Spoštovane kolegice in kolegi poslanci, spoštovani gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 20. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Renata Brunskole od 14. ure dalje, Janja Klasinc, dr. Vinko Gorenak od 13. do 17. ure, Milenko Ziherl, Roberto Battelli in Franc Jurša. Vse prisotne lepo pozdravljam. V začetku današnje seje dajem besedo predsedniku Državnega zbora dr. Pavlu Gantarju ob 20. obletnici sprejema amandmajev 96, 97 in 98 k Ustavi Republike Slovenije, s katerimi je Skupščina uresničila namere iz Deklaracije o suverenosti, uveljavila odločanje o služenju vojaškega roka, o teritorialni obrambi in imenovanju njegovega poveljnika. Spoštovani gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, cenjene kolegice in kolegi poslanci, spoštovana državljanke in državljani! V letošnjem letu obeležujemo mnoge pomembne obletnice in mi dovolite, da se pred nadaljevanjem današnje 20. redne seje Državnega zbora spomnim tudi na včerajšnjo 20. obletnico sprejema ustavnih amandmajev. Mimogrede, točno leto dni prej, 27. septembra 1989 je tedanja Skupščina socialistične republike prav tako sprejela obsežen sklop ustavnih amandmajev, ki so utirili demokratične ustavne spremembe v smeri svobodnega tržnega gospodarskega sistema in pluralistične družbene ureditve. To je bil tudi eden izmed pomembnih korakov na tej poti. Letos smo se torej že spomnili sprejetja ustavnih sprememb, ki so omogočile demokratični preboj in razcvet pluralizma. Proces demokratizacije in nastajanja slovenske države je bil dlje časa trajajoč proces, ki se je odvijal postopoma, terjal je mnoge korenite spremembe, ki niso mogle nastati čez noč. Spremembe so zahtevale premik v razmišljanju in dojemanju razpoložljivih možnosti za prihodnost slovenskega naroda. Šele s prestopom dotedanjih miselnih okvirov in ob dokončnem spoznanju, da smo sposobni stopiti na pot samostojnosti, so lahko sledila dejanja. Kot rečeno, 27. septembra 1990 je Skupščina Republike Slovenije sprejela nove ustavne amandmaje, ki so bili za prebivalke in prebivalce Slovenije izjemno pomembni. povzročili so namreč spremembe, ki smo jih lahko vsi občutili tudi na lastni koži, obenem pa so predstavljali tudi veliko spodbudo za naprej, saj so kot konkretizacija nekaterih točk Deklaracije o suverenosti Republike Slovenije jasno začrtali pot v neodvisnost, pot, po kateri naj bi v prihodnje krenila Slovenija. Skupščina Republike Slovenije je s temi ustavnimi spremembami določila, da se v Republiki Slovenije ne uporabljajo določbe Ustave SFRJ, ki niso v skladu z Ustavo Republike Slovenije. Da številni dotedanji zvezni predpisi v Republiki Sloveniji ne veljajo in da je za veljavnost zveznih zakonov v Sloveniji potrebno soglasje Skupščine Republike Slovenije. Prav tako je tudi določila, da bomo v prihodnje sami odločali o načinu služenja vojaškega roka in o Teritorialni obrambi ter njenem poveljniku. Sprejeti amandmaji so odnose s federacijo postavili na glavo. Nakazovali so tako korenite spremembe in tako razburkano prihodnost federacije, da so zvezni orani s pritiski skušali Slovenijo prisiliti, da sprejete ukrepe oziroma amandmaje prikliče. Razvoj naše državnosti pa se je kljub temu nadaljeval, saj smo bili trdno odločeni, da zavarujemo in uveljavimo pravico, ki nam je pripadala – pravico naroda do samoodločbe. Spoštovani! Našo osamosvojitveno pot sestavlja pester mozaik dogodkov, postopkov in aktov, brez katerih bi bilo našo državnost nemogoče utiriti in uresničiti. In zaradi tega tem dogodkom, dogajanjem in ljudem dolgujemo več pozornosti, in to ne le ob obletnicah, kot je letošnja. Hvala lepa. Hvala za pozornost.
Hvala lepa, gospod predsednik, za nagovor [[aplavz]] [[...]]za nagovor ob pomembnih obletnicah poti nastajanja naše samostojne in neodvisne države. S tem prehajamo na nadaljevanje redne seje Državnega zbora. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZAVAROVALNIŠTVU, SKRAJŠANI POSTOPEK Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru preložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za finance dr. Francetu Križaniču. Izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani predsedujoči! Dovolite mi, da na kratko predstavim Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu. Namen predloga zakona je naslednji. Deli se na pet točk. Prvič ali pa prvi dve točki, gre za odstranitev vseh dvomov, da je zakon in da je regulacija zavarovalništva v Sloveniji v kakršnikoli opreki, v nasprotju s pravili delovanja Evropske unije, s pogodbo o delovanju Evropske unije in pa z našim članstvom v OECD. V tem kontekstu zakona umikamo določbo, ki terja vsaj od enega člana uprave, da ima središče uresničevanja svojih življenjskih interesov v Sloveniji, obenem pa omogočamo vsem zavarovalnicam z območja držav članic OECD, da na področju pomorskega, zračnega in transportnega zavarovanja neposredno tržijo svoje storitve tudi v Sloveniji. To bo dodatno liberaliziralo slovenske zavarovalniški trg, povečalo konkurenčnost in izboljšalo storitve na tem področju. Drugi sklop zadeva spopad z zavarovalniškimi zlorabami, in sicer zakon povečuje možnost izmenjave osebnih podatkov, obdelave teh podatkov za preprečevanje in odkrivanje negativnih pojavov v zvezi z zavarovalniškimi zlorabami. Tukaj mislimo, da se bo povečala pravna varnost na tem področju, s tem tudi znižala cena in dodatno omogočile boljše storitve na tem področju. Nadalje, izboljšujemo delovanje nadzornih organov pri nadzoru finančnih institucij, in sicer zakon vzpostavlja celo vrsto regulacij, ki bodo izboljšale izmenjavo informacij med Agencijo za nadzor zavarovalništva, med Agencijo za nadzor trga vrednostnih papirjev in Banko Slovenije. Mi smo v skladu s koalicijsko obljubo pripravili projekt združevanja teh treh nadzornikov. Analize – zlasti nam je bila v pomoč analiza posebne delovne skupine Mednarodnega denarnega sklada – so pokazale, da to enostavno z zakonsko regulativo ni smiselno izvesti, ampak da je treba poenotiti same metode nadzora, nadzorniške prakse in informacije in nato postopoma v petih do desetih letih doseči tako raven, da bo možno narediti naslednji korak poenotenje nadzora tudi institucionalno. Se pravi, ta zakon sedaj postavlja osnove za poenotenje metodološkega pristopa za izmenjavo informacij in za enotne nadzorniške prakse. Obenem spreminja tudi način imenovanja direktorja Agencije za nadzavarovalni nadzor, tako da bo ta hkrati tudi predsednik Strokovnega sveta, da se bo tu izpostavila enotnost vodenja tega nadzornika. Zastavlja se pa tudi vprašanje imenovanja. Mi dvigamo, predlog je, da se dvigne imenovanje direktorja, ki ga je do sedaj imenovala Vlada za dobo šestih let, na Državni zbor. Od sedaj naprej naj bi po novi regulativi direktorja Agencije za nadzor zavarovalništva, do zdaj ga je imenoval Državni zbor, predlog je, da ga vendarle predlaga Vlada. Se pravi, vladni amandma je, da na predlog Vlade Državni zbor imenuje direktorja Agencije za zavarovalni nadzor. Najobsežnejši del predloga zakona se nanaša na ureditev skupščine za vzajemno zavarovanje. Tukaj smo imeli slabo prakso v preteklosti, zato gremo v regulacijo, ki sicer ni običajna v drugih sistemih, je posledica naših specifičnih razmer. Je pa ta praksa vendarle precej obdelana v strokovni literaturi, tako da vzpostavljamo možnost upravljanja preko skupščine vseh članov vzajemne ali preko skupščine zastopnikov članov in terjamo, kar običajno sicer delajo velike vzajemne zavarovalnice v statutih, tu pa terjamo že v zakonu, da če ima vzajemna zavarovalnica več kot tisoč 500 članov, potem mora vzpostaviti skupščino zastopnikov in članov. Tukaj je prišlo do cele vrste amandmajev, tako da mi te amandmaje, ki jih je sprejel Odbor za finance, torej, Vlada te amandmaje podpira. Na Vladi ne podpiramo vloženih amandmajev, ki iz postopka imenovanja in razrešitev direktorja oziroma članov strokovnega sveta za zavarovalni nadzor izključujejo Vlado. Kot rečeno, mi mislimo, da Vlada vendarle mora biti predlagatelj [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]in na osnovi tega potem v Državnem zboru na glasovanje. Ostale vložene amandmaje k predlogu zakona podpiramo. Spoštovane poslanke in poslanci, Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu podpre. Predlagamo tudi, da se skladno s 142. členom Poslovnika Državnega zbora druga in tretja obravnava opravita na isti seji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Stališče odbora bo predstavil predsednik gospod Bogdan Čepič. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Lep pozdrav ministru! Kolegice in kolegi! Odbor je Predlog zakona kot matično delovno telo obravnaval na 19. seji 8. 9. 2010. Posredovano mu je bilo mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je podala pripombe k posameznim določbam, večina pripomb pa je upoštevanih v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin k posameznim členom. K predloženemu zakonu so v poslovniškemu roku amandmaje vložili poslanske skupine koalicije, Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, Poslanska skupina Zares in poslanec Vili Trofenik. Odboru so bili kot dodatno gradivo posredovani tudi predlogi amandmaja Agencije za zavarovalni nazor k 14. členu, ki se nanašajo na skupščino družb za vzajemno zavarovanje. Te predloge je v celoti v vloženih amandmajih k 14. členu je povzel poslanec Vili Trofenik, k 35. členu, ki se nanašajo na zavarovalni zastopanje, upoštevani so v vloženem amandmaju koalicijskih poslanskih skupin, k 35. členu ter k členom, ki se nanašajo na položaj agencije, njene organe upravljanja oziroma odločanja in sredstva za delo. V zvezi z omenjenimi predlogi Agencija za zavarovalni nadzor je odbor sprejel pisno stališče Ministrstva za finance, v katerem ministrstvo navaja razloge, zaradi katerih ne podpira predlogov v zvezi z ureditvijo skupščine družbe za vzajemno zavarovanje kot tudi ne predlogov za izvzetje agencije iz uporabe Zakona o javnih uslužbencih, Zakona o javnih agencijah, Zakona o javnih financah in Zakona o sistemu plač v javnem sektorju. Odbor je prejel tudi pisne predloge poslanca Bogdana Baroviča za amandmaje odbora k 37. členu, ki bi povzeli predloge Agencije za zavarovalni nadzor. Seji odbora so prisostvovali minister za finance ter predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Agencije za zavarovalni nadzor in Zakonodajno-pravne službe. V razpravi o posameznih predlaganih rešitvah in vloženih amandmajih so člani odbora največ pozornosti namenili določbam 14. člena in amandmajem poslanca Vilija Trofenika, ki so, kot rečeno, povzeli predlog Agencije za zavarovalni nadzor v zvezi s skupščino družbe za vzajemno zavarovanje. Predlogi so se nanašali zlasti na uporabo mešanega sistema volitev, ne pa sistema splošnih volitev za volitve v skupščino zastopnikov članov, ter na povečanje števila starostnih razredov za zastopnike članov s treh na pet razredov, kar velja za ureditev skupščine družbe za vzajemno zavarovanje, ki opravlja dopolnilna zdravstvena zavarovanja in življenjska zavarovanja. Minister za finance je zvezi s tem predlogom poudaril, da ministrstvo nasprotuje, ker je predlagatelj pri pripravi zakonskih rešitev, kot jih vsebuje predloženi zakon, na tem področju sledil sprejetim usmeritvam na seji Ekonomsko-socialnega sveta, to pa je odprava mešanega sistema volitev in zmanjšanje števila starostnih razredov za zastopnike na tri razrede. V razpravi odbora je bilo kljub nasprotujočemu stališču Ministrstva za finance izraženih več pomislekov o primernosti rešitev, kot jih predlaga Vlada. Ob upoštevanju vseh argumentov, predstavljenih v razpravi, je odbor podprl rešitve, kot jih je v vloženih amandmajih predlagal poslanec Vili Trofenik, ter sprejel njegove amandmaje k 14. členu. Odbor je precej pozornosti namenil tudi predlogom poslanca Bogdana Baroviča za amandma odbora k 37. členu, ki povzema predlog Agencije za zavarovalni nadzor, nanaša pa se na izvzetje agencije iz uporabe Zakona o javnih uslužbencih, Zakona o javnih agencijah, Zakona o javnih financah in Zakona o sistemu plač v javnem sektorju. V razpravi odbora so bili izraženi pomisleki o obravnavanih predlogih, ki jim nasprotuje tudi Ministrstvo za finance. Odbor je na podlagi obeh predlogov odločal o dveh amandmajih odbora k 37. členu in ju ni sprejel. Odbor je v okviru razprave o vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin k 42. členu oblikoval in sprejel svoj amandma k temu amandmaju, s katerim naj bi bila Državnemu zboru zagotovljena večja vloga pri izbiri kandidatov za direktorja agencije oziroma pri imenovanju njenega direktorja, ker bi šlo sicer pri tem imenovanju zgolj za formalno potrjevanje predloga Vlade. Takšna rešitev bi bila hkrati, kot je bilo poudarjeno, korak k zagotavljanju neodvisnosti agencije. V zvezi z amandmajem odbora je sicer minister za finance izrazil pomislek, ker naj bi tako predlagana rešitev zahtevala dodatno skrbno proučitev, zato bi bilo po njegovem mnenju primerneje vključiti v okviru obravnave naslednje novele Zakona o zavarovalništvu. Gre namreč tudi za vprašanje poenotenja teh rešitev za vse finančne nadzorne institucije. Odbor je nato sprejel tudi sklep, s katerim je predlagal Vladi, da v 30 dneh pripravi pregled upravljanja in imenovanja nadzornih in vodstvenih funkcij v vseh nadzornih institucijah in prouči možnost ter pripravi morebitne predloge poenotenja rešitve na tem področju. Odbor je v okviru opredelitve do vloženih amandmajev sprejel vse vložene amandmaje, razen amandmaja koalicijskih poslanskih skupin k 14. členu. Sprejel je tudi vse člene. Sprejeti amandmaji so vključeni v dopolnjeni predlog zakona, ki je sestavni del poročila odbora.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Vili Trofenik, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Hvala za besedo. Predloženi zakon o zavarovalništvu sledi predvsem cilju, prvič, odprave dvomov Evropske komisije glede skladnosti obstoječega zakona o zavarovalništvu z evropskim pravnim redom in zavezami Republike Slovenije, drugič, celoviti ureditvi vprašanja skupščine družbe za vzajemno zavarovanje, ki se je v preteklosti izkazalo za neustrezno, in tretjič, uskladitvi nacionalne zakonodaje z mednarodnimi obveznostmi Republike Slovenije na tem področju. Nenazadnje upošteva sklep Vlade, da se okrepi sodelovanje Banke Slovenije, Agencije za trg vrednostnih papirjev in Agencije za zavarovalniški nadzor pri nadzoru institucij, ki opravljajo finančne storitve, da se izboljša izmenjava informacij med omenjenimi nadzornimi institucijami in da se poenotijo nadzorniške prakse pri nadzoru opravljanja s tveganji. Zaradi tega predložene zakonske rešitve urejajo neposredno trženje zavarovanj tujih zavarovalnic na območju Republike Slovenije, odpravljajo obveznost najmanj enega člana uprave zavarovanja delniške družbe v zvezi s središčem uresničevanja življenjskih interesov v Republiki Sloveniji, opredeljujejo, da je sklenjena zavarovalna pogodba za čas krajši od enega leta ne omogoča članstva v delniški družbi za vzajemno oziroma dopolnilno zdravstveno zavarovanje, določajo, da se mora skupščina zavarovanja družbe za vzajemno zavarovanje z več kot tisoč 500 člani organizirati kot skupščina 45 zastopnikov z obveznostjo tretjinskega obnavljanja skupščine na vsaki dve leti po sistemu koaptacije, da mora skupščina zavarovanja družbe, ki izvaja dopolnilno zdravstveno zavarovanje ali življenjsko zavarovanje odražati starostno sestavo članstva družbe, opredeljuje aktivno in pasivno volilno pravico članov zavarovanja delniške družbe, definira izmenjavo osebnih podatkov glede spornih okoliščin škodnega primera, ureja imenovanje direktorja agencije za zavarovalniški nadzor, ureja imenovanje in razrešitev članov strokovnega sveta agencije in ureja način sprejetje finančnega načrta agencije za zavarovalniški nadzor. Predloženi tekst zakona je bil v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu dopolnjen in izboljšan s sprejetimi številnimi amandmaji, predvsem na delu, ki se nanaša na sistem volitev v skupščino zavarovalniške delniške družbe, statute družbe in delovanja skupščine zastopnikov v prehodnem obdobju po uveljavitvi zakona. V naši poslanski skupini bomo predloženi zakon podprli, enako pa tudi amandmaje koalicijskih poslanskih skupin. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Bistvena rešitev predloga sprememb in dopolnitev Zakona o zavarovalništvu se nanaša na delovanje skupščine družbe za vzajemno zavarovanje. Trenutno ureditev skupščine družbe za vzajemno zavarovanje se je namreč izkazalo za popolnoma neustrezno. Poglavitna je rešitev, da mora družba za vzajemno zavarovanje z več kakor tisoč 500 člani organizirati skupščino kot skupščino zastopnikov članov. To bo onemogočilo dve vrsti anomalij, do katerih je v preteklosti v naši edini zavarovalnici prihajalo, ali prevelike zlizanosti oziroma povezanosti članov skupščine z upravo in nadzornim svetom ali pa prevzema nadzora in upravljanja nad zavarovalnico s strani ene dobro organizirane skupine. Na matičnem delovnem telesu smo največ razprave namenili sistemu volitev zastopnikov v skupščino in številu starostnih razredov ter soglasno sprejeli odločitev, ki je tudi po mnenju Slovenske ljudske stranke najbolj optimalna in daje najboljši kompromis med demokratičnostjo postopka in ekonomičnostjo. Pomembno vprašanje, ki pa očitno glede na vložene amandmaje še vedno ostaja odprto, je vprašanje neodvisnosti agencije za zavarovalni nadzor oziroma vprašanje postopka imenovanja njenega direktorja in članov strokovnega sveta. Po našem mnenju se mora neodvisnost agencije izkazovati tudi skozi postopek imenovanja vodstva te agencije. Argument, da mora biti Vlada pomemben člen v postopku imenovanja vodstva iz razloga, ker je za delovanje agencije odgovorna, po našem mnenju enostavno ne vzdrži. Odgovornost za delovanje agencije mora prevzeti vodstvo te agencije. Postopek imenovanja pa naj ne bo odvisen od kakršnihkoli vladnih predlogov ali navodil. Poznamo že postopke, ko Državni zbor samostojno vodi izbirne postopke in ne vidimo nobenega razloga, da temu tudi v tem primeru ne bi bilo tako. Zato bomo nasprotovali poskusu koalicijskih skupin poslanskih skupin, da zopet v zakon vrnejo rešitev, ki je bila na odboru spremenjena v korist neodvisnosti agencije napram Vladi Republike Slovenije. Predlagani zakon bomo v Slovenski ljudski stranki podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Matjaž Zanoškar.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu. Vsebina sprememb in dopolnitev Zakona o zavarovalništvu zajema več sklopov, in sicer odpravlja dvome Evropske komisije glede skladnosti Zakona o zavarovalništvu z določbami pogodbe o delovanju EU, usklajuje nacionalno zakonodajo z mednarodnimi obvezami v splošnem sporazumu o trgovini in storitvah ter zavezami iz pristopnih pogajanj iz članstva OECD. Izpolnjuje sklep Vlade Republike Slovenije glede sodelovanja vseh treh nadzornih organov pri nadzoru institucij, ki opravljajo finančne storitve, izboljšanja informacij med njimi in poenotenja metodoloških pristopov pri nadzoru opravljanja s tveganji ter nadzorniških praks in celovito ureja vprašanje skupščine družbe za vzajemno zavarovanje. Slednja tematika je zagotovo najpomembnejše področje, ki ga skušamo urediti s to novelo, saj si takšnih dogodkov, ki so v nedavni preteklosti pretresali slovensko javnost, predvsem pa zavarovalnice vzajemne, ne smemo več dovoliti. Predvsem naj izrazim mnenje, da se nenazadnje vse te anomalije, ki so se dogajale v Vzajemni zavarovalnici, ki veliki večini naših državljank in državljanov nudi dopolnilno zdravstveno zavarovanje, konec koncev dobrodošle, zato da se bo v ustrezno zakonodajo odslej lahko preprečevalo zlorabo in neuresničevanje namena, ki ga vzajemna zavarovalnica v svojem poslanstvu tudi ima. Veljavna ureditev skupščine družbe za vzajemno zavarovanje, ki v svoje zavarovanje vključuje okrog 870 tisoč zavarovancev, se je izkazala za neustrezno, saj so bili zavarovanci in njihovi interesi na skupščini neustrezno zastopani. Vzroki za to so bili v prvi vrsti v tem, da je tako obsežno članstvo skupščine lahko kaj hitro neučinkovito zaradi nezainteresiranosti za sodelovanje na skupščini družbe, kar je seveda tudi razumljivo. Ni pa razumljivo, še manj pa sprejemljivo, da je bilo veliko zlorab storjenih tudi s strani tistih, ki naj bi kot pooblaščenci zastopali interese članov, torej zavarovancev. Ne bom navajal še ostalih slabosti, ki jih vsebuje veljavni sistem organiziranja in delovanja skupščine, saj jih je cela kopica. Vlagatelj jih je sam povzel in jih rešuje v smislu celovitega prestopa, da se vzpostavi tak sistem skupščine, da bo le-ta v organizacijskem smislu in vsebinskem delu opravljal funkcijo predstavniškega telesa vseh zavarovancev. Prvotni predlog besedila rešitev, ki se nanaša na skupščino vzajemne zavarovalnice, je bil po predlogu poslanca Vilija Trofenika in v soglasju z vsemi poslanskimi skupinami nekoliko spremenjen. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je predlog mešanega sistema volitev, kjer prevladuje neposreden način volitev, sistem koaptacije v vmesnih volilnih razdobjih šestega mandata 45. članske skupščine, ki glede na določeno število starostnih razredov zavarovancev izraža ustrezno zastopanost interesov vseh zavarovancev in visoko stopnjo demokratičnosti, za nas tudi primeren. V naši poslanski skupini se strinjamo, da je ključnega pomena tudi pri tej vrsti zavarovanja zasledovanje medgeneracijske vzajemnosti in solidarnosti in v tem duhu se mora tudi starostna struktura članstva v družbi čim bolj odražati skozi skupščino družbe. Zato se v poslanski skupini strinjamo s stališče Agencije za zavarovalni nadzor, ki je dejansko snovalec teh dopolnil predloga zakona, da je pet starostnih razredov v zastopanju na skupščini v tem smislu primernejši, nenazadnje pa je to število sredina med tremi razredi, ki so bili prvotno predlagani in sedmimi razredi, kar velja v obstoječi ureditvi glede sestave skupščine zastopnikov družbe, ki se zgledujejo po Zakonu o zdravstvenem zavarovanju. V Poslanski skupini DeSUS vemo, da je zakon potreben. Ker menimo, da je dobro zastavljen, ga podpiramo, seveda v pričakovanju, da bodo odslej takšne stvari bistveno drugače urejeno. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Polanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Bogdan Barovič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep dober dan kolegicam in kolegom! Danes govorimo o spremembi in dopolnitvi Zakona o zavarovalništvu, v katerem smo na matičnem delovnem telesu izčrpno govorili, in moram reči, da tudi spremenili nekaj členov, pomembnih členov, in da je bilo čutiti neko oglasje med koalicijo in opozicijo. Kljub temu, da so kolegi že navedli, kakšni naj bi bili cilji in načela predloga tega zakona, ocenjujemo v Slovenski nacionalni stranki, da je bistveni razlog, ki ga je treba omeniti, sklep Vlade z dne 8. aprila, ko je sklenila, da Ministrstvo za finance pripravi spremembo predpisov, ki urejajo delovanje Banke Slovenije, Agencija za trg vrednostnih papirjev in Agencija za zavarovalni nadzor. Ta sklep je bil pomemben. Še bolj pomembno je, da se ta sklep uresničuje in da prehaja k nekemu cilju, ki ga je Slovenska nacionalna stranka z amandmajem k 37. členu želela doseči. Mi smo namreč predlagali, da bi se agencija izvzela iz uporabe zakona o javnih uslužbencih, o javnih agencijah, o javnih financah in zakona v sistemu plač v javnem sektorju. Obrazložitev je bila jasna, zato, ker imajo lastne vire financiranja, da za to agencijo velja popolnoma drugačen način poslovanja kot za vse druge predstavnike v javnem sektorju. Kot smo že za sklep Vlade povedali, enako, torej izločeno iz javnega sektorja deluje tudi Banka Slovenije in zakaj temu ne bi bilo tako, v bistvu pa bi dejansko dosegli cilj neodvisnosti, maksimalne možne neodvisnosti. Dobro. Bili so izpostavljeni dvomi. Amandma k temu členu ni bil sprejet, v razmislek je bil dan. Pravimo, "nič hudega", veseli pa smo, da je bil zakon spremenjen v tistem delu, ko je število starostnih razredov za zastopnike predlaganih z vladne strani iz treh spremenil na pet razredov med 45. člani, to pomeni pet različnih starostnih skupin po devet članov, kar pomen medgeneracijske solidarnosti močno dvigne in ojača. To spremembo smo z veseljem podprli. Prav tako smo z veseljem podprli spremembo koaptacije, torej menjave članov skupščine. No, seveda pa ker je bilo na matičnem delovnem telesu vse prelepo, da bilo tako. Danes smo spet priča zmešnjavi. Medtem ko smo na matičnem delovnem telesu sprejeli jasen sklep, kako in kdo naj imenuje člane skupščine in pa direktorja, se je z amandmaji spet obrnilo na glavo, kar kaže zopet na neko politizacijo. 39. člen, v katerem je bilo izraženo, da naj skupščino imenuje Državni zbor na predlog Vlade, je danes amandmiran s strani kolegov iz SDS-a, češ naj jih imenuje samo Državni zbor. In takoj protipolitični udarec z nasprotne strani Socialnih demokratov, da tam, kjer je bilo pa v 42. členu jasno rečeno, da naj direktorja imenuje Državni zbor in pika, so pa dodali "na predlog Vlade". Jaz ne vem, zakaj so potrebna zdaj ta politična preigravanja in obračanje 39. člen in 42. člen, ki sta bila in kot sta bila sprejeta na matičnem delovnem telesu, kar je seveda tudi naša odgovornost, kot članov matičnega delovnega telesa, da smo jih zdaj obrnili na glavo. Jaz mislim, takrat je bilo poudarjeno in tukaj polagam v vednost ministrstvu, da je treba vendarle za takšne ustanove enkrat reči bobu bob in reči, ali naj imenuje vse uradniški svet, nek tako imeonvani uradniški svet, ali naj bo to Državni zbor ali naj bo to Vlada, če govorimo o neodvisnosti. Več o tem pri samih amandmajih. Načelno pa podpiramo zakon.
Hvala lepa, gospod Bogdan Barovič. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Prijazen pozdrav, pozdrav tudi predstavniku Vlade! Kaj reči? Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije podpira spremembe Zakona o zavarovalništvu, ker so potrebne, kajti največja sprememba se dogaja na področju urejanja stanja vzajemnih zavarovalnic, kar ocenjujemo kot dobro. Gre namreč za urejanje organizacije skupščin v vzajemnih zavarovalnicah, katere število članov je tisoč 500 ali več kot tisoč 500, kjer bo po novem skupščina lahko organizirana samo kot skupščina zastopnikov članov. Zastopnikov članov – se mi zdi še enkrat bistveno poudariti. V preteklosti smo bili velikokrat priča raznovrstnim težavam in domnevnim nepravilnostim v družbah za vzajemno zavarovanje oziroma v naši najbolj izpostavljeni vzajemni zavarovalnici. In tako kot na mnogih drugih področjih v Sloveniji, so šepali predvsem nadzor in sankcije. Na področju organiziranja skupščin se je trenutni sistem izkazal za neustreznega, saj ima skupščina vseh članov vsebinsko zelo veliko pomanjkljivosti. S tem dopolnjenim predlogom zakona se tako za družbe za vzajemno zavarovanje predpisuje organizacija skupščine zastopnikov s 45 člani, pri čemer so ti razporejeni v 5 starostnih razredov. Teh pet starostnih razredov pa mora odražati, bi rekel, razmerje starostne strukture vseh zavarovancev v Vzajemni. Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije to ocenjuje kot pošten in kot ustrezen mehanizem, ki v praksi zagotavlja prav to, da ne pride do prevlade katerikoli od interesnih starostnih skupin in pa da onemogoča uveljavljanje parcialnih interesov posamezne starostne skupine. S takim sistemom se bomo lahko bolje zavarovali pred različnimi anomalijami v družbah za vzajemno zavarovanje, kajti vzajemna zavarovalnica kot eden izmed temeljev medgeneracijske solidarnosti mora zagotavljati varnost za vse družbene skupine in mora biti enako poštena in pravična do mladih kot tudi do starejših. Zato Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije podpira rešitev, da se za volitve v skupščino zastopnikov članov uporablja mešani sistem volitev, kar pomeni, da se vsakih šest let izvedejo splošne volitve, na katerih člani družbe za vzajemno zavarovanje izvolijo zastopnike skupščine zastopnikov in po dva nadomestna zastopnika za vsakega zastopnika v skupščini zastopnikov. Po preteku oziroma izteku dveh oziroma štirih let, pa se menja tretjina zastopnikov članov. S tem se bo zagotovo v veliki meri preprečila prevelika nezaželena povezanost zastopnikov na skupščini z nadzornim svetom ali pa na drugi strani tudi z upravo. To zagotovo v praksi omogoča boljši, učinkovitejši, bolj pregleden nadzor, s tem pa tudi zagotovo tisto, kar si vsi želimo; gospodarno, boljše poslovanje vzajemnih zavarovalnic, zavarovalnic, ki nimajo deležev, ne delijo dobičkov, ampak so sredstva namenjena v splošno dobro in zadovoljstvo vseh nas in na tak način je seveda v Sloveniji zavarovana večina našega prebivalstva, pa tudi v prostoru 25-ih članic Evropske unije, take zavarovalnice zavarujejo več kot 120 milijonov ljudi. Poleg te poglavitne, glavne spremembe, pa v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podpiramo tudi druge rešitve, ki so povezane z ureditvijo neposrednega trženja zavarovanj, pa na drugi strani tudi obdelave ali pa izmenjave osebnih podatkov, zlasti pri spornih okoliščinah, v primeru škodnega dogodka in pa druge rešitve, ki izboljšajo delovanje zavarovalnice v praksi. Prav tako pa podpiramo tudi amandma, kajti na predlog Vlade, naj direktorja agencije za zavarovalni nadzor potrdi ali pa razreši Državni zbor. Zato bomo v Poslanski skupini, v klubu Liberalne demokracije Slovenije zagotovili glasove za podporo temu predlogu dobrega zakona.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Matevž Frangež.
Spoštovani in spoštovane! Socialni demokrati smo prepričani, da je za slovenski narod usodnega pomena, da bo sposoben tudi v teh prelomnih časih ohraniti solidarnost kot temeljno vezivo naše skupnosti. Smo majhen narod, ki lahko v spreminjajočem se svetu uveljavi svoje interese za dinamičnejše gospodarstvo in varno blaginjo za vse naše ljudi le, če ostanemo močno povezani, da bo solidarnost med nami dala polet ustvarjalnim in varnost in zaščito šibkejšim. Četudi poizkušajo mnogi reformne napore naše vlade prikazati kot prelom socialno državo, to zavračamo. Naši reformni napori so namenjeni moderniziranju socialne države, da ohranimo stabilno in varno za sedanjo in prihodno generacijo. To je odgovorna politika. Solidarnost je temelj vzajemnosti in vzajemnega zavarovalništva, da so storitve javnega pomena dostopne vsem ne glede na finančni položaj posameznika. Zato smo odločeni, da okrepimo vzajemno zavarovalništvo, še posebej sedaj, ko se sistemi obveznega zdravstvenega varstva soočajo z vse večjimi finančnimi težavami in postajajo področje dopolnilne zaščite vse pomembnejše, ne samo v Sloveniji, temveč tudi v evropskem merilu. Pri tem naj posebej poudarimo vrednote, na katerih je vzajemno zavarovalništvo zgrajeno. Prost vstop v članstvo, odsotnost deležev družbe, neprofitni cilji, solidarnost, demokratičnost in neodvisnost. Tudi zaradi teh smo prepričani, da je potrebno z dobro zakonodajo okrepiti takšno obliko zavarovalništva. Za dosedanje rešitve v zastopstvu članov naše vzajemne zdravstvene zavarovalnice lahko rečemo, da so sicer proforma omogočale polno participacijo zavarovancev pri opravljanju zavarovalnice, a le v primeru, da bi bili vsi člani te zavarovalnice tudi dejansko aktivni. Te polne aktivnosti pa žal ni bilo, zato je Vzajemna postala talka vplivov interesnih skupin, prepletenih z vodstvom zavarovalnice, ki je bilo mogoče le zaradi preslabo organiziranega članstva v sistemu, ki je pravzaprav onemogočal učinkovito participacijo vseh generacij. Skupščina članov je pokazala številne pomembne pomanjkljivosti, saj je vprašljiva dejanska zastopanost članov, med katerimi imajo le redki interes za sodelovanje, s tem pa skupščina postaja skupščina manjšine, ki odloča v imenu večine. Manjše kot je število udeležencev skupščine, večja je nevarnost, da jo bodo obvladale majhne interesne skupine za uveljavljanje svojih interesov. S tem je po našem prepričanju v temelju ogroženo načelo vzajemnosti. Akcijo Zveze društev upokojencev Slovenije zato razumemo kot izjemen ukrep, ki je Vzajemno rešil iz tega začaranega kroga in omogočil začetek nekega novega procesa, ki bo vodil k močnejši in boljši zavarovalnici v službi njenih zavarovancev. Razumemo jo torej kot pozitiven korak, namenjen temu, da se Vzajemna vrne k svojim koreninam, namenom in vrednotam, zaradi katerih je nastala. Sedaj je čas, da Državni zbor s spremembami Zakona o zavarovalništvu spremeni sestavo skupščine, sistem volitev in razmerja med generacijami zato, da se tudi na sistemski, normativni ravni zagotovi dolgoročno stabilno upravljanje Vzajemne v interesu njenih zavarovancev. Tako določamo, da mora biti skupščina družbe za vzajemno zavarovanje, ki ima več kot tisoč 500 članov, organizirana kot skupščina zastopnikov. Z amandmaji, sprejetimi na odboru za finance, je v skupščini zastopnikov določenih pet starostnih razredov, kar po prepričanju Poslanske skupine Socialnih demokratov zagotavlja najboljše ravnotežje med čim boljšim zasledovanjem istovrstnih interesov in učinkovitostjo, torej enostavnostjo volilnega postopka, vključno z mešanim sistemom volitev in sistemom koaptacije. Takšna rešitev po našem prepričanju vodi do boljše generacijske uravnoteženosti, ki bo vodila do okrepljene medgeneracijske solidarnosti, ki se mora prepoznati tudi v Vzajemnem zdravstvenem zavarovanju. To razumemo kot ključ za dolgoročno vzdržno delovanje vzajemne zavarovalnice, ki ga bo zagotavljalo nujno potrebno partnerstvo med generacijami. V tem prepričanju bomo Socialni demokrati Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o zavarovalništvu podprli, posamična stališča o vloženih amandmajih pa predstavili v nadaljnji razpravi.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Rado Likar.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu je Vlada Republike Slovenije kot predlagateljica poslala v Državni zbor v obravnavo po skrajšanem postopku. Po njenih besedah gre za manjše spremembe in dopolnitve zakona in za manj zahtevne uskladitve zakona z evropsko zakonodajo, ki pa po mnenju Slovenske demokratske stranke vsebuje nekatere pomembne vsebinske spremembe. Predlog zakona, ki ureja zavarovalništvo kot dejavnost, se v glavnem nanaša na skupščino družbe za vzajemno zavarovanje in pa na položaj Agencije za zavarovalni nadzor. V grobem, gre za naslednje. Omiljene so zahteve glede znanja slovenskega jezika članov uprave in sicer tako, da mora vsaj eden član obvladati slovenski jezik. Samo po sebi se postavlja vprašanje, ali je podobna ureditev tudi v drugih članicah EU, predvsem v novih, seveda zato, da bi lahko tudi naši državljani imeli enake pravice v drugi državi članici, če bi hoteli opravljati funkcijo člana uprave. Primerno bi bilo tudi, da bi novim kandidatkam, kot je na primer Hrvaška, predlagali, da svojo zakonodajo na področju zavarovalništva uredijo na podoben oziroma enak način. Nadalje. V družbah za vzajemno zavarovanje, ki šteje več kot tisoč 500 članov, mora družba svojo skupščino obvezno oblikovati kot skupščino zastopnikov članov, ki šteje 45 in mora seveda odražati tudi starostno strukturo, ki so razporejeni v starostne razrede. Teh je po dopolnjenem predlogu zakona pet in ne tri, kot je bilo predlagano v osnovnem predlogu. V SDS smo mnenja, da je tako število vsekakor primernejše, saj se s tem zagotavlja enakomernejša zastopanost zavarovancev oziroma članov. Po predlogu se bo člane skupščine, zastopnikov članov volilo po mešanem sistemu, kar pomeni, da se bo na vsakih šest let na splošnih volitvah izbiralo zastopnike skupščine in po dva namestnika za vsakega zastopnika. Na vsaki dve leti pa se bodo izvedle volitve po tako imenovanem sistemu koaptacije. V Slovenski demokratski stranki zagovarjamo stališče, da direktorja Agencije za zavarovalni nadzor imenuje in razrešuje Državni zbor brez predhodnega predlaganja s strani Vlade. Taka rešitev je bila sprejeta tudi na matičnem odboru s spremembo 72. člena Predloga zakona o zavarovalništvu, saj bi šlo v tem primeru zgolj za formalno potrjevanje vladnega predloga. Je pa ta način tudi korak bližje k zagotavljanju neodvisnosti Agencije za zavarovalni nadzor. Prav tako v Slovenski demokratski stranki želimo z amandmajem k 39. členu dopolnjenega predloga doseči, da tudi člane Strokovnega sveta imenuje in razrešuje Državni zbor, saj je direktor agencije po funkciji tudi predsednik Strokovnega sveta. Na ta način naj bi imenovanje v celoti prešlo na Državni zbor, kajti v obratnem primeru bi obstajala dva različna postopka za imenovanje direktorja agencije in članov Strokovnega sveta agencije. Še posebej nenavadno, ker je direktor po zakonu tudi član Strokovnega sveta. S sprejemom Predloga zakona o zavarovalništvu pa bo direktor opravljal funkcijo predsednika Strokovnega sveta agencije za zavarovalni nadzor. Stališče Slovenske demokratske stranke je, da so spremembe Zakona o zavarovalništvu potrebne in nujne, saj so se v naši edini Vzajemni zavarovalnici v preteklosti dogajale mnoge anomalije, ki jih je potrebno v največji možni meri preprečiti. V luči tega bomo v Slovenski demokratski stranki glasovali za spremembo Zakona o zavarovalništvu in za naš amandma, ne bomo pa podprli amandmaje, ki jih predlaga skupina koalicijskih poslancev. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 27. 9. 2010. Amandmaji so vloženi k štirim členom. Najprej dajem v razpravo 14. člen ter amandma poslanskih skupin koalicije k temu členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o 39. členu ter amandmaju k temu členu, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS. Gospod Likar, izvolite besedo.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Že ob predstavitvi stališča sem povedal, da v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zagovarjamo stališče, da mora Agencija za zavarovalni nadzor kot nadzorna institucija biti čim bolj neodvisna. Se pravi, da izvršna oblast ne bi mogla imeti odločujočega vpliva na to, kdo in kako bo vodil to agencijo. Zato je že na odboru za finance kot matičnemu delovnemu telesu bil sprejet predlog, po katerem naj bi direktorja agencije imenoval in razreševal Državni zbor Republike Slovenije, kar, kot rečeno, pomeni korak k večji neodvisnosti te nadzorne institucije s področja zavarovalništva. In ker je strokovni svet tudi organ odločanja, se nam zdi smiselno, da bi enaki postopki kot za imenovanje direktorja veljali tudi za imenovanje strokovnega sveta. Še posebej zato, ker, kot rečeno, je direktor Agencije za zavarovalni nadzor po funkciji obenem tudi predsednik Strokovnega sveta in bi imenovanje tako v celoti prešlo na Državni zbor Republike Slovenije. Predlagam, da naš amandma podprete, kjer predlagamo, da člane Strokovnega sveta imenuje in razrešuje Državni zbor Republike Slovenije brez predhodnega predlaganja kandidata s strani Vlade. Tako kot po dopolnjenemu predlogu to velja za direktorja agencije. V nasprotnem primeru bi bil postopek imenovanja in razrešitve različen za direktorja Agencije za zavarovalni nadzor in za člane Strokovnega sveta. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Barovič.
Hvala. Kot sem že v uvodni predstavitvi stališča Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke dejal, je seveda potrebno nekaj reči glede amandmaja k 39. členu, ki je v posredni povezavi tudi z amandmajem k 42. členu. Dejstvo je, da bi bila, še vedno trdimo, najboljša rešitev, da bi lahko Agencijo za zavarovalni nadzor izločili iz javnega sektorja in tudi vse tiste agencije, ki so nadzorne, ki imajo nadzorno funkcijo, zaradi njihove dejanske neodvisnosti. Toda, kar je, je. In sedaj nastane problem pri tem členu. Namreč, v tem členu v osnutku zakona je zapisano, da Strokovni svet imenuje Državni zbor na predlog Vlade. Amandma kolegov iz Poslanske skupine SDS to predlaganje Vlade črta in s tem želi poudariti neko neodvisnost. Po drugi strani pa smo imeli pri 42. členu tekst, ki govori pa samo o imenovanju direktorja s strani Državnega zbora, je pa dodana Vlada. Tako, da bi predlagal, v imenu Slovenske nacionalne stranke, Vladi, Ministrstvu za javno upravo in resornim ministrom, da je skrajni čas, da v tej državi naredimo poenotenje in red. Zdi se mi, da bi bilo najbolj prav, če že vztrajamo, da ta agencija ostaja v javnem sektorju, da bi vse predloge za imenovanja dajal en uradniški svet v okviru Ministrstva za javno upravo, ki bi opravljal nadzorno funkcijo. Ta uradniški svet bi vse te kandidate proučil, ugotovil, ali so strokovno usposobljeni, ali ustrezajo razpisnim pogojem. Govorim za vse javne agencije, da bi imeli neko enotno imenovanje in pregled. Ta uradniški svet bi potem resornim ministrom in ministrstvom predlagal tiste kandidate za izvolitev, ki ustrezajo pogojem. Tako bi imeli vsaj neko enotno izbiro. Tako pa, kot vidite, v tem primeru ostajamo na različnih bregovih, smo ali nismo s tem zadovoljni in dejansko postavljamo pod vprašaj neodvisnost delovanja te javne agencije, ki jo podpirajo ali pa poudarjajo, če se izrazim drugače, tudi mednarodne ustanove, kot je Mednarodni denarni sklad. Torej, poudarjajo zahtevo po neodvisnosti. Po drugi strani pa moramo vsi priznati, da sicer ni nič narobe, če je Vlada tista, ki nekoga predlaga za direktorja ali pa za člane strokovnega sveta. Morate pa priznati, da je tukaj pod vprašajem neodvisnost. Ker logično je, da bo vsaka vlada predlagala strokovno usposobljenega človeka po njenem mnenju in ki je njen, pa naj si bo to leva ali desna. In kakorkoli je že enkrat imenovan nekdo, ki je moj ali tvoj, zmanjka prostora za neodvisnost. V Slovenski nacionalni stranki bomo podprli amandma k 39. členu. In da se kasneje ne bom oglašal, če dovolite, gospod podpredsednik, ne bomo pa ga podprli k 42. členu. Ne glede na to pa upam, da je gospod minister prisluhnil, pa da bo tudi ministrica za javno upravo prisluhnila in da bo mogoče še v tem mandatu ta Vlada imenovanje uredila preko uradniškega sveta. Bo veliko manj sporov in priprtij pri oblikovanju novih zakonov. Ne glede na izid glasovanja in odločitev Slovenske nacionalne stranke bomo pa na koncu zakon vseeno podprli, da pomagamo uresničiti sklep Vlade z 8. aprila letošnjega leta.
Hvala lepa. Želi k 39. členu še kdo besedo? Izvolite, gospod Grill.
Hvala lepa. No, tudi sam smatram, da bi bil ta amandma, ki smo ga vložili k 39. členu, smiseln, predvsem pa bi to odločanje v celoti prenesli na Državni zbor. Poglejte, kako bi temu rekel, ali nek absurd ali neko pretvarjanje te koalicije je, da govori eno, dela po povsem drugo. Večkrat lahko poslušamo, kako se zavzemate za transparentnost in neodvisnost, preglednost pri imenovanju številnih odgovornih ljudi na odgovorna delovna mesta, potem se pa kaže ravno nasprotno. Zakaj ne bi v Državni zbor prenesli to pristojnost, da o tako pomembnih funkcijah tukaj odločamo. Jaz se strinjam s tem, da je tudi Državni zbor nenazadnje politični organ, ki ga sestavljamo politične stranke. Ampak v čem je razlika med tem: ali o neki zadevi odloča Vlada ali o neki zadevi odloča Državni zbor? Predvsem v možnosti, da javnost lahko na povsem drugačen način prisostvuje, kako se o teh zadevah razpravlja, kako se o teh zadevah odloča. Vlada odloča v bistvu v nekem zaprtem krogu, čeprav so tudi nekatere informacije javno dostopne, ampak kakorkoli javnost nima možnosti, da se seznani o kandidatih, o izbiri, o pomislekih. Medtem ko je v Državnem zboru to dostopno vsakomur, saj so javne. In to je tista ključna zadeva, ki bi bila v korist, da se o teh zadevah odloča v Državnem zboru. Tudi ta predlog, ki je bil posredovan, da na predlog Vlade odloča Državni zbor. Žal je koalicija servis Vlade. In to, kar Vlada predlaga, vemo pa, kako predlaga. Običajno je to netransparentno. Tudi tisti uradniški svet oziroma KAS, kot ste ga imenovali, je velikokrat povožen. Sploh se ga ne upošteva. Pomeni, da se na podlagi ozkih ciljev Vlada odloča, potem pa Državni zbor oziroma koalicija to v celoti potrdi brez kakšnih tehtnih argumentov. In velikokrat je zaznano, da tudi koalicijski poslanci s stisnjenimi zobmi glasujete zaradi takih ali drugačnih pritiskov za tiste predloge. Zato bi bil takšen amandma, ki smo ga predlagali, korak k temu, da se odloča bistveno bolj transparentno in tudi neodvisno. Nenazadnje tudi druge funkcije, ki jih v Državnem zboru potrjujemo, od guvernerja banke do vice guvernerja in vse tisto, kar je, se tukaj opravljajo te razprave bistveno širše. Bistveno bolj so tudi konstruktivne, vsebinske in zato bi veljalo, da se tudi ta amandma podpre. Slovenska demokratska stranka in jaz sam bom ta amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ne vidim več prijave za razpravo k 39. členu. Zaključujem razpravo. Prehajamo na 42. člen in amandma k 42. členu, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije. Želi kdo besedo? Izvolite, mag. Žerjav.
Hvala lepa. Razmišljal sem, da bi se oglasil že pri 39. členu glede na to, da so kolegi govorili tudi že o 42. Pa vendarle bi dejal, da rešitev, ki je v 42. členu zapisana glede rešitve imenovanja direktorja Agencije za zavarovalni nadzor, po moji oceni ni dobra. Veliko smo v tej dvorani v zadnjem času govorili o neodvisnosti različnih agencij, predvsem agencij, ki se jih ustanavlja na novo. Omenil bi tisto, na katero se prenaša upravljanje z vsem državnim premoženjem. Takrat je bila beseda neodvisnost še posebej izpostavljena, kjer se nas je prepričevalo, kako bo upravljanje z državnim premoženjem v tej agenciji neodvisno tako, da preprosto bolj ne more biti. Danes smo pred enako dilemo. Agencija za zavarovalni nadzor je zagotovo inštitucija, ki mora biti neodvisna, da bolj preprosto ne bi mogla biti, kot se temu reče, čim bolj. In ta agencija ne more biti neodvisna, če se direktorja imenuje na predlog Vlade. Predstavljam si, da bo to imenovanje potekalo preko zloglasnih kasov, kadrovsko akreditacijskih svetov, kjer se bo našel ustrezen, primeren, predvsem politično primeren kader in tega bo Vlada predlagala v imenovanje. Jaz verjamem, da nihče več ne dvomi, da se je nova kadrovska paradigma, ki je bila napovedovana, sesula v prah in je preprosto ni. Tudi ti kasi, ki so bili ustanovljeni, ne dajo tistih rezultatov, kot je bilo napovedano, še posebej v zadnjih časih, ko se imenujejo direktorji kar po dolgem in počez, tudi tisti, ki niso politično opredeljeni in se na njihova mesta imenujejo direktorji, ki pa so politično opredeljeni. Tako, da jaz menim, da tega člena, če želimo resnično neodvisno agencijo, torej tega amandmaja k temu 42. členu ne moremo podpreti, ker bi bilo prav ali pa vsaj, če hočete, bolje, bolj neodvisno, da bi postopek imenovanja tako direktorja agencije kot tudi članov Strokovnega sveta potekal izključno po postopku Državnega zbora. Menim, da bi bilo to veliko bolj neodvisno in ne sprejemam argumentacije, da je za delovanje te agencije odgovorna Vlada, ne more biti odgovorna Vlada, če je to neodvisna inštitucija, ne more biti. Odgovornost za neodvisno delovanje te agencije mora prevzeti vodstvo te agencije. In posledično, če bomo to vodstvo imenovali tukaj v Državnem zboru, Državni zbor. Še eno dilemo, ki jo imam, ne vem, zakaj se mandat direktorja spreminja na 6 let. Ni nobene potrebe. Ali je morda to špekulacija, da bi direktor, ki se bo morda imenoval tako ali drugače, vzdržal še naslednji mandat sklica tega Državnega zbora oziroma nove Vlade in da preživi še naslednji mandat ali je morda tukaj v ozadju kaj drugega? Skratka, ne vidim nobenega razloga, da se pri takšnih pomembnih institucijah mandati direktorjev, uprav in tako naprej podaljšujejo na daljši rok. Jaz mislim, da so štiri leta tisti pravi rok, da se po štirih letih ta mandat lahko podaljša in ni nobenega razloga, da v zakon zapisujemo, da ta mandat lahko traja šest let. Tako, da jaz tega člena, torej amandmaja k temu 42. členu ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Likar in gospod Frangež sta se še prijavila. Dajem čas za prijavo, prosim, kdor želi razpravljati, naj se prijavi. Besedo ima gospod Matevž Frangež.
Jaz se strinjam z mnenjem gospoda Baroviča, ki je prej v stališču poslanske skupine poudaril, da je na Odboru za finance pri tej točki nekako vel nek duh soglasja okoli rešitev, ki jih iščemo za novo ureditev ali prenovo nekaterih elementov normativnega urejanja zavarovalništva na eni strani in seveda tudi kadrovskih rešitev, načina in postopka imenovanja organov Agencije za zavarovalni nadzor. In pri tem naj poudarim, da sem osebno precej naklonjen nekemu dvigu demokratičnih standardov na način, da bi vlogo imenovanj pri tem samostojno opravil Državni zbor. Pri tem ne želim odpirati vprašanj, kako to, da nekateri šele v tem mandatu postajajo tako veliki demokrati, kako to, da teh bogatih, zanimivih idej ni bilo na spregled v preteklosti, ko je bil ta zakon prav tako odprt. Recimo v času prejšnje Vlade, ko bi prav tako lahko v teh institucijah uveljavili nek nov način imenovanj teh organov s poudarjenim ali višjim demokratičnim standardom. Kljub temu, da sem temu naklonjen, pa sem zagovornik celovitosti teh rešitev. Jaz sem zelo zadovoljen s sklepom, ki ga je Odbor za finance in monetarno politiko sprejel, ki nalaga Vladi, da pripravi pregled različnih praks, ki jih imamo pri imenovanjih na tem področju, ker se mi zdi, da od agencije do agencije, do regulatornega organa, do naslednjega regulatornega ali nadzornega organa, prihajamo do različnih praks, pri katerih imamo na eni strani poudarjeno vlogo Državnega zbora, pri kakšni pa tudi povsem samostojno vlogo Vlade. In zdi se mi, da je pomembno, da te postopke, ne samo zato, da zagotovimo večjo neodvisnost teh organov, ampak tudi zato, da bo za vsak tak organ naši demokratični javnosti jasno, kdo ga imenuje in na kakšen način pridemo do izpostavljenih ljudi teh agencij in nenazadnje tudi komu so ti ljudje odgovorni. In v tem pogledu se mi zdi vendarle rešitev, za katero smo se opredelili takrat na Odboru za finance, da se pripravi ta pregled, nato pa za vse podobne primere uveljavi enaka rešitev, pri čemer sem osebno, kar sem poudaril tudi takrat na odboru, naklonjen temu, da tukaj ojačamo te demokratične standarde in da večjo vlogo pri tem dobi Državni zbor. Sam bom zato amandma pri 42. členu podprl. Prav zato, ker vidim, da je to pot do tega, da pridemo do celovite in sistemske rešitve tega vprašanja.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rado Likar.
Hvala lepa, še enkrat za besedo. V Slovenski demokratski stranki amandmaja k 42. členu ne bomo podprli in sicer iz razlogov, ki sem jih navedel že v stališču in tudi pri amandmaju k 39. členu. Namreč, na matičnem delovnem telesu je bil oblikovan in sprejet sklep, da direktorja Agencije za zavarovalni nadzor imenuje Državni zbor. Minister je sicer tudi na odboru imel pomisleke glede tega. Sedaj smo dobili to spremembo v obliki amandmaja, ki zopet vrača zadevo nazaj. Ne vem sicer, zakaj, saj to ni bilo obrazloženo, zakaj taka rešitev, kot je bila predlagana in sprejeta na matičnem odboru, ni dobra in zakaj je ta, ki jo koalicija predlaga z amandmajem, boljša. Res je, lahko bi tako rešitev ali pa podobno lahko dobili že prej, v preteklih mandatih. Vendar mislim, da, če je rešitev dobra, ne glede, kdo in v katerem mandatu to sprejema, če je ta rešitev dobra, če se te rešitve ne predlaga oziroma ne sprejema, rešitev zaradi rešitve. Kot rečeno, bomo v Slovenski demokratski stranki glasovali proti amandmaju koalicije. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bogdan Čepič.
Hvala lepa za besedo. Nekatere stvari so že bile rečene v zvezi s tem 42. členom in zakaj na takšen način. Sam ocenjujem, da je to dodana kvaliteta k temu imenovanju, če pomislim, da je prej to predlagal resorni minister in je Vlada samo potrdila in je bilo to pravzaprav samo znotraj Vlade. Sedaj bo Vlada na osnovi javnega natečaja – to je pomembno povedati, da ne gre samo za imenovanje in nekoga izbrati, ampak mora biti izveden javni natečaj. In da bo Državni zbor imel možnost, da vsaj, če ne drugega, razpravlja o tem, ne glede na to, kakšna je koalicija in ali bo ali ne. Ampak imel bo možnost razpravljati, sprejeti ali tudi zavrniti. Tudi zavrnil bo lahko, če predlog ne bo v Državnem zboru usklajen vsaj s koalicijo, če ne v celoti. S tega vidika se mi zdi, da je to neka dodana vrednost. Pomemben se mi zdi tudi nenazadnje sklep, ki smo ga sprejeli na odboru zato, da vidimo, kakšna so ta imenovanja pri drugih. In kolikor vem, se pripravlja že za Agencijo za trg vrednostnih papirjev, kjer je enaka rešitev, ki bo šla v tej smeri. Kar pomeni, da bomo vsaj ta del nadzornih funkcij, ki jih pokriva Ministrstvo za finance, uskladili z imenovanjem, ne v Vladi, ampak imenovanjem vodilnih oziroma vodstvenih struktur znotraj Državnega zbora. Državni zbor bo vedel, kdo in na kakšen način je bil izbran, in bo imel to možnost. S tega vidika se mi zdi izjemno pomembno, da smo napravili ta korak naprej. Zato bom seveda tudi ta amandma podprl. Nisem podprl amandmaja, ki je sicer bil sprejet na odboru, ampak, kot rečeno, razprava je bila na tem področju izjemno pestra. Veliko dobrih rešitev, vključno s tistimi, s katerimi se nismo mogli strinjati, ali naj bodo izvzeti iz sistema plač javnih uslužbencev ali ne, da ustvarjajo neke prihodke, neke stvari. Ampak ustvarjajo jih na osnovi taks in na osnovi določil, ki jih je država predpisala z zakoni. Torej ne gre za nekaj, kar bi na trgu pridobivali, ampak kar je določeno. Prav tako so tudi ostali členi koalicije, ki so tu, vredni podpore, predvsem zaradi tega, ker nekoliko bolj razdeljujejo samo skupščino s treh na pet razredov. In mislim, da bo sestava skupščine Vzajemne zavarovalnice na ta način bolj odražala sestavo zavarovancev, ki vplačujejo in ki koristijo usluge te zavarovalnice.
Hvala lepa. Željo po razpravi je najavil še mag. Žerjav. Želi še kdo besedo? Gospod Žerjav, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz ne sprejemam argumentacije, če je neko razmišljanje logično, da se potem argumentira na način, "zakaj pa tega niste vi storili v prejšnjem mandatu". Jaz sem relativno kratek čas v tej politiki in če bomo še naprej razmišljali tako, da "zakaj pa se tega ni storilo prej" zato, da ne bi nečesa spremenili na bolje, se nam po moji oceni ne piše dobro. Mislim, da je prav, da razmišljamo s svojo glavo in da opozarjamo na zadeve, ki se nam ne zdijo logične. Ampak prenehajmo za božjo voljo enkrat že z argumentacijami, "zakaj pa tega niste storili takrat, ko ste bili na oblasti". Če bi temu bilo tako, potem nekatere politične stranke oziroma praktično vse, ki danes tukaj sedimo v tem Državnem zboru, ne bi smele predlagati ničesar novega več, ker bi vedno ta argument zdržal, zakaj tega niste storili že takrat, ko ste bili na oblasti. Jaz mislim, da smo zato tukaj, da razmišljamo s svojimi glavami in da poslušamo zadeve izboljševati tudi na račun izkušenj, ki jih dobivamo, slabih in dobrih, ki jih dobivamo tudi v tistih mandatih, kjer smo bili sami na oblasti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Matevž Frangež še želi. Jaz bi lepo prosil, če je to glavna tema, kdaj se sme kaj predlagati, kdaj pa ne, potem da čim prej prekinemo, ker to ni povezano neposredno z amandmaji. Gospod Frangež, izvolite.
Pravzaprav v tistem, ko sem dejal, da se ne želim spraševati, kako to, da se nekateri sedaj postali tako veliki demokrati, pravzaprav nisem imel v mislih mag. Žerjava in se mu opravičujem, če se je v tem prepoznal. Načeloma se z vami popolnoma strinjam. Se mi zdi, da to ne more biti referenčna točka za odločitve, ki jih sprejemamo danes. Pa vendarle, glede na to, da tudi s predlogom, izvirnim predlogom tega zakona tako ali tako krepimo ta demokratični standard, se mi postavlja v tem pogledu to kot utemeljeno vprašanje. Se pravi, mi delamo sedaj korak naprej. Seveda je mogoče razumeti, da bi želeli nekateri v tem Državnem zboru narediti še nekoliko večji korak, ampak mislim, da je pomembno poudariti, da smo napredek naredili že z izvirnim predlogom zakona na Odboru za finance pa tukaj naredili še en pomemben korak dalje.
Hvala lepa. Ker vidim še prijavo, dajem čas za prijavo. Izvolite, kdo želi, naj se prijavi. Hvala lepa. Gospod Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsedujoči za besedo. Jaz moram reči, da se strinjam z razmišljanji, da je treba gledati naprej, nazaj pogled v preteklost nam nič ne pomaga, nič ne rešuje. Seveda, v Sloveniji se moramo truditi ne samo na tem področju, ki ga ureja amandma in ga podpiram, tudi zato, da iščemo najboljše kadrovske rešitve na vseh področjih.
Hvala lepa. Ne vidim več želje za prijavo. Končujem razpravo k amandmaju k 42. členu. V razpravo dajem 48. člen in amandma k temu členu, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA – TRETJA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PREOBLIKOVANJU KAPITALSKE DRUŽBE POKOJNINSKEGA IN INVALIDSKEGA ZAVAROVANJA PRENOSU PRAVIC IN POOBLASTIL DSU NA SLOVENSKO ODŠKODNINSKO DRUŽBO IN O NALOŽBENI POLITIKI KAPITALSKE DRUŽBE POKOJNINSKEGA IN INVALIDSKEGA ZAVAROVANJA TER SLOVENSKE ODŠKODNINSKE DRUŽBE V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev dajem besedo finančnemu ministru dr. Francetu Križaniču. Izvolite.
Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predsedujoči! Dovolite mi, da na kratko predstavim spremembe zakona. Državni zbor je na 19. seji 13. julija 2010 opravil drugo obravnavo Predloga zakona o preoblikovanju Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja, prenosu pravic in pooblastil DSU na Slovensko odškodninsko družbo in o naložbeni politiki Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter Slovenske odškodninske družbe. V okviru te obravnave so bili sprejeti amandmaji na posamezne člene ter črtano celotno drugo poglavje, ki se nanaša na prenos pravic in pooblastil iz družbe DSU na družbo Sod. Se pravi iz DSU na Slovensko odškodninsko družbo. S predlogom zakona se dosega preglednejša in učinkovitejša politika upravljanja finančnega premoženja v neposredni in posredni lasti države, saj se izvede dosledna razmejitev lastniške funkcije od regulatorne. Cilj zakona je omogočiti učinkovito zasledovanje ciljev Republike Slovenije brez poseganja v interese upravičencev, ki jih trenutno varujeta družbi Kad in Sod, ter zagotoviti učinkovito upravljanje družb v posredni lasti Republike Slovenije. S tem zakonom se zaokroža politika upravljanja podjetij v državni neposredni in posredni lasti, ki se je začela s sprejetjem Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije. Državni organ, pristojen za upravljanje s kapitalskimi naložbami Republike Slovenije, bo v imenu in za račun družb Kad in Sod uveljavljal lastninska upravičenja v podjetjih, ki bodo opredeljena kot strateška, in v naložbah, kjer imata Kad in Sod skupaj delež, katerega vrednost presega 40 milijonov evrov. Pridobivanje novih naložb je omejeno na 5 % delež v družbi. S tem se terja potem razpršenost, s čimer bosta družbi Kad in Sod v novih družbah lahko samo portfeljska investitorja, razen tega strateškega dela. Zakon ureja preoblikovanje družbe Kad z izčlenitvijo, izločitvijo, torej z ustanovitvijo nove družbe, to je zavarovalnice. Izčlenitev se bo opravila s prenosom posameznih delov premoženja družbe Kad na novo družbo. Novo ustanovljena zavarovalnica bo oblikovana kot delniška družba, katere edini ustanovitelj in delničar je družba Kad. Zavarovalnica bo opravljala dejavnost zavarovalništva skladno z Zakonom o zavarovalništvu, po katerem ima tudi možnost upravljanja pokojninskih skladov. Na zavarovalnico se z dnem vpisa v sodni register prenese upravljanje prvega pokojninskega sklada, kreditnega sklada prvega pokojninskega sklada, zaprtega vzajemnega pokojninskega sklada za javne uslužbence in kapitalskega vzajemnega in pokojninskega sklada. Sklad obveznega dodatnega pokojninskega zavarovanja ostane na Kad, saj je njegovo urejanje del pokojninske reforme. Zakon določa družbi Kad tudi dolgoročno obveznost plačila 50 milijonov evrov na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, ki s tem postaja ekonomski lastnik Kada tudi strukturno. V drugi obravnavi je bila izpostavljena dilema, zakaj se iz Kad-a ne izčleni oziroma oblikuje nova pokojninska družba in ne zavarovalnica. Odločitev za zavarovalnico je bila sprejeta na podlagi obrazložitve prednosti in slabosti obeh možnosti. Ugotovljeno je bilo, da bi pokojninska družba po zakonu ostala omejena na posle upravljanja pokojninskih skladov, zavarovalnica pa mora po zakonu razširiti svoje poslovanje, ustvariti ustrezne strukture, analitske, informacijske, upravljavske. In na tej osnovi tudi prinese večjo vrednost za zavarovance. Omogoča tvorjenje rezervacij oziroma rezerv iz kapitala iz zadržanega dobička in na ta način zmanjšuje potrebo po dokapitalizaciji. Zakon določa način izvrševanja pravic in način razpolaganja družb Kad in Sod s svojimi naložbami ter pravila pridobivanja novih delnic in deležev. S tem zagotavlja varovanje interesov Republike Slovenije v strateških naložbah, katerih imetnici sta družbi Kad in Sod. Obenem pa daje zlasti Sodu tudi zagotovila Republike Slovenije, da bo lahko svoje obveznosti poravnaval. Predlagamo, da Državni zbor predlog zakona podpre in ga v drugem branju dokončno sprejme, da združi drugo in tretje branje.
Hvala lepa, gospod minister. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil mag. Radovan Žerjav. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. V uvodu predlaganega zakona je zapisano, da je cilj zakona omogočiti učinkovito zasledovanje ciljev Republike Slovenije brez poseganja v interese upravičencev, ki jih trenutno varujeta družbi Kad in Sod, ter zagotoviti učinkovito upravljanje družb v posredni lasti Republike Slovenije. S tem zakonom naj bi se zaokrožala politika upravljanja podjetij v državni, neposredni in posredni lasti, ki se je začela s sprejetjem Zakona o upravljanju kapitalskih naložb. O problematiki upravljanja državnega premoženja je bilo že veliko povedanega ob sprejemanju Zakona o opravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije. Predlagani zakon predstavlja posledico oziroma potrebnejše urejanje v skladu z že sprejetim zakonom. Vendar, ali bomo s predlaganim zakonom dosegli v uvodu zapisan cilj. V Slovenski ljudski stranki ocenjujemo, da ne. Preoblikovanje družbe Kad je zreducirano na izčlenitev zavarovalnice kot delniške družbe. Na novo zavarovalnico se prenaša upravljanje štirih pokojninskih skladov. Pri ustanovitvi nove življenjske zavarovalnice v ničemer predlagatelj ne odgovori na vprašanje, ali ne bi bilo mogoče bolje, da bi ustanovili v skladu z zakonom, ki opredeljuje delovanje pokojninskih družb, to je Zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, novo pokojninsko družbo, ki bi upravljala s pokojninskimi skladi za javne uslužbence, kot posebno pokojninsko družbo, specialno samo za javne uslužbence. Na nek način se nam dozdeva, da se na prikriti način ustanavlja neka nova vzajemna zavarovalnica. V Slovenski ljudski stranki menimo, da je ustanavljanje nove zavarovalnice v situaciji, ki na področju zavarovalništva vlada v Sloveniji, popolnoma neustrezno. S takšno rešitvijo umetno ustvarjamo popolnoma nepotrebno konkurenco v slovenskem zavarovalniškem trgu. Namesto, da bi podprli že obstoječo zavarovalnico, ki je tudi v državni lasti. Zaradi omenjenega bomo v Poslanski skupini podprli poskus spremembe 2. člena tega zakona, ki namesto izčlenitve nove zavarovalnice iz družbe Kad predvideva izčlenitev pokojninske družbe v skladu z Zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Ponavljam. Predvidena rešitev je neprimerna. Slovenija ne potrebuje nove zavarovalnice, zato je naša podpora zakona odvisna od podpore rešitvi, o kateri sem ravnokar govoril. Zakona, takšnega kot je, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Anton Urh.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Predstavil bom stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o preoblikovanju kapitalske družbe. Glede na to, da je bila v drugi obravnavi na seji matičnega delovnega telesa vsebina predloga zakona bistveno skrčena in so bile iz zakone črtane določbe, ki določajo prenos pravic in pooblastil DSU na Slovensko odškodninsko družbo, je bržkone potrebno glede na predvideno podporo zakonu govoriti o drugačnem naslovu zakona. V Poslanski skupini DeSUS smo se strinjali, da se iz zakona črtajo določbe, ki se nanašajo na prenos pravic, pooblastil, premoženja in obveznosti družb Sod in DSU. Predlog zakona je lep čas buril duhove z zamenjavo temeljnih konceptov stroke, politike in tudi javnosti, še preden je bil vložen v parlamentarno proceduro. Kljub vsem prizadevanjem predlagatelja, da uskladi vsebino materije s pričakovanji vseh akterjev in da se hkrati najdejo optimalne rešitve, ki bi zagotavljale ustrezno in dolgoročno varno politiko upravljanja premoženja v lasti države, je zakon tudi v samem zakonodajnem postopku doživel obsežno modifikacijo. Ko gre za vprašanje izpolnjevanja temeljnega poslanstva kapitalske družbe, to je gospodarjenja in upravljanja z delom nekdanjega družbenega premoženja, ki ga je ustvarila danes upokojena generacija in h kateremu danes s svojim delom še vedno prispeva delovno, aktivna populacija, je zavarovanje interesov opravičencev še posebej pomembno. Delno se bo večje spoštovanje poslanstva Kada udejanjalo s pomočjo nove nastale agencije. Dodatno pa naj bi se s tem zakonom omogočila preglednejša in učinkovitejša ter predvsem varna politika upravljanja finančnega premoženja v posredni in neposredni lasti Republike Slovenije. Slednje bo omogočeno tudi preko dosledne organizacijsko finančne ločitve osnovnega premoženja Kada od premoženja pokojninskih skladov, prostovoljnega in obveznega dodatnega zavarovanja, kar v Poslanski skupini DeSUS pozdravljamo. S preoblikovanjem Kada se bosta ločili njegovi ključni funkciji. Dolgoročno zagotavljanje dodatnih sredstev za pokojninsko blagajno ter upravljanje različnih oblik pokojninskih skladov in izplačevanje pokojninskih rent. S predlaganim preoblikovanjem je tako predvidena delitev teh ključnih funkcij na način, da skladi dodatnega pokojninskega zavarovanja z ustanovitvijo zavarovalnice in prenosom posameznih delov premoženje družbe Kad in prenosom vseh pravic in obveznosti prenesenega dela dobijo podlago, s katero bo omogočen nadaljnji razvoj dodatnega pokojninskega zavarovanja. Zakon določa tudi obveznosti, ki jih ima Kad do Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, torej do prvega pokojninskega stebra. V Poslanski skupini DeSUS smo z zadovoljstvom pozdravili trdno zavezo Kada, da do zagotavljanja vsakoletno določene višine sredstev ZPIZ-u, gre za 50 milijonov evrov, ki so res kapljica v morju sredstev, ki se morajo dodatno zagotavljati iz drugih virov, ne iz vplačanih prispevkov v blagajno, ki je, žal, zaradi sprejetih ukrepov v preteklosti v vseh teh letih do danes bila prikrajšana za več milijard evrov, pravzaprav da se popravim, bili so prikrajšani upokojenci. Če samo omenim zadnji ukrep zamrznitve usklajevanja pokojnin, ker v državni blagajni, ki je tudi vir sredstev za zagotavljanje dostojnih in zasluženih pokojnin, ni dovolj sredstev. Vsaj teh 50 milijonov se bo na podlagi tega zakona transparentno in za natančno določen namen, to pa je usklajevanje pokojnin, nakazal pokojninski blagajni. Tudi iz tega razloga bomo odločno nasprotovali predvideni zamrznitvi pokojnin v prihodnje, saj bomo imeli na podlagi takega določila vsaj del vira zagotovljenega in namenjenega za usklajevanje pokojnin. Če je za redno usklajevanje pokojnin potrebnih več sredstev, kot jih bo namenil Kad, pa je za nas nesprejemljiv odgovor, da javnofinančna sredstva te dolžnosti do upokojencev ne bi mogla zagotoviti, saj ni mogoče kar tako zanemariti vseh tajkunskih zgodb, visokih odpravnin, ki so jih bili deležni funkcionarji v družbi v državni lasti, vseh odpustkov kapitalu z namenom zagotavljanja zdravih in novih delovnih mest, ki jih danes za tisoče ljudi ni. Očitek, ki smo ga bili deležni na prejšnjih razpravah v smeri zavajanja upokojencev, ni na mestu, zlasti zato ne, ker smo opozorili na zavezo iz koalicijske pogodbe, po kateri naj bi premoženje Kada prešlo v lastniško sfero ZPIZ-a. Žal izpolnjevanje koalicijskih dogovorov ne gre vedno v začrtani smeri, za kar pa izključno krivde ne gre pripisovati DeSUS-u. V Poslanski skupini DeSUS pozdravljamo tudi dopolnilo določbe 2. člena zakona, ki ponovno govori, po našem mnenju, o popolni sestavi nadzornega sveta Kada. Predlog, ki je bil prvotno na mizi med predlagatelji tega dopolnila, je v svojem besedilu prav tako sledil celoviti interesni zastopanosti predstavnikov posameznih skupin v povezavi s poslanstvom družbe Kad in varovanjem interesov upravičencev. Torej, vključeni naj bi bili po našem predlogu tudi sindikati, razmerje pa bi bilo med vsemi tremi sicer enako. Poslanci DeSUS-a bomo ta zakon podprli skupaj z dopolnili, ki smo jih sopodpisali, vendar z grenkim priokusom, vedoč, da bi se storilo lahko za varno stabilnost pokojninske blagajne še več in na način, da ne bi bilo potrebe po prenašanju bremena krize na ramena upokojencev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Bogdan Barovič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Ponovno je dobro najprej natančno povedati, da je pravzaprav predlog zakona, o katerem govorimo, posledica odločitve Vlade z dne 23. julija leta 2009, ko je Vlada sprejela politika upravljanja podjetij v državni lasti in to politiko oblikovala v tri faze, in sicer v prvi sklop, kjer je bil posredovan predlog zakona o upravljanju kapitalskih naložb, drugi sklop, o katerem govorimo danes, ampak hvala bogu, samo o enem delu. Kot veste, je bilo veliko besed tudi o Družbi za svetovanje in upravljanje, in sicer o prenosu pravic in pooblastil te družbe na odškodninsko družbo. To smo, hvala bogu, iz zakona izločili. Pravim hvala bogu v imenu Slovenske nacionalne stranke. In tretji sklop, ko vemo, da smo že odločali o tem, da se bo preoblikovala tudi Kapitalska družba in Sod v neko novo družbo. Torej, zato naj bi ta zakon urejal preoblikovanje družbe Kad z izčlenitvijo. Iz Kada naj bi se izločila nova družba, in to naj bi bila zavarovalnica, ki pa naj bi opravljala dejavnost zavarovalništva, skladno z zakonom o zavarovalništvu, in tudi sestavni del, imela možnost upravljanja pokojninskih skladov. Do tu vse lepo in prav, od tu naprej pa se nam, če enostavno pogledamo stvari in če smo pošteni, postavlja kar nekaj vprašanj. Recimo, katere zavarovalne posle iz skupine življenjskih zavarovanj naj bi ta nova zavarovalnica opravljala. Katere sploh druge zavarovalniške posle naj bi ta izločena zavarovalnica opravljala. Če bo opravljala s pokojninskimi skladi, je zelo pomembno vprašanje, zakaj je potreben kapital v višini 152 milijonov, če pa je za varno poslovanje upravljanja s pokojninskimi skladi dovolj bistveno bistveno manj kapitala. In še in še odprtih vprašanj, na katere - žal - na matičnem delovnem telesu nismo dobili odgovora. Od predhodnikov sem slišal, da so veseli vsebine 6. člena, ki pravi, da mora družba Kad ZPIZ-u vsako leto, najkasneje do 30. septembra, nakazati 50 milijonov evrov. Ampak ne vem, zakaj ta spoštovani zbor ni hotel slišati, ali je namerno ali drugače preslišal prav opozorilo Slovenske nacionalne stranke – še enkrat opozarjam – namreč teh 50 milijonov, ki se omenjajo v 6. členu, je, kolikor je nam znano, določeno na osnovi 8-letnega povprečja, in to za nazaj, 8-letnega povprečja za nazaj, ko je bila, recimo temu, Slovenija takrat zelo bogata, časi so bili krasni, bil je razcvet gospodarstva, denarja je bilo dovolj. Mi smo opozorili, da teh 50 milijonov, ki je povprečje 8 let "bogatega stanja" – v narekovajih – v Sloveniji, ne bo tako lahko 30. 9. vsakega leta nakazovati ZPIZ-u, če bo sploh mogoče. In potem smo, da ne bi rekli, da smo proti temu, prav je, da se tako to dela, predlagali amandma, v katerem smo želeli odgovornost te države. Torej, če bi se zgodilo, da Kad zaradi situacije, kakršna je, ne bi mogel teh 50 milijonov prenesti na ZPIZ, odgovarja, da bo ta denar prišel na ZPIZ, država oziroma Vlada. Ta amandma smo vložili, a je bil seveda zavrnjen. Zdaj ne vem, zato ker smo kot opozicija, ampak mi smo ta amandma naredili kot konstruktivna opozicija. Namenoma govorim ob obravnavi tega zakona največ o 6. členu. Poleg tega bom seveda omenil pri 2. členu, da je način imenovanja članov nadzornega sveta določen v statutu zavarovalnice in nam se zdi prav, da bi bilo to določeno v tem zakonu, ne pa v statutu zavarovalnice. Seveda pa je tu še eno vprašanje, ki so ga izrazili delavci Kapitalske družbe, prav tako k 2. členu, namreč [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] glede imenovanja oziroma sestave nadzornega sveta. Številna odprta vprašanja, odgovorov nanje ni, zato v Slovenski nacionalni stranki, žal, tega zakona ne moremo podpreti.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa za besedo. Prijazen pozdrav še enkrat ministru in sodelavki! Ko smo ta zakon vlagali, je bil koncipiran kot delno preoblikovanje paradržavnih skladov Kada in Soda ter prenos pravic in pooblastil z DSU na Sod, kar bi v končni fazi pomenilo zagotovo tudi ukinjanje DSU. Zakon pa je v drugi obravnavi doživel spremembe in tako smo danes priče zakonu, ki določa več stvari. Kot prvo, preoblikovanje Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter vzpostavitev nove zavarovalnice, ki bo upravljala pokojninske sklade. Druga zelo pomembna zadeva, višino in način letnega prenosa sredstev iz družbe Kad v Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. In tretjič, način izvrševanja pravic in omejitve razpolaganja z določenimi sredstvi družbe Kad in Slovenske odškodninske družbe. Moram reči, da smo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije nekoliko več pričakovali, ne glede na to pa manj ambiciozne, a za trenutne razmere zagotovo realne in sprejemljive rešitve podpiramo. Zato bo zakon dobil našo podporo, kajti pomembno se nam zdi, da bomo s členitvijo nove zavarovalnice iz Kada izboljšali upravljanje pokojninskih skladov, ki jih je do sedaj upravljal Kad, s čimer se bo Kad lahko v celoti posvetil svoji primarni nalogi, to je upravljanju naložb za dolgoročno zagotavljanje sredstev pokojninski blagajni, kar se nam zdi z različnih vidikov še kako potrebno in pomembno. Razprava je bila pestra in obširna, vendar moram reči, da pritrjujemo argumentom, da lahko zavarovalnica zagotavlja boljše upravljanje pokojninskih skladov kot pa sama pokojninska družba. Zato predlagano rešitev podpiramo kot tudi ostale rešitve, ki so vključene v predlog tega zakona. Na drugi strani pa pri naložbeni politiki Kada v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije še vedno vztrajamo na tem, da mora biti Kad in njegova naložbena politika predvsem porok, garant dolgoročnega financiranja pokojnin, tako za že upokojene kot tiste, ki bodo to postali v kratkem. Hkrati pa je treba že zdaj imeti pred sabo rešitve in jasna zagotovila, da bomo sredstva zagotovili tudi za mlajše generacije. Ob tem se je pa treba zavedati dejstva, da sredstva Kada v celotnih izdatkih za pokojnine niso ključen ali kako pomemben faktor. Po našem mnenju, mnenju Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije, pa se moramo v naslednjih letih tudi vse bolj osredotočiti na to, da zagotovimo čim bolj učinkovito in uspešno poslovanje Kada in Soda kot pravih portfeljskih vlagateljev, saj nas zgodovina uči, da smo bili v preteklosti vse prevečkrat priče dejstvu, da se je prav preko obeh skladov izvajala določena, kdaj tudi izkrivljena in ne ravno najbolj učinkovita ekonomska politika. In kot smo že v splošni razpravi omenili, da se izognemo pri upravljanju z javnimi sredstvi, z javnim premoženjem, javnim denarjem predvsem različnim pretiranim posegom politike, ki so v praksi že in bodo še, če se ta praksa ne prekine, pripeljali do raznovrstnih spornih, vprašljivih, neekonomičnih in še kakšnih dejanj. Zato bo Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije predlog zakona podprl.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Matevž Frangež.
Hvala za besedo. Spoštovane, spoštovani! Z današnjim sprejemom zakona o preoblikovanju Kapitalske družbe, prenosu pravic in pooblastil DSU na Sod in o naložbeni politiki Kapitalske družbe in Slovenske odškodninske družbe bo Državni zbor na normativni ravni zaključil reformo korporativnega upravljanja. Socialni demokrati smo skozi celoten proces te reforme poudarjali, da jo razumemo kot vitalno zato, da končno dosežemo dobro, odgovorno in transparentno upravljanje državnih naložb tako neposredno v lasti države kot tudi tistih posrednih, predvsem tistih, ki jih danes v svojem portfelju upravljata Kad in Sod. Agencija za upravljanje kapitalskih naložb bo tako uveljavljala lastninsko upravičenje tudi v podjetjih v lasti Kapitalske družbe in Soda, ki jih bo Državni zbor s sprejemom strategije opredelil kot strateške, pa tudi tistih naložb v lasti obeh družb, katerih vrednost presega 20 milijonov evrov. S tem zakonom prav tako omejujemo pridobivanje novih naložb na 5 % delež v družbi, da se doseže razpršenost naložb Kada in Soda, s tem pa stabilna in varna naložbenega politika v korist namenu, za katerega sta obe družbi ustanovljeni. S temi koraki preprečujemo, da bi še kakšna vlada razumela državno premoženje kot volilni plen, s katerim bi razpolagala vsakokratna oblast po svoji presoji, kadriranje uprav in nadzornih svetov pa bi se ponovno podredilo edinemu posvečenemu kriteriju, in to je strankarski izkaznici. Preteklo obdobje nam jasno kaže, kakšne so lahko razsežnosti škode političnega upravljanja podjetij tako za posamezna podjetja kot tudi za nacionalno ekonomijo v celoti. Z drugimi besedami: podjetij se ne sem več prodajati v kabinetu predsednika Vlade ali ministrov, saj se primeri Mercatorja, Slovenske industrije jekla in Iskraemeca ne smejo več ponoviti. Socialni demokrati takšno logiko in takšne ambicije zavračamo. Odločeni smo, da uveljavimo nov upravljavski model, ki bo umaknil politiko in gospodarstva zato, da ohranimo državo kot lastnico podjetij, a tokrat kot dobrega in odgovornega lastnika, ki bo podjetja upravljal v interesu dolgoročne rasti, zadovoljstvo zaposlenih, družbene odgovornosti do skupnosti ter koristi javnega premoženja. Zato mora upravljanje in nadzor podjetij temeljiti na strokovnih kriterijih in dobrih praksah korporativnega upravljanja državnih podjetij po načelih učinkovitosti, preglednosti, odgovornosti in predvidljivosti, brez vpliva politike in posameznih interesnih skupin. Z zakonom določamo fiksne obveznosti do Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, kamor bo Kad kot upravitelj portfeljskih naložb zagotavljal dodatni vir financiranja prvega pokojninskega stebra. Predlagana fiksna obveznost do pokojninske blagajne v višini 50 milijonov evrov jamči, da se s prevelikim črpanjem sredstev iz Kada ne bi šibila njegova kapitalska substanca, s tem pa kapitalska osnova za okrepitev pokojninske blagajne tudi za prihodnje generacije. Z zakonom preoblikujemo Kad na dva dela, v upravljavca portfeljskih naložb v funkciji dolgoročnega plemenitenja sredstev za financiranje pokojninske blagajne na eni strani in v novo zavarovalnico za upravljanje skladov, ki jih je imel Kad doslej v upravljanju. Pri tem poudarjamo, da zakon ne omogoča privatizacije. Šele s sprejemom strategije upravljanja kapitalskih naložb države bomo določili, katere naložbe so strateške in jih je potrebno ohraniti v večinski lasti države, katere pa so kot portfeljske naložbe predmet možne prodaje. Socialni demokrati smo skozi celoten proces, ko je Državni zbor sprejemal oba zakona, ki uveljavljata nov model korporativnega upravljanja podjetij v državni lasti, poudarjali, da to reformo potrebujemo predvsem zato, da izboljšamo upravljanje podjetij v funkciji dolgoročnega plemenitenja državnega premoženja, pa tudi rasti teh podjetij, da država postane dober lastnik podjetij, a hkrati je izvedba te reforme dokončno omogočila članstvo Slovenije v Organizaciji za ekonomsko sodelovaje in razvoj. To je ključnega pomena v obdobju gospodarskega okrevanja, neposredno korist tega članstva pa bodo imela oziroma imajo slovenska podjetja, ki bodo zaradi tega članstva pridobila zaupanje in ugled tudi na novih trgih, kjer smo do zdaj premalo prepoznavni. S sprejetjem visokih standardov na področju mednarodnih investicij, smernic za delovanje multinacionalk in smernic proti podkupovanju v mednarodnih transakcijah bodo naša podjetja konkurenčnejša, država pa privlačnejše in stabilnejše okolje za tuje investitorje. Socialni demokrati bomo predlagani zakon v večini podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Zvonko Černač.
Spoštovane kolegice in kolegi, vsi ostali prisotni! Pred nami je Predlog zakona o preoblikovanju Kapitalske družbe. Ob tem je treba povedati, kar smo že povedali v dosedanjih obravnavah, da v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pogrešamo nek celovit pristop Vlade, neko strateško usmeritev, iz katere bi jasno izhajalo, kako in na kakšen način bo v bodoče zagotovljeno upravljanje s premoženjem, z državnim premoženjem, pa tudi s premoženjem tistih, ki vplačujejo v pokojninske sklade, torej s premoženjem, ki je last vseh državljank in državljanov in ki ga vsaka oblast dobi samo v učinkovito in odgovorno upravljanje. Poskus in aktivnosti, ki smo jim priče v tem mandatu, predvsem ta zadnji z ustanovitvijo agencije za upravljanje državnih naložb in vse ostale odločitve aktualne vlade, vzbujajo občutek, da učinkovitost upravljanja z državnim premoženjem ni primarni cilj te vlade, ampak da je primarni cilj razrahljanje tistih mehanizmov, ki preprečujejo, da pridemo do tretje faze privatizacije in da se tistim posvečenim elitam, ki na to priložnost še čakajo, omogoči, da bodo do državnega premoženja prišli na najlažji in najbolj cenen način. V primeru zakona, ki ga imamo danes pred seboj, pa v tej relativno dolgi zakonodajni proceduri tudi niso bila pojasnjena številna strokovna vprašanja. Ni bilo pojasnjeno temeljno vprašanje, zakaj pravzaprav ta silna želja o preoblikovanju v zavarovalnico in zakaj bi s tem izpostavljali tri obstoječe sklade pokojninskega zavarovanja in zakaj bi s tem izpostavljali številne, ki so v te sklade v preteklih letih vplačevali sredstva, in to večjemu tveganju, kot bi to bilo sicer potrebno. Teh odgovorov vse do danes nismo dobili in v dosedanjem postopku predlagatelj tudi ni utemeljil nobene potrebe, zakaj bi bilo potrebno pravzaprav to preoblikovanje pokojninskih blagajn izvesti na tak način, da se ustanavlja nova državna zavarovalnica. V dosedanjih postopkih se je zakon tudi bistveno spremenil. Iz njega izpade celoten del, ki govori o prenosu pravic in pooblastil DSU na Sod, čeprav je ta del v naslovu zakona še vedno ostal, ni črtan. Tako bi bilo treba, najmanj kar je, zakonodajno nomotehnično ta del zakona popraviti. Tisto, kar pa je bistveno, je pa to, da so poleg tega formalnega dela brez odgovorov ostala številna vprašanja. Recimo, brez odgovora je ostalo vprašanje, kakšna je pravzaprav strategija države v zvezi z lastništvom v finančnih institucijah, bankah, zavarovalnicah. O tem smo nekaj govorili ob razpravi v odgovoru na poslansko vprašanje premierju. Vendar žal tudi tam nismo dobili nobenih konkretnih odgovorov ne s strani ministra Gasparija ne s strani ministra Križaniča, da premierja niti ne omenjam. Mislim, da smo se zdaj že navadili, da premier pač ponavlja eno in isto mantro in ne dobimo nobenih odgovor na konkretna vprašanja, ki so vitalnega pomena za nadaljnji razvoj te države. Nismo dobili odgovora, zakaj se delež v novi zavarovalnici na tak način, kot je zdaj opredeljeno v zakonu, šteje za strateško naložbo; kakšen bo poslovni rezultat zavarovalnice; kakšen donos je pričakovati glede na relativno velik vložek kapitala v zavarovalnico, preko 150 milijonov evrov; katere zavarovalne posle bo ta zavarovalnica opravljala razen upravljanja s pokojninskimi skladi itn. Tudi ni ostalo odgovorjeno temeljno vprašanje, zakaj se ne ustanovi namesto zavarovalnice pokojninska družba, ki bi pomenila večjo varnost tako za tiste, ki bodo na novo vplačevali v te sklade, kot za tiste, ki so vplačevali doslej. In v tej smeri gre zaradi tega amandma Slovenske demokratske stranke, za katerega ocenjujem, da ga seveda ne boste sprejeli, kar pomeni, da v Slovenski demokratski stranki takega zakona ne moremo podpreti. Treba je tudi povedati, da vladajoča koalicija ne samo pri tem, ampak tudi pri številnih drugih zakonih deluje v nasprotju z lastnimi predvolilnimi in povolilnimi zavezami. Glede Kada ste v koalicijski pogodbi zapisali, da ga boste preoblikovali tako, da boste upravljanje s premoženjem z namenom zagotavljanja sredstev za pokojninsko blagajno organizirali posebej, tako da bo zagotovljena strokovnost in avtonomnost upravljanja državnega premoženja in da boste lastnino te nove organizacije prenesli z države na ZPIZ, se pravi, na pokojninsko blagajno. Tega ne počnete. Ravno nasprotno, pokojninski blagajni jemljete še tisto, kar je upravljala doslej! Nek tak primer se je zgodil v Zakonu o Agenciji za upravljanje s kapitalskimi naložbami, kjer je bil celo črtan člen, ki je govoril o pokojninskem skladu, in je bil s tem zakonom ta sklad tudi ukinjen. Opozicija torej ne more podpirati rešitev, ki so v nasprotju z vašimi lastnimi zavezami. V dosedanjih razpravah je bilo rečeno, da naj bi se s tem zakonom povečala preglednost upravljanja z državnim premoženjem, poenotenje in tako naprej. Nič od tega se ne bo zgodilo. Že zdaj imamo Kad, imamo Sod, imamo Družbo za svetovanje in upravljanje, ustanavljate nov nepremičninski sklad za upravljanje stvarnega premoženja države, novo institucijo, ki naj bi skrbela za ta del. Kup paradržavnih institucij je ustanovljenih, ki so jih te institucije naprej ustanovile, recimo, PPD pri Kadu in tako naprej. Imamo to novo Agencijo za upravljanje s kapitalskimi naložbami. Zdaj se iz Kada izčlenjuje še tisti del, ki se nanaša na tri pokojninske sklade, na tri sklade pokojninskega zavarovanja, in ustanavlja nova zavarovalnica. Skratka, kup paradržavnih institucij s kupom direktorjev, upravami, nadzornimi sveti, številnimi takimi in drugačnimi dobro plačanimi strokovnjaki. Kako bo v tem sistemu neke hobotnice, če poenostavim, to upravljanje s tem premoženjem transparentno in kako se bodo dosegali maksimalni učinki, po moje niti predlagateljem ni jasno. Mislim, da nas tudi ta način, ki ga predlagate s tem zakonom, ki ga imamo danes na mizi, zelo oddaljuje od transparentnega, gospodarnega in učinkovitega upravljanja z državnim premoženjem in da ta zakon ni v interesu tistih skupin, zaradi katerih se sprejema: ne v interesu upokojencev, ne v interesu tistih uslužbencev, ki v te sklade ves čas vplačujejo, niti ni ta zakon v interesu države. Vse to so seveda razlogi, da bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke glasovali proti, in predlagamo, da ta zakona zavrnemo in da pridete z boljšo rešitvijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil gospod Vili Trofenik.
Hvala lepa za besedo. V Poslanski skupini Zares podpiramo politiko upravljanja podjetij v državni lasti, ki jo je sprejela Vlada sredi poletja lanskega leta in ki naj bi zagotavljala gospodarno, učinkovito in pregledno upravljanje podjetij v državni lasti, kar mora veljati tudi za Kad in Sod. Prvi korak v tej smeri je bilo sprejetje Zakona o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije, ki je omogočil pripravo zakona o preoblikovanju Kapitalske družbe, prenosu pravic in pooblastil Družbe za svetovanje in upravljanje na Sod in naložbeni politiki Kada in Soda. V Poslanski skupini Zares smo obravnavani zakon v drugi obravnavi podprli, pa čeprav nikoli nismo dobili dovolj jasnih odgovorov na nekatera vprašanja in predložene rešitve ter eventualne alternative, še zlasti glede 2. člena in 6. člena zakona. Poleg tega smo bili nemalo presenečeni, ko so v drugi obravnavi prevladali parcialni interesi in je bil brez tehtnega pojasnila črtan tisti del zakona, ki je predvideval prenos pravic in pooblastil Družbe za svetovanje in upravljanje s področja lastninskega preoblikovanja družbene lastnine, privatizacije in denacionalizacije na Sod, kar je Vlada Republike Slovenije kot predlagatelj zakona utemeljevala kot enega od temeljnih ciljev tega zakona. S težnjo uzakonjanja parcialnih interesov se nadaljuje tudi v tretjem branju, in sicer z amandmajem k 2. členu zakona, ki se nanaša na spremenjeno sestavo nadzornega sveta Kada. Ker je v proceduri sprejemanja zakona prišlo do bistvenih odklonov od temeljnih usmeritev, ki jih je sprejela Vlada, se bomo v poslanski skupini o podpori oziroma nepodpori amandmaju in zakonu odločali vsak po lastni presoji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Gospod Vili Trofenik, želite še enkrat besedo? Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Zelo na kratko, ker tako ne bo dovolj časa na razpolago. Kaj dosti novega kot v drugi obravnavi ni možno povedati, pa vendar. Jaz bi opozoril, da je nesreča doletela ta zakon, da je bil dober namen ukiniti Družbo za svetovanje in upravljanje na nek način eliminiran iz tega zakona. Tako imamo zdaj institucijo, ki – banalno, poenostavljeno povedano – skrbi za pisarne, za birokracijo, vizavi tega pa nimamo institucije, ki bi znala zavarovati gospodarsko infrastrukturo ali premoženje, ki nastaja, recimo, pri stečaju Mure, pri ukinitvi tovarne sladkorja tam na vzhodnem delu Slovenije in podobno, ki bi lahko služilo pospeševanju gospodarskega razvoja. To je ena anomalija, za katero ni logičnih opravičil, ampak razumemo to oziroma razumem kot nek parcialni interes, ki mu je uspelo zagotoviti v drugi obravnavi potrebno večino. Seveda, enako je z opozorilom, da ni bilo nikoli dovolj jasno utemeljeno, zakaj ravno 152 milijonov osnovnega kapitala zavarovalnice. Jaz ne odpiram dileme zavarovalnica : pokojninska družba, to mi je jasno, da je za zavarovalnico na tak način, s pomočjo tega kapitala, ki je zagotovljen, možno omogočiti relativno lahek dostop do novih produktov. Ampak, zakaj je to ravno v takšni višini, ni bilo nikoli ustrezno pojasnjeno in škoda, da ni bilo, ker iz tega, če ni jasnih in tehtnih odgovorov, ostajajo neke nepotrebne dileme. Podobno je s 6. členom. Tistih nesrečnih 50 milijonov, logično je, da dohodki iz Kada gredo za delno pokrivanje stroškov pokojnin, če zelo poenostavimo. Seveda, v strukturi prihodkov ali odhodkov, kakorkoli vzamemo, pokojninske blagajne, je to relativno simbolični znesek. In ravno zaradi tega se spet postavlja: zakaj pa ravno 50 - ali čez prst ali ker je bila mogoče ta številka izžrebana? Še bolj kot številka pa je problematičen tisti stavek v 6. členu, ki ni v čast zakonu, ki se glasi: na podlagi zakona, ki ureja pokojninsko in invalidsko zavarovanje in določa usklajevanje pokojnin, se nakazilo uporabi za to usklajevanje. Ena velika zadrega je tak stavek potrditi; imamo pokojninsko blagajno – v tem stavku, ki je sestavljen iz dveh delov – en del je za osnovne pokojnine, v drugem žepu pa je za njihova usklajevanja. Zdaj pa, če projiciramo na aktualni trenutek, je to sila zanimivo. Vlada bo prišla z nujno potrebno zamrznitvijo penzij, po domače povedano. To se pravi, da ne bo usklajevanja in ni logike. Ta stavek pomeni, da Kadu ne bo treba čisto nič nakazati pokojninski blagajni, na drugi strani pa je pokojninska blagajna tudi za zamrznjene penzije, pogojno govorim, v težavah, kako jih pokriti. In to zdaj v celoti ilustrira problematičnost tega stavka, in to je ena izmed določb, ki je bila kot parcialni interes oziroma je bil ta zakon posiljen z nekimi parcialnimi interesi. To je ena, tistih 152 milijonov, sem globoko prepričan, je druga, amandma, ki zagotavlja sindikatu šestega člana nadzornega sveta, je tretja, pa če bi bil še malo zloben, bi še našel kakšno posiljeno zadevo oziroma s čim je posiljen ta zakon v prevladi nekih parcialnih interesov, kar nam ni v čast za kvaliteto zakonskih rešitev. Toliko, hvala lepa.
Hvala. K besedi se javil gospod minister. Izvolite.
Hvala lepa. Samo za informacijo. Kapital, ki se prenese s Kada na zavarovalnico, ostane pa v lasti Kada, in dohodki od kapitala gredo v dohodke od Kada – Kad je ekonomski lastnik tako zavarovalnice kot tega premoženja v celoti –, je bil preračunan s kapitalske ustreznosti na neko povprečje v obdobju rasti tega sklada od milijarde na 3 milijarde, kot se pričakuje. Obenem se pričakuje, da bo iz zadržanih dobičkov lahko tudi izvajati dokapitalizacijo, tako da bo zavarovalnico vzdrževala sama sebe. Ta znesek 50 milijonov, ki ga Kad plačuje Zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje za dodatno varnost pokojninske blagajne, je preračunan kot neka minimalna, še sprejemljiva donosnost, približno 5 % donosnost premoženja, s katerim upravlja Kad v ožjem smislu. Se pravi ne gre za sklade, ki imajo dohodke namenjene za druge koristnike. To premoženje se sicer ves čas spreminja glede na gibanje borznih indeksov, zlasti slovenskega borznega indeksa, tako da je včasih ta donosnost nekoliko večja, včasih manjša od 5 %, neko povprečje pa to je, mislimo, da je to znosna številka, tako da se ni bati ob dobrem gospodarjenju, da bi se Kad razgrajeval. Mislimo, da bo v povprečju dosegel vsaj 8 % donosnost, kot jo dosegajo take investicijske družbe, in sčasoma s temi tremi dodatnimi procenti še plemenitil in povečal osnovo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Majhenič. Prosim.
Mislim, da ni časa, da smo porabili.
Res je. Zato dajem besedo gospodu Keku. Ga ni. Gospoda Jerovška, tudi ne. Gospod Rezman – ne. Vito Rožej – tudi ne. Bogdan Čepič, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Glede rešitev zakona, ki jih imamo danes tukaj, so vsaj pri meni mešani občutki, kar se tega tiče. Predvsem, ko govorimo o zakonu, ki zdaj upravlja, in ta del, ki ostaja v Kadu s fiksno obveznostjo, ki jo mora nakazovati pokojninski blagajni, se mi zdi sporno – predvsem z vidika poznavanja prihodkov iz naslova dividend in kapitalskih dobičkov bo težko zagotoviti, ne da bi seveda posegali v samo strukturo oziroma v sam kapital. S tega vidika je bilo to že opozorjeno. Sam sem se zavzemal, da bi predvsem ta del bil vezan na to, koliko se ustvari, toliko se prenese s fiksno vrednostjo, ampak to je bil nek kompromis. Drugi vzrok, zaradi česar bom sam zakon zelo težko podprl ali pa se z njim strinjal, je ustanovitev nove zavarovalnice. V ničemer ta zavarovalnica ni bila predstavljena ali pa vsaj povedano ni bilo, zakaj in na kakšen način. Sam bi lahko rekel, da je to pokojninska zavarovalnica, saj bo upravljala s pokojninskimi skladi, mi pa že imamo za upravljanje s pokojninskimi skladi v našem pravnem sistemu določeno, da so to lahko tudi pokojninske družbe, ki so specialisti za upravljanje s premoženjem, ki je temu upravljanju tudi namenjeno. V vseh razpravah, ki so bile ob nastajanju tega zakona, niso bile predstavljene osnovne smernice delovanja nove zavarovalnice in kako bo dosegala ta dobiček ali pa donosnost, o kateri je govoril tudi zdaj, pred kratkim, minister; 8, 10 %, kolikor naj bi prinašale kapitalske naložbe ali pa finančne naložbe, zato da bi seveda kapital, ki je kapital Kada, bil primerno oplemeniten in bi dal določen donos. Ves čas razprav sem poudaril, da je potrebno za javne uslužbence ustanoviti posebno pokojninsko družbo. Gre za veliko število javnih uslužbencev, ki varčujejo znotraj tega, to je bil dogovor, da bodo seveda v nekem času tudi zagotovili dodatno rentno varčevanje. Tega denarja je, mislim, sedaj približno milijarda in v naslednjih letih se bo to zagotovo povečalo čez milijardo evrov, kar pomeni, da je to sorazmerno velika vsota denarja, s katero je treba seveda preudarno ravnati in dosegati čim večji donos. Če je to, po mojem mnenju pokojninska družba, ki se s tem ukvarja specialno, pomeni, da se samo s tem ukvarja, ne pa zavarovalnica, ki bo iskala še nek dodaten zaslužek, neko dodano tržno nišo, ob tem da v Sloveniji imamo 12, 13 življenjskih zavarovalnic, od tega sta dve največji tudi v posredni državni lasti, in še tudi kakšne druge zavarovalnice. Res je tudi, da z amandmaji, ki smo jih sprejemali tako na odboru kot tudi sedaj, ki jih imamo, tej zavarovalnici dajemo nek poseben status. To ne bo zavarovalnica, klasična, življenjska zavarovalnica, ki deluje v skladu z Zakonom o zavarovanju, ampak z amandmaji smo dodali, da bodo tudi zavarovanici notri vključeni v upravljanje te zavarovalnice, kar je seveda prav, ker pri pokojninskih družbah so vključeni zraven in pogovarjamo se o njihovem kapitalu, ki ga imajo. Drugič. Z amandmaji, ki so danes predlagali, smo izvzeli tudi delavce, da bi lahko upravljali, soupravljali to zavarovalnico znotraj nadzornega sveta, kar je pri drugih zavarovalnicah možno. Tukaj smo posegli pravzaprav v en zakon, drug zakon, ki jim to mogoča, s tem zakonom smo pa to tudi onemogočili. Ta zavarovalnica ne bo ustanovljena z denarnim vložkom, kar je običaj za take finančne institucije, ampak bo s kapitalskim vložkom, s kapitalom, ki presega trenutno zahtevo, mislim da, za tri do štirikrat; torej, 152 milijonov kapitala prenesemo in je to tudi lahko dolgoročno. Potem smo z zakonom že opredelili kot strateško naložbo, ne glede na to, da Državni zbor še ni razpravljal o kriterijih za strateške naložbe in kaj vse so in pod kakšnimi kriteriji. Imeli bomo seveda eno zavarovalnico, ki upravlja s pokojninskimi skladi, kot strateško naložbo, ostali dve državni zavarovalnici, ki pokrivata mnogo večje deleže, mnogo širše, kjer so seveda kapital in problem mnogo večji, pa to verjetno ne bosta. Verjetno bi še lahko našteval rešitve, ki jih iščemo v tem zakonu, da bi v veliki meri približali samoupravljanje te zavarovalnice pravzaprav pokojninski družbi. Zato sem tudi v sami razpravi takrat predlagal, da bi ustanovili pokojninsko družbo, ki je v upravljanju tako Kada, kot je sedaj, kjer bi zavarovanci imeli v skladu z zakonom, ki opredeljuje pokojninske družbe, možnost sodelovati tak kot v nekaterih drugih pokojninskih družbah in kjer bi seveda na ta način zaščitili tako premoženje, ki je, ga upravljali strokovno, govorim o veliki pokojninski družbi, pa to ni bilo uslišano in sedaj imamo v nekem smislu tudi ta amandma, ki povzema te razprave, ki smo jih imeli na odboru. Verjetno se bom odločil, da bom ta amandma podprl, predvsem za to, ker mislim, da bi morali javni uslužbenci pri upravljanju teh svojih stvari imeti organizacijo, ki bi specialno skrbela za to, in na ta način bi omogočili, da bo to transparentno, imelo najvišji donos in da bi se tudi vedelo, kdo in na kakšen način bo s tem upravljal.
Hvala. Besedi ima gospa Breda Pečan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Razpravo mojega kolega Čepiča bo zanimivo primerjati z mojo, ker imava v nekaterih smereh, ne moremo reči, da ravno diametralno nasprotna stališča, ampak različne poglede na isto stvar. Jaz bi najprej na splošno rada povedala okoli tega, kako smo mi prišli do takega zakona, ki je sedaj okleščen, pa bo treba tudi naslov mu spreminjati. Mislim, da smo s tem naredili nekaj, kar ni ravno najbolj lepo, zaradi tega ker smo s tem riskirali odločitve oziroma opozorila Računskega sodišča, ki je naložilo že prejšnji vladi, in s tem tudi sedanji vladi, da mora v skladu z zakonom o ustanovitvi DSU DSU tudi ukiniti. In ta zakon je predvidel prenos DSU na Slovensko odškodninsko družbo, pa tega Državni zbor ni želel storiti. Ampak če vzamemo to kot dano dejstvo, je pa vendarle zanimivo se pogovarjati okoli tega, ali moramo kot zakonodajalci in tudi Vlada kot predlagateljica zakona upoštevati voljo tistih, o katerih denarju pravzaprav mi sedaj s tem zakonom odločamo. Namreč, vprašanje ali zavarovalnica ali pokojninska družba je pravzaprav vprašanje, ki dobi odgovor, če vprašamo o tem ljudi, ki vlagajo ali vlagamo – konec koncev, saj to smo tudi mi tukaj, poslanci Državnega zbora, ki vlagamo denar v te pokojninske sklade. Namreč, gre za to, da so bili sindikati, ki predstavljajo javne uslužbence, ki vlagajo denar v te sklade, pa tudi drugi sindikati vprašani, kaj želijo, in povedali so zelo jasno, da želijo imeti zavarovalnico. Ker so si sami pridobili dovolj informacij in so, prvo kar je, želeli, da ta denar ostane v upravljanju vsaj paradržavnih institucij zaradi tega, da bodo v lasti države; ekonomski lastnik bo de facto, če pogledamo po ovinku, država, ker oni štejejo to kot večjo varnost za svoje življenjske naložbe. To je namreč življenjska naložba vseh, ki plačujejo svoje dopolnilno dodatno pokojninsko zavarovanje. Če so sindikati rekli, da želijo imeti zavarovalnico, ker so vedeli tudi, da bo ta zavarovalnica z dodatno dejavnostjo povečala varnost njihove naložbe, je – za mene vsaj – to odločitev, ki jo je treba spoštovati. In zaradi tega amandmaja Slovenske demokratske stranke ne morem podpreti. Ko govorimo pa o sestavi nadzornega sveta te zavarovalnice, pa kljub temu da sama sicer nisem pristaš tega, da se zaposlenim v posameznem podjetju ne daje možnosti, da sodelujejo v nadzornih organih firme, v tem primeru se mi zdi bolj prav, da se da večjo moč oziroma da se da možnost odločanja o podjetju, o zavarovalnici, samim zavarovancem in tistim, ki uživajo plodove te svoje naložbe, se pravi upokojencem, kakor da bi dovolili, da mesto obdrži eden od zaposlenih v tej zavarovalnici. Pa še nekaj: lahko kdo vpraša, zakaj pa nima Vlada manj predstavnikov? Če želijo zavarovanci oziroma ti, ki plačujejo dodatno pokojninsko zavarovanje, imeti neko večjo varnost in da za to varnostjo stoji država, potem bo že treba državi priznati, da ima pravico do tega, da ima vsaj polovico glasov v nadzornem svetu. Ker tisti, ki prevzema odgovornost za tako velike naložbe, kot je v tej konkretni zavarovalnici, končni znesek bo baje okoli tri milijarde evrov, mislim, da je zagotovo treba državi pustiti toliko pravice odločanja, da je v razmerju 1 : 1 z uporabniki tega denarja; dobivajo izplačanega v obliki rente. Jaz bom podprla amandma štirih poslanskih skupin, medtem ko amandmaja Slovenske demokratske stranke zaradi razlogov, ki sem jih že naštela, ne morem podpreti.
Hvala. Gospod Sajovic. Ga ni. Gospod Barovič – ni časa, žal. Gospod Grill, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovani vsi prisotni! V sami razpravi ali v sami obrazložitvi je bilo nekako navedeno, da naj bi ta zakon tudi prispeval ali pa nekaj doprinesel k boljšemu finančnemu položaju blagajne za naše upokojence. Ampak, kolikor lahko vidimo, je zelo malo mar za naše upokojence Poslanskim skupinam Zares, LDS, tudi DeSUS, niti enega poslanca ni ob tako pomembnem zakonu prisotnega, kar kaže na ta odnos, ali pa verjetno tudi na to, da ta zakon ni tisto, kar bi v bistvu moral zasledovati. Jaz sem bil prav vesel, da so predstavniki ostalih koalicijskih poslanskih skupin izrazili velike pomisleke do tega zakona oziroma nekateri celo nestrinjanje, kar resnično kaže na to, da je ta zakon slab, da niti ne vemo,kaj naj bi ta zakon prinesel in kaj zadeva tudi zasleduje. Bolj normalno ali običajno je, da smo opozicijski poslanci tisti, ki smo bolj nezaupljivi, ki nasprotujemo vsakemu zakonu, ki ni povsem jasen, in tudi temu zakonu mi nasprotujemo, ampak da tako Zares kot tudi DeSUS, ki je v svoji obrazložitvi sicer napovedal podporo temu zakonu z grenkim priokusom. Ne vem, ali ta grenek priokus kaj pomaga našim upokojencem, za katere se zavzemajo? Očitno, da ne. Tudi s strani SD-ja. Ampak to je dosti pomenljivo, resnično dosti pomenljivo, koliko je tukaj v tem zakonu neznank, tako da ne bo nič narobe, če povem eno prispodobo temu zakonu, ker očitno Vlada ne ve, kaj ta zakon prinaša. To je podobno kot tisto, ko pride naključni mimoidoči do kovaškega mojstra, ki ravno s kladivom oblikuje razžarjen kos železa, pa ga vpraša: "Gospod mojster, kaj bo pa iz tega nastalo?" Pravi: "Ne vem, če bo ploščato, bo lopata, če bo pa špičasto, bodo pa vile." In tukaj je očitno toliko neznank, da na koncu nobeden ne ve, kaj bo iz tega nastalo, kakšne bodo tukaj tiste rešitve. Ta zakon v prvi vrsti ni v interesu naših upokojencev, kdorkoli tukaj skuša to zgodbo prodajati, po mojem, predvsem ni iskren, drugo pa, ker je, da nima nekih točnih podatkov, analiz kaj lahko to tudi prinese. Večkrat je bilo danes omenjeno, zakaj ravno 50 milijonov evrov mora vsako leto dati ta zavarovalnica pokojninski blagajni oziroma ZPIZ-u. Zakaj ni tukaj definiran ta znesek na drugačen način, recimo, kjer se bo lahko ta znesek potem določal na podlagi uspešnosti te zavarovalnice. Ali kakorkoli drugega. Potem drugo, kar je. Zakaj zavarovalnica? To je dilema, ki jo imajo opozicijski in koalicijski poslanci. Kajti, zavarovalnica, ki naj bi verjetno iz tega nastala, se bo skušala potem ukvarjati tudi z nekimi novimi produkti, vsaj tako je obrazloženo, da bodo novi produkti tisti, ki naj bi oplemenitili to blagajno. Ampak jaz se bojim, da bodo ti produkti, ki jo bodo verjetno oblikovali, ki jo bodo tudi tržili, plasirali, povezani z velikim rizikom, ampak ta riziko bo v ozadju garantiral denar vseh tistih, ki prispevamo v to blagajno, pomeni, riziko brez nekih takšnih lastnikov, ki se zavedajo, da če ne bo uspelo, bomo iz svojega žepa dali. A tukaj bomo dali iz svojega žepa vsi? Kajti, zavedati se je treba, da vsak novi produkt, ki bo na trgu, ki bo imel večjo stopnjo rizika, bo sicer lahko imel večji donos, ampak v takšnih razmerah, v takšnih konkurenčnih okoljih, kot je ,seveda, tudi Slovenija, je pa malo možnosti, vsaj jaz jih ne vidim veliko, da bi lahko novi produkti plemenitili to blagajno. Imeli smo poskuse tudi Vzajemne, ko je skušala tržiti z denarjem vseh, ki pač dodatno to zavarovanje dajemo, da bi šli v neke nove produkte. Seveda, to je nek poligon, peskovnik za neke menedžerje, ki bodo takrat upravljali s tem, da bodo pač videli, ali jim bo uspelo ali tudi ne. Potem so za mene velika neznanka nadzorni svet. Sicer je v zakonu definirana sestava: tri na predlog Vlade, dva na predlog same zavarovalnice. Kar je za mene moteče, je to - zakaj se pa v zakonu točneje ne definira način, kako se bo oblikovalo oziroma se te predloge tudi izdelalo. Zakaj se to prepušča, da bo to določeno v statutu? Statut bo zopet določal nadzorni svet in pomeni, da bo v nekem ozkem, zaprtem krogu možno narediti zopet nekaj takega, kar bo lahko verjetno vse prej, kot v dobrobit takšne družbe. V tem zakonu ali pa v tem predlogu, še posebej glede sprememb, ki so bile že tudi v obravnavi na matičnem delovnem telesu, je toliko neznank, toliko nedorečenosti, pa tudi nesmislov, da je najbolj smiselno – in upam, da bo to tudi tako izglasovano, posebej, če bo to res glasovanje po svoji vesti s strani koalicijskih poslancev –, da ta predlog zakona zavrnemo in da na ta način tudi prispevamo k temu, da se državna birokracija zmanjša, kajti tudi tukaj bo en kamenček v mozaiku vedno večjega števila zaposlenih v državni birokraciji, ki jo je v tem mandatu že preko 3000 na novo zaposlenih, namesto da bi jih bilo manj, pa tudi ena nepotrebna institucija manj, pa da bo tisto, kar imamo, lahko delalo bolj v korist naših upokojencev. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Slapnik? [[Ne.]] Potočnik? [[Ne.]] Tanko? [[Ne.]] Posedel? [[Ne.]] Zalokar Oražem? [[Ne.]] Gospod Černač, izvolite, imate besedo.
Danes je bilo že večkrat povedano, da ta zakon v bistvu ni več tisto, kar je v zakonodajni postopek prišlo. Iz njega je bil izločen en pomemben del, pa tudi v tistem delu, kjer je zakonodajno besedilo ostalo, so rešitve, ki spreminjajo upravljanje treh pokojninskih skladov na ta način, da se ustanavlja zavarovalnica, neustrezne. Tudi danes v teh odzivih in odgovorih s strani ministra nismo dobili nekih konkretnih utemeljitev, zakaj se pravzaprav ti skladi preoblikujejo v zavarovalnico in kaj je tista dodana vrednost, ki naj bi omogočila boljše in učinkovitejše gospodarjenje s temi sredstvi in učinkovitejše upravljanje. Iz amandmajev, ki so jih koalicijske poslanske skupine vložile k temu zakonu, pa tudi veje to, da v bistvu na eni strani bi želeli povedati, kako se ta zakon piše v interesu tistih, ki jih zadeva, se pravi tistih, ki v te sklade vplačujejo, na drugi strani pa jih ni nikjer pri upravljanju. Kajti ta amandma, ki je z njihove strani vložen, govori o tem, da imajo izrazito prevlado vladni predstavniki in celo z amandmajem izločajo, ukinjajo določbe zakona, ki ureja sodelovanje delavcev pri upravljanju gospodarskih družb in se za to zavarovalnico ne uporabljajo. V obrazložitvi napišejo, zakaj - ker bi sicer imela Vlada samo tretjino predstavnikov, tako jih ima pa polovico. Kako je ustrezna zastopanost tistih, ki v te sklade vplačujejo, če imajo trije predstavniki vlade, ki nimajo nobene zveze s tem, dva sta iz upokojenskih organizacij in eden je od sindikatov, ki predstavljajo zaposlene. Se pravi, samo eden od šestih je tisti, ki potem odraža zastopanost tistih, ki jih preoblikovanje tangira. Tudi po tej upravljavski plati je popolnoma jasno, za kaj gre. Zanimivo pa, da se to dogaja pri vladi, ki jo vodijo Socialni demokrati, ki so jih polna usta delavstva, pravic delavcev in tako naprej, ne samo v tem zakonu, tudi na vseh ostalih segmentih se jim ta socialna država sesuva v prah. Stečaji podjetij, tudi tistih podjetij, kjer ima država lastništvo – zanimivo je, da se premier ne postavi za podjetje, v katerem ima država lastništvo, seže pa v roko diktatorju za 500 milijonov privatnemu podjetju, s katerim bo ta lastnik dokončno olastninil to podjetje. Ko pa je šlo za podjetje, v katerem ima preko PPD-ja, ene izmed teh družb Kada, tudi država delež, to je Vegrad, pa smo slišali drugačne besede. Tam pa ni bilo zavzemanja za slovenske delavce in slovensko gospodarstvo, tam pa je bilo zavzemanje za čim hitrejši stečaj, čim prej nagnati te ljudi na cesto. Zakaj le?! Ko je šlo za Prevent, smo tudi slišali premierja, kako bi pomagal nekim privatnim lastnikom, ki so se med seboj "sprčkali" in želijo zdaj iz tega stečaja potegniti največ, kar je mogoče. In potem doživljamo absurde, da tisti gospodje, ki jim gredo podjetja v stečaj, si gradijo vile za nekaj milijonov evrov in nihče jih nič ne vpraša, kako je to mogoče. In nekaj podobnega, podoben pristop se kaže tudi pri tem zakonu. Kaže se, da Vlado popolnoma nič ne zanimajo tisti, v interesu katerih bi morala delovati in jih ščiti, pač pa jih zanima samo, in tukaj predvsem premierja, interes kapitala in tistih privatnih lastnikov, ki so ostali na pol poti in jim ni uspelo do konca polastniniti svojih podjetij. To je res čudna slika Slovenije 2010, ko se govori o nekem varčevanju v javni sferi, ob tem, da se je število zaposlenih bistveno povečalo v zadnjih dveh letih, in ob tem, da bi se tam, kjer bi bilo treba varčevati, seveda ne varčuje na nikakršen način, ampak se na veliko razmetava denar za nepotrebna trošenja, materialne stroške, da ne govorimo o neučinkovitosti, ki jo pooseblja ta nesrečni falcon že dve leti. V tem zakonu se tudi nekako kaže ta neustrezen pristop, ki ga žal nismo uspeli v vseh teh razpravah spremeniti, in to je pristop učinkovitosti. Niti eden od teh zakonov, ki smo jih obravnavali v zvezi z upravljanjem in gospodarjenjem z državnim premoženjem, ne izhaja iz tega osnovnega postulata o učinkovitosti in gospodarnosti. Vsi ti, tudi ta, ki ga imamo danes na mizi, bo pomenil bistveno več stroškov za enak efekt. Ta efekt upravljanja ne bo nič večji, pomenil bo samo bistveno več stroškov, zato da se bo nekaj dogajalo in poslovalo. In zaradi tega pravim, da bi bilo treba ta zakon zavrniti. Tako kot bi bilo treba že kakšnega drugega, vendar žal ste na odboru glasovali nekateri nekaj – prav zanimivo je, tudi pri prejšnjem zakonu, ki smo ga obravnavali, o zavarovalništvu, da na odboru dobijo podporo neki logični, razumski amandmaji, potem pa pridete v Državni zbor pa iste roke glasujejo drugače. Tega, moram reči, ne razumem. In to se vedno bolj pogosto dogaja, kar se tudi kaže, ne samo da se ne izpolnjujejo zaveze, ki ste si jih dali pred in po volitvah, ampak tudi, da ste očitno odvisni od posameznih lobijev, ki v določenem primeru na vas pritisnejo in potem spremenite svojo odločitev, za katero ste še en dan prej stali.
Hvala. Gospod Frangež.
Jaz bi šel nazaj v zgodovino in se spomnil, kako je kapitalska družba pokojninskega in invalidskega zavarovanja nastala. Nastala je tako, da smo v procesu lastninskega preoblikovanja podjetij pomemben delež nekdanjega družbenega premoženjav tem procesu prenesli na Kapitalsko družbo, na Kad, zato da bi to premoženje dolgoročno plemenitilo in dofinanciralo stroške pokojninske blagajne. Zato tega premoženja ne moremo razumeti kot premoženje, ki je v funkciji pokojnin sedanje upokojene generacije, pri čemer ne oporekam izraženim stališčem, da je prav sedanja generacija upokojencev v največji meri to premoženje tudi ustvarjala, ampak kot neko kapitalsko osnovo, ki bo zagotavljala dolgoročno dofinanciranje pokojninskega sistema tudi za prihodnje generacije upokojencev. Jaz mislim, da je to temeljna funkcija in namen tega premoženja, pri tem pa sem mnenja, da rešitev o tem, koliko sredstev mora Kapitalska družba vsako leto odvesti pokojninski blagajni, primerna za to, da se ta kapitalska osnova ne šibi, ampak da ostane v dolgoročni funkciji sofinanciranja stroškov pokojninske blagajne in s tem v dolgoročni funkciji za vse, tudi prihodnje generacije upokojencev. Dileme, ki jih spremljamo pri sprejemanju tega zakona zdaj že kar nekaj mesecev, ostajajo enake. Mislim, da je izbrana formula preoblikovanja v zavarovalnico dobra formula. Tudi zato, ker mislim, da se navezuje na podrobno opredeljen predpis, to je Zakon o zavarovalništvu - mimogrede, spremembe in dopolnitve tega zakona smo sprejemali prav danes -, ki bo po mojem mnenju na učinkovit način zagotovil to, kar je namen te zavarovalnice, in to je dolgoročno stabilno in kakovostno upravljanje skladov, ki jih je do zdaj upravljala Kapitalska družba. In pri tem se mi zdi, da na dober način razmejimo tisto premoženje, ki je bilo predmet procesa lastninjenja nekdanjega družbenega premoženja in ostaja znotraj Kada, in na drugi strani skladov kot specializiranih za to, da upravljajo s sredstvi, ki jih zaposleni vsak mesec vplačujejo, zato da si obogatijo tisto, kar si lahko obetajo v trenutku svoje upokojitve. Ta razmejitev se mi zdi zelo pomembna in jo pravzaprav razumem kot logično, zato da pridemo do boljšega upravljanja, tako tistega prvega kot tudi drugega paketa. Nekateri so govorili o novih produktih. Jaz v novih produktih, ki bi jih taka zavarovalnica ponudila na trgu, ne vidim nič slabega. Kvečjemu nasprotno, kot obogatitev ponudbe zato, da se okrepi to dobro upravljanje v funkciji zavarovancev. In ne razumem, zakaj se tako bojimo nekih novih poslovnih podvigov takšnih subjektov, če je seveda spoštovana tista temeljna predpostavka, in to je kakovostno upravljanje tega, kar danes Kad že upravlja in bo jutri upravljala pokojninska zavarovalnica v stoodstotni lasti Kada. Pri tem pa mislim, da bo tudi država v prihodnje imela vse mehanizme za to, da preko nadzornega sveta takšne pokojninske zavarovalnice bdi nad kakovostjo tega upravljanja. In ta nadzorni svet bo določal, ali bo dal zeleno luč upravi pokojninske zavarovalnice za to, da gre osvajat, recimo, nek nov trg zavarovalniških storitev. Zelo pomembno se mi tudi zdi, da s tem zakonom že vnaprej, mimo strategije upravljanja državnih naložb, opredelimo to pokojninsko zavarovalnico kot strateško naložbo do tistega trenutka, dokler bo ta pokojninska zavarovalnica upravljala zaprt vzajemni pokojninski sklad javnih uslužbencev. Mislim, da je to garancija tem javnim uslužbencem za to, da se bo zagotavljalo plemenitenje njihovih plačanih sredstev na način, kot to tudi pričakujejo. In da bo tu država imela na nek način vse varovalke, da to tudi zagotovi. Končno, amandma. Kaj pravzaprav s koalicijskim amandmajem k 2. členu želimo doseči? Na prvi pogled, kot je mogoče precej populistično reči, izločamo zaposlene iz upravljanja. Vendar ne pozabimo, kdo so ti zaposleni. To je nekaj ljudi, ki danes delajo na Kapitalski družbi in bodo jutri delali na pokojninski zavarovalnici, in oni bi morali zdaj po argumentih, ki jih slišim s strani opozicije, pa tudi nekaterih koalicijskih poslancev, soupravljati to premoženje tudi v nadzornem svetu te pokojninske zavarovalnice – pravzaprav nadzornega sveta Kada. In tu ne vidim ravno smisla. Mislim, da smo s predlaganim amandmajem prišli do boljše rešitve, in to je, da dva člana nadzornega sveta predlaga zveza oziroma organizacija upokojencev na ravni države in enega člana na predlog sindikalne zveze, konfederacije, reprezentativne za območje države. Tukaj bomo imeli torej sestavo tri:tri. Tri člane na predlog Vlade in tri člane s strani tistih, ki so prvi zainteresirani za dobro upravljanje te kapitalske družbe v funkciji dolgoročnega plemenitenja sredstev, ki jih je država v procesu lastninskega preoblikovanja podjetij prenesla na Kad. Da ne pozabimo, kaj tisti pomembni del procesa, ki smo ga s tem zakonom začeli, in to je razmejitev med tistim, kar je za to državo strateška naložba, in tistim, s čimer bo Kad upravljal kot s portfeljskimi naložbami, pri čemer mu bo zagotovljena fleksibilnost, zato da bo dolgoročno plemenitil to premoženje. Na drugi strani pa izločamo tisto, kar bo opredeljeno kot strateško, za kar bo ta državni zbor ocenil, da mora ostati v dolgoročnem lastništvu naše države. Še ena lokalna zgodba. Malo smo morda pozabili, pa vendarle, mariborski poslanci, mag. Potrata, Bogdan Čepič in jaz ,smo že pred meseci na Vlado in finančnega ministra naslovili pobudo, da ob ustanavljanju nove pokojninske zavarovalnice tudi Agencije za upravljanje kapitalskih naložb razmislimo o tem, kakšne so naše zaveze po institucionalni decentralizaciji v naši državi. Konkretno smo dali predlog, da so sedeži obeh novih institucij v Mariboru. Mislim, da je to še posebej smiselno za pokojninsko zavarovalnico, ki jo osebno v perspektivi, potem kot bomo razčistili vprašanja o tem, kakšna bo usoda državnega lastništva v obeh največjih slovenskih bankah, da bi lahko predstavljala eno izjemno dobro dopolnitev v procesu nekega novega stebričenja slovenskih finančnih in bančnih ustanov, do katerega bo zanesljivo moralo priti, zato da država na strateški ravni razčisti, kaj želi pravzaprav s premoženjem v različnih bančnih in finančnih ustanovah. Jaz bom zakon in koalicijske amandmaje podprl.
Hvala. Gospod minister, želite besedo, po seznamu? [[Ne.]] Zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 27. 9. 2010. V razpravo dajem 2. člen ter dva amandmaja k temu členu. Želi kdo razpravljati? Odpiram prijavo. Gospod Černač, izvolite.
Prej v stališču poslanske skupine sem pojasnil, zakaj menimo, da je preoblikovanje v zavarovalnico neustrezno, tudi povedal, da je riziko glede upravljanja s tem bistveno večji, kot bi bil v primeru, da bi se zgodilo preoblikovanje v pokojninsko družbo, in da bodo ta riziko nosili vsi tisti, ki so v te sklade v preteklosti vplačevali in bodo vplačevali tudi v prihodnje. Razen tega nekega zagotovila, ki je bilo dano tako preko mize, o tem, da bo donosnost 5 %, ki ga lahko da kdorkoli kadarkoli, kakšne druge empirično utemeljene računice, kako in na kakšen način bo ta zavarovalnica poslovala, ni bilo. Tudi ni bilo pojasnjeno, s katerimi dodatnimi produkti se bo ukvarjala, izpostavlja pa nerazumnemu tveganju tri pokojninske sklade, 150 tisoč uslužbencev, ki vplačujejo vanje, in velikemu riziku, kaj se bo s temi sredstvi zgodilo. Glede na to, kako slab gospodar je sedanja Vlada, se bojim, da je ogrožena varnost teh vlog v bodoče. In o tem sem jaz prej govoril; govoril sem o tem, da če gre za zavarovalnico, potem morajo veljati, verjetno, zanjo enaka pravila igre kot za vse ostale zavarovalnice. Pri prejšnji točki smo imeli Zakon o zavarovalništvu, pa poglejte, ali veljajo enaka pravila igre tudi za to zavarovalnico ali ne tudi, kar se upravljavskih upravičenj tiče. Tega ni pojasnil do danes nihče, kljub temu da je ta zakon, mislim, več kot pol leta že v zakonodajni proceduri in kljub temu da so bili na odboru tudi s strani nekaterih poslancev vladajoče koalicije izpostavljeni argumenti, ki so govorili proti takemu načinu preoblikovanja. Še več, mislim, da je bil celo poslanec Čepič v nekem trenutku tisti, ki je vložil podobne amandmaje, kot jih poskušamo zdaj vlagati v SDS, vendar je žal prepozno, ki bi preprečili to neustrezno preoblikovanje v zavarovalnico. In ga potem takrat, ko je bilo odločilno na odboru, ni bilo, ker je imel pač druge obveznosti. Se pravi, tudi ta postopek mi govori o tem, da ta pot, po kateri gre Vlada, ni ustrezna. In predlagamo, da se jo ustavi in da se pride z novim zakonom v Državni zbor.
Hvala. Še kdo o 2. členu. Ja, odpiram prijavo. Je več rok se pokazalo. Gospod Barovič, vi ste že potrošili [[...]] Gospod Bezjak, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Lepo pozdravljeni, minister, kolegice poslanke, poslanci! Moj predlog je takšen kot večine poslancev opozicije, da je ta zakon dejansko pripeljan v Državni zbor na silo in nikakor ni primeren za sprejetje zakona o preoblikovanju Kada in Soda dejansko v zavarovalniško družbo. Jaz ne vem, kje ste našli in si vzeli, da je 152 milijonov, ki bo dejansko namenjenih potem za pokojninsko blagajno in da bo 50 milijonov na letni bazi treba vračati nazaj. Jaz mislim, da so te številke čisto izmišljene in da te številke nikakor niso naravnane gospodarno, da bi dejansko se denar, ki se ustvarja, oplemenitil, ampak denarja pač toliko je, koliko bo pa več, bo pač nekam drugam šel, kot vedno splahni večino denarja v Republiki Sloveniji. V Sloveniji je v zadnjem času zelo velika moda ustanavljanja nekih agencij, saj smo jih že v zadnjem obdobju vrsto ustanovili. To je pa dejansko nespametno, saj sami vidite, da imamo mnogo preveliko državno birokracijo, pa še kolikor jo imamo, toliko je preveč. Saj za to, kar počnejo, dobijo zelo dobro plačano in tudi za to, česar ne počnejo, si še upajo tudi štrajkati, kar je nespodbudno za državno blagajno, kar ni spodbudno za naše upokojence, ki bi lahko nadaljnje pridobivali ali pa imeli dejansko varno življenje do konca, kolikor jim preostane. Zato menim, da je ta zakon na silo pripeljan v Državni zbor in ga nikakor ne morem podpreti in ga tudi ne mislim. Hvala.
Hvala. Gospa Pečan, izvolite.
Hvala za besedo. Gospod podpredsednik, mislim da, saj vem, da je običajno, da govorimo o Ž-ju takrat, ko je razprava o A-ju, ampak vseeno bi rada opozorila, da ko govorimo o obveznosti Kada za vsakoletno nakazovanje 50 milijonov evrov na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, da ne govorimo o zavarovalnici, ki jo s tem zakonom ustanavljamo, ampak govorimo o Kadu. 2. člen in oba amandmaja k 2. členu govorita o zavarovalnici, se pravi o ustanovitvi oziroma o spremembi ustanovitve ne zavarovalnice, ampak pokojninske družbe, to se pravi, nimata nobene zveze s Kadovimi obveznostmi do Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. In ravno tako tudi drugi amandma, ki govori o nadzornem svetu te zavarovalnice. Se pravi, takrat, ko je bil čas o tem govoriti, se ljudje niso oglasili, sedaj ko govorimo o amandmajih na 2. člen, sedaj pa naenkrat spet vlečemo ven [[...]]Zdaj, ali ne vemo, o čem sploh zakon govori, trditi pa, recimo, tudi to, kot smo že prej slišali, da nikomur ni jasno, zakaj je ta zakon sploh prišel oziroma da je na silo priveden in kaj jaz vem, kaj še vse. Oba amandmaja imata zelo konkreten cilj. Prvi amandma pač predlaga, da ne ustanovimo zavarovalnice in s tem omejimo dejavnost pokojninske družbe, se pravi možnost, da se še na druge načine bogati naložba, ki jo zavarovanci oziroma naložbeniki, delavci, ki plačujejo dodatna pokojninska zavarovanja – že samo ime, da gre za dodatno pokojninsko zavarovanje, je po svoje tudi značilno –, da enostavno s tem onemogočimo kakršenkoli možen drugačen dodaten način bogatenja tega kapitala, ki ga zavarovanci nalagajo v zavarovalnico. Drugi amandma, to smo že slišali in zato mislim, da nima smisla ponavljati, pa govori o sestavi nadzornega sveta. Ko se opredeljujemo do teh dveh amandmajev, mislim, da je treba povedati, zakaj menimo, da ta dva amandmaja sta ali nista v redu, zakaj enega podpreti in drugega ne, ker tako ali tako, če enega podpremo, potem drugega seveda ne moremo. Jaz bom proti prvemu amandmaju glasovala. Za drugi amandma pa bom pritisnila tipko za.
Hvala. Še kdo? Ne, potem zaključujem razpravo. Prehajamo na 16. člen in amandma k temu členu. Želi kdo razpravljati? Ne, potem zaključujem razpravo. Končali smo z razpravo o amandmajih, o katerih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko [[...]]Minister, želite?
Spoštovani. Ker je bilo precej sprememb, je Vlada pripravila tudi povsem nomotehnične uskladitvene amandmaje. So štirje. Predlagam, da se tudi te vključi v [[...]]
Mislim, da vprašanje uskladitvenega amandmaja bo šele zvečer, ko bomo videli, ali bo kateri od teh amandmajev sprejet in podobno. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA: DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O BANČNIŠTVU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za finance dr. Križaniču.
Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani predsedujoči Državnega zbora! Dovolite, da vam na kratko predstavim Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu. S predlogom novele predloga zakona o bančništvu se v slovenski pravni red prenaša Direktiva 2009/111 Evropskega sveta in Parlamenta, poimenovane tudi CRD 2, katere namen je okrepiti stabilnost finančnega sistema, zmanjšati izpostavljenost bank tveganjem in izboljšati nadzor nad bankami, ki delujejo v več kot eni državi Evropske unije. Se pravi, kontrola skupin, ki delujejo čezmejno. Poglavitne rešitve novele zakona v zvezi z omenjeno direktivo se lahko strnejo v naslednje tri točke, ki vam jih na kratko predstavljam. Prvič, z novelo zakona se bo izboljšala kvaliteta kapitala bank preko opredelitve lastnosti, ki jih morajo izpolnjevati hibridni in drugi instrumenti za vključitev v temeljni kapital bank. Te bodo morale pridobiti dovoljenje centralne banke, v tem primeru Banke Slovenije, za upoštevanje tovrstnih instrumentov v izračunu kapitala, obenem pa bo nadzornik imel možnost ukrepanja in postavljanja morebitnih dodatnih zahtev. Drugič, z novelo zakona se bo izboljšalo tudi obvladovanje tveganja koncentracije in zmanjšanja sistemskega tveganja, torej tveganja učinka snežne kepe oziroma "spill over efekta", ki deluje ob polomu posameznih finančnih institucij na celotno gospodarstvo določene države, pa tudi širše. Z zakonom se uvaja razširjena definicija skupine povezanih oseb, do katerih banke ugotavljajo svojo izpostavljenost, obenem pa bo strožje omejevanje izpostavljenosti bank do drugih kreditnih institucij in investicijskih podjetij z omejitvijo v višini 25 % kapitala oziroma absolutnih zneskih v višini 100 milijonov evrov. V tem primeru se bo štelo, da gre za kvalificiran delež, ki bo potreboval posebno dovoljenje regulatorja, v tem primeru centralne banke oziroma Banke Slovenije. Tretjič. Z implementacijo CRD 2 se bo zagotovilo tudi učinkovitejše izvajanje čezmejnega nadzora nad bankami, ki poslujejo v več državah, tako v rednih kakor tudi v izrednih razmerah. Podrobneje se bo definiral konsolidacijski nadzorni organ, se pravi, če deluje banka v več državah, katera centralna banka je ta, ki poskrbi za konsolidacijo in naloge tega organa. Postavljene bodo jasne zahteve po sodelovanju Banke Slovenije pri dejavnosti Odbora evropskih bančnih nadzornikov. Prav tako pa bo opredeljeno tudi sodelovanje med nadzornimi organi v primeru pomembne podružnice in pri skupnem odločanju o oceni ustreznega notranjega kapitala ter vzpostavitve kolegijev nadzornih organov. Ti kolegiji vzpostavljajo nadzor. Gre za izjemno pomembna vprašanja delovanja evropskega finančnega in denarnega trga. Izpostavlja se namreč vprašanje odgovornosti, fiskalne odgovornosti za morebitne napake regulatorja in kateri regulator ta nadzor izvaja. Če določeno narodno gospodarstvo izgubi pretežno lastništvo nad finančnim sistemom, se kontrola nad tem sistemom vzpostavi izven tega gospodarstva, fiskalni nadzor pa, vsaj zaenkrat, ostaja še znotraj tega gospodarstva, kar smo boleče lahko opazovali med finančno krizo v baltskih državah. S predlogom zakona se v slovenski pravni red prenaša tudi del Direktive 94/19 in Direktive 2009/14 o sistemih zajamčenih vlog glede na stopnje kritja in rokov za izplačilo. Glavni spremembi se nanašata na trajni dvig višine zajamčene vloge z ravni 50 tisoč evrov, se pravi, po ukinitvi popolne garancije države za hranilne vloge bo ta sedaj zagotovljena do 100 tisoč evrov, ne več 50, in pa skrajšanje roka za izplačilo zajamčenih vlog s sedaj veljavnih 3 mesecev na najkasneje 20. delovni dan od dne, ko so vloge ugotovljene kot neizplačljive. Se pravi, povečuje se varnost varčevalcev tudi v obdobju po krizi. Nadalje predlog zakona na področju jamstva za vloge omogoča sledečih pet rešitev. Prvič, določa definicijo neizplačljive vloge. Drugič, skrajšuje se rok za odločitev Banke Slovenije, da je vloga postala neizplačljiva, in sicer nemudoma oziroma najkasneje v 3 delovnih dneh. Tretjič, z novelo zakona se zagotavlja podlaga za učinkovito delovanje sistema jamstva za vloge preko zahteve vzpostavitve informacijskega sistema. Četrtič, usklajujejo se zakonske določbe v zvezi s prevzemanjem obveznosti Banke Slovenije za izplačilo zajamčenih vlog. In petič, predlog zakona s spremembo drugega odstavka 313. člena o bančništvu določa, da bo v primeru, če banke s sedežem v Republiki Sloveniji ne bi mogle pravočasno zagotoviti sredstev za izplačilo zajamčene vloge do višine v tretjem odstavku, se pravi, do 100 tisoč evrov, bo to garantirala država. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo članici odbora, gospe Renati Brunskole.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovani gospod minister s sodelavko, kolegice in kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko je na 19. seji 8. septembra 2010 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila v pogledu skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika. Služba je podala pripombe k vrsti določb predloga zakona. Večina pripomb je upoštevanih v vrsti vloženih amandmajev, ki so jih na podlagi navedenega mnenja v poslovniškem roku vložile koalicijske poslanske skupine. Seji odbora je prisostvoval minister, pristojen za finance, in predstavnice oziroma predstavniki Ministrstva za finance, predstavnik Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora in predstavnica Združenja bank Slovenije. V uvodni dopolnilni obrazložitvi členov je državna sekretarka Ministrstva za finance kot predstavnica predlagateljice zakona podala podrobnejšo predstavitev namena zakona in predstavitev rešitev, ki v slovenski pravni red prenašajo direktivo 2009/111 ES in direktivo 2009/14 ES in hkrati delno prilagajajo ureditev jamstva za vloge, skladno z direktivo 94/19 ES. V zaključku je bila amandmajem koalicijskih poslanskih skupin, ki odpravljajo večino pomanjkljivosti, na katere je v svojem mnenju opozorila Zakonodajno-pravna služba, v imenu Vlade izražena podpora. V okviru predstavitve mnenja Zakonodajno-pravne službe je predstavnik navedene službe poudaril, da v amandmaju koalicije posredovane pripombe upoštevajo le pri deloma, v terminološkem pogledu, sicer korektno amandmirani prehodni določbi 82. člena. Glede praktičnih posledic določen pomislek ostaja. V razpravi, kjer je bilo izpostavljeno vprašanje, v kolikšni meri je zadevna novela povezana s potrebo po dokapitalizaciji slovenskih bank, zlasti bank v večinski državni lasti, je bilo s strani Vlade med drugim dano pojasnilo, da obravnavani predlog na dokapitalizacijo v zvezi z NLB, aktualni v letošnjem letu, sicer nima vpliva, zagotovo pa bo tako zaradi sprememb, ki jih novela uvaja, kot tistih, ki se uvajajo v evropskem prostoru, kapitalsko ustreznost NLB potrebno okrepiti v naslednjih obdobjih. Odbor se je v skladu s 130. členom Poslovnika Državnega zbora opredelil do vloženih amandmajev in pri tem sprejel vse amandmaje poslanskih skupin Socialnih demokratov, Zares, Demokratične stranke upokojencev Slovenije in Liberalne demokracije Slovenije oziroma k 1., 6., 8., 11., 13., 17., 19., 30., 33., 46., 58., 67., 68., 81., 82. in k 90. členu zakonskega predloga. V nadaljevanju je odbor v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih je tudi sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Anton Urh bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Predstavil bom stališče poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu. Noveliranje Zakona o bančništvu imamo na klopeh že četrtič v tem mandatu. Tudi pri tem aktu gre za spremembe v smeri implementacije evropskih direktivah, katerih namen je okrepiti stabilnost finančnega sistema, zmanjšati izpostavljenost bank tveganjem ter izboljšati nadzor nad bankami, ki delujejo v več kot eni državi članici Evropske unije. Druga direktiva, ki se s tem predlogom zakona prenaša v naš pravni red, pa je del direktive o sistemu zajamčenih vlog glede stopnje kritja in rokov za izplačilo. Bistveno je, da se zvišuje višina zajamčene vloge, in sicer s 50 tisoč na 100 tisoč evrov, spremembe pa gredo tudi v smeri skrajšanja rokov za izplačilo zajamčenih vlog s sedaj veljavnih treh mesecev na najkasneje 20. delovni dan od dneva, ko so vloge ugotovljene kot neizplačljive. Že ob zadnjem noveliranju tega zakona, ko je bilo sprejeto povišanje ravni za zajamčene vloge z 20 tisoč na sedanjih 50 tisoč evrov, je evropska direktiva sicer že takrat predvidevala nadaljnje zvišanje jamstva na 100 tisoč evrov, vendar ob pogoju pozitivne odločitve Evropske komisije o primernosti takšnega zvišanja. Vlada se je takrat zavezala, da bo pristopila k noveliranju tudi v tej smeri, ko bo odločitev Evropske komisije znana. V tem smislu gre tudi pohvala predlagatelju te novele. Poslanci DeSUS-a ocenjujemo predlagane rešitve kot primerne, zato jih bomo tudi podprli. Kljub načelni podpori tega predloga pa naj izrazim pomisleke oziroma nasprotovanje določbi, ki se nanaša na popolno izključitev jamstva vlog pokojninskih skladov. S to novelo se sicer takšna ureditev ne spreminja, je pa člen, ki to ureja, s to novelo ravno tako deležen spremembe. Gre za že večkrat z naše strani izražene pomisleke o vprašljivosti izključitve tako pokojninskih vzajemnih skladov, pokojninskih družb, sklada, obveznega pokojninskega zavarovanja, kot ga opredeljuje ZPIZ, ter Prvega pokojninskega sklada po Zakonu o Prvem pokojninskem skladu Republike Slovenije in preoblikovanju pooblaščenih investicijskih družb. Tega od nas ne terja niti direktiva EU. Slednja dopušča zgolj diskrecijsko pravico posameznim državam, da vložijo vlagatelje ali vloge, ki naj bi bile iz sistema zajamčenih vlog izvzete. Tudi iz primerjalne ureditve drugih pravnih sistemov izhaja, da iz jamstva niso izključeni pokojninski skladi na Danskem, Finskem in Švedskem. Prav tako Velika Britanija, ki določa sicer izključitev, vendar le za nekatere pokojninske sklade. V prid jamčenju teh vlog teh vlagateljev govori tudi dejstvo, da so protikrizni ukrepi držav članic jeseni 2008 določili jamstvo za vse račune oziroma vloge, je naša država s prejšnjo novelo drastično posegla ravno na to področje. Ne samo upokojenci tudi zaposleni s strahom spremljajo dogajanja ob finančni krizi, ob tem pa jih skrbi za njihovo finančno varnost v času upokojitvenega statusa. Seveda se lahko posameznik odloči za dodatno pokojninsko zavarovanje in ravno jamstvo je mnogokrat tisti odločilni faktor, ki je odločilen za zaupanje upravljanja s finančnimi sredstvi, ki jih posameznik nameni za, lahko rečemo, preživetje po upokojitvi. Kljub temu pomisleku, ki ni ravno glavna točka tokratne novele zakona o bančništvu, bomo poslanci DeSUS-a predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališča Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Gospod minister! Kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu, je zajeten material, zajetna vsebina in vsa čast tistemu, ki jo je uspel prebrati. Kljub temu pa smo lahko izluščili iz tega predloga, da je namen tega zakona krepitev stabilnosti finančnega sistema, zmanjšanje izpostavljenosti bank tveganjem in izboljšati nadzor nad bankami. In da ta zakon prinaša naslednje rešitve: izboljša kvaliteto kapitala bank in izboljšal obvladovanje tveganja koncentracij. Ta zakon pa svoji spremembi prinese tudi višje zajamčene vloge s 50 na 100 tisoč evrov in pa krajše roke za izplačilo zajamčenih vlog. Zelo na kratko in zelo jasno. Če pa pogledamo, sem med rešitvami omenil prvo izboljšanje kvalitete kapitala bank. Ob tem je treba povedati, da gre z uresničevanjem tega namena oziroma cilja za izključevanje v naslednjih dveh, treh letih tako imenovanih hibridnih instrumentov iz dosedanjega izračuna kapitalske ustreznosti. Logično vprašanje je, kaj to pomeni. Glede na informacije, ki smo jih prejeli od, mislim da, na eni seji na matičnem delovnem telesu od predstavnikov Ljubljanske banke, je bilo povedano, da naj bi se v naslednjih treh letih menjalo oziroma bi zapadlo okoli 700 milijonov hibridnih instrumentov. To pomeni, da jih je treba nadomestiti. To pomeni, da nadomeščamo 700 milijonov evrov, kar pa najbrž lahko naredi ta država, vlada in mi vsi, le z dokapitalizacijo. Drugače bo vprašljiv obstoj banke, kar pomeni mogoče res, kar smo slišali na matičnem delovnem telesu, da ta sprememba zakona ne prinaša v letošnjem letu nobenih sprememb in zahtev po dokapitalizaciji, vsekakor pa bo v omenjenem znesku zaradi uresničevanja nekega cilja ta dokapitalizacija potrebna. In od tu dalje, to je pomemben podatek, se lahko samo še vprašamo ali pa se moramo vprašati, na kakšen način. Ker dejstvo je, da s sprejemom tega predloga zakona bomo v bistvu že sprejeli tudi zahtevo oziroma potrebo po dokapitalizaciji, zato je dobro, da se danes začnemo spraševati, na kakšen način; ali bo to dokapitalizacija z denarjem te države in bo banka le ostala v državni lasti oziroma naša last, slovenska last, druga rešitev pa je tako ali tako jasna, kot na dlani – prodaja banke. Kupec banke, kdorkoli že bo, pa ima samo en cilj, doseči čim večje dobičke zase, ob tem pa je treba o tem zakonu pomisliti tudi o tem, kaj pa potem. Zato smo se v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke zaradi posledic, ki jih vidimo ob sprejemu tega zakona, čeprav še enkrat pravim, očitno so zaradi direktiv te spremembe potrebne, vendar bodo imele takšne posledice, da je potrebno dobro premisliti. Torej, naši kolegi se bodo odločili po lastni vesti, ali bodo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu sprejeli ali ne. Poudarjam pa še enkrat, ne zaradi česarkoli drugega, ampak zaradi posledic, ki lahko nastanejo z rešitvami in cilji tega zakona.
Hvala. Gospod Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Prijazen pozdrav gospe sekretarki. Res je, kar je bilo že večkrat povedano, pred nami je obsežen, zahteven zakon, ki pa temelji na uskladitvi z zakonodajo Evropske unije. In glede nato, da smo se odločili za članstvo v tem elitnem klubu, potem kakšnih hudih alternativ ali drugačnih rešitev na tem področju nimamo. Še predvsem, ker se tiste, ki v praksi v Evropski uniji delujejo, kažejo kot dobre. Gre gotovo za enega od stabilnejših delov svetovnega in pa evropskega gospodarstva, ki se zdaj pobira iz krize. Zdi se nam pomembno opozoriti na naslednje ključne rešitve. Določamo tudi jasna merila za hibridne instrumente kapitala, na podlagi katerih so primerni za vključitev v temeljni kapital bank. Potem gre zagotovo s tem zakonom za krepitev potrebnega kriznega upravljanja Skupnosti, kjer je bistvo, da pristojni organi učinkovito usklajujejo svoje ukrepe z drugimi pristojnimi organi in po potrebi tudi s centralnimi bankami, med drugim s preprostim ciljem zmanjševanja sistemskega tveganja. Eno od pomembnih poglavij je tudi upoštevanje finančne stabilnosti. V tem delu se Banko Slovenije obvezuje, da pri opravljanju svojih nalog in pristojnosti s področja nadzora bančnega poslovanja upošteva tudi morebiten vpliv finančne stabilnosti držav članic. Nadalje so navedene strožje omejitve, največje dopustne izpostavljenosti bank do drugih institucij. S tem se zmanjšuje raven tveganja tako za Slovenijo kot tudi za celotno Evropsko unijo. Predlog zakona predvideva tudi zagotavljanje ustrezne ravni jamstva za neto vloge, o tem je bilo že večkrat slišano, s 50 tisoč evrov povečujemo jamstvo na 100 tisoč evrov, kar zagotovo pripomore k povečevanju ugleda in pa zaupanja vseh državljank in državljanov v ta sistem. Potem je pomembna usklajenost sistema zajamčenih vlog. Želimo si, da bi na območju Evropske unije to uredili enotno. Pomembno načelo je tudi načelo finančne varnosti, ki se uresničuje s skrajšanjem rokov pri izplačilih s sedaj veljavnih 3 mesecev na najkasneje 20. delovni dan od dneva, ko so se ugotovile vloge in potrdile kot neizplačljive. Poglavitne rešitve predloga zakona v zvezi z revizijo pravil glede kapitalskih zahtev bank, izpostavljenosti in čezmejnega nadzora pa so naslednje. Izboljšuje se kvaliteta kapitala bank z opredelitvijo lastnosti, ki jih morajo izpolnjevati hibridni in drugi instrumenti za vključitev v temeljni kapital bank, zahteva po pridobitvi dovoljenja Banke Slovenije za upoštevanje hibridnih in ostalih finančnih instrumentov v izračunu kapitala ter, pomembno, nadzorniški ukrepi in zahteve za banke v zvezi s hibridnimi in drugimi kapitalskimi instrumenti. Pomembne so tudi rešitve na področju boljšega obvladovanja tveganja, koncentracije in zmanjševanja sistemskega tveganja. Tu se razširja definicija skupine povezanih oseb, do katerih banke ugotavljajo svojo izpostavljenost s strožjim omejevanjem izpostavljenosti bank do drugih kreditnih institucij in investicijskih podjetij z omejitvijo v višini 25 % kapitala oziroma z alternativnim absolutnim zneskom v višini 100 milijonov evrov. Pomembno je tudi učinkovitejše izvajanje čezmejnega nadzora nad bankami, ki poslujejo v več državah, tako v rednih kot tudi izrednih razmerah, s tem da se opredeli konsolidacijski nadzor organa in njegove naloge ter zahteva po sodelovanju Banke Slovenije pri posameznih dejavnostih Odbora evropskih bančnih nadzornikov. Pomembna je tudi zahteva po sodelovanju med nadzornimi organi v primeru pomembne podružnice in pri skupnem odločanju o oceni ustreznega notranjega kapitala ter vzpostavitvijo kolegijev nadzornih organov. Poleg tega predlog zakona prinaša tudi pravno podlago za poročanje o zunanjih izvršbah, sodnih in davčnih, strank, ki so fizične osebe v sistemu, kar dodatno zagotavlja večjo varnost sistema za vse uporabnike. In tak dober zakon bo deležen podpore Poslanskega kluba LDS.
Hvala. Gospod Bogdan Čepič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav državni sekretarki! Kolegice in kolegi! Bistvo predloga novele zakona o bančništvu je, da se v slovenski pravni red prenaša Direktiva 2009/111/ES. Namen revizije direktive je okrepiti stabilnost finančnega sistema, zmanjšati izpostavljenost bank tveganjem in izboljšati nadzor nad bankami, ki delujejo v več kot eni državi Evropske unije. Na podlagi te direktive se bo izboljšala kvaliteta kapitala bank preko opredelitve lastnosti, ki jih morajo izpolnjevati hibridi in drugi instrumenti za vključitev v temeljni kapital bank, zahteve po pridobitvi dovoljenja Banke Slovenije za upoštevanje hibridov in drugih instrumentov v izračunu kapitala ter nadzorniških ukrepov in zahtev za banke v zvezi s hibridi in drugimi kapitalskimi instrumenti. Seveda pa so v zakonu glede zmanjševanja hibridnih instrumentov v temeljnem kapitalu – na podlagi predhodnih določb mora banka, ki 31. decembra 2010 ni usklajena z omejitvami za hibridne instrumente iz 4. točke prvega odstavka 133. člena zakona, z določenim predpisom, ki ga na podlagi 2. točke 129. člena zakona sprejme Banka Slovenije, vzpostaviti in uresničevati primerne in učinkovite strategije ter procese za uskladitev s predpisanimi omejitvami najkasneje do konca decembra 2020. S predlogom zakona se v slovenski pravni red v celoti prenaša tudi direktiva, ki se nanaša na dvig višine zajamčene vloge z ravni 50 tisoč evrov na raven 100 tisoč evrov in skrajšanje roka za izplačilo zajamčenih vlog s sedanjih veljavnih 3 mesecev na najkasneje 20. delovni dan od dne, ko so vloge ugotovljene kot neizplačljive, kar je izjemno pomembno za vse varčevalcev. Spomnim pa naj, da sedaj velja neomejena omejitev kot eden od protikriznih ukrepov, ki se izteče konec tega leta. Zakon tudi omogoča boljše obvladovanje tveganja koncentracije in zmanjšanje sistemskega tveganja preko razširjene definicije iz skupine povezanih oseb, do katerih banke ugotavljajo svojo izpostavljenost, strožje omejevanje izpostavljenosti bank do drugih kreditnih institucij in investicijskih podjetij z omejitvijo v višini 25 % kapitala oziroma alternativnim absolutnim zneskom v višini 100 milijonov evrov. Zakon bo tudi omogočil učinkovitejše izvajanje čezmejnega nadzora nad bankami, ki poslujejo v več državah, v rednih in izrednih razmerah z opredelitvijo konsolidacijskega nadzornega organa in njegovih nalog. Zahtevo po sodelovanju Banke Slovenije pri dejavnostih Odbora evropskih bančnih nadzornikov, zahteve po sodelovanju med nadzornimi organi v primeru pomembne podružnice in pri skupnem odločanju o ceni ustreznega notranjega kapitala ter vzpostavitvijo kolegija nadzornih organov. Zaradi vsega navedenega bo Poslanska skupina Socialnih demokratov podprla Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu.
Hvala. Gospod Zvonko Černač bo predstavil stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani vsi prisotni! Gre za neke vrste tehnične rešitve oziroma spremembe, zaradi tega verjetno ni potrebno, da tudi jaz še enkrat te rešitve, ki so bile že večkrat omenjene, ponavljam, ki so gotovo zelo pomembne na področjih izboljšanja kvalitete kapitala bank, na področju boljšega obvladovanja tveganja koncentracije in zmanjšanja sistemskega tveganja in na področju učinkovitejšega izvajanja čezmejnega nadzora nad bankami, ki poslujejo v več državah. Z vidika varnosti vlog in varčevalcev so pomembne predvsem rešitve, s katerimi je jasneje dodana definicija neizplačljive vloge in spremenjena definicija zajamčene vloge z namenom zagotavljanja pogojev za izplačilo zajamčenih vlog v skrajšanih rokih. Potem glede trajnega povišanja zneska zajamčene vloge, o katerem smo v predhodnih spremembah že nekajkrat govorili, kjer smo predlagali, da bi se že v prejšnjih novelah ta znesek spremenili s 50 tisoč na 100 tisoč evrov, ravno iz razloga prihajajoče direktive, ki je zdaj tudi nekako utemeljila in ki bo veljal po tistem, ko bo zakon začel veljati in ko bo odpravljeno neomejeno jamstvo, ki velja do konec letošnjega leta, ki je bilo uvedeno v oktobru 2008 v začetku finančne krize. Pomembno je tudi skrajšanje roka za izplačilo zajamčenih vlog s sedanjih treh mesecev na 20 delovnih dni in zagotovitev podlage za učinkovitejše delovanje sistema jamstev za vloge. Vse to so gotovo rešitve in še številne druge, ki ste jih že omenjali, da jih zdaj še enkrat za ministrom in vsem ostalimi ne ponavljam, ki v tehničnem smislu ta zakon o bančništvu izboljšujejo, zaradi tega bomo te spremembe v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli. Bi pa pričakovali, da bi se ministrstvo glede na nekatera aktualna vprašanja in aktualne primere, ki se dogajajo že nekaj časa v Republiki Sloveniji, začelo ukvarjati tudi z vsebinsko novelo tega zakona in s tega mesta apeliram, da se Zakon o bančništvu tudi po vsebinski plati prečisti in novelira tako, da bo zagotavljal tudi v bodoče stabilnost našega bančnega in finančnega sistema in zagotavljal varnost vlog varčevalcev, podjetij in vsem ostalim na dolgi rok. Skratka, to novelo, ki je tehnične narave, bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Vili Trofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala za besedo. Predloženi zakon prinaša tri vsebinske sklope sprememb, od katerih se dve nanašata na prenos evropskih direktiv v slovenski pravni red, tretji sklop pa zagotavlja pravno podlago na področju zunanjih izvršb. Prvi sklop zakonskih sprememb se nanaša na prenos Direktive 2009/111, s katero se revidirajo pravila Evropske unije glede kapitalskih zahtev za banke z namenom zagotavljanja stabilnosti bančnega sistema. S predlaganimi spremembami pravil glede pogojev za vključitev hibridnih in drugih instrumentov v temeljni kapital bank se zagotavlja izboljšanje kvalitete kapitala bank. Nadalje se izboljšuje obvladovanje tveganja, koncentracije in zmanjšanje sistemskega tveganja z razširjeno definicijo povezanih oseb in učinkovitejše izvajanje čezmejnega nadzora. Drugi vsebinski sklop se nanaša na spremembe oziroma na prenos Direktive 94/19 in Direktive 2009/14 Evropskega parlamenta in Sveta o sistemu zajamčenih vlog, s katerimi se raven zajamčenih vlog, za katere jamčijo banke s sedežem v Republiki Sloveniji, dvigne s 50 tisoč evrov na 100 tisoč evrov ob istočasnem skrajšanju roka za izplačilo zajamčenih vlog z dosedanjih treh mesecev na 20 dni ter skrajšanje roka za odločitev Banke Slovenije, da je vloga postala neizplačljiva, na največ 3 dni. Predlagane spremembe zakona zagotavljajo tudi učinkovitejše delovanje sistema jamstva za vloge v bankah in Banki Slovenije nalagajo redno preverjanje delovanja sistema jamstev za vloge. V tretjem vsebinskem sklopu se zagotavlja pravna podlaga za poročanje v sistem o sodnih in davčnih izvršbah, saj do sedaj banke za taka poročanja po ugotovitvah informacijske pooblaščenke niso imele potrebne pravne podlage. V Poslanski skupini Zares bomo predložene zakonske spremembe podprli. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Radovan Žerjav bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! Predlog zakona prinaša tri vsebinske sklope sprememb. Dva sklopa sta povezana s prenosom evropskih direktiv v nacionalno zakonodajo, tretji sklop sprememb pa zajema določbe, s katerimi zagotavljamo pravno podlago za poročanje o zunanjih izvršbah fizičnih oseb. Kar se tiče prenosa direktiv v nacionalni pravni red, je poglavitna rešitev prvega sklopa direktiv okrepiti stabilnost finančnega sistema ter tako zmanjšati izpostavljenosti bank tveganjem in izboljšati nadzor nad bankami. Druga direktiva, ki se s tem predlogom zakona prinaša v slovenski pravni red, pa je del direktive o sistemih zajamčenih vlog, glede stopnje, kritja in rokov za izplačilo. Višina zajamčene vloge, za katero se zagotavlja kritje, se viša s 50 na 100 tisoč evrov in skrajšujejo se roki za izplačilo zajamčenih vlog, s sedaj veljavnih treh mesecev na najkasneje 20. delovni dan od dne, ko so vloge ugotovljene kot neizplačljive. Naj ob tej priložnosti spomnim na razpravo na Odboru za finance, ko smo obravnavali točko prodaja Nove Ljubljanske banke. Ko je predsednik uprave Nove Ljubljanske banke govoril o številkah glede dokapitalizacije, je povedal takole, citiram, "številka 200, 250 milijonov je pravzaprav minimalna številka, ki je prej obliž kot neka dolgoročna rešitev. Naj vam povem, da nam v naslednjih treh letih zapade med 600 do 700 milijonov hibridnih instrumentov. Skratka, že če bi te instrumente želeli nadomestiti, bi seveda potrebovali toliko kapitala. Tako da je številka večja. In če želimo banko dolgoročno stabilizirati, potem seveda bo potrebovala več kapitala oziroma bo potrebovala še nadaljnje dokapitalizacije," konec citata. Kaj hočem povedati? Sprejem tega zakona bo najbrž imel resne posledice za delovanje naše največje banke, predvsem pa bo sam sprožil potrebo po dokapitalizaciji naše največje banke, Nove Ljubljanske banke. To moramo ob tem sprejemanju tega zakona seveda vsi vedeti. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona bomo opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA – PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVČNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 27 poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 26 poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagateljev, gospodu Jožetu Tanku. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Vsem lep pozdrav! Da gospodarstvo potrebuje nadaljnje odprave administrativnih ovir in nadaljnje poenostavitve in tudi pocenitve, verjetno ni nobenega dvoma. Na nadaljevanje teh reform opozarjajo interesna združenja, še posebej tisto, ki združuje najmanjše in tudi najbolj izpostavljene subjekte, to so mali obrtniki in mali podjetniki. Veliko teh predlogov je zapisanih tudi v brošurah z njihovimi zahtevami oziroma predlogi. Eden takih drobnih ukrepov, ki bi pomenil precejšnjo poenostavitev, je zmanjšanje števila položnic, s katerimi plačujejo svoje mesečne obveznosti. Predvsem so moteča plačila tistih položnic, na katerih je znesek nižji od bančne provizije. In v primeru, ko ima, recimo, s. p. zaposlenega enega delavca, mislim, da plačuje devet položnic in na kar štirih položnicah je znesek nakazila nižji od provizije. Sprašujem se, ali je to logično. Mislim, da ni. In tudi sprašujemo se, zakaj je to potrebno, in tudi sprašujemo se, ali res ni drugih možnosti. So druge možnosti! Eno, to se pravi, da te prispevke plačujemo z eno položnico, predlagamo sedaj že tretjič ali četrtič v zakonodajni postopek. Vendar kljub obljubam Vlade, kljub njenim stališčem, da se nekaj na tem področju dogaja, se v prvi polovici tega mandata ni zgodilo ničesar. S. p.-ji še vedno plačujejo položnice, se drenajo v vrstah pred bančnimi okenci in plačujejo nepotrebne provizije. Najmanj 10 milijonov evrov na leto samo s. p.-ji. Vlada ne stori ničesar, ne predlaga ničesar, vsakič, ko vložimo zakon, pa napiše, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ob tem bi rad opozoril, da je že minister za finance v Janševi vladi, dr. Bajuk, 26. maja 2008 ustanovil posebno delovno skupino, ki bi morala že v letu 2009 pripraviti strokovne podlage za poenostavitev sistema obračunavanja in plačevanja davkov, prispevkov, drugih obveznih dajatev ter javnofinančnih prihodkov. Se pravi, do lani bi ta skupina že morala pripraviti podlage, in čez tri mesece, to se pravi z letom 2011, bi ta sistem bilo treba uvesti. Vendar teh podlag ni od nikoder, ker ni nekega sistemskega pristopa, ker Vlada ne predlaga ničesar, pa je najbrž iluzorno pričakovati, da se bo ta sistem uvedel z letom 2011. Ob tem se postavlja pravzaprav vprašanje, kaj je ta skupina predlagala. Kje smo s tem programom poenostavitve? Ali je morda Vlada v tem obdobju naredila karkoli na področju plačevanja položnic, se pravi, da bi znižala vsaj frekvenco plačevanja pri tistih položnicah, pri katerih je znesek nižji od provizije. Nič se ni zgodilo, na tem področju ni nobenega napredka. In očitno tudi tu ni hitrost ravno odlika te koalicije. Ob tem bi rad poudaril, da je prav ta poenostavitev, ki jo predlagamo s tem zakonom za leto 2010, prva zahteva slovenske obrti. V tej knjižici je napisana z zaporedno številko 1. To se pravi, je tudi problem številka 1. Zato tudi, ker Vlada ne predlaga ničesar, ni tudi nobenega racionalnega razloga, da Vlada tega zakona ne podpira. Če sama ne zmore, če ne zmore celovito in pravočasno pripraviti rešitev, bi bilo smiselno, da podpre naše. Torej te, ki jih predlagamo v tem zakonu, in po potrebi morda še kaj dopolni ali izboljša. Zmrdovanje Vlade in koalicije ne koristi prav nikomur, še najmanj tistim 10 tisočim, ki morajo vsak mesec po nepotrebnem nekaj prispevati k sanaciji bančnega sistema. Vsem sistemom, vsem gospodarstvu se na leto pobere zaradi teh prispevkov prevelikega števila položnici približno 20 milijonov evrov. Mislim, da je ta ukrep potreben, in prav bi bilo, da vladna koalicija razmisli tudi o tem, da bi podprli nadaljevanje postopka obravnave zakona. Hvala lepa.
Hvala. Za uvodno predstavitev vladnega mnenja dajem besedo gospe Mateji Vraničar, državni sekretarki na Ministrstvu za finance. Prosim.
Gospod predsedujoči, gospodje poslanci! Na kratko o mnenju Vlade k Predlogu zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku. Cilj predloga zakona je pozitiven in všečen. Vlada Republike Slovenije se strinja, da je predvsem z vidika odprave administrativnih ovir in zmanjšanja stroškov na strani zavezancev za davek treba zagotoviti čim bolj enostavno plačevanje obveznih dajatev. Vendar tako kompleksne vsebine ni mogoče ustrezno oziroma vsebinsko popolno in pravilno določiti, kot je predlagano, saj predlog zakona ne predvideva in posledično ne daje rešitev glede nekaterih ključnih vprašanj, ki se v povezavi s predlaganim načinom plačevanja obveznosti pojavijo. To so: kako urediti različne zakonsko določene roke plačila dajatev v povezavi z enotnim nakazilom, kako poenotiti različne načine izterjave in vračil posameznih javnih dajatev in kako zagotoviti podatke, potrebne za opravljanje nadzora nad pravočasnostjo in pravilnostjo plačevanja dajatev. Za poenostavitev plačevanja javnih dajatev ni potrebna samo sprememba zakonske podlage, pravzaprav prepričani smo, da sprememba zakonske podlage niti ni potrebna, nujno potrebni so drugi organizacijski ukrepi in ukrepi na področju priprave ustrezne infrastrukture, ki bo omogočila enostavnejše pobiranje dajatev. Omenjena že bila delovna skupina, ki jo je imenoval že prejšnji minister v maju 2008, in ta delovna skupina deluje. Kot rečeno, pa ugotavlja, da sprememba zakonskih podlag ni potrebna, potrebna bo kvečjemu sprememba pravilnika o vplačilnih računih, kar je v pristojnosti pristojnega ministra. Pripravila je okvirna izhodišča za izpeljavo modela za poenostavitev plačevanja javnih dajatev, in sicer tako, da se zmanjša število podračunov za vplačevanje obveznih dajatev, in sicer na posamezne javne blagajne. Torej, en vplačilni račun naj bi po novem veljal za državni proračun, en vplačilni račun za posamezno občino, torej, skupaj 210 vplačilnih računov, en vplačilni račun za Zavod za zdravstveno zavarovanje in en za Zavod za pokojninsko zavarovanje. Poleg tega je treba urediti tudi ločitev denarnega in informacijskega toka in zato tečejo v tem kontekstu potrebna usklajevanja in priprave med različnimi institucijami, ki sodelujejo pri poravnavi oziroma ugotavljanju pravilnosti in pravočasnosti poravnave posameznih javnih obveznosti in nakazil na ustrezne nadaljnje podračune. Pogoj za realizacijo tega novega modela, ki sem ga predstavila v zelo grobi obliki, pa je vzpostavitev centralnega davčnega knjigovodstva Davčne uprave. To pa je povezano s prenovo informacijskega sistema, vemo, da se je ta prenova zavlekla zaradi zapletov pri oddaji javnega naročila in od tod tudi zamuda v zvezi z oblikovanjem modela, ki sem ga ravnokar predstavila. Kot rečeno je delovna skupina pripravila predlog poenostavitve, za uveljavitev katerega pa bo, kot rečeno, potrebno spremeniti pravilnik o plačilnih računih. Nov model plačevanja bo uveljavljen v roku, določenem s programom za odpravo administrativnih ovir za zmanjšanje administrativnih bremen za 25 % do leta 2012, torej tekom leta 2011. Upoštevaje vse navedeno lahko sklenem, da Vlada Republike Slovenije ne podpira predloga zakona in predlaga Državnemu zboru, da sprejme sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Slišali smo, da je Svet Evropske unije že, mislim, da kar tri ali štiri leta nazaj, sprejel sklep za zniževanje administrativnih bremen. Tudi v Sloveniji se je Vlada nekaj časa s tem ukvarjala. Mislim, da tak cilj je potrebno in je dobro doseči. Dejansko so vsebine, ki jih je omenil predlagatelj, ki so nelogične, ampak zanje ne samo, da ve ta vlada, zanje vemo že 10 ali 15 let nazaj tudi posamezniki kot potrošniki, ki včasih doživljamo točno takšne neumnosti, da je znesek na položnicah za plačilo takšnih ali drugačnih dajatev manjši od bančne provizije, ki jo plačamo. Ne leti to zdaj samo na to vlado, ampak izgovore, kaj vse je potrebno in bi bilo potrebno za to, da bi se take stvari uredile, govoriti ta trenutek je seveda neumestno, ker se to dogaja že vrsto, vrsto let in v tem času bi se lahko karkoli zgodilo ali premaknilo. Ne predstavljam si, seveda če bi bil samostojni podjetnik v gospodarski krizi in bi se moral ukvarjati s toliko in toliko različnimi podračuni za eno dejavnost, pa podračuni za delavca, pa podračuni za kdo ve, kaj še vse, in potem zmečeš pol svojega dobička bankam za provizijo, za položnice, nazadnje te pa še davčna haklja in lovi in kaznuje zaradi tega, ker se pri vsej tej obilici človek zmoti. Kdor dela, se moti. Dejansko je zadnji čas, da se nekaj na tem področju spremeni. Jaz sicer verjamem in upam, da bo nekoč ena od vlad storila kaj na tem področju. Tudi razumem, da se takšne vsebine ne morejo rešiti, kot je bila predstavljena s strani predstavnice ministrstva, dejansko ne morejo zgoditi čez noč. Enkrat se pa lahko že začnejo vsaj delati. Enkrat. Ker ko začneš nekaj delati, potem prideš najbrž tudi do nekega cilja in do konca. V Slovenski nacionalni stranki bomo podprli ta predlog, ampak predvsem in zgolj zato, da bomo s tem pokazali voljo, željo, hotenje, da se enkrat na tem področju začne nekaj delati, pa magari s tem prvim korakom. Čeprav vsi dobro vemo ta trenutek, da ta predlog zakona ne bo sprejet, tako dobro, kot sem jaz zdaj tukaj. Ampak vseeno, mi bomo ta predlog podprli, s tem pokazali želje, da se dejansko na tem področju nekaj stori in končno res najde ena rešitev, ne samo za mala podjetja, ne samo za obrtnike, gospodarstvenike, temveč govorimo na področju davčne politike v državi Republiki Sloveniji sploh, v dobro razbremenitve administrativnega dela, v dobro državljank in državljanov zaradi manjših finančnih bremen za plačevanje položnic. Seveda pa po eni strani tudi nekoliko v slabše bankam, zaradi tega ker mi bodo na račun tisočih in tisočih položnic tako dobro živeli, kot so živeli do sedaj. Razen, če bodo s tem denarjem želeli dokapitalizirati banke, v kar pa ne verjamem.
Hvala. Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa. Še enkrat vsem skupaj prijazen pozdrav! Pri tem Predlogu zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku gre že za tretji poskus, povsem identičen tistemu iz junija in novembra lanskega leta, ki sta bila zavrnjena kot neprimerna za nadaljnjo obravnavo. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije se strinjamo, da je poslovno okolje v Sloveniji zagotovo preveč administrativno, preveč birokratsko obremenjeno, ter da so na tem področju potrebne korenite sistemske spremembe. Vlada sicer navaja, da je poenostavitev plačevanja davščin in prispevkov določila že v programu za odpravo administrativnih ovir in zmanjšanje administrativnih bremen za 25 % tam nekje do leta 2012. Tako je v programu tudi določeno, da se prouči možnost poenostavitve sistema, da se s tem zmanjša frekvenca vplačanih zneskov, ki so nižji od na primer določene višine z letnim oziroma polletnim nakazilom v enkratnem znesku, in da se znižajo bančne provizije. Rok uvedbe sistema naj bi bil ta nekje v letu 2011. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ocenjujemo, da je pot priprave celovite prenove sistema pravilna, saj le tako omogoča strokovno in kakovostno delovanje sistema, vendar pa bi si v trenutnih gospodarskih razmerah zagotovo želeli in pričakovali več ambicioznosti, predvsem pri časovnici priprave izvedbenih dokumentov. Za uspešno podjetniško okolje je namreč še kako bistvenega pomena, da podjetniki ustvarjajo, delujejo čim bolj v enostavnem sistemu, ki ne povzroča nepotrebnih administrativnih bremen, ki ne prinašajo dodane vrednosti, jemljejo pa zagotovo čas in denar. Želimo tudi, da se posvetijo svoji osnovni podjetniški dejavnosti, ne pa, da se ukvarjajo s papirologijo. Kot že rečeno, se v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije strinjamo s splošno oceno, da je obravnavana tematika široka, kompleksna, zahteva podrobno obravnavo, ki se jo rešuje predvsem v paketu in celovito, tega pa predlagani zakon, zgolj s petimi členi, ne more zagotoviti in tudi ne rešuje. To se zagotovo izkazuje tudi skozi neustreznost predloga zakona, da v določenih pogledih ne daje kvalitetnih trajnih rešitev, povezanih z različnimi zakonsko določenimi roki plačila dajatev, rešitvah, povezanih z enotnim nakazilom, različnimi načini izterjave vračil in tako dalje. Hkrati pa še enkrat opozarjamo, da je treba posvetiti čim več napora in napornosti, da do konkretnih, boljših, širokih sistemskih rešitev pridemo prej. Država se mora tako kot podjetništvo naučiti, da se na težave hitro reagira in da se jih rešuje ter da je država pri svojih rešitvah predvsem zelo fleksibilna, hitra in učinkovita. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije poudarjamo, da se zagotovo v celoti strinjamo s cilji zakona, ki jih navajajo predlagatelji, a hkrati predlog zakona s strani opozicije razumemo predvsem kot še eno, mogoče celo zadnjo opozorilo, da se problematika ne ureja dovolj hitri, s čimer se pa zagotovo in v celoti strinjamo. Vsekakor pa se kot poslanci, ki moramo skrbeti za kakovostne in strokovno utemeljene rešitve, zavedamo odgovornosti, da se rešitev, ki niso dovolj premišljene in dodelane, ne da in ne more podpirati, kajti nekaj, kar jutri rešimo, nam je potem čez dva dni v breme in v napoto. Zato bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije glasovali za to, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, obenem pa od Ministrstva za finance in Vlade pričakujemo, da v najkrajšem možnem času dobimo ustrezno rešitev, kajti če se bodo taki poskusi nadaljevali, ukrepanja pa ne bo, potem bo treba razmišljati o podpori kratkoročnim rešitvam in se kasneje spopadati in pa spoprijeti s težavami, ki jih prinašajo in pa povzročajo necelovite rešitve. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bogdan Čepič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovane in spoštovani! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke s prvopodpisanim Jožetom Tankom predlaga spremembe v Zakonu o davčnem postopku, kar pa je že predlagala junija in novembra 2009, a smo to vedno v Državnem zboru zavrnili. Namen predlaganega zakona je, da se uveljavi pravica do možnosti enotnega nakazila vseh davčnih obveznosti na skupni račun in njihova delitev po ustreznem ključu, s čimer bi se bistveno zmanjšala administrativna obremenitev slovenskih podjetij. V koaliciji pozdravljamo pobudo zmanjševanja administrativnih ovir za slovenska podjetja. Žal pa prejšnja vlada v letu 2008 tega ukrepa v realizaciji programov ukrepov odpravljanja administrativnih ovir ni izvedla, čeprav je bil predviden, verjetno zato, ker to ni tako enostaven ukrep kljub dobrim namenom. Kljub vsemu pa se koalicija in Vlada zavedata pomembnosti pomena poenostavitve sistema plačevanja davkov in drugih obveznosti, zaradi tega je ta ukrep določen kot eden od ukrepov zmanjševanja administrativnih ovir do leta 2012. Vlada je 26. maja imenovala posebno delovno skupino za poenostavitev sistema obračunavanja in plačevanja davkov, prispevkov, drugih obveznih dajatev ter javnofinančnih prihodkov. Prav tako je v programu Vlade Republike Slovenije za odpravo administrativnih ovir in zmanjševanja administrativnih bremen za 25 % ključen ukrep poenostavitve sistema plačevanja davkov in drugih obveznih dajatev. V programu je določeno, da se prouči možnost poenostavitve sistema tako, da se zmanjša frekvenca vplačevanja zneskov, ki so nižji od, na primer, določene višine z letnim oziroma polletnim nakazilom v enkratnem znesku in nižjo bančno provizijo. Rok za pripravo strokovnih podlag je 2010, rok za uvedbo sistema pa je leto 2011. Vendar pa koalicija ne more podpreti predlaganega zakona, ker so načini plačevanja obveznih dajatev urejeni v različnih zakonih, zato je pri pripravi predloga zakona z navedbo vsebin potrebno proučiti možnost enotnega plačevanja v kontekstu teh zakonov, in sicer Zakona o obdavčenju, Zakona o davčnem postopku, Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, Zakona o zdravstvenem zavarovanju in zdravstvenem varstvu, Zakona o prispevkih za socialno varnost in verjetno bi se še kakšen našel. Seveda je pri tem potrebno predlagatelja opomniti, da že veljavna zakonodaja sedaj omogoča zavezancu za davek plačila več dajatev, ki jih nadzira en nadzornik in ki zapade v plačilo isti dan z enim nalogom. V tem primeru se nadzornik in zavezanec za davek izmenjata specifikacijo ter obračun zneska plačila. Oznaka tega obračuna mora biti pravilno vpisana v sklic na plačilnem nalogu. Taka plačila zavezanci za davek plačujejo na predhodni podračun nadzornika, s katerega nato nadzornik razporedi dajatve na ustrezne plačilne podračune. V teh primerih se plača provizija le za en nalog. Zaradi vseh navedenih testov, da je potrebno predlagano rešitev urediti sistemsko v več zakonih, bo Poslanska skupina Socialnih demokratov glasovala za predlog, da je zakon neprimeren za nadaljnjo obravnavo, saj ponujene rešitve ne zagotavljajo sistemskih rešitev.
Hvala. Gospod Rado Likar bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav državni sekretarki! Spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku, ki ga je v Državni zbor vložila skupina poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom, bomo v SDS podprli, saj pomeni konkreten prispevek k odpravljanju administrativnih ovir in razbremenitvi gospodarstva, posebno še malih podjetnikov in obrtnikov, kakor tudi malih in srednjih podjetij. V Sloveniji so se aktivnosti v zvezi z odpravljanjem administrativnih ovir začele že pred letom 2000 in se nadaljevale vse do leta 2007, ko je takratna vlada sprejela tudi cilj, da bo leta 2000 znižala administrativna bremena za 25 % na področju delovne zakonodaje. Z nastopom te vlade so aktivnosti na področju odpravljanja administrativnih ovir nekako zastale, s tem predlogom pa tudi želimo Vlado spodbuditi, da nadaljuje s celovitim in sistemskim reševanjem problema odpravljanja administrativnih ovir in z razbremenjevanjem tako gospodarstva kot tudi fizičnih oseb oziroma da nadaljuje uspešno delo prejšnje vlade na tem področju. Cilj predlaganega zakona je torej omogočiti davčnim zavezancem, da lahko nakazujejo svoje davčne obveznosti na skupni račun, ki se potem delijo po ustreznem ključu. S tem bi se prihranil čas in denar, kar vse bi imelo pozitivne učinke na izboljšanje likvidnosti ter gospodarske situacije nasploh, posebej to velja še za mikro in mala podjetja. Samo za primer naj povem, da se prispevki za samostojnega podjetnika plačujejo na tri, pri pravnih osebah pa kar na 10 računov. To pomeni, da mora vsak davčni zavezanec pri izpolnjevanju svojih obveznosti kupiti in izpolniti 10 plačilnih nalogov, poleg tega pa so dodatni podračuni še za obresti za posamezno vrsto davčnih obveznosti. Za vsako nakazilo posebej je treba plačati še bančno provizijo, kar v mnogih primerih pomeni več, kot pa znaša davčna obveznost. Torej, pred nami je še en poskus, kako zmanjšati birokratske ovire, ki jih imajo slovenski gospodarski subjekti, samostojni podjetniki ter mala in srednja podjetja, s tem pa tudi ustvarjanje prijetnejšega poslovnega okolja. Poleg tega za izvajanje zakona ni treba zagotoviti dodatnih sredstev v proračunu. Zaradi vsega naštetega smo v SDS prepričani, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala. Gospod Janez Ribič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani! Pred nami je že tretji poskus spremembe zakona o davčnem postopku. Tretjič se soočamo s predlogom zakona, ki bi po naši oceni z relativno enostavno spremembo doprinesel k odpravi administrativnih ovir ter zmanjšanju stroškov na strani zavezancev za plačilo različnih davkov. Po trditvah predlagatelja zakona naj bi zavezanci davke bili dolžni plačevati na več kot 10 različnih podračunov. Za vsakega od podračunov je treba izpolniti samostojni plačilni nalog ter za vsakega banki plačati provizijo. Po eni strani gre torej za rešitev, ki zavezance razbremenjuje administrativnih obremenitev, po drugi strani pa tudi nezanemarljivo znižuje stroške poslovanja podjetij in ostalih zavezancev. Vlada seveda predlogu zakona ponovno nasprotuje s popolnoma istimi argumenti kot že do zdaj. Argumenti: tako zelo kompleksne problematike ni mogoče ustrezno oziroma vsebinsko popolno in pravilno določiti, kot je predlagano. Vendar se Vlada še vedno zaveda pomena poenostavitve sistema plačevanja davkov in drugih obveznosti, zato je 26. maja 2008 imenovala posebno delovno skupino za poenostavitev sistema obračunavanja in plačevanja davkov, prispevkov, drugih obveznih dajatev ter javnofinančnih prihodkov. Po več kot dveh letih delovanja je delovna skupina že pripravila osnutek modela poenostavitve sistema plačevanja davkov, ki pa bo uveljavljen v roku, to je v letu 2011. Le zakaj bi hiteli, ko pa ni nobene potrebe! Posledice teh vladnih prioritet, žal, nosimo vsi državljani in državljanke Republike Slovenije. Predlagane spremembe so potrebne in koristne in Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo predlagani zakon podprla. Hvala.
Hvala. Gospod Anton Urh bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Pri razmišljanju o oblikovanju stališč Poslanske skupine DeSUS glede tega predloga zakona je bila prvotna ideja, da poslanci DeSUS-a predstavimo do vejice identično stališče, kot smo že ga predstavili, ko smo obravnavali tovrstno vsebino po sistemu kopiraj-prilepi, kakršnega se poslužuje predlagatelj. Namreč, že četrtič obravnavamo praktično identične rešitve v teh primerih. Gre za noveliranje istega zakona z zgolj datumskim razlikovanjem. Slednje pomeni, da smo vse poslanske skupine že trikrat povedale svoje mnenje o tem predlogu. Prav tako je Vlada že trikrat argumentirano obrazložila svoje stališče in predstavila smernice in aktivnosti v smeri predlaganega. Priznavamo, da je predlagana rešitev enotnega nakazila davčnih obveznosti na skupni račun in s tem zmanjšanje administrativnih bremen davčnih zavezancev všečna. Ideja torej vsekakor ni slaba, vendar realizacija takšne spremembe ni tako enostavna, kot jo poskuša na vsak način predstaviti predlagatelj. Nikakor ne zadostuje sprememba zgolj enega ali dveh členov enega zakona in problem bo rešen. Gre za kompleksnejše posledice, ki bi jih povzročila uvedba enotnega računa, zato je na uvedbo slednjega nujno gledati celostno. Za poenostavitev sistema plačevanja dajatev in s tem zmanjšanja administrativnih ovir je vladna delovna skupina že oblikovala predlog novega modela, ki pa bo glede na kompleksnost lahko zaživel v roku, ki je že določen s programom za odpravo administrativnih ovir, in sicer zmanjšanja administrativnih bremen za 25 % do leta 2012; torej v letu 2011. Vsa ta dejstva so predlagatelju znana, zato po eni stran ne moremo razumeti njihovega vztrajanja po kontinuiranem vlaganju zakonov s to isto vsebino, ki zgolj ustvarjajo balast. Ne zaradi morebitne nesprejemljive ideje, ta nam je namreč blizu, temveč zaradi njene neizvedljivosti poslanci DeSUS-a ne podpiramo predlagane novele zakona o davčnem postopku. Zato bomo glasovali za sklep, da slednji ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Seveda pa od Vlade pričakujemo realiziranje tovrstnih ukrepov v smeri in časovni dinamiki, kot je Vlada tudi napovedala. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Kot prvi želi besedo gospod Jože Tanko. Kot predlagatelj? Prosim, Jože Tanko kot predlagatelj.
Hvala lepa. Spoštovani kolegi! Mi v tej splošni razpravi, ki jo imamo pred seboj, govorimo o temeljnih usmeritvah zakona, temeljnih načelih. Ko poslušam stališča poslanskih skupin, vidim, da tudi pri Vladi ni tem temeljnim rešitvam ali pa potezam, ki jih prinaša zakon, pravzaprav nobenih nasprotovanj. Nobenih nasprotovanj. Vlada je celo v svojem mnenju dejala in zapisala, da gre za temeljni procesni zakon s področja pobiranja davkov, pravic in obveznosti zavezancev za davek, za državne organe in tako naprej. Se pravi, da smo se urejanja problema lotili na pravi način. Prej povedano je bilo s strani Vlade, da je pravzaprav problem v tem, da so v nekaterih zakonih, področnih zakonih, nekatere obveznosti urejene drugače, izterjava je urejena drugačna, način plačila drugačen, to je bilo prej povedano v ustnem stališču Vlade, in da se da to celo urediti s pravilnikom, da bi se te rešitve implementirale. Me prav zanima, kako se bodo to urejalo s pravilnikom, če se posega v veliko zakonov. Recimo, posega se v zakon o davčnem postopku, o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, zdravstvenem zavarovanju, zdravstvenem varstvu, o prispevku za socialno varstvo in tako naprej. Zanima me, kako bo Vlada ta temeljni proces pobiranja davkov uredila z nekim podzakonskim aktom, ki ga sprejme minister. Mislim, da je potrebno na področju urejanja davkov pristopiti sistemsko, tudi sistematično, urejeno in da je najprej potrebno narediti pravno podlago, na osnovi katere se potem izdajajo podzakonski akti. Če temeljni procesni zakon, kot je Zakon o davčnem postopku, ne dopušča nekih sprememb, potem je najbrž potrebno spremeniti temeljni procesni zakon. To je Zakon o davčnem postopku. Če pa se te stvari da urejati drugače, potem pa imam še nekoliko večje težave. Kajti, Vlada ima ta problem zaznan že dolgo časa. Obrtna zbornica Slovenije je izdala kar nekaj zahtev slovenskega podjetništva, slovenske obrti in pravzaprav ni leta, ko poenostavitve tega sistema ni zapisala v svoj memorandum, v svoje zahteve, ki jih je izdala vsako leto. Ga ni! Če je v prejšnji vladi že prejšnji minister maja 2008, dr. Bajuk je bil to, ustanovil delovno skupino, potem bi tako enostaven problem, kot je to plačevanje ali zmanjšanje števila položnic, ki jih morajo plačati podjetniki, lahko zmanjšala, lahko spremenila frekvenco; s podzakonskim aktom bi zlahka uredila, da nekatere prispevke, ki znašajo eno četrtino vrednosti položnice, lahko plačajo enkrat letno, ali polletno, ali pa vsaj četrtletno. To je sila enostavno z nekim pravilnikom urediti. Ampak očitno je problem globlji. Očitno stvari, ki so zaznane, pravzaprav niso v ambiciji Vlade, da se na tem področju karkoli naredi. Mislim, da je po tistem, ko je sedanja ministrica za javno upravo pridobila, prevzela svetovno priznanje, ki je bilo podeljeno Sloveniji zaradi odprave administrativnih ovir in bremen v prejšnjem mandatu, da je tej koaliciji "padlo vse dol". Nič na področju racionalizacij, nič na področju poenostavitev, nič na področju znižanja stroškov se ne dogaja, ne na administrativnem delu, čistem birokratskem delu, ne na finančnem delu, na finančnem poslovanju. Ne razumem, zakaj bi morali delodajalci, recimo, plačati prispevek za zaposlovanje, ne vem, v višini 350 % povprečne plače, za 50 % preseganja povprečne plače 1,34 evra, bančne provizije pa 2 evra 50 za eno od oblik plačila. Zanima me, v čem je logika takega načina plačevanja predmetnega prispevka. Mislim, da je to nesmiselno. Recimo, imamo prispevke delodajalca za starševsko varstvo, ki se plačuje v višini 0,1 %, in šele takrat, ko doseže, ko je izplačana plača 180 % povprečne plače, se pravi 1,8 povprečne plače, je znesek tega nakazila identičen strošku provizije na bančnem okencu. Ali res ni na tem področju možno ničesar narediti, ničesar konkretnega spremeniti? Mislim, da to zagotovo je. Tu lahko govorimo o paradoksalni situaciji, kako v stališčih koalicijskih poslanskih skupin kot v stališču Vlade: cilj zakona je O. K. Cilj zakona je pravi, vendar rešitev, če bi jo sprejeli, bi pa zavrla neko ureditev na tem področju, tako je dejal kolega Sajovic v imenu LDS. Ali res? Če z zakonom predlagamo poenostavitev, potem ta poenostavitev zagotovo ne more predstavljati neke ovire v postopku plačevanja davčnih obveznosti zavezancev. Zagotovo ne, to pomeni poenostavitev. In samo sprašujem se, kako je možno najti take kontroverzne dikcije in rešitve v stališčih. Podobno je tudi s stališčem Vlade. Pravi, da je to temeljni procesni zakon, ki ureja vse oblike plačevanja – to je v njenem pisnem stališču. V ustni izjavi pa državna sekretarka reče, da je to možno odpraviti, popraviti, sanirati s pravilnikom. Pravilnika pa ni od nikoder. Da se Vlada zaveda problema, že prejšnja, zdaj smo na polovici mandata te vlade, pa še vedno ni nobenega ukrepa. Da se zavedajo problemov odprave administrativnih ovir in blokad, pa se ni zgodilo nič na tem področju, in tako naprej. Da se zavedate cene storitev, ki jih morajo plačevati podjetniki, pa se ne stori nič, da bi se ti postopki racionalizirali, da bi se stroški minimalizirali. Ključen, temeljni problem je nek računalniški sistem, ki nečesa naj ne bi dopuščal. Mislim, da je med to množico uslužbencev v državni upravi moč najti kakšnega ali pa celo nekaj deset ali pa nekaj sto, ki se toliko razumejo v računalništvo in v programiranje, da bi te anomalije zlahka uredili in odpravili. Za to ne rabimo, najbrž, ne kakšnih velikih ekspertiz ne kakšnih velikih naročil zunanjim institucijam ali komurkoli. To so dnevne rutine. To so ukrepi, ki jih je možno v vsakem delovnem procesu odpraviti in sanirati, ko se pojavijo. Mislim, da je to možno narediti. Ne razumem pravzaprav, koliko naporov, koliko truda Vlada vloži v pripravo nekih stališč, s katerimi se obrne proti predlagateljem, ki prihajajo iz opozicije, ne naredi se pa potem v nadaljnjih korakih ničesar , da bi se dejansko nekaj poskušalo narediti. Težko me bo kdorkoli v tej državi prepričal, da v dveh letih ali pa v letu in pol ni bilo na tem področju možno storiti prav ničesar konkretnega. Prav ničesar. Ni to prvo opozorilo. Prvič sem ga jaz zaznal v zahtevah slovenske obrti iz leta 2008 pod zaporedno številko 35 in mislim, da je tedanja vlada, pa tudi tedanji finančni minister dr. Bajuk pravilno reagiral in takoj ustanovil skupino, ki naj bi pripravila rešitve za te zadeve. Žal so se vmes zgodile volitve in je odgovornost za realizacijo takih administrativnih zadev dobila nova vlada, ampak zgodilo se ni nič. Tudi v nadaljnjih letih, recimo, v letu 2010 – tu imate tudi zahteve, brošuro slovenske obrti, v kateri je ta ukrep napisan pod zaporedno številko 1 v poglavju Kako pospešiti razvoj in rast malih in mikro podjetij. Pod zaporedno številko 1. Prvi ukrep, prvi problem, ki ga je treba rešiti na tem področju. In ne razumem, recimo, stališča Vlade, da se na tem področju v dveh letih ni zgodilo ničesar, da se ni pripravilo nič, ni odpravilo nič, celo pri tako enostavnih zadevah. Mislim, da bi se bilo treba na tem področju bolj posvetiti rešitvam kot predlagateljem. Kajti s tem, ko se – recimo, tu smo imeli tudi primere v zakonodajnem postopku že v tem mandatu posamične podpre predlagateljev iz koalicije pri rešitvah, ki tudi niso najboljše. Ni bil problem. Tukaj pa je težava s podporo tako Vlade kot koalicije rešitvi, s katero so v stališčih povedali, da se vsi zavedajo, da je problem, da je smer prava, da je cilj prvi, da je namen zakona pravi, samo da nekaj vmes neka zadeva ni v redu. Jaz mislim, če Vlada ve, kaj je problem tega našega predloga, potem se zlahka z nekim amandmajem, tako kot se sanira vladne zakone, tudi v tem delu kakšen procesni detajl izboljša. Brez problema. Mi nimamo s tem nobenih težav. Mi tudi tega ne delamo za sebe, ampak desettisoče tistih, ki so obvezno uporabljati ta davčni, ta procesni zakon, in plačevati svoje obveznosti, pa pričakuje, da se bo na tem področju nekaj korenito spremenilo. Množici ljudi, desettisočim zavezancem se zdi, da ne rečem trapasto, da je bančna provizija na eni izmed položnic [[...]]In to ni edina, pri vseh tistih, ki imajo poleg sebe še enega zaposlenega, so pri povprečni plači vsaj še štiri take položnice, vsak mesec – potem je tukaj nekaj narobe, da provizija znaša trikratno vrednost nakazila in to mesec za mesecem, leto za letom. Na tak način ta drobna obrt, ti drobni podjetniki v državni proračun plačujejo, ne vem, 15, 20 milijonov evrov več, kot bi bilo potrebno. Vsaka kapljica, ki jo plačujejo za ta namen, je nepotrebna. Nepotrebna! Če bi to uredili drugače, znesek na eno položnico, bi ne bil znesek provizije ene položnice nič višji, kot je na vsaki od teh devetih, desetih, enajstih položnicah, ki jih morajo izpolniti. Nič ne bi bil višji! Za 2,5 evra ali pa 1,40 evra, pač odvisno, katero banko uporabljajo, kateri način plačila, bi plačevali vse obveznosti, ker naj bi pač preseglo teh zadev. Tako pa za vsako plača toliko. Mislim, da bi Vlada morala v kratkem času storiti nekaj izredno, bi rekel, učinkovitega na tem področju. Ali pa čakamo, ne vem, še dve leti, da bodo ti sistemi tekli, se zadeve dogajale, mi bomo predlagali zakone, vi boste rekli, da so trapasti, da nimajo pravih vsebin itn. To najbrž ne gre. In če Vlada zdaj četrtič pripravlja stališče, ne da bi vmes sporočila niti z enim stavkom, kakšno je poročilo o napredku pri tej delovni skupini, ki je imela to nalogo, da pripravlja racionalizacijo sistema, potem je nekaj narobe. Vi bi najbrž o teh zadevah, ki jih predlagate, za katero je ustanovljena delovna skupina, lahko opravili na Odboru za finance neko splošno razpravo, lahko bi tam imeli predstavitev ukrepov te delovne skupine. Lahko bi koalicija, če se zaveda tega problema, sklicala nujno sejo Odbora za finance ali pa izredno sejo Državnega zbora. Ali boste počakali, da to stori opozicija in potem spet usmerili vse puščice v to nesrečno opozicijo, ki predlaga neke rešitve in z njimi vznemirja koalicijo? Mi ne predlagamo teh zakonov zato, da bi vznemirjali koalicijo ali pa ovirali delo koalicije. To je najbrž primerna podlaga za to, da koalicija naredi korak naprej. Hvala bogu, če ji še kdo kaj predlaga, da ni treba tudi na tistih področjih, kjer neka volja, neke rešitve obstajajo, izumljati nekih drugih zadev! Jaz mislim, da bi, če bi želeli in če bi bila dobra volja, na tem področju, da bi te stvari morali čim prej po hitrem postopku urediti. In tudi ne bi smel biti noben problem, da bi rešitve, ki se dogajajo v delovni skupini, tisti brainstorming, ki ga imate, vse tiste zadeve, ki se nanašajo na pravilnik, katerega ste omenjali, da bi dejansko z njimi seznanili poslance Državnega zbora in tudi dali nek rokovnik. Leto 2009, ko naj bi ta delovna skupina pripravila rešitve, je davno minilo. Zdaj bo končano leto 2010. Tri mesece je še do tam in tudi še zdaj nimamo informacije, ali bo to predlagana sprememba pred zaključkom leta, ali bo to na sredi poslovnega leta, ali bo to preneseno v leto 2012 ali še kdaj pozneje. Odgovorna vlada, če si je postavila nek model, nek koncept, če je nasledila neko delovno skupino, potem bi najbrž morala tudi kaj seznanjati Državni zbor. Teh informacij ni. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je javila državna sekretarka Ministrstva za finance, Mateja Vraničar. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Zadnje navedbe potrebujejo nekaj pojasnil. Predlog zakona lahko ocenimo kot primeren za nadaljnjo obravnavo, če se medsebojno skladajo načela, cilji in pa poglavitne rešitve predloga zakona. Kot sem omenila že v svoji uvodni razpravi in kot je zapisano v pisnem mnenju Vlade, Vlada ocenjuje, da je cilj primeren in všečen. Vendar pa s predlaganimi rešitvami, takimi kot so v predlogu zakona, tega cilja ni mogoče doseči. Te rešitve, ki so vsebovane v predlogu zakona, operativno niso izvedljive. Če bi pozorno poslušali, bi videli razliko v potrebnih spremembah predpisov za realizacijo teh rešitev, ki so vsebovane v predlogu zakona, in v tem primeru je seveda potrebno poseči v zakone o obdavčenju, v zakon o pokojninskem, v zakon o zdravstvenem zavarovanju. Jaz sem govorila o drugačnem konceptu, ki ga pripravlja delovna skupina in ki bo združeval posamezne vplačilne račune v tri račune na državni ravni: za državni proračun, za proračun za pokojninsko blagajno in za zdravstveno blagajno, poleg tega pa bo predvidenih še 210 računov za posamezne občine. Za to spremembo, ki jo obdeluje in ki jo pripravlja omenjena delovna skupina, sem povedala, da ni treba spreminjati zakona, ampak je rešitve mogoče najti v predpisu, je možno rešitve urediti s pravilnikom o vplačilnih računih oziroma o podračunih. Hkrati je pa veliko pomembnejši del naloge izpeljati ustrezne postopke delovanja tako pri zavezancih kot pri davčnem organu, kot pri upravi za javna plačila, ki razporeja potem javnofinančne prihodke posameznim prejemnikom, zato da bi lahko celoten sistem še naprej ustrezno funkcioniral. Ne samo da moramo poskrbeti za čim bolj učinkovito, enostavno in čim cenejše vplačevanje javnofinančnih prihodkov, poskrbeti moramo tudi za to, da lahko nadziramo pravilnost in pravočasnost plačevanja posameznih javnih dajatev. Zato potrebujemo določen čas, da ustrezno opremo prilagodimo in pripravimo tako, da bomo zagotovili na eni strani enostavno in poceni vplačevanje javnofinančnih dajatev, po drugi strani pa ne bomo ogrozili prilivov oziroma ne bomo spodbujali povečanega neplačevanja dajatev. Omenjeni so bili nekateri prispevki, katerih višina je določena v zelo nizkem odstotku. Tu se zastavlja povsem drugo vprašanje in ne vprašanje, ki je predmet danes obravnavanega zakona. Gre za vprašanje sistema zavarovanja za starševsko varstvo in za brezposelnost. Tam je treba v bistvu reševati vprašanje, ki je bilo zastavljeno, sicer precej retorično, ali potrebujemo ali ne potrebujemo v bistvu takšnega plačevanja prispevkov. Tukaj ne gre za vprašanje števila vplačilnih računov, ampak gre za vprašanje, ali tako vrsto zavarovanja, urejeno na tak način, v bistvu še naprej potrebujemo, in to vprašanje je treba reševati v okviru drugih predpisov, ne pa v okviru novele zakona o davčnem postopku. Predstavitev dela delovne skupine, sicer verjamem v delitev oblasti med zakonodajno in izvršilno oblastjo, vendar če Državni zbor želi oziroma bi zahteval tako poročilo s strani delovne skupine, je seveda možno tudi tako razpravo opraviti. Doslej smo v okviru delovne skupine delovali v skladu s svojimi pristojnostmi. Stvari se premikajo naprej, res pa je, ker je treba zagotoviti tehnično podporo, zato da bi zadeva lahko funkcionirala, in to ni vprašanje nekaj zaposlenih, ki se spoznajo na računalnike, ampak gre za izgradnjo celovitega informacijskega sistema, ki bo podprl vse funkcije davčne službe, in glede na to, da se je postopek javnega naročanja v tem kontekstu zavlekel, moramo pač vzeti v obzir, kakšne so dejanske zmožnosti in možnosti, da nek primeren, konsistenten in v praksi izvedljiv in učinkovit sistem tudi vzpostavimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Rado Likar.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Ko smo malo več kot pred letom dni, pa verjetno potem še kasneje, že vložili zakon z isto vsebino, in je bil le-ta zavrnjen, čeprav se je tudi takrat bivša sekretarka gospa Kamnarjeva strinjala s cilji oziroma jih je podpirala, in tudi izrazila možnost, da bo Vlada v kratkem našla ustrezno rešitev. Stanje je zares paradoksalno, ker če se strinjamo s cilji in v resnici ta cilj hočemo doseči, potem bomo verjetno tudi storili vse, da ta cilj dosežemo. Če poznamo cilj in je, recimo, več poti za dosego tega cilja, potem je, po mojem, treba najti najboljšo pot, ne pa se zaradi tega odpovedati tem ciljem, ker pač nekomu pot ni všeč. No, in po letu dni se na tem področju, vsaj da bi mi vedeli ne, ni zgodilo nič, smo poizkusili znova. Mislim, da je predlog popolnoma nepolitičen, je čisto tehnične narave in zato tudi ni nobenih razlogov za nasprotovanje s tega vidika. Še več, zdi se mi, da predlog zakona ne pomeni nobenih dodatnih finančnih obremenitev, pomeni pa na drugi strani razbremenitev pomembnega dela gospodarskih subjektov in posledično tudi prihranke za te iste subjekte. Tudi glede očitka, da se ponavljamo z vlaganjem tega zakona, pa po drugi strani to isto počnete vi, namreč, vsi pozivajo in pričakujejo od Vlade, da v najkrajšem možnem času pripravi celovite in sistemske rešitve na področju poenostavitve sistema vplačil in poravnavanja obveznih dajatev, in sta hkrati prepričani, da bo tudi storila. Prav zato, ker teh rešitev ni, se do danes to še ni zgodilo, smo ponovno poskusili. Prepričan sem, da je zakon kljub temu ne samo primeren za nadaljnjo obravnavo, ampak tudi potreben, da gre v obravnavo naprej in najdemo potem tudi ustrezne rešitve, tako kot meni Vlada, da te rešitve niso ustrezne, pa mogoče predlagate rešitev in tudi dosežemo ta cilj, se pravi, razbremenitev gospodarstva, in na drugi strani prihranek na tem področju. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Ponovno se srečujemo z enim zakonom, ki smo ga predlagali že pred časom, pa ocenjujemo, da se od takrat ni kaj veliko zgodilo. Namreč, Vlada pogosto pravi, da je treba sprejeti hitre ukrepe, pomagati gospodarstvu, se aktivno vključiti v izboljšanje okolja za gospodarstvo, v resnici pa izvaja same takšne ukrepe, ki so bolj obliž na rano kot pa kakšna resna pomoč gospodarstvu. Mi smo sprejeli predlog zakona o subvencioniranju skrajšanega delovnega časa, nadomestilu za izpad plač in tako naprej. Rezultat po enem letu ali po izteku takšnega učinkovitega ukrepa so nova odpuščanja. V bistvu smo agonijo v nekaterih podjetjih samo malo podaljšali, kaj prida pa v resnici ne naredili. Zraven smo pred časom, torej že na tej seji, sprejeli tudi Zakon o malem delu, ki je spet nek nujen ukrep, seveda pa bo stopil v veljavo šele leta 2012, tako da bo do takrat propadlo še nekaj podjetij, še nekaj tisoč firm bo šlo verjetno v stečaj in vse mogoče se bo dogajalo ob nekem nujnem ukrepu, v katerega nas prepričujete. Predstavnica Vlade pravi, da po našem predlogu stvari niso operativno izvedljive. Od takrat, ko smo mi to prvič predlagali, eno leto nazaj, bi se najbrž tudi kaj dalo narediti, da bi bilo operativno izvedljivo. In govoriti, da delate v delovni skupini v tem smislu, da bi te stvari izboljšali in jih tudi izvedli – enake argumente smo poslušali tudi pred enim letom. In pričakovali bi, da bi se od takrat kaj zgodilo oziroma upravičeno lahko dvomimo, če ne bi mi sitnarili s takšnimi predlogi, da se najbrž ne bi kaj prida dogajalo, ampak bi čakali neko drugo vlado ali drug čas, da se te stvari naredijo. Mi pač smatramo, da se z malo truda ali z malo bolj resnim pristopom da stvari narediti bistveno hitreje, pri nekaterih stvareh čez noč dobimo izvajalca računalniškega programa, informacijskega sistema, ki bo zafunkcioniral čez dva dni, potem pa se seveda stvari sesuvajo. To je čisto dejstvo, in je tudi res, da čez noč stvari ne gredo. Ampak, da se od takrat, ko smo mi prvič predlagali, praktično po enem letu še pogovarjamo o istih stvareh in nismo naredili koraka naprej, tudi če vi trdite, da je korak naprej to, da neka skupina sestankuje in se pogovarja o tej temi, na koncu pa ni rezultata, je bolj slaba tolažba za to. Mi bomo pač vztrajali pri tistih stvareh, za katere mislimo, da ne zahtevajo veliko sprememb, tudi če bi bilo treba zraven spremeniti še kakšen drug zakon, gre to za manjše popravke in jih ni treba usklajevati s socialnimi partnerji in ni treba početi ne vem česa in se te stvari lahko zelo hitro zgodijo, če je prava volja. Jaz bom podprla naš predlog in upam, da se bo v prihodnje kaj zgodilo ali bo spet stvar samo zavrnjena in se bomo čez pol leta isto pogovarjali.
Hvala lepa. Želi besedo še predstavnica Vlade? Želi besedo predstavnik predlagatelja gospod Tanko? Prosim, gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. No, tu lahko kar mirno ugotovimo, da se Vlada vsakič, ko kaj v Slovenski demokratski stranki predlagamo, postavi na okope, prav vsakič. V tem mandatu smo predlagali vrsto finančnih zakonov, ukrepov, predlagali smo vrsto zakonov z drugih področij in niti en predlog, to lahko preberete, ni bil primeren za nadaljnjo obravnavo. Sprašujem se, ali je to res mogoče. Ali so res predlogi, ki jih predlagamo, tako nesmiselni, neceloviti, nesistemski, da niti eden izmed ukrepov ne bi bil sposoben za nadaljnjo obravnavo. Jutri imamo zakon o javnofinančni odgovornosti, mnenje je identično, kot je napisano pri tem zakonu. Imeli smo celo vrsto zakonov, tudi, recimo, tistega o DDV-ju, kar je bilo omenjeno – identično: ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Mislim, da Vlada veliko preveč napora posveča negativnim argumentacijam predlogom, ki jih predlagamo v naši poslanski skupini, da se ukvarja preveč s tem, kako dokazati, kako zapisati in kaj zapisati, da sicer dober predlog ni dober predlog. Gospa državna sekretarka govori, da je naš predlog všečen. Naš predlog ni všečen, naš predlog je tak, da državni proračun ne bo zgubil zaradi njega niti enega evra, ker bodo ti, ki sedaj plačujejo 11 položnic, plačali z eno položnico vse svoje obveznosti. Niti za en evro ne bo zaradi tega država prikrajšana. Je pa res, da bo 10-krat manj provizij za bančni sistem v tem primeru, če bodo plačali z eno položnico namesto z 11, tu pa bo razlika. In prikrajšan bo bančni sistem in profitirali bodo vsi tisti, ki na trgu ustvarjajo denar s svojim delom, in ne bodo dobili tisti, ki tržijo od tega, ker je nekdo nekaj delal, z nekim avtomatizmom, z vnaprej predpisanim modelom. To, da Vlada na nek način ne popušča na tem področju, da pravzaprav pokriva nesmiselno visoke stroške provizij za plačila položnic, veliko pove o tem, da banka stoji za tem modelom, ki je podoben kot tisti model z nalepko, ki smo jo ukinili, ne vem, leta 2005 ali leta 2006. Isti koncept: nekomu z zakonom vnaprej določimo, koliko bo zaslužil na enem izmed področij, kajti približno znano je število vplačil, frekvenca tega, gospodarski subjekti to morajo redno plačevati in znan je strošek provizije. To je avtomatizem. In če nekdo naredi vse, da se ta model ne bi spremenil, je isto kot v tistem primeru, ko smo imeli tako veliko borbo za to, da bi tiste znamenite nalepke ostale. Popolnoma enako! Vsak izmed teh obrtnikov bo prispevek za starševsko varstvo plačal 12-krat na leto, dal 2,5 evra provizije in znesek za vsako nakazilo in znesek vsakokratnega nakazila bo 60 centov, se pravi skupno 3,1 evra ali pa še kaj več. In to je logika, ki jo zagovarja Vlada. In namesto da bi v tem času, ko upravljate s to državo, tak sistem racionalizirali, posodobili, odpravili anahronizme, jih v trdo zagovarjate. Ni spremembe na tem področju. In tu nismo dali mi všečnega predloga, mi smo dali predlog, ki je potreben, ki je nujen, žal v prejšnjem mandatu nismo odpravili te anomalije, tudi časa ni bilo, ker je prišlo to ven leta 2008, ampak v dveh letih pa bi se nekaj na tem področju dalo narediti. Zagotovo, pri tistih, ki razmišljajo pozitivno, pri tistih, ki imajo neko ambicijo, da na tem področju kaj naredijo, bi se to dalo narediti. Navsezadnje je bil najbrž s podobnim odporom administracije uvedena dohodninska reforma, tam se je koncept v kratkem času bistveno spremenil, pa zadene vsakega izmed Slovencev, ta pa nekaj 10 tisoč Slovencev. In napak v tistem modelu obračuna dohodnine, najbrž jih ni veliko in se tudi sproti rešujejo. Nekaj podobnega je možno predvideti tudi za ta koncept. Firm, ki se ukvarjajo z elektronizacijo, s spremljavami, z mnogimi zadevami, je v Sloveniji, kolikor hočeš. Imamo tudi kakšno znamenito firmo, ki upravlja z veliko večino elektronskimi sistemi, tudi na nekoliko, pravijo, privilegiran način dobi kakšno zadevo. Eno ministrstvo, ki ima veliko uradnikov in tako naprej, pa ne more odreagirati na noben način. Mislim, da bi morali posvetiti temu cilju zmanjšanje administrativnih ovir za 25 % do leta 2012 veliko več naporov, kot jih je sedaj storjenih. Na tem področju ni ene spremembe v dveh letih. Ni ene spremembe! Če bomo hoteli karkoli na tem področju narediti, da bo treba narediti velike korake, da ne govorimo o drugih področjih, kjer tudi ni nobenih sprememb – pozitivnih rešitev. Skratka, mislim, da ni primerno, da Vlada in vladna koalicija pač ohranjata nek sistem, ki dokazljivo ni dober, ki je dokazljivo drag, ki dokazljivo dela nepotrebne stroške vsem tistim, ki so ga dolžni uporabljati. Nimajo izbire, dolžni so ga uporabljati. Če v tem primeru nimate boljših rešitev in se izgovarjate, da nekaj delate in razmišljate, potem podprite te, ki so zagotovo dobre in vodijo k nekemu cilju racionalizaciji zmanjševanja nepotrebnih stroškov, odprave ovir, zmanjšanja čakalnih vrst pred bančnimi okenci, zmanjšanja števila transakcij na bančnih okencih in tako naprej. To je najbrž zelo enostavno narediti. Če je problem zaradi tega, ker bo manj teh transakcij, se lahko tisti, ki bodo manj obremenjeni, v davčne administracije razporedijo na naloge kontrole prispelih prispevkov, če najbrž teh stvari ni možno obrniti, potem v tej državi lahko pričakujemo, da bomo s temi togimi sistemi delali še naprej. Mislim, da celo na vzhodu obstaja kakšna država, ki ima tak model uveden, celo v vzhodni Evropi je kakšen tak, ki upa na tak sistem. Lahko preverite, pa se boste prepričali, da to obstaja. Edino v razviti Sloveniji, v tehnološko prodorni Sloveniji, v državi, kjer je bilo mnogo stvari mogoče opraviti bolje, pred dvema letoma smo to poslušali, ni možno storiti ničesar, kar naenkrat. Ti konkretni koraki, ki so potrebni, so ostali v uradih in tam se premetava veliko število papirjev praktično za nič. Če Vlada, kot rečeno, nima neke rešitve, če ne namerava na tem področju sama v kratkem času pripraviti ničesar, in očitno iz te razprave državne sekretarke se kaj pomembnega na tem področju ne bo zgodilo, potem podprite to rešitev. Če imate rešitev, jo dajte na mizo. Dve leti čakamo, zadev ni in ljudje plačujejo neumnosti v teh postopkih, neumnosti plačujejo. Za 60 centov visoko nakazilo plačajo banki 2,5 evra. Če imate pravilnik o načinu izvrševanja, se lahko to s pravilnikom popravi, da pa to konkretno davčno obveznost plačajo lahko dvakrat na leto. Če ni treba, jo ukinite. Če je treba kako drugače to urediti, spremenimo procesni zakon. Ni nobenega problema, mi nimamo težav s tem, da bi to plačevali vsaki blagajni posebej. Vendar tudi na nek zbirni račun, s katerega bi se to distribuiralo posameznim davčnim blagajnam, ne bi bila nobena posebna ovira. Ampak najbrž je cilj, da v tem davčnem sistemu ostane pač neka velika masa teh ljudi, ki se bodo ukvarjali samo s tem, da bodo to prekladali, kontrolirali, nadzirali itn. Mnoge stvari so v tem sistemu nepotrebne. In tisto, kar je nepotrebno in drago, po nepotrebnem drago, je treba to čim prej odpraviti. In jaz upam, da bo Vlada zmogla ta napor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika zbora še kdo razpravljati? Gospod Petan, prosim 5 minut.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Torej smo v času, ki ni ravno najbolj prijazen. Smo v času, ko je treba šparati pri vsakem centru in to nekako slišimo tudi od naše vlade, da je treba šparati, da je treba zategovati pas in podobno. Ne nazadnje, tudi predsednik Vlade je že na začetku mandata dejal, da bo te kavice, ki jih rabi, plačeval sam. Seveda se je tudi sam zavedal, da s tem Slovenije ne bo rešil, da ne bo rešil slovenskih financ, ampak s tem je dal nek vzorec ravnanja: začneš pri sebi, pač glede na to, s kolikim denarjem lahko upravljaš, kolikor ga lahko zapraviš, in če tam začneš šparati pri majhnih stvareh, potem pričakuješ tudi od drugih, da se bodo ravnali racionalno in da bodo šparali tam, kjer je mogoče. Ne nazadnje, v zadnjem času je še posebej pomembno, kakšen je naš proračun. Vlada se ubada s tem, koliko mora prihraniti. Glede na to, da je Računsko sodišče ugotovilo, da je v bistvu Vlada ravnala, ne vem, kako naj rečem, nespametno, neracionalno ali tako kot tisti, ki je amater, ki ne zna upravljati s proračunom, gre za več kot milijardo evrov, ki ni pravilno knjižena ali pravilno obremenjen ali postavljen na pravilni konto ali kakorkoli. V glavnem, gre za velike številke. Vlada se je tukaj izkazala kot nek amater in mi smo predlagali, da bi racionalizirali ta postopek teh nakazil od vseh subjektov, ki so zadolženi, da odvajajo za svoje zaposlene, vse obremenitve, ki so. Teh nakazil je tudi tam do deset. In predlagatelj, kolega Tanko, je jasno povedal, da je včasih provizija bistveno večja od samega zneska. In mi res četrtič že predlagamo, da bi se to uredilo in Vlada kar naprej pravi, da to ni mogoče narediti, da sistem ne omogoča pa ne vem kaj vse. Da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ja, pa vas vprašam, v kateri državi sedaj ta sistem ne omogoča. Ali je to v neki drugi državi ali v tej državi, v kateri ta vlada dela? Saj ta vlada verjetno vlada in lahko pripravi sistem tako, da bo to delovalo, če je to racionalno. Po eni strani zategujete, ne vem, pri upokojencih, pri zdravnikih bi radi, potem pri javnem sektorju bi – kar tako povprek. Tukaj pa človek predlaga nekaj konkretnega, bilo bi tudi koristno, ker bi zmanjšali tisto administriranje, ki se ga navsezadnje vsi bojimo, pa deset položnic polagati za neke majhne znesek, če bi pa lahko z eno. Če bi lahko država to opravila ali pa si pripravila sistem tako – oprostite, ta vlada vlada in lahko pripravi sistem tako. Pa koliko sistemov smo že mi menjali v tem času! A tega pa ne moremo, kjer bi nekaj prihranili!? In kar naprej poslušamo, Vlada pač meni, da ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, kakšne druge neumnosti pa sprejemamo po hitrem postopku. In glede na to, da človek dobi občutek, kot da se ta vlada ne zaveda, da ona vlada, da ima škarje in platno v rokah in da lahko spremeni tako postopek, spremeni lahko zakon, spremeni lahko tudi karkoli drugega, spremeni lahko informacijski sistem [[...]]Pa koliko denarja je bilo v tem času že danega za informacijske sisteme, za modernizacijo, da bi jih pa uskladili, tega pa verjetno ne, ker tisto bi potem pomenilo, da bi bila dejansko racionalizacija in bi verjetno kdo izgubil svoj lonček. In ko vse to poslušamo in vi se norčujete iz tega, že četrtič vam dopovedujemo, vi pa, kako je ta zakon neprimeren za nadaljnjo obdelavo, pa se človek res vpraša, ali je zakon neprimeren za nadaljnjo obravnavo ali pa je mogoče ta vlada neprimerna za nadaljnje vladanje. Po vsem tem se človek resnično vpraša, ali je ta vlada res primerna za nadaljnje vladanje, če je takšen enostaven zakon, kot ga mi predlagamo, ki bi nekaj poenostavil, ki bi racionaliziral, ki bi zmanjšal stroške, zmanjšal bi poti – da ni primeren, da ga Vlada enostavno ne sprejme, da ga ne more sprejeti v svoj sistem, potem se meni postavlja vprašanje, ali je ta vlada res primerna za nadaljnje vladanje. Jaz podpiram ta zakon, ki je predlagan. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SODNIH TAKSAH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 27 poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Besedo ima Boštjan Škrlec, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje.
Spoštovana poslanka in spoštovani poslanci! Naj uvodoma opravičim ministra za pravosodje, ki je zadržan na seji Vlade in se bo temu zboru pridružil brž, ko bo to mogoče. V nadaljevanju pa mi dovolite, da vam predstavim Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnih taksah. Od 1. oktobra 2008 dalje na področju sodnih taks velja nov zakon o sodnih taksah, ki je prinesel številne novosti. Večina izmed njih je bila uvedena z namenom poenostavitve plačevanja sodnih taks in spodbujanja k racionalnejšemu sprožanju sodnih postopkov. Vendar se je po uveljavitvi zakona izkazalo, da nova ureditev v praksi povzroča tudi določene težave, predvsem na področju plačevanja in ugotavljanja plačil sodnih taks. Na tovrstne težave so nas opozorila sodišča, zato smo že kmalu po sprejemu njihovih prvih pripomb pristopili k pripravi ustreznih zakonodajnih sprememb ter pri tem večini predlogov in pripomb sodišč tudi upoštevali. Med pripravami predloga novele, o kateri danes teče razprava, se je pokazala potreba po dodatnih spremembah, ker se v času od uveljavitve Zakona o sodnih taksah spremenilo več procesnih predpisov, s katerimi mora biti ta zakon usklajen v največji možni meri. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnih taksah predstavlja nadgradnjo veljavnega zakona. Med najpomembnejše novosti v okviru normativnega dela zakona sodijo sleče: v postopkih odločanja glede obveznosti plačil sodnih taks, kot so odločanje o predlogu za oprostitev, odlog ali obročno plačilo sodnih taks, odločanje o ugovoru zoper plačilni nalog po Zakonu o sodnih taksah-1 in podobno, se bodo smiselno uporabljali procesni zakoni, ki veljajo za postopke, za katere se sodne takse tudi plačujejo. V zvezi s postopkom plačevanja sodnih taks bo določena obveznost taksnega zavezanca, da pri plačilu navede ustrezno referenco ali pa sodišču predloži potrdilo o plačilu. S tem bo sodiščem prihranjeno dodatno delo v zvezi z iskanjem plačil sodnih taks v posameznih postopkih. Izrecno bo določeno, kdaj se bo taksa štela za plačano, v zakon pa bodo vključene tudi nove določbe glede pravočasnosti plačila sodnih taks. Natančneje bo urejen postopek o ugovoru zoper plačilni nalog. V zvezi s taksnimi oprostitvami bo na novo določena taksna oprostitev za centre za socialno delo, kadar so predlagatelji v postopkih za ureditev osebnih stanj in družinskih razmerij. Taks po novem ne bo več treba plačevati tudi v upravnih sporih o priznanju mednarodne zaščite po zakonu, ki ureja mednarodno zaščito. Sodišče bo lahko stranki odložilo plačilo taks najdlje do izdaje odločbe, glede obročnega plačevanja pa ne bo več nobenih časovnih omejitev. Uvedena bo domneva, po kateri se bo štelo, da bi bila s plačilom taks občutno zmanjšana sredstva, s katerimi se preživlja stranka ali njeni družinski člani, če stranka prejema denarno socialno pomoč. To pomeni, da bo taka stranka oproščena plačila sodnih taks. V postopku odločanja o predlogu za oprostitev odloga ali obročnega odplačila taks bo vzpostavljen sistem preprečevanja posegov v zasebnost predlagatelja. V okviru taks in tarife pa se predlaga izpopolnitev sistema sodnih taks in njegova uskladitev s spremenjenimi procesnimi predpisi. V nadaljevanju naj omenim predvsem najpomembnejše novosti tega dela. Na novo bodo tako določene takse za postopek izdaje evropskega plačilnega naloga, za evropski postopek v sporih majhne vrednosti, za postopek za ureditev medsebojnih razmerij v primeru gradnje čez mejo nepremičnine ter za postopek za vzpostavitev etažne lastnine in za postopek za določitev pripadajočega zemljišča k stavbi. Uvedene bodo tudi posebne omejitve pri povprečni taksi za stečajni postopek na največ 2 tisoč evrov, pri povprečni taksi za postopek prisilne poravnave na največ 2 tisoč evrov, pri taksi za overitve največ 50 oziroma 25 evrov in taksi za pravno pomoč največ 2 tisoč evrov. Odpravlja se taksa za prijavo terjatev v insolventnih postopkih in taksa za postopek o predlogu za odpust obveznosti pri osebnem stečaju. Zaradi predlaganih sprememb Zakona o zemljiški knjigi pa je potrebno v večjem delu spremeniti tudi sodne takse za zemljiškoknjižni postopek. Taksa za postopek o predlogu za vknjižbo lastninske pravice kot najaktualnejša izmed njih se bo po novem odmerjala po posebni lestvici, glede na vrednost nepremičnine, pri kateri se zahteva knjižba, in bo v povprečju za 35 % nižja od sedaj veljavne takse. Znižanje te takse je povezano z nižjimi stroški poslovanja zemljiškoknjižnih oddelkov sodišč zaradi uvedbe elektronskega poslovanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitve stališč poslanske skupine. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Milan Gumzar. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Cilj predlagane novele zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnih taksah so predvsem naslednji: izboljšanje postopka plačevanja in ugotavljanja plačanih sodnih taks, zagotovitve pravne varnosti v postopkih, ki se nanašajo na odločanje obveznosti plačila sodnih taks, ustreznejša in popolnejša določitev sodnih taks v okviru taksne tarife. Predlagana ureditev spreminja postopek plačevanja in ugotavljanja plačanih sodnih taks tako, da bo ob čim manjši obremenjenosti tako strank kot sodišč omogočala učinkovito in zanesljivo preverjanje, ali je v posameznem primeru sodna taksa plačana in v kakšni višini je plačana, ali je bilo vplačilo opravljeno pravočasno. V skladu s predlaganimi spremembami bo treba pri plačilu sodne takse navesti ustrezno referenco, ki jo bo takšnemu zavezancu predhodno sporočilo sodišče ali pa bo treba sodišču predložiti dokazilo o plačilu takse. Na ta način bo lahko sodišče v vsakem primeru brez dodatnih poizvedb preverilo plačilo sodne takse. S predlagano novelo se določa, da se v postopkih odločanja glede plačil sodnih taks po tem zakonu smiselno uporabljajo določbe zakona, ki urejajo posamezne postopke, za katere se plačujejo sodne takse, razen če ta zakon ne določa drugače. Ker veljavni zakon o sodnih taksah posebej ne ureja vseh procesnih situacij, povezanih z odločanjem glede obveznosti plačila sodnih taks niti v zvezi s tem ne odkazuje na smiselno uporabo ustreznih procesnih predpisov, so se v praksi sodišč pojavile dileme, kako ravnati v teh situacijah. Zaradi odprave navedenega stanja in zagotovitve pravne varnosti je potrebno navedeno področje urediti v Zakonu o sodnih taksah. Poleg zgoraj navedene splošne določbe o uporabi ustreznih procesnih predpisov je v Zakonu o sodnih taksah vključenih še nekaj posebnih določil, s katerimi bodo urejeni obravnavani primeri. Predlagana novela na novo določa sodne takse za postopek za ureditev medsebojnih razmerij v primeru gradnje čez mejo nepremičnine ter sodne takse za postopke po zakonu, ki ureja vzpostavitev etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in določanje pripadajočega zemljišča k stavbi. Pri nekaterih taksah se ureditev le deloma spreminja, kar velja predvsem za področje postopkov zaradi insolventnosti, prekrškov in zemljiškoknjižnega postopka, pri nekaterih pa se spreminjajo ali dodajajo potrebna pojasnila. Na ta način bo določitev sodnih taks ustreznejša in primernejša. Novela zakona sledi istim načelom kot veljavni zakon, pri čemer omogoča pospešitev postopka in sorazmernost med višino sodne takse in storitvijo sodišča, za kar je treba plačati sodno takso. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Socialnih demokratov bo predstavil Anton Colarič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da je predlagana vsebina zakona primerna za nadaljnjo obravnavo. Novela zakona o sodnih taksah sledi osnovnemu konceptu in načelom veljavnega zakona in uvaja nekatere spremembe, za katere predlagatelj zakona navaja, da so pripravljene tudi na podlagi pripomb sodišč, a tega iz mnenja Sodnega sveta ni v celoti zaznati oziroma Sodni svet ugotavlja, da predlog ne temelji na predhodnih strokovnih analizah in spreminja ter zapleta že utečen sistem. Zato predlagamo, da predlagatelji novele zakona in izvajalci tega predpisa do druge obravnave pripravijo morebitne ustrezne popravke. V Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo rešitve, ki se nanašajo na sam postopek plačevanja in ugotavljanje plačanih taks, oprostitev, odlog in obročno plačilo sodnih taks ter izpopolnitev sistema sodnih taks v okviru taksne tarife. Za postopke plačevanja in ugotavljanja plačanih sodnih taks je predlagana rešitev, ki gre v smeri razbremenitve tako taksnih zavezancev kot tudi sodišč. Omogočeno je učinkovitejše in zanesljivejše preverjanje, ali je v posameznih primerih taksa plačana, v kakšni višini in ali je plačana pravočasno. Sodišča bodo na podlagi tega določila v vsakem primeru in brez dodatnih poizvedb nedvomno ugotovila, ali je posamezne sodna taksa plačana in ali je bila plačana pravočasno. Oprostitev, odlog in obročno plačilo sodnih taks se razširja na postopek odločanja o predlogu za oprostitev, odlog ali obročno plačevanje sodnih taks in o pritožbi zoper sklep po tem predlogu ter na postopek odločanja o ugovoru zoper plačilni nalog. Narava navedenih postopkov je podobna kot pri postopku odločanja o dodelitvi brezplačne pravne pomoči. Oproščeni plačila taks bodo po novem tudi centri za socialno delo, kadar bodo predlagatelji v postopkih za ureditev osebnih stanj in družinskih razmerij ter oprostitev plačila sodnih taks v pravnih sporih o priznanju mednarodne zaščite po zakonu, ki ureja mednarodno zaščito. Pri priznavanju odloga plačila pa so predvidene tudi varovalke, da ne bi prihajalo do zlorab. Tu je predvsem mišljeno na predložitev izjave o premoženjskem stanju, ki bo pripravljena na posebnem obrazcu in bo sestavni del predloga za oprostitev plačila sodnih taks. V okviru taks za postopek insolventnosti se odpravlja taksa za prijavo terjatev in taksa za postopek o predlogu za odpust obveznosti pri osebnem stečaju, pri povprečni taksi za stečajni postopek in povprečni taksi za postopek prisilne poravnave pa se predlagata posebni omejitvi. Na novo se določajo sodne takse za nekatere postopke, ker do sedaj niso bile izrecno določene. To so takse za postopke izdaje evropskega plačilnega naloga in takse za evropski postopek v sporih majhne vrednosti. Na novo se določajo tudi takse za zavrnitev ugovora zoper sodbo, izdano v skrajšanem postopku. Spreminja se višina takse za zavrženje ali zavrnitev zahteve za sodno varstvo, deloma pa se spreminja taksa za pritožbeni postopek v okviru postopka o zahtevi za sodno varstvo. Manjše spremembe so določene še v okviru posebnih taks za postopek o prekrških. Prav tako je ob tem treba izpostaviti tudi to, da je del sprememb nujen tudi zaradi sprememb v noveli zakona o zemljiški knjigi. Zaradi predlaganih sprememb Zakona o zemljiški knjigi, zlasti glede načina vlaganja zemljiškoknjižnih predlogov, so se spremenile tudi sodne takse oziroma se bodo spremenile. Te spremembe so naslednje. Dosedanja taksa za vknjižbo ali pred zaznambo lastninske pravice se spreminja v dveh vidikih: nadomeščena bo s takso za postopek o predlogu za vknjižbo lastninske pravice ali za vknjižbo spremembo osnovnega pravnega položaja nepremičnine. Glede na to, da bo šlo za takso za postopek o predlogu za vknjižbo, jo bo treba plačati že ob vložitvi tega predloga in ne šele po vročitvi sklepa o dovolitvi vpisa zavezancu za plačilo. Spreminja se tudi višina te takse. Tako kot do sedaj se bo odmerjala glede na vrednost nepremičnine, pri kateri se zahteva vknjižba, vendar po novem ne bo več določena s količnikom, temveč s posebno lestvico. Tako določena taksa bo povprečno za 35 % nižja od zdaj veljavne takse. Zaradi elektronskega vročanja profesionalnim pooblaščencem, predlagateljev, notarjem in odvetnikom se bodo znižali stroški vročanja, saj je poštnina za elektronsko vročitev 4-krat manjša od poštnine za osebno vročitev po navadni pošti, pri elektronski vročitvi pa tudi ne nastanejo stroški tiskanja in kuvertiranja. Dosedanja taksa za vknjižbo ali predzaznamo drugih pravic, ki se vpisujejo v zemljiško knjigo, se spreminja tako, da se bo predlagani ureditvi plačevala le za postopek o predlogu za vknjižbo pridobitve ali prenosa hipoteke, pridobitve zemljiškega dolga in pridobitve ali prenosa stavbne pravice. Postopek o predlogu za vknjižbo drugih pravic pa bo takse prost. Višina te takse ostaja nespremenjena, to je 50 evrov, plačati pa jo bo treba že ob vložitvi predloga za vpis. Dosedanja taksa za zaznambo se spreminja tako, da jo bo po novem treba plačati le za postopek o predlogu za vpis zaznambe vrstnega reda in zaznambe prepovedi odtujitve ali obremenitve. Postopek o predlogu za vpis drugih zaznamb pa bo takse prost. Višina te takse se z dosedanjih 12 evrov sicer zvišuje na 25 evrov. Predlagamo, da se do druge obravnave zakona na matičnem delovnem telesu pripravijo rešitve, ki bodo odpravile zaznane nejasnosti s strani izvajalcev teh predpisov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine SDS bo predstavil gospod Ivan Grill.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani gospod državni sekretar, poslanke in poslanci! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke zakon o sodnih taksah, v takšni fazi, kot je zdaj, odločno zavrača, saj je ta zakon v diametralnem nasprotju z načeli in tudi cilji tega osnovnega zakona in se seveda tudi mi pridružujemo negativnemu mnenju Sodnega sveta, ki v veliki meri takšnega predloga, seveda, ne podpira. Mi bomo v nadaljnji obravnavi, kot poslanska skupina vložili nekaj amandmajev, ki naj bi ta zakon tudi ustrezno izboljšali. Povedati je treba, da določene rešitve v tem predlogu tudi podpiramo, vendar če tistih amandmajev, ki jih bomo vložili v cilju, da se to besedilo izboljša, predvsem pa poceni za uporabnike tam, kjer se zdaj občutno draži, mi takšnega zakona v nadaljnjih obravnavah ne moremo podpreti. Dejstvo je, da ta novela zakona v smeri povzročanja dodatnih nepotrebnih birokratskih ovir, dodatnih nepotrebnih stroškov z dokazovanjem plačila sodnih taks, dodatno obremenjuje uporabnike pravosodnih storitev, in seveda po svoje tudi drži. To je ena od tistih pomembnih negativnih lastnosti tega zakona. Tukaj je pomembno tudi to, da se jasno pove, da v sporih manjših vrednosti in v zemljiškoknjižnih postopkih za nepremičnine majhnih vrednosti se sodna taksa v bistvu povečuje. Tako da te navedbe, ki smo jih danes poslušali in verjetno jih bomo tudi v nadaljevanju, ne držijo. Prilivi sodnih taks se bodo na račun zemljiškoknjižnih zadev znižali. V samem predlogu so tukaj navedene številke, da se v povprečju te sodne takse zmanjšujejo, vendar pa ni tukaj nihče povedal – to bomo slišali v Zakonu o zemljiški knjigi –, da se bodo ti zneski, ta denar stekal spet v žepe notarjev in tudi odvetnikov. Zato bomo v obravnavi naslednjega zakona, konkretno s temi številkami, tudi povprašali državnega sekretarja oziroma ministra, da dobimo povsem natančne odgovore, kaj to pomeni za naše uporabnike. Ker pa, kot sem omenil, deloma ta zakon tudi podpiramo, predvsem v tistem delu, kjer se sodne takse nižajo, pomeni tam, kjer bodo sodne takse nižje, potem podpiramo ta zakon tudi v delu, da za prijavo terjatev v postopkih stečajev ne bo več treba plačevati sodnih taks, in podpiramo tudi tam, kjer se uvede sodna taksa v tistih novih postopkih evropskega plačilnega naloga in evropskega postopka v sporu za majhne vrednosti. Upajmo, da se bodo te naše pripombe v nadaljnji obravnavi upoštevale in da se potem res pride do zakona, ki bo v korist naših uporabnikov teh storitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Cilj predlagane novele naj bi bil izboljšanje postopka plačevanja in ugotavljanja plačanih sodnih taks, zagotovitev pravne varnosti v postopkih, ki se nanašajo na odločanje o obveznosti plačila sodnih taks, ter ustreznejša in popolnejša določitev sodnih taks v okviru taksne tarife. Predlagana novela določa nekatere nove in hkrati odpravlja nekatere do sedaj veljavne takse. V Poslanski skupini SLS se nam zdi pametno, da se vzpostavi sistem, po katerem bo stranka, ki prejema denarno socialno pomoč, oproščena plačila sodnih taks. Podpiramo tudi zniževanje taks v zemljiškoknjižnih zadevah, v vseh stečajnih postopkih in postopkih prisilne poravnave. Na splošno pa nas v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke najbolj skrbi mnenje Sodnega sveta, ki zakona ne podpira v celoti in celo ugotavlja, da predlog ne temelji na predhodnih strokovnih analizah, da spreminja ter zapleta že utečene sistem in da nekatere rešitve niso dovolj domišljene. Tudi sami smo mnenja, da predlog zakona zapleta dosedanji sistem in da bo stranke precej zmedel, namesto da bi jim olajšal postopke. Zato v Poslanski skupini SLS upamo, da bo predlagatelj do druge obravnave pripravil boljši predlog novele, ki bo dejansko v skladu z navedenimi cilji predloga in da bo Vlada upoštevala tudi mnenje in priporočila Sodnega sveta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske DeSUS bo predstavil gospod Anton Urh.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! V prejšnjem mandatu je bil v tej dvorani sprejet zakon, ki je povsem na novo določil sistem sodnih taks, katerega cilji so usmerjeni k hitrejšemu, racionalnejšemu in bolj tekočemu postopanju sodnih organov v zvezi z odločanjem o sodnih taksah, na primer uvedba enotne sodne takse za postopek na prvi stopnji. Med drugim je bila sprejeta tudi rešitev, ki naj bi bistveno prispevala k odpravi administrativnih ovir, in sicer v zvezi z dokazovanjem plačila sodnih taks, ko taksnemu zavezancu po izvršenem plačilu ni potrebno dostavljati sodišču nikakršnih dokazil o plačilu sodnih taks. Namen, ponavljam, je bil dober, vendar pa na žalost dobra zakonska določila včasih slabo reflektirajo v praksi, to se je izkazalo tudi pri plačevanju oziroma izkazovanju dokazov o plačani taksi pri tem zakonu. Zato je potrebno pristopiti k spremembam, ki bodo pomanjkljivosti, ki so se izkazale v praksi, sanirale v smeri, da ne bo več mogoče dvomiti oziroma da bo mogoče z gotovostjo preveriti, ali je bila taksa za konkretno zadevo plačana. Spremembe, ki gredo v tej smeri, so deležne podpore s strani Poslanske skupine DeSUS. Prav tako podpiramo spremembe v smeri časovnega podaljševanja roka za obročno plačilo taksnih obveznosti, saj se je izkazalo, da je sedanji rok 12 mesecev prekratek in se šele po tem časovnem obdobju včasih izkaže, da je stranka sicer sposobna plačati to obveznost. Kot primerne pa ocenjujemo tudi spremembe v delu taksnih tarif. Dejstvo je, da se je sedanji sistem sodnih taks v praksi izkazal kot nedorečen, neprimeren, kar je posledično tudi razlog za neenotno postopanje sodnih organov, neenotna sodna praksa pa vodi do kršitev ustavnega načela enakosti obravnavanja oziroma zagotavljanja enakih človekovih pravic in temeljnih svoboščin vsakogar. Zato se poslanci DeSUS-a strinjamo s predlagateljem, da je prestop k nadgradnji tega zakona potreben in vsled tega bomo glasovali za primernost tega predloga za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Silven Majhenič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani državni sekretar! Novi zakon o sodnih taksah, ki velja od 1. oktobra 2008 dalje, je prinesel številne novosti v praksi, pa so se že tudi pokazale določene njegove slabosti. Precejšnjo težavo, tako sodiščem kot strankam, predstavlja ugotavljanje plačila sodnih taks, zato v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podpiramo spremembe zakona, ki takšne težave odpravljajo, in upamo, da bo sodiščem v prihodnje omogočeno, da bodo v vsakem primeru nedvomno ugotovila, ali je bila posamezna sodna taksa plačana in ali je bila plačana pravočasno. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podpiramo tudi razširitev taksnih oprostitev v postopkih, ki so po svoji naravi podobni tistim, kjer se odloča o dodelitvi brezplačne pravne pomoči. V teh primerih gre namreč za odločanje o tem, ali bo stranka dolžna kriti določene stroške sodnih postopkov, zaradi česar je primerno, da so le-ti takse prosti. Na novo se predlaga tudi razumna taksna oprostitev za centre za socialno delo, kadar so predlagatelji v postopkih za ureditev osebnih stanj in družinskih razmerij, ter oprostitev plačila sodnih taks v upravnih sporih o priznanju mednarodne zaščite. Nadalje se črta določba, da čas odloga plačila oziroma skupni čas plačevanja obrokov ne sme biti daljši od 12 mesecev. S tem se spreminja dosedanja ureditev, po kateri so bili taksni zavezanci v praksi večkrat oproščeni plačila taks in to kljub temu da bi navedeno plačilo zmogli, če bi bili obroki plačila zanje ugodneje določeni. Namesto navedene omejitve se zato določi, da lahko sodišče stranki odloži plačilo taks najdlje do izdaje odločbe, glede obročnega plačevanja pa ni nobenih časovnih okvirov. Navedene predlagane spremembe Zakona o sodnih taksah nedvomno zasledujejo cilj po bolj pravični ureditvi plačila sodnih taks, pa kljub temu predlagana novela prinaša še nekatere spremembe, ki pa za Slovensko nacionalno stranko nikakor niso sprejemljive. Absolutno nasprotujemo ureditvi, po kateri se določajo nove sodne takse za nekatere postopke, ker do sedaj takse niso bile določene. Sporna se nam zdi tudi višina posameznih taks. Pri tem so mišljene predvsem na novo določene takse za postopek za ureditev medsebojnih razmerij v primeru gradnje čez mejo nepremičnine, za postopek za vzpostavitev etažne lastnine in za postopek za določitev pripadajočega zemljišča k stavbi ter spremenjene takse za vknjižbo lastninske pravice in za zaznambe. Glede na to, da področja, na katera se nanašajo poglavitne rešitve predloga zakona, ki za Slovensko nacionalno stranko niso sprejemljiva, presegajo tista, ki prinašajo dobrodošle spremembe, predmetna novela zakona o sodnih taksah ne bo deležna naše podpore. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler. [[Ne boste?]] Hvala lepa. Besedo ima gospod Colarič Anton.
Kot že v uvodni besedi bom samo poudaril še enkrat, da bomo Socialni demokrati predlog podprli in z upanjem, da v drugi fazi na odboru bomo te nejasnosti, ki so se pojavile, odpravili in da bo po tem zakon lahko sprejet v najkrajšem času. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman. Gospa Silva Črnugelj. [[Ne bo razpravljala.]] Gospod Ivan Grill. [[Ne bo razpravljal.]] Gospod Bogdan Barovič. [[Ne bo razpravljal.]] Gospod Silven Majhenič je razpravljal ravnokar. Gospod Škrlec, v imenu Vlade želite besedo? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. V zvezi s povedanim bi želel izpostaviti predvsem sledeče. Kot sem razbral iz odzivov poslanskih skupin, podpirajo poslanske skupine tisti del zakona, ki pomeni znižanje sodnih taks, in tudi tisti del zakona, ki predstavlja prilagoditev sistema temu, na kar so nas opozorila sodišča. Želel bi povedati, da je začetek dela na tem zakonu temeljil prav na tem, ker so nas sodišča opozarjala na nekatere težave, s katerimi se srečujejo v praksi, ko so uporabljala ta novi sistem. Zakon je v glavnem odziv na te ugotovitve. Mnenje Sodnega sveta, ki ste ga predstavili oziroma je bilo omenjeno, je prišlo v Državni zbor in smo bili v bistvu z njim na ministrstvu seznanjeni, ko je bil predlog že vložen v proceduro. V fazi medresorskega usklajevanja smo se usklajevali z vsemi akterji, s katerimi se običajno usklajevanje izvršuje in tukaj smo dosegli usklajenost. Iz tega mnenja Sodnega sveta pa izhaja, da bo Sodni svet svoje predloge posredoval do druge obravnave. Zaradi tega tudi sami s precejšnjo radovednostjo pričakujemo mnenje Sodnega sveta in se bomo do tega mnenja v nadaljevanju opredelili. Več v tem trenutku o tem mnenju niti ne morem polemizirati, ker vsebinska obrazložitev, zakaj predloga zakona v celoti ne podpirajo, iz njihovega odgovora sklepam, da ga delno podpirajo, delno pa ne, kot sem že povedal, iz tega mnenja v tem trenutku ni mogoče niti razbrati, zato v tem delu ne bi širil razprave. Bi pa želel poudariti tudi to, da v tem zakonu Vlada sledi trenutnim razmeram, s katerimi je naše gospodarstvo soočeno in uvaja celo vrsto znižanj sodnih taks, med katerimi naj omenim predvsem tisti, ki se nanašajo na insolventne postopke in postopke osebnega stečaja, še posebej pa tudi novi socialni korektiv, da se šteje za taksno oprostitev oziroma se šteje, da se stranka ni zmožna plačati takse, kadar prejema socialno denarno pomoč. S tem seveda želimo povečati dostopnost sodišča tistim slojem, ki so ekonomsko najšibkejši. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni, ki ste želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika še kdo razpravljati? Gospod Grill, izvolite.
Čeprav sem bil prej prijavljen, je zadeva potekala tako hitro, da sem bil ravno odsoten, bom pa na koncu postavil predvsem dve kratki vprašanji. Preseneča me prvič to, da Sodni svet nekako ni sodeloval pri sami pripravi tega zakona, da se šele potem, ko je bil že v proceduri, odzval in izrazil nestrinjanje z določenimi rešitvami. Tako se mi zdi neobičajno, da ta stroka tukaj ni bila vključena. Bi pa vas konkretno, državni sekretar, povprašal eno zadevo, ki jo bomo sicer potem v detajlih v naslednji točki, ko bomo govorili o zakonu o zemljiški knjigi. Ali lahko konkretno poveste, to je za naše uporabnike verjetno najbolj aktualno vprašanje, koliko je nekdo moral plačati v primeru vpisa lastninske pravice za nepremičnino, ki je, recimo, 1000 evrov do sedaj in koliko bo plačal, po tistem, ko bo ta zakon sprejet oziroma zakon o zemljiški knjigi? Po informacijah oziroma po izračunih bo ta znesek petkrat ali še celo večkrat višji za te nižje vrednosti kot sicer. In to je tisto ključno, kar nas pri teh spremembah najbolj zanima. Hvala lepa.
Ali kdo ugovarja, če dam še besedo gospodu Škrlecu?
Hvala lepa za besedo. Mislim, da je prav, da te zadeve pojasnimo. Kar se tiče sodelovanja Sodnega sveta pri sprejemanju te zakonodaje, v samo medresorsko usklajevanje in strokovno usklajevanje ni bil neposredno vključen. To je res. Res pa je, da je ta zakonodaja nastajala v tesnem sodelovanju s sodišči. Predlogi, ki so v zakon vključeni, so posledica ugotovitev sodišč. Zaradi tega, kot sem že sam povedal, nas je nekoliko presenetil odziv Sodnega sveta, zato z zanimanjem pričakujemo podrobnejšo opredelitev tistih delov, kjer se Sodni svet ne strinja s predlogom zakona, da bomo do teh drugačnih stališč lahko zavzeli stališče in po potrebi tudi pojasnili ter odpravili morebitna nesoglasja. Kar se tiče samih sodnih taks in zneskov plačil, ki jih bodo deležni državljani v zemljiškoknjižnih postopkih, pa mislim, da je mogoče bolje, da počakamo na drugi del razprave, kjer bom vsekakor predstavil tudi konkretne številke za posamezne vrednosti nepremičnin in konkretno primerjavo med tem, koliko stane po današnji ureditvi in koliko bo stala ta storitev po novi ureditvi. Za vknjižbo lastninske pravice lahko povem že sedaj, ne da bi gledal v tabele, da pri vseh vrednostih nepremičnin bo končni znesek za stranko nižji, če bo pri notarju, kot je po današnji ureditvi, če vlaga sama. Edina izjema tu je znesek do tisoč evrov, kjer je pa razlika 1 evro. To je edina razlika. Govorice in podatki o petkratnem povečanju ne držijo. Treba je namreč gledati kombinacijo sodne takse in notarske tarife, ki je prav tako v postopku spreminjanja. In oboje skupaj bo pomenilo končno ceno in ta končna cena bo nižja, kar bom pa z veseljem pojasnil v nadaljevanju pri naslednji točki. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 23. točki dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA – PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZEMLJIŠKI KNJIGI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 27 poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom, zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev, državnemu sekretarju v Ministrstvu za pravosodje Boštjanu Škrlecu.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Tudi tokrat naj uvodoma opravičim ministra, ki je zadržan na izredni seji Vlade in se nam bo pridružil, brž ko bo to mogoče. Pred vami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi in dovolite mi, da povem nekaj o tem, kaj ta zakon prinaša. Temeljna pravica stvarnega prava je lastninska pravica, ki posamezniku zagotavlja vso pravno dopustno oblast nad stvarjo. Lastninska pravica na nepremičnini se pridobi šele, ko je vpisana v zemljiški knjigi. Daljši je čas, v katerem vpis lastninske pravice v zemljiško knjigo ni izvršen, večje je tveganje za fizično ali pravno osebo z vidika pravne varnosti. Glavni cilj novele zakona o zemljiški knjigi je pospešiti in poenostaviti sam postopek vpisa v zemljiško knjigo in s tem povečati pravno varnost posamezniku v pravnem prometu z nepremičninami, in sicer tudi s tem, da se izkoristijo vse prednosti, ki jih ponujajo sodobne informacijske rešitve. Predlagatelj zakona je pri pripravi besedila predloga novele zakona tesno sodeloval z Vrhovnim sodiščem Republike Slovenije kot predstavnikom sodstva. Rezultat takšnega sodelovanja in upoštevanje oziroma implementacija predlogov in pripomb zemljiškoknjižnih sodišč ter evidenčnega oddelka Vrhovnega sodišča Republike Slovenije je predlog te novele zakona. Predlog zakona spreminja predvsem procesna pravila s ciljem doseči pospešitev postopka, večjo dostopnost zemljiške knjige in večjo pravno varnost v pravnem prometu z nepremičninami. Novela zakona uvaja celovito informatizacijo vseh procesov, povezanih z odločanjem o vpisih, uvaja pa se tudi informatizirana zbirka listin. Prav tako se s predlogom zakona določa obvezno elektronsko vlaganje zemljiškoknjižnih predlogov in vodenje elektronskega spisa. Novela spoštuje načelo "vse na enem mestu". Ker bo postopek v celoti informatiziran, to nedvomno pomeni časovni prihranek za stranko, saj bo stranka lahko pri kvalificiranem pooblaščencu uredila vse potrebno za takojšnjo vložitev zemljiškoknjižnega predloga takoj po sklenitvi zavezovalnega in razpolagalnega pravnega posla. S tem se bo čas od overitve zemljiškoknjižnega dovolila do vložitve zemljiškoknjižnega predloga in kasnejšega vpisa bistveno skrajšal, hkrati pa bo vložitev preko notarja ali odvetnika pomenila manj nepopolnih vlog. Po zadnjih podatkih je povprečni čas odločanja o zemljiškoknjižnih zadevah 1,4 meseca. Po novi predlagani ureditvi se čas odločitve sodišča bistveno skrajšuje. Ciljni čas odločitve sodišča je nekaj dni. Obvezno vlaganje elektronskih predlogov preko kvalificiranih vlagateljev sodišča pomembno razbremeni pomožnih opravil, kar omogoča hitrejše in kvalitetnejše odločanje. Enaka ureditev se uporablja glede predlogov za vpis v sodni register in ima izjemno dobre rezultate, saj so se roki bistveno skrajšali. Sodni register nima več sodnih zaostankov, ta cilj pa bo dosežen z uvedbo teh rešitev tudi na področju zemljiške knjige. Nove procesne rešitve in informatizacija postopka bodo prinesle enakomerno obremenjenost sodišč. Čas odločanja v zemljiškoknjižnih zadevah bo enoten, ne bo več odvisen od obremenjenosti posameznega kraja ali posameznega sodišča kot sedaj. Končni strošek se bo za stranko, ki bo želela doseči vpis lastninske pravice v zemljiško knjigo, zmanjšal, saj istočasno zmanjšujemo sodne takse v zemljiškoknjižnih postopkih ter je v teku tudi že postopek spremembe notarske tarife v tem delu. Stranka bo zemljiškoknjižni predlog lahko vložila preko 93 notarjev in preko 1300 odvetnikov. Vse to bo poenostavilo sistem vlaganja predlogov in dostopnost zemljiške knjige za posameznika. Omeniti velja, da novela zakona o zemljiški knjigi v prehodnem obdobju treh let od uveljavitve zakona omogoča tudi to, da državljan še vedno lahko vloži predlog za vknjižbo lastninske pravice v svojo korist sam neposredno pri sodišču, tako da se med uradnimi urami osebno zglasi pri zemljiškoknjižnem sodišču, na območju katerega so nepremičnine, ki so predmet predloga. Sodišča bodo v prehodnem obdobju na zahtevo stranke pomagala pri sestavi zemljiškoknjižnega predloga. Na koncu pa naj še enkrat poudarim, da bo tudi ta način vložitve zemljiškoknjižnega predloga za stranko cenejši. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin, in sicer ima prvi besedo v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov gospod Anton Colarič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod državni sekretar, kolegice, kolegi, lep pozdrav vsem! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi, ki je predmet današnje razprave, bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli kot primerno besedilo za nadaljnjo obravnavo. Naj pa na kratko povzamem zgodovino sprejemanja tega tako imenovanega novega zakona o zemljiški knjigi, ki je bil v osnovi sprejet leta 2003. Pomembnejši cilji tega novega zakona o zemljiški knjigi so bili, da se vlaganje zemljiškoknjižnih predlogov v večji meri zaupa notarjem in da s takim načinom vlaganja zemljiškoknjižnih predlogov zemljiškoknjižni postopek postane kakovostnejši in hitrejši. S sprejetjem zakona leta 2008 so se postavili še zadnji zakonski temelji za vzpostavitev elektronskega vnosa zemljiškoknjižnega predloga po notarjih oziroma načina, kako se morajo postopki izpeljati. Rok za izvedbo tega postopka je bil 1. maj 2009. Zaradi nedokončanega informacijskega sistema oziroma nedokončane informatizacije sodišč smo v marcu 2009 sprejeli novelo, ki je ta rok podaljšala in si 1. maj 2011 zadala kot skrajni rok za dokončanje tega zahtevnega več let trajajočega projekta. Glede na to, da je Vrhovno sodišče pristojno ministrstvo obvestilo, da je informacijska tehnologija, ki bo podprla e-poslovanje sodišč, pripravljena, se je Vlada odločila, da bo s to novelo zakona o zemljiški knjigi ta projekt tudi dokončala. Ta sedanja novela prinaša uvedbo načina vpisa v glavno knjigo zemljiške knjige, ki dosledno odraža vsebino stvarnopravnih razmerij glede nepremičnine v skladu z ureditvijo v stvarnopravnem zakoniku, celovito informatizacijo vseh poslovnih procesov v zvezi z odločanjem o vpisih in uvedbo informatizirane zbirke listin. Prav tako sledi temeljnim načelom zemljiške knjige, med katerimi so najpomembnejši načelo javnosti po katerem so vsi vpisi v glavni knjigi zemljiške knjige javni, načelo začetka učinkovanja vpisov, po katerem vpisi pravic in pravnih dejstev v zemljiški knjigi učinkujejo od trenutka, ko je zemljiškoknjižno sodišče prejelo predlog za vpis in ko je zemljiškoknjižno sodišče prejelo listino, na podlagi katere o vpisu odloča po uradni dolžnosti, in tudi načelo vrstnega reda. Za stranke pomeni to hitro odločitev zaradi elektronskega vpisa v zemljiško knjigo in, kar je za stranke najbolj pomembno, poveča se tudi njihova pravna varnost. Kljub vsemu pa imamo v Poslanski skupini Socialnih demokratov nekaj pomislekov, in sicer v zvezi s hrambo listin in z vlaganjem nepopolnih zemljiškoknjižnih predlogov s strani notarjev. Kar se tiče hrambe listin, menimo, da bi morali na vladi oziroma ministrstvu ponovno razmisliti o tem, da se original oziroma pisna oblika zemljiškoknjižne listine hrani pri zemljiškoknjižnih sodiščih, kajti gre za uveljavljeno dobro in predvsem varno obliko hrambe listin. Ta oblika hrambe pa ima tudi zgodovinsko vrednost, še več, je del narodne zgodovine, ki se je uveljavila že pred več kot 100 leti. Cilj novele, vsaj tako jo v poslanski skupini Socialnih demokratov razumemo, je tudi ta, da se število nepopolnih vlog zmanjša oziroma se odpravijo. Zato menimo, da bi morali še enkrat razmisliti o rešitvah, zapisanih v devetem in desetem novega 125.a člena. Po teh določbah mora notar, kljub temu da bo predlagani nepopoln predlog sodišče zavrglo, sestaviti zapisnik o tem, da je stranko opozoril na nepravilnosti in če stranka takšen zapisnik podpiše, predlog vložiti. Menimo, da s predlagano rešitvijo sodišč z nepopolnimi vlogami ne bomo razbremenili. Do končnega sprejetja zakona imamo še nekaj časa, zato predlagamo, da se nejasnosti odpravijo do te mere, da v praksi predlagane rešitve ne bodo povzročale dodatnih zapletov med udeleženci v zemljiškoknjižnih postopkih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil gospod Ivan Grill.
Še enkrat hvala lepa za besedo. Tudi ta zakon o zemljiški knjigi je deležen s strani strokovne javnosti številnih kritik, zato tudi v Slovenski demokratski stranki ta predlog zakona v tej fazi postopka tudi zavračamo. Na pomanjkljivosti tega besedila zakona so opozorili zelo argumentirano Gospodarska zbornica Slovenije, Mestna občina Ljubljana, Skupnost občin Slovenije, Nepremičninski sklad Republike Slovenije. Sicer sta tudi v tem zakonu dve rešitvi ali dve spremembi, ki jih v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo, in to je predvsem uvedba informatizacije zemljiške knjige in uvedba primernega postopka v primeru, ko se izgubijo originalne listine. Je pa v tem zakonu toliko pomanjkljivosti, da v takšni obliki ne more biti za našo poslansko skupino sprejemljiv. Nas moti predvsem to, da se sedaj zopet privilegirata dve skupini, in to so notarji in odvetniki, s tem pa se omogoča dodaten zaslužek – po ocenah 10 do 30 milijonov evrov na leto. In za del tega zneska bo zagotovo prikrajšan tudi državni proračun. Nadaljnji problem, ki ga mi vidimo, je v tem, da naj bi se vse uradne listine o zemljiškoknjižnih zadevah hranile pri notarjih in odvetnikih. To pomeni z drugimi besedami privatizacijo zemljiške knjige. Danes, kot vemo, ima vso to dokumentacijo sodišče. In to bo zagotovo plačljivo in to plačilo bo šlo na račun uporabnikov, državljank in državljanov, služili pa bodo odvetnik in notarji, ob tem pa se tudi postavlja vprašanje ali je hranjenje takšnih pomembnih listin skozi večletno ali desetletno obdobje pri pravnih osebah oziroma odvetnikih, notarjih zadosti tudi varno. Ravno tako imamo upravičeno pomisleke, da se bo postopek ali čas vseh teh sprememb podaljšal, kljub temu da ministrstvo navaja v svoji obrazložitvi, da bo ta postopek krajši, vendar glede na 300 tisoč zemljiškoknjižnih zahtevkov in glede na oceno, da je teh predvidenih oseb, ki bodo to opravljale – notarjev in odvetnikov, približno 300, se upravičeno sprašujemo, ali bodo ti postopki tudi daljši. Kot smo že večkrat opozarjali, smo prepričani, da bo z uvedbo tega zakona cena za vse te storitve za naše uporabnike, predvsem so to fizične osebe, mala podjetja, bistveno višja. Samo primer, nepremičninska agencija, ki je sedaj plačala za neko spremembo v višini 20 do 50 evrov, naj bi se po novem ta cena povišala na 200 do 300 evrov. To pomeni, da je ta znesek skorajda desetkrat višji. Mi bomo seveda vložili ustrezne amandmaje. Če bodo ti amandmaji upoštevani in če bo upošteval minister pripombe Sodnega sveta, tudi Sodni svet ima pripombe na to, bomo seveda razmislili potem o možni podpori v nadaljnji obravnavi. Kot sem omenil, pa v tej fazi ta postopek zavračamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavila gospa Cvetka Zalokar Oražem.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice, spoštovani državni sekretar! Takoj na začetku moram jasno povedati, da v naši poslanski skupini menimo, da je najbolj pomembna novost, ki jo prinaša novela zakona o zemljiški knjigi, informatizacija vseh procesov, povezanih z odločanjem o vpisu zbirk zemljiškoknjižnih listin, in to podpiramo. Po naši oceni pa bi samo pri tem tudi moralo ostati. Bil je zares že skrajni čas, da to uvedemo tudi mi in da s tem prehitimo, na primer, sosednje države. Avstrijo bi navedla za primer, kajti zemljiška knjiga je tisto, kar smo pravzaprav dobili, in to zgledno, v okviru bivše Avstro-Ogrske. Takrat je to tudi bilo postavljeno in pri tem smo zaostajali za desetletje. Informacijsko nepismenih državljanov je vse manj, poleg tega pa si tudi lahko najdejo najbolj nujno strokovno pomoč pri tako imenovanem e-urejanju upravnih in pravnih zadev. Zato mi s predlogom tu in v tej vsebini soglašamo. Zanimivo pa je, da so na primer v Avstriji obdržali dvojno vlaganje, tako v pisni kot v digitalni obliki. Sprašujemo, v čem in zakaj ta odločitev v sosednji državi na takšen način oziroma ali je v resnici zagotovljeno dovolj varnosti samo in zgolj v digitalni obliki. Tu želimo, da predlagatelj o tem še razmisli. Vsekakor bi bilo smiselno razmisliti zaradi varnosti in pomena takšnih dokumentov tudi o takšnem načinu. Strinjamo se z utemeljitvijo Ministrstva za pravosodje, da bo elektronsko vlaganje predlogov omogočilo, da bodo državljani te zadeve opravljali hitreje kot doslej. Po podatkih ministrstva to sedaj traja več kot mesec dni, različno v posameznih okoljih. Minister pa napoveduje skrajšanja na največ 4 dni. Tega bomo absolutno zelo veseli. Načeloma se strinjamo tudi z argumentom, da bo predlagana nova ureditev, po kateri bodo zemljiškoknjižne predloge lahko na sodišče vlagali samo odvetniki, notarji, državni pravobranilci, in bo vzporedna uvedba 24-urnega poslovanja sodišč v teh zadevah prinesla večjo pravno varnost. Vendar pa dvomimo in nismo prepričani, da so posamezniki, ki bi lahko tudi sami brez notarjev in odvetnikov vlagali takšne predloge, tako huda nevarnost za pravno varnost, da je tu zadeva zaprta. Naj naštejem samo nekatere. Prav gotovo občine to znajo in so doslej to večinoma opravljale same in se izognile stroškov, prav tako centri za socialno delo in številni drugi državni organi. Podatki ministrstva, da je 40 % vlog nepopolnih in jih zato na sodišču zavrnejo. še ne dokazujejo, da so te zavržene predloge vložili samo državljani, občine ali ti, ki sem jih prej naštevala, oziroma da med njimi ni bilo takih vlog, ki so jih morda vlagali tudi notarji. Še posebej v to novo ureditev dvomimo, ker pri vlaganju zemljiškoknjižnih predlogov ne gre za vsebinsko meritorno odločanje ali kakšne druge resne razloge, ki bi narekovali obvezno pravno zastopstvo, ki ga uvaja novela zakona. Na to opozarja tudi varuhinja človekovih pravic, ki meni, da zakonodajalec za druge človeku pomembnejše pravne postopke ni predvidel zastopanja zgolj in samo profesionalnih pooblaščencev, samo v tem primeru, in to se nam zdi absolutno preostra določba. To, da bo poslej za vlaganje zemljiškoknjižnih predlogov treba obvezno najeti notarja ali odvetnika, bo vsekakor privedlo do monopolizacije vlaganja zemljiškoknjižnih predlogov. Trditve ministra, da bodo ljudje za to uslugo poslej plačevali manj, kot so do sedaj, ni prepričljiva in nas ni prepričala. To naj bi držalo samo za tiste, ki so že doslej predloge vlagali preko notarjev, za tiste, ki so te predloge vlagali sami, pa prav gotovo ta strošek ni bil nižji oziroma ne bo ostal enak, ti doslej s tem niso imeli stroškov. Notarji so za to storitev zaračunavali po zdajšnji tarifi od 37 do 92 evrov. Minister napoveduje, da bo dosegel znižanje teh notarskih in odvetniških tarif, a to so zgolj napovedi. Pogovori z notarji so pokazali, da menijo, da za takšen denar enostavno vseh storitev ne bodo uspeli opraviti, še posebej vseh pooblastil, ki jih bodo dobili tudi v zvezi s hrambo. Povedano drugače, nobenega zagotovila ni, da bodo notarji in odvetniki, ki bodo s tem zakonom pridobili monopol nad zemljiškoknjižnimi zadevami, po sprejetju zakona res pristali na tarife, o katerih se zdaj govori. O tem močno dvomimo in imamo tudi argumente za to. Argument cenejše storitve je tako v zraku. Nedvomno pa drži, da bo tistim, ki znajo sami vložiti zemljiškoknjižne predloge, po sprejetju te novele zakona o zemljiški knjigi zadeva pomenila višje stroške, ki jih bodo morali odšteti notarjem in odvetnikom. Po nekaterih ocenah bo to pomenilo med 10 in 30 milijonov višjih stroškov, ki se bodo v končni fazi poznali najbrž prav na žepu vlagateljev, to pa so predvsem državljani in državljanke in številne državne in občinske institucije. Zaradi vsega tega smo v poslanski skupini predlagali triletno prehodno obdobje, v katerem bi posameznik še lahko sam vlagal zemljiškoknjižne predloge na sodišču. V tem obdobju se bo resnično pokazalo, kakšni bodo stroški vložitve za posameznika, ali bodo res nižji, kot se trdi, ali višji, kot to trdi mnogo institucij in posameznikov, ki so na to opozarjali v fazi priprave zakona. Naše stališče je, da je treba dopustiti možnost vložitve predloga vsem, ki so sposobni sami tehnično izvesti vlaganje takšnih predlogov v elektronski obliki, ne pa zgolj notarjem oziroma odvetnikom. Predvsem pa je treba subjektom, ki te zmožnosti nimajo, omogočiti, da zemljiškoknjižni predlog vložijo neposredno pri določenem okrajnem sodišču ali preko pooblaščenca. Dvomi se v Poslanski skupini Zares pojavljajo tudi pri ukinitvi izključno krajevne pristojnosti okrajnih sodišč za odločanje o predlogih za nepremičnine s področja okrajnega sodišča. Menimo, da je nevaren eksperiment rešitev, ki jo prinaša zakon. Eksperiment zato, ker podobne rešitve tudi v nam bližnji Avstriji, ki jo mnogokrat jemljemo za zgled, nimajo na takšen način. V Avstriji na primer je zemljiška knjiga ostala tudi po digitalizaciji javni register, ki ga vodi sodišče. Splošne zemljiške knjige se vodijo pri okrajnih sodiščih. Pri nas se zadeve ne bodo več vodile po krajevni pristojnosti na okrajnem sodišču, kjer ležijo nepremičnine oziroma zemljišča, pač pa po tem, pri katerem notarju bo zadeva urejena. In to lahko pomeni, da se bodo vlagali sicer predlogi centralno, nato pa se bodo reševali po celi Sloveniji. Na primer, v Črnomlju bodo reševali predlog za nepremičnino v Murski Soboti, če bo seveda stranka iskala notarsko ali odvetniško uslugo tam.Posledično bo komunikacija otežena oziroma bo za vsako najmanjšo napako ali nejasnost izdan zavrnilni sklep, novo zadevo pa bo tako recimo dobil referent v Radovljici, ki jo bo lahko spet popolnoma drugače razumel. V Poslanski skupini Zares smo prav tako v dvomih glede novega 142. člena, s katerim se hramba izvornih listin prenaša na notarja, medtem ko so to pristojnost do sedaj imela sodišča. Dosegli smo sicer triletno prehodno obdobje, vendar pa po posvetih, ki smo jih imeli v zadnjih dneh, menimo, da samo prehodno obdobje najbrž ni dovolj, ampak ponoven razmislek, ali je to resnično prava smiselna rešitev. Glede na trenutno število zasedenih notarskih mest, 93 jih je, okrajnih sodišč pa je 44, se nam postavlja vprašanje varnosti pravnega prometa, kajti predlagana ureditev bi le še povečala razpršenost hrambe listin. Sprašujemo se, kakšna bo varnost, kakšna bo preglednost, kajti to je eksperiment, o katerem danes težko sodimo, kaj bo prinesel ob svoji uveljavitvi. Posledično se bodo povišali tudi stroški postopka in s tem tudi notarska tarifa za to delo. Da bi to notarji opravljali entuziastično, pa seveda močno dvomimo. Povedala sem, da v Poslanski skupini Zares podpiramo del zakona oziroma tiste spremembe, ki govorijo o tem, da zadeve opravimo v elektronski obliki, da se zemljiška knjiga informatizira, pri čemer postavljamo vprašanje morda tudi še uveljavitve dvojnega vlaganja in tudi shranjevanja. Nikakor pa se ne strinjamo z ostalimi rešitvami, ki jih predlaga predlagatelj. Mi bomo danes zakon v prvi obravnavi podprli. Pričakujemo, da bodo naši argumenti proučeni, da jih bo predlagatelj tudi ustrezno ponovno verificiral, da bo pomisleke, ki jih imamo, proučil in tudi implementiral v spremembe zakona. Končna podpora zakonu bo odvisna predvsem od tega, koliko teh sprememb, ki jih bomo danes zahtevali, bo vključenih v obliki amandmajev v eventualne spremembe.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Lep pozdrav še enkrat vsem skupaj! Na začetku mandata je Vlada predlagala, da se prestavi rok za začetek uporabe tistih novih pravil zakona o zemljiški knjigi, ki se nanašajo na vlaganje elektronskih zemljiškoknjižnih predlogov in uvedbo splošne krajevne pristojnosti s 1. maja 2009 na 1. maj 2011. Veseli smo, da je predlog pred nami, saj se zavedamo, da sta rešitvi, vlaganje elektronskih predlogov in odprava krajevne pristojnosti za odločanje o zemljiškoknjižnih predlogih, neločljivo povezani in da te spremembe zahtevajo svoj čas. V poslanski skupini SLS menimo, da je uvajanje elektronskega vlaganja in brezplačen računalniški izpis iz zemljiške knjige nadvse dobrodošla novost. Novela pa ima tudi negativen predznak predvsem zaradi monopolizacije najbolj enostavnega dela zemljiškoknjižnega postopka, to je vložitev zemljiškoknjižnega predloga. Veljavni zakon o zemljiški knjigi predvideva, da lahko zemljiškoknjižne predloge v klasični obliki predlagajo vsi, po novem pa bi to lahko počeli le še notarji in odvetniki v elektronski obliki. Za hrambo izvornih listin zdaj skrbijo sodišča, z novim zakonom pa bi za to skrbeli le še notarji, ki bi zaračunavali tudi storitev pretvorbe običajne listine v elektronsko. Predlagatelj sicer trdi, da bo rezultat novele ugoden za končnega uporabnika. Vendar pa po našem mnenju ne bo tako predvsem za tiste uporabnike, ki so zemljiškoknjižne predloge pripravljali sami. Prav tako sprememba zakona zagotovo ni ugodna za slovenske občine. V številnih občinah zemljiškoknjižne predloge sedaj pripravljajo in vlagajo sami, z novim predlogom pa se bodo občinam povzročali le dodatni stroški. Zanimiv odnos do občin pa se kaže tudi v tem, da je država zase poskrbela s tem, da predloge za državo lahko vlaga državno pravobranilstvo, občine pa bi morale najemati notarje oziroma odvetnike. Predlogu, da bodo zemljiškoknjižne predloge v elektronski obliki vlagali le odvetniki in notarji, glasno nasprotuje tudi Gospodarska zbornica Slovenije. Na zbornici trdijo, da bo to zvišalo stroške za gospodarstvo, s čimer se strinjamo tudi v Poslanski skupini SLS in pričakujemo od predlagatelja novele zakona, da pripravi boljši predlog, ki ne bo vseboval tako nesmotrnih rešitev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Anton Urh.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Predstavil bom stališče Poslanske skupine DeSUS o spremembi zakona o zemljiški knjigi. Predlagane spremembe Zakona o zemljiški knjigi so z našega stališča potrebe in dobrodošle. To vsekakor zagovarjamo v delu, ki se nanaša na nove rešitve vlaganja elektronskih zemljiškoknjižnih predlogov, saj smo prepričani, da rešitve sledijo tako ukrepu povečanja učinkovitosti sodišč v teh postopkih, pospešitvi odpravljanja sodnih zaostankov ter tako skrajšanju trajanja teh postopkov. Poslanci DeSUSa optimizacijo, informatizacijo in izvajanje procesov v pravosodnih institucijah ter med pravosodnimi institucijami in državljani, podjetji ter drugimi državnimi institucijami z uporabo informacijske in komunikacijske tehnologije, katere glavni namen je povečati učinkovitost delovanja pravosodnih institucij, vsekakor podpiramo. Vprašanje pa je, ali konkretne rešitve, vsebovane v predlogu zakona, zasledujejo tudi načelo strankam prijaznejše ter strankam cenovno ugodnejše postopanje oziroma izvedbo teh postopkov. Po predlogu naj bi namreč zgolj notarji, odvetniki in državni pravobranilci elektronsko vlagali zemljiškoknjižne predloge in druge vloge. Gre torej za uvedbo tako imenovanih obveznih kvalificiranih vlagateljev, za razliko od sedaj veljavne ureditve, ko lahko vsaka oseba svobodno in prostovoljno odloča, ali bo pisanja vlagala sama bodisi po pooblaščencih. Predlagatelj to sicer zagovarja s poenostavitvijo postopkov, povečanjem pravne varnosti, hitrejšim in racionalnejšim postopkom in tudi zmanjševanjem stroškov, ne samo organov, temveč tudi nas vseh, ki smo po sedaj veljavnih zakonskih določilih lahko vlagatelji. Vendar, ali dejansko zdržijo trditve pristojnega ministrstva, da po novem vpis za državljane ne bo dražji. Izračuni kažejo, da to zagotovo drži za vpis nepremičnin večjih vrednostih. Kaj pa za vpis nepremičnin manjših vrednosti, katerih delež je med višjimi? Izračuni, kažejo ravno nasprotno. Vpisi nepremičnin manjših vrednosti, na primer ene njive, bodo s stroškovnega vidika za posameznika gotovo dražji. Tako bo uporabnik na udaru kar trikrat: kot davkoplačevalec, kot uporabnik in preko sodne takse. To pa zagotovo, ne glede na to, ali bo postopek za stranko dražji zgolj za nekaj evrov, ni dobra popotnica, sploh v času, ko naj se ne stremi k dodatnemu obremenjevanju ljudi. Obvezno določitev kvalificiranih vlagateljev problematizirajo tudi lokalne skupnosti, ki sedaj same skrbijo za vlaganje teh predlogov. Naj zaključim, poslanci DeSUSa načeloma podpiramo proces informatizacije zemljiške knjige, ki zagotovo sledi ciljem, ki jim je namenjen. Skeptični smo pa glede trditev predlagatelja, da takšna uvedba ne predstavlja povišanja stroškov strankam. Kljub temu ocenjujemo, da je besedilo dobra popotnica za nadaljnjo obravnavo in skladno s tem bomo tudi glasovali. Upamo pa, da se bodo tekom postopka zadeve razjasnile tudi na podlagi konkretnih izračunov in ugotovljene pomanjkljivosti saniranja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo prestavil gospod Silven Majhenič.
Spoštovani! V letu 2007 je bil sprejet Zakon o dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi, ki je uveljavil kar nekaj novih rešitev za odločanje o zemljiškoknjižnih predlogih. Zdaj veljavni zakon o zemljiški knjigi predvideva, da lahko predloge v klasični obliki predlagajo vsi. Po novem pa bi to lahko počeli le še notarji in odvetniki v elektronski obliki. Predlagatelj pojasnjuje, da so se podatki o imetniku nepremičnin vpisali samo enkrat, kar je omogočalo racionalizacijo postopka, vendar s predlagano novelo zemljiškoknjižni vložek ni več potreben, kar omogoča enostavnejšo preverljivost z zemljiškim katastrom in katastrom stanja ter preglednejši sistem vodenja zemljiške knjige. V Stvarnopravnem zakoniku se z novim 13.a členom Zakona o zemljiški knjigi opredelijo pojmi glede na pravni položaj nepremičnine, ki ga določajo pravila in vpis pravic ter pravnih sredstev, ki so potrebna za vpis v zemljiško knjigo. Lastninska pravica je osnovna pravna pravica, ki opredeljuje in vpisuje neposredno pri nepremičnini, kot določa 13.a člen Zakona o zemljiški knjigi. Vendar v istem členu šesti odstavek pojasnjuje položaj vpisa nepremičnine, ki pa se ne vpisuje neposredno, kar je na nek način nerazumno, vendar za pravnike verjetno dovolj jasno. Predlagatelj je za celovito informatizacijo vseh postopkov izvajanja in odločanja o vpisih določil povsem nova pravila. Uvede se elektronsko vlaganje zemljiškoknjižnih predlogov in drugih vlog, ki pa jih bodo vlagali notarji, odvetniki ali pravobranilstvo, ki bodo tudi edini zakoniti zastopniki. Gre, kot navaja predlagatelj, za posodobitev in racionalizacijo poslovanja sodišč v postopkih odločanja v zemljiškoknjižnih zadevah. Kot zasledimo v predlogu, se vse zadeve predložijo v elektronskem prepisu, ki ga z elektronskim podpisom overi notar kot oseba z javnim pooblastilom. Predvideva se, da se bodo na osnovi takšnega poslovanja zmanjšali tudi stroški ter stroški vročanja. Pisne vloge udeležencev bo po novem 125.c členu sprejemalo eno centralno vložišče. Seveda tu ne gre za vloge, ki gredo preko pooblaščenih zastopnikov. V novem 125.d členu pa bodo zemljiškoknjižne zadeve vodene kot elektronski zapis. Predlagatelj ocenjuje, da novela prinaša cenejši in hitrejši vpis, ki bo za končnega uporabnika zelo ugoden. Vpis lastninske pravice bi naj bil za lastnika cenejši, ne glede na to, ali bo to opravil sam ali preko notarja. Elektronski izpis bo brezplačen za fizične in za pravne osebe, poslovanje pa bo znatno hitrejše. Storitve bodo po preteku prehodnega obdobja opravljali le notarji in odvetniki. Očitno gre za monopolizacijo odvetnikov in notarjev, s čimer se ne strinja Gospodarska zbornica Slovenije in varuhinja človekovih pravic, ki utemeljuje svoje stališče s tem, da zakon ne temelji na razumnih in utemeljenih razlogih. Zakon ne rešuje problema monopolizacije in ozkega grla in ne vsebuje učinkov novih predpisov na področju gospodarstva. Pri pripravi je bila izključena stroka, ki je ponujala izboljšave, ki bi omogočale hitrejše vključevanje v prostor, kar je zagotovo tema in problem, ki se obravnava tudi na odborih. Zato je treba ponuditi rešitve, ki bodo optimalne, za hitro in učinkovito vključevanje v prostor. Elektronizacija zemljiške knjige je gotovo pridobitev, vendar je treba nekatere nejasnosti še doreči in popraviti. Ni treba hiteti, ker prejšnji zakon ni tako slab, da bi ga bilo treba takoj spremeniti. V Slovenski nacionalni stranki smo mnenja, da predlagana novela ni primerna za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milah Gumzar v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Cilji, ki jih novela Zakona o zemljiški knjigi zasleduje, so naslednji: za stranke pospešiti in poenostaviti sam postopek vpisov v zemljiško knjigo, povečati pravno varnost posameznikov v pravnem prometu z nepremičninami, upoštevaje strokovni vidik, za stranko uveljaviti rešitve, ki bodo strankam ob večji pravni varnosti pomenile cenejšo storitev, zmanjšati in doseči enotni čas odločanja v zemljiškoknjižnih zadevah, ne glede na kraj oziroma lego nepremičnine, celovito informatizirati vse procese in uvesti informatizirano zbirko listin in zagotoviti večjo dostopnost zemljiške knjige, to je brezplačna pridobitev rednega ali zgodovinskega izpiska iz zemljiške knjige prek spletnega portala e-zemljiške knjige. Predlagatelj je pri pripravi novele primarno upošteval stroškovni vidik. Hkrati z Zakonom o zemljiški knjigi je v zakonskih postopkih tudi novela Zakona o sodnih taksah, ki smo ga danes že obravnavali, ki močno niza obstoječi sistem sodnih taks v zemljiškoknjižnih postopkih. Ministrstvo za pravosodje je 15. 9. 2010 notarski zbornici v mnenje poslalo predlog za spremembo notarske tarife, pri kateri se znižuje notarska tarifa za vložitev zemljiškoknjižnega predloga na splošno. Posebej pa je prišlo do znižanja vložitve zemljiškoknjižnega predloga za vknjižbe lastninske pravice predvsem pri nižji vrednosti. Če je vrednost nepremičnine nižja od tisoč evrov, je notar dolžan vložiti elektronski predlog za zemljiško knjigo za stranko celo brezplačno. Spremenila se je tudi tarifa številka 18, ki določa hrambo zasebnih listin, ki bo za stranko prav tako brezplačna. Po opravljenih izračunih se v primeru prenosa lastninske pravice, torej vknjižbe lastninske pravice s starega na novega lastnika, skupni stroški za stranko ne bodo zvišali, ampak celo zmanjšali, stranka pa bo deležna, da bo to storitev zanjo opravila kvalificirana oseba, notar, kar se bo odražalo v manjšemu številu nepopolnih vlog in krajšem času odločanja o vpisu pravice za stranko. Veljavna notarska tarifa za vložitev zemljiškoknjižnega predloga se določa glede na vrednost predmeta in je sicer dvostopenjska, do vrednosti 137 tisoč 700 evrov bi znašala 37 evrov oziroma z DDV-jem 44 evrov. Nad vrednostjo 137 tisoč 700 evrov pa bi znašala 32 evrov oziroma 110 evrov z DDV-jem. Predlagana notarska tarifa dodaja nove stopnje in s tem znižuje notarsko tarifo, hkrati pa dodaja še novo dvostopenjsko lestvico notarske pristojbine v primeru, ko notar vlaga zemljiškoknjižni predlog za vknjižbo lastninske pravice v vrstnem redu predloga. S tem se dodatno znižuje notarska tarifa. Lestvica notarskih predlogov za vložitev zemljiškoknjižnega predloga za vknjižbo lastninske pravice v vrstnem redu predloga so naslednje: od tisoč do 3 tisoč evrov v vrednosti 5 evrov, od 3 tisoč do 11 tisoč 10 evrov, od 11 tisoč do 140 tisoč 37 evrov, od 140 tisoč do 250 tisoč 60 evrov in nad 250 tisoč 92 evrov. Za vložitev vseh ostalih zemljiškoknjižnih predlogov pa se lestvica notarskih pristojbin spreminja tako, da se dodaja nova vmesna stopnja notarske pristojbine za nepremičnine v vrednosti med 140 tisoč evrov in 250 tisoč, kar znaša 60 evrov oziroma 72 evrov z DDV-jem. Veljavna notarska tarifa za ta razpon je 92 evrov oziroma je razlika 32 evrov. V notarsko pristojbino sestave in vložitve zemljiškoknjižnega predloga spada še prvotna pretvorba fizične listine v elektronsko obliko in posledično njena verifikacija, da je pretvorjena listina identična originalu, ter fizična hramba originala zasebne listine pri notarju po pravilih notarske hrambe. Torej notar ne bo upravičen do nobenega dodatnega nadomestila za hrambo zasebne listine, ki je podlaga zemljiškoknjižnega predloga. Ker menimo, da predlog zakona o uporabniku omogoča lažji in cenejši dostop do storitev, povezanih z zemljiško knjigo, bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlog zakona podprli, da je primeren za nadaljnjo obravnavo, v upanju, da se bodo v nadaljnjem postopku sprejemanja zakona razčistila vsa postavljena vprašanja oziroma dileme ali nejasnosti v zvezi z zemljiško knjigo in samim zakonom.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospod Vili Trofenik. [[Ga ni.]] Franc Pukšič. [[Ga tudi ni.]] Gospa Darja Lavtižar Bebler, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Sama načeloma predlog zakonske novele podpiram, sprašujem pa se, ali bo celoten postopek vpisa v zemljiško knjigo poslej v resnici cenejši, za nepremičnine manjših vrednosti zagotovo ne bo. Potem pa se tudi sprašujem, ali bo postopek dejansko poenostavljen in zato krajši. Tudi tukaj ni jasnega odgovora. Tudi sama menim, da je glede hrambe listin treba še premisliti. Doslej je bila ta hramba naložena sodišču, za kar je sodišče usposobljeno in ne pomeni nekaterih tveganj, ki jih hramba pri notarju vendarle prinaša. Ne gre prezreti, da tovrstne listine predstavljajo tudi narodovo pravno dediščino in bi razpršena hramba teh listin pomenila določeno tveganje ali vsaj nepreglednost. Po mojem pa je celotna zadeva tudi nekoliko sporna z vidika skladnosti z ustavo. Ali je torej dopustno ožiti poklicanost za te postopke zgolj na notarje in odvetnike? Ni jasnega odgovora, zakaj ne bi mogli teh postopkov izvajati tudi drugi subjekti, ki so za tovrstno dejavnost usposobljeni in registrirani. Nekaj vprašanj je še, ki jih kaže v nadaljnjem postopku sprejemanja zakona oziroma novele premisliti in domisliti, sicer pa načeloma, kot rečeno, zakonsko novelo podpiram. Hvala.
Besedo ima gospod Miran Potrč.
Hvala lepa. Kolega Anton Colarič in kolegica Darja Lavtižar Bebler sta naše skupne poglede in pripombe povedala. Ne gre za kakršnekoli pomisleke glede temeljnega cilja ureditve zemljiške knjige, to je informatizacija, hitrejši postopki, večja pravna varnost. Ob tem pa se nam postavlja, tudi na podlagi mnenj v javnosti, nekaj vprašanj, ali so vsi cilji, predvsem pa vse poti, kako naj bi se ti cilji dosegli, res dovolj domišljeni. Jaz bi dopolnil moja dva kolega, ne toliko vsebinsko, bolj z željo, da bi nam gospod Škrlec mogoče danes, sicer pa da bi nam predstavniki Vlade do druge obravnave res z največjo skrbnostjo dali odgovore na ta vprašanja, ker pripomb, ki so bile danes, enostavno ni mogoče čisto z levo roko odpraviti, da gre za razne interese in lobije, ki želijo samo sebi korist, ne pa tudi rešitve, ki bi bile dobre za državo. Ob teh vprašanjih, ki so bila postavljena, se gotovo vprašanje hrambe zemljiškoknjižnih listin pri notarjih postavlja zame kot eno od vprašanj. Recimo, do zdaj se nikoli ni postavilo vprašanje, ali je varnost listin pri sodiščih na ustrezen način urejena ali ne. Zdaj bi se lahko to vprašanje postavilo tudi ob prenosu opravljanja notarske funkcije z enega notarja na drugega, ki pravzaprav ne bi bila mogoča, dokler se vprašanje hrambe listin in njihovo varovanje ne uredi na dosleden način, jaz tega nisem našel. Postavlja se vprašanje, ali je odnos med notarji, odvetniki, zemljiško knjigo oziroma sodiščem, ki vpisuje, urejen na ustrezen način. Glede enega vprašanja, ki ga je že omenil kolega Colarič, to je, da morajo notarji tudi v primeru, kadar so sami ugotovili, da je zemljiškoknjižni predlog, ki so ga pripravile stranke, da rečem, nesprejemljiv in da vpis ne bo mogel biti opravljen, ker niso ustrezne listine ali karkoli drugega ni urejeno, pa ga morajo kljub temu ob notarskem zapisu, da so to ugotovili in o tem opozorili stranko, vložiti. Postavlja se vprašanje, zakaj. Najbrž ima Vlada, imajo sodišča za to ustrezne razloge, ampak jaz jih do zdaj nisem slišal in jih na hitro sam ne znam ugotoviti. Postavlja se tudi vprašanje odnosa med notarji, sodiščem in odvetniki, glede obveze, da vloga, ki je bila s strani odvetnika dana, pride v zemljiško knjigo, potem pa se vrne k notarju, ki mora listine skenirati in jih ponovno vložiti. Nekaj takšnih vprašanj je, ki se nam zdijo, da bi bilo treba o njih razmisliti. Seveda, gospod Škrlec ve tudi o našem temeljnem vprašanju, glede katerega, moram reči, da pa se je Vlada potrudila. Namreč,opozorilo, ali zaradi tega ne bo prišlo do monopolizacije, nekaj popravkov v tej smeri je bilo opravljenih. Ali dovolj, bomo še skupaj ocenili. Pa tudi, ali ne bo to dražje za stranke, kar je bilo zagotovljeno, da ne bo. Jaz pričakujem res miren razgovor. Redkokateri zakon je tudi v javnosti in v združenjih, to so občine, Državni svet, notarji, čeprav notarji, bi človek pričakoval, da bodo organizirani povedali kaj več, kot so povedali in bi lahko, ampak Gospodarska zbornica in drugi, decidiranega mnenja še ni od Sodnega sveta, pa ga tudi pričakujemo. Zdi se nam, ker se je Vlada odločila, da tudi če zakon sprejmemo danes, ni takoj, ker se morajo stvari pripraviti, zrel za neposredno izvedbo, ampak bomo z neposredno izvedbo še nekaj let počakali, da lahko morda počakamo tudi kakšen mesec, da se razčistijo ta vprašanja, ne pa da mislimo, da je datum sprejetja bolj pomemben, kot pa je kvaliteta njegove uveljavitve. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Vili Rezman. [[Ga ni.]] Gospod Ivan Grill, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tudi ta zakon ali ta predlog zakona sodi med tiste predloge, ki nam vsiljujejo številne pomisleke in tudi dileme. Če samo preberemo naslove nekaterih naših časnikov o tem zakonu, nam dajo lahko veliko misliti ali tudi veliko povedo. Zemljiškoknjižni postopki po novem dražji, Država polni žepe zasebnikov, Ozka grla, denar pa v žepe notarjev, Napoveduje se monopol notarjev in odvetnikov. Moram reči, da v obrazložitvah teh naslovov je veliko resnice. Tudi danes v razpravi številnih poslanskih kolegov iz koalicije je zaznati pomisleke nad temi rešitvami. Sam imam tudi mnenje, da je dobra plat tega zakona ali tega predloga v informatizaciji zemljiškoknjižnih postopkov, to je nujno potrebno in je v prid poenostavitvi teh postopkov. In mogoče tudi glede na razlage ministra, da ta zakon prinaša neke prihranke, lahko nekaterim nepoučenim da občutek, da bodo v enem žepu res nekaj prihranili. Ampak problem je v tem, da iz drugega žepa bistveno več potegne država ven. In to se bo potem prelivalo, kar je ta bojazen, v žepe notarjev in tudi odvetnikov. Zato bi še enkrat potem prosil, spoštovani gospod državni sekretar, če mi lahko tukaj sedaj konkretno odgovorite na tisto vprašanje, ki bo verjetno najbolj zanimivo za številne naše uporabnike teh storitev. In po podatkih, ki jih imam, 80 % vseh teh zahtevkov je zahtevkov malih vrednosti. Pomeni, da so tiste pristojbnine približno v vrednosti 12 do 20 evrov. Ta znesek bi se po novem, vsaj tako je tudi zapisano v izračunih, pa tudi v teh tekstih, poenotil na 100 evrov. In istočasno tukaj nakazujete, da bo prihranek v primeru, ko bodo te nepremičnine vredne nekaj sto tisoč evrov in bo znesek teh pristojbin ravno tako 100 evrov. Prej je bil 5 tisoč, sedaj bo pa 100 evrov. Ta analogija ni najbolj razumljiva, pa mislim, da tudi ni najbolj korektna. Nekdo, ki ima resnično opravka z veliko nepremičnino vrednosti nekaj sto tisoč evrov, bo verjetno bistveno lažje plačal tudi tisti znesek nekaj tisoč evrov, kot pa nekdo, ki bo kupil nepremičnino v vrednosti tisoč evrov. Na ta predlog smo dobili kar nekaj pripomb. Sodni svet ima pomisleke, tako da je tudi tukaj to presenečenje vsaj za mene tudi prisotno, potem Mestna občina Ljubljana ravno tako izraža pomisleke oziroma predlaga neke dodatnih rešitev,potem tudi Skupnost občin. Zato tudi sam sprašujem, zakaj ne bi take postopke izvajale tudi lokalne skupnosti, ki so za to usposobljene. Zakaj se zopet tu privilegirajo notarji in odvetniki? Znano je, da je v tem mandatu minister Zalar že od samega začetka takoj skušal ravno notarje oziroma odvetnike in sodnike spraviti v nek privilegiran položaj s spremembo zakona o odvetniških tarifah, z dvigom sodniških plač. Ampak tu je pa zdaj dejansko zopet nekaj nerazumljivega. In zakaj ne bi te stvari razširili tudi na tiste, ki so za to usposobljeni. Ne nazadnje se sprašujemo, zakaj ne bi tudi na sodiščih ravno tako vnašali v elektronski obliki uradniki, ki so zaposleni na sodiščih. Prepričan sem, da marsikje imajo resurse, imajo usposobljene ljudi, da bi tudi oni taka dela opravljali. In ne nazadnje, poglejte, po teh ocenah, ki jih napoveduje Gospodarska zbornica Slovenije, se bo 10 do 30 milijonov denarja sedaj prelilo v žepe notarjev ali odvetnikov. Zakaj ne bi del tega denarja skozi delo sodniških uradnikov šlo v proračun? Zakaj dati možnost in monopol notarjem in odvetnikom? To je temeljno vprašanje, na katerega bi želel odgovor, če boste danes znali odgovoriti. In naslednji pomislek je hramba. V tem zakonu sicer piše, da naj bi se ta hramba opravljala v skladu s pravili ostalih notarskih dokumentov. Vendar mene tu skrbi, da je pa le premalo dorečeno, na kakšen način bo zagotovljena varnost. Kajti ti dokumenti resnično predstavljajo neko vrednost ali pa nek dokaz, ne samo čez eno leto, lahko je to čez 10, 20 let. Kje je zavedeno, koliko časa, na kakšen način bo notar te dokumente hranil? Ali je tu potrebna neka požarna varnost ali neka varnost pred krajo teh dokumentov. Če že, recimo, v vojaških skladiščih prihaja do kraje orožja ali česarkoli, pa se ne bi to dogajalo pri notarjih, kajti lahko bodo tu dokumenti, ki bodo imeli neprecenljivo vrednost za marsikaterega posameznika ali celo podjetje, če se omogoči, da pride do take kraje. Zato sam mislim, da bi bilo zelo neodgovornost, da preide hramba teh dokumentov k notarjem. Moramo ohraniti, da so to še vedno opravlja izključno na sodiščih. Kot sem rekel, sam tega predloga ne bom podprl, že za nadaljnjo obravnavo ne, tako da tudi pomisleki koalicijskih poslancev, ki sicer pravijo, da bodo podprli v upanju, da se bodo upoštevale pripombe - res je, da upanje umre zadnje, ampak mislim, da je to premalo. Tu je treba zahtevati, da resnično pripravljavci pripravite rešitve, ki bodo ta zakon spravile na nivo, da bo sprejemljiv, da se ga bo dalo predvsem izvajati, pa da ne bo zopet prikrajšan, tako kot po navadi, naš davkoplačevalec, ko bo moral iz svojega žepa plačevati te storitve bistveno dražje, predvsem za plačevanje notarjev in odvetnikov. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Bogdan Barovič. [[Ga ni.]] Gospod Silven Majhenič. [[Ga ni.]] Gospod Franco Juri. [[Ga ni.]] Gospa Cvetka Zalokar Oražem. [[Je tudi ni.]] Gospod Anton Colarič.
Kot sem že v uvodu povedal, bomo Socialni demokrati predlog zakona podprli. Upam, da bo ta informatizacija le dosegla, da bo zemljiška knjiga tako javna kot dostopna in da bodo podatki, ki so v njej, verodostojni. Bi pa samo eno kratko opazko imel. Določeni razpravljavci neprestano opozarjajo na monopol notarjev, odvetnikov in tako naprej. Jaz bi jih le vzel malo v zaščito, ker to je strokovno delo. In če smo bolni, gremo verjetno k zdravniku, če rabimo pravno pomoč, gremo verjetno k tistim, ki so za to usposobljeni, in ne delamo ali pa zelo redko to počnemo sami. Mislim, da je treba počasi preiti na to, da vsak dela svoje strokovno delo. Hvala.
Besedo dajem predlagatelju oziroma Vladi. Gospod Boštjan Škrlec, državni sekretar, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Veseli me, da je v razpravi odprta kar cela vrsta vprašanj, na katere želimo odgovoriti, kar tudi sami ugotavljamo na podlagi časopisnih člankov, ki ste jih omenili, gospod poslanec, da gre v primeru nove ureditve zakona o zemljiški knjigi in pristojbin oziroma taks, ki so s tem povezane, za precejšnjo mero nerazumevanja. Naj začnem s čisto kratkim opisom, da bo vsem, ki spremljajo to sejo, jasno, kako poteka zemljiškoknjižni postopek in kakšne so posledice posameznih faz tega postopka. Pri zemljiškoknjižnih poslih in poslih z zemljišči veljalo načelo, ki je posebno načelo za nepremičninski trg, to je načelo konstitutivnosti vpisa v zemljiško knjigo. Kaj to pomeni? To pomeni, da je drugače, kot je pri nakupu avtomobila ali kakršnegakoli drugega predmeta, drugače je to, da s podpisom pogodbe in overitvijo podpisa človek še ne postane lastnik zemljišča oziroma druge nepremičnine. To je zelo bistvena razlika. Bistveno je namreč to, da lastnik, kupec postane lastnik nepremičnine šele takrat, ko je ta njegova nepremičnina pravnomočno vpisana v zemljiško knjigo. Do takrat je zgolj upravičenec in nosi neka upravičenja s tega obligacijskega razmerja, ni pa še lastnik v stvarnopravnem smislu. To je pomembno zaradi tega, ker postopek pridobitve nepremičnine, recimo z nakupom, kot najbolj tipičnim načinom pridobitve nepremičnine, če odštejemo dedovanja, poteka na ta način, da se najprej podpiše pogodba, potem se ta pogodba ovrednoti na pristojnem davčnem uradu oziroma pri davčnem organu, kjer se odmeri tudi davek, ustrezno s predpisi, ki urejajo promet nepremičnin. Potem stranki prideta k notarju, kjer notar overi podpis prodajalca. Ko je ta podpis overjen, je zdaj listina pripravljen za tisto ključno fazo, to pa je za postopek vpisa v zemljiško knjigo. Ta postopek pa se začne s predlogom za vpis v zemljiško knjigo. In ti ljudje, ki so vso to pot prehodili, so seveda zdaj v fazi, ko lahko po sedanji ureditvi doma sedejo za mizo in napišejo zemljiškoknjižni predlog, tako kot to zakonodaja predvideva, pri čemer naj povem to, da je ta predlog zelo podrobno določen, zelo formalno določen, da se pri zemljiškoknjižnih referentih, ki so soočeni z več kot 200 tisoč vpisi na leto, ne pojavljajo zastoji, tudi zelo podrobno definiran. Zaradi tega je tudi tistim, ki so prava nekoliko bolj vešči, včasih kar težavno vse te podrobnosti izpolniti na tak način, kot je to zahtevano. In ko tak predlog pošljejo na sodišče, zelo pogosto sodišče pošlje to nazaj z zahtevo za dopolnitev. Kadar notarji dajejo zemljiškoknjižne predloge, nas uči izkušnja, da je več kot, če se ne motim, 90 ali 80 %, več kot 90% vlog, ki jih podajo notarji na primer pri Okrajnem sodišču v Ljubljani, popolnih. To pomeni, da gre za predlagatelje, ki imajo prakso z vlaganjem teh predlogov in čigar predlogi so praviloma popolni. Seveda, občasno verjetno prihaja do primerov, ko niso, ampak teh je vendarle zanemarljivo malo. Predlog sprememb zakona o zemljiški knjigi v tej fazi nosi bistveno novost. Bistvena novost je ta, da od trenutka, ko bo ta ureditev sprejeta, glavno dokazno težo ne bo več imela fizična listina, fizična pogodba med dvema strankama, ki je overjena z notarskim podpisom, ampak bo glavno težo in glavno dokazno vrednost dobil tako imenovani elektronski izvirnik. Elektronski izvirnik pa pomeni, da bo notar, ko bo to listino, ki jo je danes zgolj overil podpis in potrdil, da prodajalec res prodaja in da je to res ta človek, ki stoji pred notarjem, da bo notar to listino skeniral in s svojim elektronskim podpisom potrdil, da je "sken", torej elektronska verzija je enaka temu, kar je fizično pred njim v papirnati obliki. Od tistega trenutka naprej je za pravni posel in za pravni postopek vknjižbe lastninske pravice pomemben elektronski skenirani izvirnik. In zakaj morajo to početi notarji in odvetniki, ne kar nekdo oziroma kdorkoli. Prav zaradi tega, ker je vstopna točka tega dokumenta v elektronski sistem. In zaradi tega je ključno, da je v tej vstopni točki oziroma v tej vstopni fazi oseba, ki to vnese, verificira za resničnost teh podatkov in jamči za resničnost teh podatkov s svojim elektronskim podpisom, in to je notar. Tega ne bodo delali niti odvetniki. Odvetniki bodo lahko vlagali zemljiškoknjižne predloge, sam fizični vnos listine v elektronsko bazo pa bodo opravili notarji, tudi v primeru, ko bo odvetnik vlagatelj zemljiškoknjižnega predloga. Pomembno je torej, to govorim zaradi tega, ker bom v nadaljevanju govoril o hrambi. S tem, ko ta listina postane elektronska listina, bo notar s pritiskom na gumb to listino poslal zemljiškoknjižnemu sodišču. Pomembno pri tem, je da bo med fazo overitve in fazo vložitve zemljiškoknjižnega predloga potek časa izredno kratek oziroma bo to storjeno praktično istočasno. To je pa pomembno zaradi tega, ker danes v praksi zadeve potekajo nekoliko drugače. Če se vrnemo na fazo, ki sem jo opisoval prej, ko notar overi podpis, imajo stranke možnost vložiti na papirju zemljiškoknjižni predlog. To naredijo same, ali gredo k svojemu odvetniku, ali to za njih naredi zemljiškoknjižni posrednik, ali to naredijo pri notarju, ampak pomembno pri tem je, da vedno in praviloma do te faze, dokler sestavijo predlog in ga pošljejo sodišču, preteče nekaj časa. Od njihove aktivnosti je odvisno, ali je to en dan ali sta to dva dneva, skoraj vedno pa to mora biti več kot en dan, razen v primeru, kadar fizično nesejo na vložišče sodišča, kjer leži nepremičnina. Ta čas je zelo pomemben, ker v tem času je možno, da pride do raznih zlorab. In take zlorabe so se dogajale. V tem trenutku je zemljiškoknjižno stanje še vedno tako, da je lastnik A, čeprav je nepremičnino že kupil B, ampak ker še ni vknjižen v zemljiško knjigo, seveda še ni lastnik. In to daje A-ju možnost, če je zlonameren, da to nepremičnino še enkrat "proda" drugemu kupcu, ki prav tako še ni lastnik, niti še prvi ni lastnik, in če je ta drugi kupec hitrejši od prvega, se lahko vknjiži pred prvim. Vem, da to zveni rahlo zapleteno, ampak takih primerov je bilo v praksi relativno precej. In prav to predstavlja največjo nevarnost pri poslovanju z nepremičnino. Namreč, potek med časom, ko se nek posel sklene, in časom, ko se ta posel v ustrezni obliki s prenosom lastnine manifestira v zemljiško knjigi. Novi sistem bo ta čas, kot sem povedal, bistveno skrajšal. Praktično bo od trenutka overitve treba samo še to, da bo notar skeniral – in stranki sta ves čas tam – to listino, to pogodbo in z elektronsko oddajo tega elektronskega predloga za vknjižbo, skupaj z elektronsko priponko skenirane listine, dejansko pri sodišču že zabeležil čas, ko je ta vloga prispela na sodišče. To je bistveno, ker od trenutka, ko vloga na sodišče prispe, nastopi plomba, kar pomeni, da nekdo, ki kasneje stopi z novim predlogom, ne more več prehiteti tega, ki je bil vložen pred časom oziroma pred njim po času. Za zemljiško knjigo sta namreč značilni dve specifičnosti. Prva je, kot sem povedal, konstitutivnost spisa, kar pomeni, da lastninska pravica nastopi z vpisom. Druga pa je čas poslovanja oziroma vrstni red po času vloženih vlog. Tiste, ki so prve, se prve obravnavajo, ne glede na to, ali so kasneje dopolnjevane ali ne. In na ta način kupci varujejo svoje pravice. Z uvedbo elektronskega poslovanja, kot sem povedal, bo ta čas bistveno skrajšan. Sami predlogi za vknjižbo bodo bistveno boljši. To kažejo statistični podatki. Že danes je več kot 95 % vseh listin, na podlagi katerih se v zemljiški knjigi vknjiži lastninska pravica, tako ali drugače udeleženih v postopku pri notarju. Torej 95 % vseh vpisov temelji na notarskih listinah, takih ali drugačnih. In ta predlog v bistvu pomeni, da stranki potem, ko enkrat k notarju pride, kar danes v 95 % zadev že itak pride, ne bo več treba nikamor drugam. Tam bo postopek zaključen. Pri notarju bo skeniranje opravljeno, elektronski predlog bo vložen. In v tej fazi je bistveno to, da ta storitev za stranko ne bo dražja. To je tisto, o čemer smo danes že nekaj govorili. Mi smo imeli v načrtu, da vam te tabele, ki jih imam jaz danes s seboj na žalost samo v papirnati obliki, predstavimo tudi v power pointu, na ekranu, ampak žal to ne gre, ker je ta tabela excellova in ne powerpointova, poleg tega pa je tudi prevelika, da bi jo spravili na ta ekran. Je pa ta tabela objavljena na spletni strani Ministrstva za pravosodje, zato pozivam vse in vas vabim, da si jo tam tudi ogledate. Na tej strani v belih stolpcih so vrednosti nepremičnin, v zelenem stolpcu je cena storitve po današnji veljavni sodni taksi in notarski tarifi, v modrem stolpcu pa je cena po predlagani sodni taksi, torej po zakonu o sodnih taksah, kot je bil predlagan v prejšnji točki dnevnega reda, in po spremenjeni notarski tarifi, ki je v postopku sprejemanja. In če boste pogledali te stolpce, boste videli za vsako nepremičnino od tisoč, 2 tisoč, 3 tisoč, 4 tisoč, v bistvu po tisoč evrov dvigujemo. Za vsako nepremičnino je narejen preračun, koliko bo stalo po današnjem in po novem. In za vse te nepremičnine lahko ugotovimo, da gre za nižje zneske. Če recimo pogledamo znesek, pa začnimo z največjim, se bomo na koncu ustavili pri najnižjih, o katerih ste največ spraševali. Znesek za 60 milijonov, danes če fizična oseba vloži sama, to stane 5 tisoč 643 evrov. Jutri, če bo stranka to vložila pri notarju, bo to stalo 5 tisoč 192 evrov. To pomeni, da je razlika v absolutnem znesku, če vloži sam ali če vloži pri notarju, 560 evrov v korist stranke. Če pogledamo malo bolj realne, malo nižje zneske, na primer 800 tisoč evrov. Danes za stranko, če sama vloži tak predlog, to znese 471 evrov, jutri, če smem uporabiti to besedo, bo ta znesek 442 evrov. Razlika je 138 evrov. Pri 700 tisoč evrih je znesek teh cen danes 435,60, jutri bo 392,80, kar pomeni 152 evrov manj. In recimo še 500 tisoč, to so vse še, zavedam se, visoki zneski, danes je 363,60, jutri bo 352,80, razlika je 120 evrov. In gremo zdaj na nižje, 200 tisoč evrov je danes 255,60, jutri 234,80, razlika je 130, pardon 40 evrov. Mislim, da narobe berem. Znesek 60 tisoč, recimo, danes je ta znesek celotne storitve, če jo stranka opravi sama, 166,80 jutri bo 148,80. In gremo na manjše zneske, 11 tisoč evrov, teh je že kar precej, danes je 65 evrov in 40 centov, jutri bo 38 evrov 80 centov. Če je 2 tisoč evrov vrednost nepremičnine, danes je 22,20 jutri bo 22,00, kar pomeni 20 centov ceneje. Tisto, kar pa sem na začetku povedal, je pa res, da pri zneskih do tisoč evrov, kjer ni sodne takse, je znesek danes 15, jutri je pa 16 evrov. Tukaj je razlika enega evra v škodo stranke. Zakaj so sodne takse znižane, o tem nismo veliko govorili pri prejšnji točki, pa je vendarle treba to povedati. Sodišča bodo s tem, ko bodo dobivala elektronske verzije predlogov in elektronske verzije originalov, znatno razbremenjena fizičnega dela, obdelovanja, papirnatih listin in vnašanja teh listin oziroma teh podatkov v informacijski sistem ter izdajanja odločb. Izkušnje, ki jih imamo iz sodnega registra in tudi Centralnega oddelka za izvršbo na podlagi verodostojne listine, oba poslujeta po podobnih principih, ko je ena centralna enota v državi, kjer iz različnih sodišč po državi podatke elektronsko pošiljajo v to centralno enoto, pokažejo, da je bistveno manjše število ljudi potrebno, da za celo državo obvladuje elektronsko obdelavo podatkov. Pri zemljiški knjigi je specifika ta, da bo ta centralna enota, ki bo sprejemala podatke oziroma zemljiškoknjižne predloge, po trenutni zasedenosti posameznih referentov na posameznih sodiščih avtomatično dodeljevala konkretne zadeve tistemu referentu, ki je najmanj obremenjen. To pomeni, da bodo velika sodišča, ki se danes soočajo z velikimi sodnimi zaostanki na področju zemljiške knjige, to sta predvsem Ljubljana in Maribor, v prvih mesecih zagona tega novega sistema, ko bo sprejet, dejansko delala samo stare zadeve, novih ne bodo niti dobivala. Nove bodo dobivala druga sodišča, ki so manj obremenjena, zaradi tega bo čas odločanja v vseh zemljiškoknjižnih zadevah, ne glede na to, ali je vložen v Ljubljani za zemljišče v Ljubljani ali za zemljišče, ne vem, v Zgornjem Kašlju ali v Brežicah, ki je manj obremenjeno, isti, in bo obremenjenost sodišč ista. To pomeni, da bodo vsi državljani v Republiki Sloveniji deležni servisa, ki bo enako hiter za vse, ne glede na to, kje se nahaja nepremičnina, na katero sodišče ta nepremičnina dejansko sodi. Druga pomembna sprememba, ki jo nosi elektronska centralna evidenca oziroma popolnoma elektronsko poslovanje, je v tem, da bo preglednost teh podatkov bistveno večja. Danes je tako, ko govorimo o hrambi, da se listine hranijo za nepremičnine pri okrajnem sodišču, na katerem nepremičnina leži. Če imamo nepremičnino v okrajnem sodišču, recimo, v Brežicah, bo kupec z Gorenjske, ki želi to nepremičnino kupiti, moral iti fizično v Brežice, če želi videti listine v zvezi s to nepremičnino. Od sedaj, če bo sprejeta ta predlagana rešitev, to pomeni, da imamo eno centralno elektronsko bazo podatkov, v katero je možnost dostopati od koderkoli in videti katerekoli listine, ki jih danes ni možno videti. Kar pomeni, da bo jutri ta kupec z Gorenjske enostavno šel za računalnik in bo preveril tiste listine, ki jih želi videti v zbirki listin, seveda v elektronski obliki, ki je, kot sem že uvodoma povedal, overjena z elektronskim podpisom notarja, da popolnoma odgovarja originalu. Če se vrnem še malo nazaj na hrambo. Hramba pri notarjih je posledica dejstva, da se uvaja nov elektronski izvirnik. Kot sem povedal, za pravni promet in za odločanje v zemljiškoknjižnih postopkih je od trenutka, ko bo overjena elektronska verzija papirnatega dokumenta, pomemben samo še elektronski dokument. Ta elektronski dokument je podlaga za odločitev. Ta elektronski dokument je priloga tega zemljiškoknjižnega predloga in ta elektronski dokument je potem tudi v tem centralnem delu viden vsem udeležencem. Fizični papir pa seveda hrani tisti, ki ga vloži, to je notar oziroma, če vlaga zemljiškoknjižni predlogo odvetnik, ga je dolžan v treh dneh poslati notarju, ki ga potem skenira in hrani. Zaradi tega je hramba vedno pri notarjih, ne pri odvetnikih. Notarji imajo namreč po naši ustavi poseben položaj. Oni opravljajo javno službo v javnem interesu. Njihova odgovornost je drugačna od odgovornosti odvetnikov in tudi njihovo poslanstvo je drugačno. Oni delujejo v korist vseh strank, ki k njim prihajajo in morajo varovati interese vseh strah enako in morajo poslovati v javnem interesu. Zaradi tega je ta funkcija hrambe zemljiškoknjižnih listin, potem ko listine pretvorijo v elektronske originale, sama po sebi logična. Je pa treba v zvezi s strahovi, da se bodo listine izgubile in da ne bodo več dosegljive, tako kot so danes, povedati še nekaj. Že veljavna ureditev zemljiške knjige omogoča nekaj, kar v javnosti ni vedno dosti znano, pa vendarle obstaja in je zelo pomembna. Namreč to, da je po pravnomočnosti zemljiškoknjižnega postopka možno to listino zahtevati od sodišča in originale pobrati ven. Torej, če bomo danes delali posel, v katerem kupec ali prodajalec ne želita, da se original listine hrani pri sodišču, bosta po pravnomočno zaključenem postopku prišla do sodišča in na podlagi določbe, ki ga zakon o zemljiški knjigi posebej določa, zahtevala, da se jim izroči izvirnik listine, sodišče bo naredilo overjen prepis, overjen prepis bo v hrambi na sodišču ostal, stranka bo izvirnik odnesla. Tukaj bistvenih sprememb s tem, ko notarji prevzemajo fizično hrambo teh listin, ni. In bistvenega tveganja, o katerem je v javnosti velikokrat govora, pravzaprav ni iz dveh razlogov, kot sem že povedal. Prvi je ta, da je merodajen in vsebinsko zavezujoč elektronski dokument in ne več papirnati dokument. Druga stvar pa je seveda ta,da tudi danes obstaja možnost, da stranke poberejo izvirnike s sodišča, če to ocenijo za ustrezno iz takih ali drugačnih razlogov. V zvezi s hrambo listin je treba tudi povedati, da to, da notarji hranijo take listine, ni nič novega. Po današnji ureditvi je tako, da notarji hranijo izvirnike notarskih zapisov. Notarji hranijo tudi oporoke v izvirniku. In to, da hranijo sedaj tudi listine, ki so, kot sem že večkrat povedal, pretvorjene v elektronsko verzijo, in tako dejansko zavarovane, samo po sebi ne more predstavljati posebne škode. Ta hramba tudi ni posebej plačljiva. Ta hramba je zaračunana v pristojbini, ki jo notar zaračuna za sestavo zemljiškoknjižnega predloga. Zaradi tega ne bo posebne postavke hrambe, kadar bo notar sam vlagal zemljiškoknjižni predlog. To je vključeno v ceno storitve, ki jo je on upravičen za sestavo zemljiškoknjižnega predloga zaračunati. Ta cena je pri vrednosti zemljišč do tisoč evrov nič, takrat notar dejansko zastonj opravi storitev za stranko. Da bo za stranke nujno najeti odvetnika oziroma notarja je bil naslednji od pomislekov, ki smo jih danes slišali, ampak to ne drži. Ne bo nujno najeti odvetnika, da pa stranka že danes mora k notarju, pa drži, ker je današnja ureditev takšna. Notarji so kot osebe javnega zaupanja in varuhi javnega interesa pri prometu z nepremičninami tisti, ki morajo overiti podpise. In kot sem že povedal, so zemljiškoknjižni vpisi za prenos lastninske pravice v več kot 90 % narejeni na podlagi listin, ki jih ali sestavijo ali overijo notarji. Ljudje torej že danes hodijo k notarjem. Razlika od tega, kar je danes, in tega, kar bo jutri, je v tem, da bo bodo jutri pri notarju tudi vse zaključili, danes se pa morajo od notarja vrniti domov in narediti to sami ali pa iti k odvetniku. Če to danes naredijo pri notarju, je dražje. Danes, jutri ne bo več. V zvezi s tem, če stranka vlaga sama, to pomeni, da nima nobenih posrednikov in zaradi tega je logično storitev cenejša. Ta logika bi vzdržala, če ne bi bilo, kot sem že povedal, istočasno spremembe zakona o sodnih taksah in spremembe notarske tarife. Zaradi spremembe obojega, ker se oboje niža, bo tudi v bodoče storitev za stranko, kar danes naredi sama, jutri pri notarju, cenejša. Vedeti je treba to, če danes stranka dela sama zemljiškoknjižni predlog, mora plačati zemljiškoknjižno takso. In ta taksa je toliko znižana zdaj v novem predlogu taksnega zakona, da bo kljub uvedbi notarske pristojbine še vedno skupni znesek nižji, kot sem ga tudi prej prebral iz te tabele, ki je dosegljiva na spletni strani Ministrstva za pravosodje. Podoben sistem hrambe listin in podoben sistem centralne enote, ki dejansko obdeluje te elektronske podatke, sta uvedena tako z zakonom o sodnem registru, ko je bila uvedena točka e-VEM, ki je danes predmet mnogih pohval, kot tudi v primeru centralnega oddelka za izvršbo na podlagi verodostojne listine, kar je pa še nekoliko bolj revolucionarno oziroma gre še korak naprej. Ta predlog, ki je danes pred vami, je v bistvu logično nadaljevanje postopka informatizacije sodnih postopkov, ki so že uvedeni. Težimo k temu, da uvedemo elektronski spis, odpadejo stroški vročitev, to je pomemben prihranek, ki ga bodo sodišča deležna. Namreč, sodišča bodo sklepe o dovolitvi izvršbe potem komunicirala po elektronski poti odvetnikom in notarjem oziroma pravobranilstvu, če bodo oni vlagatelji, kar pomeni, da v teh primerih ne bo več pisnega dopisovanja po pošti. Kolikšna je cena poštnih storitev, mi verjetno ni treba posebej poudarjati in pri 200 tisoč takšnih postopkih na leto je prihranek več kot velik. Jaz mislim, da sem s tem v glavnem skušal vsaj odgovoriti na vse glavne pomisleke, ki sem jih uspel razbrati. Če na katerega nisem, bom pa z veseljem to storil v nadaljevanju. Vsekakor je ta predlog, ki ga imate pred sabo, zgodovinski razvoj informatizacije sodnih postopkov. Ta razvoj se je začel z elektronskim sodnim registrom, s točko e-VEM, nadaljuje se z insolvenco, nadaljuje se s centralnim oddelkom za verodostojno listino, no, ta je bil pred elektronsko insolvenco. Zemljiška knjiga je sama že v precejšnji meri do današnjega dne avtomatizirana. Predlog za centralno pristojnost je star, je iz leta 2008, ko je bil zakon o zemljiški knjigi, kot ga danes poznamo, sprejet in je takrat uveljavitev te določbe prenašal v daljno prihodnost na leto 2011. Nam je z aktivnim sodelovanjem z Vrhovnim sodiščem uspelo, da smo časovnico elektronske uvedbe oziroma zagotovitve tehničnih pogojev za te rešitve znižali. Ista platforma, ki se uporablja za registrske postopke, ki so že utečeni in v praksi ne povzročajo težav, in ista platforma, ki se uporablja za postopke insolvenčnih postopkov, je podlaga tudi za postopke zemljiške knjige, kjer so moduli, o katerih danes govorimo, zgolj nadgradnja te platforme. Hvala lepa.
Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi kdo na podlagi prvega odstavka 71. člena besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 20. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 16.15.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanja zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda – to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zavarovalništvu po skrajšanem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo,to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 14. členu. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine SDS k 39. členu. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 34. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 42. členu. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 26. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 48. členu. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 14., 42. in 48. členu dopolnjenega predloga zakona, zato sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k tem členom vložiti amandmaje. Ne. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradnoprečiščeno besedilo zakona o zavarovalništvu. Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, za 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda – tretja obravnava Predloga zakona o preoblikovanju Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja, prenosu pravic in pooblastil DSU na Slovensko odškodninsko družbo in o naložbeni politiki Kapitalske družbe pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter Slovenske odškodninske družbe, redni postopek. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 2. členu. Ob tem vas moram opomniti, če bo ta amandma sprejet, bo amandma poslanskih skupin koalicije k temu členu pod številko 2 postal brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 2. členu. Glasujemo. Glasovalo je 69 poslank in poslancev, za 30, proti 36. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 2. členu. Glasujemo. Glasovalo je 69 poslank in poslancev, za 39, proti 27. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 16. členu. Glasujemo. Glasovalo je 67 poslank in poslancev, za 38, proti 26. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem smo končali glasovanje o amandmajih. Ker so bili v drugi obravnavi predloga zakona na seji matičnega delovnega telesa sprejeti amandmaji, je postal predlog zakona neusklajen. Zato je Vlada pripravila uskladitveni amandma k naslovu zakona, k 8., 11. in 17. členu, kar ste prejeli na klopi. O uskladitvenem amandmaju dajem besedo predstavnici Vlade. Izvolite, gospa državna sekretarka.
Hvala lepa za besedo. Gospod predsedujoči, gospe in gospodje poslanci! V drugi obravnavi predloga zakona so bili sprejeti amandmaji, s katerimi so bile iz predloga zakona črtane določbe, s katerimi je Vlada prvotno predlagala prenos pravic in pooblastil družbe DSU na Slovensko odškodninsko družbo. Glede na sprejete amandmaje je nastala notranja neusklajenost v posameznih določbah in v samem naslovu zakona. S predlaganimi štirimi uskladitvenimi amandmaji predlagamo, da se to notranje neskladje odpravi. Glede samega naslova verjetno ni treba podrobneje pojasnjevati. Glede predloga za amandma k 8. členu je s predlaganim uskladitvenim amandmajem usklajena vsebina med sedanjim 7. členom, prej 15. in zdaj 8. členom, in jasno se določa, da omejitev glede 20 milijonov evrov velja za vsako družbo posebej, torej ločeno za Kad in ločeno za Sod. V 11. členu se z novim petim odstavkom zakon usklajuje z 12. členom, glede na to, da ima družba Kad 100-odstotni lastniški delež v zavarovalnici. Izjemo je treba določiti v zvezi s to zavarovalnico. Zadnja sprememba se nanaša na 17. člen, kjer spreminjamo oziroma predlagamo, da se spremeni sklic na določbo tega zakona, in sicer je pravilni sklic na 7. člen tega zakona in ne na 15. člen, kot je v besedilu za tretjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa mag. Vraničar. Ali želijo besedo poslanke in poslanci? Ugotavljam, da ne. Želi še kdo besedo? Gospod mag. Žnidaršič, želite besedo?
Lepa hvala. Jaz ne bom podprl ne teh amandmaje, ne kakšnih drugih nisem, ker je vsa zadeva koncipirana na tržnih temeljih in zakon ni dober. Teče v nasprotno smer od dogovorov koalicijski pogodbi, lastnina upokojencev je postala v trajni lasti last države, ki bo spet preko politike in svojih predstavnikov upravljala to premoženje. Doslej je bila praksa taka, da Kad ni upošteval sklepov Vlade glede ravnanja, Sod ni posloval pregledno, ni upošteval vseh ponudnikov, ko je šlo za prodajo itn., ne da bi se enemu samemu nadzorniku kdaj skrivil las. Celo isti sedijo notri že drugi mandat. In nekaj podobnega bo tudi v prihodnje. Takemu ravnanju s strani vsakokratne politike jaz ne zaupam več, ker je praksa pokazala, da se je premoženje upravljalo skrajno slabo. Zaradi tega tega zakona in teh uskladitvenih amandmajev, ki ne morejo spremeniti prave narave stvari, ne morem podpreti. Težava je še v tem, da je vsa stvar stekla, ne da bi se kdajkoli o tem lahko v koaliciji resno pogovorili, v nasprotno smer od prvotnega dogovora. Zanimivo je, da temu ne nasprotujejo stranke, ki se "borijo" za upokojence in njihovo usodo, pa tudi ne Zveza društev upokojencev. Verjetno zaradi tega, ker imajo obljubljene neke položaje v upravi ali nadzornem svetu. Ampak težava je v tem, da so vsakokratni nadzorniki delali predvsem za svojo korist, zelo malo pa za korist tistih, ki so jih tam zastopali. V danem preteklem obdobju je bila to država in Vlada, katere sklepe niso spoštovali in so delali po svoje. In ne samo v tej firmi, pač pa tudi v kakšni drugi. In zaradi tega sem zelo nesrečen, da je prišlo tako daleč, da se sprejema zakon, ki bo trajno odtujil premoženje, ki je last upokojencev, v manipulacije in še nadaljnjo nepregledno prodajo in upravljanje politiki. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati o uskladitvenem amandmaju? O tem teče razprava. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za 39, proti 22. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. [[Nihče.]] V lastnem imenu? Izvolite, gospod Magajna.
Hvala lepa. Ne bom glasoval proti zakonu, pa tudi ne bom ga podprl. To se pravi, bom pritisnil kvorum. Mislim, da te zadeve le niso bile dovolj prediskutirane v izhodiščih. Sam tudi menim podobno kot gospod Žnidaršič, da bi pokojninski in invalidski sklad lahko uspešno upravljal s tem premoženjem, za razliko od Kada in Soda, ki se do sedaj ni izkazal in ni dovolj transparentno in dovolj v smislu dobrega gospodarja posloval s tem zajetnim družbenim premoženjem. Pokojninsko-invalidski sklad morda ni usposobljen za tako poslovanje, vendar z določeno reorganizacijo in tudi vpeljavo menedžerskih struktur bi lahko pravzaprav najel tudi dobre kadre, ki bi poslovali s tem premoženjem. Sigurno pa je ta zavod najbolj zainteresiran, da bi se racionalno in gospodarno ravnalo s tem premoženjem. Druga dilema je seveda prenos deležev na zavarovalnico : ali družba ali zavarovalnica. Tu je spet velika izhodišča dilema. V Sloveniji uvajamo nov tip zavarovalnic, te, ki so v večinski lasti države, in te, ki so v večinski lasti privatnega sektorja. Ti dve strukturi sta pravzaprav neprimerljivi. In govoriti o konkurenci z zavarovalnico, ki jo v bistvu v nekem smislu posredno in tudi direktno v izhodišču financira država, in z zasebnimi, kjer je vložen zasebni kapital,ker je to nepremerljivo, se sploh ne more govoriti o lojalni konkurenci. Tu smo naredili dodatno zmedo, dodatni hibrid, v skladu tudi z drugimi modernizacijami hibridnih rešitev, ki bodo slabili javni sektor.
Gospod mag. Žnidaršič, obrazložitev glasu v lastnem imenu.
Tega zakona ne morem podpreti tudi zaradi tega, kar je bilo že omenjeno. Namreč, da se iz sredstev Kada ustanavlja zavarovalnica, ki bo koristila samo njenim upravljavcem. Moram povedati, da je reorganizacijo Kada predlagala že bivša uprava v prejšnjem mandatu, in to tako, da bi se naredilo čim več družb, takrat tri, in krovno družbo, da bi bile štiri uprave, pa štiri nadzorni sveti in tako naprej, da bi jih veliko tam lahko črpalo to premoženje, ki je ves čas enako vredno, kljub temu da bi se med tem časom lahko ustrezno oplemenitilo. Ustanavljanje zavarovalnice je pravzaprav tista najhujša zadeva. Na račun rezerv upokojencev in te upokojenske dolgoročne zaščite gre 152 milijonov v zavarovalnico v določeno tveganje, ki ga upokojenci seveda niso dolžni prevzeti. In malo je verjetno, da bodo tam veliki dobički, večji od stroškov za upravljanje, ki ni poceni. In zaradi tega tega zakona ni mogoče podpreti, če odštejem načelni razlog, da stvari sploh niso takšne, kot smo se dogovorili. In če štirje predsedniki strank koalicije sami sebe ne spoštujejo v tem smislu, da bi se držali dogovorov, ki so jih podpisali, potem je to njihov problem, moj pa ne sme biti, ker nekaj na to, kar se dogovorimo, dam. Še več, tisto, kar je podpisano, smatram za nespremenljivo, če se o tem posebej ne dogovorimo. In o tem se posebej nismo pogovarjali pravzaprav nič, vsaj kar zadeva skupni dogovor v štartu. Hvala.
Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 30. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o bančništvu v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 68, proti nihče. [[Za je glasovalo 68.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga Državnemu zboru, da na podlagi 153. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo zakona o bančništvu. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 1. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, gospod Tanko. Prosim.
Hvala lepa. V naši poslanski skupini bomo ta predlog zakona podprli. Mnenja smo, da je treba odpraviti anahronizem, ko podjetniki, espeji, plačujejo na položnicah nižje zneske, kot je provizija. Recimo v primeru, ko si en espe izplača 120 % povprečne plače, je prispevek na vsaj štirih položnicah nižji od zneska bančne provizije. Pri prispevku delodajalca za zaposlovanje znaša 1,07 evra, za plačilo te položnice plača 2,5 evrov bančne provizije. Že prejšnja vlada je meseca maja leta 2008, se pravi gospod Bajuk, ustanovila posebno skupino, ki naj bi pripravila tudi določene spremembe in racionalizacije za področje plačevanja prispevkov. Žal se v dveh letih na tem področju ni zgodilo nič, Vlada ni predlagala nobene konkretne spremembe, in poslanska skupina je že tretjič ali četrtič predlagala ustrezne rešitve, s katerimi naj bi delno odpravili probleme, ki jih imajo espeji in malo gospodarstvo. Žal vladna koalicija, kljub temu da ni storila nič, da ni predlagala ničesar, da tudi delovna skupina ni predlagala ničesar, vztraja pri tem, da ohranja rešitev, ki je neustrezna. To je treba povedati, da sprememba oziroma sprejetje teh rešitev, ki jih predlagamo, ne prinese nobenih negativnih posledic za državni proračun, kajti gospodarstvo bo vplačalo ravno toliko prispevkov v te blagajne, ki jih imamo, kot v primeru, da plačuje z vsako položnico posebej. Je pa bistvena sprememba, da bi se približno 5-krat, 6-krat, 7-krat zmanjšali stroški provizij, in to na letni ravni znese približno 20 milijonov evrov. Vlada in tudi koalicija tej rešitvi nasprotujeta, ni racionalnih razlogov, z ohranjanjem rešitve pa se na nek način pomaga tudi neki prikriti sanaciji bančnega sistema. Vsi tisti, ki delajo, ki ustvarjajo, niso deležni nobenih racionalizacij, nobenih bonitet, tisti, ki pa opravi storitev, pa si za to storitev zaračunava v nekaterih primerih celo 2,5-krat več, kot znaša znesek nakazila. Mnenja smo, da je ta zakon treba podpreti, ga je smiselno podpreti, Vlada pa lahko da tudi svoje predloge, dopolnitve, spremembe in na ta način tudi ustrezno dopolnimo besedilo.
Glasujemo, glasovanje teče. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 38. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da Državni zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 22. točko dnevnega reda to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnih taksah. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sodnih taksah je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 5. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 23. točko dnevnega reda – prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine ima gospod Grill.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tega predloga zakona ne bomo podprli za nadaljnjo obravnavo, ker menimo, da je preveč nejasnih zadev, čeprav je tista ključna ideja tega zakona, ki jo tudi samo ministrstvo skuša v javnost plasirati, to je informatizacija teh postopkov, pravilna. Vendar je ob tem toliko nejasnosti, na katere opozarjajo tudi strokovna javnost, Sodni svet, Gospodarska zbornica nasprotuje temu predlogu, Skupnost občin nasprotuje temu predlogu, mestna občina nasprotuje temu predlogu, tudi v sami razpravi so bili izraženi številni pomisleki tako opozicijskih kot tudi koalicijskih poslancev. Sami menimo, da tudi v nadaljnji proceduri tega zakona ni moč toliko dodelati, da ne bi bil v bistvu za ljudi, ki bodo te zemljiškoknjižne postopke morali uporabljati, slabo uporaben oziroma celo škodljiv. Tudi navedbe ali izračuni, ki jih je državni sekretar v današnji predstaviti tukaj dajal, so po našem prepričanju ne dovolj prepričljivi, kajti po podatkih, ki jih imamo, se tukaj obetajo podražitve predvsem za tiste spremembe malih vrednosti, ki bodo državljanke in državljane stale bistveno več, kot so jih do sedaj. Zato še enkrat apeliram tudi na koalicijske poslance, takšne pozive smo dobili tudi s strani Gospodarske zbornice, da takšnega zakona ne podpremo in da dopustimo ministrstvu, da ta zakon popravi in vloži takšnega, ki bo zasledoval tiste interese, ki bodo v korist vsem uporabnikom zemljiškoknjižnih procedur. Hvala lepa.
Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 39, proti 29. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda – tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Rdečem križu Slovenije v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Ob tem vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda – prva obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za obrambo kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda – to je s prvo obravnavo Predloga zakona o družbi za avtoceste v Republiki Sloveniji. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o družbi za avtoceste v Republiki Sloveniji je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 19. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za promet kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda.
Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda – to je s prvo obravnavo Predloga zakona o soglasju in poroštvu Republike Slovenije obveznosti DARS, d.d. iz kreditov in izdanih dolžniških vrednostnih papirjev za realizacijo gradnje avtocestnih odsekov iz Nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji v višini 297,811 milijonov evrov. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o soglasju in poroštvu Republike Slovenije za obveznosti DARS, d.d. iz kreditov in izdanih dolžniških vrednostnih papirjev za realizacijo gradnje avtocestnih odsekov iz Nacionalnega programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji v višini 297,811 milijonov evrov je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu. V svojem imenu? Prosim, mag. Franc Žnidaršič.
Hvala lepa. Sam sem prepričan, da ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ker bi kazalo predhodno razčistiti, kam so izginile milijarde sredstev za izgradnjo avtocest, potem ko smo iz časopisov lahko prebrali, kako so tekli dogovori med izvajalci na posameznih odsekih. Moram reči, da se bojim, da v prihodnjih letih zagotovo pride do realizacije tega poroštva in bodo dolgovi, ki jih Dars ne bo mogel sam odplačevati, padli na breme davkoplačevalcev. Zato bi vendarle kazalo najprej pogledati, kdo in na kakšen način porablja ta denar, šele potem seveda iti v poroštva za nove dolgove, za nove obremenitve naših potomcev. Zaradi tega mislim, da je ta zadeva več kot problematična in ji ne morem dati podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. V svojem imenu. Prosim? Sem že dal v svojem imenu, sem najprej vprašal v svojem imenu. Prosim, gospod Marinič.
Hvala lepa za besedo. Saj se da tudi v dveh minutah povedati bistvo, da bo poslanska skupina SDS glasovala proti. Tudi sam bom glasoval proti, ker izginjajo, da ne rečem, milijarde denarja nepregledno, kot da so slovenske avtoceste pozlačene, z oziroma na to, da lahko ugotavljamo, saj smo vendarle večina koristniki teh naših slovenskih avtocest, da se že po nekaj mesecih ali pa po slabem letu posega z nekimi interventnimi ukrepi, ker je nekvalitetno izvedena sama gradnja. 270 in nekaj milijonov poroštva je seveda dodaten ukrep, kine gre v pravo smer. Zato smo tudi na Odboru za promet ugotavljali, da se ponovno posega po tistih znanih dejstvih, o katerih so nas tako stroka kot javnost opozarjali, da so vendar slovenske avtoceste predrage, da ne rečem najdražje, pa čeprav nekateri to zanikajo. Dejstva so drugačna in tisti, ki poznamo slovenske avtoceste, vemo, da njihova kvaliteta ni takšna, kot bi morala biti glede na sredstva, ki jih Republika Slovenija vlaga v dokončno izgradnjo avtocest. Pravijo, da je to zadnji predlog takšnega zakona, da ga v prihodnje več ne bo. Če bi to storili pred letom, dvema ali tremi, bi verjetno še bila kakšna korist, tako pa ne verjamem, da bo kakršnakoli korist v zvezi s tem. Slovenske avtoceste so preplačane, in to z denarjem davkoplačevalcev. Zato bom glasoval proti.
Prosim za prijave v svojem imenu. Vidim, da je interes narasel. Obrazložitev glasu v svojem imenu ima Anton Anderlič.
Ob razpravi smo slišali mnogo posplošenih in mnogo netočnih ocen, namigovanj, podtikanj in podobno na račun cele vrste akterjev v tem postopku, če hočete, od vseh vlad do zdaj, ki so sprejemale prostorske načrte, do vseh projektantskih odločitev, ne nazadnje do izbora izvajalcev. Treba je povedati, da v tem času poteka tudi preiskovalna komisija, ki naj bi domnevno ugotovila, koliko milijonov, celo o milijardah evrov se govori, koliko naj bi bile avtoceste preplačane. Vendar je treba povedati tudi to, da se je v preteklosti oddalo nekaj del v Sloveniji tujim izvajalcem, tako v Savinjski dolini, tako na primorskem kraku, tunel na Trojanah. In ugotovilo se je, da ni bilo kvalitetne izvedbe in da so domača podjetja kasneje morala to dokončati. In v pogojih mednarodnih razpisov so morali biti tudi cenejši, če so hoteli karkoli delati. Ne zagovarjam nobenih stvari, ki bi šle mimo pravil, ki veljajo v tej družbi, mimo zakonov in podobno. Prav tako smo pri prejšnji točki potrdili predlog za reorganizacijo Darsa, ki naj bi na tej osnovi tudi transparentneje posloval. In domnevno naj bi bila to zadnja odobritev poroštva za kakšen kredit. Nanaša se pa na dokončanje nekaterih stvari iz tega obdobja in na pripravo elementov, kot so nov sistem cestninjenja, zato da bi tudi nadomestili izpad v proračunu oziroma v proračunu Darsa, zato da bi lahko poplačali kredite oziroma da ne bi unovčevali poroštev. Glasoval bom za.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu ima mag. Branko Grims.
Nedavno smo lahko prebrali izjave s strani Vlade o tem, kako zelo dobro je, da je bilo leta 2009 kar okoli 40 % manj žrtev na slovenskih cestah kot v letih pred tem. To seveda ni posledica dobrega dela notranje ministrice, ki se sedaj baha s plakatom, kako sliši vsak glas in razpolaga tudi z ustrezno aparaturo, ampak je to zasluga vinjet, zaradi katerih je promet stekel po avtocestah, in to brez ovir, kot so jih predstavljale nekdaj cestninske postaje, zaradi katerih so bile kolone čez celo Gorenjsko. Vse, kar delate, tudi ta denar je temu namenjen, je v smeri, da bi čim prej ušli iz te situacije, da bi šli na drug sistem cestninjenja, ki bo vse probleme znova odprl in zaradi katerih je mogoče naprej napovedati, da bo znova večje število žrtev. Ampak človeško življenje vam očitno nič ne pomeni, važno je, da bo Dars pet obračal velike vsote denarja. In zaradi tega bom glasoval proti.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Glasoval bom proti zakonu. Glasoval bom proti zato, ker smo pri zadnjem rebalansu proračuna na stotinah postavk znižali zneske na 500 ali še manj evrov za posamezne cestne odseke, tukaj pa z nekim področnim zakonom prinašamo nove obremenitve, in to ne za gradnjo cest ali avtocest, ampak za razvoj cestninskega sistema. 150 milijonov evrov bo šlo za razvoj cestninskega sistema, ki bo ponovno unikum, ki ne bo kompatibilen z nobenim izmed sosednjih večjih cestninskih sistemov in v nadaljevanju bomo ponovno plačevali prilagoditve tega sistema na nek evropski skupini cestninski sistem. Tudi glede na to, kakšne intervencije se dogajajo v zadnjem času iz kabineta predsednika Vlade na Dars, da se določena dela, povezana s cestninjenjem, oddajajo točno nekemu namenskemu izvajalcu, pomeni sprejetje tega zakona samo v bistvu neko nalepko, s katero se bodo zagotovili vir, velika sredstva, da bo ena izmed izvajalskih firm kot nosilec ali pa kot soudeleženec v tem dobila velik posel, ki ne bo operabilen, ki ne bo kompatibilen z nobenim od sosednjih sistemov: ne z avstrijskim, ne z madžarskih, ne s hrvaškim, ne z italijanskim. Bogata je ta država, ker sprejema take zakone, s katerimi omogoča določenim lobijem, da participirajo na takih sredstvih, medtem ko na drugi strani izrazito črta sredstva za vse posodobitve cest, za izgradnjo obvoznic, za izgradnjo oziroma obnovo ali pa ureditev ozkih prometnih grl in tudi tistih še manjkajočih delov avtocest. Glasoval bom proti.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za 36, proti 24. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za promet kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na nadaljevanje prekinjene 41. točke dnevnega reda – Mandatno-volilne zadeve. Zbor bo v okviru te točke obravnaval predlog predsednika Republike Slovenije za izvolitev sodnice Ustavnega sodišča Republike Slovenije, predlog predsednika Republike Slovenije za imenovanje viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije ter predlog sklepa o spremembah in dopolnitvah sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov preiskovalne komisije Državnega zbora. Prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih predlogih. Prehajamo na obravnavo predloga predsednika Republike Slovenije za izvolitev sodnice Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Predsednik Slovenije dr. Danilo Türk je z dopisom dne 15. septembra 2010 predlagal Državnemu zboru, da za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije izvoli dr. Etelko Korpič Horvat. Besedo dajem predstavniku predlagatelja Stojanu Tramtetu, generalnemu sekretarju v Uradu predsednika republike za dopolnilno obrazložitev predloga.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Dovolite mi, da na kratko povzamem predlog predsednika Republike, da Državni zbor republike Slovenije imenuje docentko dr. Etelko Korpič Horvat za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Docentka dr. Etelka Korpič Horvat je rojena leta 1948 v Čepincih na Goričkem v Prekmurju. Univerzitetno izobrazbo diplomirane pravnice je leta 1971 pridobila na Pravni fakulteti Univerze v Ljubljani. Na tej fakulteti je končala tudi magistrski študij in leta 1991 uspešno zagovarjala doktorsko disertacijo. V času službovanja si je pridobila izkušnje v podjetju, saj je z delom začela v ABC Pomurki leta 1971, kjer je opravljala dela od pripravništva do poslovodne funkcije kot članica kolegijskega poslovodnega organa ABC Pomurka. Dela direktorice SDK, podružnice Murska Sobota, je opravljala dva mandata, osem let in nato še dve, do meseca februarja 2004 izvrševala funkcijo članice in prve namestnice Računskega sodišča Republike Slovenije v Ljubljani. Poleg tega je že od leta 1994 predavateljica delovnega prava na Pravni fakulteti Univerze v Mariboru. Na isti fakulteti je predstojnica Inštituta za delovna razmerja in socialno varnost ter nosilka in predavateljica predmetov proračunsko pravo in državna revizija, magistrskega študija za področje davčnega prava in magistrskega študija na področju delovnega prava. Na podlagi predstavljenih izkušenj in strokovnih kvalitet je predsednik republike mnenja, da je docentka dr. Etelka Korpič Horvat primerna kandidatka za ustavno sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Ima vsa potrebna znanja, izkušnje in osebnostne lastnosti in bo z njimi lahko pomembno prispevala k nadaljnjemu ugledu Ustavnega sodišča ter sprejemala odločitve v skladu z Ustavo Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Jože Tanko v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo. Kljub temu da bo sledilo tajno glasovanje, povejmo, da v naši poslanski skupini predloga predsednika republike za imenovanje kandidatke Etelke Korpič Horvat za sodnico Ustavnega sodišča ne bomo podprli. Razlogov je več. Nekateri so usposobljeni za vse najodgovornejše funkcije v državi. Tak je tudi ta predlog. Kandidatka je bila že namestnica predsednika Računskega sodišča, sedaj je kandidatka za članico Ustavnega sodišča. Drugič. Da predsednik republike pri postopkih in izborih kandidatov, ki jih posreduje v Državni zbor, nima srečne roke, kažeta tudi odstopa dr. Jagriča, ki je bil nedavno imenovan za viceguvernerja in člana Banke Slovenije in je potem, ko je bil imenovan, odstopil, in Jožeta Končana, ki je odstopil kot član tako imenovane protikorupcijske komisije. Slednji je navedel v odstopu, da se v tej tako imenovani neodvisni komisiji, v kateri sta predsednik komisije in preostali član obremenjena tako s političnim ospredjem, osredjem in ozadjem, kot strokovnjak ne vidi, ker bodo odločitve komisije že v naprej sprejete kot politične in bodo kot take nekredibilne. Tudi predlog za popolnitev Ustavnega sodišča sodi v ta kontekst. Bolj kot stroki je dan po našem mnenju političnemu profilu kandidatke. Tudi ignoranca predsednika republike, ki jo goji do največje oziroma do druge največje poslanske skupine v Državnem zboru, je podlaga, da tega predloga ne bomo podprli. Mi smo že večkrat zahtevali pojasnila ob njegovih ravnanjih in izjavah, ki so bila povezana z našo ustavno obtožbo. In ko se je nanjo predsednik republike odzval arogantno, užaljeno, tudi cinično in je brez enega samega argumenta dejal, da so navedbe o predlogu ustavne obtožbe neutemeljene, neresnične in žaljive. Kljub večkratnim pisnim pozivom predsednik republike na naše zahteve ali pozive ni odgovoril. In najbrž po njegovem mnenju ni vredno odgovoriti tretjini Državnega zbora. Tudi nekatere druge izjave predsednika republike kažejo, s kakšnimi vatli meri dogajanja na domačem prostoru. Sedaj tudi vemo, kaj je drugorazredna tema in kdo so drugorazredne žrtve divjanj iz pretekle in polpretekle zgodovine. Da se s članico oziroma kandidatko za članico Ustavnega sodišča ni nihče prav veliko ukvarjal, ne kandidatka, ne predsednik republike, ne kabineta predsednika republike in predsednika Državnega zbora, ne stranke koalicije, na Mandatno-volilna komisija in njen predsednik, je razvidno tudi iz izjave kandidatke, s katero soglaša s kandidaturo. Kandidatka je napisala takole: "Izjava. Podpisana dr. Etelka Korpič Horvat, rojena 5. oktobra 2010", poslušajte – 2010! "s prebivališčem v Murski Soboti, soglašam s kandidaturo za predsednico Ustavnega sodišča". Hudo so morali biti vznemirjeni ali navdušeni vsi tisti, ki so oblikovali ta predlog, da so spregledali, da se ne ujemajo rojstni podatki z izjave kandidatke s predlogom, ki ga je napisal predsednik republike. Razlika je 62 let. Sprašujem se tudi, kako rešiti takšno zagato. Bomo na takšno pomembno funkcijo imenovali nekoga, ki se bo po lastnoročno podpisani izjavi rodil šele naslednji teden, ali pa jo lahko Državni zbor kljub vsemu potrdi. Ali menite, kolegi v koaliciji, da bi bilo prej treba uskladiti tudi dokumente, ki so predloženi v Državni zbor. To je vprašanje za vselej natančne predsednike Mandatno-volilne komisije, Državnega zbora in še posebej za predlagatelja predsednika republike dr. Danila Türka. Predloga pa v poslanski skupini ne bomo podprli. Glede na to, da ste vsi zelo pozorni pri raznih uskladitvenih in redakcijskih popravkih, tudi že v točki pred tem smo nekatere stvari obravnavali, bi bilo le dobro, da bi najprej uskladili podatke, imena, priimke in potem prešli k odločanju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz moram reči, da smo v poslanskem klubu prepričani, da je gospa rojena, da obstaja in da dela. Se pa seveda zavedamo pomembne vloge Ustavnega sodišča in sodstva na sploh v demokratičnih družbah. Trdno smo prepričani, da je sodstvo, kot neodvisna tretja veja oblasti, izjemnega pomena za ohranjanje pravne države in zagotavljanje pravne varnosti vseh državljank in državljanov. Zato nas politične razprave o odločitvah sodišč in pravosodnih organov žalostijo. Politika bi se zagotovo morala zavedati svojega mesta in vpliva, ki ga s svojimi razpravami na odnos do te problematike v družbi ima. V Državnem zboru na žalost tudi danes poslušamo razprave, ki po mojem mnenju v ta zbor ne sodijo. Predsednik republike je bil obveščen, da se je sprostilo mesto na Ustavnem sodišču, v skladu s svojimi pristojnostmi in nalogami je iskal novega kandidata. Izmed treh prijavljenih je ocenil, da je najboljša kandidatka Etelka Korpič Horvat. Naš spoštovani predsednik države dr. Danilo Türk je zagotovo priznan pravni strokovnjak v slovenskem in mednarodnem prostori in sam nimam nobenega razloga, da njegovi presoji ne bi zaupal, zato bom kandidatko za ustavno sodnico tudi podprl. Vsem tistim, ki pa ste danes v tej dvorani izražali dvom in skepso o sposobnosti gospe za opravljanje te častne in zahtevne funkcije, pa sporočamo naslednje. Mislim, da je čas da se zamislimo nad našimi besedami in dejanji na tem področju, Slovenija ima ogromno pravnih strokovnjakov. Razlog, da se ne želijo prijaviti na razpise za odgovorno funkcijo v sodstvu, pa gre najbrž iskati predvsem v naših razpravah in nenehnem politiziranju sodstva, ki neki demokratični razviti družbi, kakršna bi Slovenija rada bila, zagotovo ni v čast.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila Darja Lavtižar Bebler.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Poslanska skupina Socialnih demokratov vselej daje velik pomen izboru kandidatov za sodnika oziroma sodnico Ustavnega sodišča. Ustavno sodišče ima v našem ustavnopravnem redu izredno veliko, nepogrešljivo vlogo. Demokracija, vladavina prava in dosledno spoštovanje človekovih pravic so sine qua non, torej nekaj, brez česar si ne moremo predstavljati gradnje in uveljavljanja pravne države. V to smo prepričani, v to iskreno verjamemo in k temu dosledno stremimo. Zato je tudi izrednega pomena, da je tudi Ustavno sodišče sestavljeno tako, da med državljani uživa polno zaupanje, da bo ta vrhovna sodna oblast, sicer sui generis sodna oblast, sprejemala odločitve, ki bodo uživale zaupanje in ki bodo tudi neposredno prispevale k izgradnji pravne države za naš prostor in čas in ki bodo kredibilne tudi za prostor, na katerega mejimo in v katerega segamo. V tem kontekstu smo prepričani, da je imel te poglavitne cilje pred očmi tudi predsednik republike dr. Danilo Türk, ko je izbiral in se odločal o tem, koga bo Državnemu zboru predlagal v imenovanje za novega člana oziroma članico, to je sodnico Ustavnega sodišča. Doc. dr. Etelka Korpič Horvat je zagotovo oseba, ki uživa naše zaupanje. Ima bogate izkušnje iz prakse. Opravljala je poslovodne funkcije v gospodarski družbi, bila je članica in prva namestnica predsednika Računskega sodišča in je visokošolska učiteljica, docentka za področje delovnega prava na Pravni fakulteti v Mariboru. Je torej vrhunsko usposobljena za opravljanje funkcije sodnice Ustavnega sodišča, kamor jo zaradi njenih kvalifikacij predlaga predsednik republike. Prav njena ožja strokovna usposobljenost in izurjenost jo v trenutnih kriznih družbenih razmerah determinira kot pravo osebo za pravo mesto. Poslanci Socialnih demokratov bomo zato dr. Etelko Korpič Horvat pri imenovanju za sodnico Ustavnega sodišča podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslancev. Besedo ima Ivan Grill.
Hvala lepa. Moram reči, da sem tudi jaz nekoliko v zadregi, da bom razpravljal o osebi, ki bo po tem dokumentu rojena danes teden. Me prav zanima, kako boste, spoštovani koalicijski poslanci [[...]]
Vseeno poskusite, gospod Grill. Poskušajte vseeno.
[[...]]dosledni pri reševanju tega za mene zagotovo pomembnega pravnega problema. Ko smo imeli razpravo o tej kandidatki na Mandatno-volilni komisiji, me je takrat k razpravi spodbudila predvsem izjava koalicijskih poslancev, da predsednik države ni imel boljšega predloga za kandidata za Ustavno sodišče, kot je ta. Ta izjava, da ni imel boljšega kandidata, nam da lahko veliko misliti. Zakaj pa ni imel boljšega kandidata? Očitno ljudje, ki so poznavalci tega področja, ki so strokovnjaki, ne želijo več sodelovati pri takšnem delu Ustavnega sodišča, pa tudi drugih institucij. Tudi sama kredibilnost predsednika države, moram reči, je močno, močno načeta, kajti njegovi predlogi, ki so bili v preteklosti dani za različne institucije, so se izkazali za največkrat politično zelo natančno profilirane, kandidati niso bili resnično neki strokovni ali pa politično nevtralni ljudje, ampak so bili predvsem takšni, ki so zagovarjali ideologijo sedanje koalicije levosredinskih strank. Tako sam ocenjujem, da tudi ta predlog še zdaleč ni primeren, da bi ga lahko podprl. In da je temu tako, kaže tudi pismo, ki ste ga dobile vse poslanske skupine oziroma vse vodje poslanskih skupin, in sicer so bile to javne uslužbenke s kadrovskega in računovodskega področja, ki izražajo veliko dilemo in tudi upravičenost do te kandidatke. Kajti tiste osebe, ki jo poznajo iz njenega preteklega delovanja, ji še zdaleč ne pripisujejo kakršnekoli strokovnosti, ji pa očitajo veliko etično vprašanje ali pa dilemo predvsem glede njene neizprosnosti do visokih honorarjev za njeno svetovanje. Mislim, da oseba, ki je, kar se tiče do tega zaslužkarstva, tako nekompromisna, po mojem ne zasluži, da bi opravljala tudi vlogo ustavne sodnice. Zato seveda v nobenem primeru ne morem podpreti take kandidatke, čeprav bo ta glasovanje tajno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Tukaj imamo opraviti s kandidatko za vrhunsko funkcijo v državi in to kandidatko bi morala odlikovati še posebej preciznost in natančnost. Če zaradi drugega ne, že zaradi tega, ker je bila na Računskem sodišču, je bila namestnica predsednika Računskega sodišča, to se pravi vrhovna državna revizorka in Računsko sodišče drugače kot, po principu natančnosti ne more delovati. Tudi zato moramo ta predlog gledati s tega vidika, da tudi na Ustavnem sodišču se te odločitve ne sprejemajo na drugačen način kot z veliko mero natančnosti, preciznosti. In kandidate bi moral poleg visokega strokovnega znanja odlikovati tudi ta kriterij. Žal prvi dokument, ki smo ga dobili v roko, to pa je njeno soglasje, da kandidira, je dokument, ki ne odraža ne preciznosti ne natančnosti. Ničesar. In mislim, da bi se morali vsi, ki tukaj gledate na te predloge predsednika republike s plašnicami, s tem, da so to sveti predlogi, vsaj ob tem predlogu nekako strezniti in zdrzniti. Žal mislim, da ni predsednik Republike ubral pravih postopkov, da bi prišel do boljšega predloga. Iz nabora, ki si ga je on zamislil, je morda to najboljši predlog. Vendar je v Republiki Sloveniji verjetno še veliko pravnih strokovnjakov, ki niso obremenjeni s politično, bom rekel, kariero, z nekim pedigrejem, ki imajo vrhunsko strokovno znanje, ki nimajo težav s sodelavci in kritikami itn. Predsednik po tej plati ni izbral najboljšega predloga. Tudi sam mislim, da bi morali ta postopek imenovanja ustaviti, da bi morali popraviti dokumente, ki so podlaga za ta postopek. Spomnim se postopka na Mandatno-volilni komisiji, ko smo potrjevali mandat enemu izmed poslancev v tem sklicu, mislim, da je šlo za gospoda Potočnika, da se je seja prekinila, da se je prineslo novo soglasje predstavnika in smo šele potem, ko so se pravila napisala, imena, nadaljevali postopki imenovanja. V tem primeru bi bilo treba ravnati enako. Tako pa se s tem predlogom, ki je pred nami, nekako približujemo Severni Koreji. Tam so take odločitve možne, da odločamo o nekom, ki bo šele doživel svoj rojstni dan, in to tistega prvega, začetnega. Tudi drugo je problematično. Predvsem to, da se predsednik Republike odziva, išče kontakt s poslanskimi skupinami samo takrat, ,kadar želi preverbo nekih svojih predlogov. Ne odgovarja, ne odziva se pa takrat, kadar bi bil dolžan pojasniti kakšno svojo trditev, kakšno svojo izjavo, kakšen svoj izrek, kot se je to zgodilo v primeru, ko smo vložili našo ustavno obtožbo. Takrat je predsednik republike zapisal, da je naša ustavna obtožba neutemeljena, neresnična in žaljiva. In niti z eno besedo, niti z enim pojasnilom ni kljub trikratnim pozivom te stvari argumentiral. Jaz mislim, da bi bilo treba, če želimo gojiti neke demokratične standarde, če želimo gojiti nek odnos, nek pozitiven odnos med vejami oblasti, da bi se predsednik republike le moral odzvati in tudi pojasniti svoja stališča. To, da se umakne, odmakne v nek svoj svet in si misli, vi kar zahtevajte, vi kar iščite odgovore, ne boste jih dobili, to najbrž ni pristop, še posebej, ker je njegov predhodnik znal povedati, kako je treba ravnati funkcionarjem. Tega predloga ne bom podprl.
Hvala lepa. Samo pojasnilo. Pri pregledu gradiva predloga za izvolitev ustavne sodnice je dejansko tukaj zatipkana letnica oziroma je lapsus pri soglasju kandidatke, ne pri predlogu predsednika republike, kjer je evidentno napisana prava letnica, zato ni potrebno nobeno popravljanje ali dopolnjevanje tega gradiva. Toliko o tem. Zaključujemo razpravo o 41.f točki. Prehajamo na 41.g točko – to je na obravnavo predloga predsednika Republike Slovenije za imenovanje viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije. Imate proceduralni predlog, gospod Tanko?
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, vendar je treba ugotoviti, da je predlog predsednika republike sestavljen iz dveh delov. En del predstavlja njegovo utemeljitev, predlog za kandidaturo, drugi del tega predloga pa je izjava kandidata ali kandidatke, da soglaša s tem. In podatki v njegovem predlogu in v izjavi ali pa v soglasju kandidatke se ne ujemajo.
Kaj je vaš proceduralni predlog?
Predlagal sem, da prekinete postopek in pač te dokumente uskladite.
Hvala lepa. Ta predlog bom zavrnil. Ugotovil sem, da gre za evidenten lapsus. Jasna je identiteta osebe, ki jo volimo. In dejstvo je, da je ta oseba dala soglasje. Hvala lepa. Nadaljujem s točko. Predsednik Republike Slovenije dr. Danilo Türk je z dopisom dne 15. septembra 2010 predlagal Državnemu zboru, da za viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije imenuje mag. Tomaža Košaka. Besedo dajem predstavniku predlagatelja Stojanu Tramtetu, generalnemu sekretarju v Uradu predsednika republike, za dopolnilno obrazložitev predloga. Prosim.
Hvala lepa za besedo, še enkrat. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, dovolite mi, da na kratko povzamem predlog predsednika republike, da Državni zbor Republike Slovenije imenuje gospoda mag. Tomaža Košaka za viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije. Gospod Tomaž Košak, rojen 2. 2. 1970, je diplomirani ekonomist in magister znanosti s področja bančništva in financ. V banki se je zaposlil leta 1995 v analitsko-raziskovalnem oddelku. Leta 2002 pa je bil imenovan za direktorja novoustanovljenega oddelka za finančno stabilnost. Področje njegovega delovanja obsega med drugim analizo finančnega sistema, analizo denarnih agregatov, analizo obrestnih mer, ter analizo vpliva makroekonomskih gibanj na uspešnost poslovanja bank, finančnih in kapitalskih trgov ter trgov zavarovalnic in pokojninskih skladov. Njegov oddelek tesno sodeluje z oddelkom za nadzor bančnega poslovanja in je neposredno vpet v pripravljanje strest testov slovenskih bank. Oddelek finančna stabilnost tudi pripravlja vsakoletno poročilo o finančni stabilnosti, ki je ena od najpomembnejših publikacij Banke Slovenije. Mag. Tomaž Košak je tudi avtor številnih člankov, strokovnih raziskav in znanstvenih prispevkov na domačih in tujih konferencah. V Evropski centralni banki je mag. Tomaž Košak član odbora za bančni nadzor in namestnik člana odbora za monetarno politiko, v OECD pa je član odbora za finančne trge, kjer aktivno sodeluje in zastopa Banko Slovenije. Zaradi njegovega dosedanjega dela, izkazane visoke strokovnosti in njegovega profesionalnega odnosa se je predsednik odločil, da predlaga Državnemu zboru Republike Slovenije, da kandidata imenuje za viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo in je zboru pisno poročala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanke skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Tudi tega predloga v poslanski skupini ne bomo podprli. Nedavno smo dobili revizijsko poročilo Računskega sodišča, ki se nanaša na izvrševanje državnega proračuna, in Računsko sodišče je v tem revizijskem poročilu izreklo negativno mnenje. Pomembna podlaga za izrek negativnega mnenja je bila po mnenju Računskega sodišča nedovoljeno deponiranje prostih sredstev na račune komercialnih bank, in ti depoziti niso bili dnevni, kot je to predpisano s pravili, ampak je šlo za daljše naložbe, za triletne naložbe, in na tak način se je po mnenju Računskega sodišča izvrševala prikrita sanacija bančnega sistema. Tudi zaradi tovrstnega ravnanja ministra za finance, Vlade Republike Slovenije je naša največja banka preživela stres test. In tu je v tem poročilu zapisano, da se je to dogajalo tudi z vednostjo oziroma s soglasjem Banke Slovenije. Tu bi rad opozoril, da tudi na splošno ne deluje bančni sistem pregledno, kajti sredstva, krediti se ne podeljujejo po pravilih Banke Slovenije, ker je točno predpisano, v kakšnem sorazmerju je treba zagotoviti zavarovanja, ampak tudi največja Nova Ljubljanska banka podeljuje kredite po nekih svojih pravilih, ki odstopajo od pravil Banke Slovenije. In tako so mnoge družbe dobile kredite pod drugačnimi pogoji, pod milejšimi pogoji, pod milejšimi zavarovanji za te kredite, nekatere družbe celo brez zavarovanja ali pa je bila dana hipoteka nekajkrat nižja od vrednosti prejetega kredita. Tu se postavlja predvsem vprašanje kvalitete nadzorov Banke Slovenije in tudi ukrepov Banke Slovenije proti tistim, ki teh pravil in zakonov na področju bančnega sistema ne izvajajo. Ni znano, da bi Banka Slovenija proti komurkoli ukrepala, da bi Banka Slovenija komurkoli odvzela licenco ali pa uvedla kakšne druge ukrepe na tem področju. Čeprav smo tudi v tem mandatu zagotovili veliko sredstev za odpravo kreditnega krča, gospodarstvo, razen redkih izjem, pa še ti so bolj povezani s prevzemi kot s poslovnimi odločitvami, niso prejeli kreditov oziroma sredstev in se ravno ne morejo pohvaliti s servisiranjem bank. Tudi zato, ker so se v tem bančnem sistemu nekako izgubila velika sredstva, se pojavljajo dodatno tudi nove želje, zahteve po dokapitalizacijah, in sicer med 200 milijoni evrov do 1 milijarde za največjo našo banko. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo mnenja, da samo z rotacijami znotraj Banke Slovenije ni možno zagotoviti sprememb miselnosti in pristopov, ne bo osvežitev, ne bo zaostritev odgovornosti na tem področju, ne bo večje kvalitete, kajti v teh primerih gre le za ponavljanje vzorcev, nekatere sem prej tudi naštel. Zato smo mnenja, da bi moral predsednik republike za viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije poiskati zunanje ljudi, zunanji kader in le na ta način bi obstajala možnost, da bi se na področju nadzora nad bančnim sistemom izvršile določene spremembe. Tudi zaradi tega, ker je kandidat vpleten v te postopke stres testov in tudi v priprave dokumentov in odločitev Banke Slovenije, da se določene stvari izpeljejo drugače, kot bi bilo treba, kot ureja to veljavna zakonodaja, kandidata predsednika republike v poslanski skupini za funkcijo viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslancev. Besedo ima Ivan Grill.
Hvala lepa. Zagotovo banke sodijo kot eden izmed najpomembnejših členov vsake države, še posebej gospodarstva. In da se slovensko gospodarstvo ne uspe iz te gospodarske in finančne krize nekako hitreje izvleči, kot to lahko vidimo v ostalih evropskih državah, gre v veliki meri pripisovati ravno slabemu delu naših slovenskih bank. Še posebej je tukaj lahko iskati vzrok tudi v slabih naložbah Nove Ljubljanske banke in delovanje in vse, kar je s temi odločitvami povezano, v prvi vrsti nadzoruje in mora nadzorovati Banka Slovenije. Če bo kdo rekel, da je Banka Slovenije svojo vlogo opravljala strokovno, kvalitetno, mislim, da govori neresnico oziroma ne želi priznati, da smo bili priča res slabemu delu. Tudi sedaj ta predlog gospoda Košaka za funkcijo viceguvernerja in člana sveta Banke Slovenije, mislim, da ni to prava oseba, kajti kot del tega sistema s svojim dosedanjem delom očitno te svoje vloge ni ali dojel oziroma je ni opravljal, predvsem pa je ni nikjer zaznati. Kot je v obrazložitvi navedeno, je bil nekje vključen v pripravo stres testov slovenskih bank. In jaz nisem nikjer zasledil, da bi bil kakršenkoli takšen testa objavljen javno in da bi se lahko na podlagi tega sprejela kakšna bolj konstruktivna rešitev. Bojim se, da nekdo, ki je v tem sistemu vpet, ki verjetno lahko nosi tudi vso krivdo slabega dela Banke Slovenije, bo sedaj na takšni poziciji zagotovo svojo vlogo opravljal predvsem manj odgovorno ali manj zavzeto. Zato bi bilo treba, da bi predsednik države predlagal na to funkcijo nekoga, ki to področje dobro pozna, predvsem pa, da prihaja izven Banke Slovenije, ne pa da znotraj sistema, ki je že do sedaj deloval vse prej kot primerno. Zato tega predloga seveda ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na izvedbo glasovanja o predlogu predsednika republike za izvolitev sodnice Ustavnega sodišča Republike Slovenije in imenovanje viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije. V skladu s 163. členom Ustave Republike Slovenije in prvim odstavkom 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču Republike Slovenije Državni zbor o izvolitvi sodnice Ustavnega sodišča Republike Slovenije odloča s tajnim glasovanjem. Enako Državni zbor v skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije odloča tudi o imenovanju viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: Anton Colarič, Marjan Bezjak, Franci Kek in Gvido Kres. Član te komisije sem tudi jaz kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodeloval tudi namestnik generalne sekretarke Matjaž Plevelj. Ali kdo predlogu za sestavo komisije nasprotuje. Ugotavljam, da ne. Prehajamo na odločanje o sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bosta poslankam in poslancem vročeni dve glasovnici, tako da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da na vsaki glasovnici obkroži besedo "za" ali "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s prvim odstavkom 14. člena Zakona o Ustavnem sodišču Republike Slovenije bo predlagana kandidatka za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije izvoljena, če bo zanjo glasovala večina poslank in poslancev, to je 46 ali več. Enako bo v skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o banki predlagani kandidat za viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije imenovan, če bo zanj glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začelo ob 17.45 in bo trajalo do 18. ure. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 18.15. Hvala lepa. [[Seja je bila prekinjena ob 17.35 in se je nadaljevala ob 18.15]] .
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno obravnavo 41.f točke – s predlogom predsednika Republike Slovenije za izvolitev sodnice Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Prebral bom zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o predlagani kandidatki za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije dr. Etelki Korpič Horvat. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 28. septembra 2010. Razdeljenih je bilo 65 glasovnic, oddanih je bilo 65 glasovnic, neveljavna je bila ena glasovnica, veljavnih je bilo 64 glasovnic, za je glasovalo 48 poslancev, proti je glasovalo 16 poslancev. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 16.]] Na podlagi izida glasovanja je bila dr. Etelka Korpič Horvat z večino glasov vseh poslancev izvoljena za sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije. [[aplavz]] Prosim dr. Etelko Korpič Horvat, sodnico Ustavnega sodišča Republike Slovenije, da priseže pred Državnim zborom. [[aplavz]]
Prisegam, da bom sodila po ustavi in zakonu in po svoji vesti in se z vsemi svojimi močmi prizadevala za ustavnost in zakonitost ter za varovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin.
Hvala. [[aplavz]] Izvoljeni ustavni sodnici čestitam in ji želim uspešno delo! Hvala lepa. Nadaljujemo s sejo. Prehajam na obravnavo 41.g točke – predloga predsednika republike Slovenije za imenovanje vice guvernerja in člana sveta Banke Slovenije. Prebral vam bom zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju predlaganega kandidata mag. Tomaža Košaka za viceguvernerja in člana Sveta Banke Slovenije. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 28. septembra 2010. Razdeljenih je bilo 65 glasovnic, oddanih je bilo 65 glasovnic, neveljavne so bile 3 glasovnice, veljavnih je bilo 62 glasovnic. Za je glasovalo 43 poslancev, proti je glasovalo 19 poslancev. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 19.]] Kandidat mag. Tomaž Košak ni prejel večine glasov vseh poslancev, zato ni bil imenovan za vice guvernerja in člana Sveta Banke Slovenije. Ker kandidat mag. Tomaž Košak ni prejel zadostnega števila glasov poslank in poslancev, bom skladno s šestim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije o tem takoj obvestil predsednika Republike Slovenije. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembah in dopolnitvah Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije Državnega zbora za ugotovitev in oceno dejanskega stanja v zvezi z ustanovitvijo izdajateljev, izdajanjem in financiranjem brezplačnih tednikov Slovenski tednik in Ekspres zaradi obstoja suma, da sta bila izdana z namenom vplivati na volitve poslancev v Državni zbor leta 2008, in sicer v korist političnih strank takratne vladajoče koalicije oziroma zaradi obstoja suma, da gre za njihovo prikrito predvolilno kampanjo oziroma financiranje političnih strank Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Dušan Kumer. [[Ne bo predstavil.]] Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Vsem še enkrat lep pozdrav! Naša poslanska skupina je predlagala svoje člane v preiskovalno komisijo, ki se ukvarja z brezplačniki, s pogojem ali pa z neko možnostjo, da ti sodelujejo v tej komisiji samo v primeru, če bi se delo te preiskovalne komisije razširilo še na druge primere brezplačnikov, tako s področja tiskanih kot tudi elektronskih medijev. Koalicija žal temu predlogu tudi potem, ko je oblikovala dokazni sklep, ni pritegnila in vztraja samo na preiskavi dveh brezplačnikov, ki sta sicer že končala svojo poslovno kariero. Ne obravnava oziroma ne želi obravnavati brezplačnikov, ki so živi, ki delujejo, in ti brezplačniki tudi prejemajo zelo občutne podpore, vložke tudi podjetij, ki so delno ali pa celo večinsko v državni lasti. V poslanski skupini smo nekoliko presenečeni tudi zaradi tega, ker koalicija ne želi preiskovati tudi tistih brezplačnikov, ki se financirajo, ki živijo in katerih viri so pomembna sredstva podjetij v državni lasti. Ker koalicija tem našim pobudam ni pritegnila, smo predlagali, da se naš član in namestnik člana, gospod Zorn in gospa Irgl črtata oziroma umakneta iz te preiskovalne komisije. Ta predlog smo tudi pravočasno poslali Mandatno-volilni komisiji, vendar žal na prvi naslednji seji ta predlog ni bil obravnavan in sprejet, kot je bil to običaj v dosedanji zgodovini dela Državnega zbora. Gospod predsednik [[...]]
Prosim, gospod Tanko. Prosim, nadaljujte.
To se je zgodilo prvič v zgodovini Državnega zbora, da predlogu ene izmed poslanskih skupin, ki ni želela več sodelovati v preiskovalni komisiji, ni bilo ugodeno. Koalicija si je tu pač privoščila nek manever, ki ni bil primeren in ni bil na nivoju dosedanjih ravnanj v teh primerih. Tudi v prejšnjem mandatu, ko so se dogajali izstopi iz preiskovalnih komisij, predvsem iz preiskovalne komisije, ki je obravnavala Patrio, je bilo obema predlogoma ugodeno takoj na prvi naslednji seji Mandatno-volilne komisije. Tu je koalicija ubrala drugo taktiko. Navsezadnje je bilo treba v koaliciji spremeniti sklep in razširiti sestavo komisije, kar menimo, da je sicer njena pravica, vendar bi to lahko naredila, če že ni takrat, ko smo to obravnavali, na naslednji seji. V poslanski skupini ne želimo delovati v preiskovalni komisiji, ki ne bo obravnavala nekega področja dovolj sistemsko, dovolj široko, čeprav so za to vse razpoložljive možnosti. In tu je treba ugotovitvi, da se ne obravnavajo tisti predlogi, ki pomagajo oziroma v katerih ima ta koalicija močne preference in močno podporo, predvsem iz poslanskih skupin ali pa poslanske skupine, ki obvladuje telekomunikacije. Mi želimo, da se bo ta komisija najbrž dokopala do kakšnih rezultatov, da ne bo to samo komisija, ki bo na osnovi večine v tej preiskovalni komisiji oblikovala in sprejela neke sklepe, ampak da bodo ti sklepi temeljili na dejanskih ugotovitvah. In vrednost bi te ugotovitve in ti sklepi imeli, če bi zajeli nekoliko širši spekter, tudi recimo kakšni spletni portal in časnik Dobro jutro. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imate proceduralni predlog?
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Glede na to, da je že na začetku te redne seje Državnega zbora bila izrečena očitna neresnica in je bilo v času trajanja te seje, ko smo imeli nujno sejo Mandatno-volilne komisije, razloženo, da gre za neresnico in laž, moram danes dejstva z lažjo, ki je bila za to govornico izrečena, še enkrat demantirati, ker te priložnosti do zdaj nisem imel, ponovljena pa je ta laž štirikrat. In sicer, ko gre za konkretni primer, je poslanska skupina SDS v mesecu juliju napovedala, javno napovedala, da več ne bo sodelovala v tej komisiji. Dva meseca je potrebovala, da je napisala 10. septembra Mandatno-volilni komisiji, to je osem dni po tistem, ko je že bila sklicana redna seja Mandatno-volilne komisije za 16. september, da izstopajo iz te preiskovalne komisije. Na mojo iniciativo, jaz sem dodatno predlagal za to sejo dodatno točko in šel naproti poslanski skupin SDS. Se pravi, pokazal sem ji prst in odtrgati mi hoče celo roko. In potem je na tej isti seji, ker gre za eklatanten prvi primer, da smo prišli v pozicijo, da preiskovalna komisija zaradi 6. člena Poslovnika ne more delovati, in tudi to je neresnica, ki govori, da v preteklosti je bilo že večkrat uvrščeno na prvo sejo. Nikoli ni bilo primera, da bi bilo zavrto delo preiskovalne komisije, da bi padlo pod pet članov. To se je zdaj prvič zgodilo. Mislim, in danes bom rekel, da so to nalašč naredili 10. septembra, da bi na dveh sejah obravnavali to temo v zvezi s to preiskovalno komisijo, na tej seji, da oni izstopijo, in na oktobrski seji ponovno, ko bi imenovali novo komisijo. Predlagam, predsednik, proceduralno, da opomnite vodjo največje opozicijske stranke, ker govori očitno neresnico, in to drugič za to govornico.
Hvala lepa. Mislim, da je bil ta proceduralni predlog samo retorični zaključek moje zahteve. Besedo imajo poslanke in poslanci. Proceduralno? Imate pa tudi besedo, gospod Tanko. Proceduralno. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, upam, da boste tudi v nadaljevanju do konca mandata tako tolerantni do proceduralnih predlogov, ki jih dajo poslanci tudi na tej strani parlamentarne dvorane. Do sedaj se ravno s temi ravnanji niste izkazali. Gospod Kumer je najbrž imel repliko, proceduralnega predloga ni oblikoval [[...]]
Gospod Tanko, imate proceduralni predlog?
Proceduralni, poslušajte, tri minute, kot gospod Kumer, če merite zadeve z enakimi vatli. Naša poslanska skupina je napovedala, kakšno bo njeno ravnanje, že ob ustanovitvi preiskovalne komisije. Ko je bila odreditev preiskovalne komisije, smo v razpravi povedali, da bo Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke v tej preiskovalni komisiji sodelovala, delovala, če se bo predmet preiskave razširil še na brazplačnik Dobro jutro in tudi na elektronski brezplačnik Blogorolo in morda bi dali še Kekov Udarnik zraven in tako naprej. To je poslanska skupina javno povedala. Tudi kasneje, ko se te zadeve niso odvijale, kot je bilo na nek način predvideno, kot smo tudi predlagali, smo opozorili, da lahko preiskovalna komisija, ko oblikuje dokazni predlog, lahko predlaga tudi spremembo dokaznega sklepa Državnemu zboru in razširi predmet preiskave. V tem postopku koalicija ni pritegnila poslanski skupini. In potem je poslanska skupina, ko se je začelo delo [[...]]
Gospod Tanko, proceduralni predlog.
To sem trikrat povedal – da ravnate enako, kot [[...]]
Potem pa hvala lepa.
[[...]]do ostalih poslanskih skupin.
Potem pa hvala lepa.
Tudi gospod Kumer je dobil neko. In mi smo [[...]] [[nemir v dvorani]] [[...]]moram tudi jaz [[...]]
To je drugi opomin.
Spoštovani predsednik, tudi jaz sem dolžan odgovoriti na neutemeljene laži kolega Kumra, kot si je on domišljal, da odgovarja na neutemeljene trditve, ki sem jih izrekel. Mi smo potem 10. septembra predlagali formalno postopek na Mandatno-volilni komisiji, da se spremeni sklep in da se Poslansko skupino SDS in njene člane črta iz tega sklepa. To je bil povsem korekten predlog. Mandatno-volilna komisija lahko obravnava točke, tako ali drugače, s širitvijo ali kakorkoli drugače na svoji prvi naslednji seji. To je bilo vse posredovano precej pred sklicem oziroma precej pred sejo komisije.In namesto da bi bil ta predlog korektno obravnavan, ga je pač tisti, ki je sejo vodil, poneveril in sprejel drugačen sklep od konkretnega predloga. In predlagam, da tisti, ki to govori, ne [[...]] [[izklop mikrofona]]
Tudi vi ste zlorabili institut proceduralnega predloga. Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima Jože Tanko. Ja, moramo storiti vse, da poslancu zagotovimo svobodo govora in nastopanja. Od njegovega zadnjega nastopa in do zdaj je minila manj kot minuta. Vrstni red je določen.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik, bi vas lepo prosil, da zagotovite, da poslanci, ki govorimo, imamo normalne pogoje za razpravo. V nekaterih poslanskih skupinah tudi iz tistega nežnejšega spola prihajajo zelo arogantne opazke in komentarji. Mislim, da to ni dostojno do tistega, ki sicer se z vašimi pogledi in stališči ne strinja, pa se je odločil, da bo povedal svoje mnenje. Kar zadeva sodelovanje v preiskovalni komisiji, mislim, da poslanska skupina ravna s svojimi načeli in tudi s svojo napovedjo. Mi smo ob ustanovitvi te preiskovalne komisije, ko ste brali odreditev, povedali in predlagali, da se preiskovalna komisija razširi v obsegu preiskave tudi na brezplačnik Dobro jutro, na Blogorolo in mogoče še na kakšen tiskan in tudi še na kakšen elektronski brezplačnik. Koalicija temu predlogu ni pritrdila, to je možno, ima večino, sama se odloča, kako bo delala in kako bo funkcioniral Državni zbor. Vendar menimo, da tako, bi rekel, asimetrična obravnava pobud, ki se dogaja v Državnem zboru v tem mandatu, pravzaprav ne vodi nikamor. Če želite, da boste v tej preiskovalni komisiji opravili kvalitetno preiskavo, potem bi bilo smiselno, da pogledate tudi druge brezplačnike, ki funkcionirajo na podobni osnovi, na podoben način, kar je še hujše, z izdatnim sofinanciranjem podjetij v večinski državni lasti. Edini nastopajoči, praktično edini nastopajoči v teh brezplačnikih so funkcionarji, odličniki političnih strank, ki ste ustanovile to preiskovalno komisijo. Mi razumemo vašo intenco, vi želite, da so tisti, ki so glavni nastopajoči, ki potrebujejo največjo promocijo v tem delu, vaši izpostavljeni politični predstavniki, in da se preiskava o teh, zaradi tega, ker bi se pač poseglo v njihovo delovanje, integriteto in morda tudi v njihove druge aktivnosti, ne odpre in ne želi odpreti. Moram reči, da bi bilo to preiskavo le treba razširiti, kajti nekateri, ki zelo pogosto nastopajo v teh brezplačnikih, so vpleteni tudi v nekatere druge zadeve, ki so prišle na dan predvsem v tem mandatu. Ko se ugotavljajo razni načini financiranja, pridobivanja poslov, sponzoriranj in tako naprej. Mislim, da bi bilo smiselno, da se ta preiskava razširi. Ker pa tega ne želite storiti, je pa pravzaprav edino logično, da poslanska skupina pri tem ne sodeluje. Jaz moram reči, da tudi sam podpiram odločitev obeh poslancev, ki sta se za to odločila. Kajti nima smisla sedeti v preiskovalni komisiji, ki se ukvarja z lanskim, predlanskim ali pa še bolj prejšnjim snegom, ne ukvarja pa se z aktivnim, s političnim ali pa sponzoriranjem politikov vladne koalicije. To mislim, da v tem primeru ni dobro, da bi bilo treba preiskavo na te zadeve razširiti. Če bi jo razširili, bi prišli do zelo zanimivih ugotovitev. Ker ne bo tako, se bo dogajalo tisto, kar si boste sami inscenirali, pripravili in pa tudi napeljali. Zato kakšnih kvalitetnih uravnoteženih ugotovitev te preiskovalne komisije, tudi ne ugotovitev, ki bi slonele na kakšnih verodostojnih podatkih, najbrž ni pričakovati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Proceduralno, Cvetka Zalokar Oražem.
Hvala lepa, gospod predsednik. Proceduralni predlog je, da gospodu Tanku daste opomin, kajti mislim, da pri razpravi, ki jo je imel, nismo govorili o vsebini te točke. Vsebina točke je imenovanje članov in dopolnitev sestave, medtem ko je gospod Tanko govoril o vsebini, o delu preiskovalne komisije, ki je v teku, o tem, da so želeli vse kaj drugega doseči s sodelovanjem in seveda v tem smislu se mi zdi, da je bila razprava o članih izkoriščena za razpravo o brezplačnikih.
Gospod Tanko je dobil dva opomina.
Ne vem, kaj mu lahko še naredite, očitno pač [[...]]
Tretjemu se je izognil za las.
[[...]]so težave v tem. Drugače pa časopis, zaradi katerega naj bi vodili razpravo, Dobro jutro naj bi bilo to, ki naj bi o njem tudi govorili na preiskovalki, v zadnji številki vidim v njej vaše županske kandidate na dveh straneh, tako da se čudim temu.
Mislim, da smo vsebino proceduralnega predloga izčrpali, pojasnilo ste tudi dobili. Besedo ima Melita Župevc.
Hvala lepa, predsednik. Še dobro, da sem prijavljena k razpravi, tako da ne rabim zlorabljati proceduralnih predlogov. Gospod Tanko je korektno povedal. Slovenska demokratska stranka je že od samega začetka pogojevala sodelovanje v tej preiskovalni komisiji. In bom še enkrat ponovila. Na začetku so torej pogojevali, da v tej preiskovalni komisiji Slovenska demokratska stranka ne bo sodelovala, če se ne bomo ukvarjali tudi z brezplačnikom Dobro jutro. To se je vleklo iz seje v sejo. Potem se je preiskovalna komisija sestala pred počitnicami in Poslanska skupina SDS je dramatično napovedala, da izstopa iz te preiskovalne komisije, ker predmeta preiskave ne širimo na Dobro jutro. Tako je SDS že v juliju napovedal, da ne bodo več sodelovali. In kot je prej povedal moj kolega Kumer, do 10. septembra je Poslanska skupina SDS potrebovala čas, da je obrazložila v treh stavkih, da izstopa iz preiskovalne komisije. In to je bilo osem dni po tem, ko je predsednik Mandatno-volilne komisije že sklical svojo sejo. In da bi šel Slovenski demokratski stranki na roko, je gospod Kumer razširil sejo, torej to točko, da bi lahko realizirali, da Slovenske demokratske stranke mi res ne bi silili, da mora sodelovati v tej preiskovalni komisiji. Gospod Tanko govori o tem, da bi morali preiskovati tudi druge brezplačnike, približno 200 jih imamo v Sloveniji. Jaz moram reči, da lahko govorim zase in tudi za svoje kolege, da nimamo tako velikih sposobnosti, takšnih znanj, da bi lahko v enem mandatu pregledali, prečesali 200 brezplačnikov. Jaz verjamem, da na drugi strani imate tako sposobne ljudi. Jaz moram priznati, jaz takšnih znanj in sposobnosti nimam. In ko govorite o tem, češ, da se ukvarjamo z lanskim snegom. Jaz če se dobro spomnim, v petek smo tako v večernih urah govorili o ustanovitvi še ene preiskovalne komisije. Sedaj ne vem, ali je Patria lanski sneg, ali je predlanski sneg, ker Patria že zelo dolgo časa sneži [[...]] [[oglašanje iz klopi]]
Prosim, mir v dvorani.
Ne vem, kateri lanski sneg imate v mislih, ampak po tej vaši definiciji, moram reči, da ne pije ravno vode. Razen če ni bil namen tega, da ste želeli širiti preiskavo to, da dobimo še eno takšno preiskovalno komisijo, ki smo jo imeli v preteklem mandatu, ko so opozicijske stranke želele preiskovati zadevo Mercator, pa ste vi ustanovili novo preiskovalno komisijo, kjer ste ekspresno v enem mandatu preiskali, reci in piši, 86 prodaj. Kot rečeno, predmet te preiskovalne komisije je jasno definiran. To sta dva brezplačnika, ki sta vzniknila in poniknila pred zadnjimi parlamentarnimi volitvami. Imela sta eno pravilo.To je, da ni pravil. Kot veste, preiskujemo sum zlorabe medijske in volilne zakonodaje. In ko govorite o Dobrem jutru, bom še enkrat ponovila, jaz osebno ne vidim nobenega razloga, da bi predmet te preiskave širili na Dobro jutro, saj ne gre za to, ali je nekomu všeč, kako se piše o njem ali mu ni. Predmet je torej drug. Jaz vem, da vi predmet te preiskave dobro poznate, ampak kot rečeno, namen vseh teh manevrov, ki se delajo tudi s članstvom v tej preiskovalni komisiji, je bil en sam, to je, da se blokira delo te preiskovalne komisije. Ampak jaz vam moram povedati, da verodostojnost preiskovalne komisije zaradi odhoda Slovenske demokratske stranke ne bo nič manjša. Je pa po mojem lastnem mnenju zelo omajana verodostojnost tistih, ki odhajajo. Hvala.
Prosim, gospod Tanko. Kaj želite?
Proceduralno.
Proceduralno? Takoj proceduralni predlog.
In tudi popravek napačne navedbe.
Ne, ne, se opravičujem, to je replika.
Najprej bom proceduralno povedal. Bilo bi dobro, če bi v tem Državnem zboru [[...]]
Gospod Tanko, ne bomo se igrali in se šli slepih miši. Vi želite razpravljati, uporabiti inštitut proceduralnega vprašanja. Prostora za repliko seveda ni, zato vam bom vzel besedo. [[oglašanje iz dvorane]] Jaz sem vas samo opozoril, da je treba imeti nek red in neko disciplino tukaj notri. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o Predlogu sklepa o spremembah in dopolnitvah Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti Nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda – s tretjo obravnavo Predloga zakona o urejanju trga dela, redni postopek. Državni zbor je v četrtek, 23. 9. 2010, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog vlade kot predlagateljice zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za 49, proti nihče. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda – s tretjo obravnavo Predloga zakona o umeščanju prostorskih ureditev državnega pomena v prostor,redni postopek. Državni zbor je v četrtek, 23. 9. 2010, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog vlade kot predlagateljice zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in tudi 20. sejo zbora. Hvala lepa in lahko noč!