabilnosti i sigurnosti bez podataka. Ondje gdje se dobro krenulo treba dobro i nastaviti i upravo ove izmjene idu u tom smjeru. I ono što je bitno reći, a vi to dobro znate, imamo dobru geografsku pokrivenost što se tiče podataka, međutim te podatke sada treba harmonizirati. I recimo da je najvažniji problem u narednom periodu će biti vama, a i svakoj instituciji kako povezati te podatke koje skupljamo, kako ih harmonizirati i kako ih učiniti mrežno dostupnim jer oni sada nažalost jedva, mislim da je oko 5% institucija svega omogućava mrežnu dostupnost tih podataka. I to je ono što ste vi naglasili u svojoj raspravi da mi imamo puno podataka, ali nažalost oni su skriveni negdje ispod radara, oni nisu pretraživi i oni nisu mrežno dostupni. A to je onda tako jedan posao koji je nezahvalan jer vi imate nešto što vam nije dostupno, ne samo pojedinačno nego i institucijama. A opasnost od toga kada nešto imate, a nije dostupno se vidjelo nedavno i kada su bili i tsunamii u svijetu i potresi itd., gdje je interoperabilnost između podataka i brza reakcija bila presudna. Tako da mislim da i o tom treba voditi računa i sigurna sam da će se voditi u narednom razdoblju. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite kolegice.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena kolegice Petrijevčanin-Vuksanović, zaista važnost podataka je izuzetno bitna i ono što sam sigurna, a to je da se vrlo kvalitetno i u dosta velikom obimu u pojedinim institucijama, zavodima, komunalnim poduzećima, općinama, gradovima, ministarstvima vode ti podati. No međutim, onda nastaje ključni problem da znate da se vode, da znate gdje se oni nalaze. I uloga ovog zakona o infrastrukturi nacionalnih podataka i uloga Državne geodetske uprave je kontakt točka koja vas usmjerava tražite tu, dakle on samo kaže postoji, svako ima svoj ormar u tom ormaru ima ladica i šta je u kojoj ladici, dakle to je na taj način definirano. I danas kada svi funkcioniramo sa smart telefonima i kada nešto ne znate onda naravno odmah pitate Googl-a koji vam odmah kaže točan podatak. Bilo bi dobro i zaista ono što sam rekla kolege koje rade u Državnoj geodetskoj upravi i oni koji te podatke u svakodnevnom poslu trebaju oni znaju gdje se nalazi i to nije nikakav problem, imaju osjećaj da to znaju svi. e pa nije tako. To je ono što treba znati da ljudi nemaju pojma da se negdje nešto skupilo, da negdje nešto u odnosu na nešto mogu dobiti informaciju, da vi kada hoćete znati broj prošle godine koliko je bilo dana s maglom recimo na autocesti Zagreb-Karlovac, taj podatak postoji. No vi ćete po Googl-u 17 puta ići, a možete ga dobiti puno jednostavnije. I ja inače sam jedna od rijetkih koja nastoji hvaliti, nekad i kudim, ali nastojim hvaliti kolege koje rade u javnoj upravi jer mislim da glavnina njih radi jedan ozbiljan i odgovoran posao, samo to trebate ako nešto nije objavljeno, ako to nije dobro upakirano PR-vski kao da ne postoji pa u tom smislu treba malo naprijed kao i u Državnoj geodetskoj upravi.
Hvala. Nastavljamo u ime kluba zastupnika, sljedeći će kolega Mladen Madjer u ime Kluba zastupnika HSS-a. Izvolite kolega.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajnici. Klub HSS-a će podržati u prvom čitanju izmjenu i dopunu Zakona o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka. Znamo da već niz godina planeri i svi koji se bave prostornim podacima bore se nepotpunim i netočnim bazama prostornih poslova. Također došlo je na dobar odaziv i na dobru sugestiju onaj zakon koji je donesen 2013. godine kao pilot projekt, ali trebalo bi sam zakon koji se donese ne može on sam nastupati da nama što kvalitetnije … da podaci budu lako dostupni, točni i ažurni. Naravno da sam zakon kao takav nije dovoljan i trebat će poraditi na njegovoj primjeni što znači imati jednostavan pristup katastru, ali njihovi podaci nažalost nisu već desetljećima ažurirani, nažalost i onda dolaze do određenih problema. Ovim izmjenama navedenog zakona detaljnije definiraju teme prostornih podataka, skupina 1, 2 i 3, preciznije se definiraju registri nacionalne infrastrukture prostornih podataka, kao i registar izvornih prostornih podataka i njihov sadržaj, pristup izvorima podataka za tijela javne vlasti čiji poslovi imaju utjecaj na okoliš te se detaljnije razrađuju ograničenja javnog pristupa prostornim podacima. Znači sve ovo se mora prilagoditi europskim direktivama i to je jasno i nemamo primjedbu na prijedlog izmjena i dopuna ovog zakona, iako ima jednu primjedbu pa možda do drugog čitanja molimo za objašnjenje. A radi se o stavku 3. iz članka 4. ovog zakona gdje je ograničenje javnog pristupa prostornim podacima. Znači navode se razlozi za ograničenje pristupa iz stavka 1 2 ovog članka, procjenjuju se restriktivno za svaki slučaj pojedinačno uzimajući u obzir javni interes u čiju se svrhu omogućuje pristup izvorima prostornih podataka. U svakom pojedinom slučaju, javni interes kojemu služe otkrivanju, uspoređuje se s interesima, koji služe ograničavanja ili uvjetovanje i pristupa. Znači, što konkretno znači u slučaju, kad zatražite neki poslovni podatak i kako će vijeće, znači nacionalne infrastrukture prostornih podataka odlučiti koje interes prevladalo jučer. Pa samo malo pojašnjenje oko toga, a kao što sam i rekao, da ćemo podržati ovaj zakon, jer je jako bitan, kako se ne bi, kako ne bi došlo do nelegalnog gospodarenja prostora. Evo, kao konkretno primjer, u Koprivničkoj križevačkoj županiji, gdje je centar za gospodarenje otpadom, koji nije uveden u prostorni plan niti županije niti jedinice lokalne samouprave, nažalost, a dovozi se otpad iz cijele Hrvatske, a nije naveden u prostorni plan. Dakle, je uveden jedan dio u prostorni plan, gdje točno piše da se dovozi otpad iz te jedinice lokalne samouprave, iz grada Koprivnice i par jedinica lokalne samouprave, a on se dovozi praktički iz cijele Hrvatske. I za ne vjerovati je da čelnik županije na to sve šuti i omogućuje da si pojedinci, odnosno, direktor regionalnog centra, Piškornica isplati milijunski iznos, milijunsku dividendu, na uštrb svih, prvenstveno žitelja Koprivničko križevačke županije, a istovremeno, one, baš ono nevjerojatno i u kunskoj vezi sa čelnikom te županije. I zato podržati ćemo ovaj zakon u prvom čitanju, s time da oko ovog stavka malo pojašnjenje. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku, izvolite kolegice Irena Vuksanović.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega je spomenuo ulaganje i infrastrukturu, a ja bi dodala da je to ulaganje u informacijsko komunikacijsku infrastrukturu, to je ulaganje, zapravo u budućnost države i javne uprave. I maloprije, smo zaključili koliko je bitno povezati program e Hrvatska sa ovim programom. A ono što je bitno reći, a nije nebitno, kolega Bačić je lijepo naglasio o važnosti iz SPIRE direktive u kontekstu ovoga zakona i sudjelovanje, odnosno veliki dio te direktive koju mi moramo provesti. U slučaju da Hrvatska prekrši ovu INSPIRE direktivu odnosno da javno tijelo, svojim ili javni subjekt, neispunjavanjem prouzroči štetu za RH mi prema zakonu u onom članku 33. a formula za izračuna je navedena u pojašnjenju Europske komisije, možemo snositi do 7,2 milijuna eura počevši od 2019. Pretpostavlja se da bi to bilo u slučaju one referentne alternative. Znači ovo itekako nije nebitno i nije beznačajno. A u tom kontekstu trebalo bi razmotriti i troškove razvoja održavanja, s obzirom da oni u pojedinim zemljama variraju i to najviše ovisi o softverskoj platformi. I ja se od početka zapravo zalažem za softver otvorena konda, odnosno, za otvoreni softver, a za to se zalaže i Europska komisija. I biti će zanimljivo vidjeti, kako će se Hrvatska dalje, u tom kontekstu ponašati, odnosno, kakav će biti problem s licencama, koji se već sada pojavio. Da li će to biti riješeno u dogledno vrijeme, na koji način će biti riješeno, na koji način će se pojednostaviti rad i stvarati uštede ili će se ići u nekom drugom smjeru, a ja se nadam da će se uzeti u obzir i sve preporuke Europske komisije, jer uostalom i do sad smo se tako ponašali.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem. U potpunosti se slažem sa vama i ja sam rekao da će Klub HSS-a podržati jer je jako bitan ovaj zakon i prilagodbi europskim direktivama, jasno jer će biti i određene sankcije, ukoliko se to ne prilagodi. Ali, sam istovremeno samo upozorio samo na jedan primjer koji se događa konkretno u našoj županiji i na pojašnjenje ovog članka. Inače slažem se u potpunosti sa ovim vašim što ste vi rekli u svom komentaru, u replici.
Hvala lijepo kolega, time smo završili i rasprave u ime kluba zastupnika. Imamo jednu prijavu u pojedinačnoj raspravi, to je kolegica Irena Vuksanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Evo, vrlo kratko, kao što smo iz prethodnih izlaganja mogli zaključiti, a pozdravljam predlagatelje, ovaj zakon je jedan od onih, odnosno izmjene zakona, a ja ću govoriti o zakonu i perspektivi i o problemima koji će se eventualno pojaviti u budućnosti. To je jedan od onih zakona, koji se u startu moraju uvezati sa drugim zakonima, s obzirom da je povezan s nekoliko drugih bitnih zakona, a počevši od Ustava RH, pa do Zakona o pravu na pristup informacijama, pa do Zakona o državnoj izmjeri i katastru nekretnina, pa do Zakona o državnoj informacijskoj infrastrukturi. To je ono što se tiče hrvatskog zakonodavnog okvira i vi to dobro znate. A što se tiče europskog zakonodavnog okvira, tu su 4 europske direktive, čuli smo koja je najvažnija, 8 uredbi i jedan ispravak uredbe, 4 odluke Europske komisije i čak mislim 7 ili 8 tehničkih smjernica Europske komisije. Vidimo da je ovo dosta kompleksna materija i zahtjeva dosta prilagodbe i usklađivanje. Jutros je na jednom predavanju akademik pravne struke Jakša Barbić sjajno rekao, da je pravo kao apotekarska vaga, pa gdje oduzmete, negdje se to osjeti, odnosno, ako lijevo oduzmete, desno se doda i uvije to mora biti dobro sinkronizirano. To je zapravo na primjeru i ovog zakona vrlo lijepo vidljivo. Dakle svjesni smo da je sve što se radi, a i ove izmjene su usklađivanje sa europskom zakonodavnom praksom mora biti precizno usklađeno i ono što je najvažnije provedivo u praksi jer usvajanje samo po sebi nam neće ništa donijeti ako on nažalost nije provediv u hrvatskoj praksi, a znamo dobro mi ovdje u Saboru da je to jedan od najvećih izazova. I sada treba postaviti pitanje s obzirom da je tema ovaj zakon, kakvo je trenutačno stanje u praksi? A trenutačno stanje u praksi rekli bi stručnjaci pa nije ni previše loše, nije ni previše dobro nekakva zlatna sredina europskog prosjeka, ali ja ću se vrlo kratko u svom izlaganju usmjeriti baš na onaj dio koji bi bio lošiji od prosjeka, a to je onaj dio koji je ispod standarda EU, a to što je iskoristivost ovih podataka kroz mrežnu dostupnost, kroz mrežne usluge i tehnologije. Mi znamo da se svake godine podnosi ukupno stanje onaj tzv. Monitoring reports Europskoj komisiji iz našeg izvješća za Hrvatsku ispada da se svako od tih područja koje smo čuli u prethodnim izlaganjima koji se obuhvaća ovom infrastrukturom podataka od ne znam atmosferskih obilježja, geografskih, zemljišta, stanovništva itd. na neki način jedno tijelo se brine za te podatke, a negdje se čak i više tijela brinu. Međutim, jedino nemamo bio geografske regije nigdje pokrivene koliko sam vidjela i to je zanimljivo. Dakle tu je nekakva praznina na karti. Mi znamo da ovu INSPIRE direktivu moramo provesti u cijelosti do 2021. koliko i znamo i vidimo da će to biti veliki izazov. Ono što je zanimljivo reći to je taj primjer korištenja mrežnih usluga, imamo neke institucije, recimo Hrvatski geološki institut ima 13 izvora prostornih podataka, a znate za koliko nudi mrežne usluge? Za nula i ne samo mrežne usluge pregleda nego nula mrežnih usluga preuzimanja. Dakle nula za pregled, nula za preuzimanje. Nažalost to treba poboljšati. Državna geodetska uprava pohvalno ima čak 26 izvora prostornih podataka, ali nažalost samo za pet nudi opet mrežnu uslugu pregleda, a za dva mrežnu uslugu preuzimanja. Državni hidrometeorološki zavod ima sedam izvora prostornih podataka, a opet nula za preuzimanje, nula za pregledavanje. Hrvatske šume imaju samo jedan izvor prostornih podataka, a nijednu mrežnu uslugu niti preuzimanja, a niti mogućnosti pregleda. Plinacro, Jadranski naftovod, HOP dakle Hrvatski operater prijenosnog sustava d.o.o., Hrvatske ceste, HŽ Infrastruktura, HEP vjerovali ili ne imaju samo po jedan izvor prostornih podataka prijavljen u tom registru izvora prostornih podataka, a za taj jedan nitko od navedenih nema niti jednu mrežnu uslugu niti pregleda niti preuzimanja. To ne zahtjeva tako veliki posao, to zahtjeva određene organizacijske sposobnosti i netko bi se s tim trebao pozabaviti i ja vjerujem da će se u dogledno vrijeme i pozabaviti. I što bi bio zaključak? Pa izvori prostornih podataka netko radi dobar posao na objedinjavanju, ali te institucije koje treba objediniti istovremeno i same trebaju raditi posao da pruže te usluge da ih učine mrežno dostupnima, a ne samo da ih dostavljaju u centar u središnju točku. I prema tzv. INSPIRE direktivi dakle tim specifikacijama i prema onoj uredbi komisije u vezi s mrežnim uslugama, mi kao država ćemo jako, jako brzo kroz par godina morati sve ove stvari na neki način uskladiti da se brže uklopimo u onaj prosjek jer vidimo da je za prošlu godinu to mrežno preuzimanje i uopće mogućnost mrežne vidljivosti za naše institucije bila poražavajuće niska. I ono što je na kraju bitno reći, kod nas je problem naravno novac i direktiva i prema njoj zakon ne daju obvezu izrade troškova i tu je nastao najveći problem s našim institucijama jer direktiva u onoj preambuli 16. kaže provedba ne bi smjela državama članicama stvoriti prekomjerne troškove, a to je vrlo općenit tekst. A istovremeno se u članku 7. kaže da će Europska komisija napraviti analizu troškova i koristi koje treba provest prije usvajanja, pa su malo sami sebi kontradiktorni. I tu je nastao problem sa našim nacionalnim pravilima jer je u mnogim slučajevima pa i u slučajevima ovih institucija zapravo teško kvantificirati dobiti tih projekata i ulaganja u tu mrežnu vidljivost jer to su uglavnom nematerijalne koristi za tu instituciju. Ali svakako osim što su nematerijalne koristi za instituciju one su korist za državu, pa ih prije donošenja politike, prije usvajanja proračunskog plana za bilo koju ovu instituciju ili javni subjekt itekako treba uzeti u obzir, a treba uzeti u obzir i eventualne penale koje bi Hrvatska mogla platiti s obzirom na neusvajanje ovih odredbi. Hvala lijepo.
Hvala. I sada u ime predlagatelja državni tajnik gospodin Željko Uhlir. Izvolite.
Cijenjene dame i gospodo saborski zastupnici i predsjedavajući. Zahvaljujem u prvom redu svima koji su sudjelovali u raspravi vezano uz donošenje izmjene i dopuna Zakona o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka. Ujedno bih još jednom istaknuo da se radi o usklađenju sa postojećom direktivom i postojeći zakon koji je donesen 2013. godine se u nekoliko točaka dorađuje, pa tako slijedom definicije tema prostornih podataka se ispisuju preciznije se definiraju registri i detaljnije se razrađuju ograničenja pristupa. Ovo što je kolega iz kluba HSS-a tražio jedno pojašnjenje vezano uz članak 4. izmjena i dopuna, mogu reći da se u ovim izmjenama i dopunama detaljno razrađuje ono što u trenutno važećem zakonu zapravo i nije bilo toliko razrađeno, tako da njegovo pitanje da on zapravo traži pojašnjenje za ograničenja je sadržano u cijelom tom članku samo treba čitati one stavke koji se nalaze ispred onoga koji je njemu bio problematičan. Eto zahvaljujem.
Hvala državnom tajniku na dodatnom pojašnjenju. Time i zaključujemo raspravu. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se steknu uvjeti. Time smo završili i sve točke koje su bile predviđene na današnjem dnevnom redu, a nastavak je sutra u 9,30 kada slijedi glasovanje, a nakon toga i Konačni prijedlog zakona o tržištu plina. Hvala vam lijepo i ugodan ostatak dana! SJEDNICA PREKINUTA U 15,45 SATI.
Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka, prvo čitanje, P.Z.E. br. 279. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka. I drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja tekst konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno, 124 glasa za donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Danas ćemo započeti rad glasovanjem o raspravljenim točkama i proširenjem prije toga dnevnog reda. Izvolite, kolega Grmoja.