Gospe in gospodje, kolegice in kolegi! S posebno radostjo pozdravljam v državnem zboru Republike Slovenije predsednika nemškega bundestaga, nemškega zveznega parlamenta, našega prijatelja Thierseja. Včeraj in danes smo imeli zelo odkrite in prijateljske pogovore. Rad bi se tukaj pred vsemi vami predsedniku Thierseju zahvalil za njegovo pripravljenost, da nemški parlament da na voljo slovenskemu vse njegove izkušnje, ki so pomembne pri pripravi zakona o odnosu med vlado in parlamentom v luči sprejemanja političnih odločitev po vstopu Slovenije v Evropsko unijo. To je samo še dodaten znak, ilustracija zelo dobrega, zelo prijateljskega odnosa, ne samo med nemškim in slovenskim narodom, ampak tudi med nemškim zveznim parlamentom in slovenskim. Vsi se veselimo nagovora predsednika nemškega bundestaga. Predsednik Thierse imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik Pahor, spoštovani člani slovenskega državnega zbora, spoštovane gospe in gospodje. V veliko čast mi je, da danes govorim pred slovenskim državnim zborom. Vaše vabilo, spoštovani gospod kolega Pahor, je izraz tesnih in prijateljskih odnosov med našima obema deželama in parlamentoma. Te odnose želimo še naprej poglabljati, zlasti o pogledu na naše skupne naloge v Evropi. Zelo sem vesel tega, da se je pred tremi dnevi tako velika večina slovenskega naroda odločila za pristop vaše dežele k Evropski uniji in tudi k Natu. To je srečen datum, srečna okoliščina, da sem le nekaj dni po tem dogodku lahko tukaj med vami. Ta odločitev je ohrabrujoče znamenje v času, v katerem Evropa po mnenju mnogih tiči v globoki krizi. Odločitev vaših državljank in državljanov jasno kaže, da ljudje ob vseh aktualnih problemih v okviru Evropske unije znajo pravilno oceniti, kakšen centralni pomen ima Evropska unija za zagotavljanje miru, pravne države, socialne pravičnosti in zlasti za ohranjanje miru. Na našem kontinentu in tudi v svetu na splošno. Ohranjanje miru, in na to nas spominjajo dogodki teh dni, ohranjanje miru je in ostaja prva najpomembnejša naloga politike. Vojna je vedno poraz politike. To je rekel zvezni kancler Gerhard Schroeder. Najgloblje obžalujemo, da vsa prizadevanja, da bi iraški konflikt rešili mirno, niso te vojne mogla preprečiti. Nam se ta vojna zdi napačna, zato ker po našem mnenju niso bile izkoriščene vse mirne možnosti za razorožitev diktatorja Sadama Huseina. Sedaj pa je pomembno, da bi se ta vojna čim hitreje končala, da bi se zločinski režim diktatorja Sadama Huseina končal s čim manj izgubljenimi človeškimi življenji. Seveda bo poleg kratkoročne humanitarne pomoči velika naloga obnove zlasti od Evropejcev veliko zahtevala. Konec koncev je vzpostavitev stabilnosti, spoštovanje človekovih pravic, zgradba demokratičnih struktur v naši sosednji regiji za nas, Evropejce, posebnega pomena. Mi, Evropejci, smo sosednje bližnjega Vzhoda. Spoštovane gospe in gospodje! Slovenija ima vrednote miru pravne države in parlamentarne demokracije še posebej živo pred očmi. Tudi slovenski narod lahko šele 13 let živi v neodvisnosti po stoletjih grozovitega zatiranja. Mi Nemci se zavedamo, da so leta okupacije s strani nacionalsocialističnega režima zapustila globoke rane. 50 let kasneje je Nemčija spremljala pot vaše dežele v neodvisnost, po letu 1990 z velikim zanimanjem in z izjemno veliko simpatije. Ljudje v Vzhodni Nemčiji so med in po mirni revoluciji za svobodo in demokracijo potrebovali solidarnost in pomoč Evrope. In to smo dobili. Sam prihajam iz vzhodne Nemčije. Tudi zato, tudi zaradi teh izkušenj smo z veseljem sprejeli nalogo, da podpremo srednje - in vzhodnoevropske dežele na njihovi poti v Evropsko unijo. Vemo, kaj pomeni trajno utrditi demokracijo in tržno gospodarski red, vemo, kako težavna in dolga je lahko transformacija, ki ima vedno pripravljene tudi neuspehe. Tudi v vzhodni Nemčiji težaven proces transformacije še vedno ni zaključen. Slovenija je na kar najboljši poti. Vi Evrope v kulturnem in zgodovinskem smislu in seveda geografsko nikoli niste zapustili. Kdor obišče vašo deželo, čuti kulturno povezanost, vidi, da je Slovenija del naše skupne evropske zgodovine, ki je z njo že stoletja povezana. Pri tem niso ničesar spremenila tudi desetletja, ko je bila Slovenija jugoslovanska republika. Tisti, ki gre skozi staro mesto Ljubljane, naleti povsod na pričanja te kulturnozgodovinske povezanosti Evrope na impresivna, renesančna, baročna poslopja in še mnogo več. Preden sem postal politik, sem delal na področju kulture. Ko sem slišal, kakšno je število gledališč, baletov in opernih hiš v Sloveniji, kako se to število povečuje, potem si želim, da bi to dajalo vzgled tudi drugim. Kultura je vez, ki Evropo tradicionalno povezuje, to je tista vez, ki jo je tudi vsa stoletja krepila, in to je vitalnost kulturne izmenjave. To utemeljuje tudi prijateljstvo med našima deželama. Mnoga nemško-slovenska partnerstva med mesti, množica osebnih srečanj med slovenskimi in nemškimi državljani in nenazadnje tudi izkušnje tistih Slovencev, ki so mnoga leta delali in živeli v Nemčiji, vse to ohranja naše kulturne odnose pri življenju. Republika Slovenija se je z veliko angažiranostjo in odločno voljo za reforme uvrstila v vrh kandidatk za pristop k Evropski uniji. Vi boste sodili med prve, ki bodo od 1. maja 2004, kot predvidevamo, postali prvi člani Evropske unije. To je bilo potrjeno v poročilu o napredku komisije oktobra 2002 in pri evropskem svetu v Kopenhagnu v decembru 2002. Ta pot vaše dežele in vaših državljank in državljanov je grandiozna zgodba o uspehu za vas in hkrati za vso Evropo. Tu je še referendum, veliko soglasje. To naj bo tudi zgled za druge dežele kandidatke. Evropsko združevanje je najpomembnejša konsekvenca iz grenkih izkušenj druge svetovne vojne. Spravo in mirno sožitje na evropski celini je mogoče doseči samo prek izgradnje demokracije, socialne pravičnosti, s solidarnostjo in poglabljanjem tistega, kar nam je skupno. To zveni lažje, kot pa je to mogoče uresničiti v vsakdanjem življenju. Grozovite vojne v jugovzhodni Evropi, v nekdanji Jugoslaviji so nekaj, česar nismo mogli preprečiti. Vendarle ali pa prav zato sem še vedno globoko prepričan, da z Evropsko unijo smo ubrali pot, ki bo Evropi trajno zagotovila mir in svobodo. Ne smemo dovoliti, da nas neuspehi žalostijo, in ne bomo dovolili, da nas različnosti mnenj med seboj sprejo. Vsaka članica v tej Evropski uniji, ne glede na to, ali je že dolgo časa integrirana ali je šele kandidatka, ima pravico, da pove svoje mnenje, vsaka članica je obogatitev za skupnost. Bodoča širitev Evropske unije je največji evropski projekt varnosti in stabilnosti povojnega časa. Evropska unija se bo razširila za okrog sto milijonov novih državljank in državljanov. Deset srednje- in vzhodnoevropskih držav se bo vključilo v skupnost, le-te so štiri desetletja šle po čisto drugačni poti kot zahod Evrope in deloma morajo premagati zelo težko dediščino. Politični in gospodarski razvoj je v posameznih deželah od takrat potekal različno, zato je mogoče širitev uresničiti v več korakih. Sem sodijo tudi institucionalne reforme v sami Evropski uniji. Poleg že sprejetih ukrepov pri razporeditvi uravnoteženosti glasov sveta, pri sestavi komisije, evropskega parlamenta in evropskega sodišča, se ta hip udejanja nadaljnji pomemben korak. Že dobro leto konvencija, ki jo sestavljajo predstavniki vlad in poslanci iz vseh držav članic in držav kandidatk, razpravlja o novi ureditvi Unije, o evropski ustavi. Pri tej reformi ne gre več za to, da bi evropske ravni dobilenove kompetence, ampak gre za to, da bi odločitve bile oblikovane bolj demokratično, bolj učinkovito in bliže državljanom. Kajti to je gotovo, Evropa potrebuje oporo državljank in državljanov. Od njihovega soglasja je odvisno, kako hitro in kako dobro se bo Evropa združevala. In zadržki, vsekakor razumljivi zadržki, so prisotni na obeh straneh. Dolgoletne članice se, na primer, sprašujejo, kakšen učinek bo za nas imel prost pretok delavcev, kako lahko ohranjamo naše visoke okoljske standarde. In bodoče članice se sprašujejo, kako težko je ravnokar pridobljeno suverenost integrirati v večjo skupnost, kaj bo ostalo od naše nacionalne identitete v tej Evropi, ali se nas bodo kot majhne dežele polastili drugi. Evropa je in mora biti več kot politični in gospodarski strateški projekt med velikimi in majhnimi, bogatimi in revnimi, močnimi in šibkimi deželami Evrope. Evropa mora ohranjati bogastvo kulturnih in demokratskih tradicij različnih dežel, omogočiti demokratsko sodelovanje izhajajoč iz njih, da bomo na evropski ravni ostali operabilni. To zahteva postopke, pravila, ki izboljšujejo vključevanje različnih družbenih in političnih akterjev. Evropska legitimnost in suverenost nista samoumevni, temveč se opirata na lokalne, regionalne ali nacionalne kompetence innjihovo udeleženost na oblikovanju evropske volje. Zato si želim še bolj kot do sedaj vključevanja nacionalnih parlamentov. Oblikovanje konvencije same je zato že določen uspeh. Prvič lahko nacionalni parlamenti neposredno sodelujejo na oblikovanju evropskega primarnega prava. In to je napredek. Pozdravljam tudi predloge konvencije, da nacionalne parlamente v bodoče vključi v kontrolo upoštevanja načela subsidiarnosti. Velikega pomena bi bilo, da nacionalni parlamenti dobijo priložnost, da bi pred zaključno odločitvijo konvencije zavzeli stališče do bodoče evropske ustave. Takšne nacionalne debate so pomembne za javno diskusijo, za zaznavanje, za interes, za vključevanje državljank in državljanov. Želim si, da bi bil takšen princip konvencije v bodoče uveljavljen v ustavi, ker zagotavlja vključevanje nacionalnih parlamentov v proces evropskega oblikovanja volje. Brez demokratične legitimacije Evropske unije združevanje Evrope trajno ne bo uspešno. Z enako energijo, gospe in gospodje, z enako energijo, s katero je Republika Slovenija stopila na evropsko pot, si vaša dežela prizadeva za članstvo v Natu. Tudi tu je bil referendum pomembna odločitev. Mi Nemci smo se ob koncu 90-ih let z uspehom zavzeli za "open door Klausl", ki pušča vrata za nove članice odprta. Mi vas bomo še naprej podpirali. Vključitev Slovenije v Evropsko unijo in transatlantske strukture, to je tudi v skupnem evropskem interesu. Vaša dežela je bila in je dejavnik stabilnosti v regiji, ki deloma le počasi iz težkega povojnega obdobja prerašča v demokratične strukture. Republika Slovenija ima v tej regiji nujno potrebno funkcijo mosta. To mednarodno spoštovanje je ob izvolitvi vaše dežele za nestalno članico varnostnega sveta Združenih narodov prav tako postalo jasno. Zadnji tedni in meseci so nam jasno pokazali, kako pomembno je okrepiti mednarodne institucije, da se bodo v bodoče politični konflikti reševali izključno z mirnimi sredstvi. To je temeljna izkušnja Evrope. Naš kontinent je bil stoletja dolgo kontinent vojn, najhujše v 20. stoletju, z dvema svetovnima vojnama, za katere nosi odgovornost Nemčija. Iz teh stoletja dolgih izkušenj, zlasti iz izkušenj prve polovice 20. stoletja, je potrebno potegniti konsekvence in vzpostaviti politiko pogodb interesnega ravnovesja kooperacije. To jepozitivna izkušnja Evrope. Ta izkušnja, spomin na vojne in uspeh politike kooperacije, ta dvojna izkušnja lahko predstavlja izkustveno osnovo za tako pomembno, za tako potrebno zunanjepolitično in varnostno identiteto Evrope. Za to skupno prihodnost imataNemčija in Slovenija skupno odgovornost. Nemški bundestag in slovenski državni zbor želita ta cilj v dobrem sodelovanju še naprej izgrajevati in poglabljati. Zahvaljujem se vam za vašo pozornost.
Najlepša hvala predsedniku bundestaga Thierseju za nagovor pred državnim zborom. V imenu vseh kolegic in kolegov vam, predsednik Thierse, želim prijetno bivanje ob vašem uradnem obisku v Sloveniji in srečen povratek domov z najboljšimi vtisi. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi. Nadaljevali bomo z 24. sejo državnega zbora Republike Slovenije. Pričenjam torej nadaljevanje 24. seje in vas najprej obveščam, da so z današnje seje zadržani naslednji poslanci: Bogdan Barovič, Roberto Battelli, Franc Čebulj, Marko Diaci, Geza Džuban, Andrej Fabjan, Feri Horvat, Jelko Kacin, Franc Kangler, Branko Kelemina od 13. ure naprej, Dorian Maršič in Cveta Zalokar Oražem od 12. ure naprej. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KMETIJSKIH ZEMLJIŠČIH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. V tem trenutku še ne vidim predstavnikov vlade, da bi jim dal besedo, in bom za trenutek počakal, da se nam pridružijo predstavniki vlade. Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, mag. Janeza Krambergerja, da predstavi poročilo odbora. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Na kratko želim povzeti poročilo, ki je objavljeno v Poročevalcu št. 19, 17. marca 2003, poročilo k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o kmetijskih zemljiščih. Dopolnjen predlog, ki ga je vložila vlada, je odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano obravnaval na 38. seji 6. marca, kot matično delovno telo. Kolegij državnega zbora je sklenil, da bo ta zakon obravnavan po skrajšanem postopku. Ustavno sodišče je razveljavilo celotno 3. poglavje, zato je vlada pripravila novo besedilo 3. poglavja. Bil je enoletni rok in v tem času je tudi vlada pripravila to besedilo. Državni zbor je pozval tudi lokalne skupnosti, da se opredelijo do tega zakona. Na to so dale odgovor občina Dobrepolje, občina Trbovlje, skupnost slovenskih občin in mestna občina Novo mesto. Prve obravnave zakona ni bilo. Odbor je obravnaval zakon v drugi obravnavi. Za drugo obravnavo so bili podani predlogi amandmajev kolega Alojza Soka, kolegice Lidije Majnik in kolega Franca Sušnika. Odbor je po zelo burni in dolgi razpravi, polemični razpravi podprl predlog zakona, ki ga je predlagala vlada in to dopolnjeno besedilo lahko tudi vidite v poročilu v Poročevalcu. Opozoril bi samo na del te razprave, ki se je odvijala največ o 23. členu, ki je v okviru 1. člena sprememb zakona, in sicer o prednostnem vrstnem redu nakupa kmetijskih zemljišč. Tukaj se je odbor za kmetijstvo nekako razdelil na dva dela, in sicer na zagovornike delniških družb in na zagovornike družinskih kmetij. Na koncu amandmaji, ki so bili v tej smeri vprid delniškim družbam, niso bili sprejeti. Bil je potrjen predlog vlade. Mislim, da bo še kasneje v razpravi priložnost, da bomo lahko tudi o tem razpravljali. Skratka, šlo je tudi zato, kako kdo bere odločbo ustavnega sodišča, ali je ustavno sodišče razveljavilo zakon za to, da ni enakopravne, torej eni so zagovarjali, da ni enakopravne pravice pri nakupu kmetijske zemlje, na drugi strani pa je bilo tudi citirano iz odločbe ustavnega sodišča, da je to naloga zakonodajalca, kako se opredeli do prednostnega vrstnega reda. Povedano je bilo tudi, da strategija razvoja slovenskega kmetijstva iz leta 1993 opredeljuje družinsko kmetijo kot nosilko kmetijske dejavnosti in je prav zaradi tega predlagan takšen vrstni red, kot je v 23. členu. Škoda pa je najbrž ta, da enak vrstni red prednostnega nakupa kmetijskih zemljišč velja tudi za zakup. O tem je odbor sicer razpravljal, ampak ker je ta določba zapisana v IV. poglavju tega člena, v 27. členu, se odbor do tega ni mogel opredeliti. Torej, kolegice in kolegi, s tem bi zaključil poročilo odbora za kmetijstvo. Odbor je pripravil dopolnjen del predloga zakona in lahko si ga preberete. Hvala lepa.
Hvala poročevalcu, predsedniku odbora. Medtem sta se nam pridružila mag. Franci But, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, in državni sekretar Franc Potočnik. Besedo dajem ministru. Prosim.
Hvala lepa. Vlada predlaga v sprejem predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o kmetijskih zemljiščih, predvsem in najprej zaradi odločbe ustavnega sodišča, ki je razveljavilo, kot je bilo že rečeno, poglavje zakona, ki se nanaša na promet s kmetijskimi zemljišči. Razveljavitev prične veljati oziroma učinkovati 28.3.2003, torej čez nekaj dni. Razveljavitev se nanaša na celotno poglavje, kljub temu, da vse določbe tega poglavja niso bile neskladne z ustavo, temveč le nekatere. Zato vlada predlaga zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o kmetijskih zemljiščih, v katerem prvenstveno predlaga nekaj rešitev, ki po naši oceni odpravljajo neskladnost. Predlog ohranja dosedanji postopek in način prometa s kmetijskimi zemljišči, gozdovi in kmetijami. Promet še vedno odobri upravna enota po postopku in na način ter pod pogoji, določenimi v zakonu. Zelo pomembno je, da zakon ohranja institut predkupne pravice, ki zagotavlja, da imajo prednost pri pridobivanju kmetijskih zemljišč, lastnino in zakup, kmetje, ki so gospodarsko in socialno odvisni od teh zemljišč. Zelo pomembno je, da se ta predkupna pravica ohranja oziroma ureja, kajti vemo, da je že v veljavi svoboda trga nepremičnin. Ta predkupna pravica pomeni tudi tisto, skladno z evropskim pravnim redom, sploh edino dovoljeno obliko in način zaščite kmetijske zemlje, kajti brez tega pač velja popolna svoboda in lahko kupi kdorkoli, ki je državljan katere od držav Evropske unije, ne da bi pred tem imel kdo drug predkupno pravico. Tako da ocenjujem, da je to pomemben element in ta element zagotovo ima svojo pomembno težo. Morda bi tu dejal tudi sam, da je res določeno neskladje oziroma določeno nesmotrnost opaziti, glede na to, da zakon ne posega v druga poglavja, med zakupom in nakupom. Želja predlagatelja, to je vlade, je, da se na tak način uredi nakup in prodaja, da se pa zakup ureja na način, kot ga pozna vsa demokratična družba. Zato bo vlada po sprejetju tega zakona takoj predlagala spremembo tudi v tistem delu, ki se nanaša na ureditev zakupa. S predlagano spremembo zakona občina ni več predkupni upravičenec, ker glede na določbe zakona o urejanju prostora in zakona o ohranjanju narave je predkupna prioriteta predkupne pravice občine za kmetijska zemljišča na območjih, ki so s strani občine določena oziroma namenjena za posaditev in varovalnih območij urejena s tisto zakonodajo. Skratka, zakon določa tudi še rešitve, ki onemogočajo delitve zaščitenih kmetij in še številne druge stvari, o katerih bo govora pri posameznih obravnavah. Predlagamo oziroma predlagam v imenu vlade, da državni zbor sprejme predlagane spremembe in dopolnitve zakona o kmetijskih zemljiščih, vključno z amandmaji odbora državnega zbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki jih vlada podpira. Zakon mora biti sprejet, sicer bo sproščen trg kmetijskih zemljišč brez vseh omejitev. Prišlo bo do popolne pravne praznine. Če se zakon ne sprejme in se takoj pripravi nov zakon tudi brez ureditve tega poglavja, ki ga moramo spreminjati zaradi ustavnega sodišča, bo, poudarjam, nastala nekajmesečna pravna praznina. V tej nekajmesečni pravni praznini se praktično lahko popolnoma legalno izpeljejo vsi postopki, ki niso v interesu te države, ki niso v interesu tega, kar naj bi bili naši skupni cilji na področju zemljiške politike. Tisto, kar skozi leta in leta ni bilo mogoče speljati, glede na to, da je določena zaščita veljala pri prednostnem vrstnem redu nakupa, se seveda lahko zgodi tudi pri legalizaciji številnih, morda že izvedenih ali željenih nakupov s strani nedržavljanov Republike Slovenije, kar seveda omogoča liberalizacija trga nepremičnin, ki velja od februarja tega leta naprej. Ocenjujemo in ocenjujem, da je prav, da se ta predlagani zakon o spremembah sprejme, s tem, da se potem takoj pristopi k novi spremembi zakona, ki bo uredila še področje zakupa na način, ki ne bo na nek način, če hočete, likvidiral nekdanja državna posestva, sedanje delniške družbe, ki so ravno tako po zakonu o kmetijstvu kmetijska gospodarstva, bi pa po oceni vlade enakovreden status prodaje po prednostnem vrstnem redu družinskim kmetijam in delniškim družbam pravzaprav omogočal, da bi glede na specifiko delniških družb pravzaprav izgubili nadzor nad prometom s kmetijskimi zemljišči bistveno bolj kot omogoča način, kot ga predlaga vlada. Kajti vlada smatra, da je nacionalni interes, da se po prednostnem vrstnem redu lahko zemljišča prodajajo tistemu, ki je nekoliko bolj stabilen lastnik. Delniška družba, vemo, da je nesporno pri tej lastnini govora o lastnini kapitala. Poznamo več primerov, ko se bodo kmetijska gospodarstva prodala lastnikom kapitala izven Slovenije, kar po svoje niti ni nič narobe. Bolj vprašljivo pa je, če bi na prednostni način lahko tudi novi lastniki kapitala iz drugih držav Evropske unije ali drugod kupili zemljišča in s tem bi na primer vsaj ena od slovenskih občin, recimo, največja občina v Sloveniji ali druga največja-Kočevje praktično nenadoma bila v veliki večinski lasti neslovencev, zemljišče namreč. Hvala lepa.
Hvala, minister. Gospod Anderlič, saj ste prijavljeni k razpravi pa boste to [[...]]Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin in najprej bi dal besedo gospe Sonji Areh Lavrič, ki se odpoveduje. Alojz Sok ni navzoč. Janko Veber, stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem, seveda še posebej ministru! Stališče poslanske skupine Združene liste k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o kmetijskih zemljiščih temelji predvsem na ugotovitvah, da je predlog zakona pripravljen pomanjkljivo, predvsem v tem smislu, ker ne rešuje odnosa med nakupom in prodajo, ter seveda tudi zakupom. Na to smo opozarjali tudi že v razpravi in na usklajevanjih, vendar se je vztrajalo pri tem, da gre zakon, takšen kakršen je pripravljen, naprej v proceduro. To je od zelo pomembnih vprašanj, ki pa seveda ključno posega v kmetijsko politiko predvsem na način, da poskuša na zemljiščih, ki so v državni lasti, povečevati družinske kmetije, na drugi strani pa seveda ukinja kmetijska podjetja in s tem seveda ostaja Slovenija brez pomembnega vira, ki ga zagotovo ta podjetja plačujejo v državni proračun, poleg tega je dodatna obremenitev državnega proračuna, ker bo nastala še večja brezposelnost. Ta neusklajenost je tisto, kar nam postavlja zelo veliko vprašanj pri tem, in ne vidimo rešitve v takšni vsebini zakona, ki je trenutno pred nami. Mnenja smo tudi, ne samo mnenja, ampak dejstva so taka, da trg kmetijskih zemljišč v Sloveniji ne deluje, da te rešitve, ki jih predlaga predlagatelj so skorajda identične s tistimi, ki jih imamo že danes, vendar ugotavljamo, da trg s kmetijskimi zemljišči ne deluje. Glede samih omejitev. Eno je vrstni red, prednostni vrstni red pri nakupu, ostaja pa še cela vrsta drugih ukrepov, ki ravno tako vplivajo na to, ali trg s kmetijskimi zemljišči deluje ali ne. Zato se seveda postavlja zelo veliko vprašanje, ali je v interesu Slovenije, da vzpostavimo dober trg kmetijskih zemljišč in da se začnejo kmetije povečevati, predvsem na tistih področjih, kjer so zemljišča najbolj razdrobljena. Ta hip zakon predvideva, vzemimo komplekse, ki so v državni lasti, in dajmo družinskim kmetijam. Ne dotika se pa problematike, ki pa je dejansko najbolj pereča, problematike majhnih kmetij, problematike razdrobljenih zemljišč v privatni lasti, ki pa je še vedno pod velikim vprašajem, torej promet s temi zemljišči je pod velikim vprašajem. Dejstvo je, da je ta promet možen, če se cena zemljišča ne razlikuje bistveno od referenčnih cen, določenih po uradni metodologiji. To je tudi ena od tistih varovalk, ki zagotovo bistveno vpliva na to, ali do prometa s kmetijskimi zemljišči sploh pride ali ne. Glede državnih zemljišč pa vsi dobro vemo, če sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije ne da državnega zemljišča v promet, v prodajo, potem do prodaje tega zemljišča ne pride. Tako je varovalk glede prometa z kmetijskimi zemljišči v naši zakonodaji izredno veliko. Prednostni red pravzaprav ni namenjen tako, kot je predlagan, temu, da bi se ta problem razreševal ali pa pospešil ta promet, pač pa pelje ponovno v to, da povzroči v Sloveniji še večjo brezposelnost in še večje obremenitve državnega proračuna. Zato mora biti usmeritev kmetijske politike po našem mnenju taka, sploh na področju kmetijskih zemljišč, da bodo tudi mali kmetje lahko videli svojo ekstitenco, če že na področju kmetijstva ne in v lasti tistega koščka zemljišča, ki ga ima, v možnosti zaposlovanjana podeželje. Kmetijska podjetja so zagotovo ena od tistih, ki to možnost dajejo. S tem zakonom bi se vzela še ta možnost, kar pomeni, da bi se trg s privatnimi zemljišči še poslabšal. Gre za celo vrsto nerešenih vprašanj, ki bi jih ta zakon resnično moral rešiti. Dejstvo je, da v Sloveniji tudi dejansko imamo sklad kmetijskih zemljišč, ki bi lahko v primeru, ko ugotovi, da je kmetijsko podjetje v tako slabem položaju, da ne more uspešno opravljati z državnimi zemljišči, predlagal stečaj tega podjetja in se bi problem razrešil, vendar tega ne počne. V izogib tem težavam bomo v poslanski skupini Združene liste glasovali proti zakonu. Za pospešitev samega postopka pa bomo pripravili tudi umik svojega amandmaja, bomo pa podprli amandma prvopodpisane kolegice Lidije Majnik. Hvala.
Hvala. Stališče poslanske skupine SLS bo podal magister Janez Kramberger oziroma kolega Franci Rokavec. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani gospod minister, člani vlade. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli predlog sprememb in dopolnitev zakona o kmetijskih zemljiščih. Menimo, da je skrajni čas in dejansko državni zbor se nahaja pred zelo pomembno odločitvijo 28. marca, ko poteče enoletni rok, ki ga je ustavno sodišče dalo zakonodajalcu, da uskladi to omenjeno poglavje prometa kmetijskih zemljišč z odločbo ustavnega sodišča. Zato bomo seveda v poslanski skupini podprli vse amandmaje, ki jih je oblikoval odbor. Smo pa seveda pripravljeni, da po sprejemu tega zakona, ker nas seveda tudi tukaj preganja rok 28. marec, uredimo in se dogovorimo o vprašanju enakopravnega prednostnega vrstnega reda vseh udeležencev tako kmetijskih organizacij, podjetij kakor tudi kmetov pri zakupu kmetijskih zemljišč. Sedaj mi pa dovolite, da se osredotočim predvsem na vprašanje prednostnega vrstnega reda. Zmotna je trditev, da je ustavno sodišče opredelilo, da prednostni vrstni red ne drži, kakršen je bil v prejšnjemu zakonu. Namreč, v 36. členu je ustavno sodišče v svoji 36. točki izrecno zapisalo, zdaj bom citiral 36. točko odločbe ustavnega sodišča: "Te organizacije so še zmeraj prednostni upravičenci, so na seznamu prednostnih upravičencev, v splošnem interesu, da bi se krepile in zaokrožile srednje družinske kmetije, je zakonodajalec očitno našel dovolj tehtne razloge, da je določil še pred upravičenjem sklada prednostno upravičenje kmetu mejašu ali bližnjemu kmetu, kmetijski organizaciji pa ne. O skladnosti prednostne pravice nasploh z ustavo govorita tudi 23. in 40. točka te obrazložitve." Ne bom bral celotne odločbe ustavnega sodišča, vendar zakonodajalec je ta prednostni vrstni red opredelil tudi na podlagi sprejete resolucije o razvoju kmetijstva leta 1993, kjer je predvsem kot temeljno enoto opredelil družinsko kmetijo. Namreč, posestna struktura se je pri nas v zadnjih desetih letih povečala za komaj 10%. To je gotovo zelo zaskrbljujoč podatek. Danes zelo veliko govorimo o tem, kako so pri nas kmetije premajhne. Prepričani pa smo, da je bil storjen pred desetimi leti bistveno premajhen premik v smeri zagotavljanja večje velikosti naših kmetij, se pravi, družinskih kmetij. Če bi država takrat bolj drastično posegla na to področje, bi bilo danes zagotovo tudi za slovensko kmetijstvo lažje in bi bilo bolj pripravljeno za bolj enakovreden nastop in konkurenco z evropskimi kmeti. Po naši oceni je sedaj še toliko manj razlogov, da bi poskušali v tem trenutku narediti ta velik presedan in omogočiti, ker vemo, kdo ima v tem trenutku v naši državi denar: veliko več denarja imajo kmetijske organizacije kot kmetje za nakup kmetijskih zemljišč. Z amandmajem, kot ga je predlagala kolegica Majnikova, bi dejansko dodatno okrepili monopol na tem področju in onemogočili povečanje posestne strukture in zaokroževanja družinskih kmetij. Se pravi, drastičen odmik od sprejete resolucije o razvoju kmetijstva v državnem zboru. Se pravi, če je taka politična odločitev, potem je treba najprej spremeniti resolucijo o razvoju kmetijstva, potem pa šele na podlagi tega spreminjati tudi usmeritev v zakonskih predlogih. Zato v poslanski skupini apeliramo na vse poslanke in poslance, da takega predloga ne sprejmejo. In kot vidimo, tudi vlada tega predloga ne podpira, mu nasprotuje, verjetno zaradi podobnih argumentov. Drugače pa bi komentirali tudi še ostale predloge sprememb, predvsem določbo o 20-kilometrskem pasu. Kakorkoli se bomo opredelili, je treba jasno povedati, da ta 20-kilometrski pas pomeni dejansko večjo možnost zaokroževanja kmetij in poleg tega zelo bistven zaščitni element države in nacionalnega interesa. In še, da zaključim, na kratko predvsem pri tej postavki. Po oceni naše poslanske skupine je delniška družba bistveno manj zanesljiva enota, da ostane kmetijsko zemljišče v slovenski lasti. Zato bomo v poslanski skupini amandmaje vlade in odbora podprli. Predvsem se pa sprašujemo, kdo bo prevzel v državnem zboru odgovornost za nesprejem tega zakona oziroma za nastalo pravno praznino po 28. marcu. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima Anton Anderlič, LDS. Prosim.
Spoštovani! Zakon obravnavamo zaradi odločbe ustavnega sodišča in na žalost po dolgih pripravah in tako rekoč zamujenih priložnostih, da bi zakon lahko naredili tak, da bi ustrezal tako zahtevam ustavnega sodišča kot tudi potrebam na področju predvsem zemljiške politike v Republiki Sloveniji. Odločitve oziroma predlogi, ki so v zakonu, so ponesrečeni in ne zadevajo bistva. Tako ne bistva, ki ga nalaga ustavno sodišče, kakor tudi ne zasleduje prav nobene zemljiške politike, ki bi narekovala, da se omogoči tistim, ki se ukvarjajo s kmetijstvom, tistim, ki so mejaši, tistim, ki želijo povečevati svoje parcele. Konec koncev je to tudi predlog vlade z novo uredbo, da se subvencije oziroma direktna plačila sedaj dajejo samo od 0,20, ne od 0,10. To pomeni, da je, in to je bilo že tudi v tej diskusiji v tem tednu že povedano, zakon pravzaprav v nasprotju s politiko vlade. Če se ne da prednosti kot drugemu zakupniku oziroma kot drugemu mejašu, potem je seveda nekaj narobe na relaciji, resolucija, cilji države glede zemljiške politike in tega zakona. Kaj so zasledovali predlagatelji, ne vem. Mogoče so imeli v vidu konkretne rešitve, konkretne zakupne pogodbe, konkretne operacije in tako naprej. Jaz sem bil grozno razočaran in žalosten, ko je minister izjavil danes, da so delniške družbe nestabilni lastniki. To je zadeva, ki ne sodi sem, in ta diskurz je bil zgrešen. Mi smo se odločili zdavnaj, ta država, kakšen tip gospodarstva bo imela. Delniške družbe so ena od pomembnih sestavin tega gospodarskega sistema. Zato seveda se ne da uporabljati vseh argumentov, da bi upravičili nek svoj predlog. Ker je tudi zaradi skrajšanega postopka nemogoče na ta način pripeljati v sklad, v neko sorazmerje člen, ki govori o prometu s kmetijskimi zemljišči, in člen, ki govori o zakupu, je na predlog Slovenske ljudske stranke bil sprejet tudi z naše strani predlog, in ga bomo podprli, da se ta zakon zavrne in da se takoj pripravi drug, ki bo urejal tako promet z zemljišči, kakor tudi zakup. Tak je bil enoten dogovor in mi bomo zaradi tega zakon tudi zavrnili. Hvala.
Hvala lepa. To so bila stališča poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 25. marca 2003. V razpravo dajem 1. člen in 10 amandmajev k tem členu. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospa Lidija Majnik.
Hvala lepa. Če bi pripravljavec zakona le-tega vložil v proceduro skladno s sklepom odbora za kmetijstvo do oktobra leta 2002, te tako imenovane zahtevne in občutljive teme ne bi bilo potrebno obravnavati v časovni stiski in po skrajšanem postopku. Da gre res za pomembno področje, pričajo tudi številne pobude za ustavno presojo in številne odločbe ustavnega sodišča na to temo. Ustavno sodišče je namreč prejšnji zakon o kmetijskih zemljiščih z odločbo št. 184/94 razveljavilo v celoti. Med temeljnimi razlogi za razveljavitev je bilo prav poglavje o prometu s kmetijskimi zemljišči in njihov zakup, saj lastnino ureja na nesorazmerno strožji način od ukrepov, ki so potrebni za varovanje kmetijskih zemljišč po drugem odstavku 71. člena ustave. Tudi novi zakon je romal v presojo na ustavno sodišče, in sicer spet poglavje o prometu s kmetijskimi zemljišči. V primerjavi med vsebinama že razveljavljenega zakona in predloga za presojo poglavja v novem zakonu je ustavno sodišče nato ugotovilo, da nova ureditev poglavja o pravnem prometu jasno pokaže, da nova ureditev ni zmanjšala omejitev za prodajo kmetijskih zemljišč, temveč je v postopku in vsebinah uveljavila nove bistvene omejitve. Predlagatelj zakona je nato pred ustavnim sodiščem vztrajal le pri ponavljanju načelnega stališča, da je potrebno zaradi ciljev kmetijske razvojne politike med drugim omejevati tudi pravni promet s kmetijskimi zemljišči. Ustavno sodišče je nato izreklo, točka 18 odločbe ustavnega sodišča 266/98, da kmetijsko razvojno politiko uresničuje država v prvi vrsti in pretežno z dejavnostmi, ukrepi in sredstvi, ki jih financira oziroma zagotavlja sama. Pravno sistemsko ureja to področje zdaj zakon o kmetijstvu, objavljen v Uradnem listu št. 54/2000. Vrstnega reda predkupnih upravičencev ustavno sodišče v tokratni pobudi sicer ni presojalo, čeprav je zapisalo, da predkupna pravica znatno utesnjuje razpolaganje z lastnino, kar je ena od njenih temeljnih vsebin. Če zagotovimo predkupno pravico, je potrebno toliko strožje tehtati upravičenost in s tem ustavnost dodatnih omejitev. Zato so določila, ki jih imamo sedaj v 19. točki novega 1. člena ponovno v neskladju z odločbo ustavnega sodišča, ki govori o svobodni gospodarski pobudi. Predpostavka, da je promet s kmetijskimi zemljišči ustavno sprejemljiv in dovoljen le takrat, ko z vidika kmetijske razvojne politike ni nobenega pomisleka, je po mnenju ustavnega sodišča očitno napačno. In zakaj je po mojem mnenju vrstni red predkupnih upravičencev potrebno urediti tako, kot predlagam skupaj s sopodpisniki amandmaja. Prvič, ker obravnavani zakon v svojem naslednjem poglavju, ki pa velja, saj ni bilo razveljavljeno, v prvem odstavku 27. člena govori, citiram "določbe 19. do 24. člena tega zakona se smiselno uporabljajo tudi za zakup". Torej, vrstni red kupcev in zakupnikov je enak. Če citiram še gospo Cuk, sklad nima nobenih svojih pravil pri dodeljevanju zemljišč v zakup. Zakon o kmetijskih zemljiščih jasno definira prednostni vrstni red in tega se držimo." Citat je iz magnetograma seje odbora za kmetijstvo z dne 3.7.2002. Drugič, o kmetijskih podjetjih in njihovih pravicah je ustavno sodišče razsojalo tudi v primeru ustavne presoje zakona o lastninskem preoblikovanju podjetij, kjer je v svoji odločbi številka, 77/93 z dne 6.7.1995, zapisalo, da zakon ni onemogočil uporabe in izkoriščanja zemljišč potrebnim podjetjem, ki jih je uporabljalo za kmetijsko proizvodnjo, saj podjetje neposredno po zakonu samem nadaljuje z njihovo uporabo. Ustavno sodišče pa je v isti odločbi zapisalo tudi naslednje: "Čeprav postane država lastnica zemljišč, pa slednja še vedno ostajajo v uporabi podjetja. Državi je zakonodajalec predpisal naslednje omejitve njenih lastninskih upravičenj." Da imajo podjetja pravico nadaljevati z uporabo prenesenih zemljišč, da je sklad kot upravljalec in gospodar zemljišč zavezan skleniti z dosedanjimi upravljalci zakupne pogodbe, če slednji to želijo, da jim sklad mora dodeliti koncesijo in da se v zakupnini upošteva kupnina za odplačano pridobljena zemljišča tako, da se kupnina in zakupnina oziroma odškodnina za koncesijo pobotata. In tretjič, če sprejeti zakoni ustavne odločbe in ustava niso dovolj tehten argument za podporo temu amandmaju, naj navedem še nekaj drugih podatkov. Po podatkih, ki jih lahko razberemo iz uvoda k obravnavanemu zakonu in so žal precej zastareli, saj se nanašajo na leto 1997, je bilo takrat v Sloveniji 90 611kmetij, ki so gospodarile na 94% vseh kmetijskih zemljišč in prispevale dve tretjini bruto kmetijske proizvodnje. V lasti so imele povprečno 9,4 hektarja zemljišč, v uporabi pa le 4,8 hektarjev na kmetijo. Razlika velikosti 4,6 hektarjev je velika in si jo lahko razlagamo na najrazličnejše načine in z njo tudi manipuliramo, saj nimamo pravih podatkov. Možno je, da gre na račun zaraščanja, saj je bilo po nekaterih drugih dostopnih podatkih leta 2000 v Sloveniji v uporabi le še 508 tisoč hektarjev kmetijskihzemljišč, od skupno cca 770 tisoč. Koliko je zemljišč v lasti države in opravljanju sklada, nam v odboru za kmetijstvo kljub večkratnim pozivom še ni uspelo izvedeti. Znan je le podatek, da nam je v Sloveniji kljub sprejetim zakonom, kljub sprejetim strategijam, kljub ustanovitvi sklada kmetijskih zemljišč in gozdov, ki bi naj skrbel za kmetijstvo, strukturno politiko in povečevanje kmetij, uspelo v zadnjih desetih letih povečati povprečno slovensko kmetijo za borih 10%. Tako je štirikrat manjša od primerljive v Evropski uniji, kamor vstopamo čez eno leto. Vlada je mojemu amandmaju sicer nasprotovala z naslednjo obrazložitvijo. Ker je v nasprotju s ciljem tega zakona, ki je zaokroževanje in povečevanje kmetij, zaradi zagotavljanja poseljenosti podeželja, obdelanosti kmetijskih zemljišč in vzdrževanja kulturne krajine. Z vlado se sicer lahko strinjam v prvi trditvi, nikakor pa v ostalih. Kmetijska zemljišča, ki jih imajo v zakupu kmetijska podjetja, nikakor niso v procesu zaraščanja. Na 5% slovenskih kmetijskih zemljišč, torej na 35 tisoč hektarjev naše zemlje, gospodari 90 kmetijskih podjetij. 30 podjetij se ukvarja izključno s kmetijsko dejavnostjo in ustvari kar eno tretjino prehranske varnosti Slovenije, zaposluje pa 3 200 delavcev. Če k tem delavcem prištejemo še delavce v ostalih kmetijskih podjetjih in vse njihove družinske člane, pridemo do izredno velikega števila ljudi, vsa. Vsa zemlja podjetij je v zakupu, saj je bila z zakonom o lastninskem preoblikovanju podjetij podržavljena. Če torej kmetijskih organizacij ne uvrstimo na ustrezno mesto predkupnih upravičencev, in s tem zagotovimo tudi ustrezno ravnovesje med zasebnim in javnim interesom, saj je, kot že prej rečeno, vrstni red predkupnih upravičencev tudi vrstni red zakupa, bomo danes prejeli propad teh podjetij. Po preteku sedanjih zakupnih pogodb bo sklad vsa zemljišča ponudil na javnem razpisu v nakup ali ponovni zakup, ravnal se bo pa seveda po sprejetem vrstnem redu iz zakona. Nekatere pogodbe se iztečejo že čez dve leti. Zato apeliram na vas poslanke in poslanci, da amandma podprete. Res je, da imamo na področju zakupnikov dve kategoriji zakupnikov, to so kmetijska podjetja in zakupniki posamezniki. Predlagam, da v zakonu, ki ga bo vlada pripravila v najkrajšem času, to razliko tudi upoštevamo in drugače obravnavamo zakupnike posameznike in zakupnike podjetja. Tako kot je že bilo rečeno, bo naša poslanska skupina zakon zavrnila. Pripravljavcu zakona pa predlagamo, da upoštevajo v razpravi izrečena nasprotovanja takšni pripravi zakona, kot ga je zagovarjala doslej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kdo želi naslednji razpravljati o amandmajih? Ja, replika je dovoljena, normalno. Prosim.
Hvala za besedo. Poglejte, gospa Majnikova, vi ste omenili, da pravkar, da čez dve leti se iztečejo prve zakupne pogodbe kmetijskim podjetjem. Že v imenu poslanske skupine sem prej povedal, da takoj po tej nujni intervenciji, za katero je treba, da jo pripravi zakonodajalec glede odločbe ustavnega sodišča, smo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pripravljeni, da uredimo poglavje tudi zakupa na seveda statusno enakopravni osnovi tako kmetijskim organizacijam, podjetjem kakor tudi kmetijam. Dejansko se sedaj res izrecno sprašujem, ali je potem ta a priori predlog, da bosta poslanski skupini, tako LDS kot Združena lista, zavrnili to rešitev v poglavju premera kmetijskih zemljišč, res iskreno. Namreč, imamo dve leti časa, mislim, da lahko to uredimo bistveno prej. Da uredimo poglavje zakupa in tudi rešimo ta vprašanja, kakor ste jih pravkar tudi v svojem izvajanju povedali glede statusa delavcev in kmetijskih organizacij. Če pa rečemo, da zakon zavrnemo, potem pa pustimo zadevo pač v "prosti lov". Kdor bo lahko imel denar, tisti bo lahko v tej državi kupil kmetijsko zemljišče. Ali je to odgovorna poteza zakonodajalca oziroma tudi pristop k pravi kmetijski zemljiški politiki? Prav korak nazaj. Zato mislim, da je treba pa temeljito razmisliti, kakšna bo naša odločitev zvečer, ko bomo tudi glasovali tako o amandmajih kakor tudi o celotnem predlogu zakona. Hvala lepa.
Hvala. Zdaj dajem besedo ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospod Franci But, prosim.
Hvala lepa. Če smem [[...]]Resnično zakonodajalec niti slučajno ni imel, se opravičujem, resnično predlagatelj zakona - vlada niti slučajno ni imela v mislih, da bi predlagala državnemu zboru kakršnokoli ukinitev kmetijskih gospodarstev, ki so organizirane kot delniške družbe ali d.o.o., ali karkoli drugega, kar ni družinska kmetija. Absolutno, absolutno ne. Tu gre resnično za napačno razumevanje. In če mi dovolite, glede na to, da je bistvo vsega tudi diskusija gospe Majnikove, ki izraža ta strah - ta strah seveda ne obstaja. Ker na osnovi zakona o skladu kmetijskih zemljišč in gozdov imajo - na osnovi zakona, poudarjam - najemniki oziroma prejšnji najemniki pravico, da sklenejo pogodbo o najemu. In to so seveda tudi storili, na osnovi zakona. Potem pa na osnovi 31. člena zakona o kmetijskih zemljiščih, ki ga obravnavamo, piše, da se zakupna pogodba podaljša za prvotno dogovorjeno dobo, če se najmanj v šestmesečnem roku pred iztekom pogodbe nobena stranka pismeno ne odpove pogodbi. Glejte, če smem, ta predlog zakona je s strani predlagatelja, to je vlade, bil mišljen prvenstveno v smislu urejanja zakupa, se opravičujem, prodaje in nakupa, zato ker ocenjujemo, da je določene omejitve, ki jih evropski pravni red dovoljuje, smiselno in koristno uveljaviti. In ko smo razmišljali o tem, kako uveljaviti te omejitve, ki v bistvu pomenijo prednostni vrstni red, smo izhajali iz tega, da je lastnina nad kapitalom - če sem bil prej narobe razumljen, se globoko opravičujem - lastnina nad kapitalom hitreje spreminjajoča se zadeva. Lastnina nad kapitalom se lahko mesečno ali še bolj pogosto spreminja, seveda, spreminja se morda na leto, dve, tri, ker pač nekdo kupi in proda delnice. In zato, ker predlagamo državnemu zboru nekoliko bolj konservativen pristop, ki se nam zdi pravi pri prodaji ali nakupu kmetijske zemlje, je absolutno jasno, da če je nekdo investiral kmetijsko dejavnost in ne kmetijsko gospodarstvo, če je to kmetija ali d.d., seveda je to v interesu države, da proizvaja hrano in obdeluje zemljo. Če se pa država ali kdorkoli drug odloči prodati zemljišče, pa mislimo, da imamo pravico, pravzaprav da je tosmotrno in smiselno, da pristopimo k temu nekoliko bolj konservativno. Da tam, kjer je lastništvo nad zemljo posredno povezano z lastništvom nad kapitalom, to pa je v gospodarskih družbah, vendar take možne nakupe damo na prednostni vrstni red nižje. To je predlog tega, kajti v nasprotnem primeru se lahko zgodi, da bo, na primer, kar je popolnoma upravičeno in logično, da nekdo kupi in proda delnice, s čimer se spremeni struktura lastništva, preprosto se s tem posredno zemlja pravzaprav lahko sorazmerno z bistveno manj nadzora - če tako rečem v narekovajih "premika" iz enega v drugo lastništvo, kot na primer pri družinski kmetiji, ki jo je država že pred leti opredelila kot neko ciljno želeno obliko. To pa nikakor ne pomeni, da delniške družbe, zadruge alidružbe z omejeno odgovornostjo niso ravno tako zaželena ali popolnoma sprejemljiva oblika gospodarjenja s kmetijsko zemljo. Vendar je tu predlagatelj imel v mislih prodajo in nakup, torej lastništvo nad zemljo. Na drugi strani je jasno, da zagotavljam, dabomo tako pristopili k spremembi zakona, če se ta zakon sprejme, ki bo dodatno uredila tudi zakup v tistem poglavju, ki se ga ta zakon tokrat ne dotika. Tam pa mora biti vzpostavljena približno možnost enakovredne obravnave, s tem da je možno in mogoče tudi z bistveno daljšimi obdobji, za katera se zemljišča vzame v najem, urediti tudi smiselnost investicijskih vlaganj in vsega, kar je povezano s tem. Tako, bi tukaj res prosil, da naj se ne očita predlagatelju, to je vladi ali ministrstvu, ki je vladi predlagalo rešitve, da želi ukinjati delovna mesta ali da želi ukinjati kmetijska gospodarstva, ki so delniške družbe, ker to nikakor ne drži. Cilj in želja je, da se nekoliko bolj konzervativno in to upam javno, točno s to besedo povedati, pristopi k prodaji in nakupu kmetijskih zemljišč, ki so neko narodovo bogastvo - vsaj upam, da so. Verjetno želja vseh, da če nekdo kot delniška družba gospodari, kmetuje na nekih zemljiščih, lahko kmetuje 100 let, ali še več, če je pri tem uspešen, ampak pri tem, ali se mu pa to zemljišče proda po prednostnem vrstnem redu visoko ali pa nižje, je pa seveda naš predlog takšen, kot ga predlagamo.
Hvala, minister. Ponovno dajem besedo gospe Lidiji Majnik, nato pa Ivan Krambeger.
Gospod minister, kadar obstoja možnost, da si določen člen na različen način razlagaš, ni pomembno, kaj je kdo mislil, ampak kaj iz njega razbereš in kako se bere, kako se ga razume in kako se ga čita in mislim, da je najbolj zgrešeno, če potegne za sabo obvezno razlago tega, kar je pripravljavec zakona mislil s tem, kar je napisal. To je najslabša od možnosti. Že prej sem citirala gospo Cukovo in njene besede, da se drži vrstnega reda, ki je zapisan v zakonu. Povedala sem tudi, da se nekatere pogodbe iztečejo čez dve leti. Iz takšnega vrstnega reda, če bi ga danes sprejeli, izhaja, da bomo ukinili vsaj KŽK Kranj, če ne drugih podjetij. Iz KŽK Kranj so nas opozorili, da ne morejo konkurirati na nekatera sredstva, ker se kljub njihovi želji po podaljšanju zakupnih pogodb, le-te ne podpišejo. Ker niso podpisane na daljši rok kot pet let, ne morejo konkurirati za nekatera sredstva. Gospod minister, skupaj sva bila na razgovoru z direktorjem grozda Perutnina Ptuj, ki je apeliral na vas, da se sprejme tak amandma, da bo omogočil investicijski cikel grozda PP, ki so pred tem, da začnejo vlagati v kmetijsko mehanizacijo. Če zadeve ne bodo kristalno jasno rešene, bodo morali pač drugačno strategijo izbrati. Tako mislim, da je upravičena bojazen Gospodarske zbornice, ki apelira, da se tako ali drugače prednostno obravnavajo tudi kmetijske organizacije, ki zaposlujejo toliko in toliko delavcev. In ker te garancije v sedanjem predlogu zakona ni, predlagam, da pripravi ministrstvo nov zakon in da tega danes ne sprejmemo.
Mag. Kramberger, nato pa ponovno dajem besedo ministru za pojasnila.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Nedvomno vprašanje kmetijskih zemljišč in tovrstne problematike je pereče in odkar sem v tej hiši, tudi tista tri leta, dve in pol leti, ko smo dosegli svojo državo in tudi prejšnji mandat in zdaj, se ves čas ukvarjamo s temi vprašanji, ko ne moremo razčistiti, kaj hočemo. Del te politične lite, ki se tukaj pač zagovarja, eden del, se pravi, delniške družbe, ki so bile prej nekaj drugega, drugi del, ki smo vedno bolj osamljeni, očitno pa tisto, kar je državni zbor sprejel leta 1993 - družinsko kmetijo. Torej, žalosti me, da ne moremo narediti koraka naprej in postaviti našo kmetijstvo res, da bo lahko postalo evropsko primerljivo. V pogajalskem procesu se pogajalska skupina, ministrstvo in vlada dosegli, da bomo leta 2007 lahko enakopravno stopili na prag zdajšnje petnajsterice z enakimi pogoji, s tem smo se tukaj vsi strinjali. Deset let pa ne moremo priti do takega mišljenja, da bi lahko v svojih glavah obrnili ta sistem, da ne bi več razmišljali o slovenskem kmetu kot o sovražniku te družbe. To me žalosti. Globoko sem prepričan, ko sem prebral tudi obrazložitev, ki jo je tukaj dal, ko navaja kar nekaj evropskih držav, kako imajo urejeno kmetijsko politiko, zemljiško politiko. Tukaj lahko vidimo, da vse države to urejajo na zelo tankočuten način in celo maksimume imajo. Francija, država s prostranstvi kmetijske zemlje, ima maksimum. Mi, naše ustavno sodišče pa je ugotovilo, da v tej razdrobljenem slovenskem kmetijstvu pa že ne smemo imeti maksimuma. Naj imajo, recimo, naj konec koncev enkrat eno kmetijsko gospodarstvo, ena delniška družba, ki jo bo kupila, ne vem katera, v narekovajih govorim, naj ima vseh 35 tisoč kmetijskih zemljišč, če hočete. To se lahko zgodi, na to opozarjam. Moramo ločiti nakup in zakup. Poudarjam, ločiti je to treba in sedaj dejansko to ni mogoče. To ni mogoče, zato je bil tudi ta moj predlog, zelo iskren predlog na usklajevanju, ko smo se kolegi iz koalicije usedli in sem prosil kolege, kolega Miran sedi tukaj, je to slišal, da ko tehtamo, ali naj sprejmemo predlog amandmaja, ki ga je vložil kolega Veber ali kolegica Majnikova, potem je že boljše, da zakon pade. To je bil moj predlog, ker ni pogojev, da bi lahko urejali tudi zakup v tem predlogu zakonu, ker je zakup urejen v IV. poglavju, ki ga ne odpiramo. To je bil namen tega in to je bil predlog Slovenske ljudske stranke. Mi smo seveda potem, ko smo naprej razmišljali, smo ugotavljali, da bo nastala pravna praznina. 28. tega meseca neha veljati ta zakon, pravna praznina bo. Kolegice in kolegi, povem vam, da se bom osebno potrudil kot predsednik odbora za kmetijstvo, dokler sem na tej funkciji, da bom zahteval, ne vem, če bom seveda dobil, da bom zahteval vse pravne posle, ki bodo v tem času sklenjeni. Upam, da jih bo kdo tudi objavil, ker tako, kot sedaj objavljajo direktna plačila pa te zveneče oddaje na slovenski televiziji, ko primerjajo 100-hektarsko kmetijo z eno delavsko družino, z enim brezposelnimi in eno ubogo plačo delavke. To je vse v tem kontekstu, da pač kmet je nekaj, kar konec koncev mi ne rabimo. Tako zdaj ta celotna stvar zgleda. Ne vem, kolegice in kolegi, zakaj se mi bojimo kmeta. Trdim, da je bilo tudi v tem, kako so dajali v najem kmetijsko zemljo in tudi mogoče pri teh subvencijah - da se nepravilnosti dogajajo. Ampak, te nepravilnosti je treba sankcionirati in odpravljati. Ampak mi sedaj generalno zadeve postavljamo in ne smemo pustiti, da bi prednostni vrstni red za nakup kmetijskih zemljišč bil takšen, kot ga predlaga kolegica Lidija Majnikova. Trdim pa, da je treba urediti zakup kmetijskih zemljišč tako, da bodo vsi kmetijski subjekti, tako delniške družbe, samostojni podjetniki kot kmetje enakopravni pri nakupu kmetijske zemlje. Enakopravno pri zakupu, se opravičujem. Enakopravni! Ker do zdaj deset in več let nismo bili. In prav je, ker smo se tako odločili, da pač imajo ta prednostni zakup teh deset let ali kolikor pač je, ampak od zdaj naprej pa jih moramo tukaj postaviti v eno vrsto. Ali ni to prav? Torej, kako bo popoldne izglasovano, bomo videli. Zelo iskreno povem in predlagam, da pač ta vladni predlog sprejmemo, kar se tiče nakupa kmetijskih zemljišč, zakup pa v najkrajšem času uredimo. Ne smemo si dovoliti kot zakonodajalci, da bo nastala pravna praznina. To je naša odgovornost. Hvala lepa.
Hvala. Po vrsti prijav dajem besedo najprej ministru. Prosim.
Hvala. Samo dve pojasnili bi dal. Zaradi zemlje ni propadlo nobeno kmetijsko gospodarstvo, ki je bilo v Sloveniji opredeljeno kot nedružinska kmetija. Če so bile težave, so bile drugje. Če obstajajo težave pri najemu ali pri dokumentih, potrebnih za pridobitev sredstev iz Saparda in podobno, so to stvari, ki se lahko uredijo na način, da se pač uredi ustrezna zakupna pogodba ali karkoli drugega, če gre res za neko stabilno naložbo in tukaj ni bilo nobenih ovir in jih tudi ne bo. Tako ne bi ponavljal vsega ostalega prej glede ločitve med nakupom in zakupom, ker osnovni namen je bil že prej povedan.
Hvala. Zdaj ponovno dajem besedo gospe Lidiji Majnik.
Srčno rada bi se izognila kvalifikacijam, kdo koga zagovarja; ker moj kolega, predsednik odbora, zelo dobro ve, od kod prihajam in kakšne so korenine. Naj še vsem ostalim povem, da je moj rod izpričano kmečki rok in da se je tudi celotna moja družina ukvarjala in se še ukvarja s kmetijstvom. Tako ne bi želela, da me kdo uvrsti med sovražnike kmetov. Vendar, še enkrat ponavljam, kmetijska podjetja imajo v lasti samo 5% slovenske zemlje. Res, da je ta ena najboljših, ampak 5%. Nimamo v Sloveniji od skupne zemlje samo 5% najboljših. Če bi imeli podatke, za katere smo večkrat na odboru za kmetijstvo zaprosili, kakšen je obseg zemljišč, s katerimi razpolaga sklad, kje zaokrožuje kmetije, na koliko hektarjih zaokrožuje, kakšne površine daje v zakup, bi se lažje pogovarjali. Sedaj, gospod minister, pa lahko samo manipuliramo. Sama pač izhajam iz podatkov, ki so znani in objavljeni, in to je, da imajo podjetja 5% zemlje od 770.000 hektarjev obdelovalnih površin v Sloveniji. Če se jih je v tem času 200.000 zaraslo, je to verjetno odgovornost sklada, ki ga imamo že deset let, ker ni znal voditi prave zemljiške politike. Ne me prepričevati, da bomo družinsko kmetijo uspeli rešiti na račun 5% te zemlje! Tega enostavno ne morem verjeti! Ker družinske kmetije, takšne kot smo si jih v strategiji zemljiške politike in razvoja kmetijstva zastavili, imamo verjetno dovolj površin, da strategijo uresničimo. Toda če v desetih letih nismo uspeli tega narediti, potem bo treba poprijeti na nekem drugem koncu, saj podlage imamo. Ne pa reči, da bo zdaj po desetih letih zakupa za kmetijske organizacije konec, zdaj bomo pa s tem rešili našo strategijo, zastavljeno pred desetimi leti! S 35.000 hektarji ne!
No, repliko pa dovolim, ja.
Se opravičujem! Še enkrat želim poudariti, da namen predlagatelja zakona je urediti prodajo in nakup, in nič drugega. Nihče ne jemlje nikomur zemlje, ki jo obdeluje. V primeru, če se pa država ali kdorkoli drug v tej državi odloči prodati zemljišče, pa želimo, predlagamo, da je prednostni nakupnik tisti, ki je pač predlagan v zakonu,to se pravi, ki se ga zemlja drži oziroma je zakupnik kot družinska kmetija, ker pač predlagamo nekoliko bolj konservativen pristop, saj smo v nasprotnem primeru prepričani, da se bo lastnina nad zemljo, nad najbolj kvalitetno zemljo po hitrem postopku spreminjala - kakor se bo spreminjala lastnina delnic v neki delniški družbi. Delniške družbe bodo ostale, so in bodo ostale, in bodo verjetno zelo uspešne in se bodo povezovale s kmetijami, ampak, prosim: govorimo o prodaji kmetijske zemlje, kjer želimo, dače se, sploh v kontekstu vstopa v Evropsko unijo, z odprtjem nepremičninskega trga pojavlja bistveno več nevarnosti, ki jih pravzaprav na drugi strani prinašajo skupaj s priložnostmi ti novi časi, je jasno, da na ta način predlagamo nekoliko bolj konservativen promet nakupa in prodaje kmetijskih zemljišč, ne pa najema in zakupa. To je pa stvar, ki jo je treba takoj urediti, in to bo tudi predlagano takoj v naslednjih tednih v obravnavo.
Hvala. Janko Veber ima besedo.
Hvala za besedo. Predlagatelj je natančno poznal zakon o kmetijskih zemljiščih, ki je bil sprejet v letu 1996. III. poglavje ureja prodajo in nakup zemljišč, IV. poglavje ureja zakup kmetijskih zemljišč, in v IV. poglavju zelo jasno piše: "Določbe 19. do 24. člena tega zakona se smiselno uporabljajo tudi za zakup." Torej gre za neposredno povezavo vseh treh kategorij, to se je vedelo. Na to smo opozarjali tudi pred enim letom približno na odboru za kmetijstvo. Predlagatelj je v bistvu v zadnjem trenutku prišel z novelo zakona, čeprav smo jo pričakovali bistveno, bistveno prej in bi se lahko vsa ta vprašanja tudi izčistila. Dejstvo je, da je danes na mizi gradivo v obliki amandmaja in v obliki zakona, sprejmimo amandma, sprejmimo zakon in potem se lahko usedemo, ni nobenih pravnih praznin, in pripravimo novelo zakona, ki bo reševala nakup in zakup. Tako da bo jasna razlika med obema kategorijama in da bomo seveda tudi lahko uskladili nekatera različna stališča. To je tudi ena od možnosti in se lahko danes, bi rekel, poslužimo. Opozarjam pa na to, da se pač na ta opozorila ni odreagiralo, posledica tega je pa pač to, o čemer danes razpravljamo in pred katero odločitvijo smo. Tako očitki, da bo nekdo povzročil pravno praznino in tako naprej, ne veljajo - ali pa ne more sprejemati samo del tega državnega zbora, ampak velja to predvsem v smislu, da predlagatelj ni spremljal opozoril zakonodajnega telesa in posledice danes se odražajo v tej razpravi. Hvala.
Hvala. Besedo ima Janez Podobnik.
Podpredsednik, gospod minister, kolegice in kolegi, samo na kratko bi se rad vključil v to razpravo in k prvemu členu in številnim amandmajem, ki so bili vloženi. Ocenjujem, da je ta problematika zelo pomembna. Sam bi podprl rešitev, da bi s spremembo zakona rešili tako vprašanje nakupa kot tudi zakupa. Ampak, seveda, da pa s kakršnokoli odločitvijo ne bi povzročili pravnih praznin, da bi šli zavestno v to, da bi se zgodila pravna praznina. Kot poslanec bom glasoval proti taki rešitvi. Zdi se mi, da bi bilo neodgovorno, da bi danes šli v smeri, da bi se zgodila pravna praznina. Potem bo odgovornost naša. Kar se pa tiče načelnega vprašanja, to je pa vsebinsko vprašanje kmetijske razvojne politike, še posebej zemljiške politike, je pa tukaj treba povedati povsem nedvoumno. Slovenska Ljudska stranka je tukaj dosledna v svojih programskih stališčih. Kmalu bo že 15 let, ko smo v svoje programe zapisali, da je osnovno jedro razvoja podeželja in kmetijske razvojne naravnanosti razvoja tega segmenta slovenskega gospodarstva družinska kmetija. Mi v to verjamemo, zato se borimo. In tukaj smo konceptualno drugačni kot Liberalna demokracija Slovenije, smo drugačni. In se hočemo z vami soočiti na političnem prizorišču in se z vami spopasti. Trdimo, da nimate prav. Ta koncept je zapisan v temeljni projekt, temeljni dokument, ki velja. Mi ne smemo sprejeti nobenih rešitev, nobenih zakonskih rešitev, ki bi posegle v ta koncept. Ne smemo poseči v njega. To je neodgovorno. V parlamentuso vedno tudi interesi, je lobiranje. Seveda lobirajo delniške družbe in kmetijska podjetja, lobirajo iz dneva v dan, tudi pri mojih kolegih. Ampak, smo jim rekli: "Oprostite, mi vas ne moremo podpreti, mi vas ne smemo podpreti, mi moramo iti za ciljem, ki smo mu rekli, da je družinska kmetija temelj na tem področju." Morda nismo bili v celoti dosledni, kajti vedno, ko smo se o teh vprašanjih borili, smo bili osamljeni v državnem zboru. Mnogi pa ste legitimno - ali imate čisto vest, je vaše vprašanje - zagovarjali predvsem interese kmetijskih podjetij in delniških družb. To je klasičen lobističen pristop. Vsi parlamenti delujejo tudi na principu lobiranja, vsi. Ampak, državni zbor je mesto, v katerem naj dobi osrednje mesto družinska kmetija in njen koncept In do zdaj tega koncepta nismo spremenili, koalicijska pogodba ga ni spremenila, pogajanja za EU ga ni spremenilo, in mi na tem vztrajamo in želimo javno povedati, da se bomo potem borili še naprej. Nobena rešitev, ki gre proti tem konceptu, ne sme dobiti večino v tem državnem zboru. Če se to zgodi, je najprej treba spremeniti temeljne dokumente, ki določajo kmetijsko razvojno politiko in še posebej vprašanje, ki je povezano tudi z zemljiško politiko v Sloveniji. Seveda bomo izgubili bitko! Če bomo glasovali, bomo izgubili. SLS v koaliciji vedno izgubi, ko se glasuje, tudi če ima prav. To nas pa skrbi.
Hvala. Miran Potrč je želel repliko.
Hvala lepa. Gospod Janez Podobnik, samo tri reči bi rad rekel. Odgovornost za eventualno pravno praznino si bomo najmanj nosili v tem državnem zboru in ministrstvo. Ministrstvo je tisto, ki je pozno, mnogo prepozno prišlo s predlogom. Zato ne samo nam očitati, da imamo pomisleke nad vsebino. Povejte tudi ministrstvu, kdajin kako je s predlogom prišlo, odločba ustavnega sodišča je bila znana dalj časa. Drugič, ne očitati, da se lobistično zavzemamo samo za eno področje. Če bi bilo to res, ne bi iz vseh izjav jasno rekli, da smo pripravljeni urejati vprašanje prodaje in vprašanje zakupa ločeno. In pri prodaji urediti posebne pravice samo in izključno kmetom, zato da bi lahko zagotovili tudi kmečka gospodarstva in družinske kmetije, pri vprašanjih zakupa pa drugače. Kdo ni prišel s celovitim urejanjem? Vlada. Vlada ni prišlas predlogom za celovito urejanje, ampak je želela urediti samo in izključno vprašanje lastništva za kmete, vse ostalo je ostalo neurejeno. Torej, na tej točki ni mogoče tudi ne državnemu zboru očitati, da te pripravljenosti ni bilo. Edina stvar, kjer je mogoč medsebojni razgovor, je vprašanje zaupanja. Točno, to je res. Ampak, iz teh, posebej 2. točke, govoriti o zaupanju, če ministrstvo ni prišlo z ustreznim predlogom, pa je vedelo, in danes trdi, da bi moralo in da želi na različen način urediti vprašanje gospodarstev in vprašanje kmečkega lastništva - zakaj to ni bilo že urejeno. Saj ta problem poznamo dolgo časa! Če bi bil že sedaj urejen, bi bile stvari jasne. Hvala.
Hvala. Besedo dajem Antonu Anderliču, nato pa državnemu sekretarju.
Glede na to, kar sem že uvodoma v imenu poslanske skupine rekel, obžalujem, da gospoda Podobnika takrat ni bilo tukaj. Moral bi pa vedeti, da je gospod Kramberger v njihovem imenu, v imenu poslanske skupine LDS prišel s predlogom, ki smo ga mi sprejeli in ga bomo danes podprli. Vse druge stvari, kdo hoče tukaj tekmovati in tako naprej, nimajo kakšne druge zveze. Če bi bilo res to, kar je govoril ravnokar, da mu gre za družinsko kmetijo, potem zagotovo ne bi bil predlog v drugi točki 23. člena narejen tako, da favorizira zakupnike, kmete, ki so lahko 30 in več kilometrov stran, ne pa mejaše; kajti, gospodje, lepo vas prosim, tukaj se kaže vaša nedoslednost ali pa še kaj drugega. Namreč, če razumem prav - in upam da -, da so kmetije narejen tako, da ima kmet v primerni oddaljenosti že stoletja določene parcele in določeno zemljo. In, med temi parcelami so tudi parcele sklada kmetijskih zemljišč oziroma državne zemlje ne tisti kmetje, ki so v tej primerni oddaljenosti, ampak tudi tisti drugi. Kako boste vi družinsko kmetijo povečali, če tem kmetom, ki imajo lastništvo že v primerni oddaljenosti in mu ne dajete prednostno pravico, da to zemljo kupi, pa najsi bo državno, najsi bo privatno, ampak dajete zakupniku, ki je lahko od kjerkoli. Torej, vaša teza tukaj pade. Lepo vas prosim, to sem vas prepričeval, ne vem koliko časa niste sprejeli. Jaz sem sprejel, da gre pač to naprej, tako kot je bilo dogovorjeno. In od trenutka naprej, ko ste sami ugotovili, da bi bilo smiselno 23. člen ki govori o prometu, in pa člen, ki govori o zakupu poenotiti na način, da bi bili ti kriteriji narejeni tako, da bi zadostili eni in drugi stvari. Samo to je bil naš namen, in ne tukaj velikih zgodb, kdo se bori za take ali drugačne ideale. Trdim pa, da se iz predloga zakona nesporno vidi, da tisti, ki je predlagal tak predlog, ni imel na prvem mestu skrb za družinsko kmetijo in za zemljiško politiko, ki je ena od osnovnih stvari, ki je v resoluciji, ki je bila danes tu že omenjena, da se povečujejo parcele, da konec koncev gre uradna politika v to smer, ko je s pravilnikom o dodeljevanju direktnih plačil povečala 0.10 na 0.20 kriterij. Torej, tukaj, gospod minister, vlada mora vedeti, kaj počne. Če na eni strani onemogoča, kmetom, da si povečujejo, govorim izključno o kmetih - seveda, kaj podobnega bomo potem lahko govorili tudi, zakaj je treba tudi razumeti odločbo ustavnega sodišča na način, da imajo tudi kmetijske organizacije določene pravice iz že dosedanjih pravic in tako naprej. Če je ta politika usklajena pomeni da morajo vsi predpisi vsebovati podobne tendence, torej, če zvišujemo prag za direktna plačila, potem moramo z drugimi akti omogočati ali pa stimulirati povečevanje parcel, povečevanje kmetij, ustvarjati pogoje za kmetije. Ampak gospodjev tem predlogu zakona tega ni. V tem predlogu zakona tega ni, ker kmeta mejaša postavljate na tretjo mesto. Povedal bom drugače, direktno bom povedal, še enkrat bom povedal. Zato, ker se je zdavnaj že po nekorektnih, mnogokrat nekorektnih, razpisih dodeljevalo zemljo zakupnikom iz raznih koncev, in seveda, ker je sedaj v prednosti zakupnik tudi za nove zakupe, imajo nekateri ogromne desetine hektarjev. In ko pride naslednja parcela na razpis, imajo spet ti pravico. Nimajo pa pravice mladi kmetje - govorim seveda o mnogih primerih -, ki se odločijo, šolani, stari 25 let in tako naprej, ker ne morejo priti zraven, ker še niso imeli do takrat v najemu te zemlje od sklada. Lepo vas prosim, stvari so kompleksne in bolj komplicirane. Ne bom pa razpravljal in tudi ne bi razpravljal o tem na ta način, če me ne bi vlekli za jezik in kazali s prstom, kako smo mi tu neki kapitalisti, zagovorniki nekega velekapitala, ampak poskušamo sestavljati vse stvari. Če hočete, bom še enkrat ponovil; najprej skrb in sledenje tega, o čemer govori gospod Podobnik - družinska kmetija -, povečevanje parcelne strukture oziroma vodenje zemljiške politike in ustrezno urejanje tudi podjetjem oziroma kmetijskim organizacijam, ki imajo pravico, da v tem prostoru opravljajo svojo dejavnost na način, kot je to urejeno z zakonom. Samo za to gre. Ne more pa biti na račun ene rešitve ali pa ene ambicije urejeno vse in celo podrejeno kaj drugega. Hvala lepa.
Hvala. Najprej bom dal prednost repliki. Franci Rokavec, prosim.
Hvala za besedo. Gospodu Anderliču. Gospod Anderlič, prosim, da poslušate. Vaša razprava je bila namreč zanimiva in se strinjam s tem, da je treba 2. in 3. točko zamenjati. Samo potem bodite dosledni! Potem bodite dosledni tudi do svoje poslanske kolegiceMajnikove, ki je prav tako uvrstila pod točko 2 "zakupi zemljišča, ki je naprodaj", pika! Ne pa mejaš! Kajne? Smo čisto na istem, gospod Anderlič. Bodimo dosledni pri eni in pri drugi stvari! Se strinjam, vendar kar se tiče vprašanja subvencij, gospod Anderlič, je pa zadeva malo bolj kompleksna. Parcelna številka, če se povečuje zemljišče, je tisti minimum z 0,1 hektarja na 0,2 hektarja, in najprej je treba združiti, prekategorizirati parcelno številko, da se lahko dobi večjo površino za uveljavljanje subvencije. Bolj podrobno bi vam lahko to metodo razložil gospod minister. In ne govoriti na pamet, ker stvari niso točne! Hvala lepa.
Hvala. Gremo po vrsti prijav. Državni sekretar Franc Potočnik, prosim.
Hvala lepa za besedo. Dame in gospodje, samo nekaj kratkih pojasnil bi rad dal. V zvezi s tem, da gre samo za lastništvo za kmete, kar je rekel gospod Potrč, ne drži. Namreč, po prednostnem vrstnem redu so najprej kmetje, potem je sklad in nato so kmetijske organizacije. Je pa nekaj novega zdaj v tem zakonu, kar danes še ni bilo rečenega, in sicer to, da če nobeden od teh ne izkoristi, lahko kupi zemljo kdorkoli, ker je pač ustavno sodišče tako odločilo. Celo to smo v koalicijskem usklajevanju izvzeli, da tisti, ki nima predkupne pravice, da mu celo kmetijske izobrazbe oziroma usposobljenosti ni treba imeti, ko je ta prednostni vrstni red izčrpan. Drugo, kar se tiče zakupa pa sklada. Od sklada ima v zakupu kmetijska zemljišča približno 17.000 kmetov, in to 23.000 hektarjev, kar pomeni približno 1,3 hektarja na kmeta. Kakšna pa je posestna struktura in kako se je v zadnjih desetih letih spreminjala - res, da se spreminja počasi, ampak to je proces [[...]] [[opozorilni znak za konec]] [[...]]Ja, čas je. Samo to še povem Število kmetij se je zmanjšalo s 111.000 na 86.000, zmanjšuje se število majhnih kmetij, ampak kmetij, ki so večje od 20 hektarjev, imamo pa kljub temu zdaj še samo 2%.
Hvala. Janko Veber ima besedo.
K temu bi rad dodal, da ne samo, da se izključuje možnost tistih mladih strokovnjakov, ki končujejo šolo, s področja kmetijstva in nimajo lastnih zemljišč ali pa že česa v zakupu, temveč se pojavlja problem tudi pri številnih strokovnjakih, ki so bili zaposleni in so zaposleni v kmetijskih podjetjih. In seveda ti, ki imajo resnično veliko znanja, tako iz šole kot tudi iz same prakse, praktično nimajo nobene možnosti, da nadaljujejo s to svojo dejavnostjo oziroma da to znanje še naprej, bi rekel, ohranjajo na področju kmetijstva, kajti z ukinitvijo in z manjšo možnostjo razvoja kmetijskih podjetij se njihova eksistenca na tem področju praktično popolnoma onemogoči. Zato je, mislim, da treba zelo resno razpravljati tudi o tem in ponuditi pravzaprav možnost podjetjem, da tudi znotraj svojih zaposlenih poskušajo oblikovati rešitve, da bi mogoče tudi zaposleni oblikovali ali prišli do družinske kmetije. To danes seveda ni mogoče. Torej, zaposleni v nekem podjetju nimajo možnosti prevzeti v zakup zemljišč, ki jih ima to podjetje. To bi bil eden od kriterijev, da se mogoče sledi tudi programu, ki je bil sprejet, kot pravi kolega Kramberger, v državnem zboru, vendar se tem tega ne omogoča. Rešitev zelo blizu tistim življenjskim rešitvam je zagotovo ta, da omogočaš tistim, ki imajo znanje, ki delajo, obdelujejo to zemljo že desetletja, da s tem lahko nadaljujejo tudi, če je taka politika, kot družinsko podjetje, ali pa družinska kmetija, ali ne vem, kakšne izraze bi še našli. In tudi reševalo se je že nekaj primerov po Sloveniji na ta način in se je ugotovilo, da legalnih oblik za rešitev tega ni, pa vendar se je nekako poskušalo to reševati. Če bi resnično bila pripravljenost, da se poskuša vzpostavljati družinske kmetije, potem je treba vzeti pod drobnogled tudi te možnosti. Bi pa opozoril na to, da kakšna rešitev pa, recimo, v Sloveniji bo, ko daš zemljišče, ne vem, nekemu kmetu, objekti pa ostanejo še vedno v lasti delniške družbe, če hočete. Kako bo izgledala kulturna krajina, kako bomo takrat izvajali vse te rešitve,ko bomo imeli neke zapuščene objekte sredi polja, do katerih pravzaprav ne boš mogel priti. Tudi to je eno od nerazrešenih vprašanj, ki bi ga morali upoštevati, če se res hočemo pogovarjati o usklajenih rešitvah in o rešitvah, ki bi peljale k učinkovitemukmetijstvu in izrabi predvsem tistega, kar imamo že danes. To pa je znanje v teh podjetjih in ne nazadnje tudi premoženje. Vse to se zanemarja in mislim, da je to slabo. In tudi to je eden od pokazateljev, da se ni dovolj poglobljeno pristopilo k rešitvam pri tem zakonu.
Hvala. Janez Kramberger ima besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Želel bi replicirati oziroma podpreti kolega Toneta Anderliča, ampak moram ponoviti, ker kolega Tone prej ni bil prisoten, ko sem govoril o svojem predlogu, zakaj bi umaknili oziroma zakaj sem predlagal umik - torej, da zakona ne podpremo. Iz preprostega razloga, ker smo ugotovili, da bo nastala pravna praznina in zato ne želimo prevzeti odgovornosti. Kar se pa tiče predlogov glede vrstnega reda v 23. točki, se pa močno strinjam s predlog kolega Toneta Anderliča, da se zamenjata sosed in zakupnik, to je za mene čisto jasno in bom to z veseljem podprl in lahko tudi v tretji obravnavi damo, kot poslanske skupine predlagamo, ta amandma in pridemo do te rešitve. To, kar pa predlaga kolega Janko Veber, da bi delavci, ki sedaj delajo v teh delniških družbah, da bi bila za njih tudi podana možnost, da lahko začnejo kmetovati - tudi s tem se strinjam. Samo se sprašujem, ali je to mogoče, ker so delniške družbe, ali bodo ti lastniki to dovolili. Namreč, lastniki, ki imajo last nad delniško družbo, ki opravlja, recimo, s tisoč hektarjev zemlje, so ti delavci 10 ali pa 12% lastniki, vse ostalo lastništvopa je nekje druge v drugih firmah, to najbrž ne bo šlo. Torej, strinjam se s temi. Kolega Anderlič in kolega Miran Potrč, v tretji obravnavi lahko naredimo to spremembo, sprejmimo ta vladni predlog in potem, jaz se pa zavežem, da lahko že magari danes vložimo IV. poglavje, da se spremeni; ali kot poslanska skupina, ali kot posameznik, ali ne vem kdo. Hvala.
Hvala. Jože Avšič.
Hvala za besedo. Malo, mi je sicer žal, da opozicijske kolegice in kolegi današnje lepo vreme niso drugače izkoristili in so v to selektivnost svoje obravnave vključili bolj vreme kot pa pomembnost te točke dnevnega reda. Kar je škoda, kajti izpade tako pravzaprav, kot da se o kmetijski politiki res morajo kresati mnenja med sabo samo koalicijski partnerji. Je pa razprava prav gotovo odprla nekaj vprašanj, na katere predlagatelji res niso pomislili, pa bi jih bilo treba razčistiti. To je problem, o katerem je gospod Veber govoril, mladih. Tudi sam sem že to vprašanje zastavil državnemu sekretarju, in sicer osebno in šel brati, kaj piše v zakonu. Res, da so neke načelne možnosti, da se nek mladi agronom, ki pa je iz meščanske družine, dokoplje nekoč v življenju tudi do svoje kmetije, vendar prav hitro ne in ne prav lahko. Temeljna kmetijskapolitika, vezana tudi na vstop Slovenije v Evropsko unijo, gradi na mladih kmetih, izobraženih in sposobnih. Tem mladim, izobraženim in sposobnim s tem ne dopuščamo možnosti, da bi postali novi moderni kmetje z drugačnimi pogledi, kot so ta hip zakoreninjeni še v slovenskem kmetijstvu, in pripravljeni voditi kmetijsko proizvodnjo tako, ki bo konkurenčna na zahtevnem evropskem trgu. Drugo vprašanje, ki se mi je porajalo ob razpravi gospoda Podobnika, ki je temeljila na temeljnih aktih kmetijske politike, sprejete v Sloveniji, je, kaj je s temeljnimi akti socialne politike v Sloveniji. Škoda, da tu ni kolega Brenčiča, da bi ga vprašal, kakšen vpliv ima, recimo, tak pristop, kot je, na možne socialne probleme, še večje, kot so že, ki se bodo sprožali v sedanjih kmetijskih podjetjih, delniških družbah, ki jim bo dolgoročno na tak način pravzaprav dejavnost onemogočena. Skratka, menim, da bi bilo dobro, da bi na temelju teh razprav danes, ki smo jih tu slišali, še enkrat premislili o rešitvah in našli tudi neke nove rešitve, neke nove poglede na to, kako najti boljše poti za slovensko kmetijstvo v prihodnosti, zlasti kar se tiče mladih. Seveda, sam še vedno zagovarjam obstoj kmetijskih organizacij in delniških družb, predvsem pa zaposlenih v teh podjetjih, ki imajo na tak način in s tako politiko vedno manjše možnosti. Hvala.
Hvala, Jože Avšič. Še enkrat, Janko Veber.
Kolega Krambergerja želim samo dopolniti, da govorim o tem, da je treba dati možnost zaposlenim, da pridejo do tega, in poznam vsaj nekaj primerov v Sloveniji, kjer bi se ta proces izpeljal, če bi ta možnost bila dana. Ker pa te možnosti ni, je samo ena skrajnost: ali ukinitev, stečaj, in se pač potem vsi razidejo na zavod za zaposlovanje, druga oblika pa je, da se z lastniki znotraj dogovorijo, kako bodo ta proces izpeljali. Vendar danes ta možnost ni dana. Gre pa za strokovnjake na področju kmetijstva, ki so zagotovo sposobni voditi in obdelovati zemljišča teh podjetij.
Želi še kdo od poslank in poslancev razpravljati? [[Ne.]] Na voljo imamo še nekaj časa, zato bom dopustil razpravo še ministru, v okviru skupnega razpoložljivega časa. Prosim.
Hvala lepa. Rad bi dal samo pojasnilo na vprašanje gospoda Vebra oziroma mnenje. Če je delniška družba lastnica zemlje, gre v primeru stečaja zemlja v stečajno maso in se praktično proda, zato da se poplačajo upniki. Tisto, kar pa ostane, potem - če je pa zemlja v najemu, v primeru stečaja zemlja ni del stečajne mase, ampak je pravzaprav jasno, da gre nazaj tistemu, ki je zemljo dal v najem. Seveda je pa jasno, vsakdo, vsak državljan Republike Slovenije ali vsak državljan katere od evropske petnajsterice plus evropske deveterice bo lahko na zadnjem mestu, če se nihče drug ne bo javil za nakup po prednostnem vrstnem redu, se odločil in to zemljo kupil. To pomeni, da to, da kdo ne bi mogel zemlje kupiti, seveda absolutno ne drži. Mislim pa, da je tu morda bolj primerno, da se uredi vprašanje tega tipa v tistem IV. poglavju najema, zakupa, ker je v tem kontekstu verjetno logično, da na primer na Kočevskem kakšnih drugih kot zaposlenih v podjetjih, ki bi lahko opravljali to delo, tam skorajda ni, ker enostavno drugih kmetov ni, razen tistih, ki so bolj oddaljeni. Tako da mislim, da bi se ta zadeva lahko uredila tam v IV. poglavju.
Janko Veber.
Na osnovi tega, kar se pa tukaj predlaga, pa lahko ima vsakdo, če je kaj, eventualno stečajne mase, v primeru stečaja ostane ali pa če to odmislimo, vsakdo ima kjerkoli možnost nakupa kot državljan evropske 25-erice. Če se nihče drug ne odloči izkoristiti predkupno pravico, takšna je pač evropska zakonodaja, in tukaj mimo štirih svobod ne moremo.
Janko Veber, še enkrat.
Ravno zato je ta rešitev, ki sem jo ponudil, daleč najustreznejša, ker se lahko zaposleni že prej dogovorijo, da zemljišče sploh ni v stečajni masi, če temu v zakonu damo prostor. Če pa temu nasprotujemo, pa pride do tega, da se lahko tudi potem na licitacijah ta zemljišča kupujejo. Ampak kupil bo to zemljišče tisti, očitno, ki želi kmetovati, in to je najpomembnejše. Poleg tega je pa večina podjetij takšnih, da nimajo v lasti zemljišč, ampak v zakupu. In tukaj smo zopet na tem skupnem imenovalcu, ko ugotavljamo, da ni mogoče enakomerno obravnavati lastnino in zakup, ločeno, in to je tisto, na kar opozarjamo, in je treba zakon tako pripraviti.
Hvala. Mislim, da s tem lahko sklenem razpravo k amandmajem k 1. členu. In odpiram še razpravo o 4. členu in amandmaju - ta je brez predmeten, se opravičujem. Torej ni drugih amandmajev kot 10 amandmajev k členu 1. Zaključujem razpravo po teh amandmajih. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora glasovali ob 16.25 uri. Prekinjam točko dnevnega reda. Sejo nadaljujemo ob 13.10 z 9. točko dnevnega reda. Vsem razpravljalcem hvala za vaš prispevek. Ministru in sodelavcem hvala za sodelovanje.
Vabim kolegice in kolege, da pridejo v veliko razpravno dvorano, ker bomo nadaljevali z delom državnega zbora. Predlagam, da gremo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POSPEŠEVANJU ZAPOSLOVANJA INVALIDOV. Ali lahko pred tem samo omenim, da danes naš poslanski kolega Potrč praznuje rojstni dan, okroglo obletnico, in mu čestitamo! Leta sem zamolčal, ker jih uspešno skriva. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Janezom Drobničem. V zvezi s tem zakonom je skupina enajstih poslancev s prvopodpisanim mag. Andrejem Vizjakom zahtevala, da državni zbor zdaj opravi splošno razpravo. Najprej vabim mag. Drobniča kot predlagatelja, da dopolnilno obrazloži predlog zakona. Prosim, imate besedo, mag. Drobnič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni vsi! Tudi z moje strani iskrene čestitke k rojstnemu dnevu poslanskega kolega, gospoda Potrča! Zakon o pospeševanju zaposlovanja invalidov je vložila skupina poslancev iz različnih strank, torej Nove Slovenije, Socialdemokratske stranke in Stranke mladih. Ključni razlog za vložitev tega zakona je bil, ker vlada ni pripravila adekvatnega predloga, ki bi na primeren način posegel v stanje, ki je nastalo po uvedbi trga dela, ko se srečujemo z visoko rastjo brezposelnosti in s togimi ureditvami delovnega razmerja, ki dodatno prispevajo k zmanjšanju vključevanja te populacije v delovno sfero oziroma zaposlovanje Razlogi za vložitev in za obravnavo so v letošnjem letu še bolj pomembni in še bolj resni kot takrat, ko smo vložili. Če pogledate število registriranih brezposelnih invalidov, to se je povečalo, mislim, da prek 20 tisoč. Res da so na ministrstvu za deloali verjetno tudi na zavodu za zaposlovanje spremenili kriterije, kako ga uvrstiti med brezposelne invalide. Zadnjič sem ugotovil, da je kar naenkrat veliko padlo. Ampak, kakorkoli že lahko z gotovostjo trdimo, da je teh oseb izredno veliko. In, če bi upoštevali dejstvo, da se letno zaposli približno okoli tisoč brezposelnih na novo, torej, da se vključi, brez da upoštevamo tistega, ki se registrira kot brezposeln, potem si lahko hitro izračunamo, koliko časa bi potrebovali, da bi zaposlili vse te osebe. Skratka, po hitrem premisleku vsaj 20 let. Na takšen način, seveda, ne moremo urejati tega vprašanja in zato je pobuda dobrodošla. Letošnje leto je leto invalidov. Z letošnjim letom tudi uveljavljamo nov pokojninski zakon, kateri je odvzel določeno pravico, vsaj višina nadomestil se je bistveno zmanjšala za čakanje na zaposlitev iz naslova invalidnosti za delovne invalide. Zaposlitvene možnosti se zmanjšujejo in zato torej še dodatni razlogi za to. Slovenija mora izkoristiti delovni potencial mnogo bolje, kajti drugače sicer bo morala se odločiti za uvoz delovne sile, pa potem skrbeti za to kategorijo oseb. Mislimo pa, da to ni primeren pristop. Vključevanje invalidov mora biti tudi v delovno sfero na način enakost možnosti, "meju strima" in pa integracij kot posameznikov. Zakon, ki smo ga vložili vsebuje več temeljnih sklopov, zelo pomembnih, ki bi pospešil vključevanje zaposlovanja in zmanjšali brezposelnost. Seveda pričakujemo pa tudi ukrepe na drugih področjih, ki bi sinergetsko vplivali na takšne cilje in rezultate. Uvajanje postopkov uveljavljenje pravic, uveljavljanja pravic po tem zakonu je jasno določen. Tega sedaj ni. Na novo se uveljavlja delovni preizkus. Status invalidskih podjetij, verjetno se bomo morali srečati s kakšnim problemom, tudi nepravilnostjo v okviri invalidskih podjetij, žali bog. Pospešiti zaposlovanje na evropsko primerljiv način s kvotnim sistemom, ki je lepo razdelan in je primerljiv, skladen z rešitvami v Evropski uniji, na način tudi izbire za delodajalce, da jih ne eksikutira.Nove oblike so vključene, ena nova oblika, ki bi bolj odgovarjala posebnim potrebam invalidov, svetovanje in posredovanje pri zaposlovanju in mesto inštituta za rehabilitacijo, ki sedaj v tej sedanji ureditvi ni jasno opredeljen. Evropa ne pušča stvari kar vnemar. Verjetno ste seznanjeni, da je na tem področju bila sprejeta amsterdamska pogodba in vrh v Luksemburgu s svojimi dokumenti. Tako imajo posebne ukrepe za tudi za pospeševanje zaposlovanja invalidov. Na podlagi teh pogodb, ki sem jih navedel, so sprejeti nacionalni akcijski programi. Tudi v Sloveniji je bil sprejet in bi bilo dobro, da ga uresničujemo tudi s pomočjo te zakonodaje. Če še dovolite zaključno misel. Opravljenih je bilo nekaj raziskav o ekonomskih učinkih zaposlovanja invalidov, tudi zdajle v zadnjih dveh letih, ki so jasno pokazali, da so ekonomske koristi vključevanja brezposelnih invalidov in invalidov v ekonomijo zelo dobrodošle in imajo pozitivni neto učinek. Zato bi se morali za to odločiti. Hvala lepa.
Hvala lepa predlagatelj, mag. Drobnič. Besedo bom zdaj dal državni sekretarki, Staši Baloh Plahutnik z ministrstva za delo, družino in socialne zadeve. Prosim.
Hvala. Področje reševanja vprašanj brezposelnosti invalidov je relativno neurejeno in na podlagi tega se je vlada lotila tega vprašanja sistemsko. Ugotavljamo, da približno deset let govorimo o različnih številkah, o različnih izhodiščih in vlada je želela k temu področju pristopiti sistemsko na način, da je najprej pripravilaanalizo stanja na tem področju, da v bistvu vemo, o čem govorimo. Skratka, da ne govorimo o ocenah, o številu brezposelnih invalidov kar tako, temveč da pridemo do številke, ne samo, koliko je brezposelnih invalidov, temveč koliko je invalidov, ki so tudisposobni za delo in jih je možno tudi v skladu z evropskimi in svetovnimi standardi vključiti ponovno na trg dela. Zakon, ki je bil predlagan, rešuje predvsem vprašanja zaposlovanja invalidov, medtem ko ministrstvo za delo ocenjuje, da bi moral zakon in zakon, ki ga pripravljamo, bo urejal predvsem vprašanja zaposlitvene rehabilitacije invalidov s ciljem njihovega enakopravnega vključevanja na trg dela ter bo določil ukrepe in spodbude za njihovo zaposlovanje, pristojne organe, izvajanje, financiranje in nadzor nad temi organi. Na podlagi tega seveda želimo poudariti, da nekateri že obstoječi zakoni že rešujejo vprašanja vključevanja teh oseb na trg dela, to je pa zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti, ki že sedaj ureja vprašanja aktivne politike zaposlovanja. Drugo, kar je izjemno pomembno, je, da ministrstvo za delo vzporedno s tem zakonom pripravlja tudi strategijo izvajanja vprašanj rehabilitacije in zaposlovanja invalidov, ki bo celovito in pa sistemsko odgovorila na vprašanje, s katerimi ukrepi pa bo Republika Slovenija ta zakon tudi izvajala. Gre za to, da je vlada ocenila predloženi zakon, ki ga je predlagala skupina poslancev, tako kot je predlagan, in predlaga državnemu zboru, da zaradi tega, ker je nepopoln, ureja vprašanja na neprimeren način in pa predvsem ni v skladu z veljavnimi svetovnimi in evropskimi priporočili, tako A [[...]] [[nerazumljivo]] kot tudi Evropske unije, da državni zakon zakona, ki je predložen, ne sprejme oziroma da ga zavrže.
Hvala lepa, gospa državna sekretarka. Sedaj bom dal besedo poslanskim skupinam. Najprej kolegica Sonja Areh Lavrič v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane poslanke, poslanci! Pred nami je predlog zakona, ki bo omogočil enakopravnost invalidov, kot jim je zagotovljeno že v ustavi. Žalostno je, da vlada Republike Slovenije ni omenjene materije zakona poslala v obravnavo že prej. Ocenjujemo, da se skozi časovni zamik ocenjuje tudi ignoranca vlade Republike Slovenije do dela prebivalcev naše države. Glede na pomembnost in občutljivost problematike pričakujemo konstruktivno in resno debato, kajti v nasprotnem primeru bodo najbolj prizadeti prav invalidi. Invalidi so v naši družbi kategorija, ki ima poleg psihotelesnosomatskih težav žal tudi težave neposlušnosti in ignorance izvršilne veje oblasti. Brezposelnost invalidov in sistem njihovega zaposlovanja predstavlja specifiko, na katero pa žal politika ne najde ali pa, kot se bojimo v SNS, ne želi najti odgovora. Danes lahko govorimo o najtežjem položaju invalidov pri iskanju zaposlitve, kar kaže predvsem na to, da zakonodaja ne ustreza niti času niti situaciji. Prav tako pa s sedanjim sistemom ni zadovoljna nobena stran v sistemu zaposlovanja. Delež brezposelnih invalidov je v letu 2002 narasel že na 18%. Število invalidskih podjetij se sicer povečuje, žal pa to v praksi ni pokazalo rezultatov v obliki lažjega in trajnejšega zaposlovanja te delovne skupine. Za primer naj navedem koroško regijo, kjer je zaradi stečaja raznih podjetij brez zaposlitve ostalo 1.300 invalidov. Osebno ocenjujem, da bi bilo smiselno poleg omenjenega zakona pristopiti tudi k podzakonskim aktom s tega področja. Njihov namen naj bo izključno varstvo ustavno zagotovljenih pravic. Glede na občutljivost problematike še enkrat pozivam vse prisotne k resni obravnavi predloga, tudi kritikov in nasprotnikov zakona, vse to samo z namenom zaščite invalidov in njihovega življenja. V poslanski skupini SNS bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Peter Levič naj bi predstavil stališče poslanske skupine SMS, vendar ga ni. Kolega Brenčič pa bo predstavil stališče poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Ne glede na to, da predstavnika predlagatelja ni tu, v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ugotavljamo, da je ne glede na to, kdo je predlog zakona pripravil oziroma kdo je njegov predlagatelj, predlog zakona o pospeševanju zaposlovanja invalidov kot celota tako v namenu, ki se poistoveti v posameznih poglavjih in členih, kakor tudi v obrazložitvi, pripravljen dobro. Naše mnenje je, da bi bilo v predmetnem zakonu poleg normativnega okvirjanja pospeševanja zaposlovanja ali, bolje rečeno, zaposlovanja invalidov, dobro in potrebno doreči področje, ki je povezano z usposabljanjem invalidov za zaposlitev. To celovitost naj bi zapopadel predlog zakona, ki ga že kar dolgo pripravlja in napoveduje vlada oziroma resorno ministrstvo. Sicer ne vemo povsem natanko, kje tiči vzrok, da predlog zakona ne stopi v proceduro; najbrž je vsaj delni vzrok iskati v finančnih posledicah, ki jih bo ta zakon s seboj prinesel. Ker pa je stanje v zaposlovanju invalidov oziroma, bolje rečeno, v ohranjanju zaposlenosti invalidov nič kaj rožnato, saj se stopnja brezposelnih invalidov nezadržno veča, in kar je še bolj zaskrbljujoče, da se povečuje neohranjanje zaposlenosti že zaposlenih invalidov in se s tem povečujejo tudi socialne stiske teh ljudi. Zaradi tega ne bomo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke čakali na predlog vladnega zakona, temveč bomo kot dobro podlago za nadaljnjo proceduro podprli predlog zakona, o katerem danes tu na tem mestu govorimo. Vsekakor pa pričakujemo, da je povsem dobronamerno in potrebno, da kvalificirani predlagatelji,seveda v prvi vrsti vlada, pride nasproti zakonu z ustreznimi amandmaji, s katerimi bo mogoče vsebino in namen zakona dodelati v drugi obravnavi. Če pa se bo predlog kot bolj celovita obravnava tega področja pojavil s strani vlade do pričetka obravnave tega predloga, o katerem sedaj govorimo, na matičnem delovnem telesu, bomo temu primerno odločali v postopku uvrstitve, oziroma pričetku obravnave tega predloga na matičnem delavnem telesu. S tem želimo tudi neposredno pospešiti vložitev ustreznejšega, če ta ne bi bil ustrezen, predloga zakona za to področje v proceduro. Vsekakor pa mislim, da je v nasprotnem primeru potrebno glede na stanje na tem področju obravnavati in dopolniti predlog zakona, ki ga kot v imenu predlagateljev zastopa poslanski kolega Drobnič. To materijo je potrebno vzeti odgovorno, ne glede na to, kdo je predlagatelj. Če se vlada ne strne v potrebi, da se zakon vloži v proceduro, je treba ravnati drugače. To je zaveza nas parlamentarcev. Še kaj bolj dorečenega bomo morali v takem primeru spregovoriti o predlogu zakona o humanitarnih in dobrodelnih organizacijah, ki nam tudi sledi. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Germič bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa, za besedo. Gospod predsednik, spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi. Tudi v poslanskem krogu LDS se izredno močno zavedamo problematike, ki jo predstavlja tudi predlagani zakon, s prvopodpisanim poslancem, gospodom Janezom Drobničem. Tudi v okviru stališč, posredovanih pri sprejemanju zakonodaje in zakona o invalidski organizaciji, smo jasno povedali, da s sprejetim zakonom o invalidski organizaciji ne rešujemo celovito problematike, ampak je bil tisti zakon predvsem vezan na tehnično urejanje statusa invalidske organizacije, pri čemer smo jasno povedali, da celovito urejanje področja invalidov zahteva seveda nadaljevanje aktivnosti, in to čim hitrejših aktivnosti, kjer smo našteli predvsem tri zakone: zakon o enakih možnostih, zakon o usposabljanju in zaposlovanju invalidov in pa zakon o humanitarnih organizacijah. Tudi prizadevanja, ki jih je tukaj s skupino poslancev predstavljajo ta zakon, jemljemo v tej smeri. Seveda pa žal v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije omenjenega zakona ne bomo podprli iz naslednjih razlogov. Glavni razlog, zakaj ne bomo podprli tega predloga zakona, je v tem, da že veljavni zakon o zaposlovanju in zavarovanju za primer brezposelnosti predstavlja dobro zakonsko podlago za zaposlovanje invalidov. V skladu z določbami tega zakona predstavljajo invalidi kategorijo, ki prednostno upošteva priključitve v številne raznolike ukrepe aktivne politike zaposlovanja, ki jo celovito urejajo že veljavni predpisi. Drugi bistveni razlog za zavrnitev tega predloga je v tem, da predlog zakona niti formalno niti vsebinsko ne sledi intenzivnemu razvoju področja zaposlovanja invalidov v svetu in Evropi ter je v neskladju s predpisi, ki urejajo invalidsko varstvo, usposabljanje in zaposlovanje urejajo na mednarodni ravni. Poleg tega predlog zakona obravnava ozek segment na področju zaposlitvene politike invalidov, to je predvsem z vidika izvajalca poklicne rehabilitacije in podobnimi institucijami zaposlovanja invalidov, ne pa samim pospeševanjem zaposlovanja invalidov. Argument predlagatelja, da sedanja zaposlitvena zakonodaja invalidov ni ustrezna in da je zato potreben nov zakon, za poslansko skupino v tem primeru ob navedenih argumentih ni zadovoljiv. Zato zakona ne bomo podprli. Hkrati pa pričakujemo, tako kot smo že jasno povedali pri obravnavi zakona o invalidskih organizacijah, da bo ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve čim prej, res čim prej, vložilo v zakonodajno proceduro zakon o usposabljanju, torej vladni zakon o usposabljanjuzaposlovanja invalidov, kjer se bodo upoštevala tista področja, ki sedaj niso urejena v drugi že veljavni zakonodaji in predpisih ter bodo temeljila na upoštevanju sprejetih mednarodnih dokumentov. Hvala lepa.
Tudi vam hvala, kolega Germič. Tako smo slišali stališča poslanskih skupin, ki so jih želela predstaviti. Sedaj sledi razprava poslank in poslancev. Kolega Brenčič, želite besedo? [[Ne.]] Ne vidim nikogar drugega od tistih, ki so sicer na mojem seznamu. Želi vlada dati še kakšno pojasnilo v zvezi s tem? Prosim, gospa državna sekretarka.
Hvala. Jaz bi vendarle izkoristila te tri minute, da mogoče bolj podrobno predstavim, da zakon o katerem govorimo, je v takšni delovni verziji, da se že pričenja s strokovnim usklajevanjem in da vlada po svojem programu predvideva ta zakon vložiti verjetno za naslednjo sejo državnega zbora. Kot drugo bi pa povedala, da zaključki, ki izhajajo iz delovnega gradiva strategije, ki bo spremljala ta zakon, pa seveda zelo jasno opredeljujejo skupine, o katerih danes in tudi ta zakon v bodoče govoril. Govorimo namreč o tem, ko govorimo o številu invalidov, da praktično je cilj ministrstva za delo na tem področju, da vse tiste invalide, ki so tudi delovno sposobni, vključimo v programe, ki na politiki zaposlovanja v obsegu, kakršen je bil doslej, in še z večjo intenzivnostjo predvsem v tiste programe, ki vodijo do višje stopnje zaposljivosti in da je naša ciljna strategija do leta 2006, da praktično vsi tisti invalidi, ki so primerni za trg dela, bodo vključeni v programe, tako da bo potem tudi preverjena njihova možnost ponovne vključitve na trg dela. Ko govorimo o številu brezposelnih invalidov, ki sicer nimajo nekih drugih bonitet in ki so se pripravljeni ponovno vključevati v trg dela, je ocena oziroma neka ciljna številka, o kateri govorimo poleg tistih približno 8.000 oseb, ki so trenutno že vključeni v programe, še dodatnih približno 4.000 oseb, ki jih bomo morali v naslednjih letih in tudi ob uveljavitvi tega zakona vključiti v vse potrebne programe za ponovno iskanje zaposlitve. Drugo, kar je pomembno, pa je, da v tem trenutku nimamo pravne praznine, da imamo obstoječi zakon, kot je bilo že omenjeno, zakon o usposabljanju zaposlovanja invalidov, ki predvideva ukrepe. Ti ukrepi se tudi izvajajo. Seveda pa je od obsega sredstev, za katerega se lahko tudi v okviru proračunskih virov opredelimo, odvisen obseg vključitev v posameznem letu. To, kar bi želela dodati, pa je, da je problematika vprašanj invalidov tudi eno od področij, ki jih pa vključujemo tudi v programske dokumente bodočega črpanja sredstev evropskega socialnega sklada. Ravno zaradi tega želimo poudariti, da osnove, ki jo pripravlja vlada, tako v smislu zakona kot tudi strategije, so tiste, ki bodo dale potem podlage za primerno črpanje teh sredstev. V programskem delu pa se tako ta skupina kot tudi ukrepi že vključujejo v enotni programski dokument, ki je sedaj znotraj vlade v fazi usklajevanja. Hvala.
Hvala, gospa državna sekretarka. Nekaj časa vam je še ostalo na voljo, če bi kdo od navzočih želel besedo. Nihče ne želi razpravljati. Temu ni tako. Zaključujem razpravo o predlogu zakona o pospeševanju zaposlovanja invalidov. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje odločali danes ob 16.25 uri. Do takrat oziroma do 10. točke dnevnega reda, to je predlog za sprejem tehnične razlage 1. člena zakona o parlamentarni preiskavi, ki se bo začela ob 14.05 uri, odrejam odmor.
Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZA SPREJEM AVTENTIČNE RAZLAGE 1. ČLENA ZAKONA O PARLAMENTARNI PREISKAVI. Predlog za sprejem avtentične razlage 1. člena zakona o parlamentarni preiskavi je v obravnavo zboru predložil poslanec Bogomir Zamernik, ki mu dajem besedo za dopolnilno obrazložitev predloga. Gospod Zamernik, izvolite.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. V imenu komisije, ki se ukvarja z vzroki in ozadji napada na novinarja Mira Petka, sem vložil predlog za avtentično razlago 1. člena zakona o parlamentarni preiskavi. Ambicija komisije pri tem ni bila stoodstotno sprejemanje take definicije, ambicija je bila, da se odpre razprava o tem, da se bolj jasno definira dikcija nosilca javne funkcije - kdo je nosilec javne funkcije. Da ta zadeva ni urejena, nam v svojem mnenju pritrjuje tudi služba za zakonodajo državnega zbora, ki v svojemtolmačenju pravi takole: "Sicer ugotavljamo, da definicija pojma nosilcev javne funkcije v naslovnem členu," se pravi, v 1. členu zakona o parlamentarni preiskavi, " ni natančno podana. V vsebinskem smislu pa se po našem mnenju sklada s pojmom 'funkcionar, ki je vsekakor lahko le voljena ali imenovana oseba, ki opravlja naloge v okviru posameznih oblasti, torej opravlja oblastvene funkcije. Ta pojem je opredeljen v zakonu o funkcionarjih v državnih organih, katerega sprejem sega še v čas pred sprejemom veljavne slovenske ustave, kar v razmerah nove državne ureditve povzroča določene nejasnosti." S temi nejasnostmi se je srečala tudi komisija, zato tudi to, kar sem na začetku rekel - želja po tem, da se o tem prične razpravljati in da pridemo do definicije, kaj ta javna funkcija je. Da smo bili pri tem nekako uspešni z začetkom postopkov, kaže dopis, ki nam ga je na zadnji seji komisije vročil minister za notranje zadeve, ki pa za razliko od naše zakonodajno-pravne službe zelo jasno in taksativno našteva, kdo bi naj bili po njihovem nosilci javnih funkcij. Ker mi je ostalo še dovolj časa, mislim, da bi bilo smotrno - ker tega dopisa še niste prejeli - da preberem, kdo je po tolmačenju ministrstva za notranje zadeve oziroma urada za organizacijo in razvoj uprave nosilec javne funkcije. Takole pravi: "Nosilci javnih funkcij so: na državni ravni predsednik republike, predsednik, podpredsednik in poslanci državnega zbora, predsednik, podpredsednik in člani državnega sveta, predsednik vlade in ministri, predsednik in sodniki ustavnega sodišča, predsednik računskega sodišča in njegova namestnika, predsednik vrhovnega sodišča, varuh človekovih pravic in njegovi namestniki, predsednik in člani državne revizijske komisije, predsednik in člani republiške volilne komisije, pooblaščenec za dostop do informacij javnega značaja, državni sekretarji, generalni sekretarji državnih organov [[razen ministrstev]] - ne vem, zakaj je to izločeno - svetovalci predsednika republike, sodniki, državni tožilci, državni pravobranilci, ministrski svetniki po trenutni ureditvi do začetka uporabe zakona o javnih uslužbencih junija letos in še predstojniki vladnih služb in predstojniki organov v sestavi ministrstev. To je dokaj jasen odgovor, kakršnega si je komisija nekako želela pridobiti. Vendarle, sklep matičnega odbora, to je odbora za notranjo politiko, gre tudi v smeri, kakršno je želela doseči komisija oziroma jaz kot predlagatelj v njenem imenu, da se te nejasnosti, ki so bile predstavljene, odpravijo. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Predlog za razlago je obravnaval odbor za notranjo politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora Maksimiljana Lavrinca, da predstavi poročilo odbora. Gospod Lavrinc, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Na odboru je večina članov sledila mnenju zakonodajno-pravne službe, ki, če na kratko povzamem, meni, da bi se iz pravnotehničnih, pa tudi pravnosistemskih razlogov ta stvar morala urediti z novelo zakona, torej z drugačno dikcijo 1.člena, ne pa z razlago. Po diskusiji sodeč volje za tovrstno spremembo je dovolj, saj je bilo v razpravi poudarjeno, da bi se za nosilca javne funkcije ne štel samo funkcionar, ampak praktično vsakdo, ki ima javna pooblastila in na ta način bi zagotovili to, kar je želel predlagatelj avtentične razlage. Po končani seji, kjer je bilo, kot sem rekel, splošno mnenje takšno, smo predlagali, da se predlog za sprejem avtentične razlage ne sprejme. Sprejeli smo tudi sklep, da pozivamo zakonodajno-pravno službo državnega zbora in druge pristojne službe državnega zbora, da v roku 60 dni v sodelovanju s strokovnjaki, ki se ukvarjajo s tem področjem, pripravijo ustrezno gradivo za spremembo oziroma dopolnitev zakona o parlamentarni preiskavi. Hvala.
Hvala lepa. Vlada ni pooblastila svojih predstavnikov k tej točki in ni prijavljena k razpravi, zato sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Priglasili so se gospa Majda Zupan, ki je ni, gospod Miran Potrč bo predstavil stališče poslanske skupine.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Parlamentarna preiskava je pomembna oblika uresničevanja nadzorne vloge državnega zbora, morda celo najpomembnejša. Gotovo pa zelo zahtevna. Zato je prav, da je uresničevanje parlamentarne preiskave dovolj natančno zakonodajno določeno in da državni zbor parlamentarno preiskavo uporablja skrajno skrbno. Glede obojega se v praksi srečujemo s kar precej težavami. Zakon ni dovolj natančen, pa tudi njegovo izvajanje opozarja na razkorak med pričakovanji, pristojnostmi in dejanskimi možnostmi, kar ustvarja nepotrebne spore glede uporabe te pomembne institucije. 1. člen zakona že sam po sebi močno zamejuje pristojnosti parlamentarne preiskave. Pravi, da se opravlja le o zadevah javnega pomena, da se v njej le ugotavlja in ocenjuje dejansko stanje in da je to ugotovljeno dejansko stanje podlaga za delovanje državnega zbora ali v zakonodajni funkciji ali glede ugotavljanja politične odgovornosti nosilcev, vendar javnih funkcij, ali glede drugih odločitev. Preiskovalne komisije torej morajo dosledno upoštevati načelo delitve oblasti, ker vedno odločajo le o vprašanjih iz pristojnosti državnega zbora. To velja posebej v odnosu do izvršilne in pravosodne veje oblasti. Pri slednji je težava posebej takrat, kadar se preiskava opravlja istočasno s kazenskim postopkom, ne pa po njegovem zaključku. To načelo postavlja preiskovalnim komisijam zato tudi mnogo zavor, ki jih ni enostavno sproti reševati. Zato se tudi pogosto zgodi, da se v izvajanju parlamentarne preiskave kosajo različni pogledi preiskovalne komisije in pristojnih izvršilnih in pravosodnih organov oblasti, kaj lahko kdo in kaj sme kdo storiti. Preiskovalne komisije lahko odločajo le o zadevah javnega pomena. O vprašanjih, ki zadevajo pravice posameznikov, pravnih in fizičnih oseb, pa glede na vsebino zakona le takrat, kadar so vsaj posredno te odločitve povezane z javnimi sredstvi ali pa z delovanjem nosilcev javnih funkcij. In končno. Ko gre za ugotavljanje in oceno dejanskega stanja, ki je lahko podlaga za odločanje državnega zbora o politični odgovornosti, se ta lahko ugotavlja samo glede nosilca javne funkcije. Če ne gre za nosilca javne funkcije, to ni mogoče, ko pa gre zanj, so sprejete ugotovitve podlaga za ugotavljanje odgovornosti, seveda po postopku, ki velja za volitve, imenovanja in rešitve nosilcev javnih funkcij. Vse to opravičuje predlog, da se tudi nosilci javnih funkcij čim jasneje opredelijo, ker je zdaj v zakonu dana splošna formulacija, ki omogoča različen pogled na to vprašanje. Vendar menimo tudi mi, da je boljše, da se to ureja z dopolnitvijo zakona kot z obvezno razlago, saj opredelitev pojma tako na splošno, kot je v zakonu dana, najbrž postavlja pod vprašanje, kaj bi bilo z obvezno razlago mogoče urediti. Zdi se nam, ali prepričani smo, da je državni zbor zainteresiran, da se tudi to in druga vprašanja parlamentarne preiskave uredijo čimbolj precizno, da se posebej čimbolj precizno uredi tudi vprašanje, kdo je lahko v parlamentarni preiskavi preiskovanec, ko gre za nosilce javnih funkcij, saj se moramo zavedati, da v končni fazi, ko gre za odločanje odgovornosti ljudi, tudi nosilcev javnih funkcij, tem še vedno ostaja sodno varstvo pravic. In mnogo bolje je, da preiskovalne komisije delujejo uspešno v okviru svojih jasnih pooblastil in ob jasnem vedenju, kaj v zakonu pomeni ena in druga stvar, kot da bi se iskale bližnjice, ki bi na koncu v postopku varstva pravic glede posameznikov ne bile potrjene. Zato tudi podpiramo sklep matičnega delovnega telesa. Hvala.
Hvala lepa. Poslanska skupina SLS bi tudi želela, pa jih ni. Stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil gospod Anton Anderlič. Izvolite.
Nesporno je, da je vsem poslancem jasno in blizu in želja, da se preiskovalne komisije organizirajo in ustanavljajo takrat, ko zares odpovedo vsa druga sredstva, vsi drugi mehanizmi, vse druge poti za ugotavljanje odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri posameznih dejanjih. Jasno je tudi, dako gre za parlamentarno preiskavo, je treba določiti cilj, treba je določiti predmet preiskave, določiti dokazni sklep, opredeliti preiskovanca, še pred tem priče in tako naprej. Skozi to je mogoče razumeti, da je mnogokrat vprašanje, ali se pod pojmom "javni funkcionar" oziroma "voljeni in imenovani funkcionar" vedno razume enako. Mnogi, tudi izmed poslancev in poslank, kaj šele javnosti, tega na nek način ne razumejo identično, istovetno, ampak vsakdo, ki se pojavi v neki vlogi, ko do določene problematike zavzame svoje stališče, je kar naenkrat že uvrščen na ta spisek, na drugi strani pa mnogi niso, pa bi morali biti. Iz mnenja zakonodajno-pravne službe, ki je obsežno, glede na ozko zastavljeno vprašanje [[celo tri strani obsega]] , je nesporno jasno, da v tej državi še marsikaj ni razumljeno enako pri vseh, ki se s temi vprašanji ukvarjajo. Zato je bolj normalno in logično, da sledimo mnenju odbora za notranjo politiko in da ne sprejmemo tega predloga, ki je bil podan, temveč sprejmemo sklep, ki je bil smiselno, po vsebini pa še kako prediskutiran v obravnavi delnega poročila ene od parlamentarnih preiskovalnih komisij - najbrž gre za zgolj slučajno, pa niti ne nujno, da slučajno, za isto komisijo, kajti s tem vprašanjem se srečujejo vse komisije in še, sem prepričan, druge mnogo bolj kot ravno ta. Seveda ima tu lahko vsak svoje mnenje. Meni se ustvarja vtis, da je tu bil nek določen namen ob ustanovitvi preiskovalne komisije. Ko se je med razpravo oziroma obravnavo in delom preiskovalne komisije pokazalo, da se po neki poti ne pride ali se ne more priti zelo hitro do rezultatov, pa naj bi spreminjali zakonodajo, pa seveda tudi potem najbrž poslovnik in še kaj drugega. Mislim pa, da je bolj pomembno, da se dejansko preiskovalne komisije, glede na predmet, glede na opredelitev svojega delovanja, usmerijo v delo, ki so si ga zadale, in da na drugi strani vsa vprašanja, ki se pojavljajo, razrešujemo v postopku za spremembo zakona in poslovnika o delu komisij. Zato bomo v poslanski skupini LDS podprli razlago oziroma sklep, ki ga je pripravil odbor, ki ne podpira razlage, ki jo je predlagala komisija. Istočasno bomo pa s sprejetjem sklepa, ki nalaga zakonodajno-pravni službi, da uredi te stvari v predlogu zakona, nadgradili sklep, ki smo ga že podprli pri delnem poročilu te iste preiskovalne komisije.
Hvala lepa. Slišali smo stališča poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Priglašeni so bili gospa Zupanova, ki je ni, Franci Rokavec tudi ne, Maksimiljan Lavrinc ne, Franc Kangler tudi ne. Določen čas za razpravo še ni potekel, zato sprašujem, če kdo želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še razpravljati. Bi želel še kdo poleg gospoda Zamernika? Ne, hvala lepa. Gospod Zamernik izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Mislim, da se je tudi naša poslanska skupina prijavila za razpravo, ampak dobro toliko časa je še ostalo. Bom samo kratko za razjasnitev mogoče kakšne nejasnosti. Kot sem poudaril na začetku, ko najbrž še kolega Anderliča ni bilo tu, ni bil namen, da komisija trmasto vztraja pri nečem, kar je predlagala oziroma sem predlagal jaz kot predlagatelj. Kot sem poudaril, gre za razjasnitev dileme, ki pa so in jih vsi priznavamo in vemo, da so. Prebral sem mnenje naše službe za zakonodajo in pa tolmačenja ministrstva, ki nista usklajena. Kot je bilo že rečeno s strani nekaterih predgovornikov pred menoj, to so dejansko dileme, ki obstajajo. Izključna ambicija predlagatelja je bila to, da se to jasno določi. Nobenih teorij zarote ni bilo zadaj, nobenih namenov kakršnekoli širitvepristojnosti ali ne vem česa, kar bi se dalo insinuirati mogoče in si razlagati, da si hoče komisija prevzeti več pristojnosti. Izključno namen je bil samo ta, da se zadeva uredi. Zato seveda lahko rečem, da v imenu predlagateljev, ker v bistvu vendarle za tem stoji komisija, čeprav sem kot predlagatelj naveden samo jaz, se strinjamo tudi s sklepom, ki je bil sprejet na matičnem odboru, da se to uredi z zakonsko dikcijo, vendar tako, da bo zadeva popolnoma jasna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Bi želel še kdo razpravljati? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo in vas obveščam, da bomo o predlogu sklepa matičnega odbora, da se predlog za sprejem navedene avtentične razlage ne sprejme, v skladu s časovnim potekom seje odločali danes ob 16.28 uri. Prekinjam to točko dnevnega reda in tudi sejo. Nadaljevali jo bomo ob 14.50, ko bomo prešli na 11. točko dnevnega reda, to je na obravnavo predloga zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2001. Hvala lepa.
Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKLJUČNEGA RAČUNA PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2001. Predlog zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2001 je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Predstavniki vlade so bili vabljeni na sejo.
Preden bi prešli na obravnavo predloga, bi rad pojasnil oziroma razčistil eno zadevo, da ne bi ostala odprta za čas, ko bomo odločali. Na klopi ste prejeli predlog sklepov k predlogu zaključnega računa, ki sta ju vložili poslanski skupini SDS in Nove Slovenije. To sem dal zato pred vas, da vidite, za kateri dokument gre in da se je o tem lažje pogovarjati. Po poslovniku o tem ni dvoma, da takega predloga sklepov ni mogoče dati v razpravo in odločanje. Tu je tudi predsednik komisije in sem se z njim pred začetkom te točke pogovarjal. Razčistiti moramo tudi vprašanje, ki je povezano s sklepom, ki ga predlaga komisija. Če pravilno razumem, je komisija odločala o predlogu, da se poročilo ne sprejme - tri proti tri je bilo, kar pomeni, da je komisija sklenila, da se sprejme. Tako državni zbor danes, menim, lahko odloča o predlogu, da se zaključni račun sprejme. Pravim pa tudi enemu od predlagateljev, kolegu dr. Bajuku, da predloga sklepov ni mogoče dati v obravnavo in v odločanje danes, ko bo čas za to. Mislim, da je prav, da smo to razčistili dovolj zgodaj, da ne bi bilo kasneje kakšnih zapletov pri tem. Najprej sprašujem predstavnico vlade, ali želi besedo? Prosim, državna sekretarka.
Lepa hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Zaključni račun proračuna za leto 2001 kaže sledečo sliko. Proračunski prihodki so realizirani v skupni višini 1.144 milijard, kar je približno 16,2% manj, kot je bilo prvotno predvideno v državnem proračunu, ki je bil sprejet v državnem zboru. Zaradi tega so bili tudi proračunski odhodki uravnoteženi s proračunskimi prihodki na tak način, da je bil dosežen 49,6-milijarden proračunski primanjkljaj. To je ravno toliko, kolikor je bilo načrtovano v sprejetem proračunu. Razlika nerealiziranih prihodkov se je zgodila predvsem na račun tega, da so makroekonomski kazalci v letu 2001 bili nekoliko manj ugodniod tistih, ki so bili prvotno predvideni. Proračunski odhodki so bili v veliki meri znižani, tako da niso povzročili bremen v naslednjem letu, kljub temu pa je ostalo nekaj neplačanih obveznosti, ki so bile potem poplačane iz proračuna za leto 2002. Račun finančnih terjatev in naložb se je izšel z 11,9-milijardnim presežkom. Država se je za odplačilo zapadlega dolga in za novo zadolžitev za pokrivanje primanjkljaja zadolžila v višini 214,6 milijarde, kar je približno 14,9 milijard pod ravnijo, kot je bilopredvideno v prvotnem proračunu. Pretežni razlog za nižjo zadolžitev je bil v izjemno dobrem upravljanju z javnim dolgom in tudi v tem, da so se tečaji gibali nekoliko drugače od prvotno predvidenih. Lahko zaključim, da je leto 2001 bilo zaključeno relativno ugodno, zlasti gledano s pozicije celotne javnofinančne slike v državi. Če primerjamo to sliko z nekaterimi drugimi evropskimi državami, pa morda najprej naredimo primerjavo z nekaterimi državami, ki ravno tako drugo leto vstopajo v Evropsko unijo, toso Poljska, Češka in Madžarska, smo bili veliko bolj uspešni, vsaj kar se proračunskega primanjkljaja tiče. Tam se je gibal v letu 2002 približno v višini 8%. Tudi glede primerjave z državami Evropske unije, lahko rečemo, da naš primanjkljaj ni bil slabši od tistega, ki so ga izkazovale v povprečju države Evropske unije. Morda toliko za začetek. Hvala lepa.
Besedo ima predsednik komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ, dr. Andrej Bajuk. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ je ta predlog zaključnega računa obravnavala. Bila je tudi izvedena daljša razprava. Ugotovitve in sklepi so bili oblikovani in tudi dani na glasovanje. Sklepi niso bilisprejeti, ker je bilo, kot ste že sami omenili, 3:3, in sicer predlog, ki sem ga sam oblikoval, tudi s pomočjo kolegov opozicije, da naj državni zbor takšen zaključni račun ne sprejme. Na moje eksplicitno vprašanje, če ima kdo kakšen drugačen predlog, takšen predlog ni bil podan. Zato, če mi dovolite, se ne strinjam z vašo interpretacijo, da je bil drugačen sklep sprejet, ker tudi drugačen sklep ni bil oblikovan. In tudi na tisti seji sem sam naznanil, da bomo poslanci opozicije sklepe, ki niso bili sprejeti, posredovali državnemu zboru, pa smo tudi danes tako storili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glede tega vašega zadnjega opozorila bi rad razčistil stvari, to sem že prej rekel. Če bi vi dali na glasovanje pozitiven predlog, se pravi predlog, da se sprejme, ne glede na to, ali je to vaše osebno stališče ali so posamezna stališča, bi bil izid sam po sebi zelo jasen, ne da bi ga bilo potrebno ugotavljati. Vi ste dali negativen predlog na glasovanje in rekli ste 3:3. S tem ni bil predlog sprejet. Ker niso bili drugi predlogi sklepov pripravljeni po vašem mnenju, zdaj državni zbor sklepa komisije nima. Menim, da gre drugače. Dali ste na glasovanje sicer negativen sklep, ni bil sprejet, kar pomeni, da je ta sklep sprejet. Mislim, da drugače sploh ni mogoče razložiti stvari, kajti tudi če bi dali na glasovanje, recimo, predlog sklepa, da se sprejme in ne bi dobil potrebne podpore, bi avtomatično veljalo, da se ne sprejme. Prosim, dr. Bajuk, ne bi rad, da bi se potem ta diskusija nadaljevala. Samo toliko, da to razčistimo. Samo vam dam izjemoma, izjemoma pravim, besedo, toliko da ne bi bilo [[...]]
Hvala, gospod predsedujoči za vaše razumevanje. Samo ena razlaga. Zavestno sem oblikoval negativni sklep, ker drugače po vesti ne morem napraviti. Pričakoval sem pa, da drugi, ki imajo drugačno mnenje, bi imeli takšno prisotnost duha, da bi takšen sklep oblikovali, pa ga niso. Hvala lepa.
Dobro. Državni zbor, menim, da ima vse poslovniške pogoje, da odloči o predlogu, da se poročilo sprejme, če bo večina menila drugače, bo to zavrnila, sicer pa bo poročilo sprejela. Mislim da so poslovniški pogoji izpolnjeni. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Peče ima prvi besedo za poslansko skupino SNS.
Spoštovani prisotni. V Nacionalni stranki ocenjujemo, da so vse interpretacije posameznih sklepov s strani predsednika, torej vas, gospod Pahor, v sožitju oziroma v skladu z željami vlade Republike Slovenije in da vaše tovrstno početje seveda krši eno izmed osnovnih ustavnih načel, to je ločenosti med zakonodajno in izvršilno vejo oblasti. Ocenjujemo, da s takim početjem seveda ne prinašate ničesar dobrega v parlamentarni prostor, celo mu škodujete. Ampak to je vaša legitimna odločitev. Poslovnik državnega zbora pa vam za to vašo odločitev daje vso moč. Z naše strani lahko dobite le kritiko in upam da ste moje dosedanje besede razumeli kot kritiko. Dalje bi se pa rad navezal na akt, ki je pred nami in za katerega je, govornica, državna sekretarka podala dve osnovni ugotovitvi, in sicer, da je bilo leto 2001 finančno gledano ugodno. Seveda nam se zdi tako razmišljanje popoln absurd. V obstoječem obdobju in z obstoječimi javnimi financami govoriti, da je bilo leto 2001 ugodno, pomeni, ali da imate ta državni zbor za popolnoma neveden organ v okviru naše družbe ali pa seveda da to morate govoriti zaradi stališč in pa vizije vlade Republike Slovenije. Ko govorite o javnem dolgu in upravljanju z javnim dolgom, povzemam iz vaše uvodne obrazložitve, in upravljanje z javnim dolgom ocenjujete kot dobro, moram povedati, da tega mnenja žal v Slovenski nacionalni stranki seveda z vami ne moremo deliti. Govoriti, da je obdobje, v katerem je vlada Republike Slovenije, ministrstvo za finance, mesečno izdajalo različneoblike obveznic, tako obveznice na tujem trgu, kakor domače obveznice, in ko je obveznična vsota prekašala vse pojmljive možne zneske, da vi takrat govorite o upravljanju z javnim dolgom kot dobrim in ko ste vsakega državljana zadolžili za preko 700 tisočslovenskih tolarjev in ta zadolžitev seveda še raste, moram priti do naslednje ugotovite v očeh Slovenske nacionalne stranke. To pomeni, da vlada Republike Slovenije govori, da je dobro, če se naše državljane zadolžuje. In po novem ste nas začeli primerjati tudi z državami kandidatkami za vstop v Evropsko unijo, seveda v pogledih, ki koristijo vam. V nacionalni stranki se bojimo, da če boste na vladi ostajali eni in isti ljudje, mogoče celo napredovali, kar se je v končni fazi tudi zgodilo z nekdanjim finančnim ministrom Tonetom Ropom, ki je danes prišel na vrh oblasti, ne bo Slovenija v naslednjih nekaj letih izpolnjevala niti enega konvergenčnega kriterija. Kljub temu, da so državljanke in državljani opredelili svojo željo, da se vidijo v Evropski uniji in s tem verjetno tudi v enotni denarni politiki, boste ravno zaradi področja javnih financ to onemogočili. V Nacionalni stranki ocenjujemo, da od vseh petih konvergenčnih kriterijev v tem trenutku Slovenija izpolnjuje le še enega, to je tistega, ki govori o stopnji brezposelnosti oziroma o stopnji rasti cen. Vsi ostali konvergenčni kriteriji so, žal, Sloveniji že ušli. In zakaj? Zaradi tega, ker je dejansko stanje popolnoma drugačno od stanja, ki ga prikazujete v svojih lastnih dokumentih. Moje besede potrjujete tudi s proračuni in rebalansi proračunov, ko v roku nekaj mesecev prikažete državnemu zboru in slovenski javnosti popolnoma nove dokumente, ki temeljijo na novih doktrinah in novih ugotovitvah. Ko za celotno stanje področja javnih financ, neugodno stanje področja javnih financ, krivite mednarodne faktorje, kako so vplivali, predvsem gibanje cen naftnih derivatov, in kasneje v letošnjem letu, ko se bomo drugič in tretjič srečali z rebalansom, ko boste ugotovili, da je vzrok za kritično stanje v javnihfinancah izključno kriv napad na Irak. Te stvari govorim zaradi tega, ker se vsako leto ponavljajo, vedno ob vsakem zaključnem računu, ob poročilu, se državni zbor srečuje z enimi in istimi stvarmi. Vidimo, da je vlada Republike Slovenije popolnoma nesposobna planirati ali pa predvidevati stopnjo prihodkov in stopnjo odhodkov, pa nastopajo bistveni razkoraki. In to je napaka, ki jo v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo kot največjo napako in kot zavajanje vseh uporabnikov proračuna, najsi bodo v državni obliki ali najsi bodo v gospodarski ali osebni obliki. To je neodgovornost vlade Republike Slovenije, ker se plan tako razlikuje od realizacije. Pravijo, da posamezni momenti, dogodki doma in v tujini lahko vplivajo na določeno razmerje realizacije in pozneje koeficienta razmerja, toda ne v tolikšni meri, kot se to dogaja v državi Sloveniji, in to skozi vsa pretekla leta, in ocenjujemo, da se bo to dogajalo tudi v prihodnosti. V končni fazi moje ugotovitve oziroma ugotovitve Slovenske nacionalne stranke - ker vem, da jih boste zanikali, tako kot vsako leto, ker vem, kaj bo posledica tega, večja finančna netransparentnost in podobno - govori o enakih ugotovitvah, z drugačnimi besedami, tudi računsko sodišče, ki je v okviru delovanja vlade Republike Slovenije, torej tistega instituta, ki pripravlja predloge za sprejem proračuna, ki izvršuje proračun in ki v končni fazi tudi ne samo da razpolaga, ampak tudi kontrolira proračun, računsko sodišče je podalo negativno mnenje. Ker je pač razvidno, da posamezna ministrstva in vlada v kompletu ne zna razpolagati s finančnimi sredstvi. To ni moja ugotovitev, to je ugotovitev računskega sodišča. Če bi državni zbor danes ravnal tako kot do sedaj, po svoji ustaljeni praksi, in sprejel vse akte, ki mu jih ponujate v sprejem - seveda, za kar imate vse pravice, verjetno tudi neko moralno ozadje, saj veste, da vam bodo poslanci iz vaših vrst to omogočili - bi se bilo smiselno pred tem vprašati o eni zadevi. Če bo državni zbor danes potrdil ta akt, pomeni, da se državni zborpodaja nad vlogo računskega sodišča in da ta institucija v naši državi ne pomeni praktično več ničesar. Ocenjujemo, da se iz dokumenta, ki smo ga pridobili v obliki Poročevalca, nakazuje dejstvo, da vlada Republike Slovenije iz ugotovitev računske sodišča ni povzela ničesar novega, da se bo držala starega koncepta, da se bo držala koncepta za zamegljevanja javnih financ. Ker v Nacionalni stranki ocenjujemo, da je to zelo slabo, da je škodljivo, predvsem pa dolgoročno gledano prikazuje neke vrste vsaj na področju javnih financ propad naše države, poslanci Slovenske nacionalne stranke ne bomo sodelovali pri sprejemu oziroma ne sodelovali, ne bomo podprli predloga, ki je danes pred nami. Apeliram tudi, da ostali poslanci, če ne drugega, preberejo poročilo komisije za nadzor proračuna Republike Slovenije, poskušajo dojeti smisel njihovega poročila in videli bodo, da bistvenih razlik med komisijo za nadzor proračuna, med računskim sodiščem in pa med besedami, ki sem jih izrekel, ni, da mogoče le v tej državi, v Sloveniji, le ne znate v okviru ministrstva za finance tako dobro razpolagati s finančnimi sredstvi, kakor trdite sami zase. Žal pa je v obdobju, ko je bil proračun sprejet, v obdobju, ko ste delali plane za velikost prihodkov in odhodkov, vaše ministrstvo vodil minister Rop, za katerega smo že nekajkrat povedali, da ocenjujemo, da njegove sposobnosti niso ravno na višku. Bojazen je pa toliko večja, kajti vidimo, da je ta država začela nagrajevati tistega, ki dela slabo. Ker v Nacionalni stranki res ne bi radi, da se ta praksa nadaljuje, ne zaradi tega, ker se bojimo, da bo kateri vaš član prišel za stopničko, dve višje - seveda je to nevarno za razvoj Slovenije -, ampak predvsem zaradi stanja javnih financ, v Slovenski nacionalni stranki predloga zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2001 ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije - žal gospoda Bajuka ni med nami. Stališče poslanske skupine Stranke Mladih Slovenije, gospod Igor Štemberger, izvolite.
Hvala za besedo. Pred nami je predlog zaključnega računa za leto 2001, ki je bil v zadnjih 14 mesecih že četrti v seriji zaključnih računov preteklih let. Komisija za nadzor proračuna se s tem zaključnim računom za leto 2001 ukvarjala od novembra 2002, kar kaže na podroben pregled revizijskega poročila o izkazih in izvršitvi proračuna Republike Slovenije za leto 2001, ki ga je pripravilo računsko sodišče in v tako imenovanih odzivnih poročilih revidirancev. Razlog podrobnega pregleda je bil v podanem negativnem mnenju k izvrševanju proračuna kot s celote strani računskega sodišča. Negativno mnenje pa so dobili tudi mnogi revidirani neposredni uporabniki proračuna. Po oceni računskega sodišča je bilo vseh nepravilnosti kar za oziroma najmanj za 11 pa pol milijarde tolarjev. Pri tem je seveda treba upoštevati dejstvo, da je pri več sto tisočih izplačilih računsko sodišče uspelo pregledati samo 4500 izplačil. Nepravilnosti je po našem mnenju odločno preveč. Sprašujemo, kaj kažejo te nepravilnosti. Ali kažejo nepoznavanje predpisov, malomarnost ali pa na preveč neživljenjsko zakonodajo. To so ključna vprašanja, s katerimi se srečujemo pri zaključnih računih, vendar se napake pojavijo tako pri skupini prihodkov, nedavčni prihodki, kakor tudi v vseh skupinah odhodkov. V proračunu financiranja pa je treba opozoriti na realizacijo temeljnih razvojnih programov, ker je računsko sodišče opozorilo na neke vrste prekrito zadolževanje. Skratka, še vedno ni opravljen nesistemski pristop do izkazovanja proračunske porabe za zadolževanje države po zakonu o zagotavljanju sredstev za temeljne razvojne programe. Revizijske ugotovitve o pravilnosti izvršitve finančnih načrtov neposrednih proračunskih porabnikov pa bi glede na negativna mnenja in na mnenja s predržkom lahko strnili v tri večje skupine, in sicer se pojavljajo nepravilnosti pri plačah in izdatkih za zaposlene, pri neizpolnjevanju pogojev za razporeditev na delovno mesto in pri oddaji javnih naročil. To so tri največje skupine nepravilnosti, čemur bo treba nameniti še ogromno pozornosti. O kakršnihkoli sankcijah pa ni bilo veliko govora oziroma je večina zadev že zastarala. Zaskrbljujoča je tudi ocena poročil o doseženih ciljih in rezultatih v letu 2001 s strani računskega sodišča. V tej točki računsko sodišče ugotavlja, da noben revidiranec ni v celoti upošteval vseh predpisov, navodil in usmeritev za pripravo poročila o doseženih ciljih in rezultatih svojega poslovanja v proračunskem letu 2001. V nadaljevanju računsko sodišče še ugotavlja, da informacije o učinkovitosti in gospodarnosti niso zadostne. Prav tako ne, kakšna je bila uspešnost pri doseganju ciljev, postavljenih v finančnem načrtu. Seveda se lahko samo sprašujemo, zakaj se in kako se definirajo cilji,če se potem v zadostni meri tem ciljem ne sledi oziroma se jih ne ocenjuje z vidika uspešnosti in učinkovitosti. Ta brezciljnost nas v Stranki mladih Slovenije navdaja s skrbjo. Vsebinsko razpravo o zaključnem računu za leto 2001 pa spremlja tudi obsežna korespondenca o načinu poročanja. V Stranki mladih Slovenije smo mnenja, da na delo vrhovne revizijske institucije ne sme pasti nobena senca dvoma. Da komisija za nadzor proračuna in javnih financ postavlja na zatožno klop računsko sodišče, kar za nas ni sprejemljivo. Zato bi bilo treba, da se morebitne nesporazume spremeni oziroma se nadgradi obstoječa zakonodaja. Dejstvo je, da je bila funkcija parlamentarnega nadzora v preteklosti zaradi prioritetnega razvoja zakonodajne funkcije zapostavljena in to razpravo bo treba prej ali slej odpreti. V Stranki mladih Slovenije podpiramo sklepe, ki žal v komisiji za nadzor proračuna niso dobili zadostne podpore. S pravilnostjo poslovanja države kot celote v letu 2001 pa nikakor nismo zadovoljni.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Jurij Malovrh. Izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala lepa za besedo. Slovenska ljudska stranka podpira sprejem proračuna za leto 2001 in se tudi strinja z zaključki računskega sodišča glede revizije zaključnega računa Republike Slovenije za leto 2001, o katerem je bila opravljena revizija. Računsko sodišče je prvič tako natančno revidiralo posamezne porabnike proračuna in to predstavilo komisiji v takšnem in tolikšnem obsegu. Računsko sodišče in revidiranci so odgovorili zadovoljivo na skoraj vsa zastavljena vprašanja oziroma dileme oziroma negativna mnenja računskega sodišča. Tako je vlada in računsko sodišče tudi prvič tako hitro predstavilo revidirani proračun Republike Slovenije. Spomnimo se, da smo ga v preteklih letih sprejemali za tri ali štiri leta za nazaj, sam delam v tej komisiji za nadzor proračuna že tretji mandat, zato to lahko z gotovostjo in utemeljeno trdim. Zato računsko sodišče zasluži vso pohvalo. Ugotovitve računskega sodišča pokažejo tudi temeljitost dela. Naj navedem samo nekaj primerov. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, na primer kmet je sredi leta oddal kravo v zakol in jo odjavil, ministrstvo pa ni terjalo povrnitve subvencije, tu se kaže na eni strani poštenost kmeta, na drugi strani pa natančnost računskega sodišča. Ali drugič, na razpis se je prijavilo več ponudnikov. Izbran je bil tisti z boljšimi referencami in že poznan, ne pa najugodnejši kajti negativne reference pri nas premalo uporabljamo oziroma jih noče nihče posredovati, kajti ne morejo biti samo "rekla kazala", ampak morajo biti negativne reference tudi dokazljive. In tu se kaže včasih na neživljenjsko zakonodajo. In to je za proračunske porabnike velikokrat tudi precejšnja težava. Še bi lahko našteval. Revidiranci so za nas podali zadovoljive odgovore tudi o ukrepih, o sankcijah, o odpravi pomanjkljivosti, čeprav vemo, da ima vsak proračunskih uporabnik svoj lastni proračunski načrt, ki je posebni del skupnega državnega proračuna. Vsak neposredni proračunski uporabnik je odgovoren za vzpostavitev lastnega sistema notranjega kontroliranja in notranjega revidiranja kot podlage za pravilno izvrševanje proračuna. To je računsko sodiščenaročilo tako posameznim ministrstvom kot tudi drugim proračunskim uporabnikom, na primer tudi občinam. Vsak neposredni proračunski uporabnik mora na podlagi zakona o računovodstvu, zakona o javnih financah in podzakonskih aktov voditi lastno računovodstvo, sestavljati svoj izkaz prihodkov in odhodkov ter bilanco stanja in vsak neposredni proračunski uporabnik sam poroča o ciljih, dosežkih svojega dela izvrševanja proračuna. Za delo svojega ministrstva in s tem za izvajanje proračuna posameznega ministrstva so ministri sami neposredno odgovorni državnemu zboru. Zato menimo v Slovenski ljudski stranki, da je delo računskega sodišča, komisije in vlade, pravzaprav vlade ne, dobro napotilo za nadaljnje delo vlade oziroma posameznih porabnikov v prihodnje, zato- kot sem že dejal - Slovenska ljudska stranka podpira sprejem proračuna za leto 2001. Hvala lepa.
Hvala lepa. In stališče poslanske skupine, ki ga bo predstavil mag. Zoran Gračner.
Hvala za besedo. Spoštovana podpredsednica! Predstavniki vlade in ostali poslanci! Dovolite naj vam v imenu Liberalne demokracije predstavim naše stališče do predloga zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2001. Komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ je obravnavala revizijsko poročilo računskega sodišča Republike Slovenije o izkazih in razrešitvi proračuna Republike Slovenije za leto 2001 na svoji 18. redni seji, ki je potekala novembra 2002, in 20. redni seji 19. in 20. februarja letošnjega leta. Računsko sodišče je pri uporabnikih javnih sredstev ali revidirancih opravilo prečno revizijo. Podalo je eno poročilo vsem. V poročilu so posamezna poglavja ali karkoli jim že rečemo namenjena posameznim revidiranim uporabnikom javnih sredstev. Hkrati pa je računsko sodišče podalo tudi sklepno mnenje za celoto. Računsko sodišče je tako pri oceni izvrševanja državnega proračuna za leto 2001 ugotovilo nekatere nepravilnosti. Vlada Republike Slovenije je s ciljem odprave teh nepravilnosti ter uresničitve priporočil iz omenjenega poročila računskega sodišča na 168. dopisni seji oktobra 2002 sprejela šest sklepov. In sicer prvič, da glede na ugotovitve računskega sodišča in upoštevaje veljavno zakonodajo ter priporočila iz revizijskega poročila ni treba spreminjati predloga zaključnega računa proračuna za leto 2001. V zaključnem računu proračuna ni mogoče prikazati prejemkov in izdatkov, za katere je računsko sodišče ugotovilo, da so bili podcenjeni oziroma precenjeni, saj niso bili vplačani ali izplačani iz proračuna in bi bilo to v nasprotju z računovodskim načelom denarnega toka. Drugič, da bodo ugotovljene napake, ki zadevajo izkaze proračuna, odpravljene, tu so predvsem mišljeni bili razmerje z Banko Slovenijo, ki je bilo v letu 2002 trajno pogodbeno urejeno, in razmerje s slovensko razvojno družbo, ki bo urejeno v smislu odprave neto principa izkazovanja kupnine. Tretjič, da napake o računu financiranja, ki zadeva premalo izkazane prejemke in izdatke v primeru upravljanja z državnim dolgom, ni saj že zakon o javnih financah ureja evidentiranje transakcij, vezanih na upravljanje z dolgovi države. Četrtič, da neposredni uporabniki pripravijo odzivna poročila. Petič, da kadrovska služba prouči in pripravi rešitve v zvezi z delavci ministrstev in vladnih služb, ki ne izpolnjujejo pogojev za delovna mesta, ki jih zasedajo, upoštevajoč dejstvo, da gre za zatečeno stanje in delavce, ki ta mesta zasedajo. Šestič, da morajo vsi neposredni uporabniki državnega proračuna preveriti ustreznost njihovih notranjih aktov, ki urejajo njihovo finančno poslovodenje, notranje kontroliranje, notranje revidiranje, računovodstvo ter oddajo naročil male vrednosti. Za odpravo nepravilnosti iz revizijskega poročila bo vlada Republike Slovenije izvedla tudi druge aktivnosti, kot so na primer spremembe in dopolnitve zakona o javnih financah - javnih naročilih, ki bo v delu, ki ureja oddajo naročila, po postopku, s pogajanji predpisoval natančnejše in enostavnejše pogoje, ki bodo določali, kdaj sme naročnik uporabiti ta postopek, ter poenostavitev postopkov oddaje naročila male vrednosti. Vlada torej nepravilnosti ni pomedla pod preprogo, kakor je bilo večkrat slišati in na tej komisiji omenjeno, ampak se je z njimi soočila in sprejela ukrepe za odpravo le-teh. Sprejela je sklepe, s katerimi je naložila revidirancem in drugim organom, kaj morajo storiti vse za odpravo odkritih nepravilnosti. Med drugim je naložila službi za proračunsko inšpekcijo pri ministrstvu za finance, da pregleda vsa odzivna poročila revidirancev še pred oddajo na računsko sodišče. Na podlagi tega so bila odzivna poročila posredovana računskemu sodišču, proračunska inšpekcija pa mora dodatno pregledati izvajanje ukrepov, ki so jih revidiranci navedli v svojih odzivnih poročilih, in ugotovitvi, ali se ukrepi izvajajo in ali so zadostni za odpravo ugotovljenih nepravilnosti. Torej, če bi zaključil, bi lahko rekel, da ne moremo govoriti, da sistem ne deluje, ampak ravno nasprotno: deluje in to dobro, saj če ne bi deloval, se te nepravilnosti ne bi pokazale in ne bi bilo teh ukrepov za odpravo nepravilnosti. Seveda je naloga vlade, da vse te nepravilnosti uspešno odpravi. Iz navedenega sledi, da bomo v poslanski skupini LDS predlog zaključnega računa proračuna za leto 2001 podprli, ne bomo pa podprli dodatnih sklepov, ki so jih predložile poslanske skupine LDS in Nove Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Gospod Peče bi želel - ga ni med nami, gospod Bajuk - tudi ne, gospod Gračner je izrabil čas. Gospod Drobnič - ga ni med nami, dr. Bernika tudi ne. Mogoče želi besedo predstavnica vlade? Gospa Kamnar, izvolite.
Če dovolite, povsem na kratko. Res, da gospoda Pečeta ni v dvorani, vendar bi mu vseeno rada odgovorila [[morda me kje drugje sliši]] . Njegova ocena stanja javnih financ in državnega proračuna ter trditev, da pravzaprav govorim neresnice o sliki državnega proračuna - mislim, da če mojim besedam ne verjame, lahko pogleda oceno ene od najbolj znanih mednarodnih "rating" agencij, ki je ravno na današnji dan poslala oceno "ratinga" Slovenije v tujini. Ta ocena se pomembno izboljšuje. Za dolgoročne kredite v tujini se premikamo iz razreda A v razred A+, za kratkoročne pa iz A-1 na A1+, kar pomeni veliko izboljšanje. In prvi razlog, ki ga navaja, zakaj je ta premik v pozitivno smer, je vzdržnost javnofinančnega primanjkljaja v obdobju 1998-2002. Če dovolite, samo še par besed na oceno gospoda Vnučca. Strinjam se, da je v proračunu še veliko pomanjkljivosti. Skušali smo pojasniti razloge, zakaj je do napak, ki niso bile namerne, prihajalo. Res je, da je zakonodaja še neusklajena, da je pravzaprav relativno nova na področju javnih financ in da zato rezultatov ne moremo pričakovati v kratkem. Prehod na k ciljem naravnan proračun so druge države opravile v desetih letih. Za primer navajam Švedsko, Nemčijo, pa veliko drugih držav je še zadaj, ki so potrebovale kar dolgo obdobje. In ne dvomim v to, da pri nas ne moremo tega dela opraviti v enem letu. Upoštevati morate, da smo prvo leto, ko smo proračun delali po novem zakonu o javnih financah, delali proračun za leto 2001. In oblikovanje ciljev, izdelava kriterijev za merjenje teh ciljev in potem poročanje o uspešnosti, tu preprosto še nismo verzirani in se moramo tudi mi še veliko tega naučiti. Ocenjujem pa, da bo vsako leto bolje, in to se kaže tudi v proračunih, pa tudi v zaključnih računih, boste videli za leto 2002 in verjetno potem vsako leto nekoliko bolje. Tudi stanje glede negativnih mnenj pri ministrstvih ali pa mnenj s pridržkom se je v primerjavi z letom 2000 izboljšalo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker je kar nekaj časa še pred nami, sprašujem, ali bi kdo na podlagi 71. člena poslovnika želel še razpravljati? Gospod Peče. Še kdo? [[Ne.]] Gospod Peče, izvolite.
Z veseljem bi rekel "spoštovana predstavnica vlade", ampak žal tega ne morem reči. Govorite o oceni "ratinga" v tujini, kako tujina ocenjuje Slovenijo. Veste, temelji za to oceno prihajajo iz tako imenovanih vladnih podatkov, ne iz realnih podatkov. In v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da je bistvena razlika med obema predvsem v izkazovanju realnosti le-teh. In nam v prid govori obstoječe stanje. Torej, vlada Republike Slovenije za določene finančne kazalce prikazuje ene standarde, druge pa občutimo ljudje v realnosti. In seveda, kar se tiče ocene "ratinga" in obdobja 1998-2002 v okviru vzdrževanja javnih financ in javnega dolga je treba povedati, da je ravno to obdobje oziroma da je za to obdobje značilno, da smo tako imenovane domače obveznice zamenjali za evro obveznice. In iz tu ven izhaja ta ocena. Kajti do tega leta se je pač Slovenija zadolževala izključno doma oziroma skoraj izključno. Pozneje je prišlo do razkoraka med zadolževanjem doma in v tujini. In nikakor se ne morem strinjati z vašo oceno, z oceno vlade Republike Slovenije o kvaliteti javnih financ v Sloveniji. Kvalitete javnih financ v Sloveniji ni in karkoli boste vi danes ali pa vaš pomočnik, ki odkimava govorili. Res je verjetno, da morate vi zagovarjati politiko kredibilnosti slovenskih financ, ampak te kredibilnosti ni. Slovenske javne finance niso v dobrem položaju. To nam izkazujejo vsi proračunski oziroma finančni akti, ki jih obravnava ta državni zbor. Če bi nekaj kredibilnosti veljalo, potem se ne bi srečevali letno nekajkrat z različnimi rebalansi, potem razmiki med sloji prebivalstva ne bi bili tako izjemno veliki kot so. Potem bi tudi slovenske regije imele v imenu razvoja manjše razlike med sabo. In pa seveda ne bi bil izključni faktor na inflacijo zgolj to, kar govorite, to je delovanje mednarodnega trga. S postopki, kot jih slovenska vlada, oziroma z oceno, kot jo podaja slovenska vlada, kot vzrok za stanje javnih financ, za slabo stanje, kadar priznavate, da je slabo - ker ponavadi vedno rečete, da je dobro, primerjate nas z nekaterimi evropskimi državami samo v tistih segmentih, ki vam seveda "pašejo" - ne moremo rešiti tega področja, če ne bomo enkrat v tej državi rekli: realnopogledano, stanje je drugačno, kot se ga prikazuje. Tudi Evropa o nas govori, da imamo drugačno stanje. In zato sem vam na začetku povedal, da edini od konvergenčnih kriterijev, ki jih bo Slovenija izpolnjevala v trenutku, ko se bomo hoteli vključiti tudiv monetarno unijo, je kriterij, ki govori o stopnji rasti cen, oziroma o inflaciji. Noben drug. Mogoče bo uspelo na področju javnih financ in pa slovenskih izdatkov za zmanjševanje brezposelnosti, še na tem področju, kajti dejstvo je, da je brezposelnost v naši državi manjša kot v Evropski uniji. Ampak drugih argumentov v vaš prid, vašim besedam seveda ni. In kaj je tako težko priznati, da v tej državi javne finance pač niso na zavidljivem položaju. In ugotovili smo, da je celo druga institucija, tista institucija, na katero naj ne bi politika imela vpliva, računsko sodišče, ugotovilo, da so nepravilnosti, da so sistemske napake in da dolgoročno to ne nakazuje določenega gospodarskega razvoja. Ampak mislim, da je vse to govorjenje v prazno. Mislim, da bo slovenska vlada nadaljevala s svojo tradicijo proračuna in javnih financ in za zaključek lahko isto kot prej povem, ne nameravamo sodelovati v podpori temu aktu. Iskreno pa upamo - lahko verjamete -, da ni naš namen, ni namen Slovenske nacionalne stranke, da bi se prepirali z vami, da bi se prepirali s finančnimi ministri, s predsednikom vlade. Naš namen je samo en, da bi javne finance v naši državi bile boljše, bile zglednejše in da bi se stanje javnih financ odražalo v pozitivni obliki, v višjem standardu in zadovoljstvu naših državljanov. Ocenjujem, da bi to morala biti vaša in naša največja skrb. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Obveščam vas, da bomo o predlogu zaključnega računa v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes ob 16.25 uri. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Predstavnici in predstavnikoma vlade se zahvaljujem za sodelovanje. Kot sem že povedala, ob 16.25 uri pričenjamo z glasovanji o predlogih odločitev današnjega dne. Hvala lepa. Ob 16.25 uri nadaljujemo.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, predstavniki vlade! Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Nadaljujemo s prekinjeno 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KMETIJSKIH ZEMLJIŠČIH, SKRAJŠANI POSTOPEK. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. K 1. členu je bilo vloženih deset amandmajev in bomo glasovali po vrstnem redu. Najprej odločamo o prvem amandmaju k 1. členu, katerega predlagatelj je poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. Prosim za pozornost! Glasujemo o prvem amandmaju k 1. členu. Gospod Kramberger, ste želeli obrazložiti svoj glas? Izvolite, obrazložitev glasu, v svojem imenu.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Povedati želim, da bom podprl prvi amandma. Pravzaprav gre tu za tri amandmaje, ki so povezani. Gre za to, da je v samem besedilu izpadla kategorija samostojnih podjetnikov. In tu bi prosil kolegice in kolege, če lahko amandmaje, ki jih je poslanska skupina Slovenske ljudske stranke predlagala, podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nihče več ne želi obrazložiti glasu. Prehajamo na glasovanje o prvem amandmaju poslanske skupine SLS k 1. členu. Glasujemo. Prvo glasovanje ni bilo uspešno. V dvorani nas je dovolj, lepo prosim za pozornost. Drugič bomo glasovali o amandmaju poslanske skupine SLS k 1. členu. Glasujemo. Navzočih 53, za je glasovalo 38, proti 12. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet. Zato bomo opravili še glasovanje o dveh z njim povezanih amandmajih, in sicer glasujemo o petem amandmaju iste poslanske skupine, torej Slovenske ljudske stranke, k 1. členu, ker je ta povezan z amandmajem, ki smo ga ravnokar sprejeli. Glasujemo. Navzočih 54, za je glasovalo 43, proti 9. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma pod številko 5 sprejet. Odločamo še o povezanem amandmaju iste poslanske skupine pod zaporedno številko 10. Glasujemo. Navzočih 55, za je glasovalo 43 poslank in poslancev, proti 7. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je tudi ta amandma sprejet. Amandma pod zaporedno številko 2, katerega predlagatelj je Združena lista socialnih demokratov, je umaknjen, zato prehajamo na glasovanje o amandmaju skupine poslancev s prvopodpisano Lidijo Majnik pod zaporedno številko 3 z opombo, da če bo ta sprejet, postanejo brezpredmetni amandmaji pod zaporednimi številkami 4, 5 in 6. Se opravičujem, 4 in 6. Glasujemo torej o amandmaju [[...]]Obrazložitev glasu. Najprej gospod Sok, potem gospod Kramberger. Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Tega amandmaja ne morem podpreti. Torej, v bistvu ustavno sodišče, kar s tiče vrstnega reda predkupnih upravičencev, ni o tem odločalo. Ustavno sodišče je celotno poglavje o prometu kmetijskih zemljišč odpravilo zaradi drugih razlogov. Vse države članice v Evropski uniji imajo določen vrstni red predkupnih upravičencev in v vseh državah je vsekakor tisti, ki zemljo obdeluje, kmet, ki je pred ostalimi predkupni upravičenec. Če mi sprejmemo ta amandma zagotovimo, da so predkupni upravičenci takoj za solastniki na drugem mestu zakupniki. To pa v tem primeru, kot je predlagano, in ob stanju, kakršno je v Sloveniji, pomeni, da bodo predkupni upravičenci pri nakupu kmetijskih zemljišč kmetijska podjetja, ki jih je prek 100 v Sloveniji. Na takšen način bomo seveda omogočili, da bodo kmetijska zemljišča namesto v obdelavo kmetom prešla v lastnino kmetijskim podjetjem. To pa vsekakor ni bil namen ustavnega sodišča, ko je razveljavilo poglavje o prometu s kmetijskimi zemljišči. Iz tega razloga tega amandmaja ne morem podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kramberger, obrazložitev glasu. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Sam seveda ne bom podprl tega amandmaja, ki ga je vložila skupina poslancev s prvopodpisano kolegico Lidijo Majnik. Namreč, že v sami razpravi dopoldan sem poskušal obrazložiti, zakaj to ni dobro. Povedal bi tole, da 23. člen predloga zakona, ki ga je predlagala vlade, je zelo dobro argumentiran in vlada je v celotni njeni proceduri priprave in sprejemanja zakona to potrdila. Potrdili smo tudi to na odboru za kmetijstvo. Sicer je tam bila razprava takšna, kot je bila, ampak potrdili smo. Do amandmajev se je tudi opredelila vlada. Jaz vseeno upam, kolegice in kolegi, da bomo razumeli, da gre tukaj za nacionalni interes in da pri nakupu kmetijskih zemljišč moramo ravnati res tankočutno, ker če to sprejmemo, potem dejansko lahko pridejo najboljša kmetijska zemljišča v last tujcev. Težko me boste prepričali, da temu ni tako. In to najbrž res ni slovenski nacionalni interes, čeprav je to že nekako zlajnana fraza, "nacionalni interes". Tega pravzaprav nima nobena evropska država na tak način urejenega. Problem je pa v tem, kar smo tudi dopoldne ugotavljali, da ta vrstni red velja za nakup in zakup. Predlagam, kolegice in kolegi, da tega amandmaja ne podpremo, naj velja vladni predlog, in potem, tako kot smo se tudi pogovarjali, naredimo spremembo zakona za zakup. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Pukšič. In, če sem pravilno videla, samo da povem naprej, gospod Sušnik, gospod Jerovšek in gospa Majnikova. Gospod Pukšič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Če bi bil ta amandma sprejet, potem bi to pomenilo ukinjanje slovenskih kmetij. Dejstvo je, da veliko kmetov danes ima veliko število glav živine na hektar, ki je bistveno večje, kot je to po evropskih standardih in kot bodo to smeli imeti. Edina možnost je, da pridejo kmetje do zemljišč, in sicer do tistih - z območja, s katerega prihajam, je cela Pesniška dolina, v naši občini je tega več kot 25% celotnega območja, ki je bilo prej v lasti kombinata, sedaj pa delniške družbe Perutnina, in kmetje na ta način v tej naši Pesniški dolini ne bodo imeli nobene možnosti, da se razvijajo oziroma da bodo konkurenčni in primerljivi z evropskimi kmeti. 3. točka, ki pravi, kmet, katerega zemljišče, ki ga ima v lasti, v zakupu ali ga drugače uporablja, meji na zemljišče, ki je naprodaj, je tista, ki jim pravzaprav daje to možnost, da bodo prišli do zemljišča. Če pa pride na to mesto zakupnik zemljišča, ki pa je v večji meri, torej tisti, ki ga je prej upravljal v bivši državi, to so bili kombinati in so imeli tudi možnost pri najemu teh zemljišč. Skratka, na ta način in če bo ta amandma sprejet, smo - vsaj z območja, s katerega sam prihajam, v Pesniški dolini - pravzaprav ukinili slovenskega kmeta. Zato takšnega amandmaja niti jaz niti naša poslanska skupina ne bomo podprli.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Sušnik, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Tudi sam odločno nasprotujem temu amandmaju, predvsem zaradi enega razloga - ker sem prepričan, da s tem amandmajem neposredno spreminjamo cilje kmetijske politike, ki jih je državni zbor opredelil v resoluciji iz leta 1993; takrat je državni zbor v resoluciji zapisal, da se kmetijska politika in razvoj kmetijstva vidi v družinski kmetiji. Z uveljavitvijo te spremembe v zakonu o kmetijskih zemljiščih bi vso stvar obrnili popolnoma na glavo. Po drugi strani nasprotujem temu amandmaju tudi zaradi tega, ker posredno črta naš poskus, da bi občine uvrstili v spisek predkupnih upravičencev. Razumem argumente vlade, ki navaja, da je tako zakon o urejanju prostora kot zakon o ohranjanju narave pa zakon o gozdovih zadostna osnova za to, da občine določijo območja in uredijo predkupno pravico na posameznih območjih. Vendar je to možno narediti na območju celotne občine, na zavarovanih območjih, na gozdovih s posebnim pomenom, nikakor pa nobeden izmed teh zakonov ne omogoča uveljaviti predkupne pravice na območju s kmetijskimi zemljišči ali izključno s kmetijskimi zemljišči, razen če se to kmetijsko zemljišče nahaja v katerem izmed naštetih območij. Namen našega amandmaja, ki bi postal brezpredmeten z uveljavitvijo amandmajev skupine poslancev s prvopodpisano Lidijo Majnik, pa je, da se tudi občina določi kot predkupni upravičenec, tako kot je bilo do sedaj. Veljavni predpisi namreč nikjer ne določajo predkupne pravice občine glede kmetijskih zemljišč, zato bilo ustreznoohraniti tako ureditve tudi zaradi tega, da bi v občinah lažje razrešili nerešene lastninske zadeve, ki so povezane z infrastrukturo na kmetijskih zemljiščih in ki niso rešene. Zato bom glasoval proti temu amandmaju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Tudi sam bom glasoval proti temu amandmaju. In se strinjam, da gre dolgoročno gledano dejansko za ukinjanje družinske kmetije, možnosti preživetja družinske kmetije in za zelo natančno izražene interese kapitalske, lastniške in strankarske interese. Predlagatelji se zavedajo, da so v poziciji moči, da obvladujejo politiko, politični prostor in si na ta način želijo zagotoviti dolgoročne materialne in politične koristi. S tem predlogom ste se spustili na nivo, ki je v Ameriki vladal v tistem času, ko so prišli evropski priseljenci konkvistadorji, ki so dali Indijance v rezervate. S tem izganjate kmeta v rezervat. Spuščate ga na nivo Indijancev in to je seveda vaša politika. Moram reči, da nikdar doslej ni bilo prostega natečaja, odprtega natečaja, da bi lahko se sploh konkuriralo za zakup kmetijskih zemljišč, ker to izhaja iz nekih nedemokratičnih pravic iz teh odnosov, ki so vladali v prejšnjem sistemu in sedaj začeti na zakonski osnovi - zagotoviti te materialne in politične pravice. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospa Majnikova izvolite.
Hvala lepa. Če bi večina kolegov, ki sedaj obrazlagajo svoj glas, bila prisotna ob obravnavi zakona, bi se lažje se pogovarjali in imeli več argumentov. Še enkrat bi poudarila samo glavne stvari, in sicer, da obstaja neposredna povezava med vrstnim redom o nakupu in zakupu, da je v Sloveniji 770 tisoč hektarjev kmetijskih površin nasproti 35 tisoč hektarjev, ki jih imajo v zakupu kmetijska podjetja: da so vsa zemljišča kmetijskih podjetij bila z zakonom o lastninskem preoblikovanju podjetjih leta 1993 prenesena na sklad; da je največja lastnica kmetijskezemlje država Slovenija in prek nje sklad kmetijskih zemljišč in gozdov - hvala za aplavz -; da amandma ne ukinja kmetij, zagotavlja pa socialno varnost 3200 zaposlenih, ki delajo v kmetijskih podjetjih in jim je že zakon o lastninskem preoblikovanju podjetij podelil pravico, da uporabljajo zemljo v zakupu zaradi svoje dejavnosti. Trdno sem prepričana, da 35 tisoč hektarjev ne more zaokrožiti naših slovenskih kmetij, ki jih je 80 tisoč, z lastnino, ki jo ima država, pa bi se to z zemljiško politiko dalo zaokrožiti in povečati zemljiško posestno strukturo več kot za 10%, kot smo povečali v zadnjih desetih letih. Apeliram seveda na vse, da ta amandma podprejo, kajti gre za zaposlene, ki delajo v teh podjetij, gre za njihova osnovna sredstva in ne gre za uničevanje slovenskih kmetij. Še enkrat. Predlagam tako, kot sem v razpravi že predlagala, da podpremo amandma, vendar je pa zakon v nekaterih segmentih nedorečen, zato predlagam, da ga na koncu ne sprejmemo in čimprej pripravimo novega. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Glasoval bom proti temu amandmaju predvsem, zaradi tega, ker dejansko tako, kot je povedala že kolegica Majnikova, večina tistih, ki se bomo opredeljevali, nekateri res niso prisestvovali dopoldanski debati tukaj v državnem zboru. Ampak, gospa Majnikova je povedala, da dejansko in to drži, da obstaja neposredna povezava med prednostno pravico pri nakupu in zakupu. Ampak pri kmetijskih organizacijah poteče prva taka zakupna pogodba čez dve leti pa KŽK Kranj. Se pravi, ima zakonodajalec čas, da tudi to poglavje zakupa reši v dveh letih. Če je pripravljenost, potem danes podprimo prvotni predlog vlade na tem področju. Če pa te pripravljenosti ni, potem bomo z tem amandmajem, če bo izglasovan, omogočili dejansko možnost, da preide slovenska zemlja iz slovenskih rok v roke tujcev. Zakaj? Zato, ker je zakupnik po številko dve v tem amandmaju tudi delniška družba, in drugič zato, ker se tudi ukinja dvajsetkilometrski pas kot možnost, ki ga vsaka država lahko tudi ureja, pa ne samo kot zaščitni mehanizem, ampak tudi zato, da se lahko kmetija na enem logičnem teritoriju, kjer je tudi najbolj lahko učinkovita, razvija. Zato dejansko apeliram na poslanke in poslance, da glasujete proti, sam bom glasoval proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Dovolite samo še sledeče pojasnilo. Če bo amandma pod zaporedno številko 3 sprejet, postane tudi že prej izglasovani amandma pod zaporedno številko 5, ki je bil delno povezan tudi že s sprejetim amandmajem pod 1, brezpredmeten in tudi 4. in 6. Glasujemo torej o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo! Navzočih nas je 65, za je glasovalo 34, proti 29. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet, da so amandmaji, torej pod štiri, pet in šest postali brezpredmetni. Lepo prosim za mir v dvorani! Prehajamo na glasovanje o amandmaju, o sedmem amandmaju, katerega predlagatelj je poslanska skupina Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 65. Za je glasovalo 24, proti 36. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o osmem amandmaju istih predlagateljev. Glasujemo. Navzočih nas je 64. Za je glasovalo 20, proti 39. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. In še o zadnjem amandmaju istih predlagateljev, torej o devetem amandmaju, amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 63. Za je glasovalo 22, proti 36. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 1. členu dopolnjenega predloga. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Gospod Podobnik, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Ker je državni zbor z večinsko odločitvijo že po sprejetih treh amandmajih z neko kasnejšo odločitvijo, kot se reče s slovensko besedo "skenslal" rešitev, kot jo je velika večina podprla, bi prosili za odmor, da bomo lahko v miru v poslanski skupini pripravili amandmaje. In to nazaj vrnili v zakon.
Hvala lepa. Če dovolite. Odrejam seveda odmor, ne odmor, ta trenutek prekinjam to točko dnevnega reda in ko bodo pripravljeni amandmaji za tretjo obravnavo, bomo nadaljevali z obravnavo sedaj prekinjene 7. točke dnevnega reda. Gospod Podobnik, skrajšani postopek je in takrat opravimo obravnave na isti seji državnega zbora. Lahko jutri na koncu seje. Lahko danes. Danes. Prav, prav.
Mi bomo sedaj, kljub temu da poteka glasovanje, takoj poskušali pripraviti amandmaje.
Hvala lepa, ko bodo seveda na mizi, bomo opravili tudi tretjo obravnavo v skladu s poslovnikom in opravili najprej razpravo o amandmajih. Prekinjam torej to točko, 7. točko dnevnega reda. In nadaljujemo s prekinjeno 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O POSPEŠEVANJU ZAPOSLOVANJA INVALIDOV. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Predlog zakona o pospeševanju zaposlovanja invalidov, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo." Samo trenutek. Gospod Brenčič, obrazložitev glasu. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Ko smo opravili razpravo za naslov poslanskih skupin na predlog tega sklepa, sem povedal, iz katerih razlogov bo naša poslanska skupina predlog zakona podprla. To pa predvsem zato, ker je področje, ki ga hočemo urediti s tem zakonom, tudi nujno potrebno normativno v okviru dalje urediti. Vlada vse predolgo prihajas celovitostjo ureditve tega področja, z vsebinsko bogatim zakonom, stanje se pa poslabšuje. Prav v izogib tega stanja sem želel, da bi ta predlog zakona, katerega prvopodpisani je gospod Drobnič, lahko tudi v fazi nadaljnjega sprejemanja nadgradili, v prvi vrsti z amandmaji vlade, ki je tudi dolžna, če noben drug, pristopiti k celovitosti ureditve področja v skladu s časom, ki ga živimo. V tem vmesnem času pa sem dokončno dobil predlog celovitega zakona, ki je v dokončni obliki, s strani vlade in vplačujetudi področje tako rehabilitacije kot usposabljanja, na kar sem opozoril pri osnovnem predlogu zakona mag. Drobniča. Glede na to vsebino ugotavljam, da je praktično tako konceptualno kot nomotehnično nemogoče adaptirati, po domače povedano predlog tega zakona z vladnim amandmajem, če želimo temu kontekstu slediti. Zato upam, da bo vlada bila dovolj resna na tem področju in predlog zakona kot celovito rešitev tu v najkrajšem času dalo v proceduro. Zato bo poslanska skupina zakon oziroma sklep zavrnila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu po vrstnem redu, samo da povem: gospod Drobnič, gospod Vizjak in gospod Peče. Najprej gospod Drobnič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Čisto kratko obrazložitev glasu. Kot veste, kolegice in kolegi, je letošnje leto invalidov. Brezposelnost je strahovito narasla, zmanjšujejo se možnosti zaposlovanja, politika je kompletno neprimerna. Vlada, tudi že prejšnja, tudi Drnovškova in Ropova, obljublja zakon od leta 1996. Tega zakona še ni. S skupino poslancev sem ga vložil pred enim letom. V tem letu je vlada obljubljala, da bo prinesla zakon. Naredila ni nič. Tisto, kar je gospod Brenčič tam poslušal, še niti ni usklajeno med strokovnimi sodelavci, toliko vam povem. Pa še nekaj bom povedal. Poklicna rehabilitacija je drugi pojem za usposabljanje. In poglavje o usposabljanju invalidov je v mojem predlogu zakona lepo in dobro napisano po principu pravic, ne po principu aktivne politike zaposlovanja, ali je da ali ne, ker se takrat izvaja samo na tak način. Torej, vlada je padla na izpitu in jaz ji ne verjamem, da bo kaj predložila, tako kot s humanitarnimi organizacijami. Čakam eno leto in ne predloži ničesar. Zato je nerazsodno in nerazumno, zakaj bi glasovali proti. Če bi vlada predložila zakon, bi bilo to smiselno, da ga zavračate. Ker pa ne veste, ali ga bo morda v naslednjih 20 letih predložila, ne veste. Torej je neprimeren sklep in vas opozarjam na posledice. Vendar pa, ker pričakujem, da boste v skladu s partijsko disciplino to naredili brez resnega razmisleka, tako kot komentarji s strani LDS-a glede zakona. To ste prebrali nekje drugje, od nekih šarlatanov, a veste, da ni usklajen z Evropsko unijo. Toliko vam povem, da v skladu s selektivnim pristopom našega sodelovanja ponujam vladi to pomoč pri izdelavi zakona, v skladu s temi našimi selektivnimi ukrepi. Glasoval bom za predložen sklep. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Barovič, izvolite.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Sam ne vidim razloga, zakaj tega v prvem branju ne bi sprejeli. Čisto enostavno je, čeprav predvideva zakon tri načine zaposlovanja invalidov - oziroma predlagani zakon - in tudi natančno določa, da delodajalci, ki ne bodo zaposlovali predpisanega števila invalidov, bodo morali plačati prispevek za zaposlovanje invalidov v višini 30% minimalne plače za vsakega invalida. Sam v tem ne vidim nič slabega. Veliko slabšo situacijo vidim ta trenutek v tem, kako mnogi delodajalci izkoriščajo trenutno stanje, ko na takšen ali drugačen način oblikujejo invalidska podjetja samo zato, da "pridejo skozi" - v narekovajih rečeno, seveda - na takšen ali drugačen način, z refundacijo sredstev, subvencioniranjem sredstev, pravzaprav izkoriščajo to strukturo ljudi. In res je žalostno, da vlada toliko časa ni prišla s predlogom zakona na plan. In če je že in če smo ga vsaj površno prebrali ob obilici vseh zakonov, se mi zdi, da je zakon dober in da je v prvi obravnavi seveda vsekakor primeren za sprejem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa: "Predlog zakona o pospeševanju zaposlovanja invalidov, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo." Glasujemo. Navzočih 64, za je glasovalo 23, proti 37. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZA SPREJEM AVTENTIČNE RAZLAGE 1. ČLENA ZAKONA O PARLAMENTARNI PREISKAVI. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa matičnega delovnega telesa, ki se glasi: "Predloga za sprejem avtentične razlage 1. člena zakona o parlamentarni preiskavi se ne sprejme." Glasujemo. Navzočih 63, za je glasovalo 40, proti 18. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato je postopek obravnave avtentične razlage končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKLJUČNEGA RAČUNA PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2001. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, ki se glasi: "Sprejme se zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2001." Gospod Bajuk, proceduralni predlog. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. V imenu poslanske skupine Nove Slovenije prosim 10 minut odmora. Prej pa še, če mi lahko obrazložite, od kod ta predlog, prosim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Pred odločanjem bom odredila 10 minut odmora. V času razprave, ko je sejo vodil predsednik državnega zbora, je s tega mesta pojasnil, da je odbor ko je obravnaval poročilo glasoval o predlogu sklepa, ki ste ga podali vi kot predsednik odbora - predsednik komisije, se opravičujem -, in sicer ste predlagali, da se zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2001 ne sprejme. Ko ste glasovali o tem vašem predlogu je bil izid glasovanja tri za, tri proti, kar pomeni, da ni bilo sprejeto besedilo predloga vašega sklepa, da se ne sprejme zaključnemu računu proračuna Republike Slovenije za leto 2001. Poskušam obnavljati razlago predsednika državnega zbora s tega mesta. Kar pomeni, da seveda smiselno sledi, da se zaradi nesprejema, da se zaključni račun ne sprejme, predlaga državnemu zboru, da se zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2001 sprejme. Ker tak logični zaključek bi predsedujoči oziroma predsednik odbora, ko je vodil, moral oblikovati na podlagi ugotovitve rezultata glasovanja na seji komisije. Taka je bila obrazložitev, zato se tudi predlog sklepa glasi, da se sprejme zaključni račun proračuna. To vam je pojasnil gospod predsednik, pojasnil vam je tudi ravnanje glede predlogov sklepov, ki ste jih predlagali. Tako je tudi scenarij pripravljen v tej smeri in o tem bomo na tak način tudi glasovali. Izvolite, gospod Bajuk.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Ponovili ste del razprave, ki smo jo imeli v tej dvorani. Niste pa povedali še drugega dela, in sicer, da čeprav je bilo tako izglasovano, namreč tri tri, ta predlog, ki sem ga sam oblikoval, da sem takoj po tem povabil in vprašal člane komisije, če imajo kakšen drugačen predlog. In noben predlog ni bil predložen. Tudi to je del tega. Na vsak način bi pa prosil 10 minut odmora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odrejam 10 minut odmora za posvetovanje pred odločanjem. Ob 17.14 bomo opravili glasovanje o predlogu sklepa.
Spoštovane poslanke in poslanci! Nadaljujemo z delom. Besedo dajem dr. Bajuku, da bo obrazložil. Lepo prosim za mir v dvorani! Hvala lepa. Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Po posvetovanju v naši poslanski skupini in poslanski skupini kolegov Socialdemokratske stranke bi predlagali sklep, naj poslovniška komisija obrazloži, kaj je smisel v tem primeru drugega odstavka 61. člena našega poslovnika, ki pravi, da državni zbor ne more odločati o zadevah, do katerih ni zavzelo stališče matično delovno telo, če ni s tem poslovnikom drugače določeno. Mi v tem poslovniku ne najdemo takšne določbe. Ocenjujem pa, da je interpretacija drugega odstavka 61. člena, ki ga je vodstvo državnega zbora zdaj predstavilo, vprašljiva. Zato predlagamo sklep, naj poslovniška komisija to obrazloži. Pred odločanjem, seveda. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predsedujoči tolmači poslovnik in odločitve na seji državnega zbora. Vedno se lahko pismeno obrnete na poslovniško komisijo, v skladu z določili poslovnika. Člen, ki ste ga citirali in naj bi bil razlog, da ne preidemo na odločanje o predlogu sklepa, da se sprejme zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2001, se glasi tako: "Državni zbor ne more odločati o zadevah, do katerih ni zavzelo stališča matično delovno telo, če ni s tem poslovnikom drugače določeno." V tem trenutku moram sam odločiti, ali je matično delovno telo zavzelo stališče do zadeve. Ocenjujem, glede na to, da je matično delovno telo o predlogu sklepa, ki ste ga kot predsedujoči oblikovali in se je glasil, da se zaključnega računaproračuna Republike Slovenije za leto 2001 ne sprejme, ne samo da ni zavzelo stališča, pač pa je o tem predlogu sklepa tudi glasovalo. Glasovalo je z rezultatom tri proti tri, kar pomeni, trije za trije proti, kar pomeni, da vaš predlog ni bil sprejet, predlog sklepa ni dobil podpore. Tako se je matično delovno telo na podlagi rezultata glasovanja odločilo, da predlaga državnemu zboru sklep, "sprejme se zaključni račun proračuna", ker negativnega sklepa, vašega, ki ste ga predlagali, ni sprejelo, torej dase zaključnega računa ne sprejme. O razlagi predsedujočega na seji državnega zbora ni razprave. [[Posredovanje iz klopi.]] Dr. Bajuk, takoj vam bom dala besedo za proceduralni predlog z vaše strani ali za obrazložitev glasu; polemike o razlagi predsedujočega ni. Izvolite, proceduralni predlog, dr. Bajuk.
Hvala lepa. Polemika bo, prav gotovo bo, in še kako! Ne strinjam se z vašim stališčem, da morate o tem odločati - vi ste se tako odločili. In mi se bomo kot poslanska skupina tudi odločili. Očitno je, da se je velika koalicija odločila, da bo danes o tem glasovala, ne glede na takšne ali drugačne argumente. Ko sem vas danes poslušal, določene obrazložitve, moram priznati, da vas v nekem smislu občudujem, kako znate stvari na glavo postaviti. Na primer, predstavnik Liberalne demokracije je pel hvalospeve slovenski vladi, zato ker je zdaj obljubila, da bo predložila državnemu zakon spremembe zakona o javnih naročilih - in jih je hvalil! Spoštovane kolegice in kolegi, ali veste, da je ta državni zbor decembra leta 2001 ta sklep že sprejel in vladi to naročil! A vendar nespoštovanje naših sklepov obrnete v hvalospev naši vladi. Očitno, spoštovane kolegice in kolegi velike koalicije, odločili ste se, da boste danes glasovali, da je svet štirioglat. Želim vam srečno pot! Nova Slovenija proglaša obstrukcijo pri tej točki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o predlogu sklepa. Obrazložitev glasu, gospod Cukjati, izvolite.
Ni obrazložitev glasu, pač pa napoved obstrukcije. Razlog: v poslovniku povsem jasno piše, da mora odbor oziroma komisija najprej zavzeti stališče k določenemu vprašanju. Po vaši razlagi ga je zavzela, ker je obravnavala en sklep in ga ni sprejela. Ni pa tudi sprejela drugega sklepa, druge variante. In že ob prvem je bilo 3:3 in tudi, če bi drugi sklep dala komisija na glasovanje, bi bilo prav tako neodločeno. Nikjer ni nobenih, tudi moralnih in ne poslovniških dokazil, da je bilo stališče zavzeto. To prvič. Drugič, v tem državnem zboru seveda ugotavljamo, da je poslovnik zelo pomanjkljiv. Žal. Ustvarja se neka praksa, ki je pisana na škodo opozicije oziroma praksa, ki je pisana na škodo vladajoče koalicije. Gospodje, pri takem friziranju poslovnika mi ne želimo sodelovati, kajti to je pa skrajno nesramno početje oziroma niti trohice etičnega odnosa do skupnih dokumentov, ki bi morali biti ne samo ustava tega državnega zbora, ampak resnično pogoj za naše skupno delo. Zato k tej točki napovedujemo obstrukcijo poslanske skupine socialdemokratov.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Jaz bom glasoval proti vaši interpretaciji.
Ne glasujemo o interpretaciji, ampak glasujemo samo o predlogu sklepa, da se sprejme zaključni račun proračuna. Ni več poslovniške možnosti, da govorimo o [[...]]
Glasoval bom proti temu sklepu, gospa predsedujoča, ker mislim, da dejansko točka ni pripravljena za odločanje na seji državnega zbora. Mi se lahko spomnimo predloga dopolnitve in sprememb zakona o varnosti in zdravju pri delu, ko je matično delovno telo zavrnilo vse [[...]]
Ne dovolim razprave o odločitvi.
Ostal je naslov zakona. Ampak, sklep kolegija je bil, da se mora matično delovno telo ponovno sestati in jasno opredeliti s sklepom, da se predlog zakona zavrne in da ni primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo. In prav tako trdim, da če ni bil sprejet sklep na matičnem delovnem telesu, da se zaključni račun za leto 2001 ne sprejme, bi se moral sprejeti drugačen predlog sklepa, da se sprejme. Zato bom glasoval proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Grošelj, obrazložitev glasu. Izvolite.
Hvala lepa. Če dovolite, bi obrazložil svoj glas, ker sem tudi član komisije za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Iz magnetograma bi se lahko zelo dobro ugotovilo, kako je bila ta seja tudi vodena. Namreč, najprej je bilo predlagano, da se zaključni račun proračuna za leto 2001 ne sprejme in da bomo o drugih sklepih in pa stališčih obravnavali na naslednji seji. Jaz sem nasprotoval takšnemu sklepu in seveda predlagal ali odložimo obravnavo na naslednjo sejo, skupaj z ugotovitvami in pa stališči in z ustreznimi sklepi. Vendar je predsednik komisije, doktor Bajuk, vztrajal, da glasujemo na tej seji in seveda član tudi te komisije, gospod Kelemina, je potem predlagal, da jaz predlagam tak sklep, kot sem ga predlagal. Vendar odgovoril sem, da je zelo hitro ugotovil, da je razmerje 3:3, kar seveda pomeni, če bi jaz predlagal, da se sprejme, naj bi bil ta sklep tudi sprejet. Zato je doktor Bajuk predlagal ta sklep, kot je bilo tukaj točno citirano, in seveda rezultat je bil potem 3:3 in po tem glasovanju je rekel: "Vidim", poglejmo magnetogram," da predlagani sklep ni bil sprejet in zato tudi zaključujem sejo." In smo šli. Tak način delovanja je tudi v tej komisiji. Zato, spoštovana podpredsednica, mislim, da je bila vaša interpretacija popolnoma pravilna in se tudi strinjam z vašo obrazložitvijo glede določb poslovnika o delu tudi komisije in državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Še dva sta se priglasila k obrazložitvi glasov, vendar vas lepo prosim, da ob obrazložitvi glasu se ne ukvarjate z mojo razlago poslovnika, zato ker to ni stvar razprave, ampak je obrazložitev glasu o sklepu, za kaj se nekdo odloča, da se sprejme ali - se pravi, da je nekdo za ta sklep ali proti. Najprej obrazložitev glasu gospod Peče, potem gospod Gračner. Gospod Peče, izvolite.
Obrazložitev glasu bi rad izkoristil v dveh namenih, in sicer za zadovoljitev, prvič, moje radovednosti glede vsebine in pa smisla sedenja gospoda Matjaža Plevelja tam spredaj. Kajti, v Nacionalni stranki se nam vedno dogaja - dovolite mi, prosim -, da gospod Plevelj kadarkoli je predstavnik Nacionalne stranke, pogleda stran. Ali je vaša vloga, gospod Plevelj, da igrate "vlečeno testo" tam spredaj, ali kaj je vaša vloga?
Gospod Peče, lepo prosim. Ne kratite svojega časa, obrazložitev svoj glas.
Gospa predsedujoča, bodite vsaj enkrat v vsej svoji politični karieri pošteni in fer. Dovolite, da tudi ljudje iz opozicije povedo v tem državnem zboru, kar mislijo. In, če imamo kritiko. Prav tako prosim Liberalne demokrate, da se umirijo; gospod Jakič, vi pa se naučite nekaj olike in govorili boste šele takrat, ko bostedobili besedo. Najlepša hvala.
Lepo prosim, mir v dvorani.
Zaenkrat se pa umirite ali zapustite dvorano. Dalje.
Lepo prosim, mir v dvorani, gospod Peče, imate besedo in vaš čas teče za obrazložitev glasu. Lepo prosim.
Lepo vas prosim, če umirite gospoda Jakiča. Po drugi strani [[...]]
Lepo prosim, mir v dvorani.
Ste se umirili, gospod Jakič?
Gospod Peče, opominjam vas, da ni vaša stvar, da se [[...]]
Vaša navada je velikokrat izreči opomin, ampak učinka od tega ni. Po drugi strani bi pa rad opozoril, da se v Slovenski nacionalni stranki ne strinjamo z vašo razlago, tako kot se ne strinjamo z razlago gospoda Pahorja. Ocenjujemo pa, da bi bilo smiselno in pa modro, gospa predsedujoča, če bi v okviru tako pomembnega akta, kot je ta v obravnavi, v temu trenutku sejo poskušali ponovno prekiniti, najti nek politični konsenz, in ne da bi se ta državni zbor zaradi vprašanja, o katerem bomo glasovali, odločal na podlagi oziroma odločal o obstrukciji dveh političnih strank. Ravnajte modro, drugače bomo oziroma v vsakem primeru pa bomo v Nacionalni stranki glasovali proti sprejetju omenjenega akta. Gospod Aurelio Juri, tudi za vas veljajo enaka pravila kot za vse ostale in vas prosim, če se umirite. Hvala.
Gospod Gračner, obrazložitev glasu. Izvolite.
Hvala. Torej, kot sem že prej povedal pri sami obrazložitvi, bom glasoval za predlog zaključnega računa. To pa predvsem zaradi tega - poglejte, komisija za nadzor proračuna in drugih javnih financ je to temo obravnavala od meseca novembra pa vse do sedaj, se pravi, tudi zadnja seje je bila v bistvu v mesecu februarju na to temo oziroma še ena je bila kasneje v mesecu marcu. In popolnoma jasno je bilo, se pravi, že samo to dejstvo lahko pove, da smo zelo podrobno obravnavali revizijsko poročilo računskega sodišča. Tudi vlada je sprejela šest sklepovv zvezi s temi nepravilnostmi in tudi predlagala določene spremembe zakonov, da bi odpravljale te nepravilnosti. Torej tisti očitek, da bo vlada te nepravilnosti pometla pod prag, nikakor ne drži. Še več. Nihče si ne zakriva teh, bom rekel, oči, da niso bile strojene določene nepravilnosti pri izvrševanje proračuna. Odkrite so bile in bili so povzeti nekateri ukrepi, da do teh nepravilnosti ne bo več prihajalo. Torej, nikakršnega razloga ni, da bi glasoval proti zaključnemu računu oziroma nasprotno glasovali bomo oziroma bom za ta proračun. Kar se tiče pa zapleta okoli tega, ali je smiselno glasovanje za ali ne, je pa popolnoma enostavno. Vlada je predlagala državnemu zboru v sprejem, na februarski redni seji je dr. Bajuk oziroma predsednik komisije podal predlog "proti". Ta predlog ni bil sprejet. Se pravi, da logična posledica je, da je; na naslednji seji, ki je bila pa marca, pa sploh ni bil podan več predlog. Kot predsednik komisije bi vsekakor lahko tak predlog podal. Ni ga podal, se pravi, da se vsa ta sprenevedanja okoli tega popolnoma brez smiselna. Zato, še enkrat, bomo v naši poslanski skupini glasovali za sprejem zaključnega računa. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Prešli bomo na odločanje o predlogu sklepa, da se sprejme zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2001. Glasujemo. Navzočih nas je 46. Za je glasovalo 39, proti 6. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2001 sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POROŠTVIH ZA KREDITE, NAJETE ZA REFINANCIRANJE KREDITOV PODJETIJ ELEKTROGOSPODARSTVA - NUJNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo za dopolnilno obrazložitev predloga zakona? Minister za okolje, prostor in energijo mag. Janez Kopač, izvolite.
Spoštovana podpredsednica! Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je predlog zakona, ki ste ga v podobni in ne povsem identični vsebini že obravnavali. Takrat je bil sicer zavrnjen zaradi nekaterih negotovosti ali pa nepojasnjenih vprašanj po mnenju nekaterih v zvezi s prenosom kredita podjetja Nuklearne elektrarne Krško. No, vmes je bila ratificirana meddržavna pogodba in predlog zakona seveda predvideva po vsebini isto, kot je predvideval takrat. Torej, prenos kreditov za izgradnjo Nuklearne elektrarne Krško, na podjetje Eles Gen, ki je postalo solastnik Nuklearne elektrarne Krško, in to je predvideno tudi v ratificirani meddržavni pogodbi. Ta zakon nujno potrebujemo zato, da bomo otvoritveno bilanco nuklearne elektrarne Krško po novem sploh lahko naredili. Sicer pa ga nujno potrebujemo tudi zato, da bi znižali stroške plačevanja obresti v nekaterih drugih podjetjih slovenskega elektrogospodarstva. Gre za to, da bi zmanjšali stroške, ki so nastali z obrestmi za dva kredita, ki ju je najela Termoelektrarna Šoštanj, za dva kredita, ki ju je najela Termoelektrarna Trbovlje, in za kredit, ki ga je najel Rudnik Trbovlje-Hrastnik. Kot sem rekel že ob razpravi pred približno dvema mesecema, pričakujemo, da bo ta zakon prinesel nekje od 150 do 200 milijonov tolarjev prihrankov letno za posamezna podjetja slovenskega elektrogospodarstva, zato seveda predlagam, da ga tudi čim prej sprejmemo. Odbor za infrastrukturo je na podlagi mnenja službe za zakonodajo vložil dva redakcijska amandmaja, ki ju tudi podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za infrastrukturo in okolje kot matično delovno telo. Želi poročevalec odbora besedo? Predsednik odbora, gospod Branko Janc, izvolite.
Hvala za besedo. Odbor za infrastrukturo je obravnaval predlog zakona o poroštvu za kredite, najete za refinanciranje kreditov podjetij elektrogospodarstva. Odbor je bil seznanjen z mnenjem zakonodajno-pravne službe državnega zbora, v katerem služba ugotavlja, da vloga Eles Gen, d.o.o., v sistemu elektrogospodarstva iz predlaganega zakonskega besedila ni razvidna. Zato meni, da bi bilo treba besedilo 1. člena preurediti tako, da bo prepoznavna vsaj njegova vloga v razmerju do NEK, d.o.o. V skladu s 131. členom poslovnika državnega zbora je odbor za infrastrukturo in okolje sprejel dva amandmaja, torej amandma na 1. člen, kjer je upoštevano stališče zakonodajno-pravne službe, in redakcijski amandma k 6. členu tega zakona. Odbor zakon podpira in predlaga tudi državnemu zboru, da ga sprejme.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije naj bi predstavil gospod Mamić, ki pa ga ni. Gospod Barovič, poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Toliko, da bom razjasnil kolegicam in kolegom, za kaj danes gre, in seveda s prošnjo, da podprejo predlagani nujni postopek oziroma predlog zakona. Sicer bi zelo rad, da bi se 6. člen zakona o postopnem zapiranju rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije, ki govori, "sredstva za izvajanje programa zapiranja rudnika se zagotavljajo iz proračuna Republike Slovenije in iz lastnih virov javnega podjetja Rudnika Trbovlje-Hrastnik", da bi se ta pač izvajal, kakor bi se moral. Ker temu ni bilo tako, zaradi takšnih ali drugačnih finančnih težav države, je prišlo do tega, da je 1.3. moral rudnik Trbovlje-Hrastnik najeti kredit za odplačilo prve glavnice. Seveda je to popolnoma izven konteksta tega zakona in s predlogom zakona o poroštvih za kredite, najete za refinanciranje kreditov podjetij elektrogospodarstva, bo - tako razumem in verjamem - država pač svoj dolg poravnala nekoliko kasneje, kot bi ga morala, zato vse spoštovane kolegice in kolegi v tem državnem zboru prosim, da predlog zakona o poroštvih za kredite sprejmejo, saj bomo tako lahko normalno nadaljevani s sprejetim zakonom in postopki, vezanimi na ta zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo stališče poslanskih skupin. V drugi obravnavi na dopolnjen predlog zakona ni bilo vloženih amandmajev, zato jih tudi ni možno vlagati v tretji obravnavi, zato prehajamo na odločanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 47, proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikom vlade se za sodelovanje zahvaljujem.
Prehajamo na 22.B TOČKO DNEVNEGA REDA - to je na obravnavo PREDLOGA SKLEPA O POBUDI SINDIKATA DELAVCEV TRGOVINE SLOVENIJE ZA VLOŽITEV ZAHTEV ZA RAZPIS PREDHODNEGA ZAKONDAJNEGA REFERENDUMA V ZVEZI PREDLOGOM ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O TRGOVINI. Ta predlog sklepa sem v obravnavo zboru predložil. Predlog sklepa je obravnaval odbor za gospodarstvo. Želi predsednik ali poročevalec besedo? [[Ne.]] Sprašujem ali želijo besedo predstavniki vlade? Potem bodo sedaj na vrsti stališča poslanskih skupin. Kolega Barovič v imenu poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala, gospod predsednik. Ne bi se želel ponavljati, zdi pa se mi prav, da še enkrat opozorim na že povedano - mislim, da na prejšnji seji. Namreč, spoštovane kolegice in kolegi, še enkrat poudarjam. V naši ustavi je zapisana prosta in tržna gospodarska pobuda. Ustava je najvišji pravni akt, ki ga moramo spoštovati prav vsi. Moje izkušnje bom rekel, na liberalnih trgih - saj liberalni trgi so lahko po presoji vsi, ampak predvsem iz Skandinavskih dežel, na primer - so praktične, da takšnim ustavnim načelom gospodarskih pobud pač prepuščajo lastne odločitve. Poleg tega bi povedal, da smo sami želeli takšen gospodarski in politični sistem, še enkrat poudarjam, ki nam narekuje takšno ali drugačno tržno obnašanje. In še enkrat bi želel, spoštovane kolegice in kolegi, poudariti, da ni naša stvar odločati o tem, saj po mojem mnenju in po mnenju Slovenske nacionalne stranke, da bi mi določali, komu moramo, ali smemo, ali želimo, ali hočemo privoščiti nedeljski počitek, če je pač tržna odločitev tako delodajalcev kot delojemalcev, kot potrošnikov naravnana tržno. Sam, spoštovane kolegice in kolegi, ocenjujem, da je moč vprašanje odpiranja odpiralnega časa trgovin predvsem ob nedeljah in praznikih, urediti na različne načine, na več načinov, nikakor pa ne posegati z zakonom v tržno gospodarstvo, v sporno - še vedno zame - ustavno določilo, in nikakor ne s ponovnim zapravljanjem časa in denarja za mogoči bodoči referendum. Tudi v tem primeru bi pozval k političnemu razumu, pozval bi k želji, da najdemo rešitev, ki ne bo v škodo ali korist neenim ne drugim, še najmanj pa, kljub temu da spoštujem referendum kot najvišjo možno odločitev, oziroma najvišjo stopnjo neposrednega odločanja državljank in državljanov, vendar mislim, da smo ta čas že deležni inflacije referendumov. Mislim, da je tega dovolj, in da bi lahko naj našli politični konsenz za rešitev vprašanja dela ali nedela ob nedeljah in ob praznikih na drugačen način, s političnim konsenzom - z vsem spoštovanjem, da se ne bi kdo sedaj spravil na moje besede - tako, še enkrat, delodajalcev, kot delojemalcev, kot tudi potrošnikov na trgu, ki smo si ga sami izbrali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo za predstavitev stališča poslanske skupine SLS dajem kolegu Podobniku. Prosim.
Hvala predsednik. Bom na kratko. Že ko smo določali to točko za dnevni red, sem podal nekaj stališč glede vsebine tega sklepa. Najprej bi rad povedal to, da je preambula k temu sklepu nenavadna, kajti v preambuli govorimo o 16. členu zakona o referendumu in o 15. členu. Kot vemo en člen govori o ustavni spornosti vsebine zahteve, eden pa o nejasnosti. Sam se še ne spominjam vseh, od kar imamo zakon o referendumski iniciativi, da bi v enem sklepu izhajali torej iz obeh členov; in o nejasnosti in o ustavnosti. To se mi zdi zopet nek nov novum, ki ga do sedaj nismo poznali. Zdi se mi tudi malo, kako bom rekel, nehigienično, da tudi na podlagi upoštevaje sklep ustavnega sodišča, kot argument za sklep; bistvo sklepa ustavnega sodišča pa je, da niso bili izpolnjeni procesni pogoji iz zakona o referendumski iniciativi za vložitev zahteve za oceno ustavnosti vprašanja. Tega ne bi pisal potem v preambuli. Nam pa čisto, bi rekel, kot je to - prezremo, da smo dobili klofuto, kajti dobili smo jo, ponovno kar citiramo to mnenje ustavnega sodišča. Zdaj, kolegice in kolegi, če ste imeli čas pregledati sklep - sklep je zelo kompliciran, govori o dodatni obrazložitvi, o ponovni proučitvi, o dograditvi [[...]]Recimo, poglejte zadnji del sklepa: "... ter jo dogradi v smeri objektivne in nevtralne določitve izjem, ki ne bodo dopuščale njihove uporabe na način, ki bi lahko povzročil neenakopravnost med gospodarskimi subjekti, ki se ukvarjajo s trgovinsko dejavnostjo." To je prosto polje za ponovno presojo, ko bodo prišli v državni zbor. Sklep je nejasen. Po mojem mnenju bi morali biti korektni do predlagateljev. In, ali iti samo na 15. člen, ki govori o nejasnosti vprašanja, ali pa samo na 16. člen. Mi pa nadaljujemo s tisto latovščino, kot smo jo pred štirinajstimi dnevi, ko smo zmešali eno in drugo in naredili popolno zmešnjavo. Torej, ta sklep nam ponovno ni v čast, kolegice in kolegi! Povejte mi prakso, naj mi nekdo našteje prakso, da smo predlagatelje v enem sklepu pozvali tako glede nejasnosti kot glede ustavnosti. Pot je napačna, kolegice in kolegi. Ne vem, kdo je to pisal. Dobro bi bilo, da bi se kdo podpisal pod take predloge sklepov tudi. In ne nazadnje, ko dobimo tako klofuto iz procesnih pogojev, nimamo v državnem zboru ljudi, ki naj bi bili strokovnjaki za to področje, a to gre kar mimo nas. Ne more iti to mimo nas! Naj nekdo prevzame odgovornost za take napake! Sklep je nejasen, predsednik.
Stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bo predstavil kolega Kontič, potem bom pa dal možnost tudi vodji zakonodajno-pravne službe, da pojasni. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Kot smo povedali že zadnjič, ko smo obravnavali pobudo ustavnemu sodišču, v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov nismo nasprotovali temu, da bi ustavno sodišče presodilo skladnost referendumskega vprašanja z našo ustavo, čeprav smo menili že takrat in še vedno menimo, da referendumsko vprašanje ustavno ni vprašljivo. Mogoče predlagatelji referenduma za nekatere - to je razvidno tudi iz dopolnjenega predloga sklepa - v svojih dosedanjih obrazložitvah niso popolnoma jasno oziroma v celoti opredelili javnega interesa, a argumenti, da ta ni razviden iz njihovega predloga vprašanja, ne držijo. Če gre na eni strani za intereskapitala po kar največjem dobičku in morebiti tudi potrošnikov po stalnem dostopu do potrebnih dobrin brez kakršnihkoli omejitev, gre na drugi strani vendar tudi za pravice delavcev do normalnega in zdravju neškodljivega dela in počitka, gre za vprašanje pravic delavcev, ki jih je tržno socialno gospodarstvo Evrope gradilo skozi stoletja in jih uveljavilo kot sprejemljive norme družbenega življenja. Zato gre nedvomno za primaren javni interes, ki ga mora uveljaviti država s tem, da s svojimi ureditvami zagotovi večjo družbeno povezanost, ki se uveljavlja tudi prek urejenega obdobja počitka delavk in delavcev ter odsotnosti z dela, ki omogoča tudi normalno socializacijo družine. Tudi naše ustavno sodišče je ob razveljavitvi 17. člena zakona o trgovini, v povezavi z urejanjem obratovalnega časa v dejavnosti trgovine na drobno, opozorilo na obveznost države, da uredi ta vprašanja, ko je zapisalo, da skrajno liberalistično pojmovanje podjetništva ne bi bilo v skladu z ustavo. Ker obratovalni čas predstavlja enega izmed objektivnih pogojev za opravljanje trgovinske dejavnosti, ga zakonodajalec lahko določi zaradi javne koristi. Zato samo dejstvo, da zakonodajalec ureja obratovalni čas, ne posega v svobodno gospodarsko pobudo izvajalcev te dejavnosti, če bo iz zakona razvidno ali vsaj predvidljivo, s kakšnimi omejitvami mora oseba računati oziroma kakšni so pogoji za njeno poslovanje. Zato smo mnenja, da bi bilo težko najti protiustavnost določbi, da so trgovine ob nedeljah praviloma zaprte, razen največ desetih nedelj, ko bi bile po predlogu lahko tudi odprte. Morda bi predlaganemu referendumskemu vprašanju lahko očitali kvečjemu neenakopravno obravnavanje različnih gospodarskih subjektov, saj bi bile nekatere trgovine lahko odprte, druge pa ne. Vendar bi tudi tuzakon uredil za vse enakovrstne trgovine enake možnosti obratovanja. Ob tem pa velja še poudariti, da bi tudi pri izjemah sledili prakso, ki je uveljavljena v drugih državah, še posebno, ker v teh primerih ne gre za običajne trgovine, ki so vezane na stalno oskrbo lokalnega prebivalstva, ampak predvsem na prodajalne, ki služijo prehodnim gostom z najnujnejšo ponudbo, kot so hotelski gostje ali potniki, ki prehajajo različne prometne terminale, ali imajo celo humane namene, kot je prodaja v bolnišnicah, kise jih poslužujejo obiskovalci bolnikov. Zaradi vsega navedenega ne bomo nasprotovali temu, da državni zbor pozove predlagatelja referendumskega vprašanja, da dopolni obrazložitev, zakaj meni, da ni v nasprotju z ustavo, a hkrati ponovno poudarjam, da v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov nikakor ne soglašamo z oceno, da bi bilo vprašanje, kot je že sedaj predlagano, neskladno z ustavo.
Hvala lepa. Kolega Kavčič bo predstavil stališča poslanske skupine LDS.
Spoštovani prisotni! V Liberalni demokraciji Slovenije bomo podprli dopolnjeni predlog sklepa, s katerim naj bi državni zbor Republike Slovenije pozval sindikat delavcev trgovine Slovenije, da precizira referendumsko vprašanje. Menimo, da so za to podani tehtni vsebinski razlogi. Po drugi strani, z vsebinskega vidika seveda bi si želeli, da bi se argumentacije v zvezi s tem zakonom nekoliko premaknile s področja demagogije v področje realnega urejanja problema, ki je zelo pomemben. Ta problem odpiralnih časov [[...]] [[Ali lahko kolege prosim za malo pozornosti? Hvala lepa.]] Torej, vprašanje odpiralnih časov v trgovini je seveda izredno pomembno za delavce v trgovini, pa tudi za vse druge državljane, se pravi, za praktično 2 milijona Slovencev. V Liberalni demokraciji Slovenije smo mnenja, da po kriterijih socialno uravnavanega tržnega gospodarstva v tem trenutku razpolagamo ne z idealnim, ampak vendar zadovoljivim zakonom, ki ureja to področje in, da bo vsako poseganje v sedanjo ureditev moralo biti zelo premišljeno, saj bi se nekatere verjetno dobre namere sicer utegnile soočiti z zelo slabimi posledicami za tiste, za katere si nekateri moji kolegi besedno zelo prizadevajo; to pomeni, za zaposlene v trgovini. Ocene so, da bi drastično poseganje v odpiralne čase, take kot so sedaj, utegnilo povzročiti zmanjšanje števila potrebnih delovnih mest v trgovini do 20.000. Zato je treba to zadevo temeljito premisliti [[...]]
Prosim. Samo eden ima besedo. Prosim.
Zato je treba to zadevo temeljito premisliti ter razmisliti o ravnovesju, ki ga ta zakon prinaša med delavce v trgovini, med lastnike, predstavnike delodajalcev in pa med kupce. Poseganje v to področje, skratka, mora biti izrazito premišljeno. Še ena množica ljudi je, ki je tu ne smemo izgubiti izpred oči, to so brezposelni. Brezposelni v Sloveniji, ki jim spremembe zakonodaje, ki bi zmanjšale ekonomičnost poslovanja v trgovini, ki bi posledično povzročile zmanjšanje števila delovnih mest seveda, ne bi omogočale boljšihmožnosti za zaposlovanje v prihodnje. Še nekaj je treba tukaj izpostaviti. Katerikoli zakon, naj bo še tako dober, ne pomaga nič, če se ga dosledno ne izvaja. In umestne so določene kritike s strani sindikatov in zaposlenih v trgovini, ki gredo na področje nespoštovanja vseh določil s področja delovnopravne zakonodaje pri poslovanju trgovin. Vendar rešitev tega vprašanja ni v spreminjanju tega zakon, rešitev tega vprašanja je v skupnem naporu, še posebej za to pristojnih, za striktno spoštovanje delovnopravne zakonodaje. To je torej boljša smer za doseganje tudi boljših pogojev za zaposlene v trgovini. Zato bomo v Liberalni demokraciji Slovenije tudi podprli ta predlog sklepa, ki naj bi v roku nadaljnjih osmih dni, kot smo razumeli tudi predstavnike sindikata, z njihovim strinjanjem prispeval k večji jasnosti referendumskega vprašanja, v upanju, da seveda do tega referenduma ne bo prišlo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zadnji od predstavnikov poslanskih skupin bo mag. Drobnič, ki bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim. Ne? Prav. Tako smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Preden bi prešli na razpravo poslank in poslancev, bi bilo verjetno vredno slišati stališča zakonodajno-pravne službe. Prosim bilo je tudi nekaj vprašanja s strani kolega Podobnika. Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Mislim, da sem zlasti dolžna razlago, kar se tiče uporabe preambule, ki pa, bom kar povedala, izhaja iz odločbe ustavnega sodišča. Ustavno sodišče je izrecno povedalo v svoji obrazložitvi, da državni zbor po njegovi oceni ni izkoristil vseh možnosti, ki jih ima po ZRLI, da doseže razpis referenduma samo na podlagi jasnega in ustavno skladnega referendumskega vprašanja. In je ocenilo, da bi moral od pobudnika zahtevati, najpobudo dopolni. Gospe in gospodje, 16. člen zakona o referendumu in o ljudski iniciativi te obveznosti državnemu zboru ne nalaga. Nalaga pa obveznost, da razčisti ustavnost vprašanja v dialogu z ustavnim sodiščem. Zato je osnovna podlaga v tem primeru seveda 16. člen zakona o referendumu in ljudski iniciativi in dejstvo, da se obračamo sedaj na pobudnike, kar ta člen ne predvideva, izhaja pa iz odločbe ustavnega sodišča, kar smo tudi povedali, upoštevaje odločbo ustavnega sodišča in seveda ustrezne določbe ki pa to predvidevajo. To pa je določba 15. člena, ki pa tako obveznost nalaga direktno že državnemu zboru v zvezi z jasnostjo referendumskega vprašanja. Tako bi spoštovani zbor obvestila, da smo se mi kar najbolj držali odločbe ustavnega sodišča pri opredeljevanju tega nadaljnjega koraka državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dajem besedo kolegicam in kolegom. Kolega Brenčič, prvi.
Hvala lepa. Ne bom dolg. Nekaj svojega odnosa do tega sklepa, do vsebine sklepa sem povedal že na odboru. Tako definiran sklep je daleč od tega, kar nosi gradivo, tako po naslovu ustavnega sodišča kot v naslovu zakona o referendumu in ljudski iniciativi. Tako je nedefinirano polno pojmov v tem sklepu, da si predlagatelj praktično ne more razlagati, v kakšni smeri naj dopolni referendumsko vprašanje. Ampak, želim povedati samo to. Prav gotovo tega sklepa ne bom podprl. Zagovarjam evropsko prakso dialoga med partnerji. To sta pa trgovec, lastnik ali menedžer in njegovi delavci. Ker do tega dialoga ni prišlo, se je na račun svojih pogledov profitabilnosti tisti, ki je močnejši, naslonil na dosti visoko politiko, da mu stoji ob strani. To demagogijo, ko eni naznanjajo nas, da smo neki demagogi, bodo presekali ljudje na referendumu. In v taki konstalaciji odnosa do tega vprašanja je edino prav, če nismo kot zakonodajalec v stanju, da zakon uredimo, da pride do referenduma. In to podpiram. In zavračam to Judežovo početje in to demagogijo, ki sem jo danes tu slišal, in predloga sklepa niti slučajno ne bom podprl, kljub temu da močno zagovarjam, da je treba to zadevo tudi v korist potrošnikov urediti, ampak strogo predvsem med partnerji, ne iz naslova moči, ki zateka k politiki. Hvala.
Hvala. Kolega Potrč.
Hvala lepa. Najprej naj povem, da sem prepričan, da je ustavno sodišče v svoji odločbi že ugotovilo, da je iz javnega interesa mogoče predpisati tudi z zakonom odpiralni čas in da tu ni omejitev svobode konkurence. Res pa je, da moramo ugotoviti ta javni interes in da ta javni interes ne biti nesorazmeren ali pa ukrepi s posegom v svobodo konkurence. Ampak, govoriti o tem, da to ni mogoče, ali pa, da to ne gre, ali pa, da ni evropsko, pač po našem ali pa mojem prepričanju, ker v osebnem imenu govorim, ne gre. Drugo, kako razumem sklep. Najbrž je res napisan na način, da ga razlagamo vsak po svoje. To ni dobro. Ampak ni pa zanič. Jaz ga razumem tako, da državni zbor sledi odločbi ustavnega sodišča, ki je od njega zahtevala, da če želi ugotoviti neustavnost, mora za to predhodno ugotoviti potrebne dodatne elemente ali pa dodatne argumente. Skratka, ustavno sodišče je ugotovilo, da si državni zbor sam ali na podlagi mnenja predlagateljev ni pridobil potrebnih argumentov, na podlagi katerih bi lahko rekel: naše mnenje, mnenje državnega zbora je, da je iz teh, teh in teh razlogov pobuda protiustavna in prosimo ustavno sodišče, da to oceni. Tega ni storil. Če to želi storiti, si mora dobiti dodatne elemente. In to je za mene približna vsebina tega sklepa, kar med drugim pomeni, ko bomo v osmih dneh - jaz pa verjamem, da bomo - dobili dodatna pojasnila, bo ali nekdo - kdo je to, poslanke in poslanci, nekdo od nas - moral ponovno zahtevati, da državni zbor ugotovi, ali je zahteva skladna z ustavo ali ne, če boželja. Mi tega zahtevali v naši poslanski skupini najbrž ne bomo, ker od prvega dneva naprej trdimo, da ne vidimo problema v ustavnosti. Če nihče tega zahteval ne bo, bo predsednik državnega zbora moral razpisati zbiranje podpisov. Tako to jaz razumem. Lahko to razume kdorkoli drug. To je pa procedura, ki je doslej pri referendumih še nismo uporabili, in je, bi rekel, nekaj dodatnega, nekaj novega, malo smo pomagali mi, malo nam je pomagalo ustavno sodišče. Sam bom ta predlog sklepa sicer podprl. Podprl ga bom zato, da ne postavimo predlagateljev v položaj, v katerem bi - ker vprašanje je nesporno jasno, po svoji osnovni vsebini je vprašanje jasno. Mi se lahko pogovarjamo samo, ali je eventualno skladno z ustavo ali ne - po mnenju nekaterih. Da ne bi predlagatelje postavili v položaj, da bodo šli zbirati, ker če tega mi ne zahtevamo, ustavno sodišče ne bo nič reklo - zbirati 40.000 podpisov in če jih bodo ali pa ko jih bodo zbrali, se bo ponovno javil nekdo, ki dvomi, da so stvari ustavne in bo takrat zahteval od ustavnega sodišča, da se ugotovi potrebna ustavnost, ko bo taka in taka procedura že opravljena. Priznam pa še nekaj. Verjamem, da je v tem času tudi nekaj možnosti, da do dogovorov pride in tudi to je razlog, da si damo še teden ali pa 14 dni več časa, da bi do dogovorov prišlo, kar je naša prva in najpomembnejša želja. Hvala lepa.
Kolega Kremžar ima besedo. Niste želeli? Prijavljeni ste, v razpravi, ja.
Hvala lepa, predsednik. Torej, v osnovi seveda podpiram takšen sklep, kot ga danes imamo, ker mislim, da je treba sprejeti ta sklep in tudi s tem dodatnim rokom, ki ga je odbor predlagal. Hkrati ob tem pa seveda moram reči, da razmišljam o tej zadevi, bom rekel, podobno kot kolega Barovič. Zadeva je zelo komplicirana. Prvič, kar se mi zdi, da je nujno in treba povedati, je to, da po mojem globokem prepričanju to ni zadeva, o kateri bi bilo treba imeti referendum. To je zadeva, ki jo je na vsak način, če že treba reševati, reševati drugod in ne na referendumih. Inflacija referendumov sigurno je, ampak to je vprašanje širše, to je vprašanje, kako imamo urejeno to področje in bo urejeno takrat, ko bo to področje drugače urejeno. Kar zadeva vsebino cele zgodbe. Moje globoko prepričanje seveda je, da te stvari morajo biti urejene v dialogu med delodajalci, med delojemalci, potrošniki; skratka v tem krogu, ki je zainteresiran. Tu imamo krog, ki bo funkcioniral, če bo vsak opravil svoje delo. Delodajalec bo zainteresiran, da bodo trgovine odprte, če bo imel zaslužek. Zaslužek bo imel, če bodo potrošniki zadovoljni in če jih bo dovolj. Če bo to, bo moral plačati dobro ljudi, ki bodo delali, in bo moral imeti seveda dovolj teh ljudi. Korektiv, ki mora biti tu vmes, je seveda sindikat, ki pa se po mojem globokem prepričanju mora boriti za to, da ti ljudje, če je že tako, dobijo ustrezna plačila, ustrezne proste dneve in vse to, kar mora biti. In to je v bistvu v osnovi tisto za kar se sindikat mora zavzemati in boriti. Sam ne poznam, pa naj mi bo oproščeno, sindikata nikjer, ki se bori za to, da ljudje ne bi delali. Ker posledica tega gotovo, in v to sem globoko prepričan, je, da bodo nekateri ljudje imeli manjše zaslužke, ne lastniki, zaposleni in da jih bo manj zaposlenih. Ne vem, kolega Kavčič je povedal to številko, sam jih ne poznam, ampak je jasno, logično, da bo manj zaposlenih. In seveda, če razmišljam na ta način, potem ne morem biti za rešitev, zaradi katere bo manj zaposlenih in še tisti zaposleni bodo imeli manjše zaslužke. bil bi skregan z neko drugo logiko in nočem biti skregan s to logiko. Zato seveda sicer podpiram ta sklep, ki ga imamo pred seboj, v upanju, seveda, da bo prišlo do nekega dogovora tudi v teh 8 dneh, sicer pa v osnovi nasprotujem takšnim rešitvam, ki omejujejo, in predvsem nasprotujem, da se o tem odloča na referendumu. Hvala lepa.
Kolega Rokavec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Tega predloga sklepa ne bom podprl, zato ker nočem biti udeležen pri novih intrigah državnega zbora, kar se tiče urejanja obratovalnega časa v naši državi. Povedano je bilo že danes, partnerski dialog na tej ravni na tem področju v naši državi ni stekel in tukaj mora država, tukaj mora državni zbor zaščititi šibkejši člen. Šibkejši člen so tukaj delavci v trgovinah. Z izglasovanjem tega predloga sklepa se bo izrecno pokazala slaba luč, dala slaba luč na državni zbor, da se podreja interesom monopolov oziroma interesom kapitala. Kolega Kavčič, 20 tisoč delavnih mest je pod vprašajem, ste povedali prej v svojem nastopu. Čista demogogija. Kupna moč je tolikšna, kot je. Odstopanja so samo procent gor, dol. In ne zavajati ne ta državni zbor ne slovensko javnost. Odkrito povedano, če bo ta predlog sklepa sprejet, potem bo to tudi zelo slabo sporočilo pobudnikom za razpis zakonodajnega referenduma. Predsednik državnega zbora je prejšnji teden sklical tudi neformalen pogovor na to temo na relaciji državni zbor, stranke kakor tudi pobudniki za razpis predhodnega [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]referenduma. Veliko napak smo na tej ravni urejanja odnosov obratovalnega časa že storili. Ponovno opozarjam, da se ne gremo več teh iger, in apeliram na predsednika državnega zbora, da čimprej razpiše ta predlog sklepa; k+er, kakršna je tudi klima, sem prepričan, da so interesi določenih političnih sil v tej državi taki, da nočejo urediti pač šibkejšega člena v tej verigi, nočejo zaščititi potrošnika. Zato mislim, da verjetno ne bo druge rešitve, kakor dejansko, na žalost, čeprav je to odgovornost državnega zbora, da uredi, da se ta to vprašanje uredi na referendumu in da o tem odločajo volivci. Hvala lepa.
Kolegice in kolegi, s tem smo zaključili seznam tistih, ki so bili v skladu s poslovniško določbo v najavi - saj, bomo počasi, samo da pojasnim, kje smo sedaj -, tistih, ki so se prijavili. Naj vas obvestim, da je v tem času kolega Podobnik ali v imenu poslanske skupine - ali v imenu poslanske skupine vložil amandma k sklepu. V preambuli se črta besede, citiram: "in upoštevaje sklepa Ustavnega sodišča Republike Slovenije št. U-31037 z dne 20. 3. 2003," zaključek citata. Ta predlog amandmaja z obrazložitvijo dajemo sedaj pravkar tudi na mizo. To, da je bil amandma vložen, nam sedaj omogoča, da nadaljujemo z razpravo, tako kot določa poslovnik tudi brez predhodne najave. Sedaj, bom po vrsti dajal besedo - seveda, o amandmaju. Sedaj, bom dajal. Vi ste imeli, bom, repliko. Bili ste omenjeni tako, da imate pravico do nje, potem pa samo, da pojasnim, ker je bilo nekaj rok. Razprava je mogoča. Dobro, najprej replika.
Hvala lepa. Morda je umestno pojasnilo v zvezi s številom delovnih mest. Ja, ogroženih je 20 tisoč delovnih mest, in sicer ne samo v veliki trgovini, ampak treba se je zavedati tudi velikega števila delovnih mest pri samostojnih podjetnikih, posameznikih, ki komaj zmorejo ekonomiko poslovanja v trgovanja. Teza, da je kupna močna tako ali tako dana, saj je vseeno, kaj se stori, je seveda skregana s temeljno logiko tržnega gospodarstva. Zakaj pa, mislite, spoštovani kolega Rokavec da se toliko milijonov tolarjev investira v pospeševanje prodaje? Zakaj se toliko milijonov tolarjev investira v spodbujanje, torej v izboljševanje prodajnih mest, v različne instrumente tržnega komuniciranja? Zato, ker tudi slučajno ni vseeno, kako deluje trgovina, kako je opremljena, kakšen je delovni čas, kakšne so tehnike ponudbe! Tudi slučajno ni vseeno! To je tržno gospodarstvo - in zelo dobro bi bilo, da se tega zavedamo -, tržno gospodarstvo, kjer delujejo instrumenti konkurence, in ki ga želimo socialno uravnavati. Vendar ne smemo nad tržnimi mehanizmi izvajati nasilja. Zato se je treba zavedati najprej tržnih zakonitosti, ki delujejo v trgovini. Seveda, nad tržnim gospodarstvom so poskušali v preteklosti delati nasilje, recimo, v centralnoplanskem gospodarstvu in nekaterih drugih poskusih, in ti poskusi se niso dobro končali. Zato je to resno vprašanje in ni vseeno, kako kakovostno in na kakšen način trgovina ponuja svoje proizvode in storitve potrošnikom.
Ob vašem nastopu, kolega Kavčič, je bilo dvignjenih kar nekaj rok. Samo eden ima pravico do replike, ker je bil [[...]]Ste bili imenovani za repliko? Ne morete, žal. Moram biti jasen, ne morete, zdaj je mogoče dati samo repliko [[...]]
Če bo to vedno veljalo, bom zelo vesel, samo ne velja nikoli, razen zame!
Prosim, ne vstopati v razpravo, če ne dam besede. Poglejte, nekaj rok je bilo dvignjenih. Naj še enkrat pojasnim, prosim. Za repliko ima zdaj možnost in pravico samo kolega Rokavec, ker ga je kolega Kavčič poimensko navedel; verjetno bo pojasnil svoj pogled. Ponavljam, ni drugih na seznamu, kot bi morali biti v skladu s poslovnikom in predhodno najavo. Je pa vložen amandma, o tem amandmaju bom po končani splošni razpravi odprl razpravo in bo priložnost, da na poslovniško sprejemljiv način pojasnite svoja stališča. Kolega Rokavec.
Hvala za besedo. Pojasnil bom, kolega Kavčič. Seveda, svobodna gospodarska konkurenca, normalno, ampak z zakonitostmi in s spoštovanjem tudi drugih, ne samo lastnikov kapitala, temveč tudi delavcev. Tu prehajamo v suženjskolastniški red na področju trgovine, kolega Kavčič! In Evropa, v katero želimo iti in v katero bomo vstopili, ima tu jasne razmere med enimi in drugimi. Tam je tudi možnost partnerskega dogovarjanja. Pri nas, na začetku kapitalizma, tega še ni, zato mora tu država poseči. Poseči zato, da imajo lahko tudi trgovke oziroma prodajalke vsaj en dan v tednu možnost počitka. Glede tega jim s takimi ignorancami to preprečujemo. Hvala lepa.
Replika, samo replika, ker [[...]]Aja, pardon! Ja, ni mogoče, ni mogoče! Žal, ni mogoče, oprostite. Replika na repliko ni mogoča, se opravičujem. Poglejte, imamo vložen predlog amandmaja kolega Podobnika. Proceduralno? Saj pravim, samo da pojasnim. Splošna razprava je zaključena. Imamo vložen amandma k sklepu državnega zbora [[imate ga pred seboj]] , vlagatelj je kolega Podobnik. Kolega Potrč želi besedo o njem. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Tega amandmaja ne bom, kolega Podobnik, podprl. Res je kot podlaga za naše odločanje citirani 15. in 16. člen, in na podlagi tega bomo sprejemali sklepe. Kar zadeva ustavno sodišče, je povedano, "in upoštevaje sklep". Se pravi, vemo, da smo ga na podlagi prvih odločitev dobili prebrali smo ga in upoštevaje tudi ta sklep odločamo, ne pa kot edino podlago, in meni je to korektno. Meni je to korektno. Bi pa rad ob tem povedal še enkrat, zakaj sem podprl predlog sklepa. Zaradi tega, ker sem si dovolil glede na kontakte, ki smo jih imeli, vprašati, kaj tem predlogu menijo predlagatelji referenduma. In dobil sem njihovo izjavo. Morda ni več danes takšna, ker je bila pridobljena pred tremi, štirimi dnevi. Oni želijo izkoristiti sleherno možnost za predhodno pojasnilo, da jim ne bi bilo očitano, da so zaradi nejasnosti spraševali ali pa zahtevali referendum na nečem, kar kasneje ne bo ali niti dovoljeno ali bo kasneje morda pred ustavnim sodiščem ponovno napadeno, ali strani lastnikov v trgovini ali kogarkoli drugega, ker bi želeli ureditev tega vprašanja. Hvala.
Štiri razpravljavce sem upam pravilno pazil, kolega Drobniča, Jerovška, Cukjatija in Podobnika. Gremo po vrsti, kolega Drobnič. Je želel še kdo besedo? Kolega Anderlič. Se opravičujem. Prosim? Prosim, imate besedo magister Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Rad bi obrazložil glas, v zvezi s tem amandmajem in s poročilom. Jaz ne bom podprl tega amandmaja, ker nič ne pripomore k tej zadevi, poročilu in predlogu, ker je nesmiselno, ker je čisto zavlačevanje in norčevanje iz tistih, ki morajo resno delati, mi se pa tukaj kupčkamo. To ni vredno tega državnega zbora. Res vam povem, to je čisto zavlačevanje in zadrževanje in smešenje. Že prva pobuda na ustavno sodišče je bila neresna. Zdaj boste dopolnjevali tole, potem bo pa spet romalo na ustavno sodišče, da bo ustavno sodišče postalo naš servis zato, ker mi moramo nekaj opravljati, pa ni ljudem všeč, da bi to naredili, da bi preložili ta vroč krompir na nekoga drugega. Oprostite, v tem primeru ima državni zbor odločilno besedo, da opredeli ta javni interes. Ljudje so se odločili za to vprašanje, ker nismo odreagirali na njihove zahteve. V državni zbor je vložen zakon in če bi se resno lotili tega zakona teh zapletov ne bi bilo. Jaz mislim, da nam bodo tukaj ljudje dali dodatno klofuto. Dalo nam je ustavno sodišče klofuto, zdaj nam bo dalo pa še to. Ampak ta predlog gospoda Podobnika ne spreminja, ne spreminja, malo olepšuje, ampak dejstva ostanejo ista. Jaz sem proti tem dejanjem, ki ne dajejo dostojnosti temu državnemu zboru.
Hvala lepa. Kolega Jerovšek. Za vami kolega Cukjati.
Hvala lepa. Ta predlog amandmaja, ki ga je dal gospod Podobnik skuša zaščititi integriteto ustavnega sodišča in po tej plati je seveda dobro, ker se tu zlorablja vsakršna institucija in tudi ustavno sodišče kar naprej. Tudi danes že pri kakih drugih sklepih za pač doseganje nekih ciljev. Vendar bi poslanci v tukajšnji zbornici morali ščititi tudi digniteto tega državnega zbora. Ustavno sodišče je dalo zaušnico takšnim pravnim mnenjem, takšni odločitvi, kot je bila v tukajšnjem državnem zboru sprejeta. Vendar v imenu vele kapitala monopolu se sili kar naprej. Tu ni ovir, tu ni zavor, vi jih ne vidite in jih ne spoštujete. Jaz se čudim, zakaj sploh obrazlagate v imenu poslanske skupine, na čigavi strani ste. Pa saj se ve, da niste nikdar bili na strani delavca in kmeta. Danes ste dvakrat, pri dveh glasovanjih to pokazali. Zavili bi vrat vsakemu delavcu in vsakemu kmetu.
Prosim za malo več pozornosti v besedah. Prosim.
Ja, seveda [[...]]
Kolega Jerovšek, se lahko vrnete na razpravo o amandmaju. Prosim.
Potrebni ste katarze svojega zavedanja svojega ravnanja, na strani malega človeka že dolgo niste bili. Hvala lepa.
Kolega Cukjati, za njim kolega Podobnik in Anderlič.
Hvala za besedo. Amandma, ki ga je kolega Podobnik vložil, ne rešuje bistvenega problema tega sklepa in bistvenega problema našega obnašanja do problemov, s katerimi se srečujejo trgovke, prodajalke. Ko smo sprejemali sklep, da se vprašanja posredujejo ustavnemu sodišču, smo jasno povedali, da vsekakor ne more biti v igri načelo oziroma ogrožanje načela svobodne gospodarske pobude, kot ste to imenovali in argumentirali. Če bi to bilo in bi hoteli na tak način zaščititi to svobodno gospodarsko pobudo, potem bi morali, ne samo nič govoriti o praznikih in nedeljah, nič, prepustiti delodajalcu, da dela, kar hoče, nič ne bi smeli govoriti o dopustih, nič o delovnem času, tedenskem delovnem času, 40 ur na teden. Pustimo delodajalcu, pustimo svobodni gospodarski pobudi, pa naj ljudje delajo spet po 16 ur, kot so pred 200 leti. To je v ozadju logika vašega razmišljanja, in to je zame problem. Da pa smo šli k ustavnemu sodišču z vprašanjem, da ne vemo, kje je treba zaščititi delavca in kje v skrbi biti za to svobodno gospodarsko pobudo, smo se osmešili, jasno. Z odgovorom je vse povedano. Sedaj, ko ni več tega argumenta, pa ugotavljamo nekaj novega: da je nejasno, da je treba navesti okoliščine in tako dalje. Zopet neko, oprostite, neko sprenevedanje, neko zavlačevanje, neko nagajanje, neko metanje polen prodajalkam, ki želijo priti do svoje pravice. Čebi mi imeli nekaj čuta do tega, do teh problemov, bi sprejeli zakon in ne bi bil potreben referendum, bi uzakonili pravico prodajalke do nedeljskega počitka, če bi imeli kaj čuta do ljudi, ki to delajo. In včasih, gospodje, tudi ob drugih problemih, resnično me je sram biti v tem državnem zboru, ki se je na nek način spečal z lastniki kapitala.
Kolega Podobnik in Anderlič.
Hvala lepa, predsednik. Ko sem pisal ta amandma, sem pričakoval, da bo razprava nekoliko daljša, kajti imel sem namen vložiti še en amandma. Niti en razpravljavec ni omenil ustavne spornosti, niti eden. Hotel sem predlagati, da črtamo člen, ki govori o ustavni spornosti s preambule, ker je nekorektno, da zapišemo v njega, ker ga nihče ni omenil in nimamo nobenega gradiva, ki bi govoril o ustavni spornosti. Ampak žal se nam tukaj procedura dogaja sama od sebe, nas prehiteva. Ker se pa seveda nič samo ne zgodi, smo tam, kjer smo. Dva razloga sta, ki sta me vodila k temu amandmaju. Prvi je ta, da je sklep ustavnega sodišča, ne odločba, govorimo o sklepu, prej ste govorili nekateri o odločbi, jaz sem šel gledat, katero odločbo imate v mislih. Najprej sem menil, da odločbo ustavnega sodišča, ki je v prvem delu stavka, nato sem pa razumel, da ko ste govorili o odločbi, ste mislili sklep. No, tu moramo biti tudi precizni, ker imamo odločbo in imamo sklepe. Sklep ustavnega sodišča najprej iz procesnih razlogov zavrača našo prejšnjo odločitev, prejšnjo pobudo. Ampak istočasno je nekorektno ponovno do ustavnega sodišča, da v preambuli navajamo sklep ustavnega sodišča in njegove točke, iz katerih je razvidno, da ne smemo zlorabljati procedure in istočasno se obračati na predlagatelje glede nejasnosti in pomanjkljivosti ter glede ustavne spornosti. Preberite si 11. točko! Korektno bi bilo, če tisti, ki menite, da je karkoli nejasnega ali pa da je premalo utemeljeno, da jih to vprašamo, naj to dopolnijo. Kajti v tem sklepu piše: "Glede na način, kako državni zbor utemeljuje morebitno neskladje z ustavo, je mogoče celo sklepati, da meni, da bi bilo referendumsko vprašanje v skladu z ustavo, če bi bila pobuda ustrezneje utemeljena." To je edino, kar je bilo iz te razprave razumeti, ničesar drugega. Torej, gospod predsednik, na zapisnik povem, da je ta pot ponovno nekorektna. Niti eden od razpravljavcev - nobenega novega gradiva nisem dobil, da bi kdorkoli podvomil v ustavnost, ali vprašanja ali obrazložitve. Pa ne samo to! Spoštovani kolegi Združene liste so rekli, da ni ničesar protiustavnega. Ampak kljub temu podpiramo, da se obrnemo na predlagatelje, naj pojasnijo, naj nekaj dopolnijo, da eventualno ne bo ustavno. Ali se vam ne zdi, da to ni korektno do njih? Prepričani ste, da ni nič protiustavnega, pa vendarle, dajmo jih še enkrat vprašati! Rad bi vam povedal,da se mi zdi ta postopek napačen. V meni se je v teh dneh zgodila odločitev: mojega glasu za spremembo ustave, ki je vezan na referendum, ne bo. Ga ne bo! A veste, zakaj ga ne bo? Zato, ker se dogaja sedaj "bypass"! Tisti, ki ste tako spremembo hoteli, sedaj kažete, kakšna bi bila praksa, na kakšen način bi se določala področja, o katerih referenduma ne sme biti. Ker ni v ustavi tega in ker ni v zakonu tega, se zlorablja procedura. Uveljavili smo prakso pogajanj s predlagatelji ustavnih pobud! Srečujemo se z njimi, pogajamo se, mi smo izumili povsem novo pot. Zato menim, da je iz spoštovanja do institucije ustavnega sodišča korektno, da iz preambule črtamo, da upoštevamo sklep ustavnega sodišča, ker je nekorektno do njih, da to napišemo v preambulo. In če bi bila procedura, predsednik, če je možnost, da ponovno odpremo razpravo, črtajmo iz preambule 16. člen, ki govori o ustavni spornosti. Če bo ustavno sodišče pogledalo razpravo, če bo prišlo do njega, bo ugotovilo, da je nihče v razpravi ni omenjal, mi papredlagateljem seveda v obrazložitvi ponovno govorimo celo, da bi lahko šlo za ustavno spornost - nihče je pa ne omenja!
Kolega Anderlič. Replika? Prosim, replika.
Hvala. Gospod Podobnik, najbrž ste mislili tudi mene, ko ste rekli "Združena lista"? [[Tudi.]] Hvala lepa. Potem lahko govorim. Uvodoma sem omenjal obe stvari: dejstvo, da bomo podprli, in dejstvo, da menimo, da ni ustavno. Hkrati sem pa povedal, gospod Podobnik, da so opozorila, ali bi bilo to ustavno ali ne, bila dana s strani drugih v prejšnji razpravi, ko smo sklep poslali ustavnemu sodišču. Jaz razumem sklep, ki ga danes sprejemamo, samo tako - ne trdim, da boste vsi z mano soglašali - ampak samo tako, da bomo morali na podlagi dobljenih dodatnih pojasnil ugotoviti, da ni nič neustavnega in začeti zbiranje podpisov, ali oblikovati sklep, v katerem bomo na podlagi sklepa ustavnega sodišča jasno in decidirano navedli, "državni zbor meni, da je pripravljena pobuda za razpis referenduma neustavna, iz teh in teh razlogov, in predlaga ustavnemu sodišču, da to presodi". Dokler tega ne naredimo, še ne govorimo o tem, da je to neustavno, na podlagi odločitve od zadnjič pa tako možnost dopuščamo. To je moja razlaga, ne trdim, da je prava. Dodatno sem še rekel, da je to nekaj, česar še v postopkih parlamentarne preiskave nismo delali. Če bi šli dosledno po 15. ali 16. členu, tega niti ne bi smeli delati, ker po 15. smo po mojem roke zamudili, po 16. smo dobili pa odgovor, da smo delali slabo, ker nismo ustavnemu sodišču natančno pojasnili, v čem ocenjujemo, da je neustavnost. In to želimo popravljati. Če mi kdorkoli zagotovi, ali pa če smo sposobni danes reči, da ne bomo več odpirali tega vprašanja in da se začne zbiranje podpisov in ne bomo po zbranih, če bodo zbrani, podpisih odpirali tega, mene nič ne moti. Ampak jaz povem še enkrat, jaz se tega bojim, zato raje vidim, da se vprašanje postavi, dobijo dodatna pojasnila in se vidi, kaj bomo storili. V tem delu jaz lahko štejem to kot neko igro, ki jo opravlja ta državni zbor mimo običajnih pravil parlamentarne preiskave. Ampak kar mene zadeva, kolegice in kolegi, 14 dni v primeru razpisa ali ne razpisa referenduma v tem primeru po mojem ni nesorazmeren čas, v katerem se to ne bi dalo narediti. Če bo do referenduma prišlo, ni bistven ta moment, nek rok, v katerem bi to moralo biti storjeno; ali bo potem zbiranje teden dni prej ali kasneje. Hvala.
Kolega Anderlič.
Jaz sem se sicer prijavil prej, kajti trdim in tudi mislim, da je edino taka razlaga prava, da morajo vse točke, ki so istovrstne, torej sklepi, deklaracije in podobno, potekati po enakem postopku. Včeraj ni bilo nobene najave časa, danes ste to opravili, lepo vas prosim, vsaj v roku 24 ur imejte enak kriterij. Tukaj ste ga spet zamočili. Zakaj, ne vem, ampak o tem lahko kdaj drugič. Kar se tiče tega predloga amandmaja. Ne bom ga podprl. Gospod Potrč je veliko tega povedal zdaj ponovno in mislim, da je prav, da sprejmemo sklep, ki je predlagan. Ne samo zaradi tega, kar je bilo tukaj že rečeno. Gospod Rokavec je citiral nek sestanek pri gospodu predsedniku, na njem je bil tudi gospod Drobnič. Ampak, gospod Rokavec, za tistim se je zgodil še en sestanek, kjer so bili predstavniki vaše poslanske skupine in vsi socialni partnerji, torej predstavniki vlade, predstavniki sindikata in predstavniki [[...]]
Prosim za mir v dvorani! Samo eden ima besedo.
Ja, ampak vmes je tako Rokavec govoril, tako drugi so govorili o nekih navedbah in so očitno zavajali ta zbor in jaz želim pojasniti. Gospod Sok, gospod Drobnič je zavajal in jaz mu pojasnjujem, ker je on tudi bil na enem od teh sestankov, da je enotna želja vseh teh bila, da se pogovarjajo naprej in iščejo rešitve. In jih ta teden baje tudi iščejo. Gospodu Cukjatiju želim o tem reči, ko razpravlja o tem amandmaju in on je o amandmaju razpravljal. Govoril je pa o tipičnem mačizmu, da želijo moški imeti ob nedeljah doma ženske za štedilniki, da jim bodo skuhale kosila. Kaj pa prodajalci, ki delajo ob nedeljah?
Dobro. Glejte, s tem smo izčrpali tisti seznam, ki sem ga jaz imel prijavljen. Kolega Podobnik želi besedo. Prosim, kolega Podobnik. Mir v dvorani.
Hvala lepa. Še enkrat bi se rad oglasil. Bolj kot pojasnilo. Kolega Potrč je govoril vsebinsko o točki dnevnega reda. Mnogi pa niste govorili o točki dnevnega reda. Jaz bi razumel, veste, v parlamentarni demokraciji je procedura pravzaprav bistvo vsega. Danes ne sme biti razprava, ali smo za ali proti odprtosti trgovin v nedeljo. To ni na dnevnem redu. Današnja odločitev in postopek v tem primeru vpeljuje neko prakso, ki bo veljala za naslednje pobudnike. Mi smo itak uveljavili, [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]Sedaj ne bo pomembno, kaj si predlagal, pomembno bo, kakšne imaš pozicijo v parlamentu, katere stranke te podpirajo, koliko dni ti bodo dali. Proti temu sem. Rad bi pa povedal, spoštovani kolega Potrč, da imam drugačno stališče. Po moji oceni danes državni zbor pri tej točki dnevnega reda ni dobil nobenega gradiva iz katerega bi bilo jasno razvidno, da je kdorkoli nasprotoval spornost glede an 16. člen zakona o referendumu in ljudski iniciativi, ki govori [[...]]
Kolega Pukšič prosim za mir!
[[...]]o eventualni ustavni spornosti. Moje mnenje je, da naša zadnja razprava in gradiva niso več relevantna. Vsaj pridobili jih nismo! Oprostite! Utemeljitve so bile tudi slabe, neprepričljive. Nihče jih ni podprl. Kolegi so celo rekli, da pravijo, da ne držijo, pa vseeno bomo šli naprej. Torej, da ne bo nesporazuma. V tem primeru se državni zbor ne sme igrati. Tu ni dovoljena igra. Danes se igramo tako, čez dva meseca se bomo še drugače igrali. In vedno bolj se bomo igrali in na ta način bomo dokončno zlorabili instrument predhodnega zakonodajnega referenduma. Smo na odlični poti, da se to zgodi. Jaz bi vas spomnil na neverjetno proceduro, ko smo enkrat tako rekoč že razpisali čas za zbiranje podpisov, pa je od nekje prihitel prvi pobudnik, nekaj čez tisoč jih je bilo, pa je kar umaknil, ker je bil nekje podpisan "deal", da se bo sprejel zakon. Na to opozarjam in menim, kolegice in kolegi, da bi bilo korektno, če bi danes ta sklep sprejeli, da v preambuli se ne bi naslanjali na 16. člen zakona o referendumu in ljudski iniciativi, ampak samo na 15., ki govori o nejasnosti oziroma neceloviti obrazložitvi. To bi bilo korektno. Iz 16. člena pa danes ne smemo izhajati. Če bo to prišlo do ustavnega sodišča, bo zopet padel postopek. Jaz sem prepričan, da se bo to zgodilo.
Poglejte, ker ni nihče prijavljen, bi rad eno stvar povedal državnemu zboru, ker sem na koncu tudi jaz predlagatelj tega sklepa. Ne vem, če ste bili pozorni, če niste, bi rad to sedaj ponovil. Ker sem se zavedal občutljivosti in tudi moje odgovornosti, ker mi zakon to nalaga pri odločitvah, povezanih z referendumskimi pobudami, sem prvič, ko sem odločil o vlogi, rekel; da se pri tem se naslanjam izključno na stališča zakonodajno pravne službe. Tako bom ravnal pri vseh odločitvah, povezanih s takimi pobudami. In kar se teh pobud tiče, jaz kot predsednik, na katerega je stvar naslovljena, nikoli ne ravnam v skladu s svojim ali pa drugimi političnimi pogledi. Vedno se zanesem na stališča zakonodajno pravne službe. Tokrat je predlagala, da državni zbor odloči. Tako je podpredsednica, ki je vodila takrat državni zbor, tudi odločila. Državni zbor je presodil, poslal na ustavno sodišče in smo dobili nazaj in spet je zakonodajno pravna služba svetovala ta postopek. Tako do stvari sedaj jasne. Če bo večina sprejela ta sklep, potem bomo pozvali pobudnike v skladu z njim. Če bo večina zavrnila sklep, bom jaz razpisal rok za zbiranje podpisov. In nič drugega. Prosim, da preidemo na odločanje. Imamo amandma, ki ga je vložil kolega Podobnik. Naj spomnim, v preambuli se črtajo besede, citiram: "in upoštevaje sklep ustavnega sodišča Republike Slovenije št. U31/037 z dne 20.3.2003". Obrazložitev glasu kolega Pukšič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Niti amandmaja, niti predloga sklepa ne bom podprl. Dejstvo je, da smo o tej problematiki dovolj spregovorili že takrat ko smo sprejemali zakon in opozorili na težave in na to, kaj se lahko zgodi. Sam sem pa globoko prepričan, da je od ponedeljka do sobote dovolj dni, ko človek poskrbi, v narekovaju, "za kruh",da pa je nedelja tisti dan, ko človek tudi poskrbi za kruh. Vendar od ponedeljka do sobote v nakupovalnem centru, v nedeljo pa pustimo državljankam in državljanom te države, da si izberejo hram, kjer bodo zagotavljale za, zopet v narekovaju "za kruh", in to za duhovni kruh v tistem hramu, v katerem želijo. To je ali v okviru družine ali kjerkoli že, kristjani tudi v okviru cerkve. Dajmo jim to možnost, to smo jim dolžni zagotoviti. Zato bom proti amandmaju in proti sklepu in upam, da bo ta referendum zaradi ignorantskega odnosa na opozorila, o katerih smo govorili že pri zakonu, ponovno prišel, in da bodo ljudje odločili. Danes vam povem, da bo ta referendum izglasovan.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Potem bo državni zbor prešel na glasovanje. Najprej o amandmaju, ki ga je vložil kolega Podobnik, k preambuli, k sklepu državnega zbora, da se v preambuli že črtajo navedene besede. Glasujemo. 53 navzočih, 10 za in 38 proti. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 38.]] Amandma ni bil sprejet. Sedaj bomo odločili o dopolnjenem predlogu sklepa. Še enkrat, da ne bo nejasnosti. Če bo sprejet, bom pozval sindikat delavcev, če bo zavrnjen, bom razpisal rok za zbiranje podpisov. Prosim glasujemo. 56 navzočih, 35 za in 20 proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 20.]] Tako je ta sklep sprejet in zaključena ta točka dnevnega reda in za danes delo državnega zbora, ki se bo nadaljevalo jutri. A, pardon še ena stvar je. V mojem načrtu nimam tega. To je tretja obravnava sedme točke. Se opravičujem vsem. Tukaj v mojem scenariju tega ni bilo. Smo v tretji obravnavi. Možna je razprava o zakonu v celoti. Želi kdo besedo? Vloženi amandma poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, ki ga želi kolega Kramberger obrazložiti. Prosim.
Hvala, gospod predsednik, kolegice in kolegi. Na kratko želim obrazložiti dva amandmaja za tretjo obravnavo zakona o predlogu zakona o spremembah zakona o kmetijskih zemljiščih. Prvi amandma je zgolj redakcijski, vsebinski je drugi amandma k 23. členu. Tukaj smo povzeli amandma kolegice Lidije Majnikove, in sicer tako, da ostaja, da je na prvem mestu solastnik, na drugem mestu po predkupni pravici je sosed, se pravi mejaš, na tretjem pa zakupnik. Dodana so še tudi določila, ki jih je tudi vlada potrdila To je pa oddaljenost 20 kilometrov od zemljišča, ki je naprodaj, in sicer v četrti in tudi v šesti točki. Jaz predlagam kolegice in kolegi, da sprejmemo ta predlog amandmaja in tudi potem zakon v celoti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem kolegu Soku. Gospod Sok, prosim.
Hvala lepa za besedo. Meni je zelo žal, da je bil sprejet ta amandma, ki ga je predlagala naša kolegica Lidija. Očitno je, da so s tem na široko odprta vrata kmetijskim organizacijam, in sicer pod neko krinko 3.200 zaposlenih delavcev. Če bi bil predlog, da so predkupni upravičenci zaposleni delavci v teh kmetijskih organizacijah, bi še nekako razumel dober namen te odločitve. Ker pa se za tem skriva nekaj povsem drugega, nečistega, bi rekel, neka manipulacija, pa takšnemu načinu dela najostreje nasprotujem. To, kar sedaj predlaga Slovenska ljudska stranka, je pravzaprav samo nekakšen kozmetičen popravek, lahko bi rekel, neka majhna lepotna pika na kosmatem nosu. Jaz enostavno takšnega predloga, spoštovani kolegi iz Slovenske ljudske stranke, ne morem kupiti. Ta vladajoča koalicija je v bistvu velika nesreča za to našo državo in zgleda, da ste v tej smeri, ko ste si podredili vso gospodarstvo, kot sem sinoči lahko razumel gospoda Buta tudi na televiziji, ste se sedaj v končni fazi odločili, da si pridobite še najboljša slovenska kmetijska zemljišča. To ni v skladu z nacionalnim programom razvoja kmetijstva. Če že ne drugo, kot opozicijski poslanec opozarjam na to, da bo to imelo velike posledice za promet kmetijskih zemljišč, velike posledice. Druge države, recimo Danska si je izpogajala v predpristopnih pogajanjih poseben status znotraj Evropske unije. Mi pa tega nismo zmožni narediti, celo še več, s takšnimi spremembami posegamo na tisto področje, ki ustavno sploh niso bile sporne. Ampak nosi pa ustavno sodišče pri tej odločitvi velik del krivde. To pa zato, ker je razveljavilo celotno poglavje o prometu kmetijskih zemljišč, ne pa samo tistega, kar je dejansko bilo neustavno. Drugi del odgovornosti pa seveda nosi slovenska vlada, ki se na takšen način po skrajšanih postopkih z neko razpravo ad hoc odloča in spreminja slovensko zakonodajo, seveda s pomočjo tega državnega zbora. In še to vam povem, gospa poslanka iz Ptuja, ko ste rekli, da če bi bili zjutraj prisotni, da bi lahko poslušali vašo razpravo. Jaz vašo razpravo, poznam. Slišal sem jo na odboru za kmetijstvo, kjer smo vas hoteli prepričati nasprotno. Na žalost, neuspešno. Vi pač imate skozi to število rok v tem parlamentu škarje in platno. Predsednik naše stranke je že rekel, da boste verjetno naredili ta svet v neki kvadratasti obliki. Pa uspete pri tem, če boste. Hvala lepa.
Hvala. Janez Podobnik ima besedo.
Hvala podpredsednik. Jaz bom amandma pod točko 1, ki smo ga predlagali v poslanski skupini, podprl. Prav tako tudi amandma pod točko 2. Ta amandma tudi resnično v celoti sledi dogovoru v koaliciji, kar je bilo enkrat danes omenjeno s strani spoštovanih kolegov. Jaz nimam rad prakse, da se tukaj javno govori, kako so potekala koalicijska pogajanja, ampak sedaj je, ta amandma v celoti sledi temu dogovoru. Rad bi pa spoštovano kolegico Majnikovo vprašal, ker ste danes večkrat rekli, da boste podprli amandma, ki rešuje prav to vprašanje, da boste pa glasovali prosti zakonu. Rad vas bi iskreno vprašal, ali boste res glasovali proti zakonu. Iz odgovornosti iz tega področja je potrebno povedati, da na podlagi odločbe ustavnega sodišča od 28. marca naprej na tem področju velja tako imenovana pravna praznina. Odgovornost za pravno praznino bo na koncu od nas poslank in poslancev državnega zbora, če ne bo zakon v taki ali drugačni obliki sprejet. Po našem mnenju je vsebina tega amandmaja taka, da bi lahko dobil podporo in nato bi tudi zakon bil sprejet Rad bi opozoril še na eno zadevo, to pa je relacija Slovenija-Evropska unija. Ta zakon določa občutljivo vprašanje, ki je vezano seveda na lastnino in lastništvo. Če se v nekem trenutku na nekem področju zgodi praznina, bi lahko Evropska unija razumela, da je to naša politična odločitev, da smo nekaj popolnoma sprostili. Potem smo pa čez nekaj mesecev ponovno na podlagi zakona pripeljali nove omejitve in bomo kršili pravo Evropske unije. In bomo lahko že tarča postopkov v Evropski uniji. Tako kolegica Majnikova, upam, da na podlagi tega amandmaja ne boste več vztrajali pri tem, da potem, ali bo izglasovala ali pa ne, zakona ne boste podprli. Če bi se pa to zgodilo, bi pa iz odgovornosti do te tematike vendarle želeli odgovor tistih služb, o katerih jeprej govoril predsednik državnega zbora, na katere se zanaša. Kaj bi z vidika zakonodajalca pomenilo, da na tako pomembnem področju kot je promet s kmetijskimi zemljišči, se zgodi recimo mesečna pravna praznina. To je prvo vprašanje. In drugo vprašanje: Kakšna bi bila potem relacija Slovenija-Evropska unija na podlagi asociacijskega sporazuma in vseh izpogajanih postopkov, ki so vezani na promet z nepremičninami in še posebej kmetijskimi zemljišči? Odgovore na ta vprašanja, bi po mojem mnenju poslanke in poslanci morali dobiti pred odločanjem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ne vidim več želje po razpravi. Zato prehajamo na odločanje o predlaganih amandmajih. Kolega Podobnik je podal mnenje, da bi SE zakonodajno-pravna služba morala izjasniti, ali bo nastala s tem sprejemom pravna praznina, da bo torej državni zbor na to opozoril. Zato bi prosil, če lahko dobimo ta odgovor - če bo zbor tako sklenil. Kolega Podobnik, ali predlagate državnemu zboru, da se o tem odloči? Prosim.
Gospod podpredsednik, povedal sem svoje stališče in menim, da bi bile posledice, recimo, nesprejetja zakona in dejstvo, da stopi v veljavo odločba ustavnega sodišča 28. marca - tu puščam ob strani, kdo je odgovoren, da smo prišli v časovno stisko. Lahko sem tudi samokritičen, vendar se tu samokritika neha in se pričenja odgovornost državnega zbora. Menim, ker je kolegica Majnikova napovedala, sam sem razumel, tudi v imenu poslanske skupine, da zakon ne bo dobil večine, torej da ga bodo zavrnili, potem pomeni, da de facto državni zbor zavestno povzroča pravno praznino. Menim, podpredsednik, in se vam zahvaljujem, da ste razumeli mojo utemeljeno skrb, da je nastopil trenutek, da povprašamo predstavnike tistih, ki jim zaupamo in za to plačujemo, ali je dopustno, da to storimo, in to zavestno storimo. Pa ne samo to! Da predvsem vprašamo - to pa je še bolj občutljivo vprašanje in moram vam povedati, da to ni zraslo na mojem zelniku, posvetoval sem se s strokovnjaki, ki poznajo novo evropsko pravo v trenutku, ko zakonodajalec nekaj sprosti, je s tem izkazal svojo politično odločitev, in to velja. Če bomo ponovno pripeljali nove omejitve, smo že na nek način v odnosu do prava Evropske unije na tem področju in bodo lahko nastopili veliki problemi. Gospod podpredsednik, prosil bi vas, da omogočite, da dobimo na ta vprašanja odgovore.
Hvala. Še kolega Kramberger? [[Ne.]] To je bil proceduralni predlog, ki ga bom dal v odločanje državnemu zboru. Na podlagi tretjega odstavka 73. člena predlagam, da državni zbor glasuje o tem, ali zahteva od zakonodajno-pravne službe ustrezno pojasnilo glede možnega nastanka pravne praznine, o kateri je govoril in nas opozoril kolega Janez Podobnik. Predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje bomo ponovili. Če bo služba pripravljena mnenje dati takoj, ga bomo takoj dobili. Potem bomo pač naredili odmor ali pa odločali o tem jutri. Ponovimo glasovanje! Glasujemo. Navzočih 54, za je glasovalo 24, proti 24. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da predlog ni sprejet. Zato prehajamo na odločanje o predlaganih amandmajih. Na glasovanje dajem amandma pod številko 1. Glasujemo o amandmaju pod številko 1. Navzočih 53, za je glasovalo 19, proti 26. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Na glasovanje dajem še amandma pod številko 2. Glasujemo. Navzočih 52, za je glasovalo 44, proti 2. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma pod številko 2 sprejet. Sprašujem zakonodajno-pravno službo, ali je zakon neusklajen. Ni neusklajen. Samo trenutek. Lahko na mikrofon poveste, ali je zakon usklajen.
Opravili smo posvetovanje z vlado. Po naših skupnih pregledih sprejetih amandmajev menimo, da je vse v redu in da neusklajenosti med zakonskimi določbami ni. Zakon nima neusklajenosti. Zakon je medsebojno v rešitvah usklajen.
Hvala lepa. Slišali smo mnenje. Prekinjam sejo za 5 minut, da se posvetujem z zakonodajno-pravno službo. [[Medsebojno pogovarjanje.]] Samo trenutek. Zakonodajno-pravna služba trdi, da je zakon v redu, da ni neusklajen. Želimo še mnenje vlade. Državni sekretar, prosim. Želite ali ne? [[Ne.]] [[Medsebojno pogovarjanje.]] Gospod državni sekretar, po poslovniku tudi vlada lahko pove, ali meni, da je zakon neusklajen z ozirom na sprejete amandmaje. Prosim, da to javno poveste.
Ja je usklajeno.
Zakon je po mnenju državnega sekretarja usklajen. Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Obrazložitev glasu mag. Kramberger.
Gospod podpredsednik, kolegice in kolegi! Jaz bi ponovno [[...]] [[Medsebojno pogovarjanje.]] Mi se smejimo tukaj, ampak stvar je po moji presoji zelo resna. Opozorilo kolegice Lidije Majnikove in tudi kolega Toneta Anderliča, da zakona ne bosta podprla, je resno. Jaz bi na to opozoril. Poglejte, če do tega pride, ne bo tretjega poglavja, ki ga je ustavno sodišče razveljavilo. Nekateri ob tem dejstvu mirne duše zamahnete z roko, saj pač ne bo prometa. Ni res. Prvo, kar je, je kolega Podobnik, ko je govoril, da smo s tem prednostni zakup razveljavili in ga bomo mogoče kdaj spet uveljavili, ampak do tega sem skeptičen, če bomo zdaj to storili. Pojavlja se tudi vprašanje kolizije med ostalimi zakoni, na primer zakonao dedovanju kmetijskih zemljišč. Kaj to pomeni, dedovanje zaščitenih kmetij? Dedovanje zaščitenih kmetij je [[...]]
Prosim, da ne motimo razpravljavca.
Torej se ne more dedovati zaščitenih kmetij, prodaja pa se jih lahko. Tudi to je vprašanje, ki bi ga pravna služba morala tukaj razložiti. S tem, ko tretjega poglavja ni, smo na široko odprli, da bodo lahko kupovali kmetijsko zemljo vsi, čisto vsi, od tujcev in vseh, kdorkoli si bo izmislil. Če 3. poglavja ni, opozarjam. Poleg tega upravne enote ne bodo imele nobenih evidenc, ker ne bodo dajale soglasja o pravnem poslu in bo to evidentirano samo pri notarjih in pri sodiščih.
Prosim, opozarjam na čas.
Ustavno sodišče je razveljavilo tudi maksimum, tako da so pravzaprav zdaj vsi pogoji, da se lahko pride do veleposestva [[...]]
Prosim, da zaključite.
[[...]]in očitno bo treba vprašati slovenske državljane, ali so za to, da je slovenska zemlja še nacionalni interes.
Gospod Kramberger, hvala lepa. Gospod Sušnik, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Težko se je odločiti, kako glasovati v takem primeru, ki je nerazložljiv, nerazumljiv in še kako potrebno bi bilo, da bi bile danes vklopljene kamere, da bi videli, kako se obnašamo oziroma kako se obnašate.
Obrazložitev.
Obrazložujem glas, gospod podpredsednik. Zdaj smo v težki situaciji. Izglasovali ste amandmaje, ki niso dobri, ki so v nasprotju z deklarirano kmetijsko politiko iz leta 1993, na drugi strani ste pa napovedali, da ne boste zakona podprli. Kako se odločiti? V primeru, da če zakon podpremo, bomo podprli tiste slabe rešitve, ki ste jih skozi amandma prinesli notri, če ga ne podpremo, pa da ga tudi vi ne podprete, bo zakon padel in nastane pravna praznina. Zaradi te dileme, ki sem jo zdaj izpostavil, zahtevam v imenu poslanske skupine 15 minut odmora, da se bomo odločili in dogovorili, kako glasovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej bi vprašal, če še kdo želi obrazložitev glasu pred tem odmorom, da gremo potem samo na glasovanje. [[Nihče.]] [[Glasovi iz ozadja.]] Pred glasovanjem bo odmor. [[Glasovi iz ozadja.]] Nihče ne želi obrazložiti glasu. Pred glasovanjem se daje odmor in po končanem odmoru boste lahko dali obrazložitev, kako ste se odločili. 15 minut odmora. Ob 19.18 nadaljujemo s sejo.
Čas odmora je potekel. Poslanski skupini SDS, ki je zahtevala 15 minut odmora za posvet pred glasovanjem, dajem besedo, če želijo, da obrazložijo svoj glas. Predstavnik, kolega Franc Sušnik, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V času, ki nam je bil dan za odmor, smo pretehtali in se odločili med dvema slabima odločitvama za manj slabo. Odločili smo se, da bomo zakon podprli. Pri tem tvegamo tudi to, da se bo napovedana odločitev koalicije spremenila. Tega se zavedamo, v tem državnem zboru je vse mogoče. Bi se pa lahko temu izognili oziroma zagotovo bi se izognili, če bi bila že danes upoštevana naša zahteva po neposrednem prenosu sej državnega zbora, potem bi bilo vse drugače. V imenu poslancev koalicije Slovenija izjavljam, da bomo ta zakon podprli in s tem izrazili svojo državotvorno in opozicijsko držo. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona v celoti dajem na [[...]]Prej sem pozval, če še kdo želi obrazložiti svoj glas. Tisti, ki ste želeli, ste to lahko [[...]]Potem dajem izjemoma besedo vam, če ste res, nisem pa videl. Zaključujem obrazložitev glasu. Prehajamo na glasovanje o zakonu v celoti. Prosim za pozornost! Glasujemo o zakonu v celoti. Navzočih 55, za je glasovalo 25, proti 27. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da zakon ni sprejet. S tem zaključujem točko dnevnega reda in prekinjam sejo državnega zbora, ki se bo nadaljevala jutri ob 10.00 uri. Hvala lepa in lahko noč!