Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 6. seje Državnega zbora. Obveščena sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanki in poslanec: mag. Melita Župevc, mag. Lejla Hercegovac do 12. ure, dr. László Göncz po 20. uri. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo k 6. TOČKI DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O OSEBNI ASISTENCI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 5 tisoč volivk in volivcev. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem podpredsednici odbora mag. Jani Jenko za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Hvala lepa za besedo. Vsem skupaj prav lep pozdrav! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je na 5. seji obravnaval Predlog zakona o osebni asistenci, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje na podlagi 88. člena Ustave predložilo več kot 5 tisoč volivcev. Pri delu odbora so sodelovali predstavnici predlagateljev Klavdija Poropat in Elena Pečarič, predstavniki Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve, predstavnica Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora in predstavnik Državnega sveta. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajnotehničnega vidika. Zakonodajo-pravna služba je ob pripombah pravnosistemske narave podala tudi konkretne pripombe k posameznim členom predloga zakona. Na seji odbora je njihova predstavnica predstavila uvodne pripombe in menila, da bi bilo treba predlog zakona dograditi tako pravnosistemsko kot z vidika jasnosti in določnosti normativne ureditve. Opozorila je, da je predlog zakona nedodelan, kar utegne tudi povzročiti izvedbene probleme. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Vlade, ki predloga zakona ne podpira in predlaga Državnemu zboru, da ga ne sprejme. Komisija Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide je v svojem mnenju, ki ga je na seji odbora predstavil predstavnik Državnega sveta, do vprašanja potrebe po zakonski ureditvi pravice do osebne asistence zavzela izrazito pozitivno stališče, saj jo zaznava kot enega od pomembnih elementov socialne politike, ki terja čimprejšnjo zakonsko ureditev. Glede ustreznosti vsebine obravnavanega predloga zakona pa so bila mnenja članov komisije deljena. Kot dodatno gradivo so članice in člani odbora prejeli številne pripombe in predloge zainteresiranih javnosti ter pisne podpore k predlogu zakona. V poslovniškem roku kvalificirani predlagatelji niso vložili amandmajev. Na začetku obravnave je član Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke poudaril, da v njihovi poslanski skupini in tudi v koaliciji podpirajo prizadevanja invalidov za izboljšanje njihovega življenja. Cenijo njihov trud tudi v zvezi s predlogom, ki je v parlamentarni proceduri, vendar glede na mnenje Zakonodajno-pravna službe, mnenje Državnega sveta, Vlade in tudi varuha človekovih pravic, ki opozarjajo na nekatere nedorečenosti in pomanjkljivosti predloženega zakona, menijo, da ta ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hkrati pa je treba naložiti Vladi, da do konca leta 2012 pripravi ustreznejši zakon, ki bo usklajen z vsemi akterji in tudi med invalidskimi organizacijami. V nadaljevanju je zato predlagal sklep na podlagi 128. člena Poslovnika, da matično delovno telo sklene, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ob tem je bilo s strani predstavnice poslanske skupine Pozitivne Slovenije in predstavnika Poslanske skupine Socialnih demokratov predlagano, da se predlog zakona ne zavrne, ampak se obravnava raje priloži na eno izmed prihodnjih sej, pristojno ministrstvo pa skupaj s predlagatelji pripravi amandmaje na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe. V razpravi o predlogu sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, sta predstavnici predlagateljev izpostavili, da se ta predlog zakona pripravlja že več let in je pripravljen po predlogu ministrstva. Predlog zakona je z uporabniki usklajen, uporabniki pa so iz različnih invalidskih organizacij. Povedali sta, da na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe pripravljajo predloge za amandmaje, da je veliko že narejenega, zato sta se strinjali s preložitvijo, kjer bi skupaj s pristojnim ministrstvom pripravili potrebne izboljšate. Minister za delo, družino in socialne zadeve je povedal, da se ne strinjajo z nekaterimi predlaganimi rešitvami, da pa se osebna asistenca že sedaj financira programsko in preko Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij. Poudaril je, da je sistemska ureditev vsekakor potrebna, zato se je strinjal s predlogom, da se do novega leta pripravi predlog zakona, ki mora biti usklajen, saj se z obravnavanim predlogom mnoge invalidske organizacije ne strinjajo. Zagovorniki predloga zakona so menili, da je prav, da zakon ostane v proceduri, da je področje treba urediti, zato niso podprli predloga o neprimernosti predloga zakona, ampak so menili, da bi s preložitvijo dali zakonu možnost, da se v nadaljevanju popravi in uskladi. Po razpravi je odbor sprejel sklep, da Predlog zakona o osebni asistenci ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na koncu je odbor tudi sklenil, da Vladi predlaga, da do konca leta pripravi usklajen Predlog zakona o osebni asistenci. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici predlagateljev predloga zakona za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa gospe Eleni Pečarič, ki jo prav lepo pozdravljam v Državnem zboru, in ravno tako tudi predstavnici Vlade.
Pozdravljeni, poslanske in poslanci, in tudi tisti, ki nas gledate sedaj na televiziji. Predvsem vam. Pustite upanje vi, ki vstopate, bi tako rekli, v ta hram. Pred dvorano so nam peli otroci o upanju. Mi smo ga imeli skoraj do konca, zato smo se podali v to avanturo, ki ni bila lahka, ampak po letih bojah in preprečevanj teh in onih političnih opcij nam tudi to ni bilo težko. Preidimo k stvari. Kot za šalo ste nam poslanke in poslanci koalicije na odboru zavrnili Predlog zakona o osebni asistenci praktično brez argumentov, saj ste bili skoraj vsi tiho, vesti in sramu, katerega je preko ljudske iniciative podprlo več kot 7 tisoč volivk in volivcev. Tudi to vam očitno kaj malo pomeni. Na odboru sploh nismo dobili priložnosti, da bi ga temeljito predstavili. Nismo dobili možnosti, da bi vložili amandmaje, ki smo jih skupaj oziroma na predlog Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora spisali. Takoj ste nam proceduralno taktično vzeli besedo in zakon ubili. Niste bili pripravljeni slišati naših večkratnih prošenj, da bi zakon skupaj z ministrstvom ustrezno dodelali, ampak ste zlorabili moč, bom uporabila to besedo, ki vam jo je podelilo ljudstvo, da ste to edinstveno pobudo zatrli v kali. Ukradli ste nam prihodnost, pravico do dostojnega in neodvisnega življenja. Mnoge mlade ste obsodili na životarjenje v domovih za ostarele, umiranje na obroke in na socialno smrt. S tem ste poteptali tudi konvencijo Združenih narodov, 19. člen, ki govori o osebni asistenci, podpisano, ratificirano leta 2008. Poslanci koalicije ste glasovali na ukaz ministra Vizjaka, da se zakon zavrže, čeprav niste prav vedeli, zakaj. Vemo, zakaj – gre za sredstva FIHO, denar Loterije Slovenije, ki smo ga predvideli za sofinanciranje in se že sicer uporablja tudi za tovrstne programe osebne asistence. Sredstva, ki so namenska, izven proračuna, izven vsakega resnega nadzora, so v rokah peščice invalidskih funkcionarjev, ki jih bom tu kar javno poimenovala "invalidska mafija". Sredstva, ki se netransparentno uporabljajo, nenamensko in se dostikrat z njimi kupujejo neprave stvari. V čem je torej problem? Vzeli bi moč in finance tako imenovanim predstavnikom invalidskih organizacij, ki s temi sredstvi razkošno živijo in kupujejo nepremičnine, članstvu pa puščajo drobtinice, ravno toliko, da ne "pocrkajo". Smo zgolj objekt trgovanja v tej državi. Zakon je bil spisan na podlagi več kot 16-letnih izkušenj izvajanja osebne asistence in je imel namen zagotoviti pravico do osebne asistence tudi širšemu krogu upravičencev, kot je to sedaj z obstoječim programom. Hotel je zagotoviti pravico najtežje hendikepiranim, tistim, ki smo odvisni od vsakodnevne tuje pomoči tako intelektualno in gibalno oviranim. Torej ni res, da smo izključevali katerokoli skupino ljudi. To bi bil prvi zakon, ki bi pravico podeljeval neposredno uporabniku in ta bi izbral sebi primernega izvajalca. V predlogu ne govorimo o invalidskih organizacijah, ampak govorimo o izvajalcih. Obrnili bi obstoječo prakso, kjer se osnovne človekove pravice uresničujejo preko društev, ki imajo moč, da pogojujejo, disciplinirajo in odvzemajo tudi storitve. A to bi bila verjetno prava revolucija, saj bi invalidski funkcionarji ostali brez dela sredstev za svoje umazane posle, posebno pa verjetno tudi politika, ki iz tega črnega fonda Loterije Slovenije dobiva kakšno provizijo. Zato si je bilo treba izmisliti neke floskule, da zakon nima ustreznih finančnih virov, kar je popolna izmišljotina, saj če bi imeli priložnost, bi to tudi natančno dokazali. Naš predlog bi bil daleč bolj učinkovit in finančno vzdržen, kot bo to predlog ministrstva pod vplivom različnih lobijev, ne nazadnje od NSIOS-a, ki formalnopravno sploh ne obstaja, tako za informacijo, iz Ajpesa je bil izbrisan leta 2010. Ampak seveda vi o tem ne želite vedeti nič. Naj bi bili veseli sklepa, da bo ministrstvo pripravilo nov predlog. Groza nas je tega, kaj bodo spacali. Bojimo se, da bo osebna asistenca obravnavana kot socialni transfer, kar pomeni, da nam bodo vzeta vsa morebitna sredstva oziroma lastnina. Žalosti nas dejstvo, da ste mnogi med vami uslišali natolcevanjem invalidskih organizacij in da sledi ta pomemben korak v pravi smeri. Jaz še vedno upam in si želim, da bo mogoče kdo med vami upal glasovati drugače, kot mu je bilo naročeno, kajti mislim, da bi bila to prava poteza in upam, da se zavedate, kaj počnete. Hvala. [[aplavz]]
Hvala lepa gospe Eleni Pečarič za predstavitev stališča. Za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavniku Vlade oziroma tukaj prisotni predstavnici Vlade gospe Patricii Čular, državni sekretarki na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve.
Spoštovana gospa predsednica, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, hvala za besedo. Stališče Vlade do samega Predloga zakona o osebni asistenci je, da predlog, ki ga je vložilo Društvo za teorijo in kulturo hendikepa v imenu 5 tisoč volivk in volivcev, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na začetku bi želela povedati, da osebna asistenca ima danes svojo rešitev, da sicer ta ni rešena sistemsko, se pravi rešitev ni sistemska, temveč programsko. Ministrstvo za delo, skupaj s sofinanciranjem sredstev FIHO zagotavlja izvajanje programa Asistent/Asistentka bom, potem tudi drugih programov na področju socialnih zadev, s katerimi se zagotavlja osebna asistenca. Predlog zakona predstavlja sistemsko rešitev. Za to sistemsko rešitev je ministrstvo že v preteklosti pristopilo k pripravi predloga zakona. Predlog predlagatelja povzema v veliki meri predlog, ki ga je s strokovno in zainteresirano javnostjo že pripravilo ministrstvo. Obstajajo pa razlike, za katere menimo, da so pomembne in tako velike, da ta predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Te razlike pa so tri. Financiranje. Sam predlog sicer določa vire financiranja, vendar natančneje ne opredeljuje, kako bo samofinanciranje potekalo. Predlog predlagatelja določa nov postopek za uveljavljanje pravice do osebne asistence in najpomembnejše razlikovanje prihaja v točki upravičencev. Sam predlog predlagatelja predvideva kot upravičence le težko gibalno prizadete osebe, izključuje pa gluhe, slepe in tudi duševno prizadete. Po naših ocenah je v prvi skupini, ki je zajeta znotraj predloga, približno 500 upravičencev, v drugi skupini pa tisoč 500. Verjetno je tudi to razlog, da ta predlog ni pridobil podpore na Nacionalnem svetu invalidskih organizacij, ker je bil pripravljen brez sodelovanja celotne strokovne kot tudi zainteresirane javnosti. Kljub temu pa bi želela poudariti, da ta vlada ima interes, da se zaveda problema in je tudi v svoji koalicijski pogodbi zapisala kot obvezo rešitev osebne asistence z zakonom. Zato se popolnoma strinjamo in z vso zavestjo sprejemamo sklep odbora in varuhinje človekovih pravic, da se pripravi zakon, ki bo vključeval tako strokovno kot tudi zainteresirano javnost. Želim poudariti, da je osebna asistenca danes rešena programsko, in da sprejemamo, da bomo predlog zakona z vsemi zainteresiranimi pripravili do konca letošnjega leta. Zagovarjamo zakon o osebni asistenci, ki bo korektno obravnaval vse upravičence, ne glede na njihovo starost ali pa vrsto invalidnosti. Hvala.
Hvala lepa. Vljudno prosim za red v dvorani! Istočasno bi pa prosila predstavnike Vlade, da se usedejo na prostore, kjer je prostor posameznih ministrstev, da ne bo tudi v tej smeri težav. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Mag. Jana Jenko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ponovno lepo pozdravljeni! Matično delovno telo, ki je obravnavala Predlog zakona o osebni asistenci je predlog ocenilo kot neprimeren za nadaljnjo obravnavo in na tej točki ustavilo nadaljnjo obravnavo. Slednje pa še ne pomeni, da se za osebno asistenco ne bomo ukvarjali, saj je bil sprejet še sklep, s katerim predlagamo Vladi, da do konca leta pripravi celosten in z uporabniki usklajen predlog zakona. Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev podpira oba sklepa matičnega delovnega telesa, saj bomo tudi poslanke in poslanci naše poslanske skupine ocenili, da je predlagani zakon še precej nedodelan, tako da ohranitev zakona v proceduri in posledično potrebna amandmajska obdelava zakona ne bi dala želenih rezultatov v smislu sistemske ureditev tega področja, kar si invalidi nedvomno zaslužijo. Glede na to, da je osnutek tega zakona že pripravljen, in da tudi koalicijska pogodba predvideva vzpostavitev osebne asistence, smo v poslanski skupini DeSUS ocenili, da bo Vlada, tako kot ji predlagamo v današnjem sklepu, naredila korak naprej in uredila to področje. V naši poslanski skupini pa smo prepričani tudi o tem, da bi se osebna asistenca morala obravnavati v povezavi z ostalimi socialnimi politikami, saj se osnovni namen pomoči prek osebne asistence dotika različnih ranljivih skupin prebivalstva. Vzporedno z obravnavo tega področja se odpre namreč tudi vprašanje zagotavljanja trajne skrbi za starejše, ki prav tako vedno bolj potrebujejo določen obseg tovrstne vsakodnevne pomoči. Zato poslanke in poslanca naše poslanske skupine menimo,da je treba čim prej pristopiti tudi k vzpostavitvi sistema dolgotrajne oskrbe. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev predlaganega zakona ne bomo podprli. Bomo pa skrbno spremljali nadaljevanje aktivnosti v smeri, da bi čim prej dobili celovito ureditev oskrbe ljudi, ki zaradi bolezni, poškodb ali starosti potrebujejo dolgotrajno pomoč. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije in gospa Iva Dimic.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! Nova Slovenija podpira ureditev področja dolgotrajne oskrbe in osebne asistence za invalide. Že v svojem volilnem programu smo zapisali, da se bomo zavzemali za razvoj programov, ki bodo omogočili bivanje invalidov izven institucij. Osebna asistenca je za invalide pomembna, saj pomeni 24-urno fizično pomoč invalidom pri stvareh, katerih sami ne morejo opravljati. Vse koalicijske stranke smo se k temu zavezale že v koalicijski pogodbi o sodelovanju v Vladi Republike Slovenije za mandat 2012–2015. Sprejetje ustreznega zakona o osebni asistenci za invalide pa je umeščeno med prioritetne naloge Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve in invalide. Ministrstvo mora pripraviti predlog, ki bo strokovno in pravno sistemsko dorečen, bo upošteval interese in potrebe po osebni asistenci vseh predstavnikov invalidov in hkrati upošteval tudi aktualne finančne in gospodarske razmere v državi. V Državni zbor Republike Slovenije pa je društvo s kratico YHD in skupina 5 tisočih volivk in volivcev predložila Predlog zakona o osebni asistenci, o katerem razpravljamo danes in ki v največji meri povzema predlog, ki ga je pripravila delovna skupina na ministrstvu. Največje odstopanje tega vloženega predloga zakona o osebni asistenci pa je na naslednjih področjih: vprašanje, kdo so upravičenci, ter postopek za uveljavljanje pravice in financiranje osebne asistence. Ob tem pa je predlog zakona, ki ga je vložila skupina 5 tisoč volivcev in volivk, tudi pravno in sistemsko pomanjkljiv oziroma nedodelan. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve in invalide bo torej še naprej zagotavljalo sredstva programu Asistentka/Asistent bom tudi v prihodnjih letih. S tem bo ohranjen vsaj sedanji obseg izvajanja osebne asistence iz javnih finančnih sredstev. V Poslanski skupini Nove Slovenije tako pozivamo Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve in invalide, da čim prej pripravi predlog zakona o osebni asistenci in zakon o dolgotrajni oskrbi in zavarovanju za dolgotrajno oskrbo ter ga nemudoma vloži v zakonodajno proceduro. Nova Slovenija bo budno spremljala, ali bo pristojno ministrstvo v roku, ki je bil določen na matičnem odboru, res pripravil predlog zakona in ga temeljito proučila vsebinske rešitve.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Pozitivna Slovenija in mag. Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Danes govorimo o ljudski iniciativi. Nekaj manj kot 7 tisoč državljank in državljanov s svojimi podpisi pošilja apel poslancem tega državnega zbora, da uzakonimo izjemno pomembno zakonsko materijo, zakon, ki ga v Sloveniji sprejemamo več kot desetletje, pa ga kot družba še vedno nismo sposobni spraviti k življenju. Ne gre za zakon. Gre za ljudi, ki jih kot družba puščamo ob strani. To ni prav. Danes govorimo o spoštljivem oziroma nespoštljivem odnosu do življenja.Kaj je osebna asistenca? Je ena izmed oblik organiziranja skupnostne skrbi, ki ne nazadnje sledi tudi konvenciji o pravicah invalidov, ki jo je ratificiral Državni zbor. Ta priznava enako pravico vsem invalidom, ki živijo v skupnosti in enako kot drugi odločajo ter sprejemajo učinkovite in ustrezne ukrepe, ki jim omogočajo polno uživanje te pravice ter polno vključenost v skupnost in sodelovanje v njej. Gre za, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovanje temeljnih načel, kot je spoštovanje dostojanstva in neodvisnosti uporabnika, pravica do svobodne izbire, omogočanje socialne vključenosti v skupnost, individualna obravnava in enakost možnosti ter dostopnost. Ste se kdaj vprašali, kakšna je usoda mladega človeka, ki se mu odpira polje neskončnih možnosti v življenju, pa mu pot prekriža usoda, postane tetraplegik? Ste se kdaj vprašali, kakšna je njegova usoda v tej državi? Tak človek je odvisen od pomoči 24 ur na dan 365 dni v letu pri osnovnih opravilih, kot je hranjenje, vstajanje s postelje. Tak človek ne more opraviti osnovnih življenjskih stvari sam, tako kot jih lahko opravljamo mi, vsak izmed nas. Hvala bogu, bom rekla. Ampak mi se danes odločamo o tem, ali bomo tem ljudem dali možnost in priložnost, da bodo imeli moč v svojih rokah, da ne bodo pri 17, 20 leti pristali v domovih za upokojence, ki niso namenjeni življenju mladih ljudi, ampak so namenjeni življenju v starostnem obdobju, za starostnike. Jaz sem imela primer ali pa možnost opravljati osebno asistenco na domu človeka, ki navkljub svoji invalidnosti, je tetraplegik, ohranja upanje in vero v življenje in s čopičem v ustih ustvarja tako čudovite umetnije. Res sem bila ganjena. Ampak ta človek je imel možnost in priložnost izbire, da je sam odločil, ali bo šel v dom upokojencev pri 20 letih ali bo ostal doma in ob pomoči osebnega asistenta užival polno življenje, skladno z njegovimi možnostmi in zmožnostmi. Ko se nekateri danes izgovarjate, tako predstavniki ministrstva kot predstavniki vladne koalicije, da zakon dovolj podrobno ne določa financiranja, da določa novi postopek za uveljavljanje osebne asistence in da niso zajeti vsi upravičenci, ki bi morali biti. Zato vas v tem trenutku prosim in pozivam, toliko upam, da ste se naučili parlamentarne procedure, da veste, če danes zavrnemo sklep matičnega delovnega telesa, lahko zakon v drugi obravnavi ponovno odpremo oziroma ga popravimo do te mere, da bo sprejemljiv tako za vlado kot za vse ostale deležnike. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije smo vas to enkrat že pozvali. Danes vas pozivamo ponovno. In jaz verjamem, da se vsi skupaj strinjamo, da smo to dolžni storiti.
Hvala lepa. Besedo ima poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, mag. Štefan Tisel.
Vsem lep pozdrav, spoštovana podpredsednica, spoštovani predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Društvo za teorijo in kulturo hendikepa je vložilo Predlog zakona o osebni asistenci. Predlagatelj se sklicuje na 19. člen Konvencije o pravicah invalidov, ki invalidom zagotavljajo enako možnost izbire stalnega bivališča, odločanja, kje in s kom bodo živeli, ne da bi jim bilo treba bivati v posebnem okolju, dostop do različnih storitev na domu ter bivalnih in drugih podpornih storitev v skupnosti. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo prizadevanja Društva za teorijo in kulturo hendikepa, ki je zaenkrat vsaj nekaterim invalidom najtežje stopnje omogočilo te izboljšave za bivanje in pri vsakodnevni aktivnostih. Vendar je to omogočeno s pomočjo civilne družbe, javnih del, humanitarnih organizacij in s pomočjo razpisov za takšne dejavnosti. Tudi osebni asistenti, ki so vključeni v aktivnosti pomagati invalidom, nimajo stalnega statusa, ampak le za določen čas. Zakon o osebni asistenci bo to področje sistematično urejal, veljal bo za vse invalide in tudi vključeval asistente, ki bodo imeli večjo socialno varnost. Obstoječi predlog zakona je naletel na številne pomisleke predvsem s strani Zakonodajno-pravne službe, Državnega sveta, nekaterih invalidskih organizacij in predvsem s strani Vlade Republike Slovenije. Stališče Vlade je, da so v predlogu zakona upravičenci samo invalidi, ki potrebujejo osebno asistenco najmanj 30 ur tedensko. Izključeni so invalidi z najtežjimi senzoričnimi okvarami, ki bi potrebovali drugačno asistenco. Vlado skrbi tudi financiranje. Viri so sicer našteti v 25. členu zakona, ni pa jasno, kako in po kakšnih kriterijih bi se sredstva od teh virov prerazporedila za potrebe osebne asistence. Tukaj gre tudi za sredstva FIHO. Vlada je že imela pripravljen zakon o dolgotrajni oskrbi, kjer bi bilo vključeno področje osebne asistence. Ker pa v danih razmerah dolgotrajna oskrba zakonsko še ne bo dosegljiva, se Vlada strinja, da pripravi ločen zakon o osebni asistenci. Nekaj poudarkov je iz koalicijske pogodbe: okrepili bomo tiste programe, ki podpirajo razvoj socialnih storitev, ki ljudem omogočajo, da še naprej živijo v svojem okolju; na področju invalidskega varstva bo koalicija razvijala sisteme, ki temeljijo na človekovih pravicah, preprečevanju diskriminacije ter zagotavljanju enakih možnosti in na ta način sledila smernicam iz evropske strategije do leta 2020; koalicija si bo prizadevala, da se bodo zagotavljala primerna in stalna sredstva, namenjena invalidskim organizacijam za izvajanje posebnih socialnih programov, v te namene se bodo tudi v prihodnje namenjala sredstva od prirejanja iger na srečo; in ne nazadnje, koalicija se bo zavzemala tudi za vzpostavitev sistema osebne asistence za invalide. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prisluhnili tako Društvu za teorijo in kulturo hendikepa kot tudi Zakonodajno-pravni službi in Vladi. Prepričani smo, da bomo lahko le s skupnimi močmi in napori prišli do ustreznega zakona. Društvo je opravilo že ogromno dela, zato si zasluži vse priznanje. Zdaj je na Vladi, da poskrbi za ustrezen zakon. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke kot tudi v celotni koaliciji smo obstoječi predlog zakona na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide zavrnili, hkrati pa zavezali Vlado, da do konca leta 2012 pripravi nov zakon o osebni asistenci. Poslanci Slovenske demokratske stranke smo že nadaljevali aktivnosti z ministrom za delo, družino in socialne zadeve mag. Andrejem Vizjakom, ki nam je dal zagotovila, da ministrstvo pripravlja zakon o osebni asistenci, ki bo pripravljen do konca leta 2012. Zato so vsi, ki so se že aktivirali pri predlaganem zakonu, vabljeni k nadaljnjemu sodelovanju. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov in dr. Andreja Črnak Meglič.
Dober dan, prav lepo pozdravljeni! Tudi Socialni demokrati smo pri obravnavi na odboru podprli prizadevanja predlagateljev zakona o osebni asistenci, saj menimo, da je osebna asistenca ena od pomembnih oblik skupnostne skrbi za doseganje neodvisnega in kvalitetnejšega življenja invalidov ter uveljavljanje njihovih pravic. Osebna asistenca se v Sloveniji še vedno izvaja prek različnih programov osebne asistence, ki pa so projektno financirani. Ta način financiranja, pa vemo vsi iz svojih lastnih izkušenj, je izredno nestabilen in negotov, zato stroka in uporabniki že vsaj desetletje opozarjajo na to, da je potrebna sistemska ureditev tega področja. Socialni demokrati menimo, da Predlog zakona o osebni asistenci, ki ga je v zakonodajni postopek vložila skupina več kot 5 tisoč volivk in volivcev, predstavlja primerno osnovo, na podlagi katere bi se lahko oblikovale ustrezne rešitve za izvajanje osebne asistence. Vlada namreč kljub dolgoletnim obljubam in zavezanosti k izvajanju Konvencije o pravicah invalidov zakona, ki bi celostno uredil to področje, še vedno ni pripravila. V luči tega smo Socialni demokrati pričakovali, da bo vlada konstruktivno podprla potrebne dopolnitve Predloga zakona o osebni asistenci, skupaj s predlagatelji zakona pripravila izboljšano verzijo, na podlagi pripomb, ki jih je podajala in ki bi bila v praksi izvedljiva v najkrajšem možnem času. To smo pričakovali še zlasti zato, ker so predlagatelji zakona na podlagi pripomb Zakonodajno-pravne službe pripravili izredno korektne amandmaje, ki bi jih odbor lahko samo posvojil in vložil v nadaljnji postopek. Toda ne! Na pristojnem odboru se je zgodilo ravno obratno. Ob podpori vladajoče koalicije, ki je s proceduralnimi predlogi poskušala celo preprečiti razpravo o vsebinskih rešitvah predloga zakona, je Vlada podala negativno mnenje, z utemeljitvijo, da bodo do konca leta pripravili usklajen predlog zakona o osebni asistenci. Toliko truda, toliko naporov, toliko usklajevanja, toliko strokovnih osnov, kot je bilo vloženo v pripravo tega zakona, je bilo preprosto zavrnjeno s tem, da pač ni primeren za nadaljnjo obravnavo in da je treba pripraviti nov predlog, ki ga bo seveda pripravila Vlada. Zato je postal brezpredmeten predlog sklepa, ki smo ga pripravili Socialni demokrati, da Vlada skupaj s predlagatelji zakona na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe pripravi zakon, ki bi šel lahko v nadaljnjo proceduro. Ob tem, da so se popolnoma prezrli ogromni napori civilne družbe, ki so bile vloženi v več kot leto in pol usklajevanja, Vlada je preprosto zamahnila z roko, češ, ne, ne, to ni dovolj dobro, gremo mi naprej s svojim predlogom, ki bo seveda upošteval predvsem mnenje invalidskih društev, za katere vemo, da niso govorniki ciljnih skupin, ampak predvsem zagovorniki lastnih interesov. Zakon o osebni asistenci govori o osebnih pravicah invalidov, njihovi osebni pravici odločanja, kdaj in kako bodo živeli. Socialni demokrati smo ogorčeni in zaskrbljeni zaradi dejstva, da so v demokratični državi, ki v ustavi namenja posebno skrb in varstvo invalidom, predlogi zakonov, ki jih predlagajo invalidi sami, tako z lahkoto prezrti in zvedeni na sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Res nas je lahko sram. Na takšno logiko zatiranja demokratične razprave, ki jo je vladajoča koalicija pokazala na Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide, Socialni demokrati ne pristajamo. Zato bomo tudi na seji Državnega zbora glasovali proti sklepu, da Predlog zakona o osebni asistenci ni primeren za nadaljnjo obravnavo, in to tudi zato, da bi čim prej prišli do ustreznih rešitev za reševanje osebne asistence invalidom, ki to pravico že imajo in ki naj bi jo v bodoče tudi praviloma prejemali, če bi jim njihove potrebe to narekovale. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Državljanske liste in mag. Truda Pepelnik.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi, predsedujoča in predstavniki Vlade! V uvodu bi rada poudarila, da se sama vsebina zakona nanaša na pomembno in občutljivo problematiko zagotavljanja pravic invalidov do življenja v skupnosti, njihove polne vključenosti in sodelovanja v njej. Poslanska skupina Državljanske liste spoštuje in ceni snovalce tega zakona, podpira njihova prizadevanja ter ves vložen čas in napor, ki je bil potreben, da je ta predlog zakona vložen v parlamentarno proceduro. Na sam predlog zakona so prihajale pripombe tako s strani kompetentnih institucij, kot so invalidska društva, ki niso sodelovala pri nastajanju tega zakona, s strani Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika njegove usklajenosti z ustavo Republike Slovenije, pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika ter podala številne pripombe in opozorila. Nekaj pomanjkljivosti zakona je ugotovila tudi varuhinja človekovih pravic. Po proučitvi zakona pa sta negativno mnenje k vsebini zakona podala tudi Vlada in Državni svet. Pomanjkljivost je tudi ta, da pri nastajanju zakona niso sodelovale vse kompetentne institucije, kot so invalidska društva. Ne želimo, da bi se predstavniki YHD čutili nekompetentne, prav gotovo so, vendar so pri pripravi svojega predloga tako v postopku kot s predlogom zakona sami izključili druge invalidske organizacije. Glede na vse navedeno je bilo ugotovljeno, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, je pa dober temelj za nadgradnjo. S tem, ko zakon ni dobil podpore, ne pomeni, da so invalidi, ki so koristili osebno asistenco, to izgubili. To se ne bo zgodilo, saj je ministrstvo prek Zavoda Republike Slovenije za zaposlovanje razpisalo program, na podlagi katerega je predvidenih 250 zaposlitev na subvencioniranih delovnih mestih za izvajanje osebne asistence. Ministrstvo tudi načrtuje potrebna sredstva in je že pravočasno napovedalo razpis, s katerim bo izvajanje programa podaljšalo za dve leti. To pomeni, da delo teče naprej in se osebna asistenca s tem nadaljuje in se ne ukinja, kar je bistveno. Poslanska skupina Državljanske liste Predloga zakona o osebni asistenci ne podpira, saj vsebinsko ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ko zakona ne podpiramo, to še ne pomeni, da smo izničili delo vseh, ki so si prizadevali pri snovanju le-tega, temveč želimo, da se odpravijo vse pomanjkljivosti in da se uskladi z vsemi ostalimi deležniki, torej tudi z ostalimi organizacijami s področja invalidske problematike, ki do sedaj niso sodelovali, in seveda tudi s sofinancerji, da bo finančna konstrukcija jasnejša. Ker je zakon o osebni asistenci zelo pomemben in problematika občutljiva, od Vlade pričakujemo, da do konca leta 2012 pripravi ustrezen zakon, ki ga bomo z velikim veseljem podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke in gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani predstavniki Vlade, vsi ostali prisotni, kolegice in kolegi! Podpiramo ureditev pravic invalidov v skladu s Konvencijo o pravicah invalidov in v skladu z našo ustavo ter upamo, da bo Vlada čim prej dala v obravnavo zakon, ki bo celovito in sistematično uredil pravice vseh invalidov, ki potrebujejo osebno asistenco. Program osebne asistence, ki ga po programu društev financira ministrstvo, bo za vseh 95 obstoječih asistentov tekel še naprej, v tem času pa bomo sprejeli tudi novo ureditev osebne asistence. Tak sklep je sprejel tudi matični odbor. Naj naštejem še nekaj razlogov, zaradi katerih zakona v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne moremo podpreti. Pravice invalidov kot vse druge pravice morajo biti urejene usklajeno in celovito. Predmetni zakon pa izpušča skupine invalidov, kot so, na primer, osebe z motnjo v duševnem razvoju in celo naglušne in gluhe. Tudi osebna asistenca mora biti urejena v pravem razmerju do drugih oblik skupnostne skrbi za invalide, ki že obstajajo na podlagi socialne zakonodaje. Predlog zakona torej ne prinaša jasnih in celovitih rešitev in dovolj dorečenih določb, ki bi bile izvedljive, in je bolj spisek želja. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je ugotovila pravnosistemske in vsebinske neskladnosti zakona ter nedorečenosti in pravno nesprejemljive določbe v vseh členih zakona. Vsekakor cenimo napor vlagateljev, saj redko dobimo na mizo zakon, vložen s podpisi volivcev, če ni ta celo edini primer v daljšem zadnjem obdobju. Kljub temu in kljub velikim pritiskom, ki smo jih in jih še doživljamo ob obravnavi tega zakona, pa je naša dolžnost, da se odločimo glede na vsebino in ne samo glede na namen zakona ali javni pritisk, pa čeprav gre za tako ranljivo skupino, kot so invalidi. V poslanski skupini se zavzemamo, da bi v skladu z novimi razmerami, ko postajamo vse starejša populacija, ko bo vse več različnih invalidnosti, še posebej v času, ko se soočamo s finančno krizo, treba poiskati način s celovito novo socialno strategijo in postaviti urejanje pravic invalidov in starejših, ki tudi potrebujejo asistenco oziroma pomoč, na celovit način, tudi z davčnimi spodbudami družinam, s socialno zakonodajo in s spodbujanjem številnih organizacij za samopomoč, društev ter z drugimi oblikami ustrezno vodenje sosedske pomoči. Glede na očitek o nenamenski porabi proračunskih sredstev invalidskim organizacijam, o njihovi nepravični razdelitvi in celo tajkunskem delovanju posameznih vplivnih invalidskih funkcionarjev, pa pričakujemo temeljit pregled s strani ustreznih inštitucij. Upamo sicer, da se bo s sestavo sveta FIHO kaj spremenilo. Ker predlog zakona, ki je pred nami, teh pomislekov ne upošteva, poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke predloga ne podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 3. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DOHODNINI, SKRAJŠANI POSTOPEK Predlog zakona je v obravnavo predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, tukaj prisotnemu gospodu Alešu Živkoviču, državnega sekretarju na Ministrstvu za finance.
Spoštovana predsedujoča, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Predlog zakona, ki se danes obravnava, je pripravljen na podlagi sklepa Vlade z dne 5. 4. 2012, s katerim je bilo Ministrstvu za finance naloženo, da pripravi spremembo Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodni, tako da se prehodno obdobje ugotavljanja davčne obravnave obdavčljivih kmetijskih subvencij, ki se v povezavi s pavšalno obdavčitvijo kmetijske dejavnosti v davčno osnovo v letih 2011 in 2012 vštevajo v višini 50 % dejansko izplačanih zneskov, podaljša tudi na leto 2013. Sklep je sledil pobudi stanovske javnosti in Ministrstva za kmetijstvo in okolje, da se ta davčna ugodnost zaradi splošne krize predvsem pa zaradi zamika v uveljavitvi nove metode ugotavljanja katastrskega dohodka v leto 2013, pa tudi zaradi pričakovanih sprememb v višini in strukturi ukrepov skupne kmetijske politike Evropske unije, ki bodo prav tako sprejeti v letu 2013, podaljša vsaj za eno leto. S predlogom zakona se posega v prehodne določbe Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini, in sicer se dopolnjuje en sam člen, to je 15. člen, v katerem se kot leto ugodnejše davčne obravnave kmetijskih subvencij dodaja tudi leto 2013. Gre za nomotehnično in vsebinsko zelo majhen poseg v Zakonu o dohodnini, katerega uveljavitev ne zahteva ne od zavezancev, ne od davčnega organa posebnih prilagoditev ravnanja, zato se predlaga, da se zakon obravnava po skrajšanem postopku in predlaga tudi skrajšani uveljavitveni rok, in sicer naslednji dan po objavi v Uradnem listu. S kratkim rokom se želi tudi čim prej omogočiti začetek postopka obravnave drugih nujnih sprememb v Zakonu o dohodnini, ki se že pripravljajo in bi morale prav tako začeti veljati najkasneje 1. 1. 2013. Predlog zakona, ki se danes obravnava, je medresorsko usklajen in usklajen tudi s Službo Vlade za zakonodajo. Rešitev je podprl tudi Državni svet. Zakon pa je dobil podporo tudi s strani strokovnih združenj. Na zakon ni bilo podanih amandmajev, zato Vlada predlaga Državnemu zboru sprejetje zakona v predlagani vsebini. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku mag. Andreju Širclju.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovani kolegi in kolegice! Odbor za finance in monetarno politiko je na 6. seji, dne 12. septembra tega leta obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini. Državnemu zboru je v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku ta zakon predložila Vlada. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in zakonodajnotehničnega vidika. V svojem mnenju služba ugotavlja, da predlagani uveljavitveni rok odstopa od splošnega 15-dnevnega roka in da ni posebnih okoliščin in razlogov oziroma potrebe za odstop od splošnega roka. V poslovniško določenem roku nihče od kvalificiranih predlagateljev ni vložil amandmajev k predlogu zakona. V uvodni obrazložitvi na seji odbora je državni sekretar na Ministrstvu za finance pojasnil, da predlog zakona uvaja rešitev, po kateri se prehodno obdobje ugodnejše davčne obravnave obdavčljivih kmetijskih subvencij, ki se v letih 2011 in 2012 vštevajo v davčno osnovo v višini 50 % dejansko izplačanih zneskov, podaljša na leto 2013. Kot razloge za predlagano rešitev je navedel splošno krizo, uveljavitev nove metode ugotavljanja katastrskega dohodka v letu 2013 ter pričakovane spremembe v višini in strukturi ukrepov skupne kmetijske politike Evropske unije v letu 2013. Državni sekretar je tudi poudaril, da gre za spremembo, ki ne zahteva prilagoditve zavezancev tej spremembi ali prilagoditve davčnega organa. To je tudi razlog, da Vlada predlaga obravnavo po skrajšanem postopku ter krajši uveljavitveni rok. V razpravi ob obravnavi posameznih členov predlog zakona je bila izražena podpora predlogu zakona zlasti z vidika spodbude tistim, ki se ukvarjajo s kmetijsko in gozdarsko dejavnostjo v državi. Pri tem je bilo opozorjeno na dejstvo, da bo leto 2013 prelomno z davčnega vidika, saj bodo večje kmetije prvič prešle na sistem ugotavljanja dohodka na podlagi dejanskih prihodkov in dejanskih ali normiranih odhodkov. Poleg tega pa se bo v letu 2013 začela izvajati reforma skupne kmetijske politike Evropske unije, na podlagi katere se bosta pomembno spremenili višina in struktura neposrednih plačil. Odbor je v skladu s 126. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Ker k predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za finance in monetarno politiko Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembi zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa za pozornost.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije in gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki Vlade! Novela zakona o dohodnini vsebuje eno samo bistveno spremembo. Prehodno obdobje vštevanja kmetijskih subvencij v davčno osnovo v višini 50 % dejansko prejetih zneskov, ki je veljala za leti 2011 in 2012, se s to novelo zakona podaljša še za eno leto, torej tudi na leto 2013. S tako davčno oprostitvijo se želi predvsem kmetijam olajšati obdobje prehoda na nov sistem ukrepov skupne kmetijske politike, ki bo po pričakovanjih povzročil precej sprememb v višini in vrsti subvencij, ki jih bodo lahko uveljavile posamezne kmetije. Kakšni so javnofinančni učinki novele zakona o dohodnini? Z oprostitvijo dohodnine za 50 % izplačanega zneska obdavčljivih subvencij se bo davčna osnova od dohodkov iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti za leto 2013 znižala za okoli 30 %. Ob upoštevanju podatkov o višini dohodka iz naslova katastrskega dohodka in dejansko izplačanih kmetijskih subvencij v letu 2010 ter ob upoštevanju povprečne efektivne stopnje dohodnine za te dogodke v višini okoli 10 % se bo prihodek iz dohodnine v letu 2013 zmanjšal predvidoma za približno 6 milijonov evrov, vendar je ta učinke težko oceniti, saj so odvisni od prihodnjih sprememb sistema ugotavljanja katastrskega dohodka in novih pravil skupne kmetijske politike Evropske zveze, ki se bodo prvič v praksi pokazala prav v letu 2013. Nas veseli široka podpora noveli zakona o dohodnini in Poslanska skupina Nove Slovenije tudi najavlja podporo novele zakona o dohodnini. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Pozitivna Slovenija in gospod Alojzij Potočnik.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani! Pot iskanja primernih rešitev glede obdavčitve dohodkov z naslova ukrepov kmetijske politike in drugih državnih pomoči tako imenovanih kmetijskih subvencij je dolga in samo od leta 2006, torej od zadnje davčne reforme do danes so šle kmetijske subvencije in s tem tudi njihovi prejemniki skozi nekaj ureditev. Večina rešitev je zaradi različnih vzrokov predvsem pa gospodarske krize veljala za prehodna obdobja. Tudi obravnavani zakon je izrazito prehodnega značaja. Predlagana rešitev za leto 2013 je enaka tisti, ki veljala v letu 2011 in bo veljala v letu 2012, torej po vsebini so se v davčno osnovo od dohodkov iz naslova kmetijskih subvencij, kadar so le-ti del dohodkov osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti, vštevale 50 % dejansko izplačanega zneska obdavčljivih kmetijskih subvencij. V bistvu gre za neko vrsto davčno oprostitev, gledano z vidika davčnega prava in davčne politike. Obstaja vrsta argumentov, ki jih navaja predlagatelj, katerih ni moč spregledati. Kot je že omenil predsednik odbora, naj bi bilo leto 2013 prelomno z davčnega vidika. Kmetije, po večinoma večje, bodo prešle na sistem ugotavljanja dohodka na podlagi dejanskih prihodkov in dejanskih ali normiranih odhodkov. Leta 2013 bo tudi začetek izvajanja reforme skupne kmetijske politike Evropske unije in soočeni bomo s spremenjeno strukturo neposrednih plačil. Poslanska skupina Pozitivne Slovenije po tej plati ne vidi razlogov, da novele zakona ne bi podprla. Tisto, kar pa v postopku sprejemanja vendarle bode v oči, in morda še najmanj pri tem zakonu, je pogosto zatekanje k tako imenovanim prehodnim rešitvam, in to tudi po tem, ko se v uvodu pri oceni stanja zapiše, citiram, "da je eden od ciljev davčne reforme zagotoviti sistem, ki bo davčnemu zavezancu omogočal pregledno in stabilno davčno okolje zaposlovanja". Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke in mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa. Še enkrat, lepo pozdravljeni. V Slovenski demokratski stranki bomo to rešitev podprli, in sicer zato, da v teh časih, ko kmetje vedno težje poslujejo zaradi različnih razlogov: zaradi spremembe sistema ugotavljanja katastrskega dohodka, zaradi prihajajoče spremembe na področju dohodkov oziroma njihovih prejemkov s strani Evropske unije in tudi zaradi tega, ker jim vremenski pogoji ne dajejo najboljših pogojev za poslovanje. Takšne spremembe poslovanja na področju kmetijstva povečujejo negotovost. In to, da se v neki dejavnosti povečuje negotovost poslovanja, je seveda slabo. Zaradi tega bi morebitna sprememba zakona o dohodnini v letu 2013 še poslabšala njihove pogoje poslovanja, kar bi se pokazalo ne le na njihovem dohodkovnem položaju, na dohodkovnem položaju kmetov, ampak tudi na tem, da bi dejavnost kmetijstva zmanjšala svoje poslovanje oziroma da bi se zmanjšala proizvodnja hrane in s tem tudi domača oskrba prebivalstva. To so glavni razlogi, da bomo v Slovenski demokratski stranki podprli predlagane rešitve. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov in mag. Dejan Židan.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani poslanke in poslanci, spoštovani minister s sodelavci, lep pozdrav! Tudi pri Socialnih demokratih bomo spremembo dohodninskega zakona podprli. Več razlogov je za takšno razmišljanje. Prvi je to, da je to v skladu z duhom sklepov Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje, ki je bil namenjen problematiki v kmetijstvu – suši. Na tem odboru je bilo predstavljeno poročilo Kmetijsko-gozdarske zbornice, da so kmetje letos zaradi naravnih razmer, ki se jih ne da zavarovati, izgubili oziroma imeli škode 128 milijonov oziroma še ena številka je bila predstavljena, to je številka ministra za obrambo gospoda Hojsa, da bo po trenutno uradno zbranih podatkih škode še vedno veliko, to je 60 milijonov evrov. Drugi razlog, ki je pomemben, da bomo to podprli, je, da dejansko drži, leta 2014 se spreminja sistem evropske kmetijske politike. Mi v tem trenutku ne znamo oceniti, kaj se bo zgodilo. Če so bile razprave pred kakšnim letom še optimistične in je kazalo, da bo Slovenija uspela vsaj neposrednih plačil izpogajati toliko, kolikor jih dobivamo sedaj, pa razprave, ki se trenutno kažejo znotraj Evropske unije, kjer se skuša varčevati do transferov tudi v kmetijstvu, zbujajo zaskrbljenost, in je prav, da mi v bistvu čakamo kaj se bo zgodilo leta 2014. Ne nazadnje bi rad povedal, da soglasje, ki je danes prisotno, kot slišimo pri spremembi tega zakona v korist slovenskemu kmetijstvu, kmeticam in kmetom, je tudi nek signal, da ta parlament nadaljuje pot prejšnjega parlamenta, ki je soglasno sprejel resolucijo Zagotovimo si hrano za jutri, s čimer umešča kmetijstvo in proizvodnjo hrane kot strateško dejavnost v Sloveniji, kjer ne bo dopuščen neoliberalizem, temveč skrb države, da ta sektor obdržimo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Državljanske liste in mag. Katarina Hočevar.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Lep pozdrav ministru s sodelavci in vam drage kolegice in kolegi! S predlagano spremembo podaljšujemo prehodno obdobje ponovne uvedbe uštevanja kmetijskih subvencij oziroma plačil ukrepov kmetijske politike v davčno osnovo v višini dejansko prejetih zneskov. Ponovno upoštevanje dejanskih zneskov prejetih subvencij bo nekaterim prejemnikom teh subvencij povečalo davčno obveznost. Ravno iz tega razloga je bila že v sedaj veljavnem zakonu za leto 2011 in 2012 uvedena olajšava, da se v davčno osnovo všteva le 50 % zneska teh prejetih sredstev. Žal leto 2013, v katerem naj bi se nov način obdavčevanja subvencij začel v polnosti izvajati, sovpada z razmahom krize, kateri smo priča tudi v kmetijskem sektorju. Sovpada pa tudi z zamikom uveljavljanja nove metode ugotavljanja katastrskega dohodka. Poleg tega pa se, kot že rečeno, z letom 2014 začne novo programsko obdobje v okviru skupne kmetijske politike, ki pa nakazuje spremembe tako v višini kot tudi v strukturi ukrepov skupne kmetijske politike. Iz naštetih razlogov sta tako Kmetijsko-gozdarska zbornica in pa tudi resorno ministrstvo za kmetijstvo podala pobudo za podaljšanje obdobja davčne ugodnosti in tej pobudi s predlagano spremembo sledimo. Vsebinsko gre za majhen poseg v dohodninsko zakonodajo. Njena uveljavitev ne zahteva ne od zavezancev in ne od davčnega organa posebnih prilagoditev ravnanja in iz tega razloga bomo v Državljanski listi spremembo zakona podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke in gospod Roman Žveglič.
Dober dan vsem skupaj! Ponovno imamo pred seboj novelo Zakona o dohodnini, ki spreminja le eno prehodno določbo decembra 2010 sprejetega Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini. S 15. členom tega zakona se je namreč določilo prehodno obdobje, ki omogoča postopen prehod na polno obdavčitev dohodkov iz naslova plačil za ukrepe kmetijske politike in drugih državnih pomoči, izplačanih v povezavi s to dejavnostjo. Določeno je, da se za leti 2011 in 2012 v davčno osnovo od teh dohodkov všteva 50 % dejansko izplačanih zneskov, s čimer se zavezancem olajšuje prehod na nov način obdavčitve. Razloge za sprejetje predlaganega zakona, s katerim se prehodno obdobje podaljšuje še na leto 2013, so izpostavili kolegi pred menoj, zato jih sam ne bom ponavljal. Bi pa na tem mestu opozoril še na nekatera druga vprašanja s področja opravljanja osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti, ki bi morala po mnenju poslancev Slovenske ljudske stranke biti izpostavljena pri naslednjih spremembah Zakona o dohodnini in je pristojni minister z njimi že seznanjen. Kot prvo bi bilo treba prilagoditi 47. člen Zakona o dohodnini, ki določa obvezno ugotavljanje davčne osnove na podlagi računovodskih podatkov davčnih evidenc. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da bi bilo treba tako kot pri danes obravnavanem zakonu podaljšati rok začetka ugotavljanja davčne osnove na podlagi računovodskih podatkov za dve leti do leta 2015. Razlogi za tovrstno spremembo so precej podobni tistim, zaradi katerih sprejemamo novelo, ki je pred nami. Torej uveljavitev novele metoda ugotavljanja katastrskega dohodka v letu 2013 ter pričakovane spremembe v višini in strukturi ukrepov skupne kmetijske politike Evropske unije po letu 2013, se pravi od leta 2014 do 2020. Poleg navedenega v Sloveniji še nimamo prakse z vodenjem računovodstva za kmetije po pravilih sprememb in dopolnitev Slovenskih računovodskih standardov. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da bi s podaljšanjem roka kmetom olajšali obdobje prehoda na nov sistem ugotavljanja dohodkov, prav tako pa bi se jim izboljšale možnosti za pripravo na tovrstne spremembe. Glede obveznega knjigovodstva predlagamo, da naj se kot osnova za vključitev v obvezno knjigovodstvo upošteva povprečni dohodek dveh let, drseče povprečje, ali pa se določi, da obveznost nastane šele takrat, ko je prag presežen dve leti zapored, pri čemer naj se prag za obvezno ugotavljanje ustrezno dvigne. Dobrodošle bi bile tudi spremembe pri akontiranju dohodnine za sofinanciranje zavarovalnih premij za zavarovanje kmetijske proizvodnje in ribištva, saj je trenutni postopek akontiranja dohodnine precej administrativno zapleten. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke zato apeliramo na Ministrstvo za finance, da naše predloge vključi v naslednjo spremembo Zakona o dohodnini. Prepričani smo, da bi se s tem kmetje lažje prilagodili novemu sistemu ugotavljanja dohodkov, poleg tega pa bi jim bila zmanjšanja tudi administrativna bremena. Če gledamo, da administrativna bremena povsod znižujemo, se pravi, da jih za kmete z obveznim knjigovodstvom na novo uvajamo. Mi tudi smatramo, da bi bilo treba te ukrepe kmetijske politike tudi drugače obravnavati, kajti ti prihodki so seveda prihodki in niso dohodki, po naši veljavni zakonodaji so avtomatsko dohodki. Jaz včasih pravim,, da je treba pri tem videti od tega denarja koliko si nalil v traktor nafte, koliko je požrl bik in šele potem ugotavljati, koliko ostane kmetu za dohodek. Sicer pa bomo danes obravnavano novelo zakona o dohodnini v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije in gospa Marjana Kotnik Poropat.
Spoštovana podpredsednica, minister s sodelavci, spoštovane poslanke in poslanci! Predlog novele zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini določa rešitev, da se tako kot za leti 2011 in 2012 kot tudi za leto 2013 v davčno osnovo od dohodkov iz naslova kmetijskih subvencij, kadar so ti del dohodkov osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti, všteva le 50 % dejansko izplačanega zneska obdavčljivih kmetijskih subvencij. Po zadnjih podatkih iz odmere dohodnine je v letu 2010 dohodke iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti dosegalo okoli 95 tisoč zavezancev. Večina njih med dohodke iz te dejavnosti izkazuje tudi dohodke iz naslova kmetijskih subvencij. Obseg obdavčljivih kmetijskih subvencije se v zadnjih letih giblje okoli 120 milijonov evrov in pomeni že okoli 60 % skupnega dohodka osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti. Z oprostitvijo dohodnine za 50 % izplačanega zneska obdavčljivih subvencij se bo davčna osnova od dohodkov iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti za leta 2013 znižala za okoli 30 %. Ker ta predlog zakonske novele kmetom podaljšuje prehodno obdobje za ugodnejšo davčno obravnavo kmetijskih subvencij še na leto 2013, kar je v današnji težki situaciji še kako dobrodošlo, bomo poslanke in poslanci Poslanske skupine DeSUS predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji Državnega zbora ni bilo možno vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 3. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 19.15 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SLOVENSKEM DRŽAVNEM HOLDINGU PO NUJNEM POSTOPKU. V zvezi s to točko sta bila v zakonodajni postopek vložena dva predloga zakonov, in sicer Predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, prva obravnava, EPA 487/VI, katerega predlagatelj sta poslanka mag. Alenka Bratušek in poslanec gospod Jani Möderndorfer, ter Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu, nujni postopek, EPA 516/VI, katerega predlagateljica je Vlada. Odbor za finance in monetarno politiko je v razpravi o navedenih predlogih zakonov odločil, da jo bo obravnaval v skladu s tretjim odstavkom 117. člena Poslovnika Državnega zbora. Hkrati je tudi sklenil, da bo nadaljnji postopek v skladu s 127. členom Poslovnika Državnega zbora vodil na podlagi predloga zakona, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada po nujnem postopku. V skladu s četrtim odstavkom 117. člena Poslovnika Državnega zbora dajem besedo predlagateljem predlogov zakonov za dopolnilno obrazložitev. Besedo dajem predstavniku Vlade. Tukaj pozdravljam predstavnike Ministrstva za finance in dajem besedo dr. Janezu Šušteršiču, ministru za finance.
Spoštovana podpredsednica, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je precej dopolnjen Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu. Kot veste, je bil ta zakon vložen po nujnem postopku na prejšnji seji, obravnava je bila prekinjena. Tekom poletja smo opravili vrsto usklajevanj z vsemi predstavniki parlamentarnih skupin, pa tudi z drugo strokovno javnostjo. Cilji zakona, njegov namen, njegova osnovna ideja ostajajo nespremenjeni. Je pa nekaj pomembnih sprememb in predvsem na te bi rad na kratko opozoril. Kar se tiče ciljev zakona. Glavni cilj zakona je povečati, izboljšati upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije, tudi dolgoročno povečevati njihovo vrednost. To želimo doseči tako, da vzpostavimo enoten sistem upravljanja, eno družbo, ki bo organizirana na podlagi Zakona o gospodarskih družbah in bo upravljala s tem premoženjem. Trenutno je namreč to premoženje razpršeno na več pravnih oseb. Različne organizacije, agencije, skladi imajo delna pooblastila za upravljanje z njim. V preteklosti je prihajalo tudi do konfliktov, različnih ciljev med njimi, nekoordiniranosti in neoperativnosti v upravljanju teh naložb, kar se na koncu pozna tudi v njihovi vrednosti. Zakon določa, da bo ta holding deloval na podlagi aktov upravljanja, kot so smernice za upravljanje naložb. To je nova zadeva v primerjavi z dosedanjo ureditvijo in pomeni neko splošno usmeritev, čemu naj holding sledi, neka splošna načela, strategijo upravljanja naložb, ki jo bo sprejel Državni zbor, nato pa letni načrt upravljanja naložb, kodeks upravljanja. V času, dokler ne bo strategija predlagana in sprejeta, zakon nalaga Vladi obveznost, da v roku enega meseca predlaga klasifikacijo naložb, ki jo Državni zbor potem tudi sprejme. Ta klasifikacija bo osnova za to, da bo holding vedel, v katerih družbah je dopuščeno ali celo zaželeno zmanjševanje državnega deleža, katere naložbe so pa strateške in naj ostanejo v večinski državni lasti. Z dnem uveljavitve zakona bo prenehala obstajati Agencija za upravljanje kapitalskih naložb. Slovenska odškodninska družba bo prevzela začasno vlogo, ki jo ima danes agencija, začasne uprave holdinga in bo izpeljala v treh mesecih vse potrebne postopke za to, da se holding oblikuje in začne delovati kot samostojna družba. Ključne spremembe glede na prejšnji predlog zakona, ki so tudi skozi amandmaje potem predlagane, so, da Kapitalska družba ostane samostojna pravna oseba, zlasti z namenom – to je bilo v razpravah močno poudarjeno –, da se ohrani ločenost premoženja, ki služi kot rezerva pokojninske blagajne. Hkrati pa je Kad, kljub temu da je ločena pravna oseba, odvisna družba holdinga, kar pomeni, da je zagotovljeno enotno upravljanje po enaki strategiji, po enakih načelih. Se pravi, da do teh konfliktov in problemov, ki so bili v preteklosti, ne bo več moglo prihajati. Bo pa seveda premoženje, ki je rezerva pokojninske blagajne, jasno ločeno in ohranjeno. Ohranjene so tudi vse določbe iz zdajšnje zakonodaje glede tega, da Kad letno nakazuje 50 milijonov evrov v pokojninsko blagajno; da se bo tudi 10 % kupnine iz morebitne prodaje naložb, ki bodo ob začetku delovanja holdinga prenesene na holding, potem prenašalo v rezervo pokojninske blagajne. Še dve pomembni zadevi. Modra zavarovalnica se zdaj z zakonom ne ukinja, kar je bil prvotni predlog, ostane na Kadu. Tudi struktura upravljanja Kada, se pravi struktura imenovanja nadzornega sveta ostaja enaka, kot je sedaj. In še zadnja stvar je ta, da so tiste določbe, ki so bile v zakon o holdingu uvrščene zato, da bi holding lahko opravljal tudi vlogo reševanja problema slabih bančnih terjatev, iz tega zakona umaknjene, ter predlagamo za to poseben zakon, o katerem bo razprava v naslednjih dneh. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku predlagateljev poslanskega zakona, gospodu Janiju Möderndorferju.
Spoštovani! Na začetku, da ne bo neke prav velike resne zmede, moram dopolniti še tisti del, ki ga predstavnik Vlade, gospod minister Šušteršič, ni povedal. V Pozitivni Sloveniji smo julija pripravili svoj predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb države za skrbno in odgovorno upravljanje državnega premoženja in ga tudi vložili v sam zakonodajni postopek. Temeljni namen predlaganega zakona je bil, da bi država vse svoje kapitalske naložbe prenesla v upravljanje državni družbi za upravljanje, ki bo nadomestila dosedanjo agencijo za upravljanje kapitalskih naložb same države. Omenjena družba pa bi upravljala tudi naložbe in skrbela za obveznosti Slovenske odškodninske družbe, Kapitalske družbe, DSU, ukinili bi torej Agencijo za upravljanje kapitalskih naložb, nadzor nad spoštovanjem kodeksa pa bi se izvajal na Ministrstvu za finance. Zakon smo predlagali, da bi bilo upravljanje s kapitalskimi naložbami države urejeno na enem samem mestu, obenem pa smo želeli zaščititi državno premoženje. Naš namen je bil pomagati Vladi in hkrati preprečiti kadrovski cunami, ki ga je Vlada s svojimi predlogi rešitev napovedovala. Poleg tega smo želeli, da bi se opravila široka razprava, v katero bi bila vključena tudi strokovna javnost in ostali zainteresirani, kar nujni postopek, po katerem je predlagala svoje rešitve Vlada, ne omogoča. Seveda sta se vmes zgodila dva meseca premora o vsem tistem, o čemer je govoril gospod minister. In danes smo pred samo razpravo. Vladajoča koalicija takrat našega predloga zakona ni podprla. Zavrnila ga je že v obravnavi na matičnem delovnem telesu ter pričakovano namesto našega podprla vladni predlog zakona. S tem načinom je upravljanje premoženja od države spremenila kar čez noč oziroma na eni nočni seji Odbora za finance. Za slednje pa se je kasneje izkazalo, če bi vladni predlog zakona bil sprejet v takšni obliki, bi to lahko povzročilo nepopravljivo gospodarsko škodo. Šele vladna oziroma politična kriza, ki ni bila omenjena, ki jo je z napovedanim glasovanjem o zaupnici sprožil predsednik Vlade, je preprečila sprejetje slabega in škodljivega zakona. Tako smo vsi skupaj pridobili dodaten čas za temeljito proučitev vseh predlaganih rešitev. Pozitivna Slovenija je kot konstruktivna opozicija v poletnih mesecih sodelovala v delovni skupini predstavnikov parlamentarnih strank in Vlade oziroma Ministrstva za finance, ki je usklajevala besedilo zakona o Slovenskem državnem holdingu in ne tako kot pravijo marsikdaj in kar naprej na strani koalicije. Besedilo zakona je bilo deležno mnogih vsebinskih in tehničnih popravkov, tako da lahko govorimo skoraj da o novem besedilu zakona. Večina dilem, na katere je opozarjala Pozitivna Slovenija, pa tudi socialni partnerji in nekateri koalicijski partnerji, je bila v fazi usklajevanj na delovni skupini zadovoljivo rešena, kljub vsemu pa so razhajanja ostala. Ker je bilo očitno, da dogovora verjetno ne bi dosegli, tudi če bi se še naprej usklajevali, je bila sprejeta odločitev, da se obravnava v Državnem zboru nadaljuje oziroma na tej odloči o odprtih vprašanjih. Danes bomo torej odločali o omenjenih odprtih vprašanjih, amandmajih, ki smo jih vložili v Pozitivni Sloveniji, in od teh bo tudi odvisno, kako bo ravnala Pozitivna Slovenija. Na koncu naj povem samo bistveno. Največkrat in kar naprej poslušamo eno in isto: opozicija naj bo konstruktivna oziroma ni konstruktivna. Mi smo dali predlog zakona, podali smo amandmaje. Koliko iskreno in resnično želite konstruktivne predloge, pa je vprašanje. In to demonstracijo bomo videli danes. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo članu mag. Marku Pogačniku.
Predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani minister, kolegice, kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko je na 29. nujni seji 16. julija na podlagi 117. člena Poslovnika Državnega zbora v okviru iste točke dnevnega reda kot matično delovno telo obravnaval dva predloga zakona, in sicer Predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, ki sta ga Državnemu zboru v obravnavo predlagala mag. Alenka Bratušek in Jani Möderndorfer, ter Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo poslala Vlada Republike Slovenije. Kolegij Predsednika Državnega zbora je na 24. seji 13. julija sklenil, da se zakon o Slovenskem državnem holdingu obravnava po nujnem postopku. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in pripombami Kapitalske družbe k Predlogu zakona o Slovenskem državnem holdingu. V skladu s Poslovnikom Državnega zbora so amandmaje k zakonu vložile poslanske skupine SDS, Državljanske liste, Slovenske ljudske stranke in Nove Slovenije. Odbor je na podlagi tretjega odstavka 117. člena Poslovnika Državnega zbora najprej sklenil, da bo na isti seji v okviru iste točke dnevnega reda po nujnem postopku obravnaval Predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb, predlagateljev mag. Alenke Bratušek in Janija Möderndorferja, in Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu, predlagatelja Vlade Republike Slovenije. V nadaljevanju je odbor v skladu s 127. členom Poslovnika Državnega zbora sklenil, da bo odločal na podlagi Predloga zakona o Slovenskem državnem holdingu in pripravil dopolnjeni predlog zakona. Prav tako je odbor na podlagi 127. člena sprejel sklep, da se predlog zakona, na podlagi katerega bo pripravljen dopolnjeni predlog zakona, ne vključi v nobenega izmed členov iz Predloga zakona o upravljanju kapitalskih naložb. Glede na predhodno sprejete sklepe je odbor v nadaljevanju opravil drugo obravnavo Predloga zakona o Slovenskem državnem holdingu. V razpravi o členih predloga zakona in vloženih amandmajih so članice in člani odbora izrazili različna mnenja. Članice in člani opozicijskih poslanskih skupin so tako ponovno izpostavili, da Vlada s sprejemanjem zakona po nujnem postopku onemogoča širšo strokovno in javno razpravo. Opozorili so na slabe izkušnje, ki jih imajo z organiziranostjo holdingov v nekaterih drugih evropskih državah: nevarnost razprodaje državnega premoženja, netransparentnost delovanja holdinga. Menili so, da je predlog za ustanovitev Slovenskega državnega holdinga primer nepremišljenega koncepta. Predstavniki koalicijskih poslanskih skupin so izpostavili pozitivne učinke in rešitve, ki jih ponuja predlagani zakon. Opozorili so na nujnost drugačnega načina vodenja in upravljanja kapitalskih naložb države, kot je veljalo do sedaj, kar ni prinašalo ustrezne donosnosti in dobičkonosnosti, na neprimerno ravnanje Agencije za upravljanje kapitalskih naložb, na primer pri dokapitalizaciji Nove Kreditne banke Maribor, in na dejstvo, da še vedno ni bila sprejeta strategija za upravljanje kapitalskih naložb. So se pa razpravljavci strinjali, da mora biti cilj takšno upravljanje kapitalskih naložb, ki bo maksimiziral donosnost. Poslanski skupini Pozitivne Slovenije in Socialnih demokratov sta v skladu z drugim odstavkom 65. člena Poslovnika Državnega zbora napovedali odsotnost, obstrukcijo vseh članov poslanske skupinin PS in SD pri odločanju. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval vložene amandmaje poslanskih skupin SDS, Državljanske liste, Slovenske ljudske stranke in Nove Slovenije k členom predloga in jih sprejel. Odbor se je opredelil tudi do amandmaja poslanske skupine DeSUS, ki ga ni podprl. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerem so vključeni sprejeti amandmaji in je sestavni del tega poročila.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Pozitivna Slovenija in mag. Alenka Bratušek.
Lep pozdrav, spoštovane gospe, gospodje, minister s sodelavcem! Danes se bomo pogovarjali in odločali o državni zlatnini, srebrnini, kakor želite oziroma tistem premoženju, ki je še ostalo državi in s tem nam vsem. Vrednost vsega tega naj bi bila nekje med 9 in 11 milijard evrov. Veliko oziroma ogromno za vsakega izmed nas, za vse skupaj in za celo državo pa pravzaprav zelo malo. To je vse, kar je naši državi še ostalo. In o tem premoženju bomo danes razpravljali in odločali spet v popolni zmedi. Tako rekoč vsi členi so amandmirani, vsebina zakona se bo spremenila tako zelo, da zakon, če bo sprejet v obliki, kot ga predlagate z amandmaji, nima nič več skupnega z obrazložitvijo. Pravzaprav je to v imenu krize že kar vaša praksa. Pa to ni prav in ni dobro za državo in še slabe zakone sprejemate, zakone, za katere potem koalicijski poslanci in celo ministri pravijo, da ne vedo, kaj so sprejemali. Velik del te odgovornosti boste nase moral vzeti tudi vi, naš predsednik, gospod Virant, ki takšno hitenje dovoljujete. So stvari, ki so res nujne in se te spremembe da izpeljati tudi po ekstra hitrem postopku, in so stvari, in državno premoženje je prav gotovo na prvem mestu, ki bi jim morali v Državnem zboru nameniti veliko časa. Pa na žalost tudi v tem primeru ne bo tako. Danes boste s kopico amandmajev zakon napisali na novo, mi pa niti mnenja Zakonodajno-pravna službe ne moremo dobiti, ker ste se pač odločili za tako hitri postopek. Vsak dan nas pozivate, da naj stopimo skupaj, da naj strnemo vrste in da naj bomo konstruktivni. Ampak ali to velja samo za nas. Kaj pa vi? Ali ne slišite naših prošenj, da delajmo tako, kot je treba delati, da se pogovarjajmo vsebinsko, da si želimo ob sprejemanju zakonov pravih argumentov na podlagi podatkov? Tudi v primeru državnega holdinga, ki bo postal lastnik vsega našega premoženja, je tako. Od vsega začetka, ko je delovna skupina začela s svojim delom, smo želeli dobiti popis in vrednost premoženja na eni strani in obveznosti, ki izhajajo iz tega premoženja, na drugi strani. Nismo bili uslišani, pa bi moral biti to obvezni sestavni del zakona – finančne posledice. Dolžni ste našim ljudem povedati, kakšne bodo javnofinančne posledice tega manevra. Marsikaj je bilo na delovni skupini odprto, marsikaj tudi razčiščeno, veliko tudi z amandmaji popravljeno. Kljub aroganci državnega sekretarja z Ministrstva za finance, ki se je udeleževal te delovne skupine, se je veliko stvari, ki smo jih odprli kot problem, rešilo točno tako, kot smo predlagali, kar nas veseli. Če naštejem samo tiste pomembnejše. Premoženje mora biti v holding preneseno po dejanski, tržni vrednosti. Pred začetkom delovanja holdinga mora biti v Državnem zboru sprejeta strategija oziroma klasifikacija, kjer bomo določili, kaj in koliko bo naša država prodala in po kakšnih metodah. Do sprejetja te strategije mora Državni zbor odločati o vsaki prodaji posebej. Kad in Modra zavarovalnica morata ostati ločena od vsega ostalega premoženja. In še kaj bi se našlo. Delo v delovni skupini ocenjujem kot konstruktivno in strokovno, za kar gre pohvala tudi našemu kolegu Pogačniku, ki je to delovno skupino vodil. Na žalost pa so ostala odprta tri ključna vprašanja, kar je tudi razlog, če naši amandmaji ne bodo sprejeti, da zakona ne moremo podpreti. Prvič je to sestava nadzornega sveta, kjer si je Vlada oziroma koalicija, od 9 članov 7, vzela zase. Podali smo alternativne predloge, ki so podobni alternativnim predlogom socialnih partnerjev, pa nas niste upoštevali. Nimamo popisa premoženja z vrednostmi tega premoženja na eni strani in obveznostmi na drugi strani. Vsako najmanjše podjetje mora narediti tako imenovano otvoritveno bilanco, kjer pokaže vse to, kar mi želimo dobiti za 11 milijard evrov. Nismo dobili odgovora, ali se bodo banke v holding prenašale po sanaciji ali sedaj takoj, še neočiščene, kot radi same rečete. Sicer ste nas prepričevali, da je vseeno, ampak mi ocenjujemo, da je to bistvena razlika. V Pozitivni Sloveniji se strinjamo, da se državno premoženje upravlja na enem mestu, še bolj pomembno pa se nam zdi, da se politika poenoti pri sprejemanju strategije, kaj in koliko bomo prodajali. Upamo in želimo, da bomo o tem naredili temeljit premislek in se odločali na podlagi strokovnih argumentov in ne posameznih političnih ali osebnih interesov, kar nas na izkušnje iz mandata 2004–2008 upravičeno skrbi.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke in mag. Marko Pogačnik.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Državno premoženje do sedaj ni bilo upravljano učinkovito, podjetja v državni lasti pa dosegajo bistveno slabše poslovanje kot primerljiva podjetja v svetu. Razlogov za neučinkovito upravljanje in podpovprečne rezultate poslovanja podjetij je več. Izpostavili bi vsaj dva: razpršenost lastništva med več deležnikov upravljanja z državnim premoženjem ter neustrezna in pomanjkljiva zakonodaja. Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu in vloženi amandmaji vsebujejo določbe in tehnike, ki bodo omogočale in zagotavljale učinkovitejše, racionalnejše upravljanje z državnim premoženjem in s tem posledično omogočale tudi boljše rezultate poslovanja podjetij. Namen zakona je koncentrirano upravljanje naložb Republike Slovenije s ciljem doseganja stabilnega lastništva in trajnostnega maksimiziranja donosnosti in vrednosti teh naložb za doseganje gospodarskih, razvojnih ciljev ter ciljev javnega interesa. Pomembno je, da zakon vsebuje načelo preglednosti poslovanja, načelo gospodarnosti, načelo odgovornosti, načelo ugotavljanja in spremljanja učinkovitosti, načelo ločenosti in namembnosti premoženja ter imenovanje konfliktov interesov. Vse to so zagotovila, da bo zakon dosegel svoj cilj in namen. Poudariti je pomembno, da zakon vsebuje vrsto varovalk, ki bodo onemogočale, da bi prišlo do brezglavih in nepreglednih prodaj državnega premoženja. Zakon omogoča večfazni nadzor poslovanja družbe tako s strani nadzornega sveta kot s strani Državnega zbora. S sprejetjem predlaganega zakona dobimo zagotovilo, da bo Slovenija končno dobila več kot potrebno strategijo upravljanja državnega premoženja, ki jo bo morala uprava holdinga posredovati v sprejetje Državnemu zboru najkasneje šest mesecev od njihovega imenovanja. Strategija upravljanja bo temeljila na klasifikaciji, ki jo bo pripravila Vlada Republike Slovenije najkasneje v roku enega meseca po uveljavitvi tega zakona in jo poslala ponovno v potrditev Državnemu zboru. Klasifikacija bo vsebovala seznam strateških naložb, seznam naložb za prodajo ciljev, ciljne deleže države v posameznih naložbah ter metode prodaja. Z dnem uveljavitve sprejetja zakona preneha obstajati Agencija za upravljanje kapitalskih naložb, ki v času svojega delovanja ni izpolnila svojega osnovnega poslanstva, kot je priprava in sprejetje strategije upravljanja premoženja. Eden izmed ministrov prejšnje vlade pa je to inštitucijo poimenoval kar vrh ledene gore korupcije. Vloženi amandmaji bodo zakon izboljšali tako vsebinsko kot tehnično. Poudariti pa je treba, da so z vloženimi amandmaji upoštevani predvsem pripombe in predlogi opozicije, socialnih partnerjev ter strokovne in širše javnosti. Dopolnjeni predlog zakona glede na prejšnjo verzijo določa dodatno varnost, določa nekatera nova načela upravljanja, sistem ocenjevanja tveganj, opredeljuje konflikt interesov, vsebuje protikorupcijsko klavzulo. Popravek je sigurno izločitev tudi slabe banke in ohranitev Kapitalske družbe kot samostojne osebe in Modre zavarovalnice kot hčerinske družbe. Kodeks upravljanja javnih družb predstavlja visok standard kooperativnega upravljanja. Ob zaključku bi Poslanska skupina SDS izpostavila, da je bila ustanovljena delovna skupina za pripravo besedila zakona o Slovenskem državnem holdingu, ki je bila sestavljena tako iz članov koalicije kot iz članov opozicije. S tem sta Vlada Republike Slovenije in koalicijske stranke omogočile aktivno sodelovanje tako opozicije, socialnih partnerjev kot strokovne javnosti pri oblikovanju tega zakona, kar ni bila praksa vlade v prejšnjem mandatu in s tem pokazala, da se zavedajo pomembnosti tega zakona. Sprejetje in uveljavitev zakona o Slovenskem državnem holdingu bo omogočal učinkovito, odgovorno, racionalno in pregledno upravljanje državnega premoženja, kar bo omogočalo nadaljnji razvoj slovenskih podjetij. Poslanska skupina SDS bo zato predlagani zakon in vložene amandmaje podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov in gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, v kateri bomo ostro nasprotovali Predlogu zakona o Slovenskem državnem holdingu, ki je največji poseg politike v upravljanje državnega premoženja, saj bo po naši oceni od 12 do 13 milijard premoženja, ki je v lasti države in s tem vseh nas, prenešeno v last podjetja Slovenski državni holding. S predlogom zakona se uvaja najmanj pregledna oblika upravljanja naložb v Sloveniji. Holdingi imajo v Sloveniji tradicijo najmanj preglednega upravljanja. Naj samo navedem primer Istrabenz holdinga, ki je oškodoval ostale lastnike premoženja. Oblika upravljanja, kot si ga predstavlja vlada, gre prav v tem smeri. Organizirano se bodo izčrpavala podjetja in potem poceni razprodala. Posledice bodo odliv denarja v tujino, doma pa bomo ostali brez najboljših delovnih mest in denarja. Ponovno bomo poslušali predloge vlade, da je treba varčevati, ker ni denarja. Srečevali se bomo še naprej z nižanjem plač in pokojnin. Državnemu premoženju, močno opustošenemu s tajkunskimi zgodbami med leti 2004–2008, se tako obeta poslednji udarec. Usoda 100 tisoč delovnih mest Slovenk in Slovencev bo izročena v roke kapitalsko političnemu aparatu, ki mu bodo široko odprta vrata za milijardni hazard. S tem zakonom bo povzročena največja kraja premoženja v Sloveniji. Zgodba Merkurja je kapljica v morje, v primerjavi s tem, kar bo omogočil ta holding. Zavarovalnica Triglav, Telekom, Krka, Holding Slovenskih elektrarn, Petrol, podjetja za distribucijo električne energije, Pošta Slovenije je le nekaj izmed teh podjetij, ki so dobesedno naša zlatnina. Ni zaman poudariti, da so namere vladajoče koalicije vse prej kot plemenitenje premoženja v duhu dobrega gospodarja. Poplačilo denacionalizacijskim upravičencem v višini milijarde, kar povedo tudi na glas, je le ena izmed prioritetnih nalog. Najbrž temu sledi še reševanje propadlega Zvona holdinga. Ni prioriteta dvig gospodarske rasti in reševanje gospodarske krize, ampak še naprej izčrpavanje Slovenije. In vse to bo mogoče realizirati z nepregledno prodajo naših najeminentnejših podjetij. Nepreglednost utemeljujejo z naslednjim. Prodaja premoženja bo potekala brez javnega razpisa vnaprej dogovorjenim kupcem. To je ena ključnih nepreglednosti delovanja holdinga, ki bo političnim izbrancem omogočil, da obogatijo tudi s provizijami. Obogateli pa bodo tudi upravljavci holdinga, saj njihove plače ne bodo zakonsko omejene. S predlogom zakona, vključno s predlaganimi amandmaji, se bo državno premoženje prodalo brez odločanja v Državnem zboru. Delež Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje v Zavarovalnico Triglav bo holding prodal po lastni presoji. Za nekaj 100 milijonov evrov bo lahko prodal to zavarovalnico in predal tujcem v upravljanje premoženje v vrednosti 2,5 milijardi evrov. Oprostite, to je po našem mnenju nacionalna izdaja. Preglednosti in odgovornega upravljanja s predlaganim holdingom ne bo. Tega se zaveda koalicija, ko prekinja odgovornost do Državnega zbora za upravljanje državnega premoženja. Agencija za upravljanje kapitalskih naložb je bila odgovorna Državnemu zboru, holding pa še Računskemu sodišču ne bo odgovoren in mu ne bo treba poročati. Holding ne bo zavezanec za informacije javnega značaja in vse se bo zaključilo z znanim izgovorom, ko bomo zahtevali podatke: podatkov ne moremo razkriti, ker gre za poslovno skrivnost. To je zadnji val privatizacije, zaradi tega menimo, da bi morali o tem odločati ljudje, ki naj povedo, če želijo razprodajo državnega premoženje in ogrožanje 100 tisoč delovnih mest. Tokrat gre resnično za plebiscitarno odločanje o naši prihodnosti. Zaradi razprodaje državnega premoženja, izčrpavanja podjetij, ogrožanja delovnih mest in s tem naše prihodnosti bomo Socialni demokrati nasprotovali temu zakonu.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Državljanske liste in gospod Bojan Starman.
Hvala lepa za besedo in lep pozdrav vsem skupaj. Kar malo strah me je, ko sem poslušal predhodnika, kaj vse se bo zgodilo. Pa vendar bi nekaj povedal na to temo. Državno premoženje, upravljanje s tem premoženjem, moram iti nekaj korakov nazaj, ko smo imeli družbeno premoženje in smo bili vsi lastniki vsega, vsi smo s tem upravljali. Eni so imeli od tega več, tisti, ki so bili bolj privilegirani, drugi malo manj, pa je zadeva funkcionirala. Potem smo se privatizirali, vsi smo dobili del tega slovenskega premoženja in poglejmo, kaj smo naredili občani s tem premoženjem. Seveda nismo bili nikoli lastniki in nikoli nismo znali s tem razpolagati, zato smo vse te svoje certifikate nekaterim špekulantom pod ceno, skoraj zastonj prodali. In s tem je prišlo vso to premoženje, ki smo ga dobili, z dveh milijonov posameznikov na nekaj tisoč tistih, ki so potem to znali dobro izkoristiti. Tudi državljani nismo znali. Poglejmo zgodbo z našimi pidi, investicijskimi družbami, ki so bile namenjena, da bi vlagale naprej v razvoj, čistile portfelje in vse te stvari. Zgodilo se je preoblikovanje v neke holdinge. Kaj je ostalo, kaj smo državljani, ki smo vlagali v te pide, dobili iz tega? Nič! In tako naprej. Potem smo pa pri našem državnem premoženju. Kako z njim razpolagamo in kako z njim gospodarimo, je jasno. Vem, da se v 20 letih ni zgodilo popolnoma nič. Državno premoženje je državno, z njim razpolaga in upravlja država. V imenu države je za to odgovorna Vlada in vedno je delala, vedno je o tem odločala. Imeli smo celo družbe, na primer, ki so bile postavljene podobno, kot je predlagani holding SRD. Točno vem, lahko vam pokažem zapisnike, ko se je Vlada sestajala ob pomembnih sklepih. Slučajno mi je prišlo v roke, ko smo se odločili, da kupimo Elan od Hrvatov. Predsednik Drnovšek, Rop predstavil, vsi so razpravljali, so se odločili, da gremo, da ohranimo blagovno znamko, da zopet kupimo, da damo denar, ki ga SRD dolguje iz naslova sanacije bank, tudi to smo že imeli. Se pravi, te zgodbe so znane in upam, da ne bomo neumnosti iz teh zgodb ponavljali. Ne morem reči, da se ni naredilo nič dobrega, tudi dobre stvari so se naredile. Vendar pa v tem našem državnem premoženju – že zadnjič sem rekel, najmanj milijardo evrov na leto bi moralo to državno premoženje prinesti, najmanj milijardo evrov. To so večinoma monopolna podjetja, primerjalno s svetovnimi rezultati dosegajo izredno nizko produktivnost, izredno nizko dodano vrednost, ker so pač to mesta, kjer se je kanaliziral denar za tiste privilegirance, ki so imeli tam možnost kadrovati in ki so se vedno vmešavali v te posle, zato so bila ta podjetja zelo slabo donosna. Lani, smo slišali, 135 milijonov evrov izgube, celoten sklop vseh teh dobrih podjetij. Predlanskim, se mi zdi, je bilo 256 milijonov izgube, namesto milijarda dobička, ki bi ga morala ta podjetja prinesti državi kot lastnici. In to se je dogajalo 10 let, 20 let. Ta državna podjetja so bila kot korita, kjer smo se oziroma so se nekateri lepo napajali, poslovala so neracionalno, ne vsa, nekatera so izredno dobre rezultate dosegala, vendar so se ti rezultati izničevali v celoti. Nikoli in nikdar ni nihče udaril po mizi in naredil reda na tem področju, zahteval od teh podjetij, da dosegajo normalne poslovne rezultate. In seveda razumem nekatere, ki govorijo, kaj bo zdaj naprej, pa nas je strah. Razumem ali pa ne razumem, saj konec koncev še prašički gredo od korita, ko vidijo, da je prazen. Ne vem, zakaj bi nekateri še kar vztrajali. Tako da je zadeva res čudna. V Državljanski listi bomo te predloge podprli, vključno z amandmaji, ki so plod dolgotrajnega usklajevanja. Mislim, da slabše ne more biti. Povedal bi pa samo še to, da s tem, ko bomo sprejeli zakon, problem še niti približno ni rešen. Gre za to, kako ga bomo izvajali. Teh zakonov je preveč. Lahko bi tudi po starem sistemu zadevo vodili, če bi prevzeli in se lotili posla resno, napravili jasna pravila igre. Pa tudi tega se ne bojim, da bi to premoženje kar tako na silo in na hitro prodali. Temu tudi jaz nasprotujem. Če bi ga prodali že pred 8 leti, bi pa zanj dobili 33 milijard evrov, pa ne bi imeli nobenega dolga, ne javnega ne drugačnega, in bi lepo živeli, pa nobenih ukrepov za zmanjšanje porabe ne bi bilo treba. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke in gospod Mihael Prevc.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! V današnji predstavitvi stališča glede Predloga zakona o Slovenskem državnem holdingu verjetno ne bom mogel našteti vseh ekonomskih razlogov, zakaj državno premoženje upravljati centralizirano, bo pozneje v razpravi še dovolj priložnosti. Bistveni premik, ki ga vidimo v Slovenski ljudski stranki, je, da predlog zakona prvič v zgodovini naše države predvideva tudi sprejetje dolgoročnejše strategije, kjer bo jasno in glasno opredeljeno, kaj želi država v nekem srednjeročnem obdobju početi s svojim premoženjem. Ta strategija mora biti osnovna smernica države, naj bo vlada leva, desna ali sredinska. Praksa razvitih državah kaže, da se temeljnih strateških državnih usmeritev drži kdorkoli, ko pride na oblast. V Sloveniji pa, bodimo iskreni, ne vemo niti, kaj bomo jutri počeli s premoženjem države, kaj šele čez nekaj mesecev ali let. Danes ne bom govoril o bankah, to pride kmalu na vrsto, toda tukaj je še nešteto drugih državnih deležev, takole približno 175 družb naštejemo, kjer je država lastniško vpletena. Pristojno ministrstvo potrebuje en teden, da samo zbere podatke o državnem premoženju, Kad, Sod, PDP, AUKN, Modra zavarovalnica itd. Državno premoženje je raztreseno praktično vsepovsod na okoli. Ravno to, kar imamo sedaj in kar zagovarja del opozicije kot ustrezno stanje, je popolnoma nepregledna situacija. To je vsekakor najugodnejše okolje za tisoče različnih interesov in posledično prav toliko osebnih motivov za odmik od učinkovitega in kar najbolj optimiziranega ravnanja z lastnino državljank in državljanov. Kar pa je najhuje, kdo sploh lahko meri uspešnost ravnanja z državnim premoženjem pri neštetih strategijah, direktorjih, nadzornikih? Kako naj izvajamo primerjalne meritve, tudi s tujino, če pa si vsak direktor postavlja svoja merila? Zato v Slovenski ljudski stranki zagovarjamo združitev upravljanja pod eno streho. Pa poglejmo vse to v številkah. Če bi pri upravljanju državnega premoženja dosegli samo 3-odstotni donos, bi to v proračun letno prineslo od 240 pa nekje do 360 milijonov evrov, če gledamo najbolj optimistično oceno vrednosti premoženja. Zato je tako pomembno sprejeti strategijo dolgoročne vizije, torej kaj upravljati in kaj prepustiti nekomu, ki bo to vodil bolje kot država. Reševanje bank je iz tega zakona izvzeto in ena izmed najbolj perečih dilem oziroma kritik zakona je na ta način odmaknjena. Prav tako obstajajo jasne varovalke, in tukaj se tudi pozna intenzivno sodelovanje opozicije, da v prehodnem obdobju, torej do sprejetja strategije ne bo prihajalo do nikakršnih razprodaj državnega premoženja mimo Državnega zbora. Za državno premoženje v vsaki državi bi morala biti neposredno odgovorna Vlada in Državni zbor, neposredno, brez skrivalnic. In točno to je ta holding. Ne preko raznih agencij za upravljanje, paradržavnih skladov, pa z menjavami uprav, nadzornikov in podobno. Prevzemimo odgovornost in pokažimo, da se znamo odgovorno vesti do družbene lastnine. Konec koncev je pri predlaganem konceptu upravljanja tudi veliko lažje delo za nadzorne organe, za opozicijo, tudi uspešnost oziroma rezultate bo veliko lažje primerjati in tudi meriti. Za konec bi lahko povedal samo tole. Zakonski predlog, ki je pred nami, je zagotovo zakon, kjer smo bili priča najbolj intenzivnemu usklajevanju tako predstavnikov koalicije kot opozicije, in to na zelo strokovni ravni, ne politični. V delovni skupini za ta zakon je prav vsaka parlamentarna stranka imela predstavnika in v veliki večini je bil to strokovnjak z ekonomskega in pravnega področja. Prav se mi zdi, da je tudi javnost seznanjena, da nismo ta zakon v osnovi pripravili in uskladili ne poslanci ne posamezne stranke, temveč skupina strokovnjakov in dobrih poznavalcev te problematike. V imenu Slovenske ljudske stranke in po informacijah, ki jih imam, lahko rečem, da sta tako predstavnik Socialnih demokratov kot tudi Pozitivne Slovenije izredno konstruktivno in strokovno pristopila k pripravi tega zakonskega predloga. Lahko rečemo, da nosi tudi ta zakon pečat opozicije. V Slovenski ljudski stranki se za konstruktivnost zahvaljujemo, hkrati pa pričakujemo, da bo tako široke podpore deležen tudi ta zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije in gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo in vsem prisotnim prisrčen pozdrav! Poleg reševanja bank je zgodba o Slovenskem državnem holdingu po našem mnenju najtežja preizkušnja v tem mandatnem obdobju, morda celo v celotnem obdobju samostojne države, saj gre za materijo, ki bo urejala upravljanje državnega premoženja, kolikor nam ga je pač še ostalo. V poslanski skupini DeSUS ugotavljamo, da vsa dosedanja praksa upravljanja z državnim premoženjem ni bila najboljša, saj so se v preteklosti odgovorni ukvarjali z vprašanjem, kako prerazporejati in deliti državno premoženje, ne pa, kako bi ga lahko oziroma morali oplemenititi. Danes imamo zgolj samo še recimo 10 do 12 milijard vredno državno lastnino. Z njo bi morali razpolagati skrajno pazljivo, skrbno kot s krhkim porcelanom, da jo ohranimo še za naše zanamce. Obravnava predloga zakona, katerega besedilo z amandmaji imamo danes na mizi, je bila dolgotrajna in izjemno zahtevna. V Poslanski skupini DeSUS upamo, da z resnim namenom, da pripravimo zakon, ki bo omogočil pošten, učinkovit ter transparenten način upravljanja. Upamo, da bo zdaj končno nastopil čas upravljanja z državnim premoženjem, ki bo onemogočalo malverzacije in kraje, katerim smo bili priča že leta in leta nazaj. Z ustanovitvijo holdinga kot gospodarske družbe pričakujemo, da bo upravljanje z državnim premoženjem bistveno izboljšano, saj bo poslovodstvo državnega holdinga zavezovala k učinkovitosti strategija upravljanja, ki ga potrebuje vlada. V primeru nevestnega in neodgovornega ravnanja vodstva holdinga bo le-to nosilo kazensko in materialno odgovornost in tudi glede njihove strokovnosti zakon sledi visokim merilom. V zakonu smo v DeSUSu posebno pozornost namenili premoženju Kapitalske družbe. Ta je bila ustanovljena z namenom ustvarjati dodatna sredstva za pokojninsko in invalidsko zavarovanje z upravljanjem lastnega premoženja. Kad danes upravlja s premoženjem, vrednim več kot 1,2 milijarde evrov, in upravlja z 1,3 milijarde vrednimi sredstvi iz naslova pokojninskega varčevanja. Danes, ko govorimo o novem konceptu upravljanja, je ključno vprašanje, kaj bo s tem delom družbenega premoženja, ki ga je ustvarila ravno generacija naših upokojencev. V poslanski skupini DeSUS se zavzemamo za to, da je ta del premoženja še naprej namenjen izključno za zagotavljanje dolgoročnih potreb pokojninske blagajne. Seveda je to še kako smiselno, če pogledamo potrebe pokojninske blagajne in če se zavedamo nadaljnjih demografskih sprememb in dejstva, da proračun že danes krije 1,4 milijarde vrednih potreb ZPIZ. Tudi zaradi krize, manjšanja prilivov v pokojninsko blagajno, zaradi upadanja zaposlenosti, nerazčiščene relacije med pokojninsko blagajno in proračunom, manjkajočih iz naslova neplačanih prispevkov ter dela na črno in sive ekonomije, so sredstva Kapitalske družbe potrebna za kompenzacijo manjkajočih sredstev. V tem zakonu Kapitalska družba v okviru holdinga ohranja samostojni pravni status z lastnim nadzornim svetom, ki tudi v bodoče nadzoruje upravljanje premoženja Kapitalske družbe. Opredelili smo namen letnega vplačila sredstev v višini 50 milijonov evrov v pokojninsko blagajno, ki je namenjeno primarno za usklajevanje pokojnin. Pomembno je tudi to, da se bo od prodaje kapitalskih naložb holdinga 10 % kupnine nakazovalo Kapitalski družbi. Tako bodo tudi bodočim generacijam upokojencev zagotovljena dodatna sredstva za stabilnost pokojninske blagajne. V poslanski skupini DeSUS smo prepričani, da je napočil skrajni čas, ko moramo sprejeti določene ukrepe za izhod iz krize, v kateri nedvomno smo, tudi zaradi lastne neučinkovitosti. Ker je zakon o Slovenskem državnem holdingu samo eden od korakov, ki naj omogoči boljše upravljanje z državnim premoženjem, bomo zelo pozorni, kako se bodo v praksi izvajali ukrepi za doseganje zastavljenih ciljev. Poslanska skupina DeSUS bo predlagani zakon podprla.
Še v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije gospod Jožef Horvat.
Najlepša hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani državni sekretar! Če strnem gospodarski program Nove Slovenije, ki smo ga v času volilne kampanje izdelali v posebni brošuri in je dobil mnoge pohvale, in določila koalicijske pogodbe v dva stavka, potem se glasita približno takole: Poenotili in centralizirali bomo upravljanje kapitalskih naložb v lastništvu države. Agencijo za upravljanje kapitalskih naložb bomo nadomestili z drugačno rešitvijo, ki bo zagotovila dejansko uveljavljanje načel OECD za dobro upravljanje podjetij v državni lasti. Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu pomeni realizacijo zaveze Nove Slovenije iz gospodarskega progama, po katerem se vzpostavlja koncentrirano upravljanje s kapitalskimi naložbami Republike Slovenije. Premoženje Republike Slovenije je trenutno namreč v lasti več pravnih oseb, ki zasledujejo različne poslovne cilje. In to je slabo. To premoženje ni upravljano optimalno, kar posledično pomeni, da izkupiček oziroma donosnost za lastnika ni optimalen, še zdaleč ne maksimalen, temveč je podrejen različnim ciljem, ki jih te družbe zasledujejo. Posebej pa bi izpostavili dejstvo, da upravljanje s kapitalskimi naložbami preko Agencije za upravljanje kapitalskih naložb ni bilo učinkovito. Ni bilo sprejete strategije upravljanja kapitalskih naložb. Njihova donosnost je bila manjša od pričakovane. Koncept upravljanja preko Agencije za upravljanje kapitalskih naložb se je izkazal celo za slabšega od upravljanja s kapitalskimi naložbami pred ustanovitvijo agencije, saj je agencija odločitve sprejemala povsem mimo mnenja Vlade ali celo v nasprotju z njimi. Z zakonom o Slovenskem državnem holdingu sedaj odpravljamo te dosedanje pomanjkljivosti upravljanja kapitalskih naložb in vzpostavljamo boljši in učinkovitejši sistem upravljanja državnih kapitalskih naložb, ki je v skladu s priporočili OECD, to je v skladu z načeli korporativnega upravljanja in v skladu s smernicami za upravljanje podjetij v državni lasti. Pozitivna stran tega zakona, ki je bil s strani sekretariata OECD posebej pozdravljen, je sprejetje petletne strategije upravljanja kapitalskih naložb. V zakonu je podrobno razčlenjen sam postopek sprejemanja strategije. Predlog take strategija namreč pripravi uprava Slovenskega državnega holdinga, ki ga potrdi nadzorni svet Slovenskega državnega holdinga. Ta pa ga nato posreduje Ministrstvu za finance. Usklajen predlog strategije se nato posreduje Vladi Republike Slovenije, ki sprejme strategijo. Soglasje k njej pa poda tudi Državni zbor. S sprejetjem strategije bodo opredeljeni konkretni upravljavski cilji, med ostalim tudi, katero premoženje je lahko namenjeno za prodajo. Prodaja državnega premoženja bo torej načrtovana. OECD se je v svojem komentarju k predlogu zakona o Slovenskem državnem holdingu opredelil do zakonskega določila, da se za Slovenski državni holding, če ni v tem zakonu drugače določeno, uporabljajo določila zakon o gospodarskih družbah. OECD je to zakonsko rešitev opredelil za skladno s priporočili OECD in celo poudaril, da se to šteje za dobro prakso v številnih državah članicah OECD. OECD je sicer na posredovani predlog zakona podal nekatere pripombe, ki so v sedanjem, na odboru amandmiranem, zakonu v celoti upoštevane. Med ostalim so se pripombe OECD nanašale na področje imenovanja, razrešitve in sestave nadzornega sveta, kjer je bila sprejeta rešitev 37.a člena, po katerem mandati članom nadzornega sveta ne prenehajo sočasno, pač pa sukcesivno. V skladu s priporočili OECD je bila iz besedila zakona črtana možnost prenosa slabih terjatev bank na holding, reševanje slabih naložb bank pa bo urejeno s posebnim zakonom. V Novi Sloveniji menimo, da je nov koncept upravljanja kapitalskih naložb, kot jih prinaša ta zakon, dober in učinkovit ter bo na ta način dosežen cilj poenostavitve strukture upravljanja, jasnejše opredelitve namena in meril upravljanja državnih naložb ter tudi oblikovanje enotne premoženjske rezerve države. Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu bomo poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije podprli. Podprli bomo tudi koalicijske amandmaje in se v tem trenutku tudi iskreno zahvaljujem vsem članom strokovne skupine, ki je v času počitnic naredila kar se je pač narediti dalo. A priori nasprotnike zakona pa lepo prosim, kolegialno prosim, da implementaciji zakona o SDH ne prepisujejo črne in kriminalne prihodnosti v metodi lastne kože.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Najprej dajem v razpravo 1. člen in amandma koalicije k 1. členu. Želi kdo razpravljati? Odpiram prijavo za razpravo. Gospa Damjana Petavar Dobovšek, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni, predsednik Državnega zbora. Lepo pozdravljam državnega sekretarja na Ministrstvu za finance, lepo pozdravljeni kolegi poslanci in poslanke! Upravljanje z državnim premoženjem je nujno, pa naj si ga upravlja prejšnja AUKN, tako kot ga je, ali pa ga upravlja kakšna boljša družba, o kateri govorimo. To je ugotovila tudi Pahorjeva vlada in je v ta namen ustanovila Agencijo za upravljanje kapitalskih naložb, ki pa svojega dela ni opravila v skladu s pričakovanim, celo nasprotno, ni delovala v skladu z usmeritvami Vlade in ni pripravila strategijo upravljanja kapitalskih naložb. O delu AUKN lahko danes govorimo. Lahko govorimo tudi o političnem kadrovanju AUKN, vendar vemo, da učinkovitosti ni bilo, zato sprejemamo danes Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu s ciljem boljšega upravljanja državnih naložb. Ta zakon ureja status in delovanje Slovenskega državnega holdinga, prenos naložb Republike Slovenije v imetništvo Slovenskega državnega holdinga, upravljanje naložb in akte in postopke upravljanja naložb. Namen tega zakona je doseči po načelih upravljanja in skladno s kodeksom, smernicami in strategijo upravljanja in letnim načrtom upravljanja koncentrirano upravljanje naložb Republike Slovenije pod eno streho, s ciljem doseganja stabilnega lastništva in trajnostnega maksimiranja donosnosti in vrednostih teh naložb za doseganje gospodarskih in razvojnih ciljev ter ciljev javnega interesa. Zagotovljen bo pregleden in transparenten sistem upravljanja kapitalskih naložb Republike Slovenije z optimizacijo stroškov upravljanja. Zagotovljeno bo izpolnjevanje tudi zakonsko določenih obveznosti Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter Slovenske odškodninske družbe. Točno so z zakonom opredeljeni postopki, način pridobivanja in razpolaganja z naložbami, obveščanje o pridobivanju naložb, vzpostavi se klasifikacija naložb in vzpostavi se zanesljiv sistem upravljanja z tveganji. Zelo pomembno je izpostaviti poglavje o Kadu. Slovenski državni holding ne sme razpolagati s kapitalsko naložbo v Kadu. V primeru prenehanja Slovenskega državnega holdinga se delnice Kada prenesejo v imetništvo Republike Slovenije, premoženje Kada pa se lahko uporabi le za namene, določene z zakonom, ki ureja pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Zelo pomembno je, da bo bilanca KadaAD ločena od ostalih naložb. Hkrati Kad tudi nakaže Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje vsako leto najkasneje do 30. septembra 50 milijonov evrov primarno za usklajevanje pokojnin. Zelo pomembno je, da poleg nakazila iz prejšnjega odstavka, kar sem omenila, za zagotavljanje dodatnih sredstev Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje nakaže Kad tudi 10 % kupnine, ki jo dobi SDH iz naslova prodaje svojih kapitalskih naložb, razen tistih, ki so v klasifikaciji opredeljene kot premoženje SDH. Zelo pomembno se mi zdi tudi izpostaviti, da se z dnem preoblikovanja Soda v Slovenski državni holding z naložbo, ki jo ima Republika Slovenija v Skladu za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in za odlaganje radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško, kot stvarnim vložkom tudi poveča osnovni kapital SDH. Z dnem uveljavitve tega zakona se na SDH prenese tudi upravljanje s kapitalsko naložbo Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, torej družbi Zavarovalnica Triglav. Pri tem pa je dolžan vsa prejeta denarna sredstva v zvezi z upravljanjem in razpolaganjem s kapitalsko naložbo nakazati Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije. Zaradi vseh teh dejstev sem prepričana, da bo zakon o Slovenskem državnem holdingu boljše upravljal z državnimi naložbami in preden zaključim, naj izpostavim zelo pomembno dejstvo, da sta pri oblikovanju tega zakona sodelovali tako opozicija kot koalicija z resnim namenom in s temi resnimi skupnimi cilji, kar pomeni, da smo na pravi poti, da skupaj uresničujemo skupne cilje za dobro Slovenije. Hvala lepa.
Mag. Marko Pogačnik, za njim gospod Samo Bevk.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Kolegice, kolegi! Jaz sem prepričan, da je parlament in poslanke in poslanci danes pred pomembno odločitvijo. Pogovarjamo se o zelo pomembnem zakonu, zato je tudi Vlada in pa koalicijske stranke naredile korak naprej in v ta namen ustanovile delovno skupino, ki se je skozi poletje ukvarjala predvsem s ciljem izboljšanja tega zakona. V tem delu bi se jaz zahvalil kot vodja delovne skupine opozicijskim kolegom, ki so s strokovnostjo sodelovali in pa marsikaj prispevali k temu, da je zakon bistveno boljši, kot je na začetku izgledal. Pomemben zakon je predvsem zaradi tega, ker vemo, da državno premoženje danes ni bilo uspešno upravljano, slovenska podjetja dosegajo bistveno slabše rezultate poslovanja kot primerljiva podjetja v tujini. Na drugi strani pa ne razumem Socialnih demokratov, ki so imeli najštevilčnejšo ekipo v tej delovni skupini, upoštevana je bila vrsta njihovih pripomb in predlogov, na drugi strani pa danes poslušamo za moje pojme laži, neresnice, zavajanje. Razloga sta lahko samo dva, ali hočejo zaustaviti sprejetje tega zakona, da se bodo lahko uporabljali še nadalje parcialni interesi posameznikov, ali pa zadeve ne razumejo. Govorite o razprodaji, kraji stoletja. Ta zakon omogoča koncentracijo državnega premoženja na enem mestu. S tem se tudi omogoča, da se bo določila odgovornost, kdo je odgovoren za poslovanje teh podjetij in zaposlovanje tega holdinga. Danes smo imeli več paradržavnih skladov. Na koncu se je pojavila še Agencija za upravljanje kapitalskih naložb. AUKN, Kad in Sod so nekateri imenovali bermudski trikotnik, ker se ni mogla določiti odgovornost za določene posamezne odločitve. Ta zakon predvideva vrsto varovalk za uprave, nadzornega sveta in na koncu za davkoplačevalce. Neresnica je, da Državni zbor ne bo imel nobenega vpliva na odločanje in pri izvajanju nadzora tega zakona. Pa gremo po vrsti. Na predlog opozicije, ker jih je bilo strah, da bo država v tem vmesnem obdobju razprodala državno premoženje, je bil dodan člen v zakon, ki onemogoča v vmesnem obdobju, da bi Vlada sama razpolagala s prodajo tega državnega premoženja. Potrebuje soglasje. Vlada Republike Slovenije mora po sprejetju tega zakona v roku enega meseca pripraviti klasifikacijo. Naložbe bodo upoštevali, strateške naložbe, katere naložbe bodo za prodajo, ciljne deleže in pa metode prodaje. Gospod Veber, vi ste prej rekli, da se bo prodajalo brez javnih razpisov. Klasifikacija jasno določa, preberite si zakon. Mogoče je bila to praksa preteklih let, leta 2000, leta 2002, ko so bile navidezne ponudbe Diridonda, d. o. o., pa takšne. Pa ste imeli tri ponudbe. Zdaj ne bo tako. Klasifikacijo bo potrdil Državni zbor, ponovna varovalka. Potem mora pa uprava holdinga v šestih mescih sprejeti strategijo na osnovi te klasifikacije. In strategija gre ponovno v Državni zbor. Delovna skupina je zbližala marsikatero stališče. Različne poglede smo imeli mogoče ob koncu samo pri nadzornemu svetu. Vendar tudi tu je treba omeniti, da so verjetno pomembnejši kriteriji, ki določajo, kdo je lahko v nadzornem svetu in kdo ne more biti. Ugodili smo ponovno opoziciji, da je za izvolitev članov nadzornega sveta potrebnih 46 glasov. Na drugi strani tudi Zakon o gospodarskih družbah ne predvideva besede, da je član nadzornega sveta oziroma član uprave lahko tisti, ki je v preteklosti dosegel dobre rezultate na svojem področju. Danes so se imenovali v nekatere nadzorne svete in družbe ljudje, ki so prej spravili pet, deset družb v stečaj. Ta zakon bo to onemogočal. Na drugi strani bi lahko dejali, da tudi pri izpostavki, da plačilni sistem javnih uslužbencev ne bo veljal za ta holding, in to izključno zaradi enega razloga, ker hočemo zagotoviti kvaliteten kader in ker nočemo ogroziti resnosti namere o mednarodnem razpisu za poslovodstvo te družbe. Spoštovani! Verjetno bomo do kakšne razprave prišli še v nadaljevanju. Jaz ocenjujem, da je ta zakon dober tudi po zaslugi opozicije, ki je pripomogla k temu, in da bo ta zakon omogočal učinkovitejše, racionalnejše in pa predvsem odgovornejše upravljanje državnega premoženja.
Izvolite gospod Han, proceduralno.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Imam proceduralni predlog. Z zanimanjem sem poslušal govornike, ko so v imenu poslanskih skupin govorili, kako je pomembno, da sprejmemo ta zakon za razvoj gospodarstva in nasploh. In, drugič, če bi bilo res tako pomembno, potem bi pričakoval, da je v tej dvorani najmanj minister za finance, da posluša vse razprave poslank in poslancev in da lahko na podlagi razprav tudi sprejmemo kakšnega od amandmajev, ki so na mizi. Če že ne, pa mislim, da bi bilo zelo pomembno, da pri takšnih odločitvah, ki jih danes sprejemamo v Državnem zboru, bi bil v Državnem zboru tudi predsednik Vlade gospod Janez Janša. Vemo, da je v Ameriki, da je na potovanju, vendar mislim, da si zaslužimo tudi tisti iz opozicije, da v tej dvorani, kljub temu da spoštujem državnega sekretarja, sedi minister za finance in posluša razprave. Če bi bila pa vlada resnično dobronamerna, bi pa v tej dvorani sedeli tudi minister za gospodarstvo, minister za socialo in še kateri. Gre za prepomembno temo, da si zaslužimo poslanke in poslanci, da samo posluša državni sekretar gospod Živkovič razprave. Pozivam vas, spoštovani predsednik, da pozovete najmanj ministra za finance, da sedi v dvorani, da posluša razprave in da temu primerno tudi odreagira. Lepa hvala.
Hvala. Prisotnost Vlade je zagotovljena. Minister za finance je bil v dvorani in sem prepričan, da se nam bo še pridružil. Verjamem tudi, da nas sedajle posluša in da se nam bo tudi na podlagi te vaše razprave pridružil v dvorani. Besedo za repliko pa sedaj dajem gospodu Vebru.
Hvala za besedo. Samo na kratko, zakaj trdimo, da gre za krajo slovenskega premoženja. Lahko se opremo tudi na mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki smo ga pridobili tudi o 36. členu, ki ga obravnavamo. Iz tega mnenja je jasno razvidno, da dokler ne bomo sprejeli aktov za upravljanje premoženja, Slovenska odškodninska družba lahko razpolaga s tem premoženjem brez kakršnega koli soglasja Vlade, brez kakršnega koli soglasja Državnega zbora. Torej Aerodrom Ljubljana, Banka Celje, Casino Portorož, Cinkarna Celje, Elektro Gorenjska, Ljubljana, Helios, Intereuropa, Iskra Avtoelektrika, Logatec, Krka, Loterija Slovenije, Luka Koper, Mariborska livarna, Nova KBM, Nova Ljubljanska banka. Vse to je lahko razprodano brez soglasja Vlade, brez soglasja Državnega zbora, zato govorimo o kraji. Glede same prodaje lesa, klasifikacije. Trdimo, da ni javnega razpisa. Ti lahko prodajo to premoženje brez javnega razpisa. Mi pravimo, da mora Državni zbor uzakoniti postopek prodaje, mora biti javni razpis. Vi pravite, šele v klasifikaciji. In razlika je v tem, če bi zapisali v zakon, Sod tega ne more prodati brez soglasja Vlade, brez soglasja Državnega zbora. Zato govorimo o kraji, zato govorimo o tem, da je to upravljanje netransparentno, nepregledno, škodljivo za nadaljnji razvoj Slovenije. In še enkrat poudarjam, v strokovni skupini nismo dobili odgovora Vlade, zakaj je učinkovitejše upravljanje, ko državno premoženje prenesemo v last podjetju, ki posluje po zakonu o gospodarskih družbah, in zakaj ni učinkovitejše, če z njim upravlja agencija, ki je državni organ in je odgovorna Računskemu sodišču, je zavezanec za dajanje informacij javnega značaja. Podjetje tega ne bo počelo in se bo skrivalo za poslovne odločitve. To so ključne ugotovitve s čimer utemeljujemo naše trditve. Hvala.
Gospod Samo Bevk, za njim mag. Matej Tonin.
Hvala za besedo, gospod predsednik, spoštovani zbor! Že vnaprej naj povem, da niti amandmaja k 1. členu niti zakona o Slovenskem državnem holdingu ne bom podprl. Ko je julija ob prekinitvi obravnave razvpitega zakona SDH že izgledalo, da je v koaliciji in Državnem zboru zmagal razum, ste pohiteli s spremembami in že s prvim amandmajem k 1. členu zakon pišete popolnoma na novo. Vlada je bila v Državnem zboru imenovana za to, da vlada in sprejema oziroma predlaga pomembne odločitve za razvoj naše države, da spodbuja gospodarstvo in nadzira bančni sistem ter sodeluje pri soupravljanju družbenih podsistemov. Bili pa smo predvsem priče ideoloških posegov in razprav, recimo o rdeči zvezdi in vaških stražah. Ko sem videl dnevni red te seje v tem tednu, se pravi prve septembrske seje po počitnicah, nisem mogel verjeti svojim očem, da je od 17 točk zgolj ena vsebinske narave, če izvzamemo razpravo o bankah, ki jo bomo imeli v petek, vendar se po kuloarjih že govori, da bo ta točka umaknjena z dnevnega reda. Kot bi živeli na nekem drugem planetu, ne pa na zemlji, ki se, žal, sooča z največjo krizo po drugi svetovni vojni in jo lahko primerjamo z veliko depresijo po prvi svetovni vojni. Kot izhaja iz 1. člena tega zakona, bo Slovenski državni holding po novem upravljal celotno državno premoženje v vrednosti več kot 10 milijard evrov. Torej je eden glavnih današnjih problemov nestabilnost, ki se kaže v stalnem spreminjanju zakonodaje. Vsaka oblast skuša na novo preurediti vse od A do Ž. Ko je Agencija za upravljanje kapitalskih naložb že začela kazati prve rezultate, jo je bilo treba najprej obglaviti, potem pa ukiniti. Danes potrebujemo v tej državi predvsem optimizem, ki se žal vse preveč utaplja v vsesplošnem malodušju, potrebujemo vizijo in gospodarski razvoj, pravično in socialno državo. Danes predvsem potrebujemo stabilnost države in ne nenehne spremembe vseh družbenih podsistemov, na koncu pa še razprodajo državnega premoženja, katerega več kot 1 milijarda evrov, kot smo danes že slišali, bo šla za poplačilo denacionalizacije. S prav tako razvpitim Zujfom smo spremenili 39 zakonov, nismo pa se na primer dotaknili Zakona o denacionalizaciji in zamrznili njeno izvajanje. Potreben je torej neposreden nadzor politike nad državnim premoženjem, da bo lahko kljub največji krizi, v kateri se nahajamo, uresničen eden najbolj sporno napisanih zakonov slovenske tranzicije. Hvala lepa.
Mag. Matej Tonin, za njim gospod Jerko Čehovin.
Spoštovane kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Ob vsej socialni demagogiji, ki smo ji priče v razpravah o Slovenskem državnem holdingu, je verjetno res vsem v posmeh določilo 1. člena tega zakona, ki govori o namenih in načelih Slovenskega državnega holdinga, o tem, kako naj bi poskušali doseči koncentrirano upravljanje, da naj bi vzpostavili pregleden sistem upravljanja in izpolnjevali določene druge zakonske obveznosti. Občutek imam, da je vsaka ponujena roka opoziciji tako ali drugače zavrnjena. Spomnite se, pred počitnicami smo začeli z obravnavo tega zakona, ki smo jo takrat prekinili in smo rekli, da bodo to obravnavale čez poletje posebne skupine, ki bodo ta zakon predelale. To smo storili, in to je bila neka konkretna roka. Danes je to problem. Problem je zaradi tega, ker je zdaj očitek, da je prišel popolnoma nek nov in drugačen zakon. Ja, ali ni to logično, če smo junija ali julija to zadevo prekinili, jo čez avgust uskladili, da so določeni popravki? Meni se zdi to popolnoma normalno. In upoštevani so tudi opozicijski predlogi. Občutek imam, da karkoli naredimo, je narobe. Narobe je to, ker ni danes tukaj prisotna celotna Vlada. V redu. Predstavljam si, da tudi če bi tu sedeli Ban Ki Mun, Barak Obama ali pa Angela Merkel, tudi to ne bi bilo v redu. Veste, vedno se najde kaj, kar ni v redu. Če samo nekaj socialno-demagoških tem nanizam. Da gre za krajo stoletja. To je teza. V nadaljevanju razprave pričakujem, da boste na to tezo jasno odgovorili in jo pojasnili. Ker si ne predstavljam, zakaj bi prišlo do kraje državnega premoženja, če neko premoženje prenesemo na drugo obliko ustanove, podjetja, karkoli. Boste razložili, saj parlament je za razprave in boste imeli to priložnost. Naslednja teza, ki se pojavlja, je tudi ta, da naj bi izgubili 100 tisoč delovnih mest. Blazna številka, ne znam si predstavljati te brezposelnosti. Ne vem, katera vlada bi se ustrelila v koleno s tem. Če mislite, da smo tako neumni, potem se, na srečo, motite. Tudi to je treba pojasniti, kako in zakaj si vi predstavljate izgubo 100 tisoč delovnih mest. Če to govorite v parlamentu, o tem pišejo mediji in ljudje so prestrašeni. 100 tisoč delovnih mest je ogromna številka in dajte vsaj z nekimi konkretnimi argumenti pojasniti, zakaj in kako se bo to zgodilo. Teza, da Slovenijo tako ali tako upravlja vlada oziroma gospod Janez Janša osebno, se tako ali tako stalno pojavlja, in da Državni zbor ne bo imel vpliva na upravljanje premoženja. Kolegi pred mano so jasno pojasnili, kdo bo moral sprejeti strategijo. Tisti, ki ste zakon prebrali, veste, da bo moral ta holding tudi poročati Državnemu zboru. Državni zbor bo imel pri upravljanju državnega premoženja neko vlogo, seveda pa ne bo imel vpliva na konkretne stvari, da bomo mi določali, kje bo kakšen direktor sedel. Mogoče tudi to koga moti. Potem je na eni strani obtožba, da je bila zelo kratka razprava. Pa je celo kolegica Bratušek priznala, da so čez poletje delali in da je delala delovna skupina, ki ima vendar neke rezultate. Da zakon ni bil predstavljen širši strokovni javnosti. Kot je meni znano, je bil predstavljen Ekonomsko-socialnemu svetu. Če kaj spremljate medije, ste lahko videli, da so ga praktično premleli vsi znani slovenski ekonomisti. Nekateri so se zavzeli zanj, drugi so mu nasprotovali, ampak o njem se je govorilo in o njem se je debatiralo. Da ne govorim o tem, da so mediji ogromno o tem pisali in govorili. Naslednja stvar, da gremo mimo vseh priporočil OECD, da delamo po svoje in tako naprej. Če sem dobro ministra poslušal, in najbrž bo danes še večkrat povedal, da so bila upoštevana priporočila OECD. Druga takšna cvetka, ki se prav tako zelo pogosto pojavlja, je, da bo od sedaj naprej z državnim premoženjem opravljal centralni komite strank. To je trditev. Po drugi strani pa je gospod Veber prej govoril, da uvajamo najbolj nepregledno obliko upravljanja državnega premoženja. To boste tudi v nadaljevanju v razpravah pojasnili, kako gre to skupaj. Na eni strani je jasno, da naj bi opravljal centralni komite političnih strank, na drugi naj bi pa bila to najbolj nepregledna oblika upravljanja. Jaz približno razumem, kaj je problem SD, pa me naj kolegi iz SD ne razumejo, bom rekel, jih imam zelo rad, pa uživam v diskusijah, v razpravah z njimi in mislim, da je tudi parlament primerno mesto, ampak jaz mislim, da njihov osnovni problem je AUKN. AUKN je na nek način njihov otrok. In če se mi temu otroku zdaj odpovemo, če grdo rečem, ali pa če AUKN ukinemo, pade tudi njihov koncept upravljanja državnega premoženja in s tem na nek način tudi damo nezaupnico njihovemu predlogu. To je dejstvo. Ampak resnica pa je, da se je s tem AUKN poskušala vzpostaviti neka kvazi neodvisna agencija, o kateri so tudi bivši koalicijski partnerji SD opozarjali, da gre za tipično politično kadrovanje in da so bili tam tudi jasno nastavljeni določeni posamezniki, za katere se je vedelo, kam spadajo. Seveda pa so se za to krinko neodvisnega upravljanja skrivali razni strici, pa ne mislim govoriti o stricih iz ozadja, tam mi že mahajo, kateri so, ampak so upravljali s tem premoženjem nekateri posamezniki, katerih priimki se začnejo na "Is" ali "Ze". To so tudi številni znali povedati. Saj mislim, da nima smisla, govorim o prednostih novega koncepta in pa novega SDH. Bi si pa želel, s kolegom Frangežem sva večkrat na hodnikih o tem govorila, da bi bile vsaj nekatere teme, ki bi v slovenski politiki vzpostavile kanček medsebojnega zaupanja, da ne bi pri vsaki stvari videli neke teorije zarote. Vi pri tem državnem holdingu vidite svojo teorijo zarote, mi jo vidimo kje drugje, ampak jaz upam in si želim, da bi končno prišel čas, ko bomo eden drugemu lahko tudi verjeli, da pa kakšno stvar pa tudi delamo v dobri veri. In še z zadnjo stvarjo bi zaključil, ki pa najverjetneje tudi ne bo všeč mojim kolegom iz opozicije. Jaz se zavedam, da je ta vladna koalicija in ta vlada izjemno nepriljubljena oziroma zunaj priljubljena, ker sprejemamo neprijetne ukrepe. To pač moramo storiti, to Slovenija potrebuje, če se hočemo rešiti. In opozicija je v zelo enostavni vlogi: s socialno demagogijo, z nasprotovanjem tej vladni koaliciji, tej vladi, našim rešitvam, enostavno gradi svojo javno podobo in njen javni rating raste. Sicer je to kratkoročnega diha. Če bodo nas zrušili, bodo morali to odgovornost prevzeti sami in takrat jih ne bodo čakalo nič manjši problemi. Jaz bi si želel, da bi bila naša opozicija del rešitev, ne pa del problema.
Gospod Jerko Čehovin, za njim mag. Katarina Hočevar.
Hvala lepa za besedo. Naj najprej povem, da se vsi tukaj skupaj verjetno zavedamo, da želimo mi ohraniti upravljanje te države, in da ne rabimo nobenih ne tet, ne stricev, niti ne naslednikov ne predhodnikov. Mislim, da se jim morate najprej vi odpovedati, pa tudi kakšnim stricem v kiklicah. Danes govorimo o zadevi, ki je na nek način zelo pomembna oziroma ena najpomembnejših stvari v tej državi. Mislim, da je bilo že s strani predlagateljev in koalicije rečeno, da je opozicija tukaj, govorim predvsem tudi za našo stranko, odigrala neko pozitivno vlogo. Glede samih ciljev, mi se strinjamo s tem, da je potrebno učinkovito in kvalitetno gospodarjenje z državno lastnino in da do zdaj tega ni bilo. Pa ne bom zdaj govoril ne o starih stvareh, ne prejšnjih Sodih, Kadih oziroma še sedanjih in pa razpršenih oblikah, ne o AUKN, ampak govorim o tem, kar je danes predmet te obravnave. Ena stvar me pa izredno pri tem moti. Sam gospod predsednik Državnega zbora ste na zaključku, če tako rečem, spomladanskega dela zasedanja zbora rekli, da bomo nehali s škodljivo prakso sprejemanja zakonov po nujnem postopku. Mislim, da se ponovno dogaja to, da se nam stalno rolajo in pojavljajo stvari na način, ki smo mu bili že priča pri sprejemanju Zujfa. Imamo praktično več amandmajev, ki smo jih dobili danes, na zakon, kot je skoraj osnovnih členov zakona. In dejansko smo lahko še ne vem koliko sposobni ali po mnenjih nekaterih manj sposobni, enostavno ni moč vseh stvari uskladiti na ta način, da bi vse zadeve pregledali. Jaz lahko sicer danes rečem, da verjetno govorim v prazno, ker bo koalicijska večina te zadeve spravila. Ampak če je že bilo poleti toliko energije vložene, da se zbližajo nekatera stališča, jaz mislim, da bi bil tudi ta zadnji napor dober, da bi se dejansko tudi zdaj stvari na nek način približale. Tukaj sem slišal enega, od predlagateljev, ki je rekel, dajmo to sprejeti, saj slabše ne more biti. Ta fatalizem se meni zdi dejansko nesprejemljiv za neko resno delo v tej državi. Zakon ne določa, da ministrstva in vlada nimajo pristojnosti odločati o lastniških funkcijah države v podjetjih, ki so v lasti državnega holdinga in Kada. Zato se bo po mojem mnenju nadaljevala praksa kadrovanja in nagrajevanja svojih članov nadzornih svetov, upravnih odborov, lastniške in regulatorske funkcije ostajajo praktično v isti roki. Smernice OECD, na katere se tako radi sklicujemo, pa določajo, da morajo družbe v državni lasti ohraniti avtonomijo. Ali je res tako po tem predlogu? Bojim se, da bodo dolgi prsti politike še naprej mešali karte in vodili družbe v lasti države. Holding tudi ne bo neodvisen državni organ, pač pa bo gospodarska družba v državni lasti, kar pomeni, da je pravna oseb zasebnega prava. In tukaj je zanimivo, da so te rešitve, da pri upravljavski funkciji bo kar vlada predstavljala skupščino družbe, ne da bi bili ministri delničarji oziroma bom rekel, to pomeni, da se dejansko upravljavska funkcija, ki se bo opravljala po korporativnem pravu, se ne bo izvajala na način, ki je značilen za gospodarske družbe. Še ena stvar je, ki me pa zelo čudi zlasti pri DeSUSu, to je zadeva okoli zavarovalnice, ki naj bi svoj dobiček dajala v pokojninsko blagajno. Sam sem že v teh letih, ko bom jutri tudi prejemal prejemke iz te blagajne, zato se bojim, da s to rešitvijo, ki nam jo ponujate, bomo mi zavarovalnico prodali in samo enkrat nakazali to kupnino na ZPIZ in potem bo konec te zgodbe. Te zgodbe več ne bo in zato je popolnoma nelogično, da nimamo, ko sprejemamo take zakonodaje, niti vsaj začasne strategije upravljanja z državno lastnino. Mi ne vemo, katere družbe bomo ohranili, katere bomo prodali ali katere kriterije, po kateri klasifikaciji. To pomeni, da sprejemamo nekaj na zalogo in potem bo, kar bo. Jaz ne bom, še enkrat ponavljam, nisem absolutno proti holdingu in sem za to, da se koncentrira in se naredi lastniška struktura transparentna. Nisem pa za to, da se te zadeve sprejemajo po hitrem postopku, ker to dejansko ne vpliva na bonitetne ocene. Mi imamo tukaj dovolj časa, da bi si lahko še kakšen mesec ali dva vzeli in da bi dejansko prišli do boljših rešitev. Zato se mi zaradi tega hitenja dejansko zdi, da bomo ponovno ugotavljali čez kakšen mesec, da smo sprejeli neke nedorečene rešitve. Edina stvar, kjer pa nič ne čakamo, je pa hitro kadrovanje in nameščanje svojih kadrov v vse pore teh družb. Hvala.
Hvala. Samo pojasnilo. Odločitev o nujnem postopku za ta zakon je bila sprejeta že davno pred tistim dogovorom pred parlamentarnimi počitnicami. Treba je tudi vedeti, da se je zakon, kar je bilo danes že večkrat rečeno, skozi poletje še usklajeval tudi z opozicijo in ti amandmaji so v veliki meri posledice tega. Toliko samo v pojasnilo gospodu Čehovinu, ker je omenil mojo vlogo. Mag. Katarina Hočevar, izvolite.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi še enkrat! Če ne veš, kam pljuješ, ti dober veter ne pomaga, pravijo v gospodarstvu, ko govorijo o ciljnem vodenju. In zakon o Slovenskem državnem holdingu določa smer, kamor želimo pluti. Končno bodo na enem mestu skoncentrirane in upravljane naložbe Republike Slovenije. AUKN je bil sicer prvi poskus v tej smeri, ki pa v praksi ni opravičil svojih pričakovanj in tudi sama stopnja avtonomije ni bila zadostna. Nadalje bo oblikovanje holdinga omogočilo hitrejši in bolj transparenten umik države iz gospodarstva. Smo namreč država z največjim deležem lastništva v OECD. Smo ekstrem pri političnem nadzoru in centralnem planiranju v gospodarstvu v vsakem pogledu. Primerljivi smo žal s socialističnimi gospodarstvi. In prvič, od kar govorimo o umiku politike iz gospodarstva, bo premoženje transparentno razvrščeno na strateško, ki ga bo država profesionalno upravljala, in na tisto, iz katerega se želimo umakniti. In končno nalili si bomo čistega vina. Sporočilo Državljanske liste pred volitvami je bilo izstop politike iz gospodarstva. Danes je to še bolj kot takrat jasno, da ne moremo vztrajati pri sedanjem obsegu in strukturi državnega lastništva, ker to pomeni zdraviti hemofilijo s spuščanjem krvi. Če smo pošteni, je govorjenje o državni srebrnini milo rečeno nepošteno, ker vsak, ki je v bližnji preteklosti vrgel oko na borzo, lahko ve, da narodnega gospodarstva ni več mogoče zapraviti, ker ga je že večji del od leta 2007 razvrednotila gospodarska kriza, in to zato, ker se politika ni pravočasno umaknila iz njega v varnejše naložbe in ohranjala njegovo vrednost. Zdaj predlagamo upravljanje, ki je bolj prilagodljivo in ima profesionalno na mednarodnem razpisu izbrano upravo ter nadzorni svet, ki ga potrdi parlament, ter ima jasen mandat odprodaje državnega premoženja. To bo edino in končno zagotovilo, da se preneha s škodljivim političnim kadrovanjem in posegi interesnih skupin v ta na pol tržna podjetja, vedno pa na škodo davkoplačevalcev. In tistim, ki mogoče še oklevate, ali boste zakon podprli ali ne, bi za konec povedala eno misel politika, ki ga spoštujem, Churchilla: "Ni dovolj, da storite tisto, kar verjamete, da je dobro, včasih je treba storiti tudi tisto, kar je nujno." Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 1. členu? Bom še enkrat odprl prijavo. Mag. Stanko Stepišnik, izvolite.
Hvala za besedo. Po mojem mnenju je zakon dober, ampak nobeno delo ni nikoli tako dobro opravljeno, pravi rek, da ne bi moglo biti še boljše. Zato smo na ta zakon predlagali nekaj še boljših amandmajev. Če bomo tukaj našli skupno točko, potem smo zakon dobili. Če je v tem zakonu cilj boljše upravljanje, potem je to prava stvar. Če so pa tukaj skriti cilji, da se obide AUKN in da se zamenjajo vsi direktorji v državnih podjetjih, potem je to zelo nevarno. Če želimo ta cilj doseči, moramo imeti ustrezne resurse, sisteme, strukture. Tukaj bo imela uprava določene težave. Pri materialnih resursih verjetno ne, pri nematerialnih pa bo manjkalo nekoliko znanja. Ima na razpolago 160 ljudi, ki so sedaj delali v različnih družbah, Kadu, Sodu, DSU-ju in AUKN. Ima pa en velik problem, da je informacijsko komunikacijska tehnologijo nekompatibilna in bo zato porabila kar precej denarja, znanja tudi, da se bo to poenotilo, da bo lahko delalo kot eno podjetje. Mislim, da si bo te sisteme in strukture uprava že znala pravilno postaviti. Forma je zelo pomembna, to se pravi, oblika, organizacijska oblika, ki bo nudila dosego realizacije teh strateških ciljev. Kakršna je forma, takšne so možnosti za dosego postavljenih ciljev. Upoštevati je treba dosedanje izkušnje in priporočila. Prvič. Kontrolirati in nadzirati ne moreš sam sebe. Politiko je treba umakniti iz državnih podjetij. Obstoječa koalicija nima posluha za javni interes. Obrazložitev. To se je videlo pri sprejemanju včerajšnjega zakona o prenosu premoženja na občine, da kar je preneseno z države na občine, občine ne smejo prodati vsaj pet let. Zahtevali smo to varovalko. Ker to ni bilo sprejeto, je odprta pot, da legalno pride državno premoženje prek občine v privatno last. Nadzor SDH mora biti prek članov nadzornega sveta vseh deležnikov te družbe. Koncentracija imenovanja s strani koalicije sporoča strah in bojazen za koruptivno dejanje. Da bi dosegli učinkovito upravljanje kapitalskih naložb, moramo le-te poznati, jih klasificirati, mogoče na strateške in portfeljske, določiti ciljne kapitalske deleže, določiti časovnice in dinamiko razpolaganja ter kazalnike uspeha, recimo donosnost na kapital, dividende, dobiček itd. Sektorska delitev kapitalskih deležev države daje jasen pregled nad preglednostjo in primerjalnimi kazalci sektorskih politik in kapitalskimi naložbami države ter razpihuje meglo pri transparentnosti. Na primer. Energetika ima drugačne politike, cilje in pomen kot podjetja v stečaju, likvidaciji ali zapiranju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Han.
Hvala. Še enkrat, lep dober dan. Imamo različne koncepte, različne stranke imamo različne koncepte, kako reševati probleme v tej državi. Tukaj se z Matejem Toninom strinjam, nam, Socialnim demokratom, rešitev, ki jo danes predlagate s tem zakonom o SDH ni blizu in je ne bomo podprli, glasovali bomo proti in tudi vse naredili, da v bodoče ta zakon ne bo zaživel. Zakaj? Najprej naj povem, da ne zaupam vladi Janeza Janše iz preprostega razloga, ker so v svoji zgodovini vladanja dokazali, kaj znajo in kaj zmorejo. Ko ni bilo ne AUKN, ko ni bilo ne SDH, so se politiki najvišjega kalibra javno opredeljevali kako in na kakšen način razprodati slovensko premoženje, zato imamo danes, kar imamo: tajkunizacijo, ki smo jo bili deležni med leti 2004 in 2008. V pisarni Janeza Janše se je prodajal Mercator Boško Šrotu, prodajalo se je Delo in tako naprej. Tako vam enostavno ne zaupam. S tem zakonom, ki ga boste danes sprejeli, boste pa na nek način formalizirali zadeve in se boste lahko skrili za zakon. Zato tega zakona ne bom podprl. Od predlagatelja nismo dobili vseh prednosti zdajšnjega zakona, se pravi AUKN, kaj so bile njihove prednosti in kaj so bile slabosti. Če so bile prednosti, se pove, kaj je bila prednost. Če je bila slabost, se pove, kaj je slabost, in se zadeva reši. Ne, mi moramo zakon uničiti, ljudi zamenjati in potem nastaviti na podlagi novega zakona nove ljudi. Ta vlada se, odkar je prišla na oblast, ukvarja z ekonomskimi politikami. Prav je tako, ker smo v gospodarski krizi. Sprejeli smo kup nekih zakonov za gospodarsko konkurenčnost, za gospodarsko rast, sprejeli smo sistem varčevanja. Gospe in gospodje, ali se v tej Sloveniji kaj pozna? Ne. Bonitete nam še naprej padajo, Slovenija na vseh ravneh pada na vseh lestvicah konkurenčnosti in tako naprej. Nič, kar smo sprejeli v zadnjem letu dni, nam ni pomagalo, da bi splavali iz te krize. Niti en zakon. Minister Žerjav pravi, da smo sprejeli že, ne vem, 80, 200 gospodarskih ukrepov, ampak gospodarstveniki vsak dan bolj jamrajo, kako je težko. In kaj se je Vlada odločila? Sprejeti zakon o SDH, da svoje neznanje ali svoje ideje, ki jih nimajo, rešijo tako, da se bo razprodalo slovensko premoženje in s tem lahko "nafilamo" proračun. Ampak, gospe in gospodje, samo enkrat v življenju lahko prodaš, potem pa nikdar več. In potem mi ne bomo imeli nikdar več nobenega premoženja. Vsi moramo priznati, vse vlade do sedaj so delale napake. Naredili smo napako pri denacionalizaciji. Naredili smo napako pri prvi privatizaciji. Naredili smo napako pri Jazbinškovem zakonu. Ali je treba narediti še eno napako? Jaz mislim, da ne. Jaz se bom imel možnost še potem oglasiti. Absolutno bomo, vsaj jaz osebno bom proti temu holdingu, ker tu pa res preveč spuščamo politiko v odločanje, kaj se bo prodalo, kaj se ne bo prodalo. Ampak ne politiko v tem državnem zboru, politiko na Gregorčičevi. In to je najbolj nevarno. Hvala lepa.
Gospa Patricija Šulin, za njo gospod Mirko Brulc.
Predsedujoči, hvala za besedo. Pozdrav vsem prisotnim! Danes lahko z veseljem ugotovim, da je naša odločitev v juliju, ko smo v Državnem zboru z dnevnega reda umaknili sprejetje zakona o Slovenskem državnem holdingu, dobra. Dobra je zato, ker se je oblikovala delovna skupina iz opozicije, koalicije in tudi socialnih partnerjev, pa tudi javnost je imela pri tem možnost sodelovati. Kolegica iz Pozitivne Slovenije je zakon pohvalila, pohvalila tudi sodelovanje in delovanje te delovne strokovne komisije, podala je tudi nekaj kritičnih vsebinskih pomislekov. Kolegi iz Socialnih demokratov, nad vami pa sem razočarana, ker tako kategorično zavračate sprejetje tega zakona, čeprav ste imeli možnost delovanja v tej delovni skupini in ste v njej tudi delovali. Iz vaše današnje razprave pa človek dobi občutek, če tega ne ve, kot da ste bili iz te delovne skupine odrinjeni, kar pa ni res. Mogoče se bojite učinkovitega racionalnega in preglednega poslovanja s tem državnim premoženjem. Opozarjam tudi, da ne gre in ne bo šlo za nikakršno razprodajo državnega premoženja. Ravno obratno, saj zakon ravno pred tem početjem predvideva vrsto varovalk. Ne nazadnje bomo tudi tukaj mi v Državnem zboru sprejemali klasifikacijo, na podlagi katere uprava SDH sprejme strategijo. Tudi letni načrt upravljanja naložb se objavi na spletni strani Slovenskega državnega holdinga. Tako je niz teh aktivnosti, na podlagi katerih bomo tudi mi imeli neposreden vpogled in nadzor nad SDH in njegovim upravljanjem. Do zdaj vemo, da se je z državnim premoženjem nekontrolirano upravljalo in velikokrat se je tudi slabo upravljalo. Nekdo je omenjal, da je državno premoženje naša zlatnina ali srebrnina, čeprav sama menim, da žal ga ne moremo več, vsaj večino državnega premoženja, uvrstiti med neke žlahtne kovine, ampak verjetno bolj med mehke, nežlahtne. Med katere, prepuščam vsakemu posebej v razmislek. Prav zaradi tega, da bi naše državno premoženje, vsaj tisto, ki ima še zdravo jedro, lahko postalo kaj več od teh slabih kovin, pa imamo tukaj pred seboj ta slovenski državni holding in zakonodajo, ki je spisana nanj. Tudi pri zasledovanju namena in ciljev tega zakona SDH posluje pod enakimi pogoji kot druge gospodarske družbe, samostojni podjetniki in zasebniki, pri čemer ne sme izkoriščati svojega položaja. To se mi zdi zelo pomembno, saj bi lahko z izkoriščenjem povzročil tudi omejevanje konkurence ali pa bi lahko omejeval druge gospodarske družbe, espeje in zasebnike na upoštevanem trgu. Tudi nadzorni svet ima Slovenski državni holding, ki ga sestavlja 9 članov in ga ponovno tukaj v Državnem zboru izvolimo, res da z absolutno navadno večino. Se mi pa zdi tudi pomembno, da vsakih 20 mesecev se zamenjajo trije člani tega nadzornega sveta. Ta klavzula je zelo pomembna, saj z njo sledimo vsemu, na kar imate nekateri tudi pomisleke. Tudi nadzorni svet nadzira uresničevanje smernic strategije in letnega načrta upravljanja naložb ter poslovanja Slovenskega državnega holdinga. Nadzorni svet imenuje tudi akreditacijsko komisijo in revizijsko komisijo ter komisijo za tveganja, tako da je res veliko varovalk v tem zakonu, ki imajo tudi nadzor nad premoženjskim stanjem članov uprave in članov nadzornega sveta in tudi prokuristov. Za to pa, kot vemo, skrbi Komisija za preprečevanje korupcije. Jaz tudi podpiram določbo v tem zakonu, in sicer v členu, da s sprejetjem tega zakona o Slovenskem državnem holdingu preneha delovanje AUKN, ki, kot vemo, ni vedno delovala v duhu dobrega gospodarja, predvsem ni dobro opravljala svojega poslanstva in odgovornosti, saj ni stremela vedno k izboljšanju dobre prakse korporativnega upravljanja in izvajanja načela preglednosti za upravljanje kapitalskih naložb in je tako v nekaterih primerih slabo skrbela za interese države kot delničarke ali družbenice. Po mojem mnenju je AUKN tudi zelo slabo ocenjevala kakovost in odgovornost članov nadzornih svetov v teh družbah, saj je bilo njihovo delovanje, če omenim NLB in Dars, kot ga poznamo vsi iz javnosti in tudi sicer, v nasprotju z javnim interesom. Zaradi vsega navedenega bom zakon o Slovenskem državnem holdingu podprla, saj uvaja enoten sistem upravljanja, tako da bo družba Slovenskega državnega holdinga učinkovito in po enotnih načelih in strategiji kontrolirano upravljala državno premoženje. Hvala lepa.
Gospod Mirko Brulc, za njim mag. Alenka Bratušek.
Hvala lepa. 1. člen je tisti, ko še lahko splošno razpravljamo o vsebini tega predloga zakona. Najprej bi kolegu Bojanu Starmanu, ki ga sicer ni tukaj in je rekel, da se prašički odmikajo od korit, ko je prazno. Veste, v čem je problem? Prihajajo prašiči h koritu. In to je naša skrb sedaj. Poglejte, Peter Kraljič, avtoriteta na področju financ, je povedal svoje. Tega nihče ne upošteva. Prenos 12 do 13 milijard na podjetje, ki bo delovalo po pravilih gospodarskih družb, ni pravi postopek. Socialni demokrati smo za korporativno upravljanje tega premoženja, in to je tudi predlog OECD. Tega tudi nihče ne upošteva. Nevarnost razprodaje lastnine vseh državljank in državljanov je prisotna v tem primeru in vemo, da bo prednost imelo poplačilo denacionalizacijskega premoženja. To je približno 1 milijarda, s katero bi lahko rešili problem bank. In zakaj tega problema ne zamrznemo, tako kot smo zamrznili pokojnine, ali pa bi prenesli to reševanje v kasnejši čas. Ustanavljamo nov center moči, ki bo odločal o vsem. Sedaj so bile to banke, pa ne samo slovenske, ampak svetovne. Začelo se je pa v Ameriki in učimo se lahko tam marsikaj slabega. Te banke so pravzaprav nevarnejše od vojsk. Če pogledamo včerajšnja poročila iz Španije, kaj so povzročili ti dogodki. Kaj je to? To je vojna. In to ni dobro. Sedaj pa še holding, ki bo posredno pripomogel še k večji stiski državljank in državljanov. Ko govorimo o 100 tisočih nezaposlenih itd. Poglejte, kaj smo naredili? 20 milijonov evrov bi rešilo problem Primorja, pa je takrat minister za gospodarstvo rekel, da ni božiček. To ni reševanje gospodarstva in reševanje problema, o katerem beremo in čutimo vsak dan tudi na ulici. Holding bi že v štartu imel 4 milijarde evrov primanjkljaja, dolga. Dars mu ponuja 3 milijarde, Sod milijardo 160 milijonov itd., da ne govorim o reševanju Zvona in še kakšnih drugih hudih problemih, ob tem, da je ta zakon tudi nomotehnično problematičen, ker boste imeli težave, tudi ko bomo vse te amandmaje sprejeli, sem prepričan, tako kot pri Zujfu, ne boste vedeli, pri čem smo. Tukaj na tem seznamu podjetij pod Sodom in Kadom, kjer imamo deleže, je tudi HIT. Tudi družbo HIT bi ta vlada lahko gladko prodala, ko bo ta zakon sprejet. Tako kot je prodala, v pisarni predsednika Vlade se je marsikaj prodajalo, da ne govorim o vzorcu prodaje Slovenske industrije jekla, kar je kriminal, in še danes o tem ne smemo govoriti tudi člani Komisije za nadzor financ, ker je vse poslovna skrivnost, so pa milijone pomotoma nakazovali itd. Grozi nam res netransparentno razpolaganje z državnim premoženjem, zato da se nekateri prašiči pri koritu, če uporabim termin Bojana Starmana, ponovno nahranijo. Hvala lepa.
Mag. Alenka Bratušek, potem gospod Matevž Frangež.
Najlepša hvala za besedo. Gospod predsednik, tudi če ne slišite radi, ampak na žalost se vse preveč zakonov v Državnem zboru sprejema na način, da onemogočate, da bi zakon lahko bil dober. Za ta zakon – in velika večina tistih, ki smo na delovni skupini sedeli in sodelovali, smo se strinjali –, da bi bilo najbolje, da ta zakon vzamete iz procedure in ga nadomestite z novim. Na žalost pač to ne gre. Če bi se zakon sprejemal po normalnem rednem postopku, bi tudi lahko bil danes ali pa mogoče kakšen teden kasneje z bistveno drugačnim načinom dela. Zakonodajno-pravna služba je takrat dala obširno mnenje na osnovni zakon, pa vam bom samo nekaj stvari prebrala. "Uvodoma ugotavljamo, da gre v delu predloga zakona, ki se nanaša na status in delovanje Slovenskega državnega holdinga, za rešitev, ki odstopa od sistemske ureditve. Ob vsakem odstopu od pravnega sistema se opozarja, da mora biti ta utemeljen, saj v osnovi načenja predvidljivost in pravno varnost, ki sta temeljni prvini načela pravne države in zaradi tega posebej obrazloženi. Predlog zakona zaznamuje precej nenatančno izražanje, ki pogosto privede do nejasnosti, dvoumnosti, nedoločnosti in s tem ogrozi tudi načelo pravne države. Posebej opozarjamo, da obrazložitev, podana k posameznim členom, večinoma zgolj povzema besedilo člena, v nekaterih primerih pa od njegove vsebine celo odstopa, saj se očitno nanaša na besedilo, ki je bilo kasneje sprejeto. Na navedeno problematiko opozarjamo, ker menimo, da je skladnost vsebine in obrazložitve predloga zakona nujna, saj je obrazložitev sestavni del predloga zakona." Če se dobro spomnim, ste kakšno uro nazaj ob zakonu o osebni asistenci zaradi enakih navedb razlagali, da stranke koalicije zakona ne boste mogle podpreti. Tu niste imeli nobenega problema, preprosto ste izglasovali "za" in potem, tako kot je rekel moj kolega, ste zaradi na nek način izsiljene politične krize to vse skupaj zamaknili. Ampak te dvoličnosti je počasi dovolj. Delajmo vedno enako, vedno upoštevajmo mnenje, ali pa se vsaj takrat, ko ga ne upoštevate, ne izgovarjajte na mnenje Zakonodajno-pravne službe! Vi ste naš predsednik in vi ste tisti, ki lahko način dela v Državnem zboru temu prilagodi. Absolutno smo pripravljeni na konstruktivno in strokovno delo ter sodelovanje, na kar nas neprestano pozivate. Nikakor pa ne bomo pristali, da pod krinko krize poceni razprodajate našo državo, jo ideološko delite, uničujete javno šolstvo, zdravstvo, medije, nezakonito menjate nadzorne sveta in ustrahujete naše državljane. Če je to vaš poziv k "stopimo skupaj, bodimo enotni in konstruktivni", potem nas seveda zraven ne more biti. Res je, da na kar nekaj vsebinskih vprašanj, pa bom zdaj izpostavila eno ključno in upam, da bo minister, ki ga na žalost na teh delovnih skupinah z nami ni bilo, odgovoril. Pa bomo razjasnili mogoče tudi to največjo dilemo, ki se poraja pri naših kolegih iz SD – kaj je prednost, da se prenos lastništva iz Republike Slovenije prenese na državni holding? Bodimo pa pošteni in povejmo, da tudi ta državni holding je v 100-odstotni lasti države in se ga ne sme prodajati, tako piše v zakonu. Lastništvo vsega, kar nam je zdaj še ostalo, bo prešlo na holding, ki pa bo v 100-odstotni lasti države. In nekako ne drži povsem, da bomo ali pa bodo s sprejetjem tega zakona razprodali vse naše premoženje, ker res bomo v Državni zbor strategijo tega, kaj bomo prodali, v kakšnih deležih, po kakšnih metodah, še dobili in takrat se bomo pogovarjali o tem, kaj bomo in česa ne bomo prodali. Bi pa na začetku, ker gre za 1. člen in potem še kar nekaj amandmajev, zato bom o ostali vsebini govorila kasneje, gospod minister, želela dobiti od vas jasen odgovor, kaj s tem, ko lastništvo tega našega premoženja prenesemo na holding, dobimo. Rada bi vas opozorila ob teh pozivih "stopimo skupaj, bodimo konstruktivni" in povedala, da smo v Pozitivni Sloveniji vložili zakon, ki je glede načina upravljanja vse na enem mestu podoben, kot je ta, ki ste ga zdaj pripravili. Bistvena razlika je v tem, kje to lastništvo našega premoženja ostane. Ampak tudi tisti naš zakon kljub pozivom, dajte naredite, predlagajte, ste zelo na hitro, tako rekoč brez razprave na odboru za finance ustavili. Tako v bistvu pravzaprav sploh nismo imeli prave možnosti povedati, kaj in kako smo si upravljanje našega premoženja predstavljali. Hvala.
Hvala. Mislim, da ni treba posebej pojasnjevati, da o vrsti postopka odločajo vodje poslanskih skupin, ne predsednik Državnega zbora. Res pa je, da jaz vedno povem tudi svoje mnenje o tem, ali se strinjam z nujnim postopkom ali ne, in dobro veste, da sem tudi precej prispeval k temu, da je bila obravnava tega zakona prestavljena z julijske seje na septembrsko, da se je vmes odprl ta čas, v katerem, kot sem videl, ste pa vendarle v veliki meri prišli skupaj. Gospo Matevž Frangež, izvolite.
Časi so resni, težave velike in dobrodošla bi bila enotnost. Enotnost pa je precenjena, če nismo vsi skupaj na podobnem izhodišču vzajemnega zaupanja. Jaz tej vladi, od kar je imenovana, očitam, da ima agendo. In ta agenda je množična privatizacija državnega premoženja. In na tem stojim tudi danes. Jaz lahko ugotovim, da je bil zakon v poletnih mesecih po zaslugi tega usklajevanja sicer nekoliko izboljšan, da je Državni zbor dobil nekaj formalne veljave v postopku razpolaganja z naložbami. Kljub temu pa še vedno ne vidim jasnega odgovora na preprosto vprašanje, kaj s spremembo modela upravljanja kapitalskih naložb iz Zakona o upravljanju kapitalskih naložb, z agencijo na čelu do tega zakona s Slovenskim državnim holdingom pravzaprav pridobimo. Jaz bi si želel verjeti, da je vsem političnim deležnikom v tej državi in v tem državnem zboru v interesu to, da pridemo končno do kakovostnega upravljanja našega premoženja, ker to premoženje predstavlja potencialno kakovosten vir naših javnih financ preko dividendnih izplačil v državni proračun, da pa predstavljajo gospodarske družbe v državni lasti tudi pomembno razvojno funkcijo. Na vrsti področij, kjer so danes ta državna podjetja prisotna, od energetike do telekomunikacij, do farmacije, do lastništva in razvoja prenekaterega dela državne infrastrukture. Jaz bi si želel verjeti, da je to naš skupni cilj. Bojim pa se, da to ni naš skupni cilj, da je del slovenske politike trdno odločen, da tukaj uveljavi klasično ideološko delitev. Gospa Hočevarjeva je pravzaprav prej to priznala. Država je slab lastnik in treba je vse skupaj prodati. Zato da pride vsemogočni zasebni lastnik, ki bo potem vse skupaj porihtal. Pozabite na to pravljico. Gospodarska in finančna kriza ni posledica države kot slabega lastnika, gospodarska in finančna kriza je posledica špekulacij zasebnih investicijskih bank. Teh istih bank, mimogrede, o katerih slišim, da se nekateri v slovenski vladi že pridno pogovarjajo o tem, kako jim bo pomagala pri plasmaju dolarskih obveznic Republike Slovenije na ameriškem trgu. V zameno za to pa bodo te iste banke prišle do svetovalnih pogodb pri vprašanju o tem, kako bodo po hitrem postopku v nekaj mesecih prodali najvrednejše, kar v tej državi imamo. In to so tudi dobra podjetja, dragi moji. Telekom Slovenije, ki je bil ves čas na političnem prepihu, in bog ve, kaj vse je politika v njem ustvarjala, je danes vendarle v tehnološkem pogledu ena od zelo konkurenčnih evropskih telekomunikacijskih podjetij. Krka je zagotovo eno od podjetij, ki so v svetovnem merilu uspešnosti generičnih proizvajalcev zdravil. Slovenska energetika je dobra energetika in lahko uresniči naše nacionalne cilje pri energetskem prestrukturiranju, doseganju podnebnih ciljev in interesu po varni in konkurenčni oskrbi z energijo. In še mnogo je takih podjetij,kjer, četudi se politika ni znala vzdržati vpletanja v poslovanje teh družb, so te družbe relativno dobro poslovale in zagotavljale nek razvoj. Tisto, kar je neprestano skušnjava slovenske politike, je to, da takoj, ko pride na oblast, razume to državo kot plen. In to se manifestira tudi danes pri tem zakonu. Drugače politične participacije v nadzornem svetu Slovenskega državnega holdinga ne morem razumeti. Odstopa se od prakse, ki smo jo vzpostavili v dobri veri, da uveljavimo državo kot dobrega lastnika podjetij, ker razumemo, da je država lahko pomemben lastnik gospodarstva, ampak da je treba ločiti njeno regulatorno in na drugi strani lastniško funkcijo. S Slovenskim državnim holdingom ta ločitev ni izvedena, zato se boste oktobra, gospod minister, soočili z oceno Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj, ker sta regulatorna in lastniška funkcija po koncepciji Slovenskega državnega holdinga v roki Vlade Republike Slovenije, v roki politike, v roki ministrov, ki bodo na eni strani odločali o regulaciji, ki naj bi zagotavljala enaka pravila za vse deležnike na svobodnem trgu, na drugi strani pa odločali tudi o bazičnih lastniških vprašanjih države kot lastnika gospodarskih družb. In zato je sam model napačen. Zato se meni niti ne da pogovarjati o tem, kaj je mogoče v tem zakonu še popraviti, ker je sam model napačen. Če bi želeli dobro državni lastnini, če bi želeli dobro državi in če bi želeli dobro razvojnim ciljem te države, potem bi vztrajali pri konceptu Agencije za upravljanje kapitalskih naložb in uveljavili tisto, kar nam nalagajo nova priporočila Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj. To je, da rešimo še vprašanje Kada, Soda in AUKN, vprašanj, ki jih je tudi gospod Pogačnik prej navajal kot odprta vprašanja. Da, to je treba še rešiti. Da, mogoče je okrepiti odgovornost Agencije napram Državnemu zboru, mogoče je povečati transparentnost in mogoče je popraviti tudi kakšno napako, ki jo je Agencija pri upravljanju kapitalskih naložb v preteklosti storila. Teh napak je, dragi moji, bistveno bistveno manj, kot je napak, ki jih je povzročala politika pri svojem nenasitnem lomastenju po državnem premoženju. Jaz tega zakona zato ne morem podpreti.
Mag. Majda Potrata. Za njo pa gospod Srečko Meh.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci! Ob 1. členu tega zakona želim povedati, zakaj zakona ne bom podprla. Žal tistih, ki so poprej imeli izreči veliko pripomb na stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov, ni v dvorani, pa vendarle je treba kakšno besedo na to izreči. Sama nisem nikoli razumela države kot podjetja, zato tudi imam pomisleke ob ugotovitvah vseh tistih, ki menijo, da se lahko vse premoženje, kolikor ga je še ostalo državnega, prenese na nek gospodarski subjekt, ki bo, to je ugotovljeno, iz številnih razprav tudi argumentirano, pravzaprav politika zadržala temeljno odločanje, čeprav vsi v en glas zatrjujejo, kako se mora politika iz gospodarstva umakniti. Jaz ne vem, ali je to socialna demagogija ali je samo izkušnja, ki jo prinesejo leta, ampak ko smo se ljudje odločali za novo državo tako množično, smo imeli velika pričakovanja. In kje je bilo največje razočaranje? Ravno privatizacija in neizpolnjena pričakovanja in množice brezposelnih in prezgodaj upokojenih. In ko kdo od kolegov govori 100 tisoč brezposelnih, da je to kar tako za lase privlečen podatek, poglejmo si podatke o tem, kolikšno brezposelnost je prvi val privatizacije prinesel in kaj so doživljala nekatera industrijsko najbolj razvita okolja, kaj so doživljala, kakšno pavperizacijo. Jaz si še enega vala takega slabljenja moči ljudi ali pravzaprav povečevanja njihove nemoči ob dogajanju ne želim. In če gledam te pozive, ki jih je mogoče slišati z uporabo različnih besed, od konsolidacije politike do poenotenja politike in ne vem kaj še vse, bi bilo dobro, da bi se vprašali. Jaz vidim samo konsolidacijo koalicije, ki se je odločila ob nekem projektu za načrt, kakršnega želi izpeljati, in ne sliši in ne vidi ničesar drugega. Ampak poglejte, če se ob tezi, da se tej državi slabo godi, še vsi strinjamo, se ne bomo več strinjali, ko se bomo vprašali, zakaj se tej državi slabo godi, kako je mogoče to državo rešiti iz nastale situacije in še marsikaj drugega. Misliti si, da je poenotenje politike možno ob tem, ko ne vidimo, da imajo ljudje, ki so nas izvolili, različne predstave o tem, kakšna družba bi morali biti in kako bi moralo biti razporejeno bogastvo v tej državi. Jaz res ne vem, ali ne vidite tega, da je tudi v tradicionalnih starih demokracijah, ker je bil prej Churchill citiran, mogoče slišati trditve, da je družbena neenakost v državi prevelika in da bi morali te škarje družbene neenakosti počasi zapirati, ne pa razpirati in škarje celo razdreti. Pravite, da ponujena roka ni bila sprejeta. Poglejte, če je bil čas namenjen dogovarjanju, razpravi, zbliževanju stališč, se pa vprašajmo, v katerih delih so se stališča zbližala in v katerih delih se niso. Saj smo Socialni demokrati, jaz ne, ampak strokovnjaki so sodelovali v skupini. Ampak če je bilo vse preslišano, če se stvari niso naredile v tistih točkah, ne trdite, da samo razdiramo, pa nič ne povemo. Saj ni res! Dva moja kolega sta že povedala, da je temeljno vprašanje, ali ima smisel se z amandmaji vključevati v zakon, ki je v konceptu tako zastavljen, da koncepta ne moremo podpreti. Pa smo vložili amandmaje, pa na vsakem koraku predlagamo stvari, kako bi bilo in tudi opozarjamo na to. Nihče med nami ni nikoli trdil, da ni bilo tudi slabih izkušenj z AUKN. Ampak treba je bilo hkrati povedati tudi to, kakšni so bili nameni in se tudi vprašati, zakaj pa AUKN ni mogel učinkoviteje svoje funkcije izpolnjevati. Logično se lahko vprašam, zakaj ga je bilo treba uničiti, in to politično uničiti, ker samo spomnite se, kako smo razreševali, pa kako skušali druge imenovati in samo kadrovska ponudba je svojevrsten zgled za to, kako ima politika pri teh rečeh velike apetite. Če gledam uvod v predlagani zakon, je tam jasno napisano, da je prišlo do razcepa med nosilcem pristojnosti za upravljanje, to je AUKN, in Vlado. Vse, kar se je dogajalo potem, je bilo post festum. Ampak tu je temeljni očitek, da ni bila sprejeta strategija in drugi strateški dokumenti, pa letni načrti upravljanja in tako. In v tem zakonu je tudi še v uvodu mogoče brati, da so poglavitne rešitve tega zakona definiranje strategije upravljanja naložb, definiranje letnega načrta upravljanja naložb. No, bi vprašala, kje in kako je to definirano. Jaz kar dosti stvari preberem, pa dosti stvari poslušam. In tisto, kar sem ob vseh teh pozivih, kako je Slovenski državni holding treba sprejeti, in to z veliko ihto, ne glede na to, kaj se bo potem zgodilo, samo sprejeti ga je treba, potem, ko ga bomo sprejeli, bomo pa že povedali še kaj, ne morem prezreti izjav ministra za finance, ki že napoveduje, kaj vse se bo prodalo. In jaz ne vem, moja gospodinjska logika mi pravi, če neko uspešno podjetje, nek uspešen gospodarski subjekt, ki ti na leto prinese 1 enoto dobička, prodaš za 5 enot tega dobička, ker je situacija takšna, da je slaba, se vprašam, ali je to zdaj trenutek, v katerem je pametno prodajati, če bi bil v teh petih letih samo dobiček tak, kot bo cela kupnina. Zakaj se ne bi smela vprašati, kaj mi veleva moja pamet, ali je pametno odprodajati ali ne. Pa pustimo zdaj ob strani tisto, ko poznamo tudi izkušnje iz Evrope, kako si pametne države vedno pustijo državno lastnino za slabe čase. Se ozrem na Madžarsko, ne morem reči, da je vse razprodaja premoženja osrečila. Nedavno tega je bil premier Ivan Janša na obisku na Irskem in se je tam učil. Strokovnjaki pravijo, da ne vedo, če je Irska ravno pameten zgled. Takrat, ko se sklicujejo na to, da bi morala biti opozicija bolj kooperativna in vse, kar predlaga koalicija, podpreti brez kakršnegakoli pomisleka ali zadržka, pa se potem sklicujejo na Španijo. Jaz si ne želim, da bi se nam odvila španska zgodba. Tudi vse drugo. Samo če se včeraj spomnim. Ker zdaj, varčevali smo že, zdaj bo treba odpuščati, pa gledam številke, koliko javnih uslužbencev po državah okrog odpuščajo, se samo vprašam, navedene so bile absolutne številke, če bi pa o odstotkih govorili, bi pa bila zgodba spet čisto drugačna. In oprostite, jaz se takšnih hipnih sprememb bojim, jim ne pritrjujem in mislim, da je neodgovorno, če se za socialno demagogijo razglaša nekaj, kar je vendarle utemeljeno v strokovnih pomislekih, imamo pa kot stranka s svojimi političnimi predstavami, ki niso zgrajene na neoliberalnem ali na konservativnem konceptu družbe, tudi vso pravico. Hvala.
Replika, mag. Pogačnik.
Ja, replika na kolegico Potrata. Predvsem me je zmotilo to, da delovna skupina ni upoštevala predlogov, ki so jih podali Socialni demokrati, zato bi jih naštel. Upoštevali smo predlog, da se iz zakona črta slaba banka. Upoštevali smo predlog, da Kapitalska družba ostane samostojna pravna oseba v okviru holdinga. Upoštevali smo predlog Socialnih demokratov, da Modra zavarovalnica ostane hčerinska družba Kad. Upoštevali smo predlog SD, da obvezni pokojninski sklad ostane na Kadu. Upoštevali smo predlog SD, da se vključi protikorupcijska klavzula in upoštevali smo predlog, da holding ne more prosto razpolagati z naložbo Kada. Hvala.
Hvala. Gospod Srečko Meh.
Spoštovani gospod minister, gospe in gospodje! V 1. členu je zapisano, da ta zakon ureja status in delovanje Slovenskega državnega holdinga, prenos naložb Republike Slovenije v imetništvo SDH, upravljanje naložb in akte ter postopke upravljanja naložb. Naslednji odstavek: "Pri zasledovanju namena in ciljev tega zakona SDH posluje pod enakimi pogoji kot druge gospodarske družbe, samostojni podjetniki in zasebniki na upoštevnem trgu, pri čemer ne sme izkoriščati svojega položaja, ki bi lahko povzročil omejevanje konkurence ali bi lahko omejeval druge gospodarske družbe, samostojne podjetnike in zasebnike na upoštevnem trgu." Gospod minister, manjka minister za gospodarstvo, ki bi mi lahko razložil, kako bo ta gospodarska družba delala, če bo spoštovala to, kar je tu zapisano, da ne bo omejevala konkurence. To preprosto ni več gospodarska družba, to je to, kar je danes. In tako se z našim državnim premoženjem, gospe in gospodje, ne dela. Seveda je problem, o čemer se danes tu govori in očita, recimo, Socialnim demokratom, pa se mi zdi, da bi bilo prav povedati, kaj vse se lahko zgodi in zakaj temu nasprotujemo. Recimo takole, veste, ni vseeno, če se proda delež Gorenju in se s tem vzpostavi lastnika, ki ne bo naš in bo delovna mesta izselil iz Slovenije. In to je pravzaprav to, kar se bo zgodilo danes ali v bližnji prihodnosti. O kadrovanju je bilo dovolj govora. Nekateri pravijo, da so to napol trhla podjetja. Odločno protestiram! Lahko je kakšno podjetje trhlo, lahko je na slabih temeljih, vendar so to dobra podjetja, o katerih danes govorimo. In teh družb in podjetij je na tem listu 25, tistih, ki so na Sodu in Kadu, pa je še kakšnih 30. Skupaj gre za 50 podjetij in za njihove deleže. Zato bi bilo treba povedati, da gre za krajo družbenega in državnega premoženja. Leta 1991 je bila večina tega našega, skupnega. Po prvi stopnji privatizacije smo sprivatizirali in uničili pravzaprav vse, o čemer je bilo že govora. Zdaj nam ostaja še zadnja stopnja privatizacije in prodaje tega, kar še imamo. Ljudem je treba povedati, da od tu naprej njihovega skupnega državnega premoženja ni! Ne državnega, ne vladinega, ampak da od tu naprej premoženja, če to prodamo, več nimamo, tistega, ki je bilo naše. In če smo toliko govorili o socializmu, oprostite, vse, kar je socializem naredil, smo pravzaprav danes prodali. Seveda pa je problem tudi ta, o katerem danes morda ne govorimo. 26 tisoč upokojencem smo že zmanjšali pokojnine, ne da bi rešili tisto, kar bi bilo tu treba rešiti. In vprašanje je, ali bomo lahko tudi vnaprej, ne da bi se bili dogovorili, lahko zagotavljali vse tisto, kar si upokojenci zaslužijo. Zdaj pa še nekaj. Gospod minister, kakšen je cilj? Kaj bomo zagotovili, kaj bomo naredili in kakšni bodo rezultati, ko bomo oblikovali ta holding? Kakšni bodo rezultati? Koliko novih delovnih mest bo? Koliko delovnih mest bomo odprli? To, da nimamo strategije prodaje tega, kar je bilo naše, je tako in tako [[...]]Torej, kaj sploh bomo potem na osnovi tega naredili? Povejte, spoštovani gospe in gospodje, ki to predlagate, ali vlada, kaj načrtujete? Koliko novih delovnih mest? Kaj se bo zgodilo? Koliko bo manjše upadanje? Kakšno boniteto bomo potem imeli? Vse to je bistvo, ki ga moramo na nek način povedati. Zaradi vsega tega je treba povedati tudi to, da govoriti o tem, da smo a priori nasprotniki – nismo. Ampak želimo povedati, da je to, kar se danes dogaja, prenos premoženja na privatno firmo, na družbo, katere lastnica bo sicer država, Republika Slovenija, vpliv nanjo bo pa absolutno imela politika. Zaradi vsega tega je prav, da se izloči politika. In vsi tisti, ki so govorili, da bomo s tem, ko bomo Slovenski državni holding oblikovali, izločili politiko – oprostite, politika prihaja skozi velika vrata! Zato seveda tega amandmaja ne bom podprl. In odločno nasprotujem načinu, na katerega se prenaša, in tudi načinu, na katerega se bo kadrovalo v ta tako imenovani novi slovenski privatni holding, za katerega niti še danes ne vemo, ali bo res omejeval konkurenco vsem tistim, recimo na področju energetike, na področju, ne vem, bele tehnike, pa še česa. Se pravi, da tega ne bo omejeval, da bo dopuščal, da lahko dela vsak, kar hoče. Hvala lepa.
Besedo ima minister dr. Šušteršič.
Hvala lepa. Morda glavno vprašanje, ki je bilo postavljeno v tej razpravi o 1. členu, kaj je tista glavna prednost, za katero mislimo, da jo dobimo s holdingom, zakaj smo to predlagali. Glavna prednost je predvsem koncentracija enotnosti upravljanja teh naložb. Sedaj takšne situacije nimamo. Je razpršeno. Tudi cilji, s katerimi se to upravlja, so različni. Obstaja zelo jasna razlika med državo kot lastnikom in vlado, ki je v vlogi tistega, ki je lastnik ali pa opravlja vlogo lastnika, in upravljavci. Imeli smo recimo pred časom primer, ko je eden od upravljavcev državnega premoženja želel svoj delež v nekem podjetju prodati, ker je bil to primoran storiti, da bi lahko pokril svoje obveznosti, ki so nastale seveda na podlagi zakona, in je bila o tej njegovi nameri celo sklicana neka izredna seja nekega odbora v Državnem zboru. Se pravi, konflikt med interesi lastnika in interesi upravljavca. To v večji meri združujemo. Druga stvar so transparentnejši, enostavnejši procesi v tej družbi. Da gre tukaj za razprodajo, je pravzaprav precej zabaven očitek. Če bi kdo želel razprodajati državno premoženje, bi to lahko z vsemi pooblastili in povsem legalno počel že v sedaj obstoječi ureditvi, in to vi vsi, ki tukaj sedite, dobro veste. Vse, kar je potrebno, je potrebno s parlamentarno večino sprejeti strategijo upravljanja kapitalskih naložb in jo dati AUKN v izvajanje ter tam napisati, da naj vse proda. To je možno že sedaj storiti. Če bi bil naš glavni namen razprodajati premoženje, prav nič ni treba tega zakona sprejemati. Drugič. Kaj bo ta holding počel s svojimi naložbami, s svojimi deleži v podjetjih, bo določila strategija. To strategijo bo sprejel Državni zbor. Dokler ne bo strategije, ki bo pripravljena po predpisanem postopku v zakonu, bo Državni zbor sprejel klasifikacijo naložb, ki bo določala ciljne deleže in tudi metode prodaje. Prej je bilo vprašano, zakaj ni določena javna prodaja. Zato, ker ni vedno najboljša, a obstajajo različni primeri, različni načini prodaje, ampak piše v zakonu, da v klasifikaciji in v strategiji bo pa treba načine prodaje tudi opredeliti. In o tem bo odločal Državni zbor. Dokler pa klasifikacija ne bo sprejeta, pa v zakonu tudi piše, da je za vsako odtujitev kapitalske naložbe potrebno soglasje Državnega zbora. To se pravi, ne obstaja nobeno vmesno obdobje, čeprav o tem veliko poslušamo, v katerem bi lahko holding po lastni presoji ali pa po navodilu kogarkoli prodajal brez soglasja Državnega zbora svoje deleže v gospodarskih družbah. Tretji očitek, ki se mi zdi tudi precej zabaven, je, da se bodo deleži v državnih podjetjih prodajali zato, da se bo financirala tekoča poraba, izdatki proračuna. To seveda nikakor ni možno. Je že danes z zakonom prepovedano. Edina izjema, ki obstaja, je tista, ki je v zakonu zato, ker je velika večina poslancev in poslanskih skupin tako želela. To je tista izjema, ki pravi, da ko se neko premoženje proda, gre 10 % na Kad in iz tega se financirajo tekoči izdatki proračuna za pokojnine. To je edini primer, ko s prodajo premoženja lahko financiramo tekoče izdatke proračuna, pa še za to imamo zakonsko podlago in nimamo je zato, ker sem jo jaz predlaga, ampak zato, ker je tako želela velika večina tega Državnega zbora in socialni partnerji. Zakaj vendarle menim, da je treba deleže države v nekaterih podjetjih zmanjševati? Zaradi tega, ker menim, da se s tem lahko izboljša upravljanje, da se s tem lahko dajo signali tudi drugim investitorjem, ki bi v Slovenijo prišli z neposrednimi naložbami in tudi z vstopanjem v čisto zasebna podjetja kot strateški partner in tako naprej. Očitki o netransparentnosti. Zakon ima protikorupcijsko klavzulo, določa tudi poročanje. Te zadeve so v zakonu. Primerjate pa ta zakon s sedanjim stanjem. Vsi ti očitki, ki jih poslušam, bi v veliko večji meri lahko veljali za sedanje stanje. Rečeno je bilo, da bo holding lahko brez soglasja prodajal. Razložil sem že, zakaj to ni res. Bi pa imeli danes stanje, ko bi AUKN lahko brez kakršnegakoli soglasja upravljal s temi deleži. Kad in Sod že tako ali tako lahko brez soglasja Vlade to počneta, če ne bi mi predlagali sprememb zakona na začetku mandata o upravljanju kapitalskih naložb, s katerim smo to soglasje v tem zakonu določili. Pa niste bili s tem preveč zadovoljni. Zdaj pa bi radi imeli še več soglasja in tako naprej. Kar sem še želel reči, sta dva odgovora, in sicer gospodu poslancu Frangežu oziroma ena prošnja in ena ponudba. Jaz upam, da mu boste to lahko prenesli, sicer pa verjetno bo bral magnetogram. Prošnja. Rečeno je bilo, da se dogovarjamo z nekaterimi bankami, da bi sodelovale pri vpisu obveznic države Slovenije v zameno za to, da bodo dobile neke svetovalne pogodbe. To je resna obtožba. To je obtožba koruptivnega delovanja. Jaz bi prosil, če obstajajo kakršnikoli dokazi, domneve, informacije, ki kažejo v to smer, da mi to sporoči, da bom lahko ukrepal. Jaz sam ne vem za nikakršno takšno dogovarjanje in ga nikakor ne bi odobraval. Se je pa treba zavedati, da je od kredibilnosti izdaje slovenskih obveznic na kateremkoli trgu v naslednjih mesecih odvisno, ali bomo v naslednjih mesecih še lahko redno izplačevali izdatke iz proračuna. Pokojnine, socialne transfere, plače in tisto, kar je verjetno najpomembnejše, obveznosti proračuna do izvajalcev iz gospodarstva. Izjava, ki jo da poslanec na javni seji, lahko povzroči dvome. Jaz verjamem, da ima mednarodna javnost poslance Državnega zbora za resne ljudi in za odgovorne ljudi. In verjamem, da bo marsikdo domneval, da poslanec česa takšnega ne bi rekel, če za to ne bi imel neke resne podlage. Jaz bom gotovo deležen kakšnih vprašanj, kot sem bil tudi v kakšnem drugem primeru, ko se je o čem razpravljalo v Državnem zboru, kaj pravzaprav se gremo in kaj je na tem. Jaz bom seveda to zanikal, ker ničesar o tem ne vem, resnično tudi mislim, da se nič takšnega ne dogaja. Bi prosil, ker nam je tekoče financiranje proračunskih izdatkov verjetno v skupnem interesu, da se takšnih izjav vzdržimo, razen, kadar imamo za njih neke trdne domneve, podlage, takrat bi pa prosil, da se me o tem obvesti tudi kako drugače kot skozi razpravo v Državnem zboru. In drugo vprašanje oziroma je to ponudba, veliko je govora o pripombah OECD. Mi smo se z OECD velikokrat pogovarjali, nazadnje na Bledu, ko so bili tukaj, konstantno smo jim pošiljali nove verzije zakona. Njihovo stališče do zakona je vedno bilo pozitivno. Tudi tiste zadeve, ki smo jih javno objavili, konec koncev tudi sami nikoli niso nasprotovali temu, da se njihova mnenja objavijo, so bila po našem mnenju pozitivna in smo to tudi razlagali. Vaša interpretacija je bila drugačna. Je pa tako, če se želite Socialni demokrati postavljati na stališče, da karkoli reče OECD v zvezi s tem zakonom, je treba vanj do pike natančno zapisati, potem imam eno zelo enostavno ponudbo. Generalni sekretar OECD je, ko je obiskal Slovenijo na Bledu, zelo jasno povedal, da OECD meni, da je treba v ustavo vpisati fiskalno pravilo. Tisti dan, ko bom slišal, da boste zaradi mnenja generalnega sekretarja OECD glasovali za fiskalno pravilo, bom predlagal Vladi, da vsako pripombo OECD na ta zakon do pike natančno upošteva. Hvala.
Želi še kdo razpravljati o 1. členu? Odpiram prijavo. Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala. Samo na kratko bi rad dopolnil ali pa popravil ministra Šušteršiča. Pravite koncentracija. Koncentracija premoženja je mogoče tudi v Agenciji za upravljanje kapitalskih naložb – ali je tako? Mogoče je. Vi ste združili sedaj Kad, Sod, PDP itd. v holding. Edina prednost bo, da bo nekdo v holdingu rekel, da mora denar od prodaja iti v poplačilo denacionalizacije. Vedeti moramo, da bo v holdingu tudi Dars, Dars ima dolga 3 milijarde. Denacionalizacija oziroma Sod, ki gre v holding ima milijardo 600, in kar se bo dogajalo, bo to, da bo denar, ki ga ustvarja energetika, šel za poplačilo dolgov Darsa, šel za poplačilo obveznosti do denacionalizacijskih upravičencev – kje bo pa denar za razvoj? Namreč, holding je netransparenten zaradi tega, ker prosto omogoča prelivanje denarja iz energetike v Dars ali pa, če hočete, iz Darsa nekam drugam, končni cilj je pa denacionalizacija in to moramo na glas povedati. Ni razvoj Slovenije, ampak poplačilo denacionalizacije. Transparentnih procesov ne more biti, če holding sam prerazporeja sredstva med temi gospodarskimi družbami. To je netransparentno, nepregledno in Državni zbor nima niti slučajno možnosti spremljati, kaj se dogaja znotraj tega procesa. Razprodajo bi lahko že začeli. Ali trdite, da Sod ni začel postopka za razprodajo katerega od slovenskega podjetja? Strategija. Če bi se resno lotili upravljanja z državnim premoženjem, bi danes morali imeti na seji Državnega zbora najprej strategijo. Vsako ministrstvo naj pripravi, kako gleda na razvoj energetike, infrastrukture, vseh področij, za katera je odgovorno, in potem ko imamo sprejeto strategijo, sprejeto v Državnem zboru, se pogovarjamo o obliki upravljanja. To bila pravilna oblika. Sedaj bo pa Državni zbor dal soglasje k strategiji. Mi ne bomo imeli možnosti kreirati strategijo. Mi bomo lahko samo soglašali ali pa ne. Če Državni zbor ne bo soglašal, se bo delalo v skladu s smernicami, ki jih bo določila Vlada in bo Državni zbor odrezan od odločanja. To je to dejstvo, ki ga želimo še enkrat in ne vem koliko krat poudariti, da Državni zbor ne bo imel vpliva na upravljanje tega premoženja. Protikorupcijska klavzula, pravite. Povejte še, da Računsko sodišče holdinga ne bo pregledovalo. Agencijo za upravljanje kapitalskih naložb Računsko sodišče pregleduje, ker je državni organ – holding ni državni organ! Ali bo holding zavezanec za informacijo javnega značaja – ne bo, ker je gospodarska družba. Agencija je. Ne mi govoriti o transparentnem gospodarjenju in da ne bo prišlo do nekontrolirane razprodaje premoženja! Pripombe OECD. OECD je izdalo zelo pozitivno stališče do upravljanja kapitalskih naložb na način, kot ga izvaja Agencija za upravljanje kapitalskih naložb. Zakaj tega niste upoštevali? Zakaj tega niste upoštevali, je še vedno moje vprašanje, ko se pogovarjamo ali agencija ali podjetje, na katerega prenesemo 13 milijard premoženja in se upravlja tako, kot da je v zasebni lasti. To je blazna razlika. Hvala.
Gospod Marijan Pojbič, za njim gospod Jožef Horvat.
Hvala, spoštovani predsednik, za besedo. Najprej moram povedati, da sem malce žalosten, ko poslušam razprave določenih poslank in poslancev v parlamentu, ko govorijo vse drugo, vendar ne tisto, kar bi od njih pričakoval. Vsi skupaj priznavamo, da smo v izredno težki situaciji v tej državi, in dejstvo je, da je nujno potrebno poiskati rešitve, ki bodo to državo pripeljale korak naprej. Dejstvo je, da smo za stanje, kakršno je v državi, vsak izmed nas, ki danes tudi tukaj sedimo, na svoj način krivi, da je tako stanje. Dejstvo je, da na tem področju, o katerem danes razpravljamo, smo v preteklosti lahko ugotovili, da zadeve ne funkcionirajo, in smo vsi skupaj ugotovili, da je treba poiskati ustrezne rešitve. Sedanja vlada, ko je predlagala neke določene spremembe na tem področju, je hkrati, sem prepričan, dala absolutno dovolj časa vsem poslanskim skupinam, širši strokovni javnosti, da je lahko na to temo spregovorila in sooblikovala ta zakon, ki je danes v razpravi v Državnem zboru. Vendar, če nimaš interesa, da se na tem področju kar koli spremeni, potem je vsaka diskusija, vsaka razprava, pa lahko traja leto, dve ali pa pet, nepomembna. Če nekdo želi, da stvari ostanejo takšne, kakršne so, če nekdo zagovarja na tak ali drugačen način takšno stanje, potem nima interesa, da bi sprejemal neke odločitve, ki bi šle k nekim boljšim rešitvam, kot so bile doslej. Vsi tukaj vseskozi približno vemo, v čem je ključni problem v zvezi z upravljanjem državnega premoženja. Danes je gospod Frangež govoril, da politika lomasti po državnih podjetjih. Res je, se ni zlagal, vendar se moramo vprašati, kdo pa je tista politika, kdo je v prejšnjem mandatu vodil to državo, kdo je toliko in toliko mandatov vodil to državo in kdo so tiste ključne mreže, ki lomastijo po državnih podjetjih. Zanimiv primer imamo v Mariboru, Elektro Maribor in tako naprej. Kdo meni lahko govori – in sem že enkrat to povedal, pa ne govorim o ljudeh, da je z njimi kaj narobe, ki so politično opredeljeni, vendar govorimo o neki strokovnosti in tako naprej in da se naj ne politika vmešava v delovanje državnih podjetij. Kdo mi lahko reče in kdo ima obraz sploh med razpravljavci iz Socialnih demokratov, da mene tukaj prepričuje, da politika lomasti po državnih podjetjih? Logično, ker ste to sami počenjali! Saj ne trdim, da ste to poslanci počenjali, ampak tako je! In vsi smo to počenjali! Sam upam, da nikoli nisem zlorabljal politike za to, da bi se vključeval v takšne procese. Poglejte, gospod minister je zelo konkretno povedal tri, štiri stvari, ki se meni zdijo prav tako – in zakaj bom ta 1. člen in ta zakon podprli – zelo pomembne. Povedal je: enotno upravljanje z državnim premoženjem, enostavnejši procesi, protikorupcijska klavzula, večja odgovornost in bolj jasna odgovornost tistih, ki bodo s tem holdingom upravljali. Danes sem pa vseskozi poslušal razprave, češ Državnemu zboru je odvzeta možnost, da bi lahko še naprej sodeloval v tem procesu, ko gre za upravljanje z državnim premoženjem. Ampak jasno je povedal gospod minister, da bo prišla za tem zakonom v parlament, parlamentarno proceduro strategija, ki jo bo sprejel Državni zbor. In tista bo ključna: katera podjetja, s kakšnim deležem in po kakšnem vrstnem redu se bodo prodala, če se bodo prodala. Nemogoče pa je danes nonstop ponavljati fraze – da ne bom uporabil kakšnega drugega izraza –, češ, da bomo naenkrat v enem letu prodali celotno zlato, torej slovensko zlatnino. Danes je eden med razpravljavci zelo jasno povedal, povedal je naslednje, da pred toliko in toliko leti je bilo to premoženje vredno 30 ali pa več milijard evrov, danes je vredno samo 10 milijard. Kako lahko meni nekdo izmed razpravljavcev trdi, da je to zlato? To še bron ni več, od tistega, kar je nekdaj bilo zlato. To pa predvsem zato, ker te državne družbe niso imele najbolj odgovornega upravljavca s tem državnim premoženjem, in zato, ker je v resnici lomastila po tem politika. Če se ta podjetja enkrat prodajo, pač tista, ki jih bomo skupaj tukaj ocenili, da jih je mogoče in treba prodati, tam ne bo več šans, da bi lahko ena, druga, peta ali deseta vlada lomastila po podjetjih, ker lastniki tega ne bodo dovolili. In prav je tako! Tudi ljudje in delavci, zaposleni bodo imeli službe, pa zagotovo marsikje boljše plače, kot imajo danes, pa se bodo firme širile in tako naprej. Zato sem prepričan, da tudi tukaj – smeh, do njega ima vsak pravico, vendar tako je. Prepričan sem, da je ta odločitev, ta predlog in ta zakon, ki ga je predlagalo finančno ministrstvo oziroma Vlada, pravi, v pravem trenutku na pravem mestu. Vsi ste imeli svojo priložnost, da bi sodelovali, da bi bil ta zakon takšen, kot si ga vsi skupaj želimo. In še nekaj. Skoraj vsak izmed razpravljavcev je danes ponavljal, da moramo stopiti skupaj. Kako je mogoče, da smo danes, potem ko smo že tako zbližali določena stališča v tem zakonu, ponovno na popolnem razpotju? Tega ne razumen. Upam, res upam in si želim, da enkrat resnično stopimo skupaj in potegnemo eno potezo in gremo s to državo korak naprej in izstopimo iz teh omrežij, ki nas držijo v šahu. Včeraj, predvčerajšnjim sem poslušal razprave poslancev vseh poslanskih skupin – in tega ne more nihče zanikati, ker ti poslanci sedijo danes tu, v tem parlamentu –, ki so popolnoma enakega mnenja, da nas držijo mreže v šahu. Te mreže je enkrat treba presekati, da bo slovenski narod lahko s polnimi pljuči zaživel. Ne moremo imeti samo privilegiranih skupin, tistih, ki živijo kot bogovi, na drugi strani pa je večina slovenskega naroda, ki nima več od česa živeti. Danes ni bilo slišati nič o bankah in tako naprej, kaj bomo na tem področju storili. Minister ima tu, hvala bogu, rešitve. Kje so bile te rešitve zadnje tri leta? Zakaj je bančni sistem lahko počenjal to, kar je počenjal? Tega zagotovo nisem jaz počenjal, niti vi, ki sedite tu notri, ampak so nekateri ljudje z neko pomočjo to počenjali, da so pripeljali to državo v to situacijo. To je treba presekati. Upam, da ste tu v Državnem zboru vsi istega mnenja. Moramo prekiniti, ne glede na to, kdo je od kod in zakaj. Ljudje, ki so to naredili, so dolžni tudi za to odgovarjati; če jim je dokazano, seveda, da so ravnali v nasprotju z zakonom in tako naprej. Ampak mi tega časa nimamo več naslednjih deset let. Gospod minister je danes zelo jasno povedal, kakšno je javno finančno stanje v državi. Kdo bo prevzel odgovornost, če septembra, oktobra učitelji, sodniki in ne vem kdo še, upokojenci ne bodo dobili penzij? Kdo? Tisti, ki v vsakem trenutku v slovenski javnosti in po časopisih okoli razlagate, da imamo dovolj časa, da sploh ni kritično stanje v naši državi? Tisti ne živite samo na Luni, živite morda že na Marsu! Na žalost moram to povedati. In to je neodgovorno! Zato vas prosim, zberimo toliko moči, stopimo skupaj pri tistih stvareh, za katere vemo, da jih je nujno treba storiti. Ta zakon ni pisan na kožo vladi, ni pisan na kožo ne poziciji, ni pisan na kožo neki tretji mreži, ampak sem prepričan, da je pisan na kožo večini državljank in državljanov, ker to je njihovo premoženje. Te zlatnine nihče ne bo prodajal kar počez, kot vsi radi govorite. Zadnjih 15, 20 let sem poslušal iz dneva v dan, tudi ko nisem bil v parlamentu, o nacionalnem interesu. Ta nacionalni interes je pod pretvezo pripeljal premoženje s 30, 35 milijard evrov na 10 milijard. Ali je to nacionalni interes? Mi lahko kdo tu razloži? Dragi moji, na tej točki smo. Prepričan sem, da na tej točki moramo to prekiniti in stopiti korak naprej za dobro vseh nas, ki smo tu, in vseh tistih, ki živijo v tej naši prelepi domovini Sloveniji.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod minister dr. Šušteršič! Prav zadovoljen sem in vesel, ko poslušam razprave nekaterih poslank in poslancev, ki so konstruktivne, ki se zavedajo, v kakšni situaciji se danes Slovenija nahaja. Morda bo moja misel nekoliko trda, morda preveč dramatična in morda, če bi poslušal in ga poslušam guvernerja Banke Slovenije, bi sodila na zaprti del seje. Slovenija je v izredno težki situaciji; najbrž ne zaradi 8-mesečne vladavine te koalicije. Vsaj tukaj smo si menda ja enotni. Pač zaradi napak, ki jih je Slovenija delala praktično skozi vso svojo 20-letno in več obdobje. Danes je Slovenija na intenzivni negi in če gledam monitor, na katerem se prikazuje srčni utrip, včasih zagledam neprekinjeno črto. Res, izjemno se bojim za to državo, ki je nastala po volji slovenskega naroda in iz velike ljubezni Slovencev in velike želje imeti svojo državo. Morda se je res politika v zadnjih letih preveč mačehovsko obnaša do te države, ki je last Slovenk in Slovencev. Nadaljeval bom, da se strinjam z ugotovitvijo svojega spoštovanega kolega Matjaža Hana, ki ga spoštujem. Spoznala sva se že pred osmimi leti, ko sem prvič prišel v Državni zbor. On je ugotovil, da bonitetne ocene še vedno padajo. Seveda! Verjetno nihče ni pričakoval, da bodo v trenutku, ko je prisegla tukaj nova slovenska vlada, da bodo bonitetne ocene šle navzgor. Zakaj padajo? Zato, ker bonitetne hiše ocenjujejo in vidijo resnico, da se slovenska politika ne zna poenotiti; in ker se ne zna poenotiti, ni sposobna sprejeti nobene reforme. Reforme so tisti tektonski premiki v slovenski zakonodaji, ki bi prinesli nekaj dobrega za blaginjo slehernega Slovenca. Res je, kolega Han, ti zakoni, ki smo jih sprejeli, so res odpravili neke birokratske ovire, lahko bi se morda tudi strinjal, da so nekateri celo imeli kozmetično značaj. Ampak poglejte, ko se danes pogovarjam z delodajalci, z gradbinci – tistimi, ki so še nad vodo –, zahtevajo od nas, od tega parlamenta, da sprejmemo tektonsko drugačno delovnopravno zakonodajo, kot jo imamo sedaj, ki je, vemo vsi, izjemno socialistična in izjemno sindikalna. Z vsem spoštovanjem do sindikalnega gibanja, ampak ne na račun delovnih mest. Ker delovnih mest ne bo ustvarila ta vlada, jih ne sme ustvarjati. Vesel bom, če jih bo zmanjševala tam, kjer je to v njeni pristojnosti, ker je preveč neproduktivnih delovnih mest in slovenski davkoplačevalci vsega tega enostavno več ne zmoremo plačati. Mi moramo enkrat dokončati našo tranzicijo in dejansko tudi nekoliko drugače razmišljati, prekiniti enkrat za vselej s socialističnim modelom razmišljanja. Tega enostavno nismo sposobni, saj tudi danes slišim, da bi prodali pa ne bi prodali. Ta koalicija, ki je dobila mandat, da upravlja to državo, se je pač odločila, da naredi vse transparentne korake, da se iz gospodarstva umakne. Vemo, to generalko že delamo pravzaprav 20 let, da enostavno država ne zna gospodariti z državnim premoženjem. Danes vas vprašam, kolegice in kolegi, je kdo pripravljen kupiti, recimo, finančno institucijo v Sloveniji za en evro, ta pa ima, recimo, eno milijardo izgube? Ali jo je kdo pripravljen kupiti? Ne vidim nobene roke. Eden tam zadaj, pa mislim, da ni resen. Ni poslanec. Je resen, ampak ni poslanec. Poglejte, ampak potem pa nasprotujemo temu, da ima kdo interes, da bi pa takšni institucijo kupil – pa ne za en evrov, jaz sem prvi, ki je ne dam po takšni ceni, ampak po tržni ceni. Danes govorimo tudi o dvanajstih, štirinajstih milijardah. Ja. Nihče ne pove, po kakšni metodologiji štirinajst, trinajst, dvanajst milijard. Morda je to knjigovodska vrednost. Na trgu velja tržna vrednost. Je tako? Je tako! Nas v tujini več nihče resno ne jemlje. Tudi to bi moralo verjetno biti na zaprti seji povedano. Žal je tako. Mi se ne moremo poenotiti. Hvala bogu, smo se poenotili, se je slovenska politika poenotila prejšnji teden, 20. tega meseca, glede ene banke izven Slovenije, ampak to, izgleda, slovenske javnosti ne zanima, kot da ni pomembno. Vesel pa sem, da smo vsaj tukaj dosegli in dejansko z enim glasom sporočili evropski in svetovni javnosti, kaj mislimo glede, bom zdaj zelo na široko rekel, širitvenega procesa Evropske unije. Res je, da čas ni knjigovodska kategorija, ima pa lahko tudi hude finančne učinke. Zato bi, kolegice in kolegi, le pričakoval, da smo se julija poenotili glede sprejemanja predloga zakona o Slovenskem državnem holdingu. Na julijski seji smo rekli: ne, prekinimo in imenujmo delovno skupino, in to smo naredili. Vsaka parlamentarna stranka je predlagala ljudi v delovno skupino. Treba jim je čestitati. S tem, kar je kolega Marko povedal, kateri predlogi so bili sprejeti s strani kolegov iz Socialnih demokratov, sem prav zadovoljen in lahko rečem, da je bilo med nami, torej med koalicijo in opozicijo ali vsaj s Socialnimi demokrati, sklenjen neformalen sporazum glede Slovenskega državnega holdinga. In če smo takrat, julija, rekli, da prekinemo in nadaljujemo jeseni – glejte, po mojem koledarju je zdaj jesen in mislim, da je zdaj pravi trenutek, da absolviramo to temo Slovenski državni holding in da poskrbimo za čimprejšnjo implementacijo. Povsem tudi razumem, saj je človeško, da kolegom, ki so snovali in sprejemali zakon, ki je ustvaril Agencijo za upravljanje kapitalskih naložb, ni všeč, da smo v koalicijsko pogodbo zapisali, da bomo AUKN ukinili. To je povsem človeško, da se s tem, kar si naredil in kar se zdaj ukinja, ne moreš strinjati. Ampak, jaz sem ustanavljanje AUKN spremljal od zunaj, žal ali pa na veselje. AUKN je nastala – to sem na odboru povedal in zdaj ponavljam, da se bo bolj prijelo – AUKN je nastala na temelju problematične zakonodaje, tako gospod prof. Bogomir Kovač. Prof. Kovač ni kdorsigabodi. Zelo rad poslušam mednarodno uveljavljene profesorje in ekonomiste in bi bil tudi vesel, da bi nam, poslancem, v bodoče kaj pisali v glavno pisarno Državnega zbora ali pa vsakemu posebej, ker zelo rad berem in poslušam takšna mnenja. Torej, Kovač: "Na temelju problematične zakonodaje je nastala AUKN, seveda v običajni institucionalni praznini. Agencija naj bi bila nekakšen varuh in usmerjevalec državnih naložb, skrbnik in kadrovski selektor nadzornih svetov." Mi toliko govorimo o političnem kadrovanju. Seveda, če bi že zdavnaj sprivatizirali to državno premoženje, ki je danes zelo malo vredno, potem teh debat že zdavnaj ne bi imeli več. Povsem normalno je, če vlada kadruje, da je to politično kadrovanje, saj je vendar vlada političen organ. Prav nobenih problemov nimam, če je gospa Dagmar Komar bila blizu Socialnim demokratom – pač je, normalno, saj to je njena svoboda. Da je pač potem, ko je bila imenovana za predsednico uprave, zamrznila člansko izkaznico, pa tudi če je ne bi, mene to sploh ne moti, vsak človek ima svobodo tudi pri politični opredelitvi. In če vlada kadruje, vlada je političen organ, torej je kadrovanje politično. Pametna vlada pa bo seveda kadrovala tudi sposobne in kompetentne kadre. In še naprej glede AUKN: "Agencija za upravljanje kapitalskih naložb ni ne gospodarska družba, ni tudi tipičen državni organ, lahko rečemo, da je nekakšen mutant," tako pa prof. Rajko Pirnat, ki tudi ni kdorsigabodi v tej državi, ne nazadnje je bil tudi minister v osamosvojitveni vladi. Zdaj zaključujem s tem, da najavljam podporo amandmaju k 1. členu, ki ureja status Slovenskega državnega holdinga. Hvala bogu, Slovenski državni holding je oziroma bo gospodarska družba, kar pomeni, da ima drugačne vzvode gospodarjenja od državnega organa, kot je agencija, ki je imela zelo čudno kombinacijo organov in tako naprej, zdaj se pač to agencijo ukinja. Poglejte, še druga zadeva. Ko smo v preteklem mandatu politiko spremljali preko medijev, smo videli, koliko problemov je tudi ta AUKN povzročala takratni koaliciji, predvsem levemu trojčku. Mi smo vedno gledali prepiranja med predsednikom Pohorjem in takratnim ministrom Golobičem. Kako naj si potem navaden državljan ustvari neko objektivno sliko in kako naj reče, da je ta rešitev pa optimalna? Jaz bi lahko še marsikaj rekel tudi o TEŠ 6, kjer smo tudi gledali prepiranja v prejšnji koaliciji, pa kljub vsemu zdaj mislim, da smo nekako to zadevo absolvirali in upam tudi, da se državno poroštvo ne bo nikoli unovčilo. Hvala lepa. In zakonu želim srečno implementacijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vrsti sta dve repliki. Najprej gospod Matjaž Han ima repliko na izvajanje gospoda Horvata, čeprav ste bili prav razumljeni, tako da je samo delno razlog za vašo repliko, ampak izvolite.
Hvala lepa. Vedel sem, da mi bo dal ta podpredsednik besedo. Najprej, Jože, bonitete so začele padati ne zaradi slabih zakonov, ampak zato ker je prejšnja opozicija v prejšnjem mandatu rušila zaradi svoje želje po oblasti reforme, ki so za moje pojme bile ključne. Takrat je predsednik vlade Borut Pahor javno in jasno povedal, da bodo zaradi teh reform, ki so padle, ki jih je pomagala rušiti tudi prejšnja opozicija, padale bonitete. Vse to se je naredilo. Potem ste prevzeli oblast vi, sprejeli kopico ukrepov; niti en kazalec se ni spravil v ciklus, da bi šel navzgor! Niti en kazalec. Tako tudi ta zakon, ki ga danes sprejemamo, ne bo popravil bonitetnih ocen naše države. To je samo koncept upravljanja z gospodarskimi družbami, ki ga imate vi drugačnega, kot ga imamo mi. S tem, da ima OECD bistveno več pripomb na ta vaš koncept, kot je imel na koncept AUKN. To je ena stvar. Drugo. Gospod Jože, tudi jaz vas globoko cenim, cenim vaše mišljenje, cenim vaša razmišljanja in upam, da se boste spomnili, ko bomo razpravljali o nadzornikih, ki ste jih razrešili v RTV, da je imel tam tudi gospod Pirnat mnenje, da se tega ne bi smelo storiti, pa ste vseeno to razrešili brez problema. Tako da če spoštujete mnenje gospoda Pirnata pri tem zakonu, ga tudi pri Nadzornem svetu RTV imejte za dobrodošlega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Matevž Frangež, in sicer na izvajanje gospoda ministra. Prosim.
Spoštovani gospod minister, spoštovani Državni zbor! Moram ugotoviti, da je bila moja izjava v prejšnjem nastopu prenagljena. Tisto, kar sem omenil v zvezi z državnimi obveznicami, je špekulacija, je nekaj, kar kroži po hodnikih in v govoricah dobro obveščenih ljudi. Za to se opravičujem in smatram, da je bila moja razprava v tem delu neodgovorna, zato se vam opravičujem.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Ko vas tako poslušam, moram resnično reči, da sem počasi že sit suhoparnih nakladanj in ponavljanj številnih poslank in poslancev. Smili se mi vsa slovenska javnost, ki jo obremenjujemo in morimo. Tisti, ki so imeli prej oblast, obtožujejo tiste, ki imajo zdaj oblast, in obratno, država pa je dejansko v močni močni finančni in gospodarski krizi. Eni in drugi se lahko posujete s pepelom, ker ste odgovorni za stanje, v kakršnem se je znašla naša država. Gospod Horvat je omenil, danes ugotavlja da delodajalci, tisti, ki so še živi, zahtevajo od nas tektonsko drugačno delovnopravno zakonodajo. Normalno je tako, da bi to lahko naredili že zdavnaj, če bi v tej Sloveniji obveljalo pravilo stroke in pravilo držati se pametne politike, razvojne politike. Nas v tujini nihče več resno ne jemlje, zato ker vidimo, ker vodimo, gospod Horvat, ker vodimo hlapčevsko politiko, ker vodimo takšno politiko, ki nas bo še bolj pahnila v težave. Želel bi si, da bi v Sloveniji prešli iz kategorije držav sledilk v kategorijo tistih držav, ki trende ustvarjajo, saj imamo vse pogoje za to in pogoje smo imeli tudi včeraj, pa jih nismo znali bolje izkoristiti. Zakaj? Ali je sedaj pomembno AUKN ali državni holding? Pravna oblika je sploh nepomembna. Pomembno je, kaj bomo naredili. Očitno tega ne znamo in kaj je še bolj žalostno, se niti ne zavedamo. Mene pri vseh teh pripravah najbolj skrbi ta negotovost oziroma občutek, da resnično ta vlada ni 100-odstotna v svoje početje, in tudi tisti, ki ste na strani koalicije, žal po vsem, kar ste povedali, meni osebno ne dajte trdnega zaupanja v vaše odločitve. To je tisto, kar nas mora skrbeti. Bojim se, da ali se ne znate organizirati ali pa se ne želite organizirati. Mar v tej državi ni dovolj strokovnjakov, ki bi znali dati napotke, kam naj peljemo to državo? V prvem amandmaju ste zapisali, da je namen "prenos naložb Republike Slovenije v imetništvo Slovenskega državnega holdinga, upravljanje naložb in akte ter postopke upravljanja naložb", in sicer je namen tega "koncentrirano upravljanje naložb Republike Slovenije s ciljem doseganja stabilnega lastništva in trajnostnega maksimiranja donosnosti in vrednosti teh naložb za doseganje gospodarskih in razvojnih ciljev ter ciljev javnega interesa" – podpišem. Samo, če se bo v praksi izvajalo. Problem je vedno v izvedbi. Papir vse prenese. V nadaljevanju piše, "pregleden sistem upravljanja kapitalskih naložb Republike Slovenije z optimizacijo stroškov upravljanja" – tudi podpišem. "Izpolnjevanje zakonsko določenih obveznosti Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter Slovenske odškodninske družbe" – tudi podpišem. Torej ni problem v tem, kar je namen, saj verjamem, da imate tudi pravi namen, samo potem je problem, da v praksi se tega ne da izpeljati tako, kot je treba. Strinjam se z vsemi tistimi, ki ste opozorili, da bi pred sprejetjem, pred ustanovitvijo Slovenskega državnega holdinga morali na mizi že imeti strategijo upravljanja kapitalskih naložb. Ne vem, kaj je to tako težko in zakaj se že takrat, ko je AUKN pripravila osnutek strategije upravljanja kapitalskih naložb, tega ni nikakor sprejelo. Mi vendarle bi morali že včeraj, ne danes, jutri je že prepozno, vedeti, katere so strateške kapitalske naložbe te države. Vendar je strategija izhodišče vsega! Strategija nam da odgovor kaj, kako, kje, s kom in kam nas bo to pripeljalo! Potem se sprejme ustrezen zakon, ki mora podpirati zapise iz strategije. Ne! Mi bomo sprejeli zakon, potem bomo pa ugotavljali, kaj početi s tem zakonom. Narobe svet. Nič ni narobe. Prej je gospod Tonin omenjal, da okoli tega ste se dajali, mislim, da kolegica ali kolegi iz SD in gospod Tonin, da je narobe, ker politika kadruje. Nič ni narobe v političnem kadrovanju. Prav je, da je politika prisotna v vseh porah gospodarstva, ampak ta politika mora biti razvojna in ne zavorna ali zaviralna. Na žalost v Sloveniji je bila ta politika vedno zaviralna. Zakaj? Ker v političnem kadrovanju je narobe, da se kadruje ne po stroki, ampak po pripadnosti, po tem, kako je kdo pripaden in zvest svojemu liderju. To je problem! Potem se pa dejansko lotevajo odgovornih nalog, vodenje države in vodenja gospodarskih družb, kjer ima država kapitalske naložbe, tisti, ki niso dovolj sposobni. Na žalost, to je moja ugotovitev. Pa bi bil vesel, če bi lahko ugotovil drugače. Prvi namen je bil koncentracija premoženja in enotnost upravljanja, ko smo se začeli pogovarjati o državnem holdingu. Torej, prevelik poudarek je na postopkih, na poenostavitvi postopkov prodaje in premalo smo se, tudi danes in vedno prej, pogovarjali o raznoraznih razvojnih načinih in kako povečati vrednost kapitalskih naložb Republike Slovenije in večjo gospodarsko rast. Ukvarjamo se samo s tem problemom, kako je mogoče dejansko omogočiti čim lažjo prodajo; in to je tisto, česar se tudi določene kolegice in kolegi bojimo. Problem je v tem, da denarja ni, viri financiranja so predragi, državna uprava, ki je predraga, zahteva prodajo kapitalskih naložb Republike Slovenije, da lahko pokrije tekoče poslovanje. To je tudi narobe svet! Narobe je tudi to, nepoštenje Evropske unije do takšnih držav, kot je Slovenija, zato ker cena denarja za vse članice države Evropske unije ni enotna ali pa vsaj približno enaka. Slovenija plačuje skoraj 8 %, Grčija 13, Nemčija okoli 1 %, Avstrija podobno, in nihče se ne zgane, da pozove to Evropsko unijo in vpraša, zakaj cena denarja ni za vse enotna – če hočemo, če toliko govorimo in opevamo enotno monetarno politiko in neko enotno fiskalno pravilo. Narobe. Ta Evropa nam noče pomagati in mi še kar naprej vodimo hlapčevsko politiko, obnašamo se, kot da smo krajevna skupnost oziroma občina v Nemčiji in pozabljamo, da smo suverena država. Prenehajmo z vodenjem hlapčevske politike! Preidimo in prelevimo se v tiste države, ki ustvarjajo trende! Izstopimo iz skupine držav, ki samo sledijo slepo ali pa so prisiljene slepo slediti! V državnem holdingu in v vsakem državnem podjetju se je v preteklosti pokazalo, da je napaka v slabem nadzoru. Zato tudi sedaj, ko boste tisti, ki boste, kadrovali, kadrujte po pameti, vodite pametno politiko in naj bodo nadzorniki tiste osebnosti, ki si to zaslužijo, ki ne bodo gledali samo lasten interes, ampak interes za vse Slovenke in Slovence. Problem, ki me pa najbolj skrbi, je, da na koncu morajo za vse zavožene projekte in slabe politične odločitve plačati ceno socialno najbolj šibki delavci in upokojenci. Kje je tukaj pravica? Sprašujem vse tiste, ki ste imeli čast upravljati in voditi ne le kapitalske naložbe Republike Slovenije, temveč celo državo že kar dve desetletji in več. Naučimo se nekaj na preteklih izkušnjah in prenehajmo z napakami. Jutri naj bodo naše odločitve bolj odgovorne, bolj trezne in bolj premišljene. Vodimo pametno politiko in potem bomo morda nekega dne zadovoljni z našo državo. Ne upoštevate niti strokovnjakov, to me tudi skrbi. Gospod Kraljič je večkrat opozarjal, kako naj bi se obnašali, ker ima tudi določene izkušnje iz tistega sveta, kjer delajo pravilno. Ne! Mi se požvižgamo. Pa najdite kakšnega drugega strokovnjaka, boljšega od njega, če temu ne zaupate! Kar pa me najbolj skrbi, da vas taki in drugačni ljudje, ki so že poskusili marsikaj in izkusili, opozarjajo na tiste ovire, na katere boste naleteli jutri. Ne, vi zavestno odklanjate vse sugestije, vse dobronamerne nasvete in greste trmasto naprej. To nas res mora skrbeti. Kljub temu pa verjamem in želim verjeti, da boste zbrali toliko poguma in moči, da ko boste sprejeli končno odločitev – in če boste in kako boste –, da boste ravnali res za dobro te države. Ampak ne samo floskula v smislu besede za dobro te države, na koncu pa nastane vse slabo. Potrebujemo bolj odgovorne ljudi, potrebujemo sposobne ljudi. Žal v teh vrstah sedaj ne prepoznam stoodstotno nobenega in za nobenega ne bi dal roke v ogenj, da je vreden mojega osebnega zaupanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Sonja Ramšak.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav ministru, poslankam in poslancem! Danes sem nekako pričakovala, da bo šla razprava v tem pozitivnem smislu. Namreč, ko sem dobila na klop vse amandmaje k temu predlogu zakona o Slovenskem državnem holdingu in ko sem videla, na koliko točkah smo se lahko uskladili oziroma delovna skupina, sem pričakovala, da bodo tudi opozicijski poslanci danes razpravljali v nekem drugem tonu, ne pa v takšnem, kot smo ga navajeni pri marsikateri razpravi. Naj se najprej dotaknem nekaterih razprav spoštovanih kolegic in kolegov, predvsem kolega, ki pravi, da gre za rop stoletja oziroma za krajo stoletja. Ampak ob tem naj mu odgovorim, da zame je bil največji rop in največja kraja stoletja takrat, ko je nekdanji, že pokojni, gospod Drnovšek državljanke in državljane pozival, da svoje certifikate vložijo v investicijske sklade. To je bila tista največja kraja stoletja in kraja v Sloveniji. In ko govorite, da je edini in pravi namen tega zakona dejansko to, da se bodo dobički in podjetja prelevila v roke nekaterih posameznikov, seveda pri tem mislite predvsem tiste ljudi iz Slovenske demokratske stranke. Naj vam povem to, da v preteklosti, če se boste spomnili – tisti, ki smo malo starejši –, kdo je ob osamosvojitvi, po osamosvojitvi imel možnost, da je lahko odkupoval podjetja. Tisti, ki so bili predsedniki izvršnih svetov občin, tisti, ki so bili predsednik skupščin občin, in tisti, ki so v preteklosti bili politično v najvišjih vrhovih. In ti isti gospodje in gospe še danes želijo slabo Sloveniji. Tisti, ki pa želimo dobro za vse državljanke in državljane in ne samo za posamezne elite, smo pa šikanirani, pozivate nas k odstopu in v svojem starem slogu zavajate slovensko javnost. Ko govorite o tem, da smo prevzeli oblast, vas naj opomnim, da koalicija petih koalicijskih strank ni prevzela oblasti v tej državi, ampak je prevzela odgovornost za vodenje te države. Če pogledam malo nazaj, v čas prejšnjega mandata, mandata prejšnje koalicije – tisti opozicijski poslanci, ki ste bili del tudi te koalicije in ki sta danes zelo glasni, govorite, kako vas je takratna največja opozicijska stranka, to je tudi moja stranka, Slovenska demokratska stranka, rušila. Ne, drage kolegice in kolegi! Rušili ste se sami. In ko smo vam takrat že v letu 2009, 2010 in 2011 skozi našo poslansko skupino želeli dobro, da sprejmete nekatere ukrepe, žal tudi niste prisluhnili takratni opoziciji; niti enemu dobremu predlogu. Ne bom jih naštevala, ker si jih lahko sami pogledate. Imate magnetograme, imate predloge zakonov, imate zavrnitve naših zakonskih predlogov, ki so šli vsi v korist tega, da bi gospodarstvo lahko živelo, da bi lažje prebrodili finančno, gospodarsko in socialno krizo, ko so šli predlogi v smeri odpiranja novih delovnih mest, pa žal so, seveda, vsi ti predlogi naleteli na gluha ušesa. Gospod minister, naj danes čestitam vam in delovni skupini, ki je usklajevala ta predlog zakona, da imamo danes poslanke in poslanci na mizi ta zakon o Slovenskem državnem holdingu. Sama bom amandma in celoten zakon z veseljem podprla. Zakaj? Zato ker sledi tistim načelom, ki bi ji morala že marsikatera stvar v Sloveniji slediti že od leta 1991 dalje, to je načelo gospodarnosti, ekonomičnosti, predvsem pa načelo odgovornosti. S tem zakonom ponovno dokazujemo, da smo tako v Slovenski demokratski stranki in v ostalih koalicijskih strankah pripravljeni prevzeti odgovornost za vodenje te države in celotnega premoženja države in še naj zaključim s tem. Ja, leta in leta smo poslušali s strani prvega predsednika Slovenije, kako je treba čuvati srebrnino oziroma zlatnino naše države. In kam nas je pripeljalo vse to? Na rob dejansko bankrota. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Andreja Črnak Meglič. Prosim.
Gospod predsednik, kolegice in kolegi, ponovno lepo pozdravljeni! Uvodoma bi se ponovno želela dotakniti prijateljske ponudbe za sodelovanje pri oblikovanju tega zakona. Da, naši strokovnjaki so sodelovali, nekatere pripombe so bile upoštevane. Toda vrsta pripomb, za katere so ocenjevali, da so bistvene z vidika našega pogleda na to, kako urejati to problematiko, pa niso bile upoštevane; od tega, kako se razpolaga z Zavarovalnico Triglav, od metod predaje, nadzornega sveta, odločanja o naložbah do sprejetja klasifikacije in tako naprej, predvsem pa razmišljanje o tem, zakaj je oblika, ki se ponuja, boljša od obstoječe, ki jo imamo. Odgovora na to vprašanje nismo dobili. Dejstvo je, da je agencija AUKN, ki jo imamo, bila deležna vrste pripomb, in bile so upravičene, vendar je treba vedeti, da je to samostojen in neodvisen državni organ in neposredni proračunski uporabnik, zanj veljajo javnofinančni predpisi, s premoženjem države samo upravlja, s holdingom pa prenašamo iz države na to gospodarsko institucijo, to se pravi gospodarsko družbo, premoženje države. To je ireverzibilen proces, gre za prenos. In gospodarska družba ni neodvisna, odvisna je od delničarjev in uresničuje predvsem vlogo lastnika. Naslednje vprašanje, na katerega nismo dobili odgovora oziroma v katerega odgovor dvomimo. To je dejansko vprašanje transparentnosti. Vi zagotavljate in mi naj bi vam verjeli, da je način upravljanja, ki ga bo uvedel holding, transparentnejši. Ne! Mi menimo, da bo bistveno manj transparenten, zaradi tega ker je vloga Državnega zbora v sodelovanju pri teh procesih bistveno manjša, kot je bila predhodno. Na drugi strani pa to, kar je bilo že omenjeno, da bo lahko prihajalo do prelivanja denarja in reševanja tistih lukenj, ki jih bo holding s prevzemom tudi prevzel. Pri tem bi posebej omenila Dars s 3 milijardami, potem Sod in obveznosti do denacionalizacijskih upravičencev, zlasti Cerkve v višini 1 milijarde in tako naprej. Tretja stvar. Dejansko se pogovarjamo o formi, ne pa najprej o vsebini. Dejstvo je, da je AUKN že pripravil osnutek strategije upravljanja, ki bi jo bilo treba dopolniti s sektorskimi politikami in tako naprej in potem privesti v Državni zbor. Skratka, rekli bomo, da določene stvari že imamo narejene. Najprej bi se zmenili, kaj v tej državi hočemo imeti, potem pa se pogovarjajmo, katera forma je boljša. To mi še zlasti potrjuje zato, ker organizacija OECD trdi, da je z ustanovitvijo AUKN bil narejen korak naprej v smeri korporativnega upravljanja in predvsem tisto, kar je boljše od rešitve, ki jo ponujate vi, da je prišlo do ločitve lastništev in regulatorne ter razvojne funkcije države. Menimo, da je s holdingom narejen korak nazaj v tej smeri in da pravzaprav je narejen korak naprej samo v smeri, da bodo na nek način ministri in vlada še naprej politično lahko v večji meri odločali kot sedaj. To nam še zlasti potrjuje razmišljanje o holdingu in o nadzornem svetu in kdo bo o njegovi strukturi odločal. To je prvo vprašanje, predvsem pa ni zagotovljena transparentnost oziroma vpliv Državnega zbora v odvisnih družbah, kjer bodo lahko ministri še naprej po stari maniri iz Kada in Soda odločali in delegirali stvari, tako kot so jih v preteklosti, kar je bilo že kritizirano oziroma nas spominja na tisto znano zgodbo o prodaji Mercatorja oziroma deležev Kada in Soda, ki se je zgodila v točno določeni pisarni. Naprej. Da, res je, OECD je kritiziral rešitve, ki jih imamo v Sloveniji, da je treba doseči večjo centralizacijo lastniške funkcije. Ampak to centralizacijo bi lahko dosegli tudi na drugačen način. Sedaj pa, kaj smo dobili? Namesto da bi se Sod in Kad prenesla na AUKN in zagotovili bi centralizacijo lastniške funkcije, Vlada predlaga dva holdinga; rekli bomo oslabljen Kad, ki bo še naprej kot holding v državnem holdingu izvajal lastniško funkcijo po navodilih ministrstev, in nov državni holding, ki bo prevzel Sod, nadziral Kad in Kadovo Zavarovalnico Triglav. Vse to pod nadzorom ministrov in vlade. Tretja stvar, ki bi jo želela povedati, je vprašanje, na katerega v zakonu nimamo odgovora niti ne v obrazložitvah. Dejstvo je, da je AUKN v lanskem letu z dividendami ustvarila oziroma bo v letu 2012 ustvaril približno 70 milijonov evrov prihodka. Ta prihodek je prihodek državnega proračuna. Tisto, česar ne vemo, kaj se bo zgodilo, je, kaj bo v prihodnje z dividendami, ki bodo ustvarjene. Bodo šle najprej za poplačilo denacionalizacijskih upravičencev, reševanje luknje, zagotavljanje sredstev za delovanje uprave in vsega ostalega, kar je s tem povezano, ali bo šel ta denar v državni proračun, če izvzamem tisto, kar je namenjeno pokojninski zavarovalnici. Na vsak način pa je tisto, kar me najbolj bega, da pravite, da je osnovno izhodišče to, da je država slab lastnik. Za to tezo 100 % potrdila nimamo, kajti obstajajo tudi države, kjer te stvari normalno funkcionirajo, seveda če so na transparenten način, brez vplivanja politike urejena. Na vsak način pa je privatni lastnik boljši lastnik za svoje interese. Zdaj vas pa sprašujem, kaj imamo slovenski ljudje danes od dosedanje privatizacije? Kakšne pluse smo s tem pridobili? In to je tisto vprašanje, o katerem se moramo danes pogovarjati, medtem ko bomo prisegali, kako bomo na ta način z ureditvijo, ki jo prinaša zakon, pravzaprav uredili stvari boljše in ustreznejše za ljudi. Predvsem bi pa prosila določene kolege, da nehajo strašiti ljudi z grožnjami, da ne bo denarja za plače učiteljev itn., če ne bomo sprejeli tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mihael Prevc. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi, še enkrat lep pozdrav! Na začetku moje razprave moram žal ugotoviti, da sem razočaran nad stališči Socialnih demokratov, še posebej pa nad stališči kolega poslanca Vebra, ki ima toliko dvomov, ki ima toliko vprašanj, a nikoli ga nismo videli na delovni skupini, kjer je bilo na vsa ta vprašanja, na vse te dileme, ki jih pravzaprav danes tudi izpostavlja, neštetokrat odgovorjeno in ne nazadnje tudi neštetokrat pojasnjeno. Kot poslanec je imel vse možnosti, da bi se te delovne skupine udeležil in tam razčistil vse te njegove neštete dileme in dvome, ki jih je danes izpostavil. Lahko rečem, da sem razočaran tudi na tako veliko mero populizma, ki se ga greste. Razočaran sem nad številnimi izmišljotinami, ki so v teh vaših razpravah, in nad številnimi domnevami, ki jih navajate. Navajate scenarije, o katerih sploh ni bilo nikjer nobenega govora. Kakšna denacionalizacija! Kakšna kraja stoletja! To so žaljivke, močne obtožbe do vseh nas, poslancev, in to za stvari, ki niti slučajno nimajo nobene osnove. In če je to vizija, če je to paradigma socialne demokracije, vam lahko zaželim samo veliko sreče. Vem pa, da se v najrazvitejših evropskih državah socialistična struja, tako imenovana levica, zagotovo tako ne obnaša. Naj nadalje povem, da sem v tem trenutku, ko poslušam to razpravo, še bistveno bolj prepričan, da je na področju upravljanja državnega premoženja nujno treba nekaj spremeniti, nujno treba nekaj narediti. Mislim, da smo s tem, ko sprejemamo današnji zakon o urejanju državnega premoženja, na pravi poti. Prepričan sem, da je treba državno premoženje združiti pod eno streho in ga upravljati centralizirano. Seveda to pomeni ukinitev Agencije za upravljanje kapitalskih naložb, dosedanje agencije. Trditi, da je ta agencija delovala neodvisno, je, milo rečeno, naivno. Mogoče je res tako mislil bivši predsednik vlade, a dogajanja govorijo drugače – še kako se je politiziralo! Ali pa mislite, da je zahteva, da državna podjetja kupujejo dokapitalizacijske delnice Nove Kreditne banke Maribor, zrasla na zelniku uprave Agencije za upravljanje kapitalskih naložb? Ne. Da še kakšnih takšnih cvetk niti ne omenjam. Na primer, kako se je neslavno končala pot Kadrovsko-akreditacijskega sveta. Njegov tedanji predsednik dr. Bogomir Kovač, potem ko je odstopil s tega predsedniškega mesta, je lahko povedal samo, da je bil ta Kadrovsko-akreditacijski svet strokovno pokritje političnih odločitev vlade. Tako nam, prosim, prizanesite z vsemi navedbami o neodvisnosti Agencije za upravljanje kapitalskih naložb. Razen, če komu uspe logično razložiti, kako so na ukaz Agencije za upravljanje kapitalskih naložb leta 2011 državna podjetja pod prisilo morala kupovati dokapitalizacijske delnice Nove Kreditne banke Maribor. V Slovenski ljudski stranki smo že od vsega začetka podpirali idejo, da upravljanje državnega premoženja uredimo na ta način, kot ga predvideva nov koncept tega holdinga. Žal, čas ni naš zaveznik, zavedajmo se tega, spoštovane poslanke in poslanci. Zmeda, ki vlada v določenih podjetjih, je rezultat tudi teh neurejenih razmer. Z odlašanjem povzročamo gospodarsko škodo, in to v trenutku, ko čas resnično ni primeren. Razumem, da bi vi radi tja nekje do novega leta razpravljali o tem predlogu, vendar ocenjujem, da nimamo več pol leta. Zakaj - ker se danes preprosto ne moremo več zadolžiti za 2,2 milijardi evrov, da bi še eno leto zadovoljili sindikate in vse ostale proračunske uporabnike. Roko na srce, z državnim premoženjem se je do sedaj upravljalo slabo, zato je prav, da poskusimo nekaj novega. Govoriti o masovni privatizaciji in strašiti ljudi, kako bomo vse razprodali! Spoštovani gospodje, saj nimamo več česa prodajati! Zdaj gasimo požare. Povejte mi, koliko je vreden domnevno 500-milijonski državni delež banke, ki ima v bilancah 1,5 milijarde izredno slabih kreditov! Koliko? Seveda manj kot nič. In to je zapuščina! Toda obtoževanje ne bo pomagalo. Rešiti je treba, kar se rešiti še da. In koncept upravljanja državnega premoženja je treba spremeniti. Tudi tako, da se odločimo: to je za državo strateškega pomena, to je portfeljska naložba, to ni vredno nič, to pa bi bilo bolje, da prodamo, ker bo to upravljal nekdo drug. Da navedem samo eden primer. Za Telekomovo delnico bi leta 2007 dobili približno 400 evrov, danes niti za paket ne dobimo niti 100 evrov. Resno misliti, da bi Telekom danes delal slabše, če bi bil v lasti nekoga, ki bi zanj plačal milijarde evrov – mislite, da bi tisti Telekom pridelal v letu 2010 211 milijonov izgube, to je 211 milijonov državnega denarja, ki je izginilo v sumljivih poslih? Mislite, da bi to zasebni lastni dopustil? Verjetno ravno obratno. Da se razumemo, državna infrastruktura, to je energetika itd. – vedno bodo ostale naložbe, za katere je prav, da ostanejo v lastništvu države, toda treba je narediti konkreten načrt, dolgoročno strategijo in to je to, kar prinaša današnji predlog tega zakona. Žal do sedaj nismo vedeli niti, kaj bo jutri, kaj šele, kaj bomo z državnim premoženjem delali, počeli čez nekaj let. V Slovenski ljudski stranki prave alternative v takih obliki, kot jo ponuja holding, preprosto nismo našli. Tudi posebna delovna skupina, ki je delala na tej materiji, ni našla alternativnega predloga, tudi opozicija danes ne ponuja nobenega boljšega predloga, nobenega alternativnega predloga. Ravno to, kar imamo sedaj in kar zagovarja opozicija, je popolnoma netransparentno. Imamo Sod, Kad, DSU, PDP, zavarovalnice, nepremičnine, manjšinske deleže v podjetjih, neposredno lastništvo države; skratka, vse skupaj je ena brozga, če se lahko tako izrazim, ki jo upravlja nešteto institucij. To je vsekakor okolje za tisoče interesov in spodbujanje motivov za osebno okoriščanje posameznikov. Za državno premoženje sta odgovorna Vlada in Državni zbor neposredno, brez skrivalnic; in točno to je holding. Pokažimo, kaj znamo, odkrito. Ne z raznimi agencijami in menjavami tega nadzornega sveta, pa one uprave, pa tega direktorja. Prevzemimo odgovornost in pokažimo, kaj znamo kot tisti, ki smo dobili nalogo posredno ali neposredno voditi to državo, ne pa prelagati odgovornosti na druge, tako kot se je to dogajalo do sedaj. Vse, kar smo delali do sedaj z državnim premoženjem, se je izkazalo, žal, za neuspešno. Mislim, da imamo pravico poskusiti nekaj novega in ker delamo in želimo takoj, ne čez nekaj mesecev, eno leto, danes želimo delati naprej. Zakon ni stoprocentno popoln, je pa koncept pravi in mi v Slovenski ljudski stranki ga podpiramo; to, kar smo povedali na začetku v samem stališču. Predvsem zaradi tega, ker predvideva tudi pripravo konkretne strategije, tisto, česar Slovenija do sedaj še ni imela. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani! Danes imamo pred seboj zakon, ki kljub temu da je Slovenija soočena s popolnoma izropanim gospodarstvom, ekonomijo, da kljub temu tudi taka ekonomija odloča o naši bodočnosti in na tem mestu se seveda strinjamo, da gre za pomembno zadevo. Od tu naprej pa se žal v veliki meri ne strinjamo, kajti to, kar sem poslušal danes od večine opozicijskih poslancev, ki afront zavračajo sleherno novo rešitev upravljanja z državnim premoženjem, te ideje, ki so bile tu izrečene, bolj točno pa opazke, ker idej in predlogov je bilo malo, je treba globoko zamrzniti nekje na Antarktiki in celo preprečiti, da bi do tega prišli pingvini. Kajti, izrečene so tako absurdne zadeve, da se sprašujem – poleg velike doze populizma in demagogije –, se sprašujem, kje se boste v tem populizmu in demagogiji ustavili, glede na resnost trenutka in situacije v državi. Ko je poslanec Socialnih demokratov zagotavljal, da "nas pri tem ne bo zraven", je mislil na rešitve oziroma da jih ne podpirajo. Vendar trenutek resnice je prišel dokaj hitro, dokaj hitro je poslanec Pozitivne Slovenije, kolega Čehovin, izbruhnil v nezavednem. In glejte, citiral vam bom iz magnetograma, kaj je povedal, in to je verjetno nezavedna resnica: "Najprej naj povem, da se vsi tukaj skupaj verjetno zavedamo, da želimo mi ohraniti" – mi – Pozitivna Slovenija očitno – "upravljanje te države, in da ne rabimo nobenih ne tet ne stricev." Želimo ohraniti upravljanje države in državnega premoženja. Kolegu poslancu iz opozicijskih vrst sem hvaležen, da tako transparentno, jasno pove, da so upravljali in upravljajo preko stricev in preko vzvodov moči, preko centrov moči z državnim premoženjem. Samo to je pravzaprav največje zlo, ker je treba iztrgati iz rok iz rok slabega upravljanja. To upravljanje je prispevalo k temu, da so milijarde denarja šle na Ciper, v Liechtenstein, druge oaze in da so ti, ki so ta denar spravili tja, danes centri moči, kjer tu njihovi posredni predstavniki zagotavljajo: "Mi upravljamo s tem premoženjem." Res upravljate s tem premoženjem, gospe in gospodje? Tega premoženja ni več v lasti države Republike Slovenije. In hvaliti se tu, da želite še naprej upravljati s premoženjem države, je za naše državljane alarm. Modra ste danes sposobni to netransparentno upravljanje z Isajloviči in Zemljariči upravljati naprej, brez stricev, ampak to so strici. Ampak, ti strici, žal, upravljajo. S takšnimi izjavi in takšnimi nastopi ste opozicijski poslanci žal pokazali, da vas je večina še vedno pod ukazi slovenske gerontologije, da tudi če se udeležujete pogajanj in sprejemanja zakona, morate umakniti podpis s tistega, kar ste pripravljali in skupaj pripravili. To je žalostna slika opozicije. Moram reči, da se je sicer gospod Pahor včeraj uprl oziroma zavrnil novo dolomitsko izjavo gospoda Stanovnika, vendar večina njegovih poslancev pa nanjo pristaja. Ta sovražni pamflet, ki je bil včeraj izjavljen, je dobesedno pot v propad, če bo še s to državo naprej upravljala slovenska gerontologija. Potrebno je, kolegi poslanci, samospraševanje. Glejte, sprejemam pomisleke, upravičene dvome, razmisleke o tem, da je tak mastodont – nastaja mastodont – poln nevarnosti. Kajti jaz sem bil eden tistih gospodarstvenikov v gospodarstvu, ko sem z zaupanjem pričakoval nastanek sklada za razvoj, pod katerega last je moja tovarna takrat prešla. Potem sem z grenkobo ugotavljal, da so bili tam Koržeti in oni, mi gledali v njih poštenjake, oni so se pa izvohali s sedanjimi lokalnimi tajkuni. Nič ni pomagalo, da se dvakrat preprečil divje lastninjene, z velikimi mukami, v tistem skladu, z velikimi mukami, ampak na koncu so bili zmagovalci, danes so delno lastniki. Mene so izgnali iz tovarne in takšne pasti seveda ob takih projektih [[...]]
Kolega Jerovšek, razpravljamo o 1. členu in amandmaju k 1. členu. Dosedanji razpravljavci so razpravljali sicer splošno o zakonu. Vi pa greste malo ali pa precej izven tega zakona. Prosim, da vsaj o zakonu razpravljate, če že ne o amandmaju k 1. členu. Prosim.
Ravno o tem razpravljam. Ne priključite se onim, ki imajo drugačne strahove. Gospod podpredsednik, malo ste mi skušali nit pretrgati, to vam je delno uspelo. Vendar bom nadaljeval. Ti današnji očitki, ki so bili že tukaj citirani, da bo upravljal CK. Res je, če držijo besede gospoda Čehovina! Celoten CK bivši je na tisti strani – ciprski strani, bom tako rekel, na ciprski strani. In ti, ki tukaj grozijo in sprožijo nove dolomitske izjave, marširajo pod jugoslovanskimi zastavami zadnje tedne. Žal, in to naj bo skrb za naše državljane! Ti, ki marširajo pod jugoslovanskimi zastavami, pozivajo za neke čudne volilne glasove. Tu je bilo očitano tudi, da bomo s tem izgubili dolgoročno 100 tisoč delovnih mest. Tudi to je mogoče. Samo, koliko ste jih pa izgubili v času vašega vladanja? Koliko ste jih pridelali? In to slabo upravljanje je v tem trenutku treba prekiniti. Moramo biti vsaj malo optimisti, da se dvakrat zapored katastrofa ne more ponoviti, da po zakonu o verjetnosti ne more biti na vodilnih mestih tako slaba izbira, kot je očitno bila v preteklosti v treh letih. Ko gledam vaše predloge o drugačnem nadzornem svetu, o drugačnem nadziranju, se čudim, da v eni sapi govorite, kako Državni zbor ne bo imel nobenih možnosti nadzora in vplivanja, in hkrati predlagate način izbire imenovanja nadzornega sveta, ki Državnemu zboru jemlje vsako pristojnost. S petih članov reducirate na enega člana, izbranega s strani Državnega zbora in to predajate gospodu Štruklju, sindikatom. In predsedniku republike. Spoštujte predsedniško mesto, naj se ukvarja s tistim, kar je po naši ustavi. Gospod in tudi celoten njegov kabinet, ki se šopiri na državnih proslavah v prvi in drugi vrsti, nas poslance pa naženejo s sedežev. To se je zgodilo v Vitanju. Ni bila sicer državna proslava, ampak državni protokol je to storil na račun uradnikov iz predsednikovega urada. Ti uradniki iz predsednikovega urada imajo strašne ambicije in oni imenujejo nadzorne člane, saj ne predsednik. In hkrati, ko pravite – predsednik republike. Saj smo mi v AUKN gospoda Türka predlagali, pa ste ga zavrnili! In strinjam se, seveda se je možno, z gospodom Frangežem, da največji vir oziroma vir naše krize in tudi v svetu so banke. Tu je tudi napaka moje stranke, da gospoda Kramarja ni nagnala v tistem trenutku, ko je prišla na oblast. In še kakšnega direktorja v Mariboru. Samo to so bile vaše kadrovske rešitve, ki ste nam jih preprečevali z gonjo in paniko, da bi jih izvršili; da so to najboljši menedžerji v tej državi. In sedaj imamo rezultate teh menedžerjev in teh centrov moči, teh centralnih komitejev iz preteklosti. Prvi bom, ki se bom boril proti deviacijam. Nevarnosti so. Morda bi bilo pametno predlagati, da uprava te družbe dvakrat letno sedi na odboru na celodnevni razpravi, da jo poslanci lahko vprašajo vse in jo stresajo iz hlač. Ne bo pa lahko tej upravi. Ne bo jim lepo! Upajmo, da bomo poslanci, poslanske skupine predlagali prave nadzornike, ki bodo izbrali prave upravljavce, pravo upravo, ki bo delovala boljše, kot je nekdanji sklad za razvoj, ki je bil v bistvu zloraba, če iz prakse gledam, in da bomo na podlagi tega zakona in tega državnega holdinga se začeli Slovenci dvigati iz pepela, s pogorišča, ki ste nam ga pripravili; s pogorišča, zaradi katerega trpi sleherni slovenski državljan, razen tistih, ki imajo na Cipru in drugod, na Deviških otokih, državno bančno premoženje, s katerim bodo tlačili Slovenijo še tudi v bodoče, ki bodo kupovali tudi predsedniške volitve, ki bodo govorili, da je treba iti na plebiscit, zato da se bodo bonitete iz Cipra in Deviških otokov lahko koristile in se lastninilo slovensko premoženje. Ne, gospodje. Slovenci tega koncepta ne bodo sprejeli. Ne bodo! Lahko še tako zavajate. Imate lahko v rezervi na Cipru toliko in toliko denarja. Do volitev bodo Slovenci spoznali, da je treba postaviti transparentnega človeka na čelo države, da je treba postaviti zakon [[...]]
Kolega Jerovšek, govorimo o 1. členu in amandmaju k 1. členu zakona, ki je bil danes že dostikrat imenovan [[...]]
[[...]]ki govori o upravljanju državnega premoženja [[...]]
[[...]]ne pa o predsedniških volitvah. Prosim, da se držite dnevnega reda.
Gospod kolega Presečnik, ne bodite servilni do bivših oblasti [[...]] Govorimo o upravljanju države in spada k upravljanju države. A ni gospod Stanovnik včeraj govoril, kako mu bo na podlagi tega zakona ukradeno premoženje, centru moči, iz rok? Ali ni o tem govoril? Seveda je! Še enkrat pravim. Odprt sem za konstruktivne predloge, ki bodo preprečevali deviacije znotraj tega holdinga. Zavrniti pa moram vso to silno demagogijo in populizem. Rop stoletja se je zgodil, v enem stoletju se lahko samo enkrat rop stoletja zgodi. Preženite roparje in zločince! To preženite, da bomo ozdravili Slovenijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko? Gospod Jerko Čehovin, replika, prosim, bili ste imenovani dvakrat.
Hvala. Sicer sem mislil, da mi ne bo treba odgovarjati, vendar pa je očitno, da v tem parlamentu imamo tudi nekatere ljudi, ki ne spadajo sem, ampak bolj na področje kakšne klinične psihologije. Ko sem govoril, bom rekel, sem bil prekinjen z medklici gospoda Jerovška, to on itak stalno počne. Jaz sem njega poslušal, pa ni to pomembno! Vendar bi rad samo to povedal. Ko sem govoril "mi", sem mislil na Državni zbor, mi tukaj v Državnem zboru. On pa to spet po svoje prikraja, zato ker razume, kot razume. To je stvar neke intelektualne podkapitaliziranosti ne pa razumevanja, o čem govorimo. Druga stvar [[...]]
Gospod Čehovin, prosim, da ne dajte takšnih karakteristik, ki padajo mogoče kam drugam, prosim.
Samo odreagiram. Čez pet minut je pa rekel "moje podjetje." On pa je govoril "moj". Jaz sem govoril "mi, poslanci Državnega zbora". Verjetno imamo pravico, da govorimo o tem, kako bomo razpolagali in delali s tem premoženjem. Če imate težave s samoprojekcijo, potem se poglejte v zrcalo. Vse to, o čemer ste govorili, velja bolj za vas kot za nas. 40 let sem delal v gospodarstvu in zdaj prvič dobivam plačo iz državnega proračuna. Prvič! Nekateri smo pa plačevali 16 let iz tega, da so – če je kdo kaj ropal – 16 let odločali in so odločali o nečem, kar je pripeljalo to državo. Zato še enkrat: zavračam tak način in predvsem zavračam, gospod predsedujoči, da se govori o vseh drugih stvareh kot o tem. Še nekaj, samo tu moram pa povedati. Primorsko so osvobodili partizani pod rdečo zvezdo; ne kakšen vermaht, ne ruska armada, niti ne Italijani. Imel sem sedem stricev, vsi so že pokojni in na vsem sem ponosen; enega so ubili domobranci, drugega so pa ubili Nemci.
No, z vsem spoštovanje, govorimo o zakonu o Slovenskem državnem holdingu – tudi kolega sem prej opozoril na to – in o 1. členu in amandmaju k 1. členu. Zato, glede na to, da je lista izpraznjena, sprašujem, ali želi še kdo besedo? Vidim roke. Odpiram prijavo. Prijava teče. Prosim. Gospod Franc Pukšič, prosim.
Hvala lepa. Ko govorimo o holdingu državnega premoženja, pravzaprav kaj veliko več ni za govoriti. Še nekaj malega, nekaj drobiža je po 22 letih samostojne države ostalo. Če ne bi bilo tako, potem ne bi danes imeli preko 100 tisoč brezposelnih, potem ne bi imeli danes na tako minimalni plači toliko ljudi in potem ne bi danes imeli nekaj posameznikov, ko so obogateli z desetinami, stotinami milijonov prav na račun tistih, ki 40 let delajo po podjetjih za minimalno plačo, in tistih, ki so danes brez služb. Posledica vsega tega ni nastala danes, ampak nastaja in se je valila kot kepa in ta kepa je sedaj tako velika, da lahko tudi zastre pogled na nadaljnji razvoj te države. Dvaindvajset let se je ta kepa delala in ustvarjala, tudi v privatnih, pravniških službah, ki so za velik državni denar pripravljale zakonodajo, ki je bila pisana prav na roko tem, ki so danes najbogatejši in nikoli za to odgovarjali in jim še do danes ni bilo odvzeto premoženje. Celo več, tudi za tiste aretacije in napisane ovadbe sodišča svojega dela enostavno ne napravijo. Zgodi se, da zadeve v glavnem zastarajo ali zapadejo zaradi nekih postopkovnih napak. V 22 letih je ta opcija, ki je danes, na oblasti sedmo leto: dve leti Demosa, štiri leta Janševe vlade in sedaj prvo leto vladne koalicije petih strank. Trikrat več je bila na oblasti druga opcija, leva opcija, ki danes želi soliti pamet prav tej koaliciji, kako s tega pogorišča vendar začeti ustvarjati pogoje, da ta ogenj, to pogorišče začne ugašati in se začne ustvarjati nekaj novega. Zelo težko! Vi o tem govorite, ko imate za seboj Stožice, ko imate za seboj Jakliča, Ljubljanske lekarne, ko imate za seboj stotine takšnih primerov; tisti, ki ste bili botri oziroma vaši politični kreatorji, ne samo botri, ustvarjalci že tretjega ropa slovenskih državnih bank. Ko smo tukaj nekateri poslanci opozarjali, v kakšnem nasprotju interesov, od predsednikov nadzornega sveta do direktorjev državnih podjetij itd. – seveda niste hoteli slišati nič. Še več, vsako leto ste prihajali s proračuni, dve milijardi in nekaj zadolževanja. Alternativni program SD, katerega smo lahko videli, s čim bi oni vodili politiko razvoja gospodarstva, je, da bi enostavno naročili oziroma tako piše tukaj notri, da bi obveznosti vseh državnih družb, torej državnih podjetij, ki jih imajo, – to so dobra podjetja – od njih zahtevali, da vložijo, da vlagajo še naprej v slaba podjetja. Star slovenski pregovor pravi, da trije rodovi ustvarjajo, eden zapravi. To je bilo in to bo. Tudi s to državo se je pravzaprav naredilo tako in pripeljalo do te katastrofalne meje. Zadnja bilka tej vladi in tem državljankam in državljanom je, da enostavno te zadeve preprečimo in da naredimo resnično nekaj, kar ima možnost, da preživi tisto, kar je dobro, da se proda tisto, kar še kdo želi in hoče kupiti in ustvariti, saj bo, ne nazadnje, ustvarijo na našem območju. Prej je bila narejena primerjava, koliko milijonov, 200 ali koliko milijonov, je Telekom Slovenije naredil izgube. Prebral sem nekje v časopisu, da približno z istim premoženjem – upravljanje Telekoma v Srbiji – so pa naredili nekajkrat več profita. Skratka, tega normalen državljan ne more enostavno razumeti, kako in kaj. In ne nazadnje, ko so padli vsi ti okostnjaki in sedaj zadnji, po več kot polletnem trudu, in smo poslušali poročilo Banke Slovenije oziroma ga imeli tudi tukaj v Državnem zboru na zaprti seji okrog tega, koliko truda je bilo treba, da se je sploh prišlo do podatkov. Seveda verjamem, da bo še veliko truda potrebnega, da se bodo tudi ti, ki so pri tem botrovali, od članov uprave, članov nadzornih svetov, tudi kaznovali, obsodili in se jim bo odvzelo premoženje. In če kam – to premoženje, vsaj del tega premoženja –, je skrajni čas, da damo v tiste državne ustanove, ki so tega najbolj potrebne. Če – potem so to slovenske bolnišnice, v katerih dela medicinsko osebje pod nenormalno težkimi pogoji; in delajo več kot korektno, več kot pošteno, skratka, garajo. Na eni strani. Na drugi strani pa so samo preko enega posla ti državni bankirji znali pokrasti za toliko, kot bi lahko vse te probleme zelo hitro razrešili. Zakon o državnem holdingu je nujen, potreben in če ga mislite peljati, kolegice in kolegi iz opozicije, preko referenduma, upam in verjamem, da je v slovenski javnosti toliko razuma, da vam pri tem projektu ne bo nasedla. Dejstvo je, da je kakršen koli evro, ki ga potrebujemo, danes od zunaj, potrebujemo pa ga tudi zato, da odplačujemo tiste obresti, za katere ste vi jemali kredite, denar pa dajali tajkunom za privatizacijo. Te obresti in te kredite bo moral slovenski narod odplačati. Ena od možnosti je tudi preko tega, da bo zakon o Slovenskem državnem holdingu zaživel in da bo prinašal v proračun pozitivni plus, ne pa tako, kot ste vi delali: najemali kredite in kar je bilo doma, pa preko – tako kot je kolega Jerovšek rekel – davčnih oaz – in tako kot smo seveda nekateri v preiskovalnih komisijah imeli možnost to videti – tudi spravljali čez meje te države. Sam bom seveda ta zakon podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Zanoškar. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, predsedujoči! Ne zavidam funkcije vodenja te seje, ker ta tematika o zakonu o Slovenskem državnem holdingu dobiva vse bolj neke politične konotacije in zelo iracionalne razprave pri čiščenju preteklosti in tako naprej. Tako verjetno temu ni treba kaj dodati, pač pa lahko ima vsakdo svoje mnenje; tako tudi mi, ki tukaj sedimo, in tisti, ki nas opazujejo. Državno premoženje je naše nacionalno bogastvo in absolutno razumljivo je, da ko gre za državno premoženje, da je veliko razprav. Da se tu zelo konstruktivno vključuje tudi opozicija, kajti že včeraj smo imeli na programu zakon o stvarnem premoženju, ki naj bi šlo nekako na občine in potem dobivalo zelo zelo nejasne poti razpolaganja z njim. Že včeraj je opozicija oziroma naša poslanska skupina vložila amandmaje, ki pa verjetno imajo zelo kratek rok trajanja, ne bodo sprejeti, in tudi včeraj smo že nakazali, da nam je še kako mar za to, kako se bo razpolagalo z državnim premoženjem. Problem je v tem, da je koncept malo različen; vi imate svojega, mi imamo svojega, pa kljub temu da želimo sooblikovati, želimo modificirati ta vaš koncept v nekaterih pogledih, nam tega nikakor ne dopuščate. Pa če bi to dopuščali, bi vam omogočili, da bi tisti trenutek, ko bodo na vas s prstom kazali, da ste krivi za to, da se je potopila država, bil lažje, ker bi lahko rekli, da je tudi opozicija sooblikovala tako zakonodajo in tudi opozicija takrat se je strinjala s tem; pa ne glede na to, o čemer je predhodnik govoril, da grozimo z referendumom, če to ne bo sprejeto. Ne gre nam za to. Ne gre nam za to. Gre za to, da bi vsi ti zakoni, ki se sprejemajo po zelo hitrem postopku, dobivali neko formo in neko obliko in dajali neko zagotovilo, da bodo dajali prave rezultate in tiste rezultate, ki si jih želimo. Državno premoženje ni samo stvar te koalicije. Čas je odmerjen, nič ni večno, tudi ta koalicija in ta vlada nista večni. In ni samo za ta trenutek in to obdobje to premoženje, da bi ga na tak ali drugačen način pojedli in bi potem ostala popolnoma prazna malha, razen dolgov naše države za naslednja obdobja. Gre preprosto za to, da se koncentrira to državno premoženje na enem mestu, da se potem izgubijo vse poti pravnega obvladovanja tega področja in da se pri tem izključuje ta glavna nadzorna funkcija, ki jo je imel Državni zbor. Za to gre in zato se bojimo in zato ne želimo, da bi šlo to tako zelo hitro in enosmerno, pač pa, da bi se poslušali tudi naši predlogi in se, kolikor se da, tudi upoštevali. Ko govorite, da je oblikovanje Slovenskega državnega holdinga tudi eden od ukrepov za spodbujanje gospodarstva – sam te korelacije do danes nisem slišal, vsaj odgovora na to korelacijo med oblikovanjem Slovenskega državnega holdinga in upravljanjem z državnim premoženjem, vzporedno z gospodarsko rastjo, nisem slišal. Pa če te makroanalize vnaprej predvidevajo padec gospodarske rasti, potem ne vem, ali je ta ukrep že upoštevan pri tem, da bo naslednje leto in leti 2014, 2015 padala gospodarska rast, ali je ta ukrep že upoštevan ali ni. Pa tudi ne samo ta ukrep. Tudi vsi ukrepi, ki jih je nekaj čez 100 ali koliko jih minister za gospodarstvo napoveduje, očitno niso tisti, ki bi dajali rezultate, niso tisti, ki bi prijeli, če pa nam makroanalize kažejo nekaj popolnoma drugega. Torej še enkrat apeliram, pa ne, da gre zdaj za obračunavanje opozicije ali koalicije, gre preprosto za to, da želimo konstruktivno sodelovati, da želimo opozoriti na tiste stvari, da bo tudi z naše strani, kolikor se da, ta zakon sprejemljiv in da bi tudi temu zakonu konec koncev dali tudi podporo. Ampak podporo bomo dali takrat, ko bomo absolutno prepričani, da gre v pravo smer in da je dobro naravnan. Je pa jasno, državno premoženje – preteklost je pokazala svoje: eno veliko nezaupanje do tega, kako malomarno in brezbrižno smo delali z državnim premoženjem, ki kopni, kopni in ne vemo, ali bo s sprejetjem te zakonodaje o Slovenskem državnem holdingu prenehalo to kopnenje državnega premoženja, ali se bo še nadaljevalo; ali bo res dobivalo neke poti v neznano, ki bodo blindirane, da ne bomo videli, kam je ta denar oziroma kam je to državno imetje šlo. Samo to, da se iz preteklosti učimo, da moramo biti zelo pazljivi, da moramo zelo umno razpolagati s tem gospodarstvom oziroma tem državnim premoženjem, da bi morda ostalo še za naslednjo generacijo, za naslednja mandatna obdobja – verjetno ne bo te vlade in tudi ne te koalicije –, da bodo lahko tisti, ki bodo takrat obvladovali našo državo, imeli od kod kaj vzeti in s čim razpolagati. Moti me tudi to, da je Zakonodajno-pravna služba dala svoje pripombe na to celotno zakonodajo, in me moti tudi to, da se tudi te pripombe ne upoštevajo v takšni meri, kot bi si to želeli in pričakovali. Pravzaprav pa je neka praksa. Glejte, tudi včeraj smo imeli pripombe protikorupcijske komisije, ki so enostavno preslišane, Državni zbor gre po svoje, danes je glasovanje in prepričan sem, da te pripombe ne bodo niti omenjene in ti izsledki protikorupcijske komisije in da bodo stvari sprejete tako, kot so nastavljene. Zaenkrat sem res skeptičen do tega prav zaradi stvari, ki sem jih povedal. V nobenem primeru, v nobenem pogledu se ne upoštevajo naše pripombe, čeprav so dobronamerne. Kot sem rekel, da takrat, tisti trenutek, ko bodo s prstom kazali na vas, da ste krivi za to, kar se je zgodilo, da boste rekli, da nismo sami krivi, saj je tu bila tudi opozicija in tudi njim smo dali besedo in tudi oni so lahko sooblikovali zakonodajo, ki je dobra ali slaba. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je javil minister dr. Šušteršič. Prosim.
Če dovolite, samo na kratko pojasnim, ker je bilo vprašanje glede napovedi in povezav z gospodarsko rastjo. Glede gospodarske rasti; tisto, na kar mi računamo, je, da bo ta preglednejši, učinkovitejši način upravljanja premoženja ne samo povečal donos. Tisto, kar je pomembno razumeti, prej je bilo rečeno, prodaš lahko samo enkrat, eno stvar lahko prodaš samo enkrat, ampak izkupiček iz te prodaje pa ostane na holdingu in se bo reinvestiral in prinašal donose. Tisto, kar pričakujemo, kar nam tudi nekateri odzivi na te predloge zakona potrjujejo, je zanimanje mednarodne investitorske skupnosti za to, kar se v Sloveniji dogaja; ne samo za tiste priložnosti, ki bodo strategijo oziroma klasifikacijo naložb dane preko holdinga, ampak tudi za druge stvari, kamor je v Sloveniji mogoče investirati. Celoten splet reform, ki jih načrtujemo, tudi gre v to smer. To je zelo vnaprej kvantificirati. Vlada, kot veste, niti Ministrstvo za finance nima svojih napovedi o tem, kakšna bo gospodarska prihodnost letos ali prihodnje leto. Upoštevamo, izhajamo iz napovedi, ki jih dela Urad za makroekonomske analize in razvoj, na katere nimamo nobenega vpliva. Pri njih je pa logika napovedovanja takšna kot pri vseh drugih uradnih, če tako rečem, napovedovalcih. Se pravi, upoštevajo tiste ukrepe, ki so že sprejeti in kjer je že mogoče videti neke rezultate. Se pravi, neupoštevanje investicij, jih je morda mogoče pričakovati, neupoštevanje nekega zagona, ki ga je morda mogoče pričakovati na osnovi ukrepov, ki so že bili sprejeti, ali ki bodo tudi še predlagani, ali so že predlagani, ampak pač tisto, kar je danes v trendih, v podatkih vidno. Sami pa kot vlada pričakujemo, da če bodo ti ukrepi, ki jih predlagamo in ki smo jih že predlagali, ko bodo ali pa so že bili sprejeti, začeli delovati, da bomo pa morda prihodnje leto videli tudi kakšne popravke napovedi v pozitivno smer, ne samo v negativno.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! V Pozitivni Sloveniji smo pripravili svoj predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb države za skrbno in odgovorno upravljanje z državnim premoženjem, vendar pri samem predlogu zakona, žal, nismo uspeli. Tudi sama se sprašujem, katere so prednosti, da se prenos lastništva z Republike Slovenije prenaša na državni holding, ki pa je v stoprocentni lasti države. Kaj dobimo s tem prenosom premoženja, kot je že danes spraševala kolegica mag. Bratušek. Zaskrbljujoče je dejstvo, da je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora v skladu s četrtim odstavkom 137. člena Poslovnika opozorila v svojem mnenju, da so posamezne določbe predloga zakona po sprejemu amandmajev v drugi obravnavi, torej po tem sprejemu, medsebojno neusklajene in ne skladne z ustavo, pa tudi neusklajene z drugimi zakoni. Na to opozarja nas, spoštovane kolegice poslanke in poslanci. Odprta vprašanja, o katerih smo danes že dosti govorili in verjetno še bomo; od sestave nadzornega sveta do tega, da nimamo popisa premoženja, ni odgovora, ali prenos bank po sanaciji ali takoj, še neočiščene in tudi kaj in koliko bomo prodali. Poudariti pri tem zakonu, da Zakonodajno-pravna služba opozarja, očitno tudi ni prav, da sama kaj veliko poudarjam. Verjetno ni umestno. Ker dosti drugače je bilo danes zjutraj na obravnavi, na primer zakona o osebni asistenci, ko je bilo zelo poudarjeno s strani Vlade mnenje Zakonodajno-pravne službe in je bilo izrečeno, da je glede na mnenje Zakonodajno-pravne službe tudi stališče Vlade, da zakon o osebni asistenci ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Torej, podobno bi se zakon moral opredeliti tudi do upravljanja z nepremičninami. Potem ko ni prišlo do ustanovitve javnega nepremičninskega sklada, ki se s tem zakonom namreč celo ukinja, v enem od členov bomo o tem podrobneje govorili, in v okviru tega naj bi država upravljala s svojimi nepremičninami. Vendar to vprašanje tudi očitno ni v celoti rešeno, ker zakon omogoča upravljanje z nepremičninami tudi zaradi pripojitve DSU, ki ima v svojih bilancah za okoli sto milijonov evrov nepremičnin, pri čemer za primer, ko bo prišlo do prenosa preostalih nepremičnin države na holding, niso opredeljeni izredno pomembni kriteriji za prenos. Slednje je še posebej pomembno zaradi prenosa nepremičnin, v katerih se upravlja javna služba. Danes so nekateri govorili tudi o tej javni službi, na primer, prenaša se torej tudi premoženje bolnišnic, tudi premoženje šol. Kaj se bo zgodilo, ko bodo te nepremičnine del premoženja holdinga in bo s temi nepremičninami holding odgovarjal tudi za svoje obveznosti. Da ne bi razmišljali, o čem govorim. Govorim o tem, ko smo se spraševali v povezavi z bankami, ali bomo banke dali očiščene ali bomo prenesli neočiščene. Kaj bo v primeru, ko bo v tej povezavi potrebno dokapitalizirati banko, recimo, NLB in na drugi strani, ko ne bomo imeli denarja v holdingu – kaj bomo naredili, prodali bolnišnico ali šolo? Upam, da ne. Torej, tukaj je še toliko vprašanj. Tudi sami, ko smo v Pozitivni Sloveniji predlagali, da se ko priloga zakona popišejo vse kapitalske naložbe, da se oceni njihova vrednost oziroma po kakšni vrednosti se bodo prenašale v holding in popišejo tudi obveznosti. Tako bi vedeli, žal še danes ne vemo, v kakšnem stanju bo holding pričel z delovanjem. Očitno je toliko odprtih vprašanj in pomemben problem, ki ni doživel epiloga in imam občutek, da nam tukaj tudi predlagatelj zakona, Vlada, oziroma tudi pristojno Ministrstvo za finance ni znalo odgovoriti na to vprašanje, o katerem sem prej govorila: ali menda ne bomo prodali tudi šole ali bolnišnice. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janez Ribič. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik Državnega zbora. Spoštovane gospe in gospodje, gospod minister! Veliko besed je bilo danes izrečenih, težkih besed na račun državnega premoženja; veliko prepozno se o tem pogovarjamo. Iz meseca v mesec je to premoženje manjše, zato je nujno treba ukrepati. Predlog zakona o Slovenskem državnem holdingu seveda podpiram. Nadzor nad državnim premoženjem je v tem trenutku slab, nepregleden. To je vsekakor zelo ugodno za veliko interesov, tudi osebnih, kako si še naprej prilaščati del državnega premoženja, zato morata za državno premoženje skrbeti Vlada in Državni zbor, pregledno brez nekih skrivalnic. To želimo se tem holdingom doseči in ne preko nekih agencij za upravljanje, s paradržavnimi skladi pa z menjavami uprav, nadzornikov in podobno. Prevzeti moramo odgovornost in pokazati, da se znamo odgovorno obnašati do državne lastnine, družbene lastnine. Če bo vso državno premoženje pod eno streho, ga bo tudi veliko lažje nadzirati oziroma rezultate bo lažje primerjati in meriti ter se na osnovi le-teh pravilno odločati. Predlog zakona so pripravljali strokovnjaki v sodelovanju in usklajevanju s predstavniki koalicije in tudi opozicije in to na zelo strokovni ravni. Zato se mi zdi prav še enkrat javnosti povedati, da nismo ta zakon v osnovi pripravili in uskladili ne poslanci, ne posamezne stranke, temveč skupina strokovnjakov in dobrih poznavalcev te problematike. Zato me ni strah takšen predlog zakona podpreti, saj ni več časa, da bi lahko še naprej tukaj, v državnem zboru nakladali, se obdolževali, kdo je kaj rekel z leve na desno ali z desne na levo. Razumimo že, da smo na koncu. Rešitev je samo, da stopimo skupaj vsaj na tistih področjih, ki so dobre za državljane in za našo državo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Zakon podpiram, tudi naše amandmaje, ki so bili vloženi, zato ker je dejstvo očitno, da nismo z državnim premoženjem doslej upravljali dobro. Še več; lahko rečemo, da smo slabo, zato tudi krilatica, da je država slab gospodar, ker marsikje v marsikaterem gospodinjstvu ne bi počeli s svojim premoženjem tako, kot to počne država, ravno zato, ker imamo stvari netransparentne, ker z nečim upravlja Agencija za upravljanje kapitalskih naložb, potem Kapitalska družba, Slovenska odškodninska družba itd. Če mi dovolite samo nekaj naslovov člankov v zadnjem obdobju, torej v času Agencije za upravljanje s kapitalskimi naložbami, kaj vse smo brali, kaj vse smo poslušali in je bilo daleč od tistega, zaradi česar je bila agencija ustanovljena. Pri Peku naj bi uprava na čelu z Janezom Sajovcem delovala mimo nadzornikov in partnerje iskala skupaj z Agencijo za upravljanje kapitalskih naložb. Potem so se spraševali: Ali v AUKN svetovalce izbirajo transparentno, Se Dagmar Komar izogiba javnim razpisom, Se v AUKN brez Isajlovića res ne zgodi nič pomembnega, AUKN zanika povezave z Zemljaričem in Isajlovićem, Vodilni v AUKN imajo na osebnih računih skupno 331 tisoč evrov, AUKN državnim nadzornikom omogoča izplačilo neutemeljeno visokih nagrad, celo višjih kot v času konjunkture; Potem ko je Agencija za upravljanje kapitalskih naložb države, ki jo vodi Dagmar Komar, v ponedeljek ostro napadla dokapitalizacijo Nove Kreditne banke Maribor, je včeraj povsem spremenila svoje stališče – to zgodbo potem poznamo. Predstavniki agencije naj bi svetovali vodstvu HSE, kako na čelu premogovnika Velenje brez razpisnega postopka znova ustoličiti Milana Medveda. Komarjeva sicer pravi, da nima povezave s politiko, da ni več v stranki SD, čeprav vemo, da ob imenovanju je bila. Zato prav smešno zvenijo izjave vašega predsednika, kako mi postavljamo strankarske vojščake, kar pa preberemo, kogar koli želimo zamenjati, je član SD. Na agenciji se bo zavzemala izključno za strokovno delovanje, je rekla takrat. Ukazana naložba v Novo Kreditno banko Maribor požira milijone dobičkov državnih družb; Vmešavanje AUKN oklestilo boniteto Nove Kreditne banke Maribor – prej nam je nekdo očital, da zaradi nas bonitete padajo –; Radičeva Komarjevo obtožuje pristranskosti, AUKN zanika razklanost vodstva agencije. Namreč takrat se je govorilo, da naj bi člana uprave AUKN Danilo Grašič in Marko Golob že nekaj časa delovala ločeno od prve dame agencije, Dagmar Komar, od padca vlade Boruta Pahorja dalje naj bi bila neskladja še hujša. Grašič in Golob naj bi svetu AUKN predlagala poteze, ki bi omogočile odpoklic direktorja Družbe za razvojne investicije Rajka Siročića, čeprav naj bi se s tem Komarjeva ne strinjala. Radičeva pisala Pahorju: Pri AUKN gre za sume nezakonitosti. Naslednji članek je bil že: Ne razrešujte Dagmar Komar. Raje zaprite AUKN! Škode je že preveč! Zaviranje prodaj. Potem so se pa oglasili tudi nekdanji gospodarski minister gospod Lahovnik, zaviranje prodaje v nasprotju z napovedano politiko vlade. Takšno početje ima dvojni negativni učinek, država ostane brez kupnine, poleg tega pomeni še dodatne odhodke zaradi državne dokapitalizacije. Gre za slabo sporočilo tujim vlagateljem, če se postopki za prodajo izpeljejo skoraj do konca in se potem ustavijo. Ne vem, kdo bi bil še pripravljen vladati. Morebitni vlagatelji imajo stroške s skrbnimi pregledi podjetij. Drugi ekonomist je zapisal: "AUKN v kratki zgodovini do sedaj krasijo le veliki odmerki nekompetentnosti, izjemne politične poslušnosti finančnemu ministru ter skrajnega, politično motiviranega ′upravljanja’ po talibansko. Njegov slog delovanja so depeše v komunističnem slogu upravam in nadzornim svetom podjetij, kako naj ravnajo ali glasujejo v konkretnih primerih. Sredstvo za dosego ciljev so rokohitrske zamenjave nadzornih svetov ali grožnje z njimi ter enako rokohitrske spremembe statutov podjetij v državni lasti, ki nekatere ključne poslovodne odločitve prinašajo neposredno na AUKN." Torej, z državnim premoženjem smo upravljali zelo slabo, celo zgodovino, ampak tole zanje obdobje AUKN je bilo pa še sploh nekaj posebnega. Ves čas so govorili o strateških naložbah, strategije pa sploh imeli nismo. Niso je uspeli pripraviti, ko so jo končno pripravili – sprejeta strategija in letni program –, seveda niti prejšnja vlada, torej še Pahorjeva vlada s tem ni bila zadovoljna. Zavrnjen je bil tudi seznam strateških naložb, ker ni bilo jasno določeno ravnanje z naložbami. Skratka, rezultat tega, da je gospod Pahor prijavil vodstvo AUKN protikorupcijski komisiji – torej je že sam videl, da iz tega ne bo nič – oziroma potekale so tudi razprave o tem, da se zakon spremeni, in da se po dobrem letu delovanja AUKN temu vzame kar nekaj pristojnosti. Zaradi AUKN je skoraj oziroma je razpadla koalicija. Zares je takrat odšel iz Vlade tudi zaradi teh stvari, o katerih sem doslej govorila. Skratka, vse povedano kaže, da nismo bili najbolj uspešni pri tem, kar smo počeli. Zato verjamem, da bo z državnim holdingom upravljanje z državnim premoženjem, ko bo združeno na enem mestu, veliko bolj učinkovito. Da je taka rešitev sprejemljiva, govori tudi to, da ste se pogovarjali v delovni skupini, da so se do tega opredelili sindikati, tudi strokovna javnost. Ko ste ustanavljali AUKN, seveda opozicije niste nič vprašali, ker ste bili prepričani, da veste vse sami in ne rabite nobenega nasveta od kogar koli. Glede na to, da je tudi minister povedal, da so z zakonom sledili priporočilom OECD, nimam nobenih zadržkov, da zakon podprem.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marija Plevčak.
Hvala za besedo. Ko poslušam te razprave, se mi zdi, da se žogico premetava z leve na desno stran. Prepričana sem, da so doslej v času naše osamosvojitve vse vlade preslabo upravljale z našim premoženjem. Verjetno nihče ni posvečal pozornosti državnemu premoženju v času, ko je bilo vsega dovolj, denarja, zaposlovanja, banke so normalno delale. Zdaj je pač prišla kriza in poleg tega tudi stanje, v katerem smo se znašli. Prepričana pa sem, da se bo zdaj z nastankom holdinga zmanjšalo delovanje lobijev, ki so v tem času manipulirali s prenosom denarja levo in desno. V času, ko se holding ustanavlja in ko bo dobil dokončno podobo, se pravi, še s strategijo, ki jo bomo sprejemali v Državnem zboru, pričakujem, da se bo pokazal pozitiven rezultat delovanja holdinga, da bodo relacije čiste. Seveda pa bo določene deleže treba odprodati glede na slabo stanje, v katerem se nahajajo določene zadeve, in s tem se bomo morali sprijazniti. Želim in upam, da bo strategija čim prej dopolnjena. Hkrati pa sem prepričana, da bodo sankcije, ki jih ta holding prinaša, dosegle tudi tistega, ki bo kršil določila, in bo tudi netransparentnost postopkov sankcionirana ter odgovornost postavljena na ustrezno visok nivo. Upam na dobro delovanje in upam, da bodo rezultati dokaj kmalu vidni, zagotovo pa ne prej kot čez pol leta, zato bom zakon podprla.
Hvala lepa. Torej, razpravljamo o Predlogu zakona o Slovenskem državnem holdingu, o 1. členu in amandmaju k 1. členu. Ali želi še kdo razpravljati? Še vidim roke, zato zbiram prijave. Prosim, prijava teče. Mag. Andrej Šircelj, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Analiza upravljanja državnega premoženja kaže, da je to upravljanje dejansko neučinkovito. Danes upravlja s premoženjem pet pravnih oseb: Kad, Sod, AUKN, PDP, DSU, vsak relativno po svoje, vsak na svoj način, brez enotne strategije v državi. Zaradi tega tudi imamo takšne rezultate, kakršne jih imamo. To seveda pomeni, da če nekateri ocenjujete, da je tega premoženja 10 milijard ali med 8 in 12 milijard, danes slišim različne številke, za katere ne bi dal roke v ogenj, kajti ta vrednost se spreminja, je vsekakor tisto, kar od tega dobimo, premalo, še posebej glede na to, da merimo to v nekaj 10 milijonih oziroma morda 100 milijonih. To pomeni, da je to premoženje upravljano slabo in da glede na sedanje stanje tudi ni odgovornosti za to, da je to premoženje tako slabo upravljano. Novi zakon daje osnovno za enotno upravljanje državnega premoženja, da ne bo prišlo do tega, da bo en upravljavec premoženja na posamezni skupščini deloval v nasprotju z drugim upravljavcem tega istega premoženja, kar se je tudi dogajalo, in do tega, da ne bo prišlo do različnih klientelističnih povezav na eni strani in na drugi strani, kot je že omenila tudi gospa Plevčak, do tega, da se bo minimiziralo oziroma zmanjšalo oziroma sploh ne bo lobističnega delovanja na to ustanovo. To je odvisno od vodstva in od nadzornikov. Postavlja se veliko vprašanj. Nekaj vprašanj je takšnih, na katere je že danes mogoče odgovoriti; kar pomeni, da če pogledamo predlog zakona, potem dejansko lahko ugotovimo tudi nekatere odgovore, imamo nekatere odgovore, ki jih postavlja opozicija. Prvo vemo, po kakšni vrednosti se bo to premoženje prenašalo na holding. V zakonu piše, da se bo prenašalo po pošteni tržni vrednosti. Tisti, ki se podrobneje spoznate na te izraze, zelo dobro veste, kaj je poštena tržna vrednost; in še več, poznamo številne metodologije, kako se ta poštena tržna vrednost ugotovi, kar pomeni, da je ena neznanka manj v tem vprašanju. Drugo vprašanje, ki se pojavlja, katero premoženje bo preneseno. Navsezadnje je spisek tega premoženja javen, je bil tudi že objavljen, res pa je, da nekateri upravljavci, ki se s tem ukvarjajo, dejansko še sami ne vedo, koliko premoženja imajo. To je bilo tudi razvidno na eni seji, kjer smo obravnavali letno poročilo DSU, kjer takrat niso vedeli, s kakšnim premoženjem upravljajo. To pa je ravno razlog za to, da se spremeni tovrstno upravljanje in da se zagotovijo podatki in da bodo dejansko ti podatki javni in da bomo vedeli, po kakšni vrednosti je to premoženje ocenjeno. Tukaj se meša nekatere pojme in meni je žal, da nekatere kolegice in kolegi mešajo pojme, da se bo premoženje preneslo z države, z Republike Slovenije na holding in tako naprej. To seveda ni res, danes imamo določene upravljavce, imamo Kad, imamo Sod in so to državne organizacije, ni pa to Republika Slovenije, ni to država v tistem pravem pomenu besede. Tako zakon vsekakor odgovarja na te dileme, ki so tukaj postavljene. Glede na to, da se bo na tej seji Državnega zbora predvidoma govorila tudi o zakonu, ki bo urejal upravljanje terjatev bank, se pričakuje tudi o tem, ali bodo banke prešle na holding in kdaj bodo prešle, očiščene ali neočiščene. Glede na to, da imamo veliko bank v tej državi, in glede na to, da so deleži prepleteni, mi pa imamo dve banki, ki sta neposredno v državni lasti, in eno banko, ki je posredno v državni lasti, se lahko predvideva tudi, da bo neka druga institucija upravljala s terjatvami teh bank. Verjetno je to jasno in verjetno je to dejansko tudi predvidljivo. Res pa je, da tisti, ki morda pozna bančno poslovanje ali ki pozna poslovanje tudi v nekih agencijah, ki vrednotijo posamezne družbe, da ve, da je to proces in da to ni enkratno dejanje. Zato ni, da bomo naredili nabor nekih terjatev, takšnih ali drugačnih, ampak da je to navadno proces. In proces se je dogajal v Nemčiji, proces je bil na Švedskem, proces se dogaja na Irskem in ni to enkratno dejanje, kot si morda nekdo predstavlja, da bi do tega prišlo. Drugo so vprašanja, ki na nek način opozarjajo – in tukaj mislim, da popolnoma na napačnih osnovah – na to, da bo ta koncept prinesel dodatno izčrpavanje podjetij. Ta zakon ne daje niti enega elementa za to, da bi prišlo do dodatnega izčrpavanja podjetij. Odgovornost je pregledna in odgovornost je zelo jasno postavljena, kaj in kako. Še manj, da bi prišlo do kakšne kraje premoženja. Tako navsezadnje svojih kolegov in kolegic ne razumem, kje oni vidijo in v katerem členu dejansko vidijo to, o čemer dejansko tukaj govorijo. Res pa je, da takšen način obravnave zakona temelji na strahu, na strašenju, na strašenju ljudi pred ne vem čem, pred ničemer, ker osnov za to dejansko ni. Koncept, ki so si ga tukaj izbrali Socialni demokrati, da na temelju strahu prepričujejo ljudi, da je ta zakon slab, da se bo tukaj zgodila nacionalna katastrofa, da gre za nacionalno izdajo. Oprostite, ta koncept je napačen! Poglejmo sedanje stanje, kako se danes dela in kako se bo v prihodnje, in ne nazadnje, da je bil ta zakon sprejet na način oziroma predlog zakona sprejet ob soglasju, kot razumem, tako koalicije kot opozicije in socialnih partnerjev, razen pri enem členu, ki govori o nadzornem svetu. Ne razumem poslank in poslancev, ki so pred enim ali dvema mesecema govorili popolnoma drugače, ko pa pridemo pred televizijske kamere, govorijo popolnoma drugače. Mislim, da bi bilo treba ugotoviti nekaj samorefleksije in tudi nekaj, če želite, samopodobe o tem, da govorimo vsaj v isti ravni ali isti liniji. Skratka, tukaj so neke nove stvari, o katerih tukaj težko razpravljam in jih dejansko ne razumem. Poseg politike – Državni zbor je vrhovni organ, ki bo bdel nad holdingom, ki bo upravljal z državnim premoženjem. To jasno piše v zakonu in tukaj spet popolnoma ne razumem, v čem je problem. Problem je morda tudi to, da je Državni zbor včasih premalo učinkovit, da bi lahko bdel in bi lahko opravljal pravilen nadzor nad, bom rekel, tako velikim. To pa je morda problem. Sam teh strahov, ki jih nekateri imajo, ne vidim; vidim pa določen napredek, ki gre v smeri večje učinkovitosti z upravljanjem državnega premoženja, vidim, da bo to premoženje tudi veliko bolj pregledno upravljano, da bo nadzor večji in da bo zaradi tega tudi država in s tem davkoplačevalci in državljani in državljanke imeli od tega državnega premoženja več, kot imajo do zdaj, kar pomeni, da bodo donosi večji. Ta načela so tista temeljna načela, na katerih temelji ta zakon, in zaradi tega bom zakon podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Marko Pogačnik. Prosim.
Predsedujoči, hvala za besedo. Kolegice, kolegi! Kar nekaj razprave je bilo danes slišane. Mogoče bi se opredelil predvsem do tega, kje je prednost tega zakona pred obstoječim sistemom. Vsi vemo, ne bom ponavlja besed, ki jih je prej kolegica Jeraj rekla glede AUKN; AUKN tudi ni izpolnil svojega osnovnega poslanstva, to pomeni pripravo strategije. Strategija je bila zavrnjena s strani ministrskega zbora prejšnje vlade, nekateri, ki so pa to strategijo pogledali, so pa rekli, da verjetno tudi ne bi dobila pozitivne ocene za kakšno seminarsko nalogo v srednji šoli. Kje je največja prednost tega predlaganega zakona? Največja prednost je koncentracija premoženja na enem mestu. Kaj s tem dobimo? S tem dobimo učinkovitejše upravljanje, racionalnejše upravljaje, predvsem bomo pa prišli do tega, kdo je odgovoren za določena dejanja, ker danes nikoli nismo mogli priti do tega. Na drugi strani je pa gospoda kolega Gašpar Gašpar omenil tudi vire financiranja. Mislim, če se bo premoženje združilo na eno mesto, potem bo tudi ta družba imela možnost dostopa do nižjih virov financiranja zaradi boljše bilančne vsote. Še enkrat bi rekel, da ne razumem Socialnih demokratov. Politika zastraševanja in politika zavajanja. Govori se o 100 tisočih delovnih mestih. Kako imate obraz kaj takšnega reči? V mandatu vaše vlade je pa dejansko Slovenija izgubila 60 tisoč delovnih mest. Dvoličnost Socialnih demokratov se vidi tudi sedaj: na začetku proceduralno zahtevajo predsednika vlade, ministra, sedaj je pa njihova klop prazna. Niti enega poslanca ni v poslanskih klopeh! Glede krize, ki je bila omenjena, bi omenil, da je verjetno res, da državno premoženje ni odgovorno za krizo. Ne moremo pa mimo dejstva, da slovenska podjetja, ki so v državni lasti, dosegajo bistveno slabše rezultate kot konkurenčna, primerljiva podjetja v tujini. Zaradi tega je treba nekaj narediti. Izpostavljena je bila denacionalizacija. Ali bo holding zaživel ali bo zakon sprejet ali ne, denacionalizacijska upravičenja bo država Republika Slovenija morala poplačati. Ločenost in namembnost sredstev je v zakonu varovalka, da ne bodo mogla biti sredstva uporabljena za določene namene in da bo prišlo do prilivanja. Zakon vsebuje vse smernice in priporočila OECD. Na koncu je pa tudi verjetno pomembno, da ta zakon daje neko zagotovilo upokojencem, mislim, da je to pomembno, da se bodo zagotovila sredstva, ne razumem pa predvsem DSU, ki se ni vprašal prej, zakaj je kapitalska družba v zadnjih štirih letih naredila za 467 milijonov evrov izgube. Ali je to učinkovito upravljanje državnega premoženja? Mislim, da ne.
Hvala lepa. Besedo ima minister dr. Šušteršič. Prosim.
Pozdravljeni! Bilo je odprto ali pa postavljeno pomembno vprašanje glede dokapitalizacije bank s strani holdinga oziroma bilo je postavljeno vprašanje, ali bodo banke prenesene na holding v očiščenem ali v umazanem stanju. Tukaj bi rad nekaj stvari pojasnil, ker mislim, da so pomembne. Jutri bomo na odboru obravnavali Predlog zakona o upravljanju terjatev bank. S tem zakonom predlagamo ustanovitev posebne družbe za upravljanje terjatev banke in ta družba bo po tem zakonu imela tudi pooblastilo za dokapitalizacijo bank, kadar bi to bilo treba glede na pogoje, ki jih bo ta zakon ali katere predlagamo, da jih ta zakon določi. To se pravi, ravno zaradi tega smo iz prejšnjega predloga zakona o holdingu, ki je bil obravnavan junija, črtali tisti člen, ki je govoril o tem, da se holding lahko uporabi kot naslov ali kot institucija, ki bo tudi reševala problem slabih bančnih terjatev. Postavlja se vprašanje, če bo holding lastnik bank in bo lastnik moral banke dokapitalizirati, ali bo to holding moral storiti. Če holding tega ne bo mogel storiti ali če bo ocenjeno, da to ni smiselno, če bo banka, ki je v državni lastnini, vključena v program reševanja bančnih terjatev preko družbe za upravljanje bančnih terjatev, potem to ne bo potrebno, ker bo to ta družba počela z garancijo države. Je pa to vprašanje – na to bi vas pa vendar želel opozoriti – pravzaprav precej brezpredmetno. Zelo bi bil vesel, če bi država lahko enostavno rekla, da nima denarja za to kapitalizacijo bank. Vendar tega ne moremo reči, tudi če bi želeli to reči, ne smemo tega reči. Če to rečemo danes, potem bo to pomenilo – saj veste kaj – padec bonitet, popolno izgubo zaupanja v naš bančni sistem in samo to, da bomo morali koga drugega zaprositi, da nam da denar za to, da bomo dokapitalizirali banke. To je situacija, ki si jo želimo izogniti praktično z vsem, kar to jesen počnemo. Druga stvar, ki je pomembna; javna obveznost za dokapitalizacijo bank ni vezana na to, kjer je lastniški delež. Imamo v Sloveniji več bank, imamo banke, ki so v delni državni lasti, upravljajoči državni lasti, imajo pa tudi zasebne lastnike. Ti zasebni lastniki v zadnjih letih niso sodelovali pri dokapitalizaciji bank iz različnih razlogov niti v Mariboru, niti v Ljubljani niti ne – oziroma so velike težave, da bi to zagotovili sedaj pri Abanki, o čemer tudi lahko berete. Vedno je tukaj država tisti zadnji reševalec. Bila je, mislim, da leta 2011, sprejeta neka zaveza, tudi med finančnimi ministri, da v primeru, da bodo ogrožene sistemske banke v državah, se bo to reševalo iz javnih sredstev, če to drugače ne bo mogoče storiti. In to je tisto, na kar mene, recimo, guverner Banke Slovenije ves čas opozarja in pravi, da če ne boste kot lastniki dokapitalizirali, boste pa kot proračun dokapitalizirali. Če bo pa kakšna zasebna banka ogrozila stabilnost bančnega sistema, boste pa tudi zasebno banko dokapitalizirali, če nihče drug ne bo hotel. Tako mislim, da je to vprašanje, ali bodo šle banke očiščene ali umazane na holding, z vidika tega, ali jih bo treba dokapitalizirati, ali jih bo treba dokapitalizirati z javnimi sredstvi, pravzaprav precej nepomembno vprašanje. Tisto, kar je pomembno, je, da sprejmemo čim hitreje tisti zakon, ki bo uredil reševanje problema slabih bančnih bilanc na način, ki bo jasen, transparenten, izločen v posebno družbo, potem bo manj tudi takšnih dvomov, ali bo to počel holding ali bo to počela država neposredno. Ampak, kakšno obveznost imamo tukaj, je pa popolnoma jasno in, saj prvim, razmišljati o tem, ali bi ali ne bi, pa od kje bi raje, je pravzaprav vseeno. Če bi se slučajno znašli v situaciji, bo holding moral narediti. Ja, potem bo pa mogoče treba holding dokapitalizirati iz proračuna. Tako se tej obveznosti žal ne moremo izogniti. Mi je pa všeč, da je vedno manj pripravljenosti v Državnem zboru za to, da bi še naprej podpirali reševanje bank z državnim denarjem – vsaj neomejeno. Mi bomo predlagali rešitev, s katero skušamo rešiti še to, potem pa dosti; se pravi, priznajmo problem v celoti, naslovimo ga v celoti, skušamo ga rešiti z nekim interventnim ukrepom, ki se mu reče družba za upravljanje bančnih terjatev, zato da ne bomo vsake pol leta ponovno razpravljali, od kod pa koliko dokapitalizirati. Če bo kdo pripravljen potem v očiščeno ali pa umazano banko tudi svoj kapital vložiti vanjo, mislim, da bomo glede na to, koliko je bilo sicer danes pripravljenosti za to, da bi se bodisi s svojim denarjem bodisi s skupnim denarjem to še naprej počelo, da bodo tudi takšne ponudbe sprejete pozitivno.
Hvala. Bi želel še kdo razpravljati o 1. členu in o amandmaju? [[Ne.]] Potem dajem v razpravo 2. člen in amandma k 2. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] 4. člen, 6. člen, 7. člen, 8. člen, 9. člen, 10. člen. Sem videl roko gospoda Vebra, dvignjeno. Časa nimate več. 12. člen, 13. člen, 14. člen, 15. člen, 16. člen, 17. člen, 19. člen, 20. člen, 21.člen. Mag. Ivan Vogrin, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Sam sem bil član delovne skuine in moram reči, da se mi je zdelo, da je delo konstruktivno, produktivno in da smo poskušali napraviti koristni zakon za slovensko državno premoženje. V delovni skupini so sodelovali tudi nekaterih zunanji strokovnjaki, kot na primer dr. Peter Kraljič. Pri večini členov zakona pravzaprav ni bilo težav uskladiti se. Ključna stvar tega zakona je nadzorni svet. Povedal bom v prispodobi. Če rečemo, da je Slovenski državni holding relativno dober avto, ki bi ga morali začeti voziti oziroma upravljati, ampak ta avto brez ustreznega goriva nikomur ne služi. Če pa v to avto nalijemo namesto predpisane nafte bencin, prav tako ne bo nič iz tega. Kaj hočem povedati? Ključna stvar pri upravljanju in nadzoru premoženja je sestavna nadzornega sveta. Iz mnogih razprav je bilo mogoče zaznati, da se vsi zavedamo in sprejemamo to, da je bilo upravljanje slovenskega državnega premoženja slabo. To je eden izmed razlogov za krizo. Vendar imam občutek, da si sedaj tisti, ki so bili, pa niso bili na oblasti, pa spet so bili itd. – pač, ta slast po oblasti se je spreminjala – očitajo eni drugim slabo upravljanje, nihče pa v tem trenutku ni sposoben presekati tega in začeti drugače upravljati, vendar upoštevati koristne predloge in nasvete tudi tistih, ki sedaj niso v vlogi upravljavca. Ali drugače; tudi OECD pa strokovnjaki iz tujine nas opozarjajo, da morajo biti nadzorni organi politično neodvisni. Politično neodvisnost je težko zagotoviti oziroma imam občutek, da ko se delajo volilni programi, da to vsi napišemo ali pa napišejo vse politične stranke, ko pa pride dejansko do uresničitve, pa je to težko narediti. Moj predlog je sicer bil tudi na delovni skupini, da bi zagotovili politično neodvisnost s tako imenovano dvotretjinsko večino, ni bil sprejet, pa vendar menim, da bi bilo dobro upoštevati predloge, ki sta jih dala kolega Stepišnik in kolega Veber okoli drugačne sestave nadzornega odbora. Sicer pa menim, tako kot so tudi mnogi že ugotovili, da je zakon dober. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek.
Hvala za besedo. Mi smo že uvodoma povedali, da bo to eden izmed ključnih razlogov, da zakona ne podpremo, če ne boste podprli našega amandmaja. Predlagali bi, da se od devetih članov štiri na tak ali na drugačen način imenujejo s strani koalicije, dva – vlada, dva na predlog poslanskih skupin, ampak vemo, kako to v Državnem zboru gre; tisti, ki ima večino, pač zbere dva, dva na predlog Komisije državnega zbora za nadzor javnih financ – recimo, da sta to dva opozicijska – in tri na predlog članov Ekonomsko-socialnega sveta. Mislim, da ta predlog sledi tudi tistemu, kar so na Ekonomsko-socialnem svetu predlagali partnerji, pa nekega pametnega odgovora, zakaj je to težko upoštevati, nismo dobili. Vesela sem, da je z nami na tej delovni skupini sodeloval gospod Kraljič, ki je, če kaj vem, na tej delovni skupini sodeloval na vaš predlog, gospod predsednik. Mislim, da ste ga vi povabili v to delovno skupini. Zato bi mogoče bilo dobro, da bi predloge, ki jih je podal, vi in vaša stranka upoštevali, ker so bili res konstruktivni. Verjamem, ker ima gospod dolgoletne izkušnje tudi z vodenjem in upravljanjem podjetij, da so bile dobronamerne in vseskozi nas je opozarjal na nadzorni svet in na vodenje holdinga. Upam, da ste tudi po teh delovnih skupinah opravili kakšen razgovor z njim in vam je povedal, kaj vse je tam podal. Res je, da je na teh delovnih skupinah določene stvari bilo treba povedati dvakrat, trikrat ali pa petkrat, da so bile slišane. Ker je gospod Kraljič bil, mislim da, samo dvakrat z nami, verjamem, da se je naveličal ponavljati, ker v nekih normalnih strokovnih krogih, če se pove enkrat, se te stvari da tudi upoštevati. Pozivam vas – ne bom rekla, da vas prosim, ampak vas pozivam –, da še enkrat premislite, če je res sestava nadzornega sveta tako pomembna, da vztrajate na tem, kar ste predlagali, in če ne bi bilo smiselno razmisliti in tega našega amandmaja podpreti.
Hvala lepa. Še kdo na temo 21. člena? Če ne, gremo naprej. 22. člen. Želi tu kdo razpravljati? [[Ne.]] 23. člen. Mag. Alenka Bratušek.
Samo kratko vprašanje. Glede na to, da smo dobili na klop mnenje Zakonodajno-pravne službe in k 23. členu pravi, da prvi odstavek ni usklajen z 11. členom. Kako bomo ali boste to zadevo uredili? Mislim, da je še šest, sedem, osem členov, ki niso medsebojno usklajeni.
Zato imamo seveda možnost v tretji obravnavi, ki je najbrž ne bomo mogli opraviti danes. Do tretje obravnave bo tudi še čas za mogoče iskanje kakšnega kompromisa okoli sestave nadzornega sveta. Ampak ne bom vsebinsko razpravljal, kar s tega mesta pač ne morem oziroma ne smem. Gremo naprej, če ni nič na 23. členu. 24. člen? Nič. 25. člen, 26. člen, 27. člen, 28. člen. Mag. Alenka Bratušek, razprava, in Romana Tomc.
Opravičujem se, da sem zamudila razpravo k amandmaju o 2. členu, kjer so določeni izrazi opredeljeni. Zanima me, v 28. členu uporabljate termin "premoženje SDH", ki ni nikjer definiran. Uporabljamo kapitalske naložbe, portfeljske, skratka vsa druga, razen premoženje SDH. Ta člen govori, da se bo 10 % kupnine, ki jo dobi SDH iz naslova prodaje svojih kapitalskih naložb, ki so v klasifikaciji opredeljene kot premoženje SDH. Želela bi obrazložitev oziroma kako bomo to spravili še v tisti 2. člen, če je treba. Kaj je premoženje SDH?
Želi Vlada na to vprašanje odgovoriti oziroma sprejemate to opozorilo? Gospod Živkovič.
Kar se premoženja tiče, je tudi v amandmaju, o katerem govorimo, govorimo tudi o premoženju Kada, pač gre za premoženje. Tukaj smo ga definirali, se pravi kapitalske naložbe, ki so premoženje SDH – od teh naložb. Tisto, kar je pač predmet odprodaje. Gre za 10 % Kadu za namen za zagotavljanje sredstev ZPIZ. Gre za nomotehniko.
Hvala lepa. Še kdo o 28. členu? Romana Tomc. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav tudi v mojem imenu. Ne bom se spuščala v razprave, ki so bile že opravljene pri 1. členu, pri splošni obravnavi zakona. Dejstvo je, da nujno potrebujemo bolj učinkovito upravljanje državnega premoženja, kar definitivno s predlogom zakona zagotavljamo ustrezne podlage, da bo temu tudi tako. Morda člen ali dva nazaj z vračilom vprašanja kolegici, ki se je dotaknila sestave nadzornega sveta. Verjamem, da je sestava nadzornega sveta izrazito pomembna zadeva v sklopu tega zakona. Vendar je zelo žalostno, da je to tisti ključni problem in stvar nesoglasja med posameznimi političnimi opcijami. Vendar, vprašati se moramo, kaj je še ostala vsebina tega zakona, ki je seveda dobra. In spoštovana kolegica, tudi jaz vas sprašujem nazaj, ali je res za vas sestava nadzornega sveta tako zelo pomembna, da ne morete odstopiti od vašega predloga amandmaja. Sicer pa k 28. členu, ki obravnava tisto premoženje, ki bo namenjeno, bom rekla, varnosti bodočih pokojnin. Reči moram, da so lahko upokojenci izrazito veseli tega zakona in ga z vsemi silami podprejo. Namreč, sedanja ureditev je s tega vidika bistveno slabša. Sedanja ureditev nalaga Kadu, da vsako leto nakaže v pokojninsko blagajno, do 30. 9. piše tukaj, 50 milijonov evrov za namen usklajevanja pokojnin. To lahko pomeni tudi takšno razlago, da v kolikor do usklajevanja pokojnin ne pride, potem te obveznosti Kada, tudi mogoče razbrati iz tega, sploh ni. To je vse, kar je sedaj rečenega v zakonodaji v zvezi z nakazilom Kada za varnost pokojninske blagajne. Novi zakon pa prinaša poleg teh 50 milijonov, ki se ne namenijo samo za usklajevanje pokojnin, pač pa kar tako, za vse namene, vedno, še dodatno 10 % iz naslova prodaje kupnine, ki jo dobi SDH od svojih kapitalskih naložb. To je ogromen denar, to je ogromno premoženje in mislim, da lahko vsi tisti, ki bomo nekoč prejemali pokojnine, upam, da iz tega naslova tudi tisti, ki jih že, se samo veselijo takšne rešitve. Hvala lepa.
Replika? Prosim, razprava na 28. člen? Ste že razpravljali? Dobro. Izvolite, mag. Alenka Bratušek.
To bi bilo danes prvič, da bi lahko o enem členu razpravljali samo enkrat; ampak okej. Tudi ko ste bili odstotni, smo se pogovarjali od rdeče zvezde do denarja na Cipru, v Luksemburgu, samo Avstralije, pa orožarskih afer še nismo omenili. Tako da, bom pa [[...]]
[[...]]pa ni treba tega manka popravljati zdaj [[...]]
Ne bom, absolutno ne bom. Državni sekretar, nisem prepričana, da premoženje SDH pomeni enako kot naložbe SDH. Samo opozarjam in prosim, če bomo res še v tretjem branju kaj popravljali, da preverite, ali je to enako. Mislim, da to ni eno in isto. Če pa je, pa sprašujem, zakaj notri ne piše "naložbe", ker to pa imamo definirano v 2. členu. To je ena stvar. Zdaj pa boste dovolili, kljub temu da to ni 28. člen, da odgovorim kolegici. Če sem vas prav razumela, naj bi se okrog sestave nadzornega sveta še pogovarjali, kolegica nas je pa pozvala, da od tega odstopimo. Tako to nekako ne gre skupaj. Je pa absolutno za nas sestava nadzornega sveta, ki pomeni kontrolo nad vsem tem, na kar danes marsikdo v tej dvorani opozarja – je absolutno tako pomembna, da od tega ne mislimo in ne bomo odstopili. Ne vem pa, zakaj bi potem vas bilo strah, da v tem nadzornem svetu Vlada ne bi imela večine. Ampak ne bi je imela tudi opozicija, ker predlagamo, da tri člane imenuje Ekonomsko-socialni svet. Skratka, ocenjujemo, da bi bila sestava takega nadzornega sveta najboljši mogoč nadzor nad delovanjem holdinga.
Gremo naprej. 29., 30., 31., 32., 33. člen [[...]]K 29. členu še? Gospod Breznik, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Mislim, da je v 29. členu zajeto bistvo vseh teh strahov, ki so se danes porajali okrog sestave nadzornega sveta. Kot vidimo, so člani uprave in člani nadzornega sveta podrejeni najvišji kontroli s strani protikorupcijske komisije, veljajo enaka pravila, kot veljajo za vse funkcionarje v javni upravi, torej so pravila stroga. Predvsem me moti, lahko rečem, v tem izredno odločilnem obdobju za našo državo, ko v bistvu delno izgubljamo ekonomsko suverenost, da si vseskozi gledamo pod prste in vsi predpostavljamo, da smo pokvarjeni, slabi in neki nerazumni ljudje. Mislim, da je vlada najvišji organ izvršilne veje oblasti, ki odloča, pelje politiko in mora za to politiko odgovarjati. Mislim, da imamo danes vsa sredstva na razpolago, predvsem mislim na telekomunikacije, sredstva javnega obveščanja, ki lahko spremljajo ravnanje vsake vlade v določenem primeru. In tu se seveda ne strinjam – vlada naj prevzame izvršilno vejo oblasti. Kot veste, se vlade v parlamentarnih demokracijah menjajo, lahko se izredno hitro menjajo, torej ta predlog ni dober ne za našo trenutno vlado, ne za našo koalicijo, kot tudi ne za opozicijo. Pri tem pa sem nekako zadovoljen, da 29. člen predvsem zelo omejuje nadzorni svet in bodočo upravo, katerih člani morajo vse podatke o svojem premoženju in vsem ostalem pokazati ter sodelovati s Komisijo za preprečevanje korupcije. Mislim, da je tu tista ključna točka, pri kateri vsi pomisleki, ki jih je danes navedla opozicija, padejo, in mislim, da je s tem ta problem zaključen. S tem 29. členom se vse tisto, kar ste navedli, nekako negira. Vedno bodo obstajali pomisleki, ki so zame subjektivne narave, ne pa objektivne narave. Verjamem v pravilnost in pravičnost tega člena. Vseeno se moramo nekako obrniti in postaviti neko novo paradigmo, ker mislim, da vse tisto, kar je potekalo s procesom lastninjenja, kjer smo padli na nekaterih točkah pravne države, kjer so določene socialne mreže nekako izropale državno premoženje – vsaj v nekaterih delih – in se je v tem času postavilo v tej naši pravni državi toliko nekih ključnih faktorjev, ki so nekako varuhi pravne države, ki jih takrat ni bilo, da se te stvari danes po vsej verjetnosti zelo težko ponovijo. Mislim, da so tu ti strahovi odveč. Da pa je situacija v naši državi v tem trenutku tako daleč, ko smo, lahko rečem, pred izgubo ekonomske suverenosti. V tem trenutku moramo priznati, da je Slovenski državni holding dobra zadeva, je dober zakon, potreben je bil nekaterih novelacij. Mislim, da so te novelacije dobre. Lahko rečem, da so nam, finančni strokovnjaki, ki so resnično bili politični neodvisni, nekako dali zeleno luč, da je ta zakon dober, da je nujno potreben, in da smo od slovenskega državnega premoženja v zadnjih 10, 15 letih imeli bore malo. Tu mislim, da je nujno potrebno, da so ti pomisleki odveč, in da je prav, da danes ta zakon podpremo in da ga spravimo pod streho. Mislim, da je ta 29. člen, o katerem sem razpravljal, tisti člen, ki negira tiste pomisleke, ki jih je danes dala opozicija. Hvala.
Mag. Alenka Bratušek. Razprava o 30. členu in amandmaju. Prosim.
Hvala. Glede na velik odpor, ki ga ta naš amandma še o članih nadzornega sveta dobiva z druge strani, me pa resno začenja skrbeti, da je velika večina tistega, na kar so kolegi iz SD opozarjali cel dan, res in da resnično mislite ne vem kaj skrivati, ne vem kaj delati in tako naprej. Če dobro pogledate, mi nikakor ne želimo opoziciji dati neke posebne vloge v tem nadzornem svetu. Ampak, zakaj za vraga se pa vi tako zavzemate, da vlada mora imeti 7 članov od 9? Kaj vas skrbi? Če bo vse tako, kot je treba, ne vem, kaj vas ima skrbeti! Če bodo to res kompetentni ljudje in glede na to, s koliko premoženja bodo upravljali, si želim, da bodo to res najbolj kompetentni ljudje, ki jih lahko najdemo. Ampak glede na vse, kar zdaj govorite, pa lahko imamo resne pomisleke glede tega, da se bodo določene stvari želele odvijati drugače, kot ste nas na delovnih skupinah in tudi danes prepričevali. To je prva stvar. Amandma k 30. členu pa v bistvu govori o nekoliko bolj konkretnem nadzoru Državnega zbora, ki bi ga izvajali še preko delovnega telesa, to je delovno telo, pristojno za nadzor javnih financ, in ne samo to, če bi ta komisija oziroma delovno telo ugotovilo, da prihaja do nepravilnosti oziroma da SDH pri poslovanju ni ravnal skladno z akti upravljanja iz 7., 8. in 10. člena tega zakona, Državnemu zboru, ne glede na določbe 21. člena tega zakona, kjer piše, da lahko tistega člana, ki smo ga predlagali, tudi zamenjamo, predlaga odpoklic vseh članov nadzornega sveta. Če bi resno verjeli v to, da Državni zbor ima še vedno neko funkcijo, bi podprli ne samo naš amandma na sestavo nadzornega sveta, ampak tudi tega. Še enkrat. Če ste resno mislili z vsem, o čemer smo se danes pogovarjali in tudi mi zagovarjamo, da je državno premoženje treba urediti na enem mestu in da ni prav, da se s petih mest z isto naložbo ukvarja petkrat drugače; če ste resno mislili, potem podprite naše amandmaje in bo problem rešen.
Hvala. Še kaj na 30. člen? [[Ne.]] 31., 32.? [[Ne.]] 33. 33.a, 34., 35., 36.? Ja. Mag. Alenka Bratušek.
Bom spet začela s tem, kar smo se na delovnih skupinah pogovarjali. Tukaj bom pogledala h kolegom iz DeSUS, ker so se na delovnih skupinah zelo zavzemali, da to, kar ima danes v lasti Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, da s to kapitalsko naložbo ne more samovoljno upravljati SDH. Temu v amandmajih in predlogu, ki ste jih vložili vsi skupaj, ni tako. Skratka, kupnina od prodaje Zavarovalnice Triglav, če sem bolj konkretna, bo res ostala ZPIZ, ampak kdaj in po kakšni vrednosti se bo to prodalo, pa ne bodo odločali ZPIZ ali upokojenci, če želite. Ne vem, kaj se je vmes spremenilo, ker na delovni skupini ste bili veliki zagovorniki tega, da to mora tako ostati, in mi se strinjamo, absolutno je prav, da tudi s to naložbo upravlja SDH, ampak takrat, ko pa ali pa odločiti kdaj in po kakšni ceni se bo prodala – ne gre pa za malo, mislim, da je 32 % Zavarovalnice Triglav –, pa bi moral odločati ZPIZ in upokojenci. Verjamem, da boste, vsaj kolegi v DeSUS, ta naš amandma k 36. členu podprli.
Še kdo na 36., 36.a, 37, 40.? To je tudi zadnji amandmirani člen, tako da smo razpravo o členih in vloženih amandmajih zaključili. Odločanje o amandmajih bomo opravili še nocoj v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in prekinjam tudi sejo, ki jo bomo nadaljevali ob 17. uri. Se vidimo čez pol ure.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo prekinjeno sejo zbora. Glasovali bomo, odločali bomo o predlogih pri posameznih točkah dnevnega reda, zato vas prosim, če preverite delovanje glasovalnih naprav, če ustavite kartice. Je vse v redu? Lahko začnemo? Lahko. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o osebni asistenci v okviru rednega postopka. Predlagamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog Zakona o osebni asistenci ni primeren za nadaljnjo obravnavo." Obrazložitve glasu v imenu Poslanske skupine mag. Barbara Žgajner Tavš. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! V imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije sem si izborila 3 minute. Hočem jih izkoristiti za to, da še enkrat povem in apeliram na vas, da zavrnete negativni sklep matičnega delovnega telesa. Ironija, pa niti ni ironija, žalostno je, da ste za tako pomemben zakon z zavrnitvijo na matičnem delovnem telesu praktično omejili poslansko skupino na 5 minut. 5 minut imamo časa, da obrazložimo, zakaj je zakon dober, da ostane v parlamentarni proceduri! Če dovolite, v tistem uvodnem delu smo danes na seji slišali predvsem s strani predstavnice Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve nekaj pavšalnih ocen, zakaj so zavrnili zakon: zato ker zakon naj ne bi jasneje opredeljeval financiranja – četudi temu ni tako; ker naj bi zakon uvajal nov postopek za uveljavljanje osebne asistence – kar je ne nazadnje logično, saj postopka za uveljavljanje osebne asistence praktično danes ni, ker ni zakonodaje na tem področju. Tretji razlog, zakaj ministrstvo oziroma Vlada ne podpira zakona: zato ker se krog upravičencev oži le na težko gibalno prizadete osebe – kar ni res! Zakon govori o osnovnem kriteriju in osnovni kriterij je diagnoza. Skratka, trije razlogi, zakaj Vlada, in s tem posledično tudi vladna koalicija, ne podpira tega zakona, niso tehten razlog. Spomnila vas bom še enkrat na parlamentarno proceduro in na tako zloglasni zakon o uravnoteženju javnih financ. Takrat je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora zakon sesula. Na vsak člen je bilo praktično podano mnenje s pridržkom, celo mnenje, da naj bili številni členi tega zakona, zakona o uravnoteženju javnih financ – vaš zakon, vladni zakon je bil to – v nasprotju z ustavo. Pa ste vseeno, navkljub negativnemu mnenju Zakonodajno-pravne službe zakon podprli! Danes, ko odločamo o skupini invalidov, ki mora imeti pravico do tega, da odločijo sami, vsak posameznik, ali želijo živeti neodvisno življenje, kje in s kom želijo živeti, ste temu zakonu rekli ne; pa bi ga lahko popravili v nadaljnjem postopku! Prosim vas v imenu Pozitivne Slovenije, da sklep matičnega delovnega telesa zavržemo, ga ne podpremo. S tem zakon vrnemo na matično delovno telo, kjer bomo imeli možnost in priložnost, da ga z amandmaji popravimo tako, da bo sprejemljiv tudi za Vlado.
Še kdo v imenu poslanske skupine? Gospa dr. Andreja Črnak Meglič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Gospod predsednik, kolegice in kolegi, hvala lepa! Tudi moj apel gre v smeri tega, da ne podpremo sklepa matičnega delovnega telesa. Kot sem povedala že v uvodni obrazložitvi, je bil zakon pripravljen na podlagi osnutka, ki ga je ministrstvo že imelo. Na podlagi strokovne analize in evalvacije Inštituta Republike Slovenije za socialno varstvo, na podlagi enoinpolletnega usklajevanja z različnimi skupinami, ogromen napor civilne družbe je bil vložen v to, da se pripravi osnutek zakona. Še več! Ko so prejeli pripombe Zakonodajno-pravne službe so pripravili amandmaje in zelo jasno iz teh amandmajev je, da so usklajeni s tem, kar jim je očitala Zakonodajno-pravna služba. Če je imela Vlada še katere pridržke, jih je moč v nadaljevanju odpraviti. Na ta način bi pokazali, kako resno jemljemo civilno družbo, ki se je potrudila in zbrala 5 tisoč podpisov. To je, kot rečeno, prvi zakon, ki ga sprejemamo na tak način. Sedaj ga bomo – seveda, s premislekom, bomo videli, kaj storili. Zato menim, da gre za ponudbo enakopravnega sodelovanja Vlade in civilne družbe, zato da se pospeši postopek sprejemanja tega nujno potrebnega zakona, zato da se bo na konsenzualen način s tistimi, ki jih najbolj prizadeva ta zakon, našla rešitev v čim krajšem času. Ne recite mi, da je isto, da se zakon zavrže in potem Vlada pripravi nov zakon. Ne, ni isti! To je, bom rekla, udarec civilni družbi, zanikanje njenega ogromnega napora, zato vas prosim, podlage so dovolj dobre, da jih je moč s popravki v čim krajšem času odpraviti. Ne sledite strankarskim navodilom! Glasujte po svoji vesti! Hvala.
V imenu poslanske skupine ni več interesa. Kdo želi obrazložiti svoj glas individualno? Odpiram prijavo. Gospod Jožef Kavtičnik.
Hvala lepa. Prisotni! Ne bom podprl sklepa matičnega delovnega telesa. Bil sem prisoten tudi na odboru, kjer smo lahko poslušali ljudi, ki potrebujejo pomoč. Tem ljudem, predstavnika smo tudi danes slišali, ostane samo še upanje. Danes ste številni tukaj v Državnem zboru kupili in s tem postali botri otrokom, ki pomoč potrebujejo. Tukaj pa so naši državljani, državljanke, ki pomoč potrebujejo ne dnevno ali mesečno, potrebujejo vsak trenutek, vsako sekundo. In dajte jim to priložnost in možnost, da lahko dostojno živijo, da se lahko odločijo, kako bodo preživeli še dneve, tedne, mesece, morda tudi leta. Poglejte, šestnajst let so se trudili in čakali, da bomo mi tukaj v Državnem zboru oziroma naši predhodniki naredili sistemski zakon, pa ga niso. Sami so se lotili, ga pripravili, seveda z nekaj pomanjkljivosti, tako kot številni zakoni, ima tudi ta pomanjkljivost, vendar, če ga spustimo naprej, se lahko to vse popravi. Lahko naredimo ljudem dobro, če drugega ne, in lahko damo upanje. Zato ne bom podprl tega sklepa, ki jim ne daje upanje.
Mag. Ivan Vogrin.
Spoštovane kolegice, kolegi! Pravzaprav je žalostno, da mi v Državnem zboru ne najdemo toliko moči, toliko človečnosti, da bi zakon, ki bi prišel v proceduro, sprejeli pravzaprav z 90 glasovi. Enostavno! Ali mislite, da ljudje, ki so tako prizadeti kot Elena Pečarič, niso vredni toliko, da bi vendar sprejeli brez nekega preglasovanja, brez očitkov eni ali drugi strani sistemsko rešitev. Mi ne spoštujemo invalidov niti toliko, da ko pride v Državni zbor, da bi zagotovili mikrofon, da bi se jih slišalo. Tudi to je odnos. Ko sem jaz bil župan, smo društvo paraplegikov iz Maribora dali, zastonj podarili, občina Lenart, hišo s poslopjem in veliko zemljišča. Dober občutek je, če narediš nekaj dobrega za ljudi, ki so resnično prizadeti. Ne glede na to, kakšne težave imamo mi v življenju, smo srečni ljudje, ker smo zdravi. Tistim pa, ki niso imeli te sreče, pa pomagajmo v okviru možnosti in možnosti so. Hvala lepa.
Gospod Matjaž Zanoškar.
Z veliko grenkobo sprejemam odnos Vlade in tudi z veliko grenkobo sprejemam sklep matičnega delovnega telesa v zvezi z osebno asistenco, zakonom, zato ker menim, da ta odnos ni pravi. Pa ne glede na ganljivo predstavitev Elene Pečarič, pa ne glede na 7 tisoč podpisov civilne iniciative; glede na to, da če smo razvita in če smo humana družba, potem moramo imeti tudi odnos do takih, ki so pomoči potrebni. Ne gre za to, da bi pomilovali naše invalide, gre za to, da bi jim omogočili enake pogoje in enake možnosti za dojemanje vseh teh javnih dobrin. Absolutno se ne strinjam s tem, da je matično delovno telo zavrnilo ta predlog. Strinjam se s tem, da bi moral iti naprej, da bi se moral obdelati, da bi se morali narediti pogoji taki, v katerih bodo tudi ti, ki so pomoči potrebni, torej invalidi, imeli možnosti za kolikor toliko normalno življenje. Življenje jim je pokazalo neprijazen obraz in mislim, da tudi breme oziroma finančna obremenitev države ni tolikšna, da jim ne bi mogli pomagati in narediti vsaj malo bolj vzdržne pogoje za njihovo življenje. Tega predloga matičnega delovnega telesa vsekakor ne bom podprl. Hvala.
Gospod Jerko Čehovin. Mag. Lejla Hercegovac, vas imam na seznamu, tako da brez skrbi.
Hvala za besedo. Tudi jaz ne morem podpreti tega predloga. Pa ne bi navajal vseh teh razlogov, ki so bili, ampak mislim, da ta napor, ki ga je ta hendikepiran del civilne družbe vložil v pripravo tega zakona, da zasluži bolj, bom rekel, poglobljeno in pohvalno obravnavo v našem državnem zboru. Mislim, da imamo resnično, kot je rekel že gospod Vogrin, to srečo, da smo zdravi in da se s tem ne srečujemo. Mislim, da ni prav, da Državni zbor te ljudi še dodatno stigmatizira. Še enkrat ponavljam, glasoval bom proti temu sklepu.
Gospa Alenka Pavlič.
Ko vas takole gledam, sem izredno vesela, da ste vsi zdravi in lepi, pa ni nujno, da bo večno tako. Žalostna sem, da ne razumete, da je lahko nekdo izmed vas jutri ali pa že danes zvečer enak tem ljudem, ali pa vaši otroci. Ne upate vsi gledati v oči, ker izraza za vašo nečlovečnost in nehumanost ni moč razumeti. Enostavno se ne zavedate, da šiba božja daleč seže, morda tudi do vas. Glasovala bom proti temu, da se zavrne zakon o osebni asistenci.
Gospod Mirko Brulc.
Hvala lepa. Glejte, humanost družbe se kaže v skrbi za tiste, ki pomoč rabijo. Torej, če bomo glasovali drugače, kot predlaga opozicija, smo nehumana družba – konec. In odločamo o invalidih, ki bi radi kljub hibam, ki jih imajo, živeli kar se da normalno. Predlagam tistim, ki boste glasovali tako, da bo vsa zadeva šla v predale, usedite se zvečer na invalidski voziček, privežite si roke in noge k vozičku in preživite pol dneva – pa boste videli, kaj to pomeni!
Gospod Srečko Meh.
Gospe in gospodje pozicije, kaj boste pa zdaj rekli pri glasovanju o tako pomembnem človeškem, našem, parlamentarnem - Državni zbor bo s takšnim glasovanjem, kot ga predlagate, pravzaprav nadaljeval pot zmanjševanja imidža, ugleda, ker na ta način ugleda ne more imeti. Če bi lahko sprejeli sklep, da nadaljujemo, bi pokazali srce, razumeli bi tiste, ki pomoč potrebujejo. Glasoval bom za to, da z Zakonom o osebni asistenci nadaljujemo, se pravi, proti predlaganemu sklepu, zato ker se mi zdi, da je to edino, kar lahko človek s srcem naredi. Kar smo govorili dopoldan, popoldne pa še marsikdaj, smo govorili o bogatih, tistih, ki denar imajo in imajo tudi kar koli drugega. Ti ljudje imajo morda samo našo pomoč in jo potrebujejo. Glasujte za nadaljevanje postopka! Hvala lepa.
Gospod Matevž Frangež.
Ta zakon je poseben. Poseben je zato, ker – kolikor mojemu kolegu Samu Bevku seže pogled v zgodovino slovenskega parlamentarizma – je prvi zakon, ki ga je iniciativa državljanov pripeljala do te točke. Naloga tega parlamenta iz spoštovanja do te globoko demokratične poti je, da ga na prvi preizkušnji ne obsodimo na propad. Naša odgovornost do 7 tisoč državljank in državljanov Republike Slovenije, ki stojijo za tem zakonom, je, da omogočimo zakonu vsaj vsebinsko razpravo. Vsaj možnost, da ga popravimo glede na različna mnenja in predstave. To si ti ljudje zaslužijo, ker so izbrali demokratične poti, ki jih omogoča Ustava Republike Slovenije. Ne bodimo vsemogočni in jim omogočimo to pot. Ta zakon pa je poseben tudi zato – in naj mi bo prizaneseno pri izrazu–, ker je namenjen posebnim ljudem. Ne posebnim zato, ker so drugačni od nas, ampak ker so prav zaradi neizmerne volje do življenja pripravljeni braniti tisto, kar je njim v njihovem življenju najsvetlejše. In predstavljajte si to, kar je vsem vam in nam najsvetlejše v naših življenjih – oni s tem zakonom branijo pravico do neodvisnosti v svojih življenjih. Absolutno plediram k temu, da vsi skupaj zavrnemo sklep in omogočimo zakonu, da na matičnem delovnem telesu doseže vsebinsko obravnavo, dograditev in nato, upam, tudi sprejetje.
Mag. Lejla Hercegovac.
Glasovala bom proti, ker ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Morali bi ga popraviti in kot poslanec kot človek in kot zdravnica res ne razumem, da za takšne zakon sploh porabljamo toliko časa. Res je, da kvaliteta ene države je direktno povezana s financiranjem za zdravstveno oskrbo, razvojem šolstva in tudi nege hendikepiranih oseb. Pa kljub vsemu je nujno ta zakon popraviti in ga dati v drugo obravnavo. Hvala.
Še kdo želi obrazložiti glas? Gospod Borut Ambrožič in gospod Jožef Jerovšek. Več vas, še enkrat odpiram prijavo za obrazložitev glasu. Gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Spoštovani predsednik! Vedno vnovič me moti dejstvo, da se favorizirajo izvajalci nekih storitev namesto tistih, katerim je pravzaprav zakon namenjen. In tukaj se ugotavlja, da koalicija predlaga, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo ravno zaradi tega, ker se favorizirajo invalidske organizacije, ki so pravzaprav njihov obstoj. Njihov razlog, njihovo poslanstvo je, da pomagajo hendikepiranim ljudem in ne zaradi njih, ker oni vidijo svoje koristi. Na žalost, meni je zelo žal, da sem v stavbi, kjer se tega ne razume, in vas pozivam, da omogočite, da gre zakon v obravnavo, da se o tem razpravlja. Na koncu koncev, saj lahko daste amandmaje, če vas kar koli moti! Danes, ko sem gledal tukaj gospod Eleno Pečarič, vam pridejo solze na oči, ko vidite človeka, kako sedi ujet v enem sedežu. To, kar je predlagal gospod Meh ali pa gospod Brulc, zavežite se za pol dneva v invalidski voziček, pa boste videli, kakšen je to občutek. Sploh ne morem verjeti, da ste tako nehumani, če boste glasovali, da se zakon ne nadaljuje. Pa dajmo ga dodelati! Zakaj moramo z novim, sistemskim zakonom?. Vedno se nekaj izgovarjate. Nek sistemski zakon, ki bo rešil vse, ki bo odrešil, ki bo čudež naredil. Ne, to ni prav, kar počnete.
Mag. Dejan Židan.
Hvala predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Tudi sam bom glasoval tako, da bom omogočil nadaljevanje postopka. Argument, da je zakon pomanjkljiv oziroma pravniško kaj ni usklajen – verjamem, da sami veste, da ne drži. Če pogledate, kakšne količine amandmajev, pripomb zakonodajne službe in podobnega dobivamo na zakone, ki jih je koalicija vložila te dni, boste videli, da slabše, kot so trenutno zakoni v koaliciji napisani, noben zakon ne more biti napisan. Tako se ne izgovarjati na ta argument. Kot drugo pa v bistvu ta zakon je predložila skupina ljudi, ki jim je težko. To so skupine ljudi, ki bi bili v neoliberalizmu potisnjeni v kot, v moderni socialni družbi – kar upam, da vsi želimo, da bomo – pa se tem ljudem pomaga. Zato vas, tudi kot, recimo, neko roko sodelovanja med koalicijo in opozicijo in celega parlamenta z ljudmi, ki jim je težko, pozivam, da omogočite nadaljevanje tega postopka in med postopkom, spoštovani predsednik, tudi, da se potem zakon uskladi z mnenjem, kakršno ima pristojno ministrstvo. Hvala.
Gospod Borut Ambrožič.
Hvala za besedo. Ne zatiskajmo si oči, da v tem primeru govorimo samo o 5 tisoč zainteresiranih posameznikov, posameznic s takšno ali drugačno zdravstveno okvaro. Po obstoječih podatkih v Sloveniji živi 170 tisoč invalidov in vsaj 230 tisoč posameznikov z dolgoročnimi zdravstvenimi bolezenskimi znaki. Škoda je, da niso vsi ti našteti nekako skupaj stopili, ker bi mogoče na ta način tiste, ki so proti temu sprejemu predlaganega zakona s stani zainteresirane civilne družbe, ker bi mogoče večja teža padla na odgovornost tistih, ki so proti, in olajšala pot nam, ki smo za. Glasoval bom torej proti takšnemu sklepu in seveda podpiram nadaljevanje predlaganega zakona. Hvala.
Mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Glasovala bom proti sklepu, ki končuje pot zakonu, ki so ga vložili državljanke in državljani. Pa kar nekaj argumentov za to je. Prvič. Ker v naslovu premošča tisto, kar so se v terminološkem pogledu do zdaj pogosto našli na dveh bregovih, ko so uporabljali izraz "hendikepirani" in "invalidi". Tu je uporabljen izraz "osebna asistenca". Prebrala sem številne pripombe Zakonodajno-pravne službe, ampak povedano je že bilo, da so pripravljeni tudi amandmaji, ki bi pomisleke Zakonodajno-pravne službe lahko odpravili, in se pridružujem vsem tistim, če sprejemamo ali moramo glasovati o zakonih, na katere ima Zakonodajno-pravna služba resne pomisleke, pa jih pripravlja Vlada z vsem svojim aparatom, potem bi morali pustiti priložnost za drugo obravnavo in dopolnitev z amandmaji tudi temu zakonu. In še en razlog, zakaj se mi zdi potrebno tak zakon sprejeti. Dolgo govorimo o zakonu o dolgotrajni oskrbi. Govorimo o marsičem, se izgovarjamo, vedno najdemo nek argument, da ni pravi čas. Ampak, tak čas ne bo nikoli. Zlasti v krizi bi pa morali poskrbeti ne samo za tiste, ki so v takšnem položaju, da osebno asistenco potrebujejo, ampak da bi se končno na korekten način uredil tudi položaj vseh tistih, ki s temi ljudmi živijo in zanje skrbijo. Za vse to bi bila priložnost, če bi ta zakon dobil priložnost za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Gospa Janja Klasinc.
Hvala, gospod predsednik. Tudi sama bom glasovala proti mnenju delovnega telesa. Moram povedati, da sem del te razprave, ki je bil na odboru, spremljala preko medijev in da mi je bilo nerodno. Zgražala sem se nad tem, kakšni ljudje smo mi tukaj. Poslušajte, če se je takšna količina ljudi, to ni civilna družba kar tako, ampak to so ljudje, ki so življenjsko zainteresirani, da so spisali ta zakon. To so ljudje, ki brez osebne asistence ne morejo jesti, ne morejo piti, ne morejo kupovati, se ne morejo gibati. Skratka, če je ta državni zbor, kjer nam nič ne manjka – oprostite, kaj pa nam manjka?! -, tako vzvišen, da lahko zavrne tak predlog, predlog, ki je temelj parlamentarizma, ki smo ga v tem državnem zboru v tem mandatu popljuvali, kajti nič drugega ne počnemo, kot dvigujemo roke ali pritiskamo na tipke "za" ali "proti" vladnim predlogom, tukaj pa imamo predlog dejansko ljudi, ki vedo, kaj rabijo, in vedo, kaj hočejo. Zaradi tega vam pravim, če boste danes že spet sledili delovnemu telesu, naj vas bo prav vse sram. Tudi mene bo, čeprav bom glasovala proti.
Gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Hipokrizija, dvojna merila in dvojna morala ni moja lastnost. Trdno sem prepričan, da bi najbolj humana in najbolj človeška stranka, ki je bila na oblasti v prejšnjem mandatu, če bi bil dimenzija tega problema res tako obupna, že davno rešila, še posebej, ker ima v svojih vrsta tudi bivšo predsednico Unicefa in tako naprej. Tako me ta argumentacija, ki je bila danes tukaj podana, ni prepričala zato, ker je po mojem koketira z dvojno moralo in hipokrizijo. Moram pa reči, da se zavedam in sem podpornik tega, da se hendikepiranim, invalidom stalno izboljšujejo razmere. Se pa tudi zavedam, da v trenutku, v katerem smo, nekaterih socialnih pravic preko palca ne moremo širiti. Če so številni, zakonodajna služba in vsi drugi ugotovili, da ta zakon ni primerna podlaga, bom brez hipokrizije se naslonil na to mnenje in bom ta predlog podprl. Hvala.
Mag. Barbara Žgajner Tavš.
Sram naj bo tistega, ki si upa s prstom kazati na kogar koli drugega! Mi imamo danes odgovornost in nihče drug! 90 poslank in poslancev Državnega zbora, da upoštevamo voljo državljank in državljanov! 7 tisoč podpisov je pod zakonom, s katerim prosijo za tisto, kar je nam dano in kar nam je dano pravzaprav samo po sebi; zato da lahko zjutraj vstanemo sami, brez pomoči, da lahko jemo sami, da lahko odločamo sami, neodvisno, s kom, na kakšen način bomo živeli. Mi imamo danes možnost in priložnost, da ljudem, ki jim ni kar tako samo po sebi dano to, kar je dano nam, omogočimo, da bo tudi njim lažje. Ne gre za nadstandardne pravice, gre za osnovne pravice, pravice do dostojanstva in neodvisnosti, spoštovanje pravice do svobodne izbire. Za to gre, spoštovane kolegice in kolegi! Tako radi govorimo o etiki in morali. Ali smo si sposobni predse postaviti ogledalo? V njem se odseva zrelost naše družbe, naših odločitev. Prosim in pozivam vas, imate možnost danes, da z vso odgovornostjo, mi smo odgovorni, zavrnemo sklep matičnega delovnega telesa in zakonu omogočimo, da se v rednem postopku v skladu s poslovnikom v parlamentarni proceduri popravi do te mere, da bo sprejemljiv za vse deležnike. Še enkrat: mislim in verjamem, da smo to dolžni storiti!
Hvala. Glasovali bomo. Še želja po obrazložitvi glasu? Gospod Franc Pukšič. Več vas je. odpiram prijavo. Mag. Alenka Bratušek.
Hvala za besedo. Stopimo skupaj, konsolidirajmo naše vrste, delajmo dobro! To so besede, ki jih že kar nekaj časa poslušamo z vaše strani. Kolegice in kolegi iz vladne koalicije, to ni zakon, ki bi ga predlagala opozicija, da bi ga zato morali tako vneto zavračati. Še enkrat premislite, če ste toliko ljudje, da tistim, ki sami niso sposobni skrbeti zase, daste možnost. Danes ne bomo odločali o tem, da se zakon sprejme, dali bomo možnost, da se opravi razprava in se ga dopolni, tudi z amandmajem k vsakemu členu, kar je vaša navada, ko sprejemate svoje zakone. Pokažite, da še imate srce in dajmo upanje tistim ljudem, ki res živijo bistveno, bistveno slabše od vseh nas. Še enkrat: to ni zakon opozicije. To imejte v mislih, če je naše stvari tako težko podpirati!
Gospa Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Predlog sklepa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, bom podprla, ker je bilo že v uvodu povedano, da zakon izključuje nekatere upravičence, ki bi prav tako bili upravičeni do osebne asistence. Odbor je na svoji seji sprejel sklep in naložil Vladi, da do konca leta pripravi zakon. Vlada je to tudi obljubila. Mimogrede, na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve je zakon o osebni asistenci praktično pripravljen in društvo JHD je pri tej pripravi sodelovalo. Tako da, če bi bil interes, bi lahko že v prejšnjem mandatu zakon sprejeli pod ministrom Svetlikom in predsednico odbora za delo, gospo Megličevo. Tudi pri tem zakonu je sodelovalo društvo JHD. Zakaj so potem vzeli ven iz tega skupnega zakona, o katerem so se usklajevali, le tisto, kar so želeli ozirom le del tistega, kar je bilo dogovorjeno? Sofinanciranje asistence poteka že sedaj in bo potekalo naprej na način, kot je potekalo sedaj. To je res bistveno težje za invalide, ker se morajo prijavljati na programe in ne gre za sistemsko financiranje. To je bil tudi glavni argument, da mi tega zakona ne moremo podpreti. Ker je vsako leto za invalide vprašanje, ali bodo naslednje leto še dobili ta sredstva ali ne. Zato verjamem, da bo zakon, ki ga bo pripravila Vlada in ga uskladila tudi z ostalimi invalidskimi organizacijami, ne samo z enim društvom, uskladila tako, da bo dober za vse tiste, ki potrebujejo osebno asistenco. Tak zakon bi bil prava rešitev, ne pa, da problem osebne asistence parcialno rešujemo. Stvari je treba urediti na dolgi rok.
Gospod Franc Pukšič.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Prvega aprila 2010 ob 10.10 Radiotelevizija Slovenija: Elena Pečarič razočarana nad predstavljenim zakonom o osebni asistenci. Dobro jutro, kolegice in kolegi! Takrat ste bili na oblasti, takrat ste imeli tudi denar, tudi tistega, ki ste si ga sposojali od zunaj in financirali tajkune za prevzem premoženja! Takrat, kolegice in kolegi – govorim o tistih, ki so bili tako takrat v vladni koaliciji kot seveda tistih, ki so tudi to podpirali – zakona niste pripeljali do konca in niste naredili nič, ko je to bilo mogoče. Vi danes očitate nekaterim, ki tega ne bomo podprli iz razlogov, ker bo Vlada do konec letošnjega leta pripravila sistemsko rešitev. Še nekaj, meni tega ne boste očitali in mene privezovali na invalidski voziček, prehitro se zgodi, da si sredi avgusta v bolnici, ker si priklenjen in ne moreš hoditi nikamor pa ležiš na 40 stopinjah, ker so tajkuni pokradli denar, namesto da bi naredili pogoje v slovenskih bolnicah. Mimogrede, zakon o asistenci velja in dela in funkcionira. Ko sem bil župan v Destrniku, smo 8 let imeli asistenco za take, ki jim je bilo treba pomagati, pa če tudi je bilo treba narediti koncert ali kar koli dati iz lastnega žepa! Torej! Seveda smo za, da se invalidom pomaga, maksimalno, vendar vsem, ne samo nekaterim! Vi niste uredili, mi pa bomo do konca leta!
Gospod Jani Möderndorfer.
Spoštovani! Sem eden redkih, za razliko od teh najbolj glasnih, ki je rastel s takimi ljudmi, ki so potrebovali tako ali drugačno pomoč. Vam lahko samo povem, da se danes težko opredelim do takih neumnosti, ki jih poslušam in jim moram poslušati tukaj v tej dvorani, lahko pa rečem samo to, da je demokratično – preden bom to povedal, moram še eden stavek povedati. Namreč, ti ljudje hočejo biti enakovredni v tej družbi in ni nič narobe, če jih tudi zavrnete. Daleč od tega! To na nek način hočejo; če imajo vsaj eno pravico, to pa je, da lahko spregovorijo tam, kjer je to mogoče in kjer se odloča. Mi danes odločamo o tem, ali bojo imeli pravico povedati na glas in da se bodo lahko polemike o tem, ali je sistemsko ali ni, ali bo kdo kaj uredil ali ne, da se bodo te stvari sprožile. Pravica, da prideš do tega, da o čem spregovoriš, je demokratičen postopek, kako pravzaprav zbereš te glasove, da prideš v proceduro; in to je demokratično. Demokratično je tudi to, da jih zavrneš. Nedemokratično pa je, da jim zalepiš usta. To so delali samo še v fašizmu in v totalitarnih državah. Spravite in spustite jih do tiste mere, da bodo imeli lahko imeli besedo in jim povejte "face to face" tisto, kar mislite, da jim gre, imejte to moč, da vas ne bo sram, danes ko lahko na tak način komunicirate in se skrivate pred njimi, ker veste, da v resnici ne morejo spregovoriti. Oni ne morejo tokrat pred kamero kot vi, za razliko od njih. Ampak, ne glede na to, takega predloga ne morem podpreti, ker take predloge sprejemamo samo še v fašizmu. Hvala.
Gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Prepričana sem, da ni nikogar tukaj v dvorani, ki ne bi imel srca, predvsem pa tiste srčnosti, da bi nasprotoval vsem tistim ljudem, ki so potrebni osebne asistence. Vsi tisti, ki dnevno vidimo v krogu družine, kaj to pomeni, zagotovo ne moremo glasovati za takšen predlog; torej, da zakon o osebni asistenci ne bi bil primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasovala bom proti, saj sem prepričana, da bi bilo prav, da bi vsi tukaj prisotni ta zakon podprli.
Gospod Roman Jakič.
22. 4. 2002 je ponoči mojega 13–letnega otroka doletela kap hrbtenjače. Kot 13–letni otrok je dobil plenice. Zato je zelo težko govoriti, ko poslušam kolege, ko govorijo o nečem, ko ne vedo, o čem. Če ne damo asistence tem ljudem, smo jih ubili. Ti ljudje ne morejo ne jesti, ne piti, ne morejo si zob umivati, ne morejo se obleči, ne morejo nič. Jih ubijemo. Tu pa res plediram na človečnost. Dajte jim možnost, da v drugi obravnavi povedo svoje in da dopolnite ta zakon z vsemi temi pomisleki, kot jih imate. Eden od pomislekov je bil, da niso vključene druge skupine, da se izključujejo naglušni in gluhi. Res je, lahko jih damo noter. Ampak teh 500 – danes ste gledali tu Eleno Pečarič. Veste, koliko dela je, da one pride tako urejena pred vas? Nekdo jo mora zbuditi, zobe umiti, sfrizirati, nogo dati čez nogo, roko pod glavo in jo pripeljati sem. In zato ti ljudje rabijo asistenta, zato da so lahko danes enakopravno nastopali tu pred vami. Zato, seveda, ne bom podprl stališča odbora.
Želi še kdo besedo? Dr. Andreja Črnak Meglič.
Hvala lepa. Ja, gospod Jerovšek, zelo sem vam hvaležna, da me spominjate na mojo preteklost. To je bilo res eno lepih obdobij mojega življenja, kjer sem lahko izkazovala humanitarnost z otroci sveta. In moram reči, da je to nekaj, kar je sestavni del mene in moje osebnosti. Zato imam tako srce za tiste, ki se borijo za to, da bi imeli približno enake pogoje življenja kot mi, v kolikor je to mogoče. Kar se tiče prejšnje vlade, naj rečem, da je bila pripravljena študija kot podlaga za zakon, pripravljen je bil osnutek zakona in bi šel tudi v obravnavo. Tudi jaz kor predsednica odbora, kjer sem marsikaj naredila za invalide, bi ta zakon z veseljem spravila skozi parlamentarni postopek, pa žal kombinatorika, kakršna je bila v lanskem letu, naši vladi ni omogočila, da bi nadaljevala s svojim delom. Pa vendar; to ni tako bistveno in ti očitki levo in desno samo kažejo, da iščete izgovore za to, da ne storimo tega, kar bi morali storiti. In to je, da temu zakonu omogočimo nadaljnjo pot. Še enkrat ponavljam: ta zakon ni napisan na način, da ga ni moč popravljati.! Ta zakon že ima pripravljene amandmaje, ki so v celoti usklajeni s priporočili Zakonodajno-pravne službe, kar vaš zakon o holdingu ni –ga boste tudi zato zavrnili –, in na drugi strani odpira možnost, da se razširi še na tiste skupine, ki se morda v tem zakonu ne najdejo. Trdim, da to ni popolnoma res. Na drugi strani bi rekla tudi to, da jemanje in zoževanje demokracije na to, da samo, kar reče naša vlada, gre lahko naprej, ostalo pa ne, kaže kako ozek diapazon pogledov imate. Hvala.
Mag. Stanko Stepišnik.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da moramo pokazati solidarnost in demokratičnost tudi v tem hramu. Teh obljub, ko se pojavi neka ideja, da se bo pa to reševalo sistemsko, je že v letošnjem letu toliko do konca leta, da je mene strah, če bo vlada lahko vse te sistemske zakone pripravila. Ne vem, ali si to vladni predstavniki zapisujejo, ker tega je res že ogromno. Dajmo tej skupini ljudi, ki so dali to idejo, priložnost, da svojo idejo razvijejo do konca, do odločitve, pa se potem odločimo: da ali ne! Glasoval bom, da se postopek za ta zakon nadaljuje. Hvala.
Hvala. Prehajamo na glasovanje. Glasovali bomo o predlogu sklepa, da Predlog zakona o osebni asistenci ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 40. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da je Državni zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev tudi na seji Državnega zbora ni bilo mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 86, proti nihče. [[Za je glasovalo 86.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o Slovenskem državnem holdingu po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o amandmajih. Odločanje o amandmajih bomo opravili na podlagi pregleda amandmajev, ki ste ga pred kratkim dobili na klopi. Najprej odločamo o amandmaju koalicije k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 11. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 2. členu. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 10. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 9. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 9. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 9. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Pri 8. členu najprej glasujemo o amandmaju na amandma, ki ga je vložila Poslanska skupina Pozitivne Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 48. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma na amandma ni sprejet. Glasujemo še o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za 50, proti 13. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 9. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za 51, proti 9. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Gremo na amandmaje k 10. členu. Najprej glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 10. členu. Opozarjam, da če bo sprejet ta amandma, postane amandma pod točko 2, to je amandma poslanskih skupin koalicije, brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, gospod Veber.
Hvala za besedo. S prejšnjim amandmajem, o katerem smo glasovali k 9. členu, je sprejeta odločitev, da Državni zbor lahko da samo soglasje k strategiji upravljanja kapitalskih naložb. Torej Državni zbor ne bo imel nikakršnih možnosti, da spremeni to strategijo, ampak lahko samo soglaša ali pa jo zavrne. Zato k 10. členu vlagamo amandma, s katerim določamo, da letni načrt upravljanja kapitalskih naložb je še bolj preciziran in naj bi bil še bolj preciziran, pa vendar poteka na način, da ga potrdi Državni zbor na predlog uprave SDH, soglasje nadzornega sveta, soglasje Vlade itn. Skratka, želimo, da vsaj pri državnem programu Državni zbor ve, kaj se bo dogajalo s premoženjem, ki bo planirano bodisi za prodajo bodisi za ohranjanje neke vrednosti na takšen ali drugačen način, ki bi moral biti opredeljen v sektorskih politikah, ki naj bi bile sestavni del strategije upravljanja kapitalskih naložb. In največja pomanjkljivost tega zakona kot celota je prav ta, da teh sektorskih politik v strategiji in v teh načrtih upravljanja ne bo. Torej ne bomo pravzaprav imeli potrebnih informacij, kako in zakaj se naj bi upravljalo z določeno naložbo na določen način. V amandmaju predlagamo tudi, da se Slovenski državni holding ne sme dodatno zadolževati, razen do 5 milijonov evrov na letni ravni za tekoče delovanje ter za refinanciranje obveznosti, ki so bile prenesene na holding s strani Slovenske odškodninske družbe. Zakaj ni dobro, da se holding dodatno zadolžuje? Prvič mislim, da se ne vem koliko časa že srečujemo s tem, da očitate tako prejšnji vladi – ali predvsem prejšnji vladi –, da se je zadolževala. Holding je pravzaprav vzporedna država v zasebni lasti in temu holdingu omogočate, da se dodatno zadolžuje. Ta holding bo ustvaril prihodke skozi dividende teh družb, ki bodo vključene v ta holding in ko govorite o tem, da bo prihodek proračuna s strani dividend, če se bo holding zadolžil, bo moral poravnavati obveznosti in ne bo denarja v proračunu. 80 do 100 milijonov evrov je ta hip prihodek v državni proračun iz naslova kapitalskih naložb. Vse to bo odpadlo, če se bo holding zadolževal, zato vlagamo ta amandma, da ohranjamo likvidnost državnega proračuna, kar je zagotovo največji problem ta hip. Hvala.
Dobro. Torej glasovali bomo o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 10. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za 20, proti 49. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. In še amandma poslanskih skupin koalicije k 10. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za 51, proti 11. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 12. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 10. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 10.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 13. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 10. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 10.]] Amandma je sprejet. Pri 14. členu imamo najprej amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Če bo sprejet, postane amandma pod točko 2., to je amandma poslanskih skupin koalicije, brezpredmeten. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Tudi pri amandmaju k 14. členu želimo opozoriti na pomembno pomanjkljivost zakona, ki ga očitno nameravate sprejeti brez resne presoje o tem, kakšne posledice bo to sprejetje prineslo. Ponovno poudarjam, da pri tem amandmaju poskušamo vsaj nekoliko ublažiti tisto našo trditev, da bo prišlo do kraje stoletja, če bo ta zakon sprejet v takšni vsebini, kot ga sprejemate ta hip. Namreč, gre za metodo razpolaganja z naložbami. Vaše stališče je, da je način prodaje premoženja določen šele pozneje v sami klasifikaciji. Torej, ko sprejmemo zakon, nismo še nič določili, po kakšni metodi se lahko prodaja premoženje. Mi predlagamo, da se uporabljajo vsi vzorci, ki so znani v javnem postopku prodaje; torej javna ponudba, javna dražba, javno zbiranje ponudb, ponudba vrednostnih papirjev. Pri javnem zbiranju ponudb se lahko izberejo pogajanja in tako naprej. Skratka, želimo, da ne nastane pravna praznina, kajti če ta amandma ne bo sprejet, bo Slovenska odškodninska družba lahko mirno razprodala številne gospodarske družbe, v katerih ima deleže. Na to, ne nazadnje, opozarja tudi Zakonodajno-pravna služba. Torej, brez soglasja Vlade, brez soglasja Državnega zbora, v kolikor ta amandma ne bo sprejet, bo Slovenska odškodninska družba lahko izpeljala postopek prodaje zgolj z neposrednim dogovorom, s tistim, ki naj bi kupil to premoženje. Vsi vemo, kaj pomeni neposredni dogovor. Ta ni zastonj. Tukaj nastopi problem provizij in razprodaja slovenskega premoženja: ne zaradi interesa države, ne zaradi reševanja gospodarskih problemov, ne zaradi reševanja brezposelnosti, ampak zaradi reševanja oziroma pridobivanja neupravičenih sredstev iz naslova provizij in bogatenje s tega naslova, predvsem pa tudi gre za znano dejstvo, da ima ta zakon eno samo prioriteto: čimprejšnje poplačilo denacionalizacijskih obveznosti in ničesar drugega. Ne gre za razvojni zakon, ampak za zakon, ki izčrpava Slovenijo in če jo že izčrpava, s tem amandmajem želimo, da se to zgodi vsaj preko javnega razpisa, da se vsaj neka konkretna vrednost, ki je izmerljiva in preverljiva, lahko doseže. Hvala.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 14. členu. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 47. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 47.]] Amandma ni bil sprejet. Imamo še amandma pod točko 2. k 14. členu. To je amandma poslanskih skupin koalicije. Glasujemo še o tem amandmaju. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 10. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 10.]] Amandma sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 15. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 11. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 11.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 16. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 9. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 9.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 17. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 11. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 11.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 19. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 10. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 10.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 20. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 10. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 10.]] Amandma je sprejet. Sedaj imamo amandmaje k 21. členu. Trije so. Torej, pod zaporednimi številkami 1, 2 in 3. Pod zaporedno številko 1 imamo amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Če bo ta sprejet, postaneta amandmaja pod točkama 2 in 3 brezpredmetna. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. K 21. členu, ki govori o sestavi nadzornega sveta, vlagamo amandma, s katerim predlagamo, da resnično Državni zbor dobi večji pomen, pomembnejšo vlogo tudi pri imenovanju članov nadzornega sveta. In sicer predlagamo, da se jih imenuje na podlagi predhodnega zaslišanja na matičnem delovnem telesu Državnega zbora. Moramo vedeti, da bodo to ljudje, ki bodo sedeli v nadzornem svetu in bodo upravljali z 12 do 13 milijardami premoženja. To je teža, torej odgovornost bistveno večja, kot jo ima danes marsikateri minister v aktualni vladi na posameznem resorju. In ni vseeno, kdo bo odločal o tem, kako se bo upravljalo s temi milijardami; ni vseeno, ali ima izkušnje pri tem upravljanju; ni vseeno, ali bo predlagal rešitve, ki gredo v smer izboljšanja gospodarske rasti ali gredo v smeri odtujevanja premoženja in kopičenja tega premoženja v tujini. Zato je pomembno, da tiste, ki želijo, da jih Državni zbor imenuje v nadzorni svet, tudi ustrezno zaslišimo na sejah matičnega delovnega telesa, kot to počnemo z ministri, ko kandidirajo za prevzem te funkcije. S tem, da ministri pozneje zaprisežejo pred Državnem zborom, da bodo spoštovali ustavo, pravni red in delovali za državo in blaginjo ljudi. Tem to sicer ne bo treba, vendar pa jih bomo lahko vsaj zaslišali, zato da vemo, za kakšne ljudi gre oziroma kakšna je njihova sposobnost za to, da lahko opravljajo tako zahtevne naloge. Predlagamo tudi, da predsednik republike imenuje predstavnike v nadzorni svet. Ne nazadnje gre vendar za predsednika, ki ga volijo ljudje na neposrednih volitvah. Volijo ime in priimek in točno povedo, da bo to predsednik Republike Slovenije. Zakaj ta predsednik, ki ima s tem izjemno pomembno vlogo, ne bi imel možnost predlagati strokovnjake v nadzor svet, ki bodo upravljali ali pa sodelovali pri upravljanju 13 milijard premoženja? Predlagamo, da pri upravljanju sodelujejo tudi zaposleni. Zakaj ne bi zaposleni, ki nosijo pravzaprav vse breme gospodarske krize, sodelovali tudi pri upravljanj teh milijard? To so naši predlogi v tem amandmaju. Upam, da bo dobil podporo. Hvala.
Glasujemo torej o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 21. členu predloga zakona. Glasovanje teče. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 48. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 48.]] Amandma ni bil sprejet. Pod številko 2 imamo amandma k amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Torej, Poslanska skupina Pozitivna Slovenija je vložila amandma k amandmaju. Glasujemo o tem amandmaju k amandmaju. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 50. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 50.]] Amandma k amandmaju ni bil sprejet. In zdaj še amandma, h kateremu je Poslanska skupina Pozitivna Slovenija vložila tisti amandma k amandmaju. Da se ne boste zmedli: zdaj bomo glasovali o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 21. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 12. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 12.]] Amandma je sprejet. Zdaj imamo dva amandmaja k 22. členu, in sicer najprej amandma poslanskih skupin koalicije. Če bo izglasovan, potem postane amandma pod točko 2, to je amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov, brezpredmeten. Torej, glasujemo o [[...]] Gospod Janko Veber, izvolite, obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
V amandmaju Socialnih demokratov k 22. členu opozarjamo na to, da je treba resnično zagotoviti politično neodvisnost uprave Slovenskega državnega holdinga. Zato predlagamo, da funkcionarji političnih strank ne smejo sodelovati v upravi Slovenskega državnega holdinga. Gre za tričlansko upravo, ki ima po tem zakonu pristojnost, da pripravi strategijo upravljanja kapitalskih naložb v Republiki Sloveniji. Ponovno poudarjam, gre za 13 milijard premoženja, in trije famozni upravljavci so očitno po vašem mnenju dovolj sposobni, da pripravijo strategijo prav za vse sektorske politike v tej državi: naj gre za promet, naj gre za energetiko, naj gre za gospodarstvo kot takšno. Skratka, neverjeten nabor strokovnjakov bo očitno prišel s strani političnih strank, ki se bodo spoznali prav na vse. Omejiti pravzaprav želimo ta politični interes in politično kadrovanje na način, da se v teh organi ne imenuje tistih, ki delujejo v organih politične stranke. Mislim, da je izjemno pomembno, da v poslovodstvo Slovenskega državnega holdinga – če govorimo, da je slovenski – ne prepuščamo vodenje tega holdinga ozkim političnim interesom. Žal gre pravzaprav ves čas pri tem zakonu samo za to, da se poskuša slediti ozek politični interes trenutne vladajoče koalicije. Saj, oprostite, če se ta vlada zamenja, bo prišla druga, bo imela enake pristojnosti, kot si jih jemljete vi ta hip. Ampak, dokazano je, da je to najslabša rešitev. Podjetja, ki so odvisna od političnega vpliva, cvetijo takrat, ko jim politiki omogočajo, da dosegajo svoje poslovne rezultate. Ko se zamenja oblast, potem seveda usihajo, rastejo druga, ljudje pa vmes nastradajo, ker ne vedo, pri čem so. Najhuje pa je pravzaprav za stroko, ker če pa stroko podredimo temu, da sledi političnim interesom, smo pa seveda naredili največjo škodo. Zato je zelo pomembno, da vendar onemogočimo, da v organih oziroma da v upravi Slovenskega državnega holdinga ne sodelujejo tisti, ki so res aktivno vključeni v organe političnih strank. Hvala.
Torej, glasovali bomo o amandmaju [[...]] Ja, še obrazložitev glasu, individualno. Mag. Majda Potrata, prosim.
Hvala. Saj ne bom pri tem 22. členu in amandmaju koalicije ravnala nič drugače, kot sem ravnala do zdaj, kar pomeni, da bom glasovala proti, ampak vendar bi na nek nov moment v tem amandmaju rada opozorila. Razumem, da želimo poslovati mednarodno, da iščemo tudi zunaj Slovenije ljudi, ampak tisto, na kar posebej opozarjam, je to, da bo to slovenski državni holding. Po 11. členu slovenske ustave je slovenščina uradni jezik, v gospodarskih subjektih je slovenščina kot poslovni jezik tudi zaukazana in tukaj je med pogoji samo, da aktivno obvlada angleški jezik. Torej, če bo po čudnem naključju kdo v upravi tega državnega holdinga slovenski državljan ali slovenska državljanka, je za zanj pogoj, da obvlada angleški jezik. Kaj pa to pomeni za poslovanje, za sporočila javnosti, za vse komuniciranje, pa očitno nikogar ne skrbi in ne zadeva. S takšnim načinom ne soglašam, na to opozarjam. Ko govorimo o suverenosti, je jezikovna suverenost ena od zunanjih bistvenih razpoznavnih lastnosti in mi postavljamo pogoje samo za znanje tujega jezika, za kaj drugega nam pa ni mar. Hvala.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje. Torej glasujemo o amandmaju poslanskih skupin koalicije k 22. členu. Glasovanje teče. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 10. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 10.]] Amandma je sprejet in s tem je amandma pod zaporedno številko 2 postal brezpredmeten. Amandma poslanskih skupin koalicije k 23. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 10. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 10.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 24. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 9. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 9.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 25. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 9. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 9.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 26. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 9. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 9.]] Amandma je sprejet. Prehajamo k odločanju o amandmaju k 27. členu, tudi to je amandma poslanskih skupin koalicije. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 9. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 9.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 28. členu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 10. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 10.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 29. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 9. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 9.]] Amandma je sprejet. Amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov k 30. členu. Če bo ta amandma sprejet, potem postaneta amandmaja pod točko 2. in 3. brezpredmetna. Najprej imamo pod točko 1. amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov, točka 2 – amandma k amandmaju, ki ga je vložila Poslanska skupina Pozitivna Slovenija, in pod točko 3 imamo amandma poslanskih skupin koalicije. Najprej glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. 30. člen govori o poročanju Slovenskega državnega holdinga v Državnem zboru, to se naj bi zgodilo enkrat letno. Mi predlagamo, da je vsaj ta rok usklajen z določili Zakona o gospodarskih družbah. Še to niti ni toliko pomembno, pomembnejše je, da če bo sprejet naš amandma, bo holding tudi zavezanec za informacije javnega značaja. To je tista bistvena razlika, ko se pogovarjamo o tem, ali bo Državni zbor imel informacijo, kaj se dogaja z državnim premoženjem ali ne. Še enkrat poudarjam: Agencija za upravljanje kapitalskih naložb je zavezanec za informacije javnega značaja, kjer je državni organ. Je zavezanec tudi agencija, da jo nadzira Računsko sodišče, holding seveda ne bo podvržen pregledu Računskega sodišča. Holding ni zavezan dajati informacijo javnega značaja, če bo želel kdo vprašati, koliko ima član uprave plače, bo lahko odgovoril: "Oprostite, to je poslovna skrivnost." Mislim, da ni nobena skrivnost, da bodo te plače nekje okoli 20, 30 tisoč evrov, vsaj, ker jih ne omejuje prav nobeden zakon, kakšne plače bodo imeli v upravi in v nadzornem svetu. Ampak teh plač jim ne bo treba razkriti. Ne bo jim treba razkriti tudi drugih poslovnih odločitev, ker pač niso zavezanec informacije javnega značaja. In ko bomo obravnavali poročilo v Državnem zboru, ko bomo zahtevali detajlen vpogled v to, zakaj se neka naložba proda, zakaj se je neka naložba slabo upravljala, bomo zagotovo, tako kot do sedaj, dobili odgovore: "Oprostite, to je pa poslovna skrivnost in vam tega ne smemo razkriti, ker nas k temu zavezuje Zakon o gospodarskih družbah." Namreč, to je tisti korak in tista zloraba oblasti, ko predlagaš zakon na način, da nihče ne sme vprašati, kaj se bo dogajalo s temi 13 milijardami; seveda na način, da dobiš jasen in točen odgovor. Tukaj ponovno utemeljujem, da bo mogoče izpeljati številne postopke, ki peljejo v krajo stoletja. Ta amandma omogoča, da javnost – ne samo Državni zbor, tudi javnost – dobi informacijo, kaj se dogaja z njihovim premoženjem, ki je sicer s tem zakonom postalo last holdinga; ne bo več njihovo, ampak v lasti holdinga, pa še vprašati ne bodo imeli, kaj bo ta holding počel s tem premoženjem, če ta amandma ne bo sprejet. Hvala.
Hvala. Glasujemo torej o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 30. členu. Glasovanje teče. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 24 in proti 46. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 46.]] Amandma ni bil sprejet. Sedaj pa amandma k amandmaju. Ta amandma k amandmaju je vložila Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 31 in proti 49. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 49.]] Amandma ni bil sprejet. Še amandma poslanskih skupin koalicije k 30. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 50 in proti 10. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 10.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 31. členu. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za 51, proti 9. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 32. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za 50, proti 9. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 33. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za 52, proti 9. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Potem imamo amandma poslanskih skupin koalicije k 33.a členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za 53, proti 8. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandam poslanskih skupin koalicije k 34. členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za 51, proti 9. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 35. členu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za 52, proti 9. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Pri 36. členu imamo več amandmajev, in sicer najprej amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Če bo ta sprejet, potem postanejo amandmaji pod točkami 2, 3, 4 in 5 brezpredmetni. Gospod Janko Veber bo obrazložil glas v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala. To je eden ključnih členov in tudi Zakonodajno-pravna služba je zelo jasno opozorila, da gre za pravno praznino. Gre za prehodno obdobje, kjer ne Vlada ne Državni zbor ne bosta imela nobenega vpliva na to, kaj se bo zgodilo s premoženjem na Slovenski odškodninski družbi in na Kapitalski družbi. Torej gre za prehodno obdobje, ki dejansko omogoča in daje veliko priložnost, da se izpelje to, kar se bo dogovorilo v kabinetu, recimo, predsednika Vlade in ne bo vezano na noben postopek, ki bi omogočal nazor Državnemu zboru ali pa sicer uradno Vladi. Vse se bo zgodilo neuradno; in verjemite mi, mislim, da vas ni posebej treba prepričevati: priložnost dela tatu. V tem prehodnem obdobju bo pravna praznina, ko ta zakon ne bo zavezoval, ponovno poudarjam, ne Kapitalske družbe ne Slovenske odškodninske družbe, da peljejo postopek prodaje v skladu z Zakonom o javnih naročilih, ampak neposredno z dogovorom, s tistim, ki je zainteresiran, da recimo kupi to premoženje. Oziroma drugače povedano; prodano bo tam, kjer bo verjetno predsednik Vlade rekel, da bomo prodali temu pod temi pogoji in si razdelili to premoženje. Ampak poglejte, tukaj bi posebej opozoril na problem upokojencev. Tukaj se lahko proda brez soglasja Vlade in Državnega zbora tudi 34-odstotni delež Zavarovalnice Triglav. torej naše najkvalitetnejše družbe, in ta delež se nanaša prav na tisti del, ki je vezan na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Vse to se lahko zgodi brez soglasja Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, brez soglasja Vlade, seveda uradnega soglasja Vlade, brez soglasja Državnega zbora. Ko bo začel zakon veljati, boste vi lahko samo nemo spremljali, kaj se je zgodilo; in zgodilo se bo to, na kar opozarjamo. Ostali bomo brez 34-odstotnega lastniškega deleža v naši najpomembnejši in najbolj zdravi gospodarski družbi ali pa eni najbolj zdravih gospodarskih družb, v Zavarovalnici Triglav. Ampak to premoženje bo, recimo, prodano za 100 milijonov evrov, vrednost garancij, ki jih imajo zavarovalnice, bo pa 2,5 milijardi evrov. In tisti, ki jih bo kupil za 100 milijonov, bo seveda tržil 2,5 milijardi garancij naših podjetij, naši občanov, in to je tisti sistem, ki razkriva interes in dejansko tudi možnost kraje našega premoženja. Hvala.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov. Glasovanje teče. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 48. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 48.]] Amandma ni bil sprejet. Potem imamo pod točko 2. amandma k amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 49. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 49.]] Amandma k amandmaju ni bil sprejet. Tudi pod točko 3. imamo amandma k amandmaju, ki ga je vložila Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Se opravičujem, prekinjam glasovanje, ker se je kolegica mag. Alenka Bratušek javila za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine.
Najlepša hvala za besedo. Glede na to, da smo po sprejemanju čudežnega zakona ZUJF z več strani slišali, da določeni poslanci in celo ministri niso vedeli, kaj v tem zakonu sprejemajo in da bo 26 tisoč upokojencev prikrajšanih, nekateri celo do četrtine, bi želela kolege opozoriti, da s tem amandmajem, če bodo podprli naš amandma, pustijo upokojencem, da odločajo o premoženju, ki ga imajo v lasti. Že v razpravi sem povedala, da gre za velik delež Zavarovalnice Triglav. Prav je, poudarjam, prav je, da se s tem upravlja na enem mestu, ampak razpolaga se naj pa s soglasjem tistih, ki jim je to premoženje bilo dano z določenim namenom. In prosim, potem ne boste mogli reči, da niste vedeli, da je to v zakonu. Zato sem se zdaj posebej oglasila. Skratka, dovolite ZPIZ-u in upokojencem, da odločajo o tem, kar je njihovo.
Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 3, to je amandma k amandmaju, ki ga je vložila Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 47. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 47.]] Amandma ni bil sprejet. In tudi pod zaporedno številko 4 imamo amandma k amandmaju, ki ga je vložila Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 45. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 45.]] Amandma ni bil sprejet. In imamo še amandma poslanskih skupin koalicije k 36. členu. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 9. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 9.]] Amandma je sprejet. Amandma poslanskih skupin koalicije k 36.a členu. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 10. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 10.]] Amandma je sprejet. Potem imamo amandma poslanskih skupin koalicije k 37. členu. Glasujemo. Navzočih je 86 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 9. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 9.]] Amandma je sprejet. In še, na vaše veselje, gospod Brulc, zadnji amandma. To je amandma k 40. členu, amandma poslanskih skupin koalicije. Glasujemo. Navzočih je 87 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 10. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 10.]] Amandma je sprejet. Ugotavljam, da smo v drugi obravnavi sprejeli amandmaje k naslednjim členom: 1., 2., 4., 6. do 10., 12. do 17., 19. do 33.a, 34. do 36.a, k 37. in k 40. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem amandmiranim členom vložiti amandmaje v tretji obravnavi? Gospod Jože Tanko, prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Mi bomo najverjetneje vložili amandmaje. Ob tem tudi napovedujem, da bomo skrbno proučili vse amandmaje opozicijskih poslanskih skupin, ki so bili v tem postopu, na tem glasovanju zavrnjeni. In tisto, kar bomo ocenili, da je primerno upoštevati, bomo upoštevali v amandmajih za tretjo obravnavo. Hvala lepa.
Napovedani so amandmaji za tretjo obravnavo, zato prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali s tretjo obravnavo predvidoma v petek, 28. 9. Zaključiti moramo še zakonodajni postopek za predlog zakona, ki ni osnova. Ni potrebno. Proceduralno, gospod Srečko Meh.
Gospod predsednik, mi smo pravzaprav zakon popolnoma oziroma ste ga popolnoma prenovili. Kakšno je mnenje Zakonodajno-pravne službe? Kakšen zakon je? Kakšno je mnenje slovenske vlade o tem, kar se je danes zgodilo tukaj, ker ta zakon ni več tisti, ki je bil predlagan. Je popolnoma nov. Hvala lepa.
Zakonodajno-pravna služba je opozorila na nekaj nujnih uskladitev. Sem tudi razumel gospoda Tanka, da kot kvalificirani predlagatelj amandmaja napoveduje, da bodo za tretjo obravnavo vloženi amandmaji, s katerimi bo poskrbljeno za uskladitev tistih amandmajev, s katerimi bi eventualno koalicija šla naproti opozicijskim predlogom in bi dosegli kompromise okoli nekaterih vprašanj, ki so bila odprta. Torej, točko smo prekinili. Nadaljujemo predvidoma v petek. To je seveda odvisno tudi od tega, ali bo Odbor za finance in monetarno politiko jutri zaključil obravnavo Zakona o ukrepih Republike Slovenije za sanacijo bank. Če bo tako, potem bomo lahko v petek ta zakon obravnavali in obravnavali tudi ta zakon v tretji obravnavi. Torej, zakon o Slovenskem državnem holdingu. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. Odločali bomo o predlogih, da se opravi razprava o odgovorih ministrov na posamezna poslanska vprašanja. Najprej bomo odločali o predlogu sklepa, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje mag. Majde Potrata v zvezi s kritičnimi razmerami v visokem šolstvu. Obrazložitev glasu v svojem imenu mag. Majda Potrata.
Hvala. Predlagam, da bi ta predlog dobil podporo zaradi tega, ker vidim oporo zanj tudi v sklepu matičnega delovnega telesa, ki je sprejelo sklep, naj opravimo javno razpravo, širšo razpravo o razmerah v visokem šolstvu. Sedaj skrajšujem. Glede na to, da je pa Vlada prvotno predvideni zakon, ki naj bi šel po nujnem postopku, prekvalificirala v zakon po skrajšanem postopku, ki razprave ne omogoča, bi bilo prav, da bi zainteresirani javnosti in strokovni javnosti dali priložnost, da govori o stvareh, ki so bistvenega pomena. Bi apelirala vsaj na to, da se prekvalificira postopek iz skrajšanega v redni postopek, se pridobi čas, hkrati pa se opravi tudi razprava v parlamentu, ki se je pa zainteresirana in strokovna javnost ne moreta udeležiti. To bi bil korak k tistemu, kar nekateri vneto zatrjujejo, da obstaja kot pripravljenost za dialog. V opoziciji, vsaj v Poslanski skupini Socialnih demokratov, pa take pripravljenosti za dialog ne zaznavamo. Zdaj je za to priložnost. Hvala.
Hvala. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 46. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za delo, družino n socialne zadeve mag. Andreja Vizjaka na poslansko vprašanje mag. Barbare Žgajner Tavš v zvezi s predlogom enotne pogodbe o zaposlitvi v okviru predlagane reforme trga dela. Lahko glasujemo? Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 47. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Radovana Žerjava na poslansko vprašanje mag. Stanka Stepišnika v zvezi z ukrepi za preprečitev predvidene negativne gospodarske rasti. Obrazložitev glasu, mag. Stanko Stepišnik.
Hvala lepa za besedo. Gospodarska rast je usodna za slovensko državo. Če gospodarska rast ne bo rasla, ne bomo imeli sociale, športa, ničesar. Negativna gospodarska rast, ki je bila predvidena za letošnje leto, se bo ob tretjem paketu več kot 200 ukrepov poslabšala še v naslednjem letu 2013. In verjetno bo negativna tudi v letu 2014. Zelo pomembno je opraviti javno razpravo, z več znanja na kupu, da bi pomagali ministru Žerjavu, predvsem pri tem, kako doseči večjo gospodarsko rast. Hvala.
O predlogu sklepa glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 48. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje gospoda Tomaža Gantarja na poslansko vprašanje gospoda Darka Jazbeca v zvezi s finančnimi učinki združevanja Inštituta za varovanje zdravja in območnih zavodov za zdravstveno varstvo v dva javna zavoda. Gospod Jazbec, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Glasoval bom za, zato ker praktično odgovora na vprašanje ni bilo. To je zgodba, ki se vleče zadnje mesece. Gre za problem združevanja Inštituta za varovanje zdravja in devetih območnih zavodov za zdravstveno varstvo. Najprej je bil predlog, da bi nastal nek mega zavod, potem je bil predlog, da bi nastal nek manjši zavod, zdaj sta dva zavoda, eden za laboratorij in eden za javno zdravje. Torej, eden, ki bi naj obračal denar, drugi pa bolj stroko. Skratka, ves čas se zgodba spreminja, je živa in očitno se ne ve točno, kaj se hoče, ali pa se ve, kaj se hoče, pa se ne ve, kako do tega priti. Glasoval bom za, ker je v fazi varčevanja v zdravstvu treba ravno javnemu zdravju dati večji pomen; več bomo delali na preventivi, manj bo stroškov na kurativi. Drugi razlog, zakaj "za" – zato, ker je praktično vseh devet območnih zavodov za zdravstveno varstvo proti tej združitvi in stroka mora imeti svojo težo, saj je vidna centralizacija. Danes sem s strani koalicije večkrat slišal, da ste razočarani nad opozicijo. Spoštovani poslanci, če boste glasovali proti, ne boste razočarali opozicije, razočarali boste svoje volivce, ker jim boste dali vedeti, da vas javn zdravje ne zanima. Hvala.
Glasujemo o predlogu sklepa. Mag. Barbara Žgajner Tavš, obrazložitev glasu. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Zelo na kratko. Jaz bom svojega poslanskega kolega podprla pri glasovanju. Poslanska skupina Pozitivna Slovenija je namreč pred dvema mesecema ravno na to temo zahtevala sklic izredne seje Odbora za zdravstvo, pred parlamentarnimi počitnicami. Takrat je bil v Državni zbor vložen nek drug predlog o isti tematiki in takrat smo poslušali s strani nekaterih koalicijskih poslancev, da je ta predlog konsistenten. Namreč naša vlada in koalicijski poslanci si ves čas prizadevajo za sistemske konsistentne rešitev. Potem, na podlagi razprave, ki je bila na matičnem odboru, smo prišli v roku dveh mesecev, vmes so bile parlamentarne počitnice, do novega, zopet sistemskega, zopet konsistentnega predloga, ki pa mu zopet tisti, ki se jih zakonodaja dotika, nasprotujejo. Jaz mislim, da je smiselno, da preden bomo zopet v Državnem zboru na matičnem odboru in potem plenarnem zasedanju odločali o tej pomembni tematiki, morda se na prvi pogled niti ne zdi pomembna, ampak govorimo o javnem zdravstvu. Opravimo v Državnem zboru odgovor oziroma razpravo o odgovoru ministra za zdravje. Nenazadnje, kot je bilo včeraj mogoče slišati, tudi minister za zdravje, resorni minister ne ve, kakšna naj bi bila ustrezna sistemska rešitev na tem področju. Glasovala bom za.
Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 48. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 48.]] Sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za finance dr. Janeza Šušteršiča ter ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Radovana Žerjava na poslansko vprašanje mag. Lejle Hercegovac v zvezi s pripravo novele Zakona o gospodarskih družbah, ki bi preprečila neenakopravno obravnavo pravnih oseb na področju dohodninske ureditve. Mag. Lejla Hercegovac, obrazložitev glasu.
Gre za zakon, ki je prepisan iz nemške zakonodaje in prepisan je napačno. To je pravno sporna odločitev, ker je v zakonu tisto, kar se nanaša na družbo z neomejeno odgovornostjo, v Nemčiji fizična oseba, pri nas pa pravna oseba. Torej, družbeniki z omejeno odgovornostjo so kaznovani, če je minus, ga morajo nadomestiti, če je pa plus, pa so kaznovani še iz Ministrstva za finance z dohodnino, ki je do zdaj bila 18 %, od 1. 1. 2013 bo 25 %. A tudi če boste izglasovali proti, da se členi od 94. do 97. v zakonu spremenijo, bom poslala na ista ministrstva še vprašanje za pisne odgovore. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 48. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 48.]] Sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Radovana Žerjava ter ministra za kmetijstvo in okolje gospoda Franca Bogoviča na poslansko vprašanje gospoda Gašparja Gašparja Mišiča v zvezi z varnimi ukrepi za pospeševanje razvoja turizma. Gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Spoštovani predsednik. Svoj predlog, da se opravi širša javna razprava na temelju mojega vprašanja, utemeljujem s tem, ker je turizem priložnost, da Slovenija pride iz krize. Ker se nam ponuja priložnost, da poenotimo dve resorni politiki, politiko Ministrstva za gospodarstvo in politiko Ministrstva za kmetijstvo. V preteklosti je vedno bilo narobe, da smo v strategije zapisali skupek želja, kar pa se v praksi ni moglo uresničiti. Iz tega razloga je nujno, da se politiki poenotijo, da se medsebojno dopolnjujejo in ne izključujejo. To velja za vse resorne politike. Ključnega pomena je, da sedaj vidim priložnost, zato ker Slovenija ima geostrateško lego in veliko resursov in možnosti, da opravi en celovit pregled stanja za zagon turizma. Turizem je najbolj rastoča gospodarska panoga v svetu, česar se v Sloveniji, upam si trditi, mnogo premalo zavedamo. Ne zavedamo se tega, da je to priložnost za vse Slovenke in Slovence, da je to priložnost za razvoj in zagon ne samo gospodarstva kot takega in turizma, ampak predvsem, da pospešimo prodajo kmetijskih proizvodov, da podaljšamo sezono v jesenski in zimski čas. Vse to je treba uskladiti med obema ministrstvoma, zato predlagam, da podprete moj predlog. Hvala.
Hvala. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 82 poslank in poslancev. Za je glasovalo 28 in proti 52. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 52.]] Predlog sklepa ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje mag. Majde Potrata v zvezi s posledicami znižanja RTV-prispevka. Obrazložitev glasu mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo. Zakon daje Vladi možnost, da zniža RTV-prispevek do 1. 9. 2012 za 10 %. Ta vlada je to storila, osiromašila bo programske vire za javni servis. Minister dr. Žiga Turk je v svojem odgovoru sicer veliko govoril o notranjih rezervah in o marsičem drugem, na konkretno vprašanje, kaj bo to pomenilo za pridobivanje sredstev iz državnega proračuna, ki ga je proračun dolžan dajati za opravljanje javnega servisa, pa odgovora ni bilo. Prav zato je to lahko priložnost, za to, da znova dobimo jasne odgovore na vprašanje, kako vidi resorni minister naloge javnega servisa, čeprav so naloge v zakonu jasno definirane, videti pa je, da nimamo več enakih pričakovanj in enakih zavez glede uresničevanja javnega servisa. Kot rečeno, prav bi bilo, da dobi minister priložnost, da v razpravi odgovori na vprašanja, ki so za Poslansko skupino Socialnih demokratov, ki zagovarja kakovosten javni servis, bistvenega pomena. Hvala.
Hvala. Mag. Alenka Bratušek, tudi obrazložitev glasu.
Na Komisiji za nadzor javnih financ smo kar nekaj časa posvetili tudi znižanju prispevka RTV. Jaz bi rada opozorila samo na to, da RTV-prispevek za leto 2013 sploh še ni določen. Jaz sem že večkrat povedala, 10 % od nič je še vedno nič, razen če po novem zakone, ker RTV-prispevek mora biti določen v zakonu, zdaj je določen v Zakonu o izvrševanju proračuna, ki ima rok trajanja do konca letošnjega leta, se pravi, za leto 2013 ni, razen če po novem lahko to, kar bi moralo biti v zakonu, sprejema Vlada s sklepi. Gospod predsednik, jaz upam, da še vedno ni tako. Še enkrat. 10 % od nič je še vedno, na žalost, samo nič.
Mag. Ivan Vogrin.
Na Odboru za nadzor javnih financ je bil glavni argument znižanja RTV-naročnine seveda varčevanje družinskih proračunov. Argument se mi zdi malce premalo utemeljen ob dejstvu, da bo to za družino mesečno pomenilo 1,3 evra, letno pa približno 16 evrov. Jaz seveda razum, da je morda ta skrb resnična, morajo pa slediti nadaljnji ukrepi. Mi znižajmo vse državne, občinske in ostale takse za 10 %, znižajmo komunalne prispevke, znižajmo elektriko za 10 % in tako dalje. Torej družinski prihodki slovenskih družin praviloma padajo. Vse te storitve, o katerih sem govoril, pa seveda naraščajo. Če je resnična skrb za družine pri zmanjševanju RTV-prispevka, skrb za družinske proračune, potem resnično prosim, začnimo delati to sistemsko, pa bom tudi jaz prepričan, da je to naša iskrena želja, in da ni tako, kot je gospod mag. Stepišnik rekel, da ima občutek, da je vedno nekaj še zadaj. To pa je seveda potem malce mogoče žalostno.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za 36, proti 47. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje gospe Tamare Vonta v zvezi z novo sistemizacijo Arhiva Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za 32, proti 48. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 48.]] Predlog sklepa ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dr. Žige Turka na poslansko vprašanje gospa Jožefa Kavtičnika v zvezi z ukinitvijo oziroma združevanjem javnih zavodov s področja vzgoje in izobraževanja. Gospod Jožef Kavtičnik, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Zanimivo, tista peščica poslank in poslancev, ki smo bili tukaj, smo lahko slišali, da je res minister za izobraževanje, znanost, kulturo in šport dobil največ vprašanj, dal pa je najmanj konkretnih odgovorov. Spoštovani, če bomo nadaljevali z razgradnjo izobraževanja, to kar minister počenja, bomo razgradili to državo, in to se že dogaja. Ukinitev javnih zavodov, kot je Pedagoški institut, Zavod za šolstvo itn., je poseg, grob poseg v znanstveno-raziskovalno delo na področju vzgoje in izobraževanja. Ministra sem vprašal, če mi lahko pove, kakšne finančne posledice oziroma prihranki bodo. Ni znal odgovoriti. Ni znal povedati, kakšna bo kvaliteta ali nekvaliteta novega zavoda, zato seveda želim dati priložnost ministru, da to pove javno tukaj, v Državnem zboru. Hvala.
Hvala. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za 35, proti 47. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni bil sprejet. Naslednji predlog sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor, gospoda Zvonka Černača na poslansko vprašanje gospe Alenke Pavlič v zvezi z obnovo oziroma izgradnjo cestne infrastrukture. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za 35, proti 47. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da predlog sklepa ni bil sprejet. Naslednji predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za obrambo gospoda Aleša Hojsa na poslansko vprašanje gospoda Darka Jazbeca v zvezi z uresničevanjem sklepov Odbora za obrambo, ki se nanaša na regijske centre za obveščanje. Gospod Darko Jazbec, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Glasoval bom za, ker odgovor, ki ga je podal minister, ne rešuje problema. Gre za problem združitve šestih regijskih centrov za obveščanje po 22. uri v Sloveniji. Zdaj, od kar to je, od meseca julija, se je na terenu polno problemov v komunikaciji. Vsi ti problemi podaljšajo intervenciji čas. Tukaj imam tudi dokument, katerega podpisnik je Ministrstvo za obrambo, kjer so delali meritve in priznali ali dokazali, da radijske postaje na določenih terenih ne delujejo. Ni signala. Gospod Pukšič, gospod Jurša, najbolj nepokrita regija je od Destrnika do Ljutomera. Ti prebivalci so sedaj bolj ogroženi. Torej mi vemo, da ena minuta pri reanimaciji, oživljanju človeka za 10 % manjša možnost, da je reanimacija uspešna. Vlada zdaj pač ima moč, da to minuto odvzame, ampak mislim, da nima pravice, da se določeni skupini ljudi na določenih regijah to dogaja. Tukaj, ne vem, če me razumete, ne gre za politično vprašanje, levi, desni, tukaj gre za vprašanje življenja. In prav bi bilo, da tako tudi glasujete. Ali pa prevzemite odgovornost. Hvala.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 45. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 45.]] Predlog sklepa ni bil sprejet. Naslednji predlog: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo in prostor gospoda Zvonka Černača ter ministra za kmetijstvo in okolje gospoda Franca Bogoviča na poslansko vprašanje gospe Renate Brunskole v zvezi z gradnjo tretje razvojne osi. Obrazložitev glasu, gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Pospešitev izgradnje tretje razvojne osi, južni del, predstavlja velik in za Republiko Slovenijo izredno pomemben projekt, še posebej v povezavi s tem, kot je kolega Stepišnik omenil, da se soočamo s padcem gospodarske rasti, z visoko stopnjo brezposelnosti, torej preko 100 tisoč ljudi brez dela, 20 % padec investicij v Republiki Sloveniji letos. Tretja razvojna os bi bila zagotovo rešitev, ki bi prinesla konkretne učinke s spodbujanjem gospodarstva, še posebej na področju gradbeništva, istočasno pa bi prinesla tudi enakomeren regionalni razvoj Republike Slovenije, kar nedvomno v danem trenutku predstavlja tako od območja Koroške vse do Bele Krajine območje, za katerega ne moremo reči, da ima kvalitetno prometno cestno povezavo. Zatorej predlagam, da bi se v povezavi s tem pomembnim projektom opravila javna, naša razprava na naslednji seji Državnega zbora.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 47. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 47.]] Predlog sklepa ni bil sprejet. In še predlog sklepa: Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za zdravje gospoda Tomaža Gantarja na poslansko vprašanje mag. Lejle Hercegovac v zvezi s posledicami Zakona za uravnoteženje javnih financ, ki se odražajo na zdravniškem delu in begu možganov iz zdravstvene dejavnosti. Mag. Lejla Hercegovac, obrazložitev glasu.
Spoštovani! Zdravniki res odhajajo v tujino. Vladavina administracije se je poslabšala z Zakonom o uravnoteženju javnih financ. Obrazložitev je taka, da so specializanti prej potrebovali tri mesece za administracijo, prej so začeli z delom, zdaj po zakonu, s sprejetjem ZUJF, potrebujejo šest mesecev. Torej, za ta čas sprejemajo plače, niso pa na delovnem mestu. Enako je za specializante po končani specializaciji, enako je za pogodbe med zdravstvenimi zavodi, enako je za koncesionarje, kjer je problem, da so pravzaprav zdaj nezakonite pogodbe po sprejetju ZUJF. To se zelo lahko in lepo odpravi na ministrstvu, kjer dejansko vsi potrebujejo, razen normalne dokumentacije, dokumentacijo z ministrstva, sveta zavodov ali županov. Torej ni razlog le zmanjšanje plač, ampak je razlog zmanjšanje cen zdravstvenih storitev, med in nad zdravniki določeni mobingi, specifično kadrovanje v zdravstvu, ki je praktično mediokriteta. In tisti, ki so sposobni, se ali počutijo slabo ali pa odhajajo. Zato je to res velik problem v zdravstvu. O tem lahko berete sami v časopisih. Prosim, da glasujete za. Hvala.
Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 46. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 46.]] Predlog sklepa ni bil sprejet. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali v torek 2. 10. 2012 ob 12. uri z vprašanji poslancev predsedniku Vlade. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 25. septembra 2012. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Pozitivna Slovenija k 10. členu. Obrazložitev glasu. Bi kdo v imenu poslanske skupine? Gospod Matjaž Zanoškar v imenu poslanske.
Hvala za besedo. Zakon v nujnem postopku, seveda to je postopek, v katerem so dovoljene oziroma se zgodijo tudi anomalije in napake. V Poslanski skupini Pozitivne Slovenije smatramo, da je eno od večjih odstopanj od naših želja v 10. členu, zato za 10. člen vlagamo amandma. Ta amandma ni kaj drugega kot pa, da zadrži stanje, ki je zdaj v 24. členu veljavnega zakona. In s tem se zaščiti in nekako vgradi mehanizem za protikoruptivna dejanja, ki bi lahko nastala s prenosom državnega premoženja na lokalne skupnosti. S tem se tudi doseže to, da se izraz "javni interes" in da se vgradi to petletno obdobje, v katerem lokalne skupnosti tega premoženja, ki ga bodo pridobile od države, ne smejo odtujiti oziroma prodati. S tem se je strinjala tudi protikorupcijska komisija in je podala enako mnenje. Zato smatramo, da je amandma, ki ga vlagamo, vmesen in da je vreden našo podpore. Seveda pa ob tem moram povedati tudi to, da na nek način pogojujemo, če bo sprejet naš amandma k 10. členu, potem bo tudi celoten zakon deležen naše podpore. Sicer pa smatramo, da je to premalo mehanizma za zaščito stvarnega premoženja, ki bi se preneslo na lokalne skupnosti in smatramo, da je to preveč veliko korupcijsko tveganje, če bi sprejeli 10. člen brez tega amandmaja.
Hvala. Še kdo v imenu poslanske skupine? Ne. Kdo želi obrazložit svoj glas? Mag. Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa. No, saj o tej točki se je včeraj v parlamentu odvila širša razprava, pa praktični nismo prišli nič dalje, kot je to v navadi. Poslanci Pozitivna Slovenije, zato smo tudi vložili amandma, smo bili pozorni na mnenje Zakonodajno-pravne službe, na mnenje protikorupcijske komisije. Na klopi smo dobili tudi mnenje Zveze civilno združenih organizacij Slovenije in pa danes mnenje Društva, za etičnost javnega delovanja Integriteta. Vsa ta mnenja opozarjajo, da s tem zakonom v 10. členu odpiramo možnost vgradnje sistemske korupcije v zakonodajo. Včeraj smo želeli s strani gospoda, ki je danes z nami, državnega sekretarja na ministrstvu, dobiti jasen odgovor, ali bo ministrstvo oziroma Vlada upoštevalo mnenje protikorupcijske komisije. Če dovolite iz Zakona o preprečevanju korupcije jasno izhaja, da je vloga protikorupcijske komisije tudi v tem, da daje mnenje k predlogom zakonov ter ostalih predpisov pred njihovo obravnavo na Vladi, usklajenosti določb predlogov zakonov ter ostalih predpisov z zakoni in predpisi, ki urejajo področje preprečevanja korupcije in preprečevanja in odpravljanja nasprotja interesov. Povozili ste lastni zakon. V 10. členu z našim amandmajem poskušamo odpraviti anomalijo, ki jo uzakonjate vi, sledimo tudi mnenju Zakonodajno-pravne službe in vseh tistih organizacij, ki sem jih prej naštela. Prosim za podporo, kajti če bo, kot je kolega že povedal, naš amandma deležen podpore, bomo sledili in podprli tudi Zakon v celoti.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Pozitivne Slovenije k 10. členu predloga zakona. Glasujemo. Navzočih je 84, za je glasovalo 34, proti 48. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 48.]] Amandma ni bil sprejet. Amandmaji k 13. členu, dva amandmaja imamo pod točko 1 amandma poslanskih skupin koalicije, če bo sprejet postane amandma pod zaporedno številko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 83, za je glasovalo 49, proti 26. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 26.]] Amandma sprejet. Amandma pod zaporedno številko 2 je postal brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 14. členu. Glasujemo. Navzočih je 83, za je glasovalo 31, proti 48. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 48.]] Amandma ni bil sprejet. Imamo še amandma Poslanske skupine Pozitivne Slovenije k 14. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Naš vloženi amandma k 14. členu želi pomagati predvsem društvom, ki delujejo v manjših ali srednje velikih občinah, največkrat, in nimajo statusa v javnem interesu, zagotovo pa izredno veliko pomenijo v posamezni lokalni skupnosti. Naš predlog je bil, da bi lahko na osnovi sklepa samoupravne lokalne skupnosti, torej občinskega sveta, da deluje neko društvo v interesu te občine, tega občinskega sveta, da se mu lahko oddajo, recimo, posamezni prostori v najem. To zdaj ni možno narediti in zaradi tega sem, moram reči, po tej razpravi prejela nekaj klicev iz različnih občin, manjših društev, recimo iz Straže Dober dan teater, kjer so ravno izrekli, da imajo tovrstno težavo in da je to dejansko zadeva, o kateri bi bilo prav, da bi se tudi v okviru Zakonodajno-pravne službe poskušali uskladiti in tovrstni predlog tudi sprejeti. Namreč, niso v Sloveniji samo velike občine, niso samo društva, ki imajo status v javnem interesu, pa če ne drugače, dostikrat traja do enega leta, da pridobi ta status. Manjša društva, kot so razna društva, tudi kakšnih ročnih del ali kaj takšnega, pomenijo veliko za majhno lokalno skupnost, na državnem nivoju pa mogoče tega statusa verjetno ne bi dobili. Zatorej predlagam, da ta amandma sprejmemo. Gre za življenjski amandma, življenjsko uporaben, ne gre za amandma vezan na to, ali gre tukaj za koalicijo, opozicijo, ampak za življenjsko uporabnost tega predloga.
Glasujemo o amandmaju. Navzočih je 85, za je glasovalo 38, proti 46. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 46.]] Amandma ni bil sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in s tem z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. V drugi obravnavi smo sprejeli amandma k 13. členu. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo ali napovedujejo še kakšen amandma k temu amandmiranemu členu za tretjo obravnavo. Ne. Potem vas obveščam še, da me Zakonodajno-pravna služba in Vlada nista obvestili o tem, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona kakorkoli neusklajen, zato lahko preidemo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. [[oglašanje iz dvorane]] Dobro, obrazložitev glasu. V imenu poslanske skupine? Želi kdo v imenu poslanske skupine? [[Nihče.]] V svojem imenu? Gospod Srečko Meh.
V bistvu bi ta zakon kot idejo, kot rešitev nekaterih problemov lahko podprl. Ne morem pa mimo tega, da je slovenska vlada samovoljno spremenila sklep parlamenta oziroma ustavila vse postopke pri izvajanju sklepa, s katerim smo ustanovili agencijo – Državni zbor je ustanovil agencijo. Tega slovenska vlada ne more narediti. To je zapisano v materialih in to je tisto, kar nam, Državnemu zboru, daje negativen predznak. Drugič. Vse skupaj smo pustili točno tako, kot je. Vse nepremično premoženje smo pustili v vseh ministrstvih. Oni bodo upravljavci, skrbnik bo eno ministrstvo, kar se mi zdi popolnoma zgrešeno, če rečem zelo preprosto. In tretji razlog je ta, da niti najmanjše varovalke ni možno sprejeti, zato da bi vendarle poskušali preprečiti, da bi se zgodilo tisto, česar si nihče od nas ne želi. Zato bom, gospe in gospodje, proti temu, proti načinu, protestiram proti načinu, na kakršnega slovenska vlada spoštuje, upošteva in dela z nami v parlamentu. Če ne bi bil Meh, bi vam povedal, kako dela z nami. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Maša Kociper.
Spoštovani! Kot sem na tem zboru že večkrat opozorila, tudi procedura ali pa predvsem procedura je mati demokracije. Še vedno sem pretresena nad tem, s kakšno lahkotnostjo je bila demokracija danes poteptana v Državnem zboru. Nisem se oglasila k besedi z obrazložitvijo glasu, ker mislim, da so kolegi pred mano, zlasti kolega Jakič, povedali vse. Ampak to, da danes niste dovolili odločati, niti dali možnosti, da bi se slišalo ljudi, ki sami težko govorijo, je bil precedens brez primere. Praksa se nadaljuje tudi pri tem zakonu, zato tega zakona ne bom podprla. V tem primeru se je izkazalo točno to, kaj je konstruktivna in pozitivna vloga civilne družbe. Toliko imamo vsi skupaj polna usta besed, kot so korupcija, treba jo je izkoreniniti, skorumpirani so ti, skorumpirani oni, preprečiti je treba take stvari v bodoče in tako naprej. Prav to so prava orodja, da se korupcija v bodoče prepreči. Oglasila se je in to ob pravem času, civilna družba in opozorila na določene anomalije. Vi, spoštovana koalicija, ste spet s popolno lahkotnostjo stisnili "ne" vsem amandmajem, ki so želeli prisluhniti njihovemu mnenju. Zaradi tega, ker je na ta način ta zakon invaliden v smislu sodelovanja deležnikov, ki pri taki zakonodaji morajo sodelovati, bom glasovala proti zakonu.
Še gospod Jerko Čehovin.
Hvala. Zelo na kratko. Tudi sam bom glasoval proti, in sicer iz preprostega razloga, ker želi vladna koalicija s tem zakonom v Republiki Sloveniji uvesti sistemsko korupcijo.
Dobro. Torej, glasovali bomo o [[...]]Še gospod mag. Stanko Stepišnik.
Hvala za besedo. Glasoval bom proti. Ne strinjam se, da je nujni postopek sprejemanja zakona v interesu gospodarstva, kot je bilo zadnjič rečeno s strani predstavnikov ministrstva. Ne želim podpreti zakona, ki omogoča legalen prenos nepremičnin preko interesa občin v privatno lastnino. Varovalka, ki je bila prej, da se pet let ne sme prodati prenesenega premoženja iz občine, je zdaj izpuščena. To se pravi: odprt lov v dogovoru z lobiji na fokusirano nepremičnino za privatne interese. Hvala lepa.
Hvala. Glasovali bomo o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti. Še ena obrazložitev glasu, gospod Franc Pukšič.
Težko poslušam takšne obrazložitve tistih, ki so pripravljali občinske proračune ali sodelovali kot občinski svetniki. Če bo nek prenos premoženja na občino, potem to vsi dobro veste, da to ni prenos na privatne žepe, ampak če bo občina hotela to prodati, bo morala imeti v svojih razvojnih programih. Če bo imela to v svojih programih, šele potem bo o tem odločal občinski svet in vse ostalo, torej celotna procedura bo morala preteči. Verjetno pa nekatere boli ali pa se bojite, da bo premalo tega državnega premoženja prešlo na ljubljansko občino, ki bi verjetno rabila stotine milijonov, da bi prodala, da prišla ven iz lastnih dolgov.
Hvala. In zdaj se je sprožil plaz novih obrazložitev. Mag. Barbara Žgajner Tavš, prosim.
Poglejte, res zelo na kratko. Enostavno težko pristanem na to logiko razmišljanja, da ko se dotika neka pravica mene osebno, pa ne bom rekla mene, ker se navezujem na kolega, ki je govoril pred menoj, kolega Pukšiča, takrat se zgane vik in krik v tej državi, kličejo se mediji, zakaj javno zdravstvo nima v javnih bolnišnicah klima naprav. Ko se odloča o pravicah drugih ljudi v tej državi, prej smo govorili o regijskih centrih za obveščanje, ki se ukinjajo. Kolega je dejal, da se zaradi tega povečuje intervencijski čas, posledično so lahko ogrožena življenja ljudi. Se pravi, gre za pravice drugih ljudi. Takrat ta isti človek pritisne "ne", ker ga to ne zanima. In danes, ko se spet odloča o pravicah enih, ki bodo, verjamem, da s tem zakonom, če bo sprejet v takšni obliki, lažje prišli do nekega bogastva, nepremičnin, občin, varoval v zakonu ni, boste pritisnili "da". Poslanci vladne koalicije. Jaz temu odločno nasprotujem. Odločno nasprotujem tudi zato, ker je mnenje neodvisnega instituta v naši državi, institucije, Komisije za preprečevanje korupcije jasno. S tem, spoštovane kolegice in kolegi, znova, pa to ni edini zakon, vgrajujete korupcijo v slovensko zakonodajo. Tega predloga absolutno ne morem podpreti v takšni obliki, zato bom glasovala proti.
Gospod Franc Jurša.
Predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! To, kar pa zdaj poslušam, pa enostavno ne zmorem več. Enostavno in preprosto, ker sem tudi sam delal v lokalni skupnosti in ne morem v nobenem primeru potrditi tega, da je v lokalni skupnosti sama korupcija, kriminal in lopovščina. To ni res. Veste, gospod Pukšič, prej ste se malo zmotili, načrt prodaje nepremičnega premoženja mora sprejeti vsaka lokalna skupnost. Na osnovi načrta prodaje nepremičnega premoženja gredo potem javni razpisi. O tem odloča občinski svet. In če je že en v lokalni skupnosti koruptiven, ne more pa jih biti 15, 20, 25, 30 in tako dalje. Ljubi bog, govorite malo odgovorno. Hvala lepa. [[aplavz]]
Hvala. Gospod Gašpar Gašpar Mišič.
Ne, dragi gospod, temu ni tako. Zdaj poglejte, mi smo dobili mnenje protikorupcijske komisije – večina odloči, govorite 15, ne more jih biti 15, 20 in toliko in tako naprej. Tukaj vas je bistveno več kot 15, 20 in boste potrdili to. Jaz sem sam bil podžupan v občini Piran in vam povem, da nič ni narobe s klavzulo, da se 5 let ne sme preprodati ali prodati naprej. To je odlična varovalka, ker sistem brez varovalk ne funkcionira. Še ko so varovalke, je problematičen. Zato bi bilo dobro, da se vnese taka klavzula za zavarovanje, da res ne pride do nekega preprodajanja. Zakaj odpiramo možnosti prekomerni korupciji, zakaj imamo Komisijo za preprečevanje korupcije, če jo potem ta hram demokracije ne spoštuje in ne upošteva? Če pa se nekomu mudi, mu lahko občina dodeli stavbno pravico in lahko zgradi objekt, kakršenkoli že. Mi s tem ne podpiramo gospodarstva, mi s tem resnično podpiramo, da prihaja do posameznih koruptivnih dejanj v posameznih občinah, kjer dejansko povezave, veze in poznanstva dominirajo. In to je dejstvo. Vi boste dejansko sprostili in bomo videli čez nekaj časa, čez nekaj let boste videli, kje se bo to dogajalo, zakaj dovolimo to? Jaz sem absolutno proti temu in to ni prav, kar počnemo.
Glasujemo o predlogu zakona. Navzočih je 84 poslank in poslancev. Za je glasovalo 53, proti 25. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda – prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prekrških. Odločali bomo o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prekrških je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti 48. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem tudi to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda – tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o policiji. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu. Domnevam, da v imenu poslanske skupine? Gospod Peter Vilfan.
Spoštovani predsednik, spoštovani kolegice in kolegi! Najprej bi se zahvalil vsem tistim, ki ste ta naš predlog podpirali do sedaj in omogočili, da smo prišli do tega zaključnega dejanja, ko praktično ta naš predlog lahko postane zakon. O vsebini ne bi veliko govoril, ker mislim, da je bilo veliko povedanega v razpravi, naštel bi samo nekaj ključnih argumentov, zakaj menimo, da je ta naš predlog dober in primeren za sprejem. Prvič. Dobil je podporo na prvi obravnavi tukaj v parlamentu, dobil je podporo na Odboru za notranje zadeve, dobil je podporo obeh policijskih sindikatov. Tudi mnenje Vlade ne negira vsebinske ustreznosti, ko pravi, da sta njihov in naš predlog vsebinsko praktično identična. Na koncu naj dodam še to, da še vedno menimo, da je tak zakon nujen, da ga potrebujemo hitro oziroma zdaj, najbolje bi bilo danes in tukaj. Bilo je govora tudi o nekaterih pomanjkljivosti. Jaz mislim, da smo na večino ali na vse odgovorili. Eno bi omenil, ki sem jo slišal včeraj, namreč predstavnik ministrstva je rekel, da če danes sprejmemo ta predlog bo začel veljati v 15-ih dnevih in da je to zelo kratek rok. Tukaj moram zastaviti vprašanje, kaj pa mi v tej sestavi parlamenta pa pod to vlado nismo najprej sprejeli v zelo kratkem roku in je bilo potem uveljavljeno še v veliko krajšem roku. Za zaključek bi povedal še nekaj o dogodku na Odboru za notranje zadeve. Tam je tik pred glasovanjem kolega Jerovšek rekel približno takole: "Peter poglej, ti si dobro unovčil, karkoli že to pomeni, ta predlog in vse, kar se je dogajalo okoli njega, ampak seveda tukaj se bo zadeva končala, ker od tu naprej gre pa zares." Potem je na glasovanju naš predlog dobil ponovno podporo in s tem potrditev ne samo, da je primeren, da je dober in potreben, ampak očitno, da je tudi zelo resen. Jaz bi vas takole vprašal. Kaj pa bo zelo neresno, če se danes zgodi v tem parlamentu? Zelo neresno bo, če danes našega predloga, zaradi tega, ker ga ni pripravila prava stran, ker niso, ne vem, pravi podpisniki, ker morda ni pravi prvopodpisani, ne boste potrdili. Zato vas vse še enkrat pozivam, da ta naš predlog, ki nima nobene zveze s politiko, ki kot sem že povedal v razpravi, ne deli navijačev na leve, desne in sredinske, ki želi samo tiste, ki s svojimi dejanji ne sodijo na športna prizorišča, iz le-teh izločiti, da seveda ta naš predlog podprete, da ga naredite za zakon in s tem naredite nekaj izjemno dobrega za vse tiste prave slovenske navijače, ljubitelje športa in tudi za slovenski šport v celoti. Hvala.
Hvala. Prehajamo na glasovanje o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o policiji. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti 41. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlog zakona ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah določenih zakonov na področju varne hrane, veterinarstva in varstva rastlin. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Bom najprej prebral sklep: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah določenih zakonov na področju varne hrane, veterinarstva in varstva rastlin je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, mag. Dejan Židan.
Hvala predsednik. Še enkrat pozdrav vsem prisotnim! Sistem zagotavljanja varne hrane v Sloveniji deluje dobro, tako nas mnogo misli, tako tudi govorijo inšpekcijski obiski Evropske unije, ni pa idealen. Ni idealen zato, ker sta vzpostavljeni dve verigi –zelena in rdeča, in zato, ker sta dve ministrstvi pristojni, to je Ministrstvo za kmetijstvo, prehransko ministrstvo in Ministrstvo za zdravje. Vendar tisto, kar je treba povedati pri tem zakonu, ki bi lahko bil tipičen zakon, kjer se politika uskladi, politika s stroko in tudi z zaposlenimi, ni bilo ničesar od tega storjenega. Ni bilo niti najmanjše želje, najmanjšega poskusa, da se ta zakon usklajuje z opozicijo. Ni bilo zadostnega poskusa, da se s slovensko stroko in tudi po izjavah sindikata ni bilo zadostnega usklajevanja z zaposlenimi. Prav tako zakon ne rešuje v tem trenutku enega večjih problemov, to je pristojnosti dveh ministrstev. Temu se zakon izogne. In ob dejstvu, da bo treba sistem varne hrane v naslednjem obdobju zaradi pričakovanih novih usmeritev Evropske unije tako in tako ponovno spreminjati, mi predlagamo, da sprejem tega zakona zaustavite. Če je vaša ocena, da je kljub vsemu smiselno zaradi racionalizacije, ki jo tudi mi podpiramo, z zakonom priti ponovno v parlament, predlagamo da naredite uskladitev tako za slovensko stroko kakor tudi z opozicijo. Če bo zakon tako napisan, da bo upošteval tako zaposlene kakor slovensko stroko, združil obe verigi in združil tudi pristojnosti ministrstva za zdravje in kmetijstvo, boste imeli tudi naše glasove. Zdaj jih pa nimate. Hvala.
Hvala. Še kdo? Gospod Ficko, prosim.
V Pozitivni Sloveniji bomo glasovali proti. Zakaj? Ker zakon ni sistemski, ne vključuje vseh potrebnih sektorjev, je neskladen z interesi pridelovalcev in potrošnikov in takšen kot je, ne daje nič drugega kot pravno podlago za politično kadrovanje in naš potrošnik ne bo zaradi tega imel nič bolj varne hrane. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Roman Žveglič.
Hvala za besedo. Zakon je seveda nastajal dalj časa, pod več ministri. Res je, da ni združil vseh ministrstev itn. pri tej zadevi, vendar smo pri teh debatah in poslanskih vprašanjih že tudi zdaj videli zelo veliko nasprotovanje temu, da se določene agencije in zavodi združujejo. Tukaj imamo ravno nasprotno, da se bi seveda morali združevati. Tako da jaz teh stvari ne razume. Bistvo tega zakona pa je, da še povečuje varnost slovenskih potrošnikov pri slovenski hrani. Zato ga je tudi treba podpreti. Hvala.
Dobro. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 30. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je Državni zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Posebnega poročila o bivanjskih razmerah Romov na območju jugovzhodne Slovenije. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju k predlogu poročila, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda z dne 24. 9. 2012. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k predlogu priporočila. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov? V svojem imenu? Mag. Majda Potrata in potem mag. Dejan Židan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predlagam poslankam in poslancem, da podprejo vloženi amandma, ki sledi pravzaprav tudi razpravi, ki sledi priporočilom Državnega sveta, civilnim združenjem in uresničuje tisto, kar je bilo v razpravi na seji Komisije za peticije ter za človekove pravice in enake možnosti soglasno podprto kot korak naprej od tistega, kar obstoječa zakonodaja že obsega, kjer so slabosti v uresničevanju in kjer prestopimo tisto, kjer si drug drugemu nalagamo odgovornost za neuresničevanje tistega, kar bi po zakonu morali narediti. Mislim, da so priporočila v posebnem poročilu Varuha človekovih pravic toliko natančno definirana, da tudi jasno kažejo na to, na kom je odgovornost in kaj, če tega ne naredi, kar mu je naloženo, iz tega sledi. Mislim, da je to vredno podpore, zaradi tega, ker se mi zdi, da je pač nedopustno, da vztrajamo v tako zelo neenakem obravnavanju državljank in državljanov v Sloveniji. In na načelni ravni sicer razpravljamo o tem, da je temeljna pravica dostop do pitne vode, ko bi pa morali to temeljno pravico tudi uresničiti in kaj za njeno uresničevanje narediti pa obmolknemo. Hvala.
Mag. Dejan Židan.
Hvala, predsednik. V Sloveniji imamo primere dobre prakse. Primer tega je odprtje romskega muzeja oziroma Muzeja romske kulture in zgodovine v Murski Soboti. To je tretji tovrstni muzej na zemeljski obli in znotraj Evropske unije. Seveda vas vabim, da ga obiščete, saj šele spoznavanje romske skupnosti pripelje do tega, da jo bomo bolje poznali, se je manj bali in jo manj odklanjali. Dosti odklonov je vidnih iz poročila Varuhinje človekovih pravic. Varuhinja je predlagala nekaj sklepov, ki nalagajo slovenski vladi, pa tudi parlamentu, kar nekaj dela, da se poskrbi za zdravje tam, kjer je ogroženo. Na žalost je koalicija te sklepe spremenila v takšno obliko, ki ji nič ne nalagajo, ampak predvsem so opravičilo, da se nič ne naredi. Zato predlagam, da naš amandma in naš predlog sprejmete in pokažete, da se bo problematika romske skupnosti vsaj na tistih področjih, kjer neurejene razmere ogrožajo tudi že človeško zdravje, nadaljevala. Hvala.
Hvala. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k predlogu priporočila. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 45. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. In sedaj prehajamo na odločanje o Predlogu priporočila k Posebnemu poročilu o bivanjskih razmerah Romov na območju jugovzhodne Slovenije v celoti. Glasujemo. Obrazložitev glasu gospa Tamara Vonta.
Hvala lepa za besedo. Samo v enem stavku bi povzela. September 2012. Razpravljamo pa o tem, ali ima človek pravico do vode. Samo toliko. Hvala.
Glasujemo o predlogu priporočila k poročilu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je priporočilo sprejeto. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUM MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE MAKEDONIJE O SODELOVANJU PRI VARSTVU PRED NARAVNIMI IN DRUGIMI NESREČAMI. Prijavljenih k razpravi ni. Amandmaji niso mogoči na seji zbora, tako da lahko glasujemo o predlogu zakona. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA to je na obravnavo predloga zakona z zelo dolgim imenom, TO JE PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE O USTANOVITVI EVROPSKEGA CENTRA ZA SREDNJEROČNE VREMENSKE NAPOVEDI, PROTOKOLA O SPREMEMBAH – SPREMEMBE KONVENCIJE O USTANOVITVI EVROPSKEGA CENTRA ZA SREDNJEROČNE VREMENSKE NAPOVEDI IN SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN EVROPSKIM CENTROM ZA SREDNJEROČNE VREMENSKE NAPOVEDI O PRISTOPU REPUBLIKE SLOVENIJE H KONVENCIJI O USTANOVITVI EVROPSKEGA CENTRA in tako naprej. Glasujemo o predlogu zakona. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO AZERBAJDŽANSKE REPUBLIKE O SODELOVANJU V KULTURI, IZOBRAŽEVANJU IN ZNANOSTI. Glasujemo o predlogu zakona. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN SVETOM MINISTROV BOSNE IN HERCEGOVINE O SODELOVANJU PRI VARSTVU PRED NARAVNIMI IN DRUGIMI NESREČAMI. Glasujemo o predlogu zakona. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG AKTA O SPREMEMBI AKTA O POTRDITVI NASLEDSTVA GLEDE KONVENCIJ, STATUTOV IN DRUGIH MEDNARODNIH SPORAZUMOV, KI PREDSTAVLJAJO AKT O USTANOVITVI MEDNARODNIH ORGANIZACIJ. Glasujemo o predlogu akta v celoti. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O SPREMEMBI KONVENCIJE O MEDNARODNEM ŽELEZNIŠKEM PROMETU Z DNE 9. MAJA 1980 (PROTOKOL 1999). Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE HRVAŠKE O UREJANJU VOJNIH GROBIŠČ. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, vsi smo glasovali za. [[Za je glasovalo 82.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA – MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Najprej 17.a [[...]]Proceduralno. Gospod Janko Veber, prosim.
Ob začetku 17. točke – Mandatno-volilne zadeve vas, gospod predsednik, sprašujem, ali boste zagotovili zakonito delovanje Državnega zbora in ne bo odločal o predlogu razrešitve petih članov nadzornega sveta Radiotelevizije Slovenije. Hvala.
Moj odgovor na to vprašanje je, da nimam nobene poslovniške ali kakršnekoli druge podlage, da točke dnevnega reda, ki jo je MVK obravnavala, ne bi uvrstil na sejo Državnega zbora. To bi bilo v nasprotju s Poslovnikom. Spoštoval sem dogovor oziroma vašo željo, da Zakonodajno-pravno službo povprašamo o zakonitosti sklepa o razrešitvi. To mnenje smo dobili, vsem je bilo razdeljeno. Vsaka poslanka, vsak poslanec lahko tudi na podlagi tega mnenja, ki ga lahko vsakdo uporablja kot pripomoček pri odločanju, odloča skladno s svojo presojo. To je vse, kar lahko o tem povem, nikakor pa ne bi mogel umakniti te točke dnevnega reda zaradi mnenja Zakonodajno-pravne službe. Še en proceduralni predlog. Prosim.
Hvala še enkrat za besedo. Spoštovani predsednik, v Poslanski skupini Socialnih demokratov se ne strinjamo z vašo obrazložitvijo in vas proceduralno v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov pozivam, da zagotovite zakonito delovanje Državnega zbora. In dovolite mi, da vam tudi razložim, zakaj vas pozivamo. Mi smo že v samem začetku obravnave te točke razrešitve članov nadzornega svet RTV opozarjali, da gre za nezakonit postopek. Koalicija v Mandatno-volilni komisiji skupaj s predsednico ni spoštovala teh opozoril. Sama predsednica bi se lahko odločila in zaprosila pravočasno za mnenje Zakonodajno-pravne službe o mnenju glede zakonitosti postopka, pa tega ni storila. Dodatno je potem koalicija na tej komisiji odločila, da tega mnenja ne potrebujemo. Tako da je zdaj odločitev na vas, gospod predsednik, da nezakonitost tega postopka preprečite. Imate, poudarjam, imate to pristojnost in dolžnost, da preprečite nezakonito delovanje Državnega zbora. S kakšno moralno pravico smemo v Državnem zboru od posameznikov in različnih inštitucij pričakovati, da spoštujejo slovenski pravni red, če ga sami očitno ne nameravate zagotoviti v Državnem zboru, ne nameravate zagotoviti kot predsednik. Naj vam povem, da v 10. alineji 19. člena Poslovnika Državnega zbora jasno piše, da opravljate kot predsednik Državnega zbora naloge v skladu z Ustavo, zakonom in s tem poslovnikom. Kaj je torej vaša naloga, če ugotovite nezakonitost dela Državnega zbora? Zagotovo ne to, da se izgovarjate, da nimate pristojnosti, ampak je vaša naloga, da preprečite očitno nezakonitost ter se ne sklicujete na odločitev poslanskih skupin in tako naprej. Vaša dolžnost je, da preprečite, dolžnost je, da preprečite glasovanje o nezakonitem predlogu sklepa in tako tudi preprečite nezakonito razrešitev članov nadzornega sveta RTV Slovenija. Za takšno odločitev imate poslovniško možnost. Namreč, točka dnevnega reda Mandatno-volilne zadeve je odprta in Poslovnik omogoča, da se uvrščajo točke brez glasovanja Državnega zbora. Hkrati pa tudi v 201. členu Poslovnika zelo natančno urejamo ta postopek in ta govori o tem, da ste dolžni zagotoviti postopek v skladu z Ustavo in zakoni. V imenu Socialnih demokratov, če ne boste zagotovili zakonitosti delovanja Državnega zbora, gospod predsednik, ali tega ne upate storiti, vas pozivamo, da odstopite z mesta predsednika Državnega zbora. Hvala.
Ja, gospod Veber, moram reči, da me ta predlog zelo čudi, ker dobro veste, da bi s tem, ko bi neko točko umaknil z dnevnega reda, zaradi tega, ker Zakonodajno-pravna služba izraža neko svoje stališče, uzurpiral svoje pristojnosti. Tega ne smem narediti in ne bom naredil. Predstavljajte si, recimo, da bi nekega zakona, za katerega bi sam ocenil, da je v nasprotju z ustavo, ne uvrstil na dnevni red Državnega zbora. Kaj bi pa potem rekli?! Ali ko bi naslednji, recimo nek amandma, ki ga bo vaša poslanska skupina vložila, ocenil, da je pa mogoče malo pravno sporen ali pa da bi lahko bil protiustaven in ga kar ne bi dal v razpravo in glasovanje. To preprosto ne gre. Ne gre in vi to dobro veste. Še kakšen proceduralni predlog? Najprej je bil gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Upam, da mi ne boste očitali zlorabe poslovnika, ampak moj proceduralni predlog gre v smeri izboljšave ratifikacije mednarodnih aktov. Pravkar smo jih kar nekaj ratificirali, in dovolite, kolegice in kolegi, da tukaj zdaj govorim v imenu Odbora za zunanjo politiko, ki je Državnemu zboru pisno poročal o ratifikacijah, ki jih je Odbor za zunanjo politiko sprejel. Nisem zasledil, da bi v scenariju seje, ki jo trenutno vodite, bilo to navedeno. In v bodoče želim, da se to tudi omeni. Če pa ne, bo pa zbor ustno poročal pri vsaki ratifikaciji. Gre za pomembne mednarodne akte. In potem se nam seveda zgodi, da ratificiramo recimo pakt o finančni stabilnosti z veliko večino, drugi dan pa ne vemo, kaj smo ratificirali. Hvala lepa, če boste to upoštevali in prosim, da res, v imenu Odbora za zunanjo politiko to v bodoče tudi upoštevate. Hvala lepa.
Dogovorjeno. Hvala. Gospa Maša Kociper, proceduralno.
Proceduralno se navezujem na predloge kolega Vebra v smeri, kot je razpravljal pred mano. Namreč, tukaj se resnično odpirajo pomembna vprašanja našega parlamentarizma. Pravkar ste, predsednik parlamenta, obrazložili, zakaj ne morete sprejeti predloga opozicijske stranke SD, da namreč vi niste tisti, ki lahko odločate o tem, ali se neka zadeva, ki je predlagana v skladu s poslovnikom, uvrsti na sejo ali ne. Naj vas pri tem spomnim, da ste prav to naredili v primeru Pozitivne Slovenije, ki je povsem v skladu s poslovnikom zahtevala, da se izpelje izredna seja Državnega zbora. Pri zavrnitvi te odločitve ste se oprli na mnenje pravnih strokovnjakov, ki so odločili, da bi v primeru sprejetih sklepov, ki so bili predlagani, lahko prišlo do zlorabe poslovnika, kajti sklepi naj bi bolj dišali po interpelaciji. Sprašujem vas kot pravnika, kaj bo naredil Državni zbor v primeru, in to se zdaj nakazuje, ko bo koalicijska večina sprejela predlagano razrešitev članov nadzornega sveta, ki je povsem, mislim, da se strinjava, v nasprotju z zakonom, kar menijo vsi eminentni pravniki. Če to ne bo sprejeto, potem v tej hiši nimamo problema. Če pa bo takšen sklep sprejet, pa se sprašujem, kaj lahko jaz, kot poslanec, ki ne pristajam na nezakonito delovanje tega parlamenta, naredim. Pravnega sredstva namreč nimam. Pravno sredstvo imajo samo nezakonito razrešeni nadzorniki. Vsi tisti, ki tukaj sedimo in želimo delati zakonito, pa v primeru takšnega nezakonitega sklepa, nezakonite razrešitve, nimamo nobenega pravnega sredstva, da temu nasprotujemo. Kar pomeni, da držimo lojtro tistim, ki v tej državi sprejemajo odločitve direktno v nasprotju z zakonom. Zato se pridružujem pozivom kolegov iz SD in vas prosim, da ustrezno odreagirate in zaščitite integriteto te institucije, ki jo vodite.
Glejte, še enkrat. Ne primerjajte neprimerljivih stvari. V primeru zahteve za sklic izredne seje je Zakonodajno-pravna služba napisala mnenja, da ta zahteva ne izpolnjuje poslovniških pogojev, da bi bila obravnavana, torej proceduralnih pogojev, da bi bila obravnavana ni izpolnjevala. V tem primeru pa je Zakonodajno-pravna služba dala svoje mnenje o vsebini obravnavanega sklepa, in če bi jo povprašal, ali lahko oziroma moramo uvrstiti to točko na dnevni red, bi mi zanesljivo odgovorila, da ja. Jaz upam, da te stvari razlikujete, tudi vi ste pravnica, tako kot sem jaz. Meni so stvari tukaj kristalno jasne, in verjemite, vedno delam skladno s poslovnikom. Vedno. S tem, da včasih menite drugače na levi strani, včasih menite drugače na desni strani, enkrat ste jezni name na levi strani, enkrat ste jezni name na desni strani. In to je zame nekako znak, da očitno kar dobro vozim v Državnem zboru. In zdaj bomo to razpravo prekinili. Tega proceduralnega predloga ne sprejemam in gremo naprej [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Ne, ker se ponavlja in podvaja. 17.a točka dnevnega reda– Predlog sklepa o razrešitvi podpredsednice in imenovanju podpredsednika Komisije za peticije ter za človekove pravice in enake možnosti. Predlog sklepa je predložila Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Prijavljenih k razpravi ni in prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Odločamo. [[oglašanje iz dvorane]] Glejte, jaz sem vam razložil stvari, sem tudi povedal o čem odločamo, prosim, da ste pozorni. Odločamo o točki 17.a. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti 4. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. 17.b točka dnevnega reda – Predlog sklepa o ugotovitvi prenehanja funkcije podpredsednika Ustavne komisije. Poslanec mag. Borut Ambrožič je izstopil iz Poslanske skupine Pozitivna Slovenija, zato se Državni zbor na podlagi 112., 200. in 201. člena Poslovnika seznani z naslednjim sklepom: Poslancu mag. Borutu Ambrožiču je z dnem 6. septembra 2012 prenehalo članstvo v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija. Zaradi prenehanja članstva v Poslanski skupini Pozitivna Slovenija mu preneha funkcija podpredsednika Ustavne komisije. Poslancu preneha funkcija z dnem seznanitve na seji Državnega zbora. Glasujemo o predlogu sklepa. Pardon. To je samo ugotovitev. 17.c točka dnevnega reda – Predlog sklepa o imenovanju podpredsednica Ustavne komisije. Predlog sklepa je v obravnavo predložila Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o imenovanju gospe Maše Kociper za podpredsednico Ustavne komisije. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 83, proti nihče. [[Za je glasovalo 83.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. 17.č točka dnevnega reda – Predlog sklepa o razrešitvi člana in izvolitvi članice Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Predlog v obravnavo Državnemu zboru predložila Poslanska skupina Pozitivna Slovenija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Za predstavitev stališča Poslanske skupine Pozitivna Slovenija dajem besedo gospodu Janiju Möderndorferju. Prosim.
Ta predlog je pred nami že tretjič. Lahko rečem samo to, da je to svojevrstna demonstracija nedemokracije, ki se pravzaprav dogaja z nekim jasnim in načrtnim razlogom. Jaz sem včeraj opravil nekaj razgovorov z vodji poslanskih skupin, izjemoma Poslanske skupine SDS in dvakrat sem bil, pa nisem uspel še govoriti z vodjo Poslanske skupine SLS. Z ostalimi pa z vsemi. Poskušal sem najti razloge, zakaj nam že tretjič preprosto ne uspe izvoliti nadomestnega člana komisije, katera je po poslovniku, gre za Komisijo, ki je izrecno pod nadzorom in jo vodi in ima večino opozicija z enim samim namenom, da lahko nadzira tisto, kar pravzaprav koalicije počne in ima vso možnost in moč v tej državi. Seveda ni to slučaj, kajti v tem državnem zboru se nič ne zgodi slučajno. In dobil sem različne odgovore, zakaj pravzaprav ni bilo doseženega kvoruma. Izjemoma moram reči, da je tukaj svojo vlogo odigrala samo Nova Slovenija, ki je vedno dala glasove za naš predlog, vse ostale koalicijske stranke pa seveda dogovorjeno, bodisi zaradi tega, ker jim ni všeč poslanka, bodisi zaradi tega, ker se bojijo, da ne bomo dobro opravljali svoje naloge. Kar je najbolj grozljivo, je to, da če danes ponovno ne bomo tega naredili, je dejstvo, da smo prišli v neko čudno situacijo, ko koalicija določa, kaj bo delala opozicija znotraj komisije, kjer naj ima opozicija večino s tem, da ni možno delati nobenega nadzora. Naj vas opozorim na bistvo, ki je zelo pomembno, to pa je, da ta komisija že nekaj časa poskuša priti do zelo pomembnega poročila, ki ga ta koalicija onemogoča, da lahko pride do tega poročila, ki bi ga Vlada morala že zdavnaj dati na to komisijo. In seveda gre za svojevrsten presedan in seveda uvajanje nove prakse, parlamentarne prakse, da lahko koalicija odloča, kaj bo opozicija počela v Državnem zboru. Jaz se strinjam, da je vedno demokratično, da je koalicija tista, ki ima večino in odloča, bodisi o zakonodaji bodisi o sestavi delovnih teles, skratka tisto, kar je možno v okviru dogovora tudi na Kolegiju predsednika Državnega zbora. Vendar jaz enostavno ne razumem tega državnega zbora, te koalicije, ki si je preprosto vzela pravico, da zdaj po novem vodi in odloča celo o sestavi znotraj Komisije za nadzor obveščevalnih služb. Opozarjam vas, predsednik Državnega zbora, ki sodelujete pri tem manevru, malo prej ste govoril o tem, kako se branite levih in desnih, da preprosto ne opozorite, da ste v Državnem zboru prešli vse meje znotraj koalicije. Enostavno ste prišli toliko daleč, da ne pustite, da Pozitivna Slovenija zamenja svojega člana s svojim članom znotraj komisij, ki ima zelo pomembno nalogo, ob upoštevanju, da je tudi predsednica te komisije trenutno na bolniški, zato seveda nekaj časa ne bo mogla voditi te komisije. Torej imate idealno vse v rokah, da odločite, ali boste prepustili, da Državni zbor dela demokratično, se pravi, da lahko opravlja ta komisija svoje naloge, ali pa boste prišli do tega, da ste začeli delati na tej točki, da obstajajo v Državnem zboru poslanci, ki so prvorazredni in poslanci, ki so drugorazredni. In kar je še bolj pomembno, ali bo Vlada dostavila poročilo tej komisiji ali ne. Namenoma ne odpiram določenih vprašanj, vendar, če bom videl, da bo vaš rezultat zelo jasen, bomo šli še en korak naprej. Jaz vas res opozarjam, vse poslance in poslanke, ki pridno naredite zelo spreten manever, to pa je, da se končno že odločite v Državnem zboru. Če ste proti, povejte, da ste proti. Zelo jasno. Da bomo vsaj vedeli, da enostavno te komisije več ne moremo niti sestaviti in ne more več delati. Hvala lepa.
Hvala. Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se v Komisiji za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb razreši član gospod Roman Jakič, za članico pa se izvoli mag. Barbara Žgajner Tavš. Znano je, da po 10. členu Zakona o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb takšen sklep sprejemamo z absolutno večino, torej z večino vseh poslank in poslancev, najmanj 46 glasov. Glasujemo. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za 44, proti 3. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da zbor prelaganega sklepa ni sprejel, ker smo potrebovali absolutno večino. Proceduralno, gospod Möderndorfer.
Predsednik Državnega zbora! Kaj boste naredil za to, da bomo lahko v Državnem zboru delali zakonito. Sedaj morate pa vi ukrepati. Vi morate nastopiti ali pa ugotoviti, da je to zakonito ali pa, da to ni zakonito. Ali pa, ne vem, mogoče kakšna tretja zgodba. Predsednik Državnega zbora, vaša vloga je tukaj zelo pomembna. Morali boste spregovoriti na glas, kako mislite voditi Državni zbor, kjer ne moremo sestaviti in zamenjati člana znotraj Komisije za nadzor obveščevalnih služb. Jaz upam, da vam ni vseeno, ali delamo zakonito.
Najbrž ne pričakujte od mene, ne vem, da bom zvijal roke kolegicam poslankam in kolegom poslancem, kako naj glasujejo. Ali pričakujte, da bom vplival nanje in jih silil k določenemu glasovanju? Verjetno, ne. Danes se mi zdi, da imate malce prevelika pričakovanja do mene in zahtevate od mene marsikaj, česar ne smem narediti ne po zakonu in ne po poslovniku. To tudi dobro veste. Tudi to ni bil ravno proceduralni predlog, gospod Möderndorfer. 17.d – Predlog imenovanja članov Nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije. Predlog je v obravnavo zboru predložila Vlada. Obravnavala ga je Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepov. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav! Vlada je 23. avgusta 2012 posredovala Državnemu zboru predlog za imenovanje Zlate Krašovec in mag. Martina Mlakarja v Nadzorni svet Slovenske tiskovne agencije. Mesti v nadzornem svetu sta bili nezasedeni, ker Pahorjeva vlada v prejšnjem mandatu ni uspela v celoti s svojimi kadrovskimi predlogi. Zanimivo ob tem je, da opozicija in tudi drugi niso v tem času nič protestirali, ker Vlada ni dovolj hitro predlagala novih članov v Nadzorni svet Slovenske tiskovne agencije. To, da Nadzorni svet STA ni deloval v polni sestavni, opozicije ni motilo in nihče Vlade ni pozval k ukrepanju oziroma k predlogom za imenovanje. Bilo je vse tiho. Zdaj, ko je pred nami predlog popolnitve Nadzornega sveta STA, pa poslušamo, da si Vlada s takimi imenovanji želi podrediti STA in v nekaterih drugih tudi medije. Na Mandatno-volilni komisiji se je usulo predvsem po predlagani kandidatki, po Zlati Krašovec, zlasti poslanci obeh opozicijski strank so hoteli povsem diskreditirati vladni predlog za članico Nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije tudi s podtikanjem, da je stalna sodelavka Tednika Demokracija, zaradi česar naj bi bila v konfliktu interesov. To trditev je Zlata Krašovec zanikala, o tem so poročali tudi nekateri mediji. S posebnim pismom, ki smo ga poslanci prejeli tik pred sejo mandatne komisije in v katerem so bile zapisane nekatere podobne trditve, kot so jih proti imenovanju Zlate Krašovec na Mandatno-volilni komisiji izrekali poslanci opozicije, se je na nas obrnil tudi Sindikat novinarjev Slovenije – SNS. Lani, ko smo imeli predlog Pahorjeve vlade za imenovanje kolumnista Nedeljskega dnevnika in direktorja Ninamedie Nikola Damjanića za isto mesto v Nadzornem svetu Slovenske tiskovne agencije za katerega je zdaj predlagana Zlata Krašovec, Sindikat novinarjev Slovenije ni zaznal nič, ni opozarjal na nobeno kolizijo, na nobeno spornost in v Državni zbor nismo prejeli nobenega dopisa Sindikata novinarjev Slovenije. Kaj torej reči o takem dopisu Sindikata novinarjev Slovenije? Iz njega se da ugotoviti, da ima Sindikat novinarjev Slovenije do članov svoje novinarske srenje dvojna merila. Za ene kljub očitni koliziji nima stališča in so modro tiho, za druge pa potegne iz petnih žil domnevne argumente, s katerimi vzbuja vtis o domnevni spornosti in oporečnosti. Žal mnogi tako nekritično stališče zagovarjajo in vneto ponavljajo. V naši poslanski skupini bomo oba kandidata za Nadzorni svet Slovenske tiskovne agencije podprli. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Janko Veber
Hvala za besedo. Lep pozdrav tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Tudi pri imenovanju članov Nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije se srečujemo z nezakonitim postopkom. Namreč, iz dopisa, ki smo ga prejeli, mislim, da vsi v Državnem zboru, zagotovo pa vsaj članice in člani Mandatno-volilne komisije, s strani Sindikata novinarjev Slovenije, je zelo jasno razvidno, da gospa Krašovec ne izpolnjuje pogojev, da bi bila imenovana v Nadzorni svet Slovenske tiskovne agencije. In tudi zelo jasno utemeljujejo, zakaj je takšno imenovanje v nasprotju z določbami Zakona o Slovenski tiskovni agenciji, in sicer z 12. členom tega zakona, ki govori o tem, da oseba, ki je član organa vodenja, upravljanja, nadzora ali je v delovnem razmerju oziroma pogodbeno sodeluje s podjetji, ki opravljajo enake oziroma podobne storitve kot Slovenska tiskovna agencija, zaradi možnosti konflikta interesov ne more biti imenovana v nadzorni svet. Prav tako je v istem členu določeno, da član nadzornega sveta ne more biti oseba, ki je član ali zaposlen v organu, ki je pristojen za nadzor predpisov, ki urejajo medije. Torej, gre za dejstvo, kljub temu, da je pozneje zanikala, da naj ne bi bila dopisnica Demokracije, je pa zagotovo potemtakem še vključena v sodelovanje z revijo Reporter. Poleg tega je tudi podpredsednica upravnega sveta stanovske organizacije, torej Združenja novinarjev in publicistov Slovenije. Ta stanovska organizacija je ne nazadnje tudi tista, ki spremlja in nadzira delovanje agencije, in zagotovo ne more biti ena oseba, ki kreira in naj bi zagotavljala uredniško neodvisnost, hkrati tudi tista, ki bi v drugem organu izvajala nadzor. Torej gre ponovno za ozek političen interes največje vladajoče stranke, v tem primeru SDS, ki želi očitno imeti pomemben vpliv tudi v javnih medijih. In Slovenska tiskovna agencija je zagotovo eden od najpomembnejših javnih medijev, od katerih pričakujemo, da bodo poročali objektivno in da bodo informirali javnost na način, da si lahko res ustvari realno podobo o tem, kaj se dogaja tako na političnem področju kot na ostalih področjih, ki jih objavljajo in obdelujejo v svojem obsegu delovanja. Torej gre za politično podrejanje Slovenske tiskovne agencije in vpliv politike na javne medije je seveda nesprejemljiv, tako z našim pravnim redom kot tudi z mednarodnim pravnim redom. Zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov tega imenovanja ne moremo podpreti. Hvala.
Še v imenu Poslanske skupine Pozitivne Slovenije gospod Jani Möderndorfer.
Vlada je za članico STA predlagala Zlatko Krašovec kot strokovnjakinjo za medijsko področje. Vlada je sicer izbirala med več kandidati, kar je njena povsem legitimna in legalna pravica. Odpadla pa je, na primer, dr. Neda Pagon kot strokovnjakinja za medijsko področje. Seveda tega imena v javnosti Vlada nikoli ni omenjala. Zanj smo izvedeli šele takrat, ko se je obrnila na poslanske skupine z enim samim zaprosilom, to pa je za pojasnilo o izidu razpisa za predstavnike ustanovitelja v Nadzornem svetu Slovenske tiskovne agencije. Gospa Pagon se je dne 29. 6. 2012 v predpisanem roku javila na javni razpis Vlade Republike Slovenije za predstavnika ustanovitelja v Nadzornem svetu Slovenske tiskovne agencije in prijavi priložila vse zahtevane priloge ter dokazila. Vendar vse do danes na to prijavo ni dobila nobenega odgovora. Iz notice v medijih po seji Vlade Republike Slovenije dne 23. 8. 2012 pa je zasledila sledi, da ni bila izbrana. V Pozitivni Sloveniji se ne bomo ukvarjali s pravili komuniciranja in veljavnimi manirami te vlade, ker z vsakim dnem dokazuje, da jih ne spoštuje. Opozorili pa bomo, da gre tudi v primeru dr. Nede Pagon za izključevanje drugače mislečih oziroma "nenaših". Ker je kabinet predsednika Vlade na slovesnosti ob Ruski kapelici oporekal nastopu akademika Jožeta Pirjevca, so nekateri člani Društva Slovenija Rusija začeli z zbiranjem podpisov pod peticijo, v kateri so opozorili: "Letos se je zgodilo to, da je izvršna oblast, to je Vlada Republike Slovenije, kar kabinet njenega predsednika, kot poročajo mediji, grobo posegla v avtonomijo društva in se lotila urejanja civilnodružbenega življenja svojih državljanov na nedopusten način. To je zaskrbljujoče in bati se je, da tako ravnanje presega enkratnost nedeljskega dohodka. Zato izrekamo globoko nezadovoljstvo in nestrinjanje z oblastniškim vmešavanjem v civilnodružbeno življenje, ki kaže tudi nerazumno podcenjevanje zgodovinskega pomena, trdoživosti in vpliva društvenega življenja na slovenskem." Pobudnica peticije je bila Neta Pagon, ki jo poznamo kot urednico, publicistko, prevajalko in doktorico sociologije kulture ter sodi med najvidnejše slovenske intelektualce. Dolga leta je bila urednica založbe Studia humanitatis. Kar se tiče gospe Zlatke Krašovec pa velja opozoriti na pripombe sindikata novinarjev, ki trdijo, da je predlagana kandidatura nezakonita oziroma v nasprotju z določbami Zakona o STA, Uradni list, zaradi možnega konflikta interesov med funkcijo članice nadzornega sveta in opravljanjem dejavnosti morebitne članice nadzornega sveta predlagajo, da se kandidatura umakne in izbere kandidata ali kandidatko, ki bi ustrezala zakonsko določenim pogojem. Kandidatka za članico Nadzornega sveta STA gospa Zlatka Krašovec je bila urednica Kmečkega glasu od leta 2003 do 2008, odgovornega urednica koprskega studia Radia Ognjišče, kot novinarka pa je stalna sodelavka in komentatorka Demokracije in revije Reporter. Novinarka je od junija 2009 tudi članica in predsednica upravnega sveta stanovske organizacije Združenje novinarjev publicistov Slovenije. Po sedmi alineji sedmega odstavka 12. člena Zakona o STA član nadzornega sveta agencije ne more biti oseba, ki je član organa vodenja in upravljanja ali nadzora ali je v delovnem razmerju oziroma pogodbeno sodeluje s podjetji, ki opravljajo enake oziroma podobne storitve kot STA, zaradi česar bi lahko seveda prišlo do konflikta interesov. Prav tako je v četrti alineji omenjenega odstavka istega člena določeno, da član Nadzornega sveta STA tudi ne more biti oseba, ki je član ali zaposlen v organu, ki je pristojen za nadzor predpisov, ki urejajo medije. Član nadzornega sveta mora biti po zakonskih določbah pri svojem delu samostojen in neodvisen. V agenciji je pristojen tudi za zagotavljanje in izvajanje uredniške neodvisnosti. Daje soglasje tudi k dogovoru o uredniški neodvisnosti, s katerim je določen postopek razreševanja nesoglasij med direktorjem, nadzornim svetom in uredništvom, v določenem primeru član Nadzornega sveta STA odloča tudi o predlogu uredništva za imenovanje odgovornega urednika. Torej, nobenega dvoma ni, da je bil namen zakonodajalca s pogojevanjem izbire člana Nadzornega sveta STA preprečiti že samo možnost konfliktnih interesov med delom nadzornika in ravno njegovih opravil, kakršna je tudi v primeru kandidature novinarke Zlatke Krašovec. Zato v Pozitivni Sloveniji tega predloga ne bomo podprli. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Najprej ima besedo mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Moram reči, da bi si želela, da mi ne bi bilo treba izreči tega, kar bom zdaj povedala. Jaz vaše ravnanje, ki ste ga pač utemeljevali s Poslovnikom, in ste trdili, da nikoli Poslovnika ne kršite, obžalujem, da ste to storili hip za tistim, ko ste povedali, kako ste korektni. Vi meni niste dali besede, ko sem za postopkovni predlog prosila, in ste ravnali do mene diskriminacijsko. Zaradi tega, ker ste se vi vnaprej odločili, o čem bom jaz govorila, ne da bi vi vedeli, o čem bom. Po Poslovniku bi mi pa morali dati besedo. To obžalujem še posebej zaradi tega, ker ste predsednik Državnega zbora, ker ste odgovorni za zakonitost in za enako obravnavo vseh. In na drugi stopnji obžalujem zato, ker ste predsednik neke stranke, ki se imenuje Državljanska lista. In bi bili po programu te stranke in po izjavi, ki ste jo zapisali v svojem programskem dokumentu, dolžni slediti in spoštovati pravice državljank in državljanov. Niste ne moje poslanske pravice upoštevali, ne moje državljanske. Obžalujem, da tako ravnate in žal ne morem soglašati z vami, da je kakovost vašega dela odvisna od tega, če so z vami vsi nezadovoljni. Na kakovost vašega dela bi kazalo to, če bi bili zadovoljni tisti, ki imajo prav in v skladu s poslovnikom zahtevajo, kar bi vi morali po poslovniku narediti. Tisto, kar pa mislim v tej razpravi povedati v nadaljevanju, je pa to, da jaz ne razumem kadrovske politike Vlade in tudi ne Državnega zbora. Ker kadarkoli odločamo o stvareh, ki so povezane z mediji, se gibljemo v zelo zelo "iz žolce" zakonodaje. Sem razburjena, pa ne morem pridevnika narediti v tem hipu. Gre preprosto za to, da raztegujete ali delate tako, kot po vodni postelji, se prilagajate stvarem. Ko smo o članih Programskega sveta RTV razpravljali, ste izločili, strokovne službe in Mandatno-volilna komisija, iz obravnave predloge, ki so prišli iz javnega zavoda, SAZU, pa je gospa predsednica trdila, da je izločila predlog zato, ker ni bil tisti organ zapisan v ustreznem registru, kar velja za civilna združenja, za društva in podobno. Torej zdaj imamo opravi z nečem, če vas parafraziram, gospod predsednik, je zunaj mojega vpliva. Ker to, da nam je Sindikat novinarjev Slovenije poslal nek dopis, v katerem nas opozarja, da niso izpolnjeni pogoji za imenovanje ene od kandidatk za članico Nadzornega sveta STA, je meni prepuščeno in nam vsem prepuščeno, da se odločimo, ali je ali ni. To, ali je po zakonu ali ni po zakonu, pa sploh ni bistveno, to pa ja nekaj tako fakultativnega. Upoštevamo, če že ravno želimo upoštevati. Ta člen zakona, po katerem je bilo pojasnjeno, zakaj ena od kandidatk ne more biti članica nadzornega sveta, je bil že dvakrat povedan, zato ga jaz ne bom citiral, bom pa na neko drugo stvar reagirala. Govora je bilo o tem, da nista bila imenovana dva člana nadzornega sveta, ampak veste, težava je v tem [[...]]
Malo pozornosti prosim, kolegi.
Saj je ne potrebujem. Če je take vrste pozornost, kot je bila vaša, mirno živim brez nje. V 13. členu Zakona o STA namreč v petem odstavku piše, da nadzorni svet je konstituiran in veljavno odloča, ko so v skladu s tem zakonom imenovani vsaj trije člani. Nadzorni svet je ustrezno število članov imel, je lahko odločal. Zakaj pa Vlada kdaj prej ali kako ni imenovala – pa kaj je res treba spominjati Državni zbor, da smo imeli predčasne volitve, pa da so se nekatere stvari zgodile in bog ne daj, da bi Vlada imenovala člane Nadzornega sveta, ko je bilo že tako rečeno, da ima omejena pooblastila. Naj pa kot pikanterijo omenim samo to, da ta zakon tudi pogoje za razrešitev definira in govori o razrešitvi. Hvala.
Jaz se tukaj trudim, da bi vam zagotovil pozornost, kolegica Potrata, vi pa tako jezni name. Besedo ima gospod Matjaž Han.
Jaz bom zelo kratek. Glede na to, dragi moji, kaj vse se v Državnem zboru sprejema in kako se sprejema in kakšne vsebine se sprejemajo, ni nič čudno, da mora vladna koalicija poskrbeti še za medije, si nastaviti ljudi, ki bodo na nek način poročali tako, kot si bo koalicija zaželela. Zato ne čudi, da bomo danes dobili dva, ki sta zelo blizu vladni koaliciji, v STA, kjer se bo lahko na nek način tudi uredniška politika STA urejala tako, da bo všeč vladni koaliciji. Čez par minut bomo pa razrešili še nadzornike v RTV in tudi tam, v RTV, si boste lahko podredili, bom rekel, novinarje, medije, da bodo lahko vam poročali. Tako, da jaz bom proti. Še to, gospod Jože Tanko, mi smo dobili to pismo sindikatov novinarjev in jaz mislim, da so kar pravi naslov, da lahko od njih črpamo in [[...]]Jože, matram se, ti pa ne poslušaš. V glavnem, jaz bom glasoval proti temu predlogu.
Gospod Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani! Pravzaprav sem presenečen, da opozicijske stranke nasprotujejo oziroma odklanjajo podporo gospe Zlati Krašovec, ker jo publicistično sledim in moram reči, da se vedno zavzema z zelo transparentnih načelnih stališč za to, kako bi se naj v neki družbi gledalo na stvari. Ko sem poslušal nekatere, se mi zdi, če bi imeli več vpliva in boljši rezultat na volitvah in bi bili v poziciji vladanja, da bi morda ponovno uvedli Berufsverbot – prepoved opravljanja poklica. To je dokaj nezaslišano izključevanje ljudi na podlagi tega, ker so načelni. Moram pa še reči, ker je bila prej v obrazložitvi tudi omenjena gospa Neda Pagon kot kandidatka na Vladi in je bil celoten postopek opisa peticije v zvezi z prireditvijo na Ruski kapelici. Da je pa glede na to, kar se je dogajalo s propagando v zvezi s tem in dobesedno zarotniškem ravnanjem tam, bi pa gospa Pagon pravzaprav bila neprimeren kandidat, če bi jo Vlada predlagala, kajti tam je bilo pa toliko laži. Trdilo se je v medijih, da je vsako leto še en akademik, jaz hodim vsaj deset let vsako leto na to prireditev in je to eklatantna laž. Poročevalka RTV je poročala, da niso zagotovili prevajalca v ruščino, čeprav predsednika Vlade sploh ni hotela poslušati, je šla nekam za kapelico med njegovim govorom, kar je bila zopet eklatantna laž. In zelo pravilo je in tudi imam informacijo z ruske strani, da je bila ruska stran izjemno zadovoljna, da je predsednik Vlade sprejel povabilo, da je bil častni predsednik in govornik. In v takšnem slučaju ni potrebno govornika, ki bi naj udrihal po predsedniku Vlade in bi Večer, nekateri mediji, vemo, kateri, navajali predvsem njegove napade, verjetno na predsednika Vlade, še posebej, ker je šlo za dr. Jožeta Pirjevca, ki nas Slovencev ne more učiti domoljubja. Ker njegova familija in njegova ravnanja niso bila načelna, optirala je za Italijo 1947 leta, ko se niso več glave reševale, in spreminjala priimek tudi po vojni, ko ni bilo več treba. In zelo jasno povem, takšni nas ne morejo učiti domoljubja, ki so optirali za drugo državo. Niso emigrirali njegovi starši, kar napačno navaja. In tudi objavljanje člankov pod Giuseppe Pierazzi in potem sprememba tudi v Cobissu, vseh dokumentov, je kup nepravilnosti in za takšne se je zganjalo takšen silni vihar v medijih, na organiziran način. Prireditev pri Ruski kapelici je bila na izjemno visokem nivoju, na najvišjem zastopanju in je bila zelo dobro speljana, tako kot vsako leto. Letos, ko je pa predsednik Vlade nastopal, so pa želeli, da bi ga senčili s provokatorji, očitno. Hvala lepa.
Naslednji je na vrsti gospod Ivan Grill, za njim pa gospa Alenka Jeraj.
Hvala lepa. Moram reči, da nisem prav nič presenečen, da s tako lahkoto s strani opozicije prihaja diskreditacija ljudi, ki se jih predlaga na odgovorna delovna mesta oziroma funkcije, in to kljub temu, da ima za to vse potrebne strokovne reference. Tudi sedaj o tej gospe, ki jo skušate tukaj politično etiketirati, jo diskreditirati in to samo na podlagi tega, če je strokovno oziroma s članki sodelovala v Demokraciji oziroma v Reporterju. To pomeni, da vsak, ki napiše članek, ki ga želi en izmed teh tednikov objaviti, je že vnaprej politično etiketiran, da je ali član ali pristaš Slovenske demokratske stranke ali te vlade ali te koalicije. To se dogaja prepogosto ali pa s strani opozicije vsakodnevno, in to z veliko lahkoto. Mislim, da to ne vodi nikamor. Z veseljem bom podprl oba predloga in ne verjamem, da je tukaj kakršenkoli konflikt interesov, kot ga navajajo tudi v pismu s strani sindikata. To so lahko obtožbe, ki so verjetno posledica nekih stricev iz ozadja. Pa ne mislim gospoda Brulca in gospoda Meha, ampak so tukaj tisti, ki skušajo na ta način v javnosti ustvarjati famo, da se z vsem kadrovskim potezam, ki jih ta vlada in ta koalicija tukaj tudi sprejema, skuša podrediti medije in tudi vse druge institucije, s katerimi država opravlja. Na to ne pristajam in verjamem, da bosta oba, ki bosta dobila podporo v Nadzornem svetu STA, svojo funkcijo opravljala profesionalno, strokovno, predvsem pa politično nepristransko. Tako da bom podprl ta predlog. Hvala.
Gospa Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Jaz bom tudi podprla oba predlagana kandidata. Kot je bilo povedano že na seji Mandatno-volilne komisije, mi smo dobili gradivo Vlade, v katerem je povedala, da so prispele štiri vloge, tri so bile popolne, od teh ena ni izpolnjevala vseh pogojev. In Vlada se je odločila za dva kandidata in ju predlagala. Mi smo res dobili pismo Sindikata novinarjev Slovenije, ki ne vem od kdaj je tisti, ki govori, kaj je zakonito in kaj ni zakonito v tej državi, kot ste nekateri predhodniki govorili, ob tem, da navaja napačne podatke. Jaz sem že na seji Mandatno-volilne komisije povedala, da je gospa Zlata Krašovec upokojenka in ni v nobeni zaposlitvi, kot tukaj navajajo. Poleg tega je že pred dnevi povedala, da ni komentatorka Demokracije. Če je to za nekatere cel problem, da kdo piše v tej državi v Demokracijo, verjetno ne bi to smela biti taka težava. Če sindikat novinarjev niti tega ne ve, pač pa celo z napačnimi informacijami operira v pismu, ki ga nekateri jemljete za suho zlato, se sprašujem isto, kot smo povedali že na seji Mandatno-volilne komisije, da takega pisma nismo dobili takrat za gospoda Damjanića, čeprav vemo, da še danes redno piše kolumne za Nedeljski dnevnik, ampak seveda so tiste bolj prijazne do današnje opozicije ali pa do takratne vlade in seveda zato temu niste posvečali take pozornosti, pa očitno tudi sindikat novinarjev ne. Mislim, da je prav, da nadzorniki STA opravljajo svojo vlogo, da se spoznajo na novinarsko delo. Drugi kandidat je pravnik, ker je tudi to eden od pogojev, ki jih mora izpolnjevati kandidat, zato ocenjujem, da sta oba kandidata ustrezna in ju bom seveda podprla.
Gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Za razumevanje vašega ravnanja vam bom prebral, kako ste ravnali kot Poslanska skupina SDS v času, ko se je sprejemal Zakon o Slovenski tiskovni agenciji. Zakon, ki smo ga predložili v obravnavo, takrat seveda kot aktualna vlada, za katero je bila odgovorna Socialna demokracija, je imel zapisano, da je treba imeti tudi določene kompetence, če hočeš postati član Nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije, in sicer morajo biti ti predstavniki strokovnjaki iz ekonomske, pravne in medijske stroke ter strokovnjaki s področja informatike. Vaše stališče je bilo, da se to črta iz zakona. To dokazuje, da je vaš edini kriterij politična pripadnost. Torej, ne zanima vas strokovnost na posameznem področju, ki jo mora, recimo, novinar obvladati, da lahko potem tudi piše o tem področju, naj gre za ekonomsko, pravno ali drugo področje, to vas enostavno ne zanima. To ste dokazali z amandmajem, ki ste ga vložili k 12. členu tega zakona. Torej edini kriterij, ki ga priznavate, je politična pripadnost, pa da je "vaš". Ampak zakonodaja vam tega ne omogoča, ker je v tem zakonu še vedno zapisano, da če gre za konflikt interesov, ravnate v nasprotju z zakonom. In bi res rad slišal z vaše strani, zakaj za vas ne veljajo zakoni, zakaj za vas ne velja ustava in kaj je za vas pravna država. In še posebej, če govorimo o demokraciji, za demokracijo je največjega pomena ravno postopek. Če ne spoštujemo postopka, potem ni demokracije. Torej po vašem mnenju ne živimo v demokraciji, ampak v neki avtoritarni državi, kjer veljajo predpisi takšni, kakršne si je pač monarh spomnil v nekem trenutku, ko si je zaželel neko ukrepanje. In tudi v izogib tega, da se ne bi srečevali s tem, kdo je boljši strokovnjak, recimo, in kdo ne iz ekonomskega, pravnega in medijskega področja, smo takrat predlagali v Zakonu o Slovenski tiskovni agenciji, da je za imenovanje članov nadzornega sveta treba zagotoviti dve tretjini glasov prisotnih poslank in poslancev. Proti temu ste bili izrecno, in da smo zakon potem sploh spravili skozi proceduro, smo se tudi dogovorili in upoštevali vaše zahteve, da je dovolj navadna večina poslank in poslancev, ki odloča o tem imenovanju. Glejte, vse to, kar se dogaja v parlamentu, se seveda neposredno kaže tudi v teh procesih imenovanj, ko imate možnost voditi državo. Torej za vas pravni red ni pomemben, pomembno je to, kar se vam zdi, da je za vas dobro. Ampak še enkrat poudarjam, ne vem, zakaj za vas ne veljajo zakoni, ne vem, zakaj za vas ne bi veljala Ustava Republike Slovenije. To mi resnično ni jasno in bi želel dobiti odgovor na to. In ta primer imenovanja Krašovčeve samo dodatno utemeljuje vaše neprimerno ravnanje. Hvala.
Še gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi! Morda bi se premaknili samo v leto dni nazaj. 19. oktobra 2010, to je bilo že v času, ko Pahorjeva vlada ni imela več mandata, je taista vlada predlagala štiri člane Državnemu zboru za izvolitev v Nadzorni svet Slovenske tiskovne agencije. Trije člani so dobili podporo, eden izmed teh članov, gospod Damjanić, pa ni dobil zadostne podpore. Takrat sem predlagal, glede na to, da so bile čez nekaj dni potem volitve in da smo bili tik pred volilno kampanjo, da o tem predlogu na Mandatno-volilni komisiji ne glasujemo in tudi na Državnem zboru ne, pa je tedanja koalicija ta predlog zavrnila. To je bilo zavrnjeno, gospodje. Gospod Damjanić – za gospoda Damjanića je bilo ob istem Zakonu o Slovenski tiskovni agenciji ugotovljeno in povedano, da je v koliziji interesov, poglejte magnetogram seje, Mandatno-volilne komisije ali pa Državnega zbora. On je direktor Ninamedie in je bil ves čas kolumnist Nedeljskega dnevnika. Ob istih pogojih ste vsi v Poslanski skupini Socialnih demokratov in takrat ste bili največja stranka glasovali za gospoda Damjanića. Nihče izmed članov Socialnih demokratov ni izrekel ene besede, pomisleka proti gospodu Damjaniću. Zato me pravzaprav moti, da kdorkoli iz Socialnih demokratov ali pa bivših Socialnih demokratov razpravlja o tem, da mi kršimo zakon, da kršimo norme, kršimo ustavo itd. Naš predlog je drugačen kar zadeva Zlato Krašovec kot je bil vaš glede Nikole Damjanića. Gospod Pahor je bil predlagatelj, podpisan, sprejel je sklep, imel je nekaj malo ministrov še takrat in je to predlagal brez problema. Če gremo zdaj naprej. Tukaj se veliko ukvarjamo s tem, kdo sploh lahko predlaga kogarkoli v Nadzor za svet Slovenske tiskovne agencije. Po zakonu, ki ste ga oblikovali vi, je to Vlada. Vlada je oblikovala poziv in izmed tistih kandidatov, ki so prišli izbrala in predlagala pač nekaj oziroma dva v izvolitev. Tukaj ne gre zato, da bi se pogajala Vlada z pozicijo ali s Pozitivno Slovenijo ali z SD, kdo je primeren in koga naj predlaga, to je pač njen izbor. Na nas je pa, da o tem predlogu odločimo. Jaz v tem predlogu ne vidim nobenih spornih zadev, ne pri kandidatu in ne pri kandidatki, zato bom tudi predlog Vlade podprl. Hvala lepa.
Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlaganih sklepih. Ob tem vas obveščam, da bo na podlagi tretjega odstavka 13. člena Zakona o Slovenski tiskovni agenciji sklep sprejet, če bo zanj glasovala absolutna večina, torej najmanj 46 poslank in poslancev. Na podlagi četrtega odstavka 13. člena tega zakona Državni zbor glasuje o vsakem kandidatu posebej. Najprej dajem na glasovanje predlog sklepa o imenovanju gospe Zlate Krašovec za članico Nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije. Glasujemo. Obrazložitev glasu, in sicer gospa Maša Kociper v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Spoštovani! Glasovala bom proti temu predlogu. Razprava na Mandatno-volilni komisiji je bila res taka, zelo aktivna, ni pa bila – in tukaj se ne morem strinjati z gospodom Tankom – nekorektna do predlagane kandidatke. Večinoma je opozicija izpostavljala prav problem tega, da gre za konflikt interesov. Če samo še enkrat preberem določbo zakonov: "Problematično je, če je predlagana oseba v pogodbenem razmerju s podjetji, ki izvajajo enake ali podobne naloge kot STA." Ta gospa, gospa Zlata Krašovec, je v svoji prijavi na to delovno mesto oziroma na to funkcijo napisala, da pogodbeno sodeluje z Demokracijo in Reporterjem. To je ona napisala v svoji vlogi. Iz tega je nato izhajala opozicija v svojih predlogih. Rada bi poudarila predvsem to, da ni res, da bi se kakorkoli diskreditiralo to osebo. Res je, da smo šli tudi na vsebinsko razpravo o tem, ali je treba pri kandidatih za nadzorne svete upoštevati neke višje standarde, to je vendar nek neodvisni organ. Takrat smo v Pozitivni Sloveniji samo izpostavili, da obžalujemo, da je bila zamujena priložnost, da bi kandidatka DeSUS-a gospa Neda Pagon dobila to podporo Vlade in bila izglasovana brez vsakršnih problemov. Hvala.
Glasovali bomo o predlogu sklepa, da se imenuje gospa Zlata Krašovec za članico Nadzornega sveta Slovenske tiskovne agencije. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 31. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Na glasovanje dajem še predlog sklepa o imenovanju mag. Martina Mlakarja za člana Nadzornega sveta STA. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti 23. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. 17.e – Predlog imenovanja članov upravnega odbora Prešernovega sklada. Predlog je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Obravnavala ga je Mandatno-volilna komisije, ki je Državnemu zboru tudi pisno poročala in predložila predlog sklepa. Na glasovanje dajem predlog sklepa o imenovanju članov upravnega odbora Prešernovega sklada. V upravni odbor se imenujejo za člane: dr. Janez Bogataj, mag. Srečo Dragan, dr. Kajetan Gantar, gospod Jože Horvat, gospod Slavko Hren, dr. Andrej Inkret, dr. Janko Kos, dr. Lado Kralj, dr. Jože Kušar, gospod Lojze Lebič, gospa Katja Pegan, gospa Alenka Puhar, gospod Hugo Šekoranja, gospod Rudi Španzel in dr. Jože Trontelj. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. 17.f – Predlog sklepa o imenovanju predsednika Državne revizijske komisije. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni oziroma so se odjavili, ni prijavljen nihče več, tako da prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, da se za predsednika Državne revizijske komisije imenuje gospod Borut Smrdelj. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 19. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o imenovanju člana Državne volilne komisije. Predlog je v obravnavo predložila MVK. Prijavljenih k razpravi ni več, so se odjavili. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa s katerim se za člana Državne volilne komisije imenuje gospod Andrej Benkovič. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti 5. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. 17.h – Predlog sklepa o imenovanju člana Nadzornega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila MVK. Prijavljenih k razpravi ni več. In dajem na glasovanje predlog sklepa o imenovanju gospoda Milana Beričiča za člana Nadzornega odbora Sklada za financiranje razgradnje Nuklearne elektrarne Krško in odlaganja radioaktivnih odpadkov iz Nuklearne elektrarne Krško. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti 20. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. 17.i – Predlog sklepa o razrešitvi petih članov Nadzornega sveta RTV Slovenija. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Najprej ima besedo v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Matjaž Han.
Lepa hvala, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice! V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo sicer zadovoljni, da je predsednik Državnega zbora izpolnil naša pričakovanja iz zahteve, ki smo jo naslovili nanj po seji Mandatno-volilne komisije, da je pred odločanjem o predlogu sklepa o razrešitvi petih članov Nadzornega sveta RTV pridobil mnenje Zakonodajno-pravne službe o zakonitosti predloga sklepa. Zakonodajno-pravna služba je z vidika skladnosti z ustavo in pravnim redom v Republiki Sloveniji namreč podala stališče, ki pritrjuje našim pripombam na seji Mandatno-volilne komisije, ki so izhajale iz pravnega mnenja Inštituta za javno upravo. Zakonodajno-pravna služba je tako zapisala, da je predčasno prenehanje mandata članov Nadzornega sveta RTV Slovenije dopustno le v okviru zakonsko vnaprej določenih razlogov za prenehanje mandata. To pa je proti volji člana nadzornega sveta mogoče samo, če ne izpolnjuje več pogojev za imenovanje oziroma izvolitev na to funkcijo. Iz mnenja Zakonodajno-pravne službe torej nedvomno izhaja, da je razrešitev iz katerihkoli drugih razlogov nezakonita. Glede na takšno stališče do glasovanja, pa mislim, da danes glasovanja sploh ne bi smelo biti. Dosedanje poteze vladajoče koalicije, zlasti v zvezi z medijem kažejo, da za politično uničenje svobodnega medijskega prostora ni ovir, niti zakonskih in tudi drugih ne. Besede iz koalicijskega sporazuma, da se politika ne bo vmešavala v delo medijev, uredništev in novinarjev ter da so meje svobodnega novinarskega dela lahko samo zakon in profesionalna etika, izzvenijo zgolj kot ponesrečen trenutek slabosti pisca koalicijske pogodbe. Pustošenje po medijski sferi, katerega prva žrtev je javna radiotelevizija, osrednja ustanova posebnega kulturnega nacionalnega pomena, je očitno ena izmed pomembnejših prioritet koalicijskega sporazuma z naslovom Pogodba za Slovenijo. Pogrom ustavnih pravic do izražanja in obveščanja v nekaterih ravnanjih in vedno nove napovedi vladajoče koalicije že presegajo nam znani madžarski scenarij. Kako bodo tovrstne aktivnosti prispevale k izhodu iz krize, pa si lahko samo mislimo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo vse bolj zaskrbljeni nad ponavljajočim se vzorcem delovanja vladajoče koalicije. Ta si namreč jemlje politično diskrecijo, katera zakonska določila bo upoštevala in katera bo tolmačila po svoje. To pa na nek način, za moje pojme, znižuje tudi nivo demokracije. Predlog sklepa o razrešitvi petih članov Nadzornega sveta Radiotelevizije Slovenija se v urejeni demokratični državi, ki spoštuje osnovne ustavne, pravne in etične standarde ne uvršča na dnevni red seje parlamenta. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zato opozarjamo zlasti predsednika Državnega zbora, da bo kot predstavnik Državnega zbora, kot prvi med enakimi moral braniti ustavnost in zakonitost sprejetih odločitev v njem. V primeru, da koalicija, ki ji pripada, izglasuje sprejem nezakonitega sklepa, pa mora predsednik Državnega zbora sprejeti tudi svoj del odgovornosti. Odgovornost, da kot predsednik dopušča odločanje o nezakonitem sklepu, pa krepko presega okvir, kako bo glasoval tudi sam osebno. Poslanska skupina Socialnih demokratov seveda ne bo podprla tega sklepa. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija gospod Jani Möderndorfer.
Glasovanja o razrešitvi članov Nadzornega sveta Radiotelevizije imamo danes na dnevnem redu zaradi sprejetja politično preračunljivega sklepa Odbora za izobraževanje, znanost, kulturo, šport in mladino, ki so ga sprejeli nekateri poslanci in poslanke koalicije in ugotavljajo, da je poročilo nadzornega odbora nepopolno in zavajajoče. In to je isti nadzorni svet, ki mu je negativno mnenje Računskega sodišča o poslovanju RTV za leti 2009 in 2010, prejšnje vodstvo, opozarjam, pri marsičem, na kar so opozarjali od dne, ko so bili na ta mesta imenovani leta 2010, dalo pav pri razvojnih sredstvih, škodljivih pogodbah o zaposlitvi in pri popustih za oglaševanje. Iz pravnega mnenja, ki ga je podal Inštitut za javno upravo o tem, kakšne so možnosti razrešitve članov Nadzornega sveta Radiotelevizije Slovenije, pa izhaja, da je razrešitev članov nezakonita. Zato smo že na seji Mandatno-volilne komisije predlagali, da te točke, dokler nimamo mnenja Zakonodajno-pravne službe, ne dajemo na dnevni red. Včeraj smo dobili tudi to mnenje Zakonodajno-pravne službe, iz katerega sledi, da razloga, ki je naveden v obrazložitvi sklepa, ki so ga sprejeli na odboru, ni mogoče uvrstiti med razloge, ki jih za prenehanje mandata članov nadzornega sveta določa Zakon o Radioteleviziji Slovenija. S samimi zaključki mnenja so zapisali tudi, da je predčasno prenehanje mandata članom Nadzornega sveta RTV Slovenije dopustno le v okviru zakonsko vnaprej določenih, ustavno dopustnih razlogov za prenehanje mandata, s čimer pa predlog sklepa po njihovi presoji ni skladen. Razrešitev članov nadzornega sveta bi bila možna le ob sprejeti spremembi Zakona o RTV Slovenija, ki bi določila postopke razrešitve. In če bi ta koalicija spoštovala veljavni zakon o RTV, bi omogočala tako avtonomnost delovanja kot tudi financiranja, ki bi jim omogočalo izvajanje javne službe. Pa počnete ravno obratno. Zato poslanke in poslanci Poslanske skupine Pozitivne Slovenije ne mislimo sodelovati v tem medijskem masakru, ki ga počne ta koalicija s to vlado že na skorajda na vseh področjih medijev. S tem seveda tudi načrtno diskreditira in politično pritiska na enega od avtonomnih organov radiotelevizije s ciljem politične podreditve javne televizije. Mi tega v Pozitivni Sloveniji ne bomo podprli. Žal pa bomo gledali danes še v glavno premiero, če smo pred premiero gledali že na Mandatno-volilni komisiji. Hvala lepa.
V imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Poslovanje Javnega zavoda Radiotelevizije Slovenija ni zgledno. Računsko sodišče v reviziji za leto 2010 je ugotovilo, da so bile z 1,7 milijona evrov izplačane previsoke plače zaposlenim, da je bilo za več kot 11,7 milijona evrov preveč izplačanih honorarjev, in to v nasprotju z Zakonom o ZDR, in da je ta ista RTV v istem obdobju priznala oglaševalcem za več kot 8,7 milijona evrov popustov v nasprotju z odločili Zakona o RTV. Skupaj gre torej za cirka 21 milijonov evrov napak oziroma za približno petino proračuna Javnega zavoda Radiotelevizije Slovenije. Nadzorni svet je odobril tudi več programskih razvojnih projektov, kjer merljivi cilji niso bili obrazloženi, nekateri niti doseženi. Tudi pooblaščeni revizor RTV, revizijska hiša ABC, ki je revidirala letno poročilo RTV, ugotavlja, da programski projekti ne prinašajo želenih rezultatov gledanosti, kadrovski pa niso prispevali k pomlajevanju kadrov, denar pa je bil deloma porabljen za zakonske obveze delodajalca, torej nenamensko. Govorim o razvojnem denarju. Tudi Programski svet RTV Slovenija ugotavljam, da vodstvo zavoda in nadzorni svet pri realizaciji posebnih projektov nista sledila merilom za koriščenje sredstev Eutelsata. RTV Slovenija je v letu 2011 sicer dosegla nekaj malega presežka, vendar izključno zaradi načina vrednotenja razvojnih sredstev. Nadzorni svet RTV zaradi slabega in z zakoni neskladnega poslovanja, kar so ugotovili Računsko sodišče, Programski svet RTV, revizijska hiša ABC, ni ukrepal, ampak je omogočal tako poslovanje tudi v letošnjem letu. Odbor za izobraževanje, ki je 10. aprila obravnaval Poročilo Nadzornega sveta RTV, je v obravnavi tega poročila ugotovil, da je poročilo nadzornega sveta za leto 2011 nepopolno in zavajajoče, in predlagal, da se člane nadzornega sveta razreši. V primerih, ko tako različni organi in institucije ugotovijo slabo delo nadzornikov RTV, bi morali nadzorniki sami odstopiti. Ker tega niso storili, pa je dolžnost Državnega zbora, da ukrepa, da nadzornike razreši in postavi nove, ki bodo zagotovili delo javnega zavoda v skladu z zakoni. Mi ne bomo na vse pretege branili tistih, ki delajo slabo in so storili podobno napako in storili podobno napako, kot so jo po izjavi Dušana Kumra storili v SD v prejšnjem mandatu, ko sta tista dva, ki bi morala že zdavnaj odstopiti, branili skoraj do zadnje kaplje krvi. Pa pri tem ne gre za kakšno politično manifestacijo, kot se poskuša prikazati, ampak za odgovorno dejanje do vseh, ki imajo električni števec in ki morajo plačevati RTV naročnino, ki jo prejemnik, to je RTV, porablja nenamensko za projekte, ki niso učinkoviti, za projekte, ki so neracionalni in nepotrebni in gledalcem in poslušalcem ne prinašajo zadostnega oziroma skoraj nikakršnega zadovoljstva. Nenazadnje je merilo tega nezadovoljstva tudi upadanje gledanosti ključnih oddaj, na primer dnevnoinformativnih. V Poslanski skupini bomo podprli razrešitev, saj želimo, da se proračun RTV in drugi akti za novo poslovno leto pripravijo tako, da bodo sledili ugotovitvam in napotkom Računskega sodišča, Programskega sveta RTV in revizorjev. Pričakujemo pa, da bo postopek imenovanja čim krajši, kajti zamenjavo je možno izvesti do naslednje seje, tako da ta razrešitev kakšne motnje v delovanju RTV ne bo predstavljala. Mi bomo predlog za razrešitev podprli. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Najprej ima besedo mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. To se je slišalo kot zlovešča napoved naglega sodišča. Je pa zelo dober scenarij, ker je umanjkalo bistveno. Namreč, tako revizija Računskega sodišča in ugotovitve o napakah v poslovanju se v večinskem delu nanašajo na čas, ko je nadzorni svet deloval v drugačni sestavi in na čas, ko je tudi RTV hišo vodila neka druga ekipa. Ampak to se je iz mnenja koalicije, konsolidirane koalicije izgubilo. Ker to je nebistven podatek, da je zadeve v zvezi s popusti pri oglaševanju nekdo drug usmerjal, ki je zdaj v novem času mandata Ivana Janše imenovan za nagrado v nek drug upravni mehanizem, da tako rečem. Ampak to je samo uvod v tisto, kar nameravam povedati. Dejstvo je, da tam nasproti mene sedi avtor Zakona o RTV, ki je zdaj po nesreči tudi predsednik odbora, pravim po nesreči zato, ker je tudi soavtor tega nezakonitega poslovanja. On sam namreč dobro ve, da v veljavnem zakonu o RTV ni predvidena razrešnica, ki bi jo smel zahtevati Državni zbor, zaradi tega, ker se Državni zbor samo seznani s poročilom nadzornega sveta. Je pa zanimiva nadrobnost pri tem poročilu, ki da je tako zanič, ki da kaže na neustrezno delovanje nadzornega sveta. Dve delovni telesi namreč o poročilu odločata ali bolje, sta z njim seznanjeni, to je Odbor za izobraževanje, znanost, kulturo, šport in mladino, ki je sprejel tisti sklep, ki je naložil razrešitev, in Komisija za nadzor javnih financ. Komisija za nadzor javnih financ nepravilnosti v delovanju Nadzornega sveta ni ugotovila. Ni ugotovila. Posebej opozarjam na to. Ni imela nobenega takega ekstravagantnega zahtevka po razrešitvi ali odpoklicu članov nadzornega sveta. Ne. Samo tisti organ, tisto delovno telo, v katerem ima konsolidirana koalicija večino in je to lahko izglasovala. In zdaj zanimivost. Ta neveljaven in pravzaprav sklep, ki ga predsednik odbora niti ne bi smel dati na glasovanje zato, ker je predsednik delovnega telesa odgovoren za to, da varuje zakonitost. Torej mi o takem sklepu ne bi smeli glasovati. Smo ta sklep ali koalicija je ta sklep izglasovala in zdaj ta sklep je osnova Vladi, da izpelje vse nadaljnje postopke. In potem dobimo še predsednika Državnega zbora, ki tudi na opozorilo Zakonodajno-pravne službe, ki ugotovi nezakonitost, pravi, da nima vzvodov, da prepreči vse to. V kakšni državi potem živimo? V kakšni? Ko se nekaj ugotovi, da je nezakonito, ko je pravno mnenje o tem zapisano, da je nezakonito, ampak tisti, ki o tem odločajo, ki po poslovniku imajo možnost odločati, o tem ne odločajo in prepuščajo svobodni volji poslank in poslancev, čemur se v parlamentarnem žargonu reče glasovanje po vesti. No, in jaz sem že slišala napoved, kako bo ta vest ukazovala največji koalicijski stranki glasovati. Kakšno upanje ima potem človek, da bo nekdo, ki dela zakonito, ki v okviru svojega delovnega telesa, pristojnosti, ki jih ima, zahteva tudi popravljalne ukrepe, zahteva izboljšanje poslovanja, ampak se je politika odločila, da jih je treba odstaviti zato, da bodo še v nadaljevanju lahko oslabili položaj javnega servisa, se to nadaljuje z zniževanjem RTV prispevka in kje se bo to končalo? Ja, kje? Da bo Telekom imel državno televizijo, ki bo servisirala novice in bomo pristali na ravni rumenega novičarstva. Hvala za tak [[...]] [[izklop mikrofona]]
Replika, mag. Branko Grims. [[oglašanje iz dvorane]] Replika pomeni reakcijo na razpravo, o razpravi nekoga drugega in ker mag. Grims res niste imeli razprave, v tem primeru replika pojmovno ni mogoča. [[oglašanje iz dvorane]] Ne. Replika je odgovor na napačno razumevanje razprave nekoga. Gremo naprej. Gospod Mirko Brulc. Za njim gospod Samo Bevk.
Spoštovani! No pa stopimo skupaj pa sodelujmo pa imejmo se radi po takšnem dnevu. Jaz bom uporabil besednjak kolega Jerovška. Vlada izvaja pravi diverzantski napad na RTV Slovenija. [[oglašanje iz dvorane]] Ja. Še iz prejšnjega mandata. Glejte, saj ni smešno. Mnenje Zakonodajno-pravne službe jasno pove, da predlog sklepa ni skladen z veljavno zakonodajo. Lahko bi s tem nehali danes razpravo in šli domov. Ampak, da je res, kar sem rekel, da se štarta na RTV, dokazuje najprej prepoved sklepanja avtorskih pogodb. Drugič, novela Zakona o digitalni radiodifuziji jemlje RTV Sloveniji 1,2 milijona evra ali pa povzroča zgube. Sklep o znižanju RTV prispevka minus 9 milijonov 200 tisoč evrov. Četrtič, novela Zakona o medijih 200 tisoč manj, se pravi, gre za neodplačno oddajanje programov posebnega pomena. Petič, čiščenje programskega sveta. Ste naredili. Šestič, politični poseg v uredništvo, Studijo City ni dober, zamejski Slovenci iz Italije ne morejo delati za našo televizijo, ker ni možno sklepati pogodb. Sedmič, pa za konec, pa tega bi lahko bilo še kaj, ustanavljate paradržavno televizijo, Planet TV s sredstvi Telekoma, za to je namenjenih 15 milijonov evrov. Kaj še hočete? Na Goriškem rečemo, smo rekli, smo se smejali, ko smo govorili nekoč na tisti strani je berluskonizem, ima televizijo, poneumlja narod, gledajo žajfnice in tako dalje, močno gledane tudi pri nas, izobraževalne oddaje pa seveda ne tako močno, kot bi si želeli, in za to je krivo vodstvo RTV. To, kar je kolega Tanko v uvodu povedal, vse to velja za upravo, ki je bila pred to upravo. To povejte. Povejte, da ste imenovali takrat direktorja RTV, ki je bil trgovec z avtomobili. To je sam rekel po televiziji, da o televiziji, razen, da jo včasih gleda, nima pojma. To je bila vaša kandidatura. Ta je naredil tiste luknje in povzročil zadeve, ki jih je potem ta ekipa začela popravljati tudi s tem, da bodo vračali več izplačane osebne dohodke. Način je zelo jasen. Vse, kar je javno, je treba uničiti – medije, časopis, šolstvo, javno univerzo, zdravstvo, šport itd. Vse je treba uničiti oziroma vse ljudi prestrašiti – in vsi so prestrašeni, verjemite, ne samo upokojenci in ne vem kdo, tudi tisti delavci na televiziji, učitelji, javni uslužbenci, vse je v nekem mirovanju, kaj se bo zgodilo, ker vsakdan slišijo samo grožnje. Na Komisiji za nadzor javnih financ smo obravnavali to poročilo, ki je bilo omenjeno. Danes smo dobili, vsi ste dobili, od RTV, od nadzornega sveta razlago: "To je resnica." Ampak, jaz vem, da boste naredili, kar ste se namenili. Ampak enkrat bo tudi vaše vlade konec, niste über alles, bo pa zelo težko popravljati za vami vso to "porkarijo". Ampak brez skrbi, smo močni, imamo še energije, čeprav smo sivi. In boste videli, kako bo svet dobro funkcioniral, ko bomo začeli delati tako, kot mislimo, da je prav. Glasoval bom proti tej razrešitvi. Hvala.
Gospod Samo Bevk. Za njim, gospod Ivan Grill.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Glasoval bom proti razrešitvi petih članov Nadzornega sveta RTV Slovenija, razumljivo. Se pa odpovedujem nadaljnji razpravi ob tej pozni uri. Danes je bilo izrečenih že toliko pametnih misli, da ne bo nobene posebne škode, če ne nadaljujem. Hvala lepa.
Proceduralno, mag. Branko Grims.
Želim vam kot predsednik oziroma kot odgovorni tudi za delo Odbora za šolstvo, znanost, šport, ki pokriva tudi področje kulture in medijev, predlagati, da v bodoče, kadar se neko dejanje dogaja na predlog enega od odborov, dobi besedo tudi predsednik ali poročevalec tistega odbora. Da ne bomo priča takemu zavajanju, kakršnemu smo bili sedaj v kar nekaj uvodnih razpravah, ko se je med drugim trdilo, da je odbor, ki pokriva področje kulture in medijev, naložil razrešitev. Odbor je predlagal – kar je pravno čisto nekaj drugega in je tudi v okviru pravnega reda in pristojnosti odbora. To je prvo, kar je treba poudariti. Drugo. Tega odbor ni storil kar tako, kot ste nekateri trdili, kaj šele na osnovi utemeljitev, ki ste jih navajali in so bile grobe laži, ampak na osnovi informacij [[...]]
Gospod Grims, zdaj razpravljate. Mag. Grims, vi razpravljate in prosim, če nehate, to ni proceduralni predlog in bi prosil, če lahko spoštujete [[...]]
Predsednik in v bodoče vam predlagam, da dobi tisti besedo, ki je nekaj tudi predlagal, v tem primeru predstavnik odbora.
Dobro. Ni korektno, da se proceduralni predlog izkoristi kot razprava, o tem se bomo najbrž vsi strinjali. Gremo naprej, besedo ima gospod Ivan Grill, za njim gospod Jerovšek.
Prav gotovo bi bilo nam vsem skupaj veliko lažje, bolje bi bilo za RTV, predvsem pa za naše gledalce in gledalke, če bi nadzorni svet odstopil sam in ne bi bilo treba dajati predloga za razrešitev. Sam sem bil tudi na tem odboru za visoko šolstvo, kjer smo razpravljali o tem poročilu. Moram reči, da je bilo tam veliko vprašanj, na katere člani nadzornega sveta, predsednik nadzornega sveta kot tudi direktor niso imeli ustreznih odgovorov. Tudi zavajajoče navedbe s strani opozicije, da poročilo Računskega sodišča zajema obdobje, v katerem ni bil ta nadzorni svet, ne drži povsem. Gospod Šetinc, predsednik nadzornega sveta, sedanji, je bil v nadzornem svetu tudi v prejšnjem mandatu. To pomeni, da lahko govorimo o isti osebi, ki je zagotovo ena izmed odgovornih ali pa soodgovornih za stanje, ki je na RTV. Če smo tisto poročilo prebrali, tam ni bilo govora samo o tem, da so postopali neracionalno, da so veliko milijonov denarja zapravljali po nepotrebnem. Veliko škode je narejene tudi s tem, da je samo poslovanje te javne institucije iz leta v leto slabše, gledanost upada, in to tistih oddaj, ki so bile še nekaj let nazaj paradni konj, ne samo te hiše, ampak nasploh, med najbolj gledanimi oddajami. Da ne govorimo o tem, da je bilo veliko kadrovskega šikaniranja, da je bilo veliko tudi politiziranja in nasploh takšnih stvari, ki jih v taki javni instituciji ne bi smelo biti. In nadzorni svet je zagotovo tisti, ki bi moral te stvari preprečiti poslovodstvu. Pa tega ni naredil, očitno se je vse to dogajalo v dogovoru. In zdaj govoriti, da se nekje postopa nezakonito, če v Zakonu o RTV ni eksplicitno naveden tudi postopek, kako se lahko nekoga razreši. Povsem jasno je, da če nek organ nekoga lahko imenuje, ga ta isti organ lahko tudi razrešuje. In zdaj neka pravna mnenja podrejati ali prilagajati nekemu svojemu okusu in s tem skušati tudi zavajati javnost, mislim, da ni najbolj pošteno, predvsem pa tudi nekorektno do tistih, ki nas gledajo. Ne nazadnje, kljub temu, da so bile tako s strani Računskega sodišča kot drugih članov nadzornega sveta ugotovljene nepravilnosti, na katere se je opozarjalo, še vedno ta zavod posluje neracionalno, po nepotrebnem troši denar. Tudi danes lahko v nekaterih medijih zasledimo, zakaj se, lahko rečemo, davkoplačevalski denar neracionalno troši. Skušal bi izpostaviti še eno dilemo, ki je bila danes v razpravi enega izmed opozicijskih poslancev izpostavljena, da smo RTV onemogočili oziroma zmanjšali prilive zato, ker smo z zakonom zdaj omogočili lokalnim televizijam regionalnega pomena, da imajo možnost brezplačnega oddajanja na multipleksu A. Prej je RTV dajala pod ceno, po dumpinških cenah možnost, da so komercialne televizije lahko uporabljale multipleks A, medtem ko so lokalne televizije morale plačevati 100 tisoče evrov na leto za to, da so lahko prenašale. Mislim, da je bilo to s strani RTV takrat v škodo našim lokalnim medijem in je zdaj to bistveno bolj, lahko rečemo, v korist ali pa v dobrobit našim gledalkam in gledalcem, pri katerih je velika gledanost predvsem lokalnih televizij. Zato še enkrat pravim, da bom podprl sklep, da se ta nadzorni svet oziroma teh pet članov razreši. Bilo bi pa veliko bolje in lažje, če bi odstopili sami, kar bi bilo tudi upravičeno. Hvala lepa.
Gospod Srečko Meh.
Spoštovani gospod predsednik, hvala lepa. Rekel bi, da je nekako zanimivo, da je mnenje komisije za predlagatelja, gospoda Tanka, zelo pomembno in obvezujoče, ko pa smo govorili o Zakonu o nepremičnem premoženju, takrat pa to mnenje ni bilo pomembno. Različna merila so, gospe in gospodje. Pomembno je pravzaprav nekaj drugega, kar mene skrbi. Danes v Državnem zboru razpravljamo o razrešitvi nadzornega sveta in pri tem ne govorimo o vsebini tega, kar se bo na RTV dogajalo. Ampak poglejte, RTV je javna televizija in je gospod Tanko v svojem razlaganju govoril o tem, da dela javna RTV slabo, da ima vedno manj gledalcev in da bi zaradi tega bilo treba zamenjati nadzorni svet. Mi pa bi morali govoriti o tem, kaj bomo naredili, gospe in gospodje, za to, da bo javna RTV delala dobro in boljše. To je pravzaprav naša naloga. To bi morali skrbeti. Ne da skrbimo za to, da bomo zamenjali nadzornike, da govorimo o tem, kaj pa je narobe in kaj lahko še mi naredimo. Mi danes nismo govorili o tem, da bi naj pomagali oziroma na kakšen način bomo zagotovili pogoje, da bo lahko RTV, javna televizija delala boljše, da nismo postavili niti vprašanja, zakaj je Vlada zmanjšala naročnino, da je pomagala prebivalkam in prebivalcem. Jaz se z gospodom Vogrinom popolnoma strinjam, da bi bilo dobro, če bi pomagali prebivalcem še s kakšnim drugim zmanjšanjem stroškov, in ne pri tem, da zmanjšamo RTV naročnino, s tem posežemo v najbolj grob način poslovanja. In če bi danes mi morali govoriti o tem, kako bo posloval RTV v naslednjem obdobju, če seveda bodo te cene tudi sprejete, potem bi morali izreči nezaupnico slovenski vladi, ki je s svojimi ukrepi direktno posegla v poslovanje RTV zavoda, javnega zavoda. To pa je tisto, o čemer bi morali danes govoriti. Mi pa smo seveda govorili o odgovornosti nadzornega sveta, ker nam ne paše. In zgodilo se bo tisto, kar so pravzaprav že kolegi opozarjali. Zamenjava nadzornega sveta, zamenjava urednikov, direktorjev in vsega ostalega po želji nekoga. To pa ni prav. Ampak o vsem tem bomo mi, seveda, govorili. Zato se mi zdi, da danes ne govorimo o pravi vsebini. Govoriti bi morali o odgovornosti slovenske vlade. V čigavem imenu je znižala naročnino? V čigavem imenu je posegla v poslovanje RTV zavoda s tem, da je preprečila, da bi sklepali pogodbe in vse ostalo, da bi RTV zavod lahko normalno delal. In potem predsednik, vodja poslanske skupine, ki to tudi predlaga, govori o tem, da RTV zavod ne dela dobro, da slabo dela, da gledanost RTV zavoda pada. Ni to dobro, gospe in gospodje, mi smo skrbniki javnega RTV zavoda in nas privatni zavodi tudi ne zanimajo. Zato tudi jaz ne morem tega podpreti, vključno s tem, da je to poseg, ki bi ga bilo dobro vsaj ustaviti, prekiniti in ne razpravlja naprej. Naredili bomo škodo in tudi tukaj ne bomo našli soglasja, da bi se lahko poenotili o tem, ali je ta zakonit ali nezakonit, očitno pa so pravni inštrumenti, s katerimi bomo to tudi dokazali.
Gospod Janko Veber.
Hvala. Mislim, da je tukaj treba vendarle zelo jasno opozoriti, da je Vlada razrešila tiste predstavnike v nadzornem svetu, ki jih pač imenuje v skladu z njenimi pristojnostmi. Vi želite razrešiti še predstavnike, ki jih imenuje Državni zbor. Nadzorni svet bo postal neoperativen. In to v trenutku, ko mora predložiti finančni načrt za delovanje za naslednje leto. Ali se zavedate, da preprečujete Javnemu zavodu Radiotelevizija Slovenije, da sprejme v skladu z zakonom finančni načrt, ki ga mora predložiti, če želi zakonito dobiti sredstva iz proračuna in drugih sredstev, ki se nanašajo na financiranje iz javnega naslova. To preprečujete. S tem uničujete javno televizijo. Kar se pa tiče samega postopka, in tukaj, gospod predsednik, vas bom res zelo direktno in konkretno spraševal naslednje stvari. Mi moramo vedeti, da tega postopka ne peljemo na predlog Vlade. Ta postopek poteka znotraj Državnega zbora. Ali ste pristojen kot predsednik Državnega zbora, da jamčite zakonitost postopka, ki poteka znotraj Državnega zbora, ali ne? To je prvo vprašanje. Drugo vprašanje. Odbor za izobraževanje, znanost, kulturo, šport in mladino je podal predlog. Predsednik Državnega zbora določa, kdo je pristojen za obravnavo določenih točk dnevnega reda. Ali je ta odbor matičen za obravnavo poročila nadzornega sveta? O tem odloča predsednik Državnega zbora. On določa, kdo je matičen. Povsem nedvomno je matična Komisija za nadzor javnih financ. V tem primeru je očitno prišlo do zlorabe tudi tega določila in predsednik, morali bi že na samem začetku preprečiti nezakonit postopek, ki se je začel na Odboru za izobraževanje, znanost, kulturo, šport in mladino. Naslednje, na vse proceduralne predloge, ki smo jih predlagali, predsednica komisije, Mandatno-volilne komisije, ne želi spoštovati opozoril, da pred odločanjem na tej komisiji vendarle dobimo stališča Zakonodajno-pravne službe. In poglejte, ne gre samo za stališče Zakonodajno-pravne službe. Če ga preberete, boste ugotovili, da je Ustavno sodišče že odločalo o takšnih primerih, že je odločalo o takšnih primerih in Ustavno sodišče je še posebej pozorno, če posegaš v javni medij. In v tem primeru je nesporno razvidno iz tega mnenja, da gre za postopek, ki je v nasprotju z zakonom, ki je v nasprotju z ustavo. In zakaj predsednik Državnega zbora smatrate, da ne morete poseči v postopek, ki je evidentno voden v nasprotju z zakonom in ustavo? Evidentno. Že prej sem opozarjal, da točka, kjer obravnavamo Mandatno-volilne zadeve, je pač točka, na katero se potem uvrščajo posamezne odločitve, ne glede na to, kako se Državni zbor odloča, ampak ko je podan nek predlog. Vedno lahko tako točko zadržite, to vam omogoča poslovnik. Zagotovo. In poglejte, tudi v obrazložitvi komisije, Mandatno-volilne komisije, zelo jasno piše, sklep o razrešitve se veže tudi na 201. člen Poslovnika, ki določa, da Državni zbor razrešuje funkcionarje, ki jih voli ali imenuje, na podlagi ustave, zakona ali tega poslovnika. Sprašujem, kje v zakonu o Radioteleviziji Slovenija piše, da se razrešitev začne na predlog Odbora za šolstvo, kulturo, šport in mladino? Kje je zapisano v zakonu, da se postopek za razrešitev lahko začne na predlog tega odbora? Ta odgovor mi dajte, pa bomo potem lahko ugotavljali, ali delate z zakonom ali delate v nasprotju z zakonom. To vse, kar počnemo, je pravzaprav brezpredmetno, je pa sramotno za Državni zbor, ker ta postopek poteka znotraj Državnega zbora. In predsednik, resnično ste odgovorni za to, da zagotovite zakonitost postopka. Če ga ne zagotavljate ali vam nekdo tega ne omogoča, oprostite, potem je resnično bolje, da ne opravljate te funkcije.
Dobro, lahko še enkrat pojasnim, tako, kot sem že tukaj. Obe vodji poslanskih skupin opozicije od mene pričakujete preveč oziroma pričakujete, da bom uzurpiral poslovnik in si dovolil, da neke točke dnevnega reda ne uvrstim na sejo Državnega zbora. Tega ne smem. Dobil sem predlog Mandatno-volilne komisije, ki je pristojna za kadrovske zadeve, za Mandatno-volilne zadeve. Nobenega dvoma ni, da gre za pristojnost Državnega zbora. Sami ste citirali določbo poslovnika, da funkcionarje, ki jih Državni zbor imenuje, tudi razrešuje. Drugo pa je vprašanje, ali so razlogi za to razrešitev korektno utemeljeni ali ne, torej ali je razrešitev zakonita ali ne. O tem je svoje mnenje izrekla Zakonodajno-pravna služba. Na vašo prošnjo, na vašo zahtevo sem to mnenje naročil. To mnenje je opora vsem poslankam in poslancem pri odločanju. Poglejte, ne želite si, ne želite si, da bi imel predsednik Državnega zbora to pristojnost, da bi na podlagi nekega mnenja Inštituta za javno upravo ali pa Zakonodajno-pravne službe ali pa kogarkoli o vsebinski pravni korektnosti in nekega akta odločal o tem, ali bo uvrstil točko na dnevni red ali ne. Tega si ne želite. Morda si to danes želite, ampak naslednjič si ne boste. In prej je rekla gospa Potrata, da je korektnost dela predsednika Državnega zbora odvisna od tega, ali so zadovoljni z njegovimi odločitvami tisti, ki imajo prav. Samo problem je v tem, da kadar kolegica spoštovana Majda Potrata misli, da ima prav, zelo pogosto kolega Jože Tanko misli, da nima prav. In moja naloga je ravno ta, da v takšnih primerih odločim, kdo ima prav. [[oglašanje iz dvorane]] In ni res, sami dobro veste, da to ni tako. Še ni minilo veliko časa, ko sem bil tudi s tiste smeri deležen zelo hudih očitkov. Tako pač je, ni kaj. Predsednik Državnega zbora je tudi strelovod, nič hudega. Torej, še enkrat bom rekel, verjemite, trudim se in se bom še naprej trudil, da bi skladno z zakonom in poslovnikom in nepristransko vodil Državni zbor in sem stoprocentno prepričan, da sem tudi v tem primeru ravnal prav. Drugo vprašanje je, kako jaz presojam primernost te odločitve, ki je danes na dnevnem redu. O tem lahko razpravljamo, tudi sam bom glasoval kot eden od 90. Moral sem pa to uvrstiti na dnevni red, moral sem. Prosim, razumite to. Besedo ima mag. Branko Grims, ki je bil prijavljen k razpravi.
No, vsem še enkrat prav lep pozdrav. Zdaj pa nekaj besed najprej o pravu. Delo v parlamentu poleg poslovnika opredeljuje tudi pravna praksa. Pravna praksa vsa zadnja leta je bila, da je matično telo pri obravnavi poročila nadzornega odbora tudi komisija, ki jo vodim, to je komisija za področje šolstva, kulture, ki pokriva tudi področje medijev. Zakaj je bila ta rešitev? Zaradi tega, ker tukaj ne gre samo za številke, ampak je poročilo nadzornega odbora edini dokument, ki ga vsako leto prejme parlament, ki obsega tudi vsebinska vprašanja nadaljnjega razvoja RTV, pa tudi delovanja RTV in težav, s katerimi se sooča. To pa nikakor niso več vprašanja, ki bi po področju sodila v področje Komisije za nadzor javnih financ. Zakaj ste torej tako iznenada zainteresirani, da bi postala ta komisija v nasprotju z veljavno pravno prakso matično delovno telo? Zaradi tega, ker ima to po poslovniku edino telo v parlamentu, če izpustimo nadzor, večino s strani opozicije. Zaradi tega želite, da bi presojalo primarno politično in skladno z vašimi interesi. Tukaj pa gre za več vprašanj. Prvo in osnovno je, ali so člani nadzornega odbora RTV Slovenija delovali skladno z zakonom in ali so svoje delo opravljali odgovorno. Res v zakonu ni izrecno navedeno, kdaj in pod katerimi pogoji se lahko nekdo razreši, vendar v pravu velja načelo, da ga razrešuje tisti, ki ga postavi, in to po enakovrednem, se pravi sorazmernem postopku. Ta je bil v danem primeru izveden. V pozitivnem pravu pa velja, in dobro jutro, veste, 20 let je že od enega drugega režima minilo, ki ni poznal teh pojmov, da ima vsak pravico nekaj predlagati, od tistega, ki pa odloča, dejansko odloča, pa je odvisno, ali ta predlog upošteva ali pa ga ne upošteva. To je pa njegova suverena pravica. Mi nismo storili ničesar drugega na našem odboru, kot da smo dali tistim, ki so postavljali člane, vsem, ne samo recimo v danem primeru Kviazu oziroma parlamentu predlog, naj preučijo možnost za razrešitev teh članov, naj ugotovijo, ali so po njihovem mnenju primerni glede na tiste očitne nepravilnosti, ki so bile, na očitne nezakonitosti, na očitno malomarno ravnanje teh članov, da naprej opravljajo svoje delo. In zakaj govorim o malomarnem ravnanju? Vsi ste danes naštevali zakone, koliko naj bi zaradi varčevalnih ukrepov Vlade Republike Slovenije bila prikrajšana RTV Slovenija. Prikrajšani bomo vsi, to morate vedeti, nekateri smo že bili, nekateri še bomo. Ampak v danem primeru ste pa pozabili, seveda pozabila, ker je šlo za vašo gospo, da je po malomarnosti prejšnje vlade, konkretno gospe Majde Širca, ki je bila ministrica, ostal RTV Slovenija v tistem letu brez več kot 5 milijonov evrov prihodkov, če me spomin ne vara. To ste pa vsi pozabili. Zaradi tega, ker iz čiste oblastniške arogance, ker je bila tako sveto prepričana, da bo njen novi zakon o RTV Slovenija uveljavljen, ni poskrbela da bi bil ustrezen člen tudi v Zakonu o izvrševanju proračuna. In potem ni bilo pravne podlage za pobiranje naročnine, ne za pobiranje enega evra, ampak celotne naročnine oziroma RTV- prispevka, kot se mu uradno reče. Zaradi čiste malomarnosti je ostal takrat RTV brez pomembnega dela svojih prihodkov. Takrat pa ste vsi govorili ravno nasprotno. Ste pa branili tisto gospo. In ni bilo govora o tem, da bi se kogarkoli razrešilo ali kaj podobnega, kar smo sicer predlagali mi. In zakaj ste šli na zakon o javnih financah? Zato, ker ste, kot ste sami uporabili izraz "lukavo", lepo obšli referendumsko potrjen zakon o RTV in se s tem izognili omejitvi pri RTV- prispevku in ste na ta način dvignili, povečali RTV-prispevek v nasprotju z referendumsko odločitvijo, in se zanesli, da v zakonu, ki pomeni del proračunske tematike, ni možen ponoven referendum. To je bilo čisto izigravanje prava in izigravanje referendumske odločitve ljudstva. Zaradi tega ste to storili. Ampak nadzorniki pa ob tem niso ustrezno odreagirali. In tudi zato govorim, da niso ustrezno, da so torej malomarno opravljali svoje delo. In pravni absurd bi bilo reči, da človeka, ki tolerira [[...]] [[izklop mikrofona]]
Gospa Alenka Jeraj, izvolite.
Hvala za besedo. Naloga nadzornega sveta je, da nadzoruje upravo, ne pa da ji drži "štango" pri slabih odločitvah in pri neumnostih, ki jih počnejo. In če ugotovi karkoli narobe, ima tudi pravico in dolžnost, da v primeru ugotovljenih nepravilnosti predlaga pristojnim organom ukrepe iz njihove pristojnosti. Zdaj pa poglejmo, kaj je počel ta naš nadzorni svet na RTV. Vemo, da danes na odgovornost kličemo nadzornike v bankah, kaj so počeli in zakaj so mirno gledali, ko je denar odtekal. Podobno je tukaj. Tudi tu je nadzorni svet tisti, ki mora spremljati delo uprave in odreagirati, če se stvari ne delajo tako, kot je treba. Ne pa, da je celo sam akter takšnih zadev. Nadzorni svet pod vodstvom gospoda Lenarta Šetinca, ki je, mimogrede, član SD, danes smo že nekajkrat govorili o članih SD, zato najbrž tako krčevito branjenje. Nadzorni svet, ki ga vodi, je januarja spremenil statut javnega zavoda in reorganiziral multimedijski center. Veste, da je multimedijski center RTV Slovenija takrat vodil Uroš Urbanija. Ves čas so beležili rast obiskanosti, tudi rast oglaševalskih prihodkov, ampak seveda je bilo treba najti nek način, kako se dobrega urednika, ki ne piše najlepše o bivši vladi ali pa sedanji opoziciji, znebiti. Zato so spremenili statut in v bistvu pripeljali multimedijski center do tega, da ima bistveno manjše število uporabnikov in prikazov strani in je z drugega oziroma tretjega mesta med portali danes že na petem mestu, do konca leta bo najbrž pa še nižje. Potem ste očitali bivšemu direktorju gospodu Guzeju marsikaj. V njegovem času je RTV v letu 2008 iz naslova trženja pridobil prihodkov v višini 20 milijonov, lani samo 15, letos so menda napovedi še slabše. Tukaj moram povedati, da ste malo pomagali tudi člani prejšnje koalicije, ker ste lani poleti spremenili zakon in ta tržni delež še omejili. Mi smo takrat glasovali proti, ampak seveda je večina takrat odločila. Nekajkrat je nižja gledanost pri nekaterih oddajah, pa jih je nadzorni svet kljub temu potrdil za financiranje naprej. Prenovili studio, 1 milijon namenili za laboratorij programskih vsebin, 800 tisoč za tematski kanal, ki ga ni. V teh dneh smo brali, da je uprava izplačevala novinarki Poloni Žust več kot 60 tisoč honorarja, čeprav ni pripravila niti enega prispevka. Zoran Leskovšek naj bi prejemal nezakonite provizije kot glavni producent pri snemanju filma Črni bratje. Nadzorni odbor tega še opazil ni. Mimogrede so prodali tudi za 19 milijonov delnic Eutelsata. Nekaj točk nazaj smo govorili o prodaji srebrnine in ne vem česa še. To je za RTV srebrnina, ki jo veselo prodajajo, in kaj se bo zgodilo, ko teh delnic ne bo več, ko ne bo več kaj prodati. Ampak beremo, da je nadzorni svet upravi dovolil, da proda delnic še za 9 milijonov, da bodo kupili avtomobile. To imate danes na internetu, poglejte si, to je zagotovo dobro poslovanje in dober nadzor nad delom uprave. To so razvojna sredstva in jih morajo namenjati za investicije. Leta 2009 je bilo teh sredstev 73 %. Kar se je prodalo, se je namenilo za investicije. Danes samo še 47 %. Medtem ko se pa povečujejo sredstva za program, iz 20 % v letu 200, smo že na 43 %. Kaj bo, ali bomo brez programa, ko bo zmanjkalo delnic? Najbrž bi bil brez tega že RTV v rdečih številkah. Danes nam je gospod Šetinc poslal eno pismo. Pri tem je pozabil poslati še ločeno mnenje enega od članov nadzornega sveta, dobili pa smo tudi odprto pismo sindikata novinarjev, ki se jezi, ker je vlada znižala prispevek in bo zato potrebno odpuščanje. Gotovo na RTV ne bodo odpustili gospe Širca in še nekaj bivših poslancev Zaresa, ki so tam našli službo. Po takih podatkih bi moral nadzorni svet sam odstopiti, ne pa, da ga moramo razreševati.
Gospod Matjaž Han.
Lepa hvala. Bom zelo kratek. Najprej gospa Jeraj. Sklicujete se na poročilo Računskega sodišča in kako je ta nadzorni svet slabo delal. Na poročilo nadzornega sveta se je v bistvu tudi Računsko sodišče naslonilo, to je prvo. In drugo, vsi podatki v poročilu Računskega sodišča so vezani na mandat prejšnje vlade. Ko govorite, da je Lenart Šetinc član SD. Res je. Ali je še ali ne, jaz ne vem. Vendar ne smete pozabiti, zakon, ki ga je napisal gospod Grims, ki je rekel, da je dober zakon, omogoča, da pet članov nadzornega sveta imenujejo politične stranke. In jaz ne vidim tukaj nič spornega. Tako da je verjetno tudi kakšen vaš notri, ki ima rumeno-plavo izkaznico. Kar se tega tiče, jaz ne bi problematiziral. Problem pa je še ta, da je Vlada, ne glede na poročilo Računskega sodišča, en mesec, preden je bilo to objavljeno, že zamenjala štiri člane nadzornega sveta. Se pravi, z jasnim in edinim ciljem: podrediti si RTV Slovenija za svojo televizijo, da bo lahko na nek način objavljala vam všečne prispevke. Za to Socialni demokrati ne bomo glasovali. Hvala lepa.
Gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Najprej nekaj o mnenju Zakonodajno-pravne službe. Zakonodajno-pravna služba se je v mnenju oprla na odločbo Ustavnega sodišča iz leta 1994. Če se prav spomnim, je v tem primeru presojalo o primeru razrešitve tedanjega generalnega direktorja RTV Žarka Petana. Odločba Ustavnega sodišča, tako piše tudi v mnenju Zakonodajno-pravne službe, se nanaša izrecno na razrešitev direktorja RTV. Tisto, kar je dopisala Zakonodajno-pravna služba, je pa elastika, ker so zapisali, da naj bi to nedvomno veljalo tudi za vse organe vodenja, upravljanja in nadzora RTV Slovenija. Tega v odločbi Ustavnega sodišča ni. In ta del je interpretirana razlaga Zakonodajno-pravne službe. Če želimo vedeti, kako bi v tem primeru odločilo Ustavno sodišče, je treba konkreten primer dati v ustavno presojo, ne pa lepo narediti še večji krog in to nekako zapisati notri. Drugo. Vlada je razrešila štiri nadzornike v RTV iz svoje kvote. Vsi štirje so se pritožili na Upravno sodišče in Upravno sodišče je vsem štirim zavrglo njihovo pritožbo in zapisalo, da "po presoji sodišča odločba tožene stranke o predčasni razrešitvi tožnika kot člana nadzornega Sveta RTV nima narave upravnega akta iz 2. člena ZUS". Izpodbijana odločba namreč ni bila izdana v okviru izvrševanja upravne funkcije. Po presoji sodišča predčasno prenehanje članstva ne pomeni poseganja v posameznikovo pravico ali korist. To je iz odločbe Upravnega sodišča. Toliko glede zakonitosti. Sodišče je odločilo, mi pa tukaj interpretiramo. Tudi Ustavno sodišče je odločilo, Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora pa je napisala interpretativni del na tisto, kar ni v odločbi Ustavnega sodišča. Tukaj ponovno slišimo neke zgodbe o tem, da gledanost pada zaradi znižanja naročnine. Gledanost, gospod Meh, je padala že pred znižanjem naročnine, in že nekaj let pred znižanjem naročnine je padala gledanost RTV in delež RTV v programskih primetimih in ostalih zadevah. Tudi vaš predsednik stranke je dejal, da vlada na področju medijev kadruje strankarske vojščake. Katere? Na področju STA smo zapolnili vrzel in praznino. Na področju nadzornega sveta RTV pa nismo kadrovali še nič, ker moramo najprej, če želimo karkoli storiti, razrešiti te nadzornike, ki jih je predlagal Državni zbor. Šele potem bomo lahko ugotavljali, ali gre za vojščake ali ne. So pa vojščaki v nadzornem svetu in programskem svetu RTV. Tukaj vidim, da ima SD neko posebno ljubezen do medijev in še posebej do RTV. Obvladuje funkcijo tako predsednika programskega sveta kot predsednika nadzornega sveta RTV. In ne to, kar imate, očitati drugim, ki pravzaprav nimajo na tem področju nič od tega. Tukaj ne gre za nobene vojščake. Postopki se še niso začeli. Če bomo sedaj sprejeli ustrezen sklep, potem se bodo procesi sprožili, in če bodo, potem bomo na tem področju karkoli lahko storili. Še nekaj, gospod Meh, oziroma gospod Brulc. Planet TV je projekt prejšnje vlade. Prejšnja vlada je sprostila na Telekomu, gospod Golobič je tam menedžiral projekt, da bi se še neka televizija ustanovila. Gospod Pahor sedi zraven vas, pa ga vprašajte, če to ni res. Je res. In v čem je tukaj problem? Zaradi tega, ker ni več vaše vlade, bi morali neke stvari postaviti na glavo. Zastavili ste jih, zadeve tečejo in bomo videli, kaj se bo na koncu iz tega izcimilo. Ne očitati nekaj nekomu, ki tega ni storil. Vse to se je zgodilo v mandatu, ki ste ga vi imeli. Jaz bom, kar zadeva glasovanja tukaj, predlog za razširitev podprl.
Proceduralno, gospod Veber.
Hvala, predsednik. Vsaj po tem pregledu, ki ga imam pred seboj, smo izčrpali prijavljene za razpravo in bi želel predlagati proceduralni predlog, ki ga utemeljujem tako z mnenjem Zakonodajno-pravne službe kot tudi s stališči razpravljavcev, kjer je bilo jasno povedano, da je treba spoštovati pri našem odločanju tudi sodno prakso. Iz stališča Zakonodajno-pravne službe je zelo jasno razvidno, da je ustavnosodna praksa taka, da je sklep, o katerem naj bi glasovali, v nasprotju z ustavo. Zato proceduralno predlagam, da na podlagi ustavnosodne prakse Državni zbor ne bo odločal o sklepu za razrešitev petih članov nadzornega sveta RTV. Pomembno je, da o tem ne odločamo. V tistem trenutku, ko Državni zbor odloča, je dejansko povzročil sam neskladje z ustavo, neskladje z zakonom in mi smo tisti, ki odločamo o nezakonitem sklepu. Mislim, da je prav, da se pri tem odločimo, da ne glasujemo o tem sklepu, ki je v nasprotju z ustavo, in to lahko dokaže tudi ustavnosodna praksa. Hvala.
Vaš proceduralni predlog razumem kot predlog po 74. členu Poslovnika, da se odločanje preloži na eno naslednjih sej. In ta proceduralni predlog bom dal na glasovanje. Želi kdo predstaviti stališče v imenu poslanske skupine? Glasujemo o proceduralnem predlogu gospoda Vebra, da se odločanje o Predlogu sklepa o razrešitvi petih članov Nadzornega sveta RTV Slovenija preloži na eno naslednjih sej. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 47. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Kaj želite, gospa Kociper? Proceduralni predlog. Izvolite.
Spoštovani! Želim vam pomagati iz te zadrege. Namreč, ni treba ne vem kako razmišljati [[...]]
Glejte, pomoči iz zadrege ne rabim, ker nisem v zadregi. Če imate proceduralni predlog, ga, prosim, povejte, drugače vam pa ne dam besede.
Vam pa ne želim pomagati iz zadrege, ampak želim dati proceduralni predlog, da ne dovolite odločanja o tem sklepu, ne pa, da ga prestavljate na naslednjo sejo. Bom utemeljila. To, kar se je zgodilo vam, se je zgodilo tudi meni kot predsednici Odbora za notranje zadeve. Tudi meni so poslanci dveh poslanskih skupin predlagali, naj na seji obravnavam neko temo in sprejmem sklepe, za katere se mi je vzbudil sum, da ti sklepi niso zakoniti in bi bili v nasprotju z zakonom in bi presegali pristojnosti Državnega zbora. Zaprosila sem za mnenje Zakonodajno-pravno službo, ki mi je pri tem pritrdila. Odločanje o teh zadevah, o tem, ali je šlo za specialni nadzor in zakaj ga je generalni državni tožilec odredil, bi presegalo pristojnosti Državnega zbora, in v tem primeru bi bili lahko sklepi, ki bi jih sprejel ta odbor in so bili predlagani s strani koalicije, nezakoniti. Po posvetovanju s strokovnimi službami v skladu s parlamentarno prakso sem sama kot predsednica odbora sprejela odločitev, da se o tej točki, kot mi je predlagala Zakonodajno-pravna služba, ne razpravlja in o sklepih ne glasuje. Nihče v Državnem zboru ni tega postavil pod vprašaj. Kot vemo, za odbore v Državnem zboru veljajo popolnoma iste zakonitosti kot za delo Državnega zbora. Predlagam torej, da storite enako, pa če ste v zadregi ali ne, in odločite, kot vam svetujemo, ter se s tem izognete nezakoniti odločitvi. Kajti na koncu bo jutri v časopisu pisalo, "parlament razrešil nadzornike RTV Slovenija", in nič ne bomo mi, reveži, ki smo tu vpili in jokali, imeli povedati o tem, da mi nismo želeli sprejeti nezakonite odločitve. Hvala.
To bi bilo pa še huje, da bi po glasovanju, 31 za, 47 proti, samovoljno prepovedal glasovanje o neki točki dnevnega reda. Upam, da se zavedate, kaj mi predlagate oziroma kaj pričakujete od mene. Lepo vas prosim, da tega ne počnete. Mislim, da imamo korektne odnose z obema opozicijskima poslanskima skupinama, vse se lahko dogovorimo, nobenih posebnih problemov ni. Če je kakršnakoli zahteva, želja, interes, in če je zadeva skladna s poslovnikom, vedno naredim. Tako da prosim, ne zahtevati od mene, da delam nezakonite stvari in stvari v nasprotju s poslovnikom. Izvolite, gospod Möderndorfer.
Sicer sem pričakoval malo drugačen razplet, ampak glede na to, da tu enostavno trmasto vztrajate, bom v skladu s poslovnikom napovedal obstrukcijo, ker enostavno ne bomo pri tem masakru, učenju in tej nedemokraciji sodelovali. Hvala lepa. Sodelujete sami s sabo!
Pri tej točki, gospod Möderndorfer, ali do konca mandatno-volilnih zadev? Do konca mandatno-volilnih zadev. Dobro. Hvala lepa za informacijo. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa o razrešitvi petih članov Nadzornega sveta. Bomo počakali minuto. Mag. Dejan Židan obrazložitev glasu. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Kot poslanec sem v zadregi. Če vsi prisotni poslanci vemo, da moramo glasovali o protiustavnem, nezakonitem in o sklepu, ki je v nasprotju s pravnim redom Državnega zbora. Obstaja pa razlika. Obstajamo poslanci, ki to priznamo, in obstajate poslanci, ki zaradi svojega interesa in svojih ciljev tega ne priznate. Ker pa to predsednik Državnega zbora mora vedeti, on je tisti, ki mora zaščititi ugled tega Državnega zbora in zakonitost delovanja Državnega zbora, smo prišli v strašno nemogočo situacijo, da je največji nasprotnik Državnega zbora njegov aktualni predsednik, ki krši stvari, ki se jih poslanke in poslanci moramo držati. Zato za takšen predlog, ki je nezakonit in protiustaven, ne morem glasovati. Če pa daste predlog, da se zaradi nespoštovanja Državnega zbora, kršenja ustave in zakonodaje razreši predsednik Državnega zbora, pa moj glas imate vnaprej. Hvala.
Hvala lepa. Ta predlog lahko vložite tudi vi kadarkoli in bo uvrščen na sejo. Mag. Potrata, izvolite, obrazložitev glasu.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Saj je vse bob ob steno. Ampak rada bi vendarle povedala, da ne bom glasovala o tem predlogu. Tudi sem zadovoljna, da se naša poslanska skupina ni odločila za obstrukcijo, da ne bodo mogli kasneje razlagati, kako je bil predlog za razrešitev članov nadzornega sveta soglasno sprejet. Jaz bom glasovala proti in to možnost uporabila. Bi pa opozorila samo na to, da smo pri utemeljevanju predloga za razrešitev nadzornikov slišali toliko zavajajočih podatkov. Eden zadnjih je bil ta, da je nadzorni svet odobril 9 milijonov za nakup. Posebej bi opozorila, da je to sklep prejšnjega nadzornega odbora, sedaj se realizira. Naj se o tem sprašujejo tisti in odgovornost jemljemo nase tisti, ki so to sprejemali in sedaj lepo lansirajo novice in se vse zgrinja na ta nadzorni odbor. Že v prejšnjih razpravah sem utemeljevala, da imamo organe pregona, imamo organe, ki morajo svoje delo opravljati in ti naj opravijo, če je bilo kaj narobe. Mislim pa, da je v tej dvorani tudi kdo, ki se zaveda, da je tudi kakšen zakon, ki je bil v prejšnjem mandatu Ivana Janše sprejet, povzročil marsikatero težavo in neregularnost na RTV, ki jo je bilo treba popravljati, da smo se z RTV v mandatu Boruta Pahorja veliko ukvarjali, da so se začele odpravljati nepravilnosti in zato za to ne morem glasovati.
Obrazložitev glasu, mag. Ivan Vogrin.
Spoštovani! Pravzaprav meni se pojavljata dve pomembni vprašanji. Prvič, kako je mogoče, da se pri toliko pravnih strokovnjakov zgodi, da zakon ne določi postopka razrešitve. In koliko imamo mi takšnih zakonov s takšnimi luknjami. To je eno vprašanje. Drugo vprašanje je pa v luči varčevalnih ukrepov. In se mi pojavlja, resnično cel čas sem razmišljal, ali bi se sploh oglasil, pomembno vprašanje, ki ga pravzaprav postavljam vsem nam, zakaj sploh imamo Zakonodajno-pravno službo. Jaz menim, ni pa nujno, da imam prav, da je ne potrebujemo, ker ne samo zdaj v tem primeru, tudi sicer desetletna zgodovina nazaj kaže, da je tako ali tako ne upoštevamo. Jaz ne obtožujem nikogar zdaj, ampak primer, jaz sem konkretno šel gledat kar nekaj primerov, ki kažejo, da pravzaprav mnenje Zakonodajno-pravne službe ni zavezujoče in potem je ta strošek, bi se v gospodarskem jeziku izrazili poslovno, nepotreben. In v tem smislu se mi zdi, da je škoda, da bomo prišli v situacijo, da bodo spet vložene neke tožbe kot pri izbrisanih in bomo spet situacijo razreševali za nazaj. Škoda. Hvala lepa.
To je bila obrazložitev glasu, po kateri pa ne vemo niti, kako boste glasovali.
Lahko povem, se opravičujem, gospod predsednik, sem pozabil povedati. S kolegom mag. Židanom sva dostikrat usklajena, tudi jaz ne bom glasoval. Hvala lepa.
Hvala. Pred glasovanjem še enkrat, da ne bo nobene pomote. Zakonodajno-pravno službo sem poprosil za mnenje, ker je ta interes izrazil vodja Poslanske skupine Socialnih demokratov. To mnenje smo pridobili. Je pripomoček in v pomoč vsaki poslanki in vsakemu poslancu pri odločanju. Tudi v bodoče pa moram povedati, da se bo še velikokrat zgodilo, da bo Zakonodajno-pravna služba na posamezne zakone, člene, amandmaje dala svoje pripombe in mi nikoli ne bo padlo na misel, in upam, da tudi nobenemu prihodnjemu predsedniku Državnega zbora ne bo padlo na misel, da bi zaradi nekih vsebinskih, pravnih kritik ne uvrstil točke na dnevni red. Toliko sem stoprocentno prepričan v to, da imam prav, pa se ne bom skliceval na svoj doktorat pravnih znanosti, ker mislim, da ste si vsi z delom v Državnem zboru pridobili kar nekaj pravnega znanja, še posebej, ko gre za poslovnik, in verjamem, da tudi kolegi iz opozicije mi v bistvu v dno duše tukaj pritrjujete. Sedaj bi dal predlog sklepa na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za 44, proti 13. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo še na 17.j točko dnevnega reda – Predlog sklepa o imenovanju vršilca dolžnosti predsednika uprave in vršilke dolžnosti članice uprave Agencije za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije. Vlada je z dopisom dne 20. septembra 2012 Državnemu zboru predlagala, da v Agenciji za upravljanje kapitalskih naložb Republike Slovenije za vršilca dolžnosti predsednika uprave imenuje gospoda Janeza Benčino, za vršilko dolžnosti članice uprave pa gospo Janjo Holcman Babič. Predlog Vlade je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru tudi pisno poročala in predložila predlog sklepa. Želi besedo predsednica komisije za predstavitev poročila? Ne. Predstavitev stališč poslanskih skupin, želi kdo predstaviti? Tudi ne. Razprava. Želi kdo besedo? Tudi ne. Končali smo z razpravo. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o imenovanju gospoda Janeza Benčine za vršilca dolžnosti predsednika uprave AUKN ter gospe Janje Holcman Babič za vršilko dolžnosti članice uprave AUKN. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za 60, proti 8. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 6. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali v petek ob 10. uri. Če jutri Odbor za finance in monetarno politiko ne bo zaključil obravnave Zakona o ukrepih za sanacijo bank, boste vodje poslanskih skupin obveščeni o terminu nadaljevanja seje.