Hvala. Slijedeća Klub zastupnika je onaj Domovinskog pokreta u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Ružica Vukovac.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici, motivirana svježim događanjima na našoj političkoj i gospodarskoj sceni danas ću vam govoriti o nedostatnim kontrolnim mehanizmima kod trošenja novca iz Europskih fondova. Zbog milijardi EUR-a koje će Hrvatska dobiti kroz nove mehanizme EU za borbu protiv posljedica pandemije, kao novca namijenjenog obnovi Grada Zagreba, pred Vladom RH pojavit će se novi veliki problem. Trošenje europskih milijardi podrazumijeva i vrlo strogu kontrolu koja se provodi preko OLAF-a, dakle preko Europskog ureda za borbu protiv prijevara, a uskoro će se dodatno pojačati i putem novo formiranog Ureda europskog javnog tužitelja koji bi trebao surađivati s hrvatskim institucijama. Upravo ovih dana hrvatska javnost svjedoči kako u RH ne postoje dovoljno razrađeni mehanizmi neovisne kontrole. No, kad govorimo o nepravilnostima oko trošenja novca iz Europskih fondova naša Vlada bi se vrlo skoro mogla naći na udaru OLAF-a, ali i Ureda europskog javnog tužitelja. Inače OLAF je institucija koja istražuje prijevare povezane s proračunom EU, korupciju i ozbiljne prekršaje unutar europskih institucija te izrađuje politiku borbe protiv prijevara. Iako je OLAF dio Europske komisije on je operativno potpuno neovisno tijelo. Danas govorim o dodatnoj kontroli korištenja sredstava iz Europskih fondova temeljem prijava koje podrazumijevaju moguće nepravilnosti i prevare koje nisu uspjele detektirati domaća tijela iz sustava upravljanja i kontrole korištenja fondova EU u čijem je to opisu posla. A takvih je prevara sve više i one otvaraju pitanja mogućih zlouporaba položaja i ovlasti odgovornih osoba u institucijama nadležnih za upravljanje i kontrolu samih Europskih fondova. Kada govorimo o nedostatku kontrolnih mehanizama zapravo govorimo o manjkavosti koja nije od jučer, a za koju naša Vlada nije uspostavila adekvatan mehanizam neovisne kontrole trošenja novca, niti je za takvo što uopće pokazala ikakav interes. Podsjetit ću vas na upozorenja koja je Hrvatska dobila na tako davno od strane Europske komisije, dakle Kristin Borhman tad je na opsežnom izvješću od 19 stranica upozorila Hrvatsku na nepravilnosti u provedbi programa ruralnog razvoja. Tad smo imali umjetno stvaranje uvjeta, imali smo tvrtke koje su osnivane 3 mjeseca prije raspisivanja natječaja i davanje prednosti upravo zbog toga. Zatim imali smo i tvrtke koje su imale iste vlasnike, iste adrese i temeljem toga ostvarivale dodatne bodove. Zbog navedenog je Hrvatskoj čak bila i zaustavljena isplata potpora u poljoprivredi. Iako u Hrvatskoj imamo službu za suzbijanje nepravilnosti i prijevara koja s razine ministarstva izravno surađuje s OLAF-om i Europskom komisijom i upravo kroz tu službu kao neovisno tijelo trebao bi se štiti financijski interes EU, ali i RH i provoditi borbu protiv korupcije odnosno malverzacija s novcem iz Europskih fondova. Primjerice, ako postoji sumnja da je prilikom izrade natječaja netko manipulirao s kriterijima za odabir pojedinih projekata, takve sumnje trebalo bi kontrolirati neovisno tijelo jer se podrazumijeva da prijevara kreće upravo i prvenstveno iz samim institucija. Međutim, prema odgovoru kojeg su određeni mediji uspjeli dobiti iz Ministarstva financija i o tome su nas javno izvijestili, zapravo služba za suzbijanje nepravilnosti i prijevara u okviru svoje nadležnosti kako ističu nema ovlasti provođenja kontrola i utvrđivanja nepravilnosti. Onda se naravno postavlja pitanje, tko onda provodi kontrolu? Tko u Hrvatskoj provjerava natječaje i javne nabave? Drugim riječima, u Hrvatskoj ne postoji neovisno tijelo koje bi moglo provjeriti provođenje natječajnih postupaka, postupke javne nabave, određivanje kontrolu kriterija i slično. Dakle, zakonitost i ispravnost dodijele sredstava niko ne kontrolira na administrativnoj razini već se to šalje DORH-u ili MUP-u koji su ionako pretrpani drugim obavezama, a isto tako nisu niti stručnjaci za Europske fondove. Jedina služba koja ima stručna znanja i koja bi mogla provoditi takvu kontrolu za to zapravo nema ovlasti. Hrvatska ima ozbiljan problem koji se može svesti na staru latinsku izreku „tko će čuvati same čuvare“. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj Hrvatskih suverenista u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Marijan Pavliček. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a. Kolegice i kolege. Evo mi smo jučer ovdje u HS-u se prisjetili Nacionalnog dana borbe protiv nasilja nad ženama pa tako su jučer brojni saborski klubovi u slobodnim govorima posvetili te govore tematici nasilja nad ženama. Stvarno hvale vrijedno, evo žao mi je što nas iz Hrvatskih suverenista nitko nije kontaktirao u ovoj hvale vrijednoj akciji jer bi se također priključili istoj. Imali smo jučer i minutu šutnje za sve žrtve nasilja nad ženama i obiteljskog nasilja, imali smo i tiskovnu konferenciju Odbora za medije i ravnopravnost spolova gdje se govorilo o statističkim podacima nasilja nad ženama i nasilja unutar obitelji. Međutim, imali smo i u Hrvatskom saboru u travnju 2018. godine na dnevnom redu kada je izglasana Konvencija vijeća Europe o sprječavanju i borbi protiv nasilja nad ženama i nasilja u obitelji, gdje je vladajuća većina uz potporu brojnih zastupnika opozicije izglasala tzv. Istambulsku konvenciju. Jedino su jasno i glasno protiv toga stali predstavnici Hrvatskih suverenista. Reći ću vam i zašto, to je bio prvi međunarodni dokument gdje se po prvi puta provukla, provukao pojam roda, gdje su se nametali krajnje lijevo liberalni stavovi, gdje Hrvatsku kao jednu suverenu državu treba nadzirati i provedbu te Instambulske konvencije jedno međunarodno tijelo zvano Grevio koje također RH treba financirati. Jasno i glasno smo jedini stali protiv toga. Naravno da smo protiv nasilja nad ženama, naravno da osuđujemo to nasilje, međutim ta Istambulska konvencija je bila sve samo ne onaj dokument koji bi trebao štititi žene, štititi ih od nasilja unutar obitelji. I to se na kraju i pokazalo. Što imamo u zadnjih evo godinu i pol dana od kako je ova Istambulska konvencija izglasana, nemamo nikakav drastičan pad nasilja i obiteljskog nasilja. Ova tematika se rješava prvenstveno donošenjem rigoroznijih zakona za prijestupnike, donošenjem rigoroznijih kazni od strane sudova za nasilnike unutar obitelji, za nasilnike prema prvenstveno znači svojim najbližima. I ovo samo pokazuje koliko je bila kriva odluka ondašnje većine, ali i brojnih opozicijskih saborskih zastupnika koji su podržali ovu Istambulsku konvenciju koja definitivno nije riješila gorući problem ili jedan od gorućih problema hrvatskog društva, a to je nasilje nad ženama i obiteljsko nasilje. Evo, ali vjerujem da će ipak veći dio hrvatskog naroda shvatiti da je bilo i onih koji nisu podržavali tu Istambulsku jer je ona imala skrivene namjere, a nisu ju podržali ni 377.000 hrvatskih građana koji su u građanskoj inicijativi rekli glasno ne toj Istambulskoj konvenciji. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Slijedeći je Klub IDS-a u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Marin Lerotić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Danas sam upito ministra Banožića zašto se na osnivanje kontroverznog Sveučilišta obrane i sigurnosti oko kojeg se stvaraju prijepori u akademskoj zajednici ne primjenjuju odredbe Zakona o osiguranju kvalitete u znanosti, osiguranje kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju? Dok primjerice u Puli imamo obrnutu situaciju. Ispunjeni su svi zakonski uvjeti za osnivanje Medicinskog fakulteta, a osnivanje se stopira. Zašto se to radi, ne znam. Medicinski fakultet u Puli trebao bi zaokružiti jedan ciklus u razvoju zdravstvenog sustava Istre uz novoizgrađenu pulsku opću bolnicu i Srednju medicinsku školu u Puli koja se upravo gradi zajedničkim naporima i sredstvima grada Pule i Istarske županije, te će nakon dovršetka gradnje iduće godine imati kapacitete za otprilike 450 učenika. Tu želim spomenuti i Studij sestrinstva u Puli na kojem je trenutačno gotovo 160 studenata koji pohađaju 3, 3.g. preddiplomskog stručnog studija. Sva mjesta su popunjena i riječ je o studentima iz Istre, Slavonije i Dalmacije. Razvijena je i uspješna suradnja s pulskom općom bolnicom, što će bolnici omogućiti da dobije stručno i osposobljeno medicinsko osoblje. Iz navedenog proizlazi da grad Pula i Istarska županija velikim ulaganjima u gradnju opće bolnice i Medicinske škole u Puli prepoznaju prioritete u ovom trenutku, a to je ulaganje u zdravstveni sustav i školovanje potrebnih kadrova u medicini. S druge strane, država bez ikakvih objektivnih razloga blokira osnivanje jedne obrazovne institucije u kojoj bi se trebali školovati budući liječnici. Naime, kolegice i kolege, radi se o obrazovnoj ustanovi i to medicinskom fakultetu, a jako dobro znamo da nam konstantno nedostaje liječnika i medicinskog osoblja i da je sustav u ovoj pandemiji pred kolapsom. Stoga ne može shvatiti kome je u interesu stopirati osnivanje ovakve obrazovne ustanove. Želim posebno istaknuti da je Studij medicine u Puli na Sveučilištu Jure Dobrila dobio pozitivnu ocjenu da ispunjava sve potrebne uvjete za pokretanje u postupku akreditacije koju je provela Agencija za znanost i visoko obrazovanje kao tijelo nadležno za ocjenu kvalitete studijskih programa. Obrazovni sustav ne smije se koristiti u dnevno političke svrhe, nego treba postići politički konsenzus i jasno zacrtati dugoročni smjer razvoja obrazovanja u Hrvatskoj. Zanemarivanje obrazovnih ustanova u Istri od strane države zasigurno neće pomoći postizanju tog konsenzusa. Odbijam vjerovati da je blokiranje, da blokiranje fakulteta ima veze s činjenicom da se nalazi u Istri. Stoga pozivam vladu i premijera da objasne zbog čega se stopira osnivanje Medicinskog fakulteta u Puli i jesu li nam u ovom trenutku važniji ratovi ili liječnici? Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSLS-a i Reformista u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Natalija Martinčević, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Danas je već ovdje bilo govora o turizmu, doduše o turizmu u Dalmaciji, pa ću ja nešto danas reći o problemima i važnosti turizma na kontinentu. Turizam je jedna od najvažnijih grana našeg gospodarstva, a koliko nam je važan i koliko zaista o njemu ovisimo vidimo upravo danas u vrijeme korone kada se pokazalo da obzirom na stanje u ostatku našeg gospodarstva da ćemo još jako, jako dugo ovisiti o tom turizmu, pa bi bilo krajnje vrijeme, ja mislim da Ministarstvo turizma prije svega naravno svojim radom, postane ozbiljno ministarstvo, ali i da se vlada počinje prema njemu odnositi prema, kao prema ozbiljnom ministarstvu. Ovdje govorimo u ovom trenutku što se tiče turizma o cijelom nizu problema. Najaktualniji u ovom trenutku je svakako novi zakon koji je stupio na snagu sa 1.1.2020.g., koji prije svega nije uopće riješio ključan problem, a to je problem funkcioniranja turističkih zajednica, već ih je svojim odredbama dodatno cijelu priču unazadio, zakomplicirao, čemu najbolje svjedoči činjenica da se evo već 10. mjeseci cijeli sustav bavi usklađivanjima, sazivanjem skupštinama, izvješćima itd., dok istovremeno u tih 10. mjeseci ministarstvo nije uspio donijeti provedbene dokumente odnosno pripadajuće pravilnike, dakle 10. mjeseci, pa je time konfuzija potpuna. Nadalje, za turizam sredstva iz 2 ključna fonda, to su Fond za nerazvijene i Fond za udruživanje, a koji se pune iz turističkih članarina i turističkih pristojbi, diskrecionim odlukama vlada je preraspodijelila u okviru sustava, ali mi o tome nemamo nikakvih saznanja, gdje, kome, zašto i kako. Naime, ne postoje nikakvi propisi, niti kriteriji temeljem kojih bi se moglo prijavljivati ili pratiti trošenje tih sredstava. Nadalje, kada govorimo o funkcioniranju spomenutih turističkih zajednica one imaju cijeli niz poslova koje bi trebale obavljati, upravljanje destinacijom, pokretanje inicijativa, informiranje, koordiniranje, sudjelovanje u izradi strategija itd. Uz to ministarstvo i HTZ traže na dnevnoj bazi jedan cijeli niz nepreglednih izvješća, statistika s kojima se oni, dakle bave na dnevnoj bazi i sad te sve poslove trebali bi dakle obnavljate primjerice, TZ grada Zadra kojima ima odnosno pardon županije zadarske, koja ima 7,4 milijuna kuna proračun i Varaždinske županije koja ima 530 000 kn, to je dakle čak 14 puta manje. A da ne spominjemo primjerice manje gradove kao što je TZ grada Lepoglave sa lepoglavskom čipkom koja je na UNESCO-ovoj listi svjetske kulturne baštine i sa najvećim međunarodnim festivalom čipke u svijetu, koja ima godišnji proračun od 28 800 kuna. I sad tu dolazimo do ključnog problema upravo kontinentalnog turizma. U pravilu turizam na kontinentu je dodana vrijednost kojom se bavi čitava obitelj 365 dana u godini. Kontinentalni turizam nisu dakle samo apartmani i najam suncobrana i ležaljki, to je poljoprivreda, OPG-ovi,, proizvodnja i prodaja domaćih proizvoda lokalna, kulturna, prirodna baština upotpunjena manifestacijama, festivalima i kulturnim događanjima visokog umjetničkog dosega i kvalitete. Navest ću samo jedan primjer ... [[Govornik se ne razumije.]] jednog projekta Varaždinske županije koji je rezultirao porastom od 20% noćenja u županiji u 2018. i 10% dodatnih u 2019. godini. Zašto o tome govorim? Dakle, jedna je činjenica vrlo zanimljiva a to da smo mi sada sa 1.9. na 95% noćenja iz prošle godine, što znači da ćemo mi u ovoj godini kada svi imaju podbačaj u turizmu, ostvariti rast, ali govorim o tome da taj projekt kao i brojne druge projekte sa sjevera, država, nadležno ministarstvo i HTZ ne prepoznaju. Ne prepoznaje se sjever Hrvatske niti u spotovima i zadnji promo turistički sport za Hrvatsku završava u Zagrebu, dakle nema Trakošćana, nema Zagorja, nema Varaždina, nema međimurskih vinskih cesti. Nema nas u spotovima, nema nas u prilozima na HRT-u a nije nas bilo niti na karti bivšeg ministra turizma koji nijednom u 4 g. svog mandata nije došao u službeni posjet Varaždinskoj županiji a posebno nas nema u financiranju. Od nove ministrice i njezinog tima očekujemo prestanak diskriminacije kontinentalnog turizma na sjeveru i punu podršku našim projektima i razvoju našeg turizma. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći kluba zastupnika je onaj IP-a, Pametnog i GLAS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovane kolegice i kolege. Ima jedna tema koja nas prati gotovo od stvaranja Hrvatske države i svako malo se oko nje lome koplja, a to je rad nedjeljom. I opet nam se ta tema pojavila i to iz dva razloga. Prvi razlog je odluka Ustavnog suda koji je procijenio da je zabrana rada nedjeljom pretjerana, čak i u uvjetima pandemije, a drugi razlog su najave iz Vlade RH da je u planu izrada prijedloga kojim bi se rad nedjeljom uredio tj. ograničio. Tema rada nedjeljom dobila je i snažan ideološki predznak pa se tu govori o obitelji, o zajedništvu, taj jedan dan u tjednu, o tradiciji i kulturi. Zapravo hoće se reći da svaki pošteni Hrvat nedjeljom treba biti na misi ali to su promašeni i nevažni argumenti. Možda bi pokojoj osiromašenoj hrvatskoj obitelji dobrodošlo malo ekstra zarade ili recimo, slobodan dan u tjednu da može obaviti neke druge obveze ili otpratiti dijete u školu. Važni argumenti u ovoj raspravi, to su dva argumenta. Koliku štetu bismo našem gospodarstvu napravili zabranom rada nedjeljom i drugo, možemo li kao država konačno osigurati da ljudi koji rade nedjeljom, za to budu adekvatno plaćeni i da ih se ne izrabljuje? To su jedine dvije važne stvari u ovoj raspravi. Što se prve stvari tiče, štete koje bi gospodarstvo pretrpjelo, tu nema spora ni među ekonomskim stručnjacima i među znanstvenicima, slobodno određivanje radnog vremena dokazano povećava zaposlenost ali i dovodi do uspostavljanja prirodne ravnoteže. Oni kojima se isplati raditi, rade, a onima koji ne, ne rade. Posebno su pogrešna neka rješenja koja bi se htjela dopasti svima a zapravo kako to obično bova, neće se dopasti nikom. To su razne ideje o tome da neke nedjelje jesu radne, neke nisu, da neki mogu, da drugi ne mogu zbog veličine, položaja, turističke sezone, to su ideje koje samo donose kaos i nered. Zapitajmo se. Već smo imali odluku da se nije radilo nedjeljom, koliko je radnih mjesta tada izgubljeno i koliko je malih trgovina bilo zatvoreno? Rješenje mora biti čisto jednostavno. Svima je dozvoljeno raditi kad i koliko hoće. Ono što je uloga države i u čemu Hrvatska dosad je bila tragično slaba je zaštita radnika. Rad nedjeljom, noću, na blagdane ili prekovremeno mora bez iznimke pošteno plaćen i neki broj radnih sati tjedno ne smije biti prekoračen i to je temelj uloge države u ovom pitanju a ne dodvoravanje Crkvi dok se istovremeno radnike masovno izrabljuje. Na kraju krajeva, tu je i ključna prepreka o ograničavanju radnog vremena naš Ustav koji je po tom pitanju vrlo jasan. Čl. 49. jasno propisuje da su tržišna i poduzetnička sloboda temelj gospodarskog ustrojstva Hrvatske i da svi imaju jednak položaj na tržištu. Istovremeno, čl. 49. propisuje da država potiče socijalno blagostanje građana. Dakle svi odgovori u pravno-političkom temelju naše države se nalaze, to je sloboda poduzetništva uz zaštitu radnika. U prošlom, 9. sazivu Sabora, GLAS je predložio dopune Zakona o radu kojim je naravno HDZ-ova veličina glatko odbila. U tom prijedlogu zakona je bilo jasno određeno što poslodavci i kako moraju platiti radnicima za rad nedjeljom ili blagdanom. I to je prvi i pravi korak u tom smjeru. Da umjesto šupljeg, populističkog dodvoravanja imamo vlast koja je spremna donositi prave odluke i provoditi ih. Možda u tom slučaju ni rad nedjeljom ne bi bilo više pitanje o kojem raspravljamo 20 g. i o kome je tri puta Ustavni sud donesao odluku. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HSS-a i HSU-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. U Hrvatskoj se svi kunu da se bore ili da se hoće boriti protiv siromaštva a ono u Hrvatskoj raste li raste do nepodnošljivih razina. Protiv siromaštva možemo se boriti davanjem, kažu nema dovoljno ali i ne uzimanjem. Ponavljam, i ne uzimanjem od onih najsiromašnijih. Danas smo u proceduru uputili prijedlog zakona kojim želimo najsiromašnije osloboditi plaćanja police dopunskog zdravstvenog osiguranja i to one koji imaju manje prihode od 2000 kn po članu domaćinstva odnosno manje od 2500 kn ako žive sami. Ljudi su alergični kad čuju da će nešto ići na teret proračuna jer smatraju da proračun postaje švedski stol gdje svatko uzme koliko mu treba. Ne žele čuti ni besplatno jer znaju da će netko na kraju morat platiti iz nekih drugih prihoda. Danas ja želim istaknuti jednu riječ koja se zove i čujemo je često, cenzus. Cenzus je granica koja se postavlja s ciljem postizanja socijalne ravnoteže. Povlačenjem te crte određuje se koji ljudi zbog svojih niskih prihoda ne mogu plaćati neki namet. Cenzus je brana protiv socijalne isključenosti u kojoj se lako nađu pojedinci zbog siromaštva odnosno neimanja i tako postaju nevidljivi. Cenzus se ne postavlja odokativno, ni slučajno, postavlja se tako da uhvati što više pojedinaca koji tako sudjeluju u životu zajednice ali na granici koja omogućava funkcioniranje sustava, bio to javni prijevoz, socijalna pomoć ili zdravstveno osiguranje. Cenzus je tako dobrodošla, nužna pravedna olakšica, problem nastaje kad se taj cenzus ne mijenja i ne prilagođava promjenama u troškovima i cijenama. Život ide dalje, ako cenzus ne ide, ljudi zbog kojih postoji također zapnu u problemima, nedaćama, nesrećama i bolestima. Cenzus u antičkom Rimu odnosio se na raspoređivanje građana prema imovini svake 5 godine. Cenzus za dopunsko nije se mijenjao 16 g. do svibnja ove godine kada je naš prijedlog preskočen unatoč 50 000 potpisa podrške, ubačen je Vladin, zatim je naš odbijen. Vladin prijedlog ponudio je zaista minimalno povećanje od 47 odnosno od 61 kn i time se nije postiglo apsolutno ništa. Novim cenzusom nisu obuhvaćeni ni oni koji su navedeni u najnižoj procjeni zakona a kamoli nešto više. Treba istaknuti da je ovo poseban, jedinstven, prihodovni cenzus u koji ulaze sva primanja građana od socijalne pomoći, uskrsnica, božićnica, najma zemljišta i zato je nedopustivo da je već 16 g. gotovo isti. Dakle ponavljam, nije se dogodilo ništa od onoga što je pisalo u obrazloženju zakona koji je Vlada ponudila i kojega je Visoki dom usvojio. Potpuni promašaj resornog ministarstva, Vlade i nacionalnog vijeća za starije osobe. Naprotiv, dogodilo se sasvim suprotno. Raste broj građana koji sami plaćaju policu dopunskog zdravstvenog osiguranja od straha od korone. A broj onih za koje plaća država se u 4 mj. smanjio za 8000, od početka godine za 25 000 i povijesno je na najnižoj razini otkada postoji ova tzv. G polica odnosno plaćanje dopunskog od strane zaštita dopunskog od strane države. Dakle sve informacije koje se u zadnje vrijeme plasiraju u javnost su obmanjivanje javnosti i neistine o ovelikoj dobrobiti umirovljenicima, svibanjskim izmjenama i dopunama zakona i povećanjem cenzusa 47 odnosno 61 kunu. Zakon koji je danas klub HSS-a i HSU-a uputio u proceduru je prava mjera i pravi izazov za nacionalno vijeće i Vladu da pokažu stvarnu volju za borbu protiv siromaštva na što ih obvezuje vladina Strategija borbe protiv siromaštva i socijalne isključenosti 2014.-2020. u kojoj je dostupnost zdravstvene zaštite od egzistencijalno opasnih troškova jedan od istaknutih ciljeva. Nas obvezuje 50.000 popisa podrške naših građana i zato to predlažemo. Hvala lijepa.
Evo, 1 je sat pa ćemo krenuti na iznošenje, malo ćemo zastati sa ovom točkom i po običaju krenuti na iznošenje stajališta u ime klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prvi se javio u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista poštovani zastupnik Ante Kujundžić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Živjeti od turizma, ulagati u turizam i hvaliti se brojkama, a kao država ne uložiti u ono najosnovnije, a to je prometna infrastruktura je neozbiljna politika koja nije u službi naroda, ali slažem se, ljudi su je odabrali. Tko god se zaputio, ne samo ljeti u sezoni nego i van sezone, zimi, putem od Splita prema Omišu, jasno će mu biti koliko ovaj kraj nije dobio. Isti problem se događa i ukoliko krenete prema mom Imotskom. Davno obećana spojena cesta Zagvozd-Vinjani Gornji i da ne nabrajam ostale već cijeli niz godina ostale su na obećanju, a od njenog početka izgradnje, još uvijek ništa. Međutim, slažem se, narod je na izborima odabrao i poklonio povjerenje istoj politici. Brza cesta prema Sinju i cetinskom kraju, ista stvar. Stečajni postupci, Cetinska, Dalmatinka, Jugovinil, Trimot, Dalmacijavino, Agrokoka, Vinarija Imota, i da ne nabrajam dalje, ukupno u proteklih 15 godina u Dalmaciji je bez posla zbog raznoraznih stečajnih postupaka ostalo ukupno više od 65 tisuća radnika koji su naravno, upućeni svojim kućama i na tržište rada, dugovanja nisu ni do dan danas naplatili. I da, istina je, politika je stvarno pokušala spasiti i pomoći ali, evo, nažalost, bezuspješno. Međutim, ono što je jedino logično i sigurno, a jest da bi spomenuti pogoni radili dan danas da se različite politike nisu miješale i kadrovirale podobne ljude bez sposobnosti ili upitnih sposobnosti. Zapošljavanja kao politička nagrada bez kriterija izvrsnosti su nešto sasvim uobičajeno već godinama jer posla očito ima preko glave. Dalmacija bez pojedinačnih strategija počevši od poljoprivrede pa nadalje, jer, da ih imamo ne bi bilo obrađeno samo 10% poljoprivrednih zemljišta, dakle, samo u Splitsko-dalmatinskoj županiji ukupno je neobrađeno više od 79 tisuća hektara, a siguran sam da ima onih ljudi koji hoće i žele raditi zapravo. Eklatantan primjer nedostatka strategije je već odavno ugašen pogon kaštelanskih staklenika, gdje su radnici upućeni svojim kućama i da, ljudi su odabrali ovakvu politiku jer joj vjeruju. Dalmacija stari, unatoč kozmetičkim tzv. kikiriki demografskim mjerama koje su samo alibi za nečinjenje, a istovremeno iste ne postavljaju sebi pitanje razloga, a samim time ni ne nude odgovor iznadprosječnog broja oboljelih od malignih bolesti, da li zbog smetlišta diljem Dalmacije koja godinama stoje nesanirana zbog čega ćemo osjećati i već sada osjećamo posljedice. Da li zbog hrane iz izvoza po trgovačkim centrima ili nečega trećega? Pitanje koje politika sebi nikada nije postavila iz kojeg razloga se učetverostručio broj neplodnih parova, ogroman porast broja djece sa poteškoćama u razvoju i da ne nabrajam. Sve to zapravo produkt političke neintervencije kako u sanaciji ili nesanaciji i smetlišta, a samim time i nezaštiti podzemnih voda, tako i u zapuštenoj poljoprivredi i okrenutost uvozne hrane upitne kvalitete. Političko funkcioniranje u Dalmaciji je slično u biti funkcioniranju indijanskoga plemena koje zgrabi plijen pa ga međusobno podijeli. Dalmacija je kraj u kojem se za ništa ne odgovara, nitko ništa ne zna, nitko za ništa nije kriv i nitko ništa ne može, počevši od rukovodećih osoba u staračkim domovina, do loših upravljanja jedinice lokalne i regionalne uprave i samouprave. Klasična politička trgovina je nešto sasvim uobičajeno do izborne godine, a onda kreću fingirani obračuni do izbora nakon kojih slijedi isti scenarij. Najnoviji primjer fiktivnog raskola jest onaj u Splitu, gradu dišpeta koji je u političkom smislu izgubio dišpet već odavno i zapao u apolitično stanje. Raskol u gradskoj skupštini je onaj koji potvrđuje politiku besmisla već poznatu i niz godina konzumiranu. Dalmacija je kraj u kojom ono političko obećanje bit će traje cijelu vječnost, međutim ljudi su takvu politiku opet odabrali. Život u Dalmaciji nije ni blizu onoga kakav bi trebao biti, za bolju sliku i razumijevanje života političkoga i funkcioniranja u Dalmaciji parafrazirat ću jednu pjesmu gospodina Ivana Bitange iz Runovića koji u svojoj zbirci pjesama „Berači svjetlosti“ parafrazirajući govori, „Dalmacija je kraj iz kojeg je otišao veliki broj ljudi, a oni koji su ostali su isto otišli“. Siguran sam u jedno, dolazi dan kada će podobništvo, nejednake mogućnosti političke nagrade i sve ostalo loše stvarno otići, ali tog dana zauvijek. Dalmacija je kraj u kojem će prestati figurativno rečeno lagano ubijanje svakog onoga tko misli drugačije, živi drugačije i svakog onoga koji pokušava živjeti i ostati i kad-tad će nestati retorika kako je u ovoj državi dobro, ali eto ljudi odlaze jer je to normalno. U ovoj državi nije dobro i život nije ni blizu onakav kakav može biti, doći će dan kada će se spavači probuditi kada će oni apolitični uzeti stvar u svoje ruke. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Nada Murganić. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS-a. Kolegice i kolege. Danas ću ponovo progovoriti o problematici nasilja. Jučer prvi dan nakon Nacionalnog dana borbe protiv nasilja u terminu izjašnjava stajališta pojedinih klubova gotovo svi klubovi su termin posvetili borbi protiv nasilja i toj problematici uz pijetet prema žrtvama sa prijedlozima kako što bolje sprovesti neke aktivnosti i mjere kako bi se taj negativni fenomen u potpunosti ublažio. Danas u ime kluba Suverenista imamo isto raspravu odnosno iznošenje stajališta na temu nasilja, ali ne u smislu davanja nekih konkretnih prijedloga nego sa jednim jedinim ciljem da još po nekoliko puta omalovaži sve napore koja je učinila prošla vlada i ova Vlada sa ciljem da se taj negativni fenomen ublaži i da pošaljemo da smo mi kao država upravo ta koja daje poruke da ne podržavamo nikakav oblik nasilja niti prema ženama, prema djeci, prema svim ranjivim skupinama niti u obitelji. Naravno ono što je cijelo vrijeme prisutno u raspravi, vezano za Konvenciju Vijeća Europe o sprečavanju i borbi protiv nasilja nad ženama i u obitelji od strane upravo te političke stranke je iznošenje neistina da je jedini cilj usvajanje ove konvencije donošenje i uvođenje rodne ideologije u RH, što naravno nije istina. Prilikom usuglašavanja odnosno usvajanja konvencije HS je u tom prijedlogu raspravljao i usvojio uz konvenciju interpretativnu izjavu u kojem se jasno šalje poruka da je cilj usvajanja ove konvencije borba protiv nasilja nad ženama i u obitelji, da ta konvencija nikako ne donosi rodnu ideologiju u hrvatsko društvo u RH i da su svi članci i instrumenti mehanizmi u konvenciji u skladu sa Ustavom RH. Dakle, ono što bi htjela još naglasiti iznosi se i da se ništa nije učinilo, dapače, čak i ovo što je prethodno zastupnik iznosio da trebaju biti pooštreni zakoni. Prošle godine su se mijenjala tri zakona upravo u tom smislu, međutim kazne ne mogu biti jedino rješenje, kada dođe do kazni već je učinjeno nasilje, ono što smo govorili. Treba još puno toga od prevencije, od instrumenata i mehanizma zaštite žrtve, od toga da svi kao društvo trebamo pridonijeti borbi protiv nasilja, a ovakove rasprave sigurno tome ne doprinose. Ne pridonose zato što nikako ne nude rješenje u raspravi u javnoj raspravi, u medijima, prilikom sučeljavanja imala sam prilike sa predstavnicima protivnika usvajanja ove konvencije pitati jednostavno što vi predlažete, koje vi to instrumente predlažete. Mi samo znamo da ste protiv, uz jednu jedinu rečenicu pa i mi smo protiv nasilja, ali konkretno što, osim koristiti uvijek i svaku priliku pa i kada se govori neposredno u obilježavanju Dana borbe protiv nasilja, kada se govori o žrtvama ne propušta se prilika da se ne iskritizira Vlada i to na onaj način u kojem se sa dosta gorčine upućuju neutemeljene kritike i neistine. Pa kada kažete da ništa nije dobro učinjeno, a ja vas pitam, pa što se je to dogodilo od onoga što se vi bojite, od onoga što ste cijelo vrijeme kao strahove upućivali hrvatskom narodu?
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj zeleno-lijevog bloka i govorit će poštovana zastupnica Katarina Peović. Nema je, gubi pravo na govor. Pa će sljedeći biti Klub zastupnika SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Vesna Nađ.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Ja ću govoriti o rizicima od korupcije u javnoj nabavi. Prema opće prihvaćenoj definiciji korupcija je zloupotreba moći radi vlastite koristi. Područje javne nabave osobito je izloženo korupciji zbog velikih iznosa novčanih sredstava koji se tu vrte i bliske povezanosti javnog i privatnog sektora. Prema dostupnim informacijama sektori građevinarstva, energetike, prometa, obrane i zdravstva najosjetljiviji su na korupciju u javnoj nabavi, a na lokalnoj razini to je svakako u sektoru prostornog planiranja kao i u sektoru gospodarenja otpadom. očito se tu vrti daleko veći novac nego primjerice u sektoru socijalne politike ili obrazovanja mada nijedan sektor nije imun od korupcije. Prema statističkom izvješću o javnoj nabavi za 2019. godinu koje je izradilo resorno ministarstvo ukupna vrijednost javne nabave u 2019. godini iznosila je 54 milijarde kuna bez PDV-a, a udio ukupne vrijednosti javne nabave bez PDV-a u BDP-u za 2019. je 16,46%. Nesporno je da se radi o ogromnim sredstvima koji predstavljaju rizik za koruptivne radnje ako izostaje neučinkovita kontrola postupaka javne nabave. Svjedoci smo izigravanja postupaka javne nabave putem nabavljanja nepotrebne robe i usluga samo da bi pojedinci dobili svoj dio unaprijed određenog kolača, precjenjuju se količine kako bi se netko ugradio u cijenu, izbjegava se primjena propisa postupaka nabave, dokumentacija za nadmetanje pogoduje se točno određenom gospodarskom subjektu. Tehničke specifikacije sadrže uvjete koje može ispuniti samo određeni gospodarski subjekt. Sklapaju se kartelski sporazumi o cijeni, isporuci i ponuditelju u svrhu namještanja nadmetanja. Tijekom realizacije ugovora mijenjaju se u potpunosti ili djelomično predmet nabave, količine ili pojedine stavke. Poduzeća u takvim uvjetima su vrlo motivirana da budu usko povezana sa političkim strukturama na vlasti ili pojedinim dijelovima javne uprave kako bi plaćanjem tzv. korupcijske rente osigurali dobivanje javnih ugovora. Pri tome se korupcijskom rentom ne smatra samo mito već donacija političkim strankama, nepotizam, trgovina utjecajem, pružanjem usluga i drugi oblici korupcije. Pitanje je, što mi tu možemo učiniti da se smanje rizici od korupcije u javnoj nabavi? Ključ borbe protiv korupcije je u prevenciji rizika od korupcije, a zato je ključna politička volja na svim razinama kako na razini centralne države tako i na lokalnoj razini. Nesporno je da imamo i Zakon o javnoj nabavi koji je na snazi od 1. siječnja 2017. i nad provođenjem toga zakona je Središnji državni ured za središnju javnu nabavu ali očito ne dovoljno učinkovito što je vidljivo iz brojnih korupcijskih afera. Korupcija je bolest klijentelizma koja je vezana uz vlast centralnu ili lokalnu. Ako velik dio državne funkcije služi interesima uske skupne pojedinaca, nasuprot služenja javnom dobru pitanje je kakva je perspektiva RH kao demokratskog društva? Nedorečen i neučinkovit zakonski okvir u javnoj nabavi, nedostatak transparentnosti i neučinkoviti mehanizmi kontrole očito su najveći rizici od korupcije u postupcima javne nabave. Imamo Strategiju suzbijanja korupcije do 2020. i Akcijski plan za provedbu te strategije, ali zar nam svaki puta GRECO odnosno tijelo Vijeća Europe za borbu protiv korupcije mora nabijati na nos da nismo donijeli kodeks o etičkom djelovanju zastupnika u HS-u koji je trebao biti donesen pred 6 godina, a i sada je predviđen za prvi kvartal ove godine ali nije ugledao svjetlo dana. Zašto nije donijet sveobuhvatni propis o etičkom sustavu u javnom sektoru? Očito nam nedostaje etičkog integriteta dužnosnika u javnoj upravi. Kakve su to sigurnosne provjere za dužnosnike koji upravljaju ogromnim javnim novcem? Svjedoci smo da se na javne funkcije imenuju dužnosnici od kojih nekima služe javna poduzeća kao privatni bankomati za milijunske iznosi. Ako postoji veliki nesrazmjer imovine to ne znači nužno da je to korupcija, ali netko se mora zapitati odakle taj silni novac za nekretnine i vrijedne pokretnine? Ali ako osoba ne može objasniti legalan način stjecanja te imovine to bi trebalo biti signal za poduzimanje određenih radnji. Ako se netko usudi milijun i 900 tisuća kuna mita i nositi ih po Zagrebu u vrećici kao da nosi krumpire sa tržnice onda u sustavu nešto opasno ne funkcionira. Sigurno nije mislio doma držati toliki novac u čarapi. Građani se pitaju, kako je netko mislio oprati toliki novac? Zato je nužno pokazati političku volju, ojačati etički sustav u javnom sektoru i donijeti učinkovit zakonski okvir s visokim standardima transparentnosti za cijeli ciklus javne nabave i učinkovitom kontrolom, inače će nam i dalje javni novac curiti u privatne džepove, a građani biti sve siromašniji. Hvala lijepa.
Hvala vam lijepo. Poštovane kolegice i kolege, želim vam dobro jutro. Nastavljamo s radom po dnevnom redu: - Prijedlog Zakona o osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti, prvo čitanje, P.Z. br. 24; Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava i čl. 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obranu, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Molio bih predstavnika predlagatelja da na da dodatno obrazloženje. S nama je ovdje ministar obrane, poštovani Mario Banožić. Ministre, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici u Hrvatskome saboru. Godišnje izvješće o obrani, ispričavam se. Obrambeni sustav u stalnom je procesu prilagodbe i transformacije kako bi kroz razvoj odgovarajućih sposobnosti pružio odgovor na promjene u sigurnosnom okruženju i sve vrste ugroze. Smjer obrazovanja za potrebe Hrvatske vojske određen je u vrijeme osnivanja HV-a tijekom Domovinskog rata kada je odlučeno da će se HV razvijati kao dio društva. Proces razvoja sustava vojnog obrazovanja i stručnog osposobljavanja, prolazio je do sada kroz razvojne faze koje su imale isti cilj. Poboljšanja stručne osposobljenosti časnika, prihvaćanje međunarodnih standarda te usklađivanje s civilno-znanstvenim obrazovnim standardima i institucijama. Prijedlog ovoga zakona je nastavak toga procesa. Sljedeće godine pred nama je 30. obljetnica ustrojavanja HV-a i transformacije Hrvatskoga vojnoga učilište u Sveučilište za obranu i sigurnost koja je od posebnog državnog interesa. Čovjek je središte obrazovnog sustava te je ova transformacija dokaz ustrajnosti na ulaganje u znanje, obrazovne programe, obuku i razvoj sposobnosti hrvatskoga vojnika. Predloženim zakonom o osnivanju sveučilišta za potrebe obrane i sigurnosti, stvaraju se ključni uvjeti za daljnji razvoj sposobnosti HV-a i vojnoga umijeća kao znanosti, što je prepoznato i u Strategiji nacionalne sigurnost RH. Postojeći studijski programi vojnog inženjerstva, vojnog upravljanja i vojnog pomorstva, pokrivaju sve grane HV-a, a nastali su zahvaljujući izvrsnoj suradnji Ministarstva obrane s Ministarstvom znanosti i obrazovanja te sveučilištima u Zagrebu i Splitu koja će i nakon ustrojavanja Sveučilišta za obranu i sigurnost nastaviti pružati potporu u obrazovnom procesu. Hrvatsko vojno učilište do sada je bilo partner studijskih programa sveučilišta u Zagrebu i Splitu, a osnivanjem Sveučilišta obrane i sigurnosti želi biti nositelj tih programa jer to omogućuje daljnje jačanje HV-a. Kao nositelj, osim unaprjeđenja sustava obrazovanja časnika, sveučilište će omogućiti razvoj znanstveno-nastavnog osoblja za interdisciplinarno područje znanosti u polju vojno-obrambenih i sigurnosno-obavještajnih znanosti i umijeća, a moći će aplicirati na fondovima EU što do sada nije moglo. Sveučilište će razvijati i održati znanstveno istraživački rad o potpori i vojno-obrambenih i sigurnosno-obavještajnih aktivnosti, a provedba studijskih programa omogućit će razvijanje u polju vojno-obrambene i sigurnosno-obavještajne znanosti i umijeća. Moramo težiti što kvalitetnijem obrazovnom sustavu i tako pridonijeti razvoju HV-u stvaranjem osoblja koje će stečenim znanjem dobiti jednu potrebnu širinu za kvalitetno vođenje i upravljanje pri izvršavanju svih zadaća. Kako bi kvaliteta obrazovanja bila što bolja, potrebno je polaznicima osigurati najbolje uvjete za učenje i stjecanje novih znanja i sposobnosti. Upravo se zato intenzivno radilo na izgradnji prateće infrastrukture. Radimo na izgradnji novih i obnovi postojećih sportskih sadržaja, smještajnih kapaciteta i uskoro novoga kongresnoga centra. Na temelju navedenog, ovo Sveučilište razvit će se u jedan od modernijih kampusa. Daljnja izgradnja infrastrukture pratit će razvoj Sveučilišta, kao središnjeg mjesta za školovanje hrvatskih i partnerskih vojnika te ostalih sudionika sustava domovinske sigurnosti. Sveučilište će omogućiti snažnu afirmaciju HV-a na međunarodnoj sceni. Kao sveučilište, lakše ćemo surađivati sa stranim sveučilištima na zapadu te tako stvoriti bolje uvjete za razvoj naših kadeta i nastavnog osoblja. Time će se dodatno proširiti njihova znanja i vještine. Sveučilište će u suradnji sa Sveučilištem u Zagrebu izvoditi i sveučilišni interdisciplinarni poslijediplomski specijalistički studij – domovinska sigurnost te će se time sustav domovinske sigurnosti dobiti snažniju potporu. Uz novi studij domovinske sigurnosti, obrazovanje na području obrane i sigurnosti dobit će novu dimenziju te pružati stjecaj novih kompetencija u sustavu domovinske sigurnosti pri osposobljavanju časnika HV-a, ali i drugih stručnjaka u području domovinske sigurnosti. Ovim se zakonom osniva Sveučilište obrane i sigurnosti kao javna ustanova te se uređuje njegove djelatnost, način upravljanja, imovina te pitanje važan za rad sveučilišta. Ovo Sveučilište bit će ustrojeno kao i ostala javna sveučilišta u RH, na njega će se primjenjivati Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Ovo Sveučilište imat će određene specifičnosti te će se na njega primjenjivati i zakoni s područja obrane, uz poštivanje ustavne odredbe o autonomiji sveučilišta. Osnivač Sveučilišta obrane i sigurnosti, koja će u skladu sa predloženim zakonom nositi ime prvog hrvatskog predsjednika dr. Franjo Tuđman je Republika Hrvatska, a prava i dužnosti osnivača obavljat će MORH. Sveučilište može kao sastavnice imati odjele, centra i sveučilišne institute te druge sastavnice koje će služiti zadovoljavanju potreba studenata i sveučilišta. Unutarnje ustrojstvo te druga pitanja važna za djelovanje sveučilišta uređuje se Statutom sveučilišta. Tijela sveučilišta su rektor, sveučilišni savjet i senat. Sveučilište može imati druga tijela čije se osnivanje, sastav i nadležnost uređuje statutom i drugim općim aktom sveučilišta. Financijska sredstva za rad sveučilišta osiguravaju se u Državnom proračunu RH na razini Ministarstva obrane. Sredstva sveučilišta čine i sredstva stečenog pružanja usluga te pribavljanja iz drugih izvora koja se mogu koristiti isključivo za obavljanje i razvoj djelatnosti sveučilišta. Imovinu potrebnu za obavljanje djelatnosti sveučilišta čini imovina kojom uprava i raspolaže Ministarstvo obrane i koje je dodijeljeno na korištenje sveučilišta o čemu odlučuje Vlada RH. Zaposlenici sveučilišta su službenici i namještenici. Radna mjesta i uvjeti radnih mjesta zaposlenika utvrđuje se u skladu sa zakonom kojim se uređuje znanstvena djelatnost i visoko obrazovanje. Propisi koji se primjenjuju na službenike, namještenike u javnim službama i statutom sveučilišta. Zaključno, želio bih zahvaliti svima koji su sudjelovali u izradi ovog prijedloga zakona od Ministarstva znanosti i obrazovanja koje je dalo punu podršku i koje je s Ministarstvom obrane bilo aktivno uključeno u ovaj projekt od početka pa do naših partnera u sveučilištima u Zagrebu i Splitu s kojima smo razvijali kvalitetne studijske programe koji će biti temelj daljnjeg razvoja sveučilišta. Vojno obrazovanje zahtjevno, specifično i kompleksno područje koje pokriva širok spektar aktivnosti i znanja, ali sam uvjeren kako ćemo zajedničkim radom stvoriti organizaciju iz koje će izaći moderni lideri za hrvatsku vojsku i ostale sastavnice sustava domovinske sigurnosti. Ta organizacija mora bit usmjerena na kontinuirani razvoj, učenje i doprinos znanosti kako bi osigurali strateška znanja i sposobnosti polaznicima koji po završetku izobrazbe moraju biti spremni preuzeti najzahtjevnije i najodgovornije dužnosti. Stoga predlažem da podržite ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Ostanite ovdje ministre jer imamo deset replika pa ćete odgovarati sa govornice. Prvi je na redu kolega Lerotić. Izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovani ministre. Evo u čl. 1. st. 4. predviđeno je da se na postupak osnivanja ovog sveučilišta ne primjenjuju odredbe Zakona o osiguranju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju. Kada znamo da Akademska zajednica ima ozbiljne primjedbe, mene interesira zbog čega je to tako? Zašto i ovo sveučilište odnosno se ne primjenjuje taj zakon kao i na sva druga? Hvala.
Izvolite, odgovor.
[[Upadica Lerotić: Ne znam da li sam bio dovoljno jasan.]] ne, pokušavam razabrat pitanje.
Naime, u čl. 1. st. 4. predviđeno je da se na postupak osnivanja ovog sveučilišta ne primjenjuju odredbe Zakona o osiguranju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju. Zbog čega je to tako?
Dakle, prijedlogom ovog zakona mi stvaramo preduvjete za stvaranje sveučilišta. Taj proces će biti podijeljen u nekoliko faza. Ovo što mi sada imamo u ovom trenutku je stvaranje javne ustanove i usmjeravanje ljudi koji su do sada se bavili razvojem ovih studijskih programa u suradnji sa Sveučilištem u Zagrebu i u Splitu koji su sudjelovali do sada u svojem stjecanju znanstvenoga i nastavnoga znanja i dok dođemo do faze da možemo formirati odsjeke, da možemo formirati … studijske programe proći će određeno vrijeme. Mi u tom vremenu nećemo prestati djelovati, znači Hrvatsko vojno učilište i dalje će razvijati svoje kadrove, a ovo je sve priprema da bi kroz idućih deset godina došli do ove konačne faze koja je cilj ovoga zakona.
Kolega Bačić, izvolite.
Hvala predsjedniče HS-a. Poštovani ministre. U svom izlaganju niste napomenuli možda razvoj ovog sveučilišta u smislu komercijalnom. Dosta smo na samom Odboru za obranu raspravljali i tome, mislimo da definitivno Vojno sveučilište kako ga kolokvijalno zovemo ima veliki potencijal posebice vezano za strane kadete i za studij na engleskom jeziku, da ne spominjemo i ovaj civilni dio posebice na razini poslijediplomskih studija. Kada gledamo iskustva iz Domovinskog rata, kada gledamo i sveučilišnu zajednicu koja će definitivno poduprijeti ovaj projekt mislim da već sada trebamo biti ambiciozni kada raspravljamo o ovome zakonu i razmišljati o komercijalizaciji samoga sveučilišta sutra. Hvala.
Izvolite, odgovor.
Zahvaljujem se na ovom pitanju. Naime, do sada Hrvatskoj vojno učilište moglo sudjelovati kao partner u određenim projektima, tu se prvenstveno želim osvrnuti na sredstva koja su financirana iz EU. U ovom slučaju mi ćemo kao sveučilište moći sudjelovati odnosno biti nositelji programa što je nama od iznimne važnosti, pogotovo područje istraživanja i razvoja. Pri tome prije svega mislim na … stvaranje gospodarskih pretpostavih za daljnji razvoj tehnika i tehnologija koje se primjenjuju u obrambenom sustavu, razvoja obrambene industrije, ali isto tako studijskih programa koji će, kako ste i sami naglasili, imati svoje izvore financiranja kroz da li određene stipendije odnosno upisnine na ove postojeće studijske programe. Na taj način se bitno olakšava i ova situacija koja je vezana za što sam naglasio za financiranje iz državnog proračuna.
Treća replika kolega Dretar. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre. Kao prvo evo čestitam vam na imenovanju u Vladu, na vrlo odgovornu i zahtjevnu poziciju ministra obrane. Dozvolite mi da vam postavim tri pitanja. Prvo pitanje vezano je uz čl. 12. st. 2. molim vas da nam malo pojasnite što to znači da sveučilište ne može bez suglasnosti osnivača steći, opteretiti ili otuđiti nekretnine i drugu imovinu gdje se spominje drugi pravni posao i vrijednost pojedinačnog ugovora od milijun kuna? Dakle to je moje prvo pitanje. Drugo pitanje veže se uz čl. 20. gdje se spominje i izvođenje programa cjeloživotnog obrazovanja. Budući da vjerujem da ima mnogo ljudi koji bi željeli i u kasnijim životnim godinama nastaviti ovako izuzetno zanimljiv studij, hoće li se razmišljati o uvođenju izvanrednog studija koji bi omogućio naravno i ljudima u nešto zrelijoj dobi da steknu ovu diplomu i educiraju se iz ovog Hrvatskoj vrlo vrijednog područja? I treće, eto malo izvan možda ovoga zakona ali kao ministra obrane moram vas pitati, je li slovenska vojska još uvijek na Svetoj Geri i ako je, kada će od tamo otići? Hvala.
Izvolite, odgovor.
Što se tiče ovoga dijela vezano za nekretnine, u naravi je kako sam već naveo da Ministarstvo obrane u postojećim nekretninama koje ima koje je pristupilo u prijašnjim godinama u uređenje, sada visoku fazu opremanja, stekla je i uvjete znači da imamo jedan od modernijih kampusa ovdje u kojem će se moći odvijati kako nastava tako i boravak polaznika odnosno studenata. Tako da ubiti ovaj dio koji se odnosi na otuđenje jasno iz kojih razloga proizlazi jer znači daje se imovina na, na ovaj upravljanje. Kada govorimo o samom sveučilištu naglasio sam da ona ima svoje faze razvoja, jel. Ovo što mi imamo u ovom prvom trenutku to je studijski programi koji su postojeći, koji su razvijeni u suradnji sa sveučilištem u Zagrebu odnosno u Splitu koji su vezani za vojno upravljanje, vojno pomorstvo odnosno vojno inženjerstvo i to je ono što mi u ovom trenutku imamo. Naravno da iz određenih broja polaznika koje imamo pogotovo u ovom dijelu gdje su uključene i partnerske [[Upadica: Hvala vam.]] zemlje.
Žao mi je bit će druga prilika. Kolegice Peović, izvolite.
Dobar dan. Prvo, dakle treba li nam novo sveučilište, ne bismo li nakon 25 godina od rata trebali raditi na demilitarizaciji mi uporno povećavamo budžet za vojsku, otvaramo sveučilišta koja će proizvodit isključivo vojne kadrove i konačno je li prikladno ime novog sveučilišta Franjo Tuđman s obzirom da je Međunarodni kazneni sud utvrdio da je Franjo Tuđman sudjelovao u udruženom zločinačkom poduhvatu.
Izvolite odgovor.
Dakle, Oružane snage trebaju obrazovano, kvalificirano i motivirano osoblje za djelovanje kompleksnim okolnostima svih novih ugroza i uporabu modernih tehnologija, a samostalno Sveučilište obrane i sigurnosti je izvrstan okvir za nastavak provedbe čak 7 postojećih studijskih programa u suradnji sa sveučilišnom zajednicom Zagreba i Splita te razvoja specijaliziranih studijskih programa poput sveučilišnog interdisciplinarnog poslijediplomskom studija domovinske sigurnosti gdje čekamo upis novih generacija. Sveučilište će omogućiti okrupnjavanje i pojednostavljanje poslovnih i nastavnih procesa radi lakšega upravljanja te razvoja kontrole kvalitete standarda obrazovanja. Dakle, ono sve što je usmjereno prema razvoju Hrvatske, razvoju Hrvatske vojske. Dakle mi i dalje ostavljamo suradnju sa civilnim institucijama, međutim nekakve stvari poput taktike i vojnog opremanja, vojnog upravljanja su stvari koje su iznimno stručne i bitne za nas i zato u ovom trenutku želimo se dati više snage. Što se tiče samoga imena, mislim da je ime vrhunski odabrano zašto je riječ o prvom hrvatskom predsjedniku. Hvala.
Hvala vam lijepa. Kolega Pavliček za što se javljate?
Predsjedniče sabora tražimo stanku od 10 minuta.
Samo malo onda vas molim prvo ide po prioritetu povreda Poslovnika, nakon toga ćete dobiti, kolega Reiner se javio. Izvolite. Samo se isključite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora riskirajući da dobijem opomenu želim vrlo jasno reći da je upravo sramotno i besprizorno u ovoj zgradi tvrditi da je dr. Franjo Tuđman zločinac. On je stvaratelj Hrvatske države, bez njegovog vodstva pitanje kako bi Hrvatska država izgledala i pitanje dal bi oni koji o njemu tako danas govore uopće tu sjedili ili bi bili negdje u Užicama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Reiner, slažem se sa većim djelom onog što ste kazali i molio bih zastupnike i zastupnice da biraju riječi, međutim hrvatska javnost sudit će o onome što govore. Kao što znadete svaki zastupnik i zastupnica imaju pravo izgovoriti ono što oni smatraju da je točno ili nije točno, s time se ne moramo slagati, u ovom slučaju se naravno i ne slažemo, ali to je pravo kolegice da to kaže i da to čuju i hrvatski građani. Izvolite kolega Pavliček.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Ovo je sramotno, kako vas nije sramota da možete reći da je prvi hrvatski predsjednik zločinac, pa on je vama omogućio da ovdje danas sjedite. Ovo reći ovdje, ovo je nečuveno. Ja ovo ne mogu shvatiti. Hvalite zvijezdu petokraku koja je razarala Vukovar, a smatrate da je prvi hrvatski predsjednik zločinac. Kako vas nije sramota? Trebate biti udaljeni sa sjednice.
Kolega Pavliček, dakle ovo je Hrvatski sabor u kojem su zastupnici i zastupnice izabrani od strane naroda i još jednom ponavljam, niti se ja ne slažem s onim što je kolegica kazala. Međutim, to su njeni politički stavovi i ona s tim stavovima ide pred birače i oni ju podržavaju ili ne podržavaju. Dakle, nismo ovdje zato da branimo drugima da govore što žele, o tome će odlučivati hrvatski građani. I još jednom ponavljam i meni je ono što je izrečeno potpuno neprihvatljivo, ali zastupnica je izabrana u Hrvatski sabor. Izvolite, povreda Poslovnika zastupnica Peović.
Dakle, povreda Poslovnika, Članak 238. ovdje je dozvoljeno u sabornici iznositi činjenice, ja sam iznijela činjenicu, dakle Međunarodni kazneni sud je to ustvrdio, a ne ja i molim da se ovdje ne optužuje zastupnike i zastupnice, ne kvalificira njihove izjave i pri tom uopće ne navodi što je netočno i nečinjenično rečeno.
Kolegice Peović, niste vi iznijeli nikakvu činjenicu, vi ste iznijeli svoj stav, činjenice su potpuno drugačije što ste vi govorili. Tako da nemojte govoriti da se tu radi o činjenicama, jer to činjenice nisu. Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Povreda Poslovnika na kolegicu Peović koja je rekla da je u biti zločinački poduhvat Domovinski rat što je apsolutna neistina. Jedina prava istina da je Domovinski rat osloboditeljski rat, rat koji je dozvolio da u Hrvatskoj imamo demokraciju i u tome ratu su date velike žrtve na zajedništvu za slobodu RH i to je činjenica. Nikakvi kazneni sudovi nisu rekli da je Domovinski rat bio ovaj zločinački, nikakvi [[Upadica: Hvala vam kolega Bulj.]] to je pokušaj da se Domovinski rat [[Upadica: Hvala kolega Bulj.]] obezvrijedi, Domovinski rat je svetinja, Domovinski rat je nastao na zajedništvu [[Upadica: Kolega Bulj hvala vam lijepa.]] [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] veliko srpskog četničkog agresora [[Upadica: Kolega Bulj.]] i JNA.
Hvala vam lijepa. Imam li još potrebe dalje govoriti. Izvolite.
Povreda Poslovnika je rekla da je Domovinski rat zapravo zločinački rat ako je Franjo Tuđman bio na čelu države u to vrijeme, ja bi samo htio reći da je Tito zločinac koji je dokazan i da je crvena petokraka zločinačka koja je napadala Vukovar. Hvala.
Kolega Mlinarić, to nije bila sada povreda Poslovnika, ja vas molim sada da završimo, razumijem da su emocije se podigle nakon one izjave zastupnice Peović koja je i meni još jednom ponavljam, neprihvatljiva ali moram ovdje isto tako braniti pravo zastupnika da iznose svoje stavove i svoja mišljenja tako da molim da to uvažite. Stanka je zatražena od strane kluba Suverenista, bit će odobrena, tako je, još se javljaju za povredu Poslovnika ponovno kolegica Peović i kolega Zekanović.
Da, povreda Poslovnika, ovdje se krše ustavne odrednice, ovdje govorimo o partizanima, Titu, antifašizmu kao zločincima, mislim da biste trebali kao predsjednik Sabora izreći opomenu.
Kolegice Peović, ovo je sad kršenje Poslovnika s vaše strane i sada vam dajem opomenu, nije se radilo o kršenju Poslovnika, pogotovo o iznošenju nekih stavova jer nisam ni vama dao opomenu za stav koji je potpuno neprihvatljiv i uvredljiv za veliku većinu hrvatskih građana. Izvolite, kolega Zekanović.
Poštovani predsjedniče Sabora, 238., naravno. Ne mogu vjerovati da se o ovome govori bez povišene intonacije a upravo smo čuli najskandalozniju izjavu u povijesti Hrvatskog sabora, najskandalozniju. I vi ste tek sada nakon 5 puta što kolegica govori, njoj onako skoro preko volje dali opomenu. Pa vi ste je trebali [[Upadica predsjednik: Kolega Zekanović, ajde molim vas sjednite.]] imam vrijeme moje, imam još 7 sekundi [[Upadica predsjednik: Izvolite, izvolite, nemojte vi govoriti što sam ja osjećao i kako sam govorio i kojim tonom.]] Mene ćete opomenuti a nju niste opomenuli [[Upadica predsjednik: Nemojte molim mi vi presuđivati samo.]] Ja govorim kolegama zastupnicima, molim ako ja mogu reći svoju povredu Poslovnika ili ne mogu reći? [[Upadica predsjednik: Imate još 10 sekundi, izvolite.]] Dakle, skandalozno je da svi vi ovdje a i vi predsjedniče Sabora, na ovaj način gledate i tolerirate najskandalozniju izjavu u povijesti Hrvatskog sabora.
Dakle kolega Zekanović, niste uopće bili ovdje i ne znam jeste li pratili sve ono što sam rekao i iza toga stojim. Dakle, meni je izjava zastupnice Peović potpuno neprihvatljiva, netočna, ne bazira se na činjenicama i to je jedna stvar. Druga stvar je što zastupnici i zastupnice koji su izabrani u Hrvatski sabor mogu iznositi svoje stajalište, svoje političke sudove a o njima će se naravno najjasnije i najbolje očitovati hrvatski građani. Dakle ovdje su suočena dva načelo, pravo njeno da govori što misli da je točno ili što je njen politički stav, ali isto tako i pravo da štitimo dignitet Domovinskog rata, prvog hrvatskog Predsjednika, poginulih branitelja i to i činim. Izvolite kolega Bulj, vi ste se isto javili.
Dao sam povredu Poslovnika, 238., na kolegu Zekanovića koji govori da nismo reagirali. Ja sam reagirao, kolega, nemojte biti papa veći od pape. Ja sam osobno reagirao a vi prozivate sve saborske zastupnike. I kad je grmilo, kolega Zekanoviću, ja sam i tada reagirao kao vrlo mlad čovjek i nemojte tvrditi da nitko nije reagirao, stav o Domovinskom ratu je ovdje jasan, moj kao saborskoga zastupnika i moga kluba i nemojte biti papa nad papama i tvrditi da ja nisam reagirao kad sam reagirao i kad govorite o svim saborskim zastupnicima, to bi ga samo zamolio da ne vrijeđa saborske zastupnike.
Hvala, kolega Bulj. To je jasno, dakle kolega Zekanović nije uopće bio nazočan, javio se i kolega Reiner, kolega Mlinarić, kolega Bulj, javilo se nekoliko zastupnika, s mjesta predsjedavajućeg i ja sam rekao svoje mišljenje o tome, dakle ne treba nam netko tko će nam soliti pamet, posebno onaj koji bio nazočan tijekom rasprave. Izvolite, kolega Zekanović.
Poštovani predsjedniče Sabora, iako mi nije bilo omogućeno jer iako je sabornica poluprazna, bio sam tu, čuo sam što se događa, druga stvar, tu ste intonaciju kolega Bulj mogli upotrijebiti prema kolegici Peović, ne prema meni jer nemate razloga, da, nemate razloga, kolegici Peović ste lijepo umiljato rekli, a kolega Bulj, čuvajte se GMO-a i i dalje budite prema kolegici Peović.
Kolega Zekanović, uzimate si malo previše prava na vrlo jedan ružan i neprimjeren način govorite o svojim kolegama, prosuđujete ton čak kojim je ko govorio, to do sada nije bio običaj u Hrvatskom saboru a neće ni biti pa bi vas ja sad sve pozvao da zaustavimo malo ovu raspravu jer mislim da nije, sve je jasno, svi smo rekli sve što smo trebali kazat. Jel možemo nastaviti dalje? Stanku možete zatražiti ali, izvolite kolega Vidović, što bi vi htjeli?
Zahvaljujem predsjedniče Sabora. Pa mislim da ste vi povrijedili čl. 236. Sabora [[Upadica predsjednik: Dobro.]] Jer tamo kaže zastupniku koji želi govoriti o povredi Poslovnika, predsjedatelj daje riječ čim zatraži a zastupnik se mora pozvat na konkretan članak. Ovo sad izgleda kao ... [[Govornik se ne razumije.]]
Slažem se s vama, kolega Vidović, međutim, strasti su bile malo uzavrele uslijed izjava koje su netipične i neprihvatljive i meni, ali zato sam dozvolio da ljudi kažu svoja mišljenja međutim slažem se da je izašlo malo izvan okvira pa bi vas sad pozvao da stanemo na loptu. Javio se kolega Bačić sada za zahtjev za stanku, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. U ime Kluba zastupnika HDZ-a tražim stanku od 10 min kako bismo se još jednom u klubu osvrnuli na Zakon o osnivanju Vojnog sveučilišta dr. Franjo Tuđman ne iz razloga kako bi mi u klubu dvojili o potrebi osnivanja ovog sveučilišta nego kako bismo jasno u Hrvatskom saboru dali do znanja kako nećemo dozvoliti ni u Klubu zastupnika HDZ-a da pojedini zastupnici svoje frustracije i želje i žal što je stvorena RH, izazvali na način da klevetama, lažima govore o prvom Predsjedniku RH i utemeljitelju moderne i suverene Hrvatske, dr. Franji Tuđmanu jer kao što je već u svojoj povredi Poslovnika potpredsjednik Sabora rekao, F. Tuđman je najzaslužniji čovjek za stvaranje suverene i samostalne Hrvatske, jedan od najvećih hrvatskih sinova i nećemo dozvoliti da se na njega klevetama i lažima nabacuju oni koji su i ideološki i svjetonazorski nasljednici Saveza komunista Jugoslavije. Kojima i danas petokraka znači puno više nego povijesni hrvatski grb. Mi smo ovdje u HS jasno rekli što mislimo o insignijama, o znakovlju bivšeg komunističkog sustava i očekujem da se gđa. Peović ovdje svima nama, pa ako hoćete i sinu prvog hrvatskog predsjednika koji je ovdje u ovom klubu, ispričate. Kad je kolega Zulim gđo. Peović vama rekao za vašu baku što je ona radila za vrijeme i nakon Drugog svjetskog rata, tražili ste ispriku Kluba zastupnika HDZ-a. Najmanje što Klub zastupnika HDZ-a može tražit da se javno pred hrvatskom javnošću ispričate za sve što govorite o dr. Franji Tuđmanu i zlatnim vremenima [[Upadica: Hvala vam]] stvaranja suvremene i samostalne Hrvatske.
Hvala lijepo. Imamo povredu Poslovnika, izvolite kolegice Peović.
Povreda Poslovnika 238., dakle opet se vrijeđa i sad bi već rekla na neki način i zlostavlja članica odnosno zastupnica ovog parlamenta dozvoljavajući, dakle vi uzastopno dozvoljavate svojim zastupnicima koji repliciraju, sad ovdje već repliciraju jer zapravo uopće ne odgovaraju niti pozivaju na povredu Poslovnika [[Upadica: Kolegice Peović]] i drže mi predavanje o tome što bih ja ovdje trebala ili nisam trebala.
Kolegice Peović, dakle kolega Branko Bačić tražio je stanku, nikakvu repliku i molim vas da barem proučite Poslovnik kada se već upuštate u ovakve akrobacije. Izvolite kolega Beljak, vi ste isto tako tražili stanku.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege. U ime Kluba saborskih zastupnika HSS-a i HSU-a tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bi se malo slegle strasti. Dakle, kada kolega Bačić toliko glorificira Tuđmana u principu radi suprotno od onoga što je radio Tuđman. Dakle, Tuđman je inzistirao na pomirenju, a tu ja ne vidim pomirenja, nego vidim nove podjele u hrvatskom narodu i u saboru. Mislim da 99,9% ljudi u Hrvatskoj ne smatra da je Domovinski rat bio zločinački poduhvat, da je to opće poznata i prihvaćena činjenica među svim strankama i s ljevice i s desnice, pa svi znamo što se događalo. Ali isto tako raditi crno bijele stvari, prozivati tu crvenu zvijezdu kao nešto ne znam kakvo zlo nije korektno ni prema Franji Tuđmanu koji je nosio tu zvijezdu. Mislim, povijesne stvari su jasne. Nisu stvari crno bijele i mislim da bi se trebali doista svi relaksirati i ne baviti poviješću koja je takva kakva je, nego budućnošću, a ne stvarati nove podjele prozivajući nekoga da je nasljednik ne znam komunističke partije kad se zna da je velika većina 95000 članova komunista otišlo u HDZ, a to svi znaju, tak da ajmo malo svi skupa spustit tenzije. Hvala.
Stanka će biti odobrena, mislim da se prije kolege Dretara javio kolega Bulj.
Hvala lijepo. Ja bi tražio stanku u ime Kluba MOST-a od 10 minuta o prijedlogu osnivanja Sveučilišta za obranu i sigurnost i naravno da mi to podržajemo da HV dobije nove sposobnosti i nova znanja. Osobno sam tada kao čovjek koji je bio u ratu i kao časnik prošao Hrvatsku, na Hrvatskom vojnom učilištu određena obrazovanja i znanja koja su nam mnogo vrijedila i mnogo značila i znači da hrvatski vojnik i HV minimalno zaslužuje da osnuje se i sveučilište i nove obrazovne institucije jel sposobnost i znanja koje hrvatski vojnik treba imati za našu sigurnost. Vidimo u svim krizama koje mogu uvijek, vidimo i u samoj pandemiji kad je trebalo postavljati šatore, kad je trebalo reagirat kod potresa, kod poplava, kod požara, uvijek je hrvatski vojnik tu i naravno da očekujemo da uloga hrvatskog vojnika u našem, u našoj državi bude sigurnost i uloga hrvatskog vojnika u Domovinskom ratu je neupitna. Domovinski rat je temelj moderne hrvatske države i nema ovdje šta ko držati predavanja ni s liva ni s desna jel kad je grmilo, a ima je godine, a nije bio, on docirati ljudima koji to i ne naglašavaju, a bili su na prvim crtama u rabatinkama u Domovinskom ratu i još im docirati s kojima će se temama baviti. Nebitno jel to bila Peović, naša kolegica, Zekanović, Bulj, Deur koji je bio ćipe il bilo ko. Znači ne, Domovinski rat je temelj samostalne RH i tada je bio predsjednik prvi dr. Franjo Tuđman i to je stav koji morali bi imati svi zajedno. Ne tribamo se slagati politički, al u Domovinskom ratu u rovu nismo pitali jedan drugoga jel ti did bio u partizanima il ustašama. I šta sad provocirate zbog nekoliko poena tu žrtvu u Domovinskome ratu [[Upadica: Hvala, kolega Bulj, hvala vam]] protiv zločinačke velikosrpske agresije [[Upadica: Hvala vam lijepo]] Zato podržajem da se osnuje učilište [[Upadica: Hvala kolega Bulj]] da se čuvaju sposobnosti HV-a. Hvala.
Hvala vam lijepa. Stanka će biti odobrena. Idemo dalje, kolega Dretar, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Eto konflikt koji je ovdje nastao još samo jednom pokazuje koliko je u stvari i duboka podjela i ne usuglašenost oko nekih od osnovnih stvari koje Domovinski pokret smatra temeljem današnje moderne hrvatske države, te naravno iz borbe i žrtve hrvatskih branitelja i svih stradalih osoba u Domovinskom ratu, hvala dragome Bogu, proizlazi danas i pravo svih nas da ovdje sjedimo, te se ovdje u potpunosti slažem tj. suglasan sam sa svima koji jednako misle i govore. Tražim dakle stanku u ime Kluba Domovinskog pokreta da se još jednom svi malo smirimo, te naravno da se mi unutar našega kluba konzultiramo i odlučimo kako ćemo nastaviti dalje jer je evidentno da ne samo ovdje u HS nego i u cijelom hrvatskom društvu na samo jedan mali okidač kada počnemo govoriti o Domovinskom ratu nastane ovakva rasprava, pa se evo ujedno ispričavam i ministru Banožiću koji je ovdje umjesto da osniva sveučilište, mora slušati ovakve rasprave. Vjerujem da ima posla, ali stat ćemo, konzultirat ćemo se. Jedino mi je žao što ne mogu uložiti zahtjev za stanku u ime vašeg koalicijskog partnera, a to je Srpska demokratska stranka koja očigledno u prozivanju dr. Tuđmana ratnim zločincem ne vidi apsolutno ništa upitno. Jako mi je žao da ovdje nismo čuli njihov glas. Hvala lijepa.
Idemo na iduću stanku, na idući zahtjev, poštovana zastupnica Ivana Posavec Krivec, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče HS-a. Stanku molim u trajanju od 10 minuta za klub SDP-a, a samo sa razlogom da se pokušamo vratiti na ovu iznimno važnu temu koju danas imamo na dnevnom redu HS-a koja bi trebala odrediti budućnost RH, budućnost naših oružanih snaga pa i u samom pogledu onoga što NATO od nas očekuje. Dozvolite mi da ovu stanku mi u SDP-u iskoristimo na to da sve kolegice i kolege podsjetimo da je HS 2000. godine donio Deklaraciju o Domovinskom ratu. Upravo u toj Deklaraciji o Domovinskom ratu jasno su izneseni svi stavovi svih klubova i zastupnika u tadašnjem Parlamentu i pozvani smo svi skupa da štitimo tekovine Domovinskog rata u nastanku ove naše domovine i mislim da naši stavovi u tome nisu nejasni. Stoga bih molila da u ovih desetak minuta stanke zapravo svi ponovimo što smo zajednički donijeli u Deklaraciji o Domovinskom ratu i da na neki način poštujemo ono čega smo se dogovorili prije puno godina. Hvala vam.
Zahvaljujem se i vama. Kolegice Puljak, izvolite.
Evo i ja tražim i pridružujem se svim ovim stankama. Ja bih rekla da je jedan do ciljeva Domovinskog rata bio da imamo državu i institucije koje slijede zakone. Ovdje imamo prijedlog o osnivanju sveučilišta u kojem imamo velikih problema da ne slijedi sve zakone o osnivanje takvih ustanova, dakle zakone o visokom obrazovanje, zakone o osiguranju kvalitete u visokom obrazovanju i to je ono o čemu moramo razgovarati. Vratimo se na tu diskusiju, Domovinski rat je za nama, imamo državu, imamo institucije ove države i krenimo raditi i krenimo u budućnost. Hvala.
Zahvaljujem. Slažem se sa velikom većinom onog što je izgovoreno i molio bih zastupnice i zastupnike da do onih stvari koji su temelj moderne Hrvatske države drže, da vode računa o tome što izgovaraju. Podsjetila je i kolegica Posavec Krivec na Deklaraciju o Domovinskom ratu koju je HS donio i molim vas da se o tome vodi računa. Idemo sada na stanku, 10:20 nastavljamo. STANKA U 10:10 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,23 SATI]] Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s raspravom. Sada je na redu poštovana kolegica Puljak, izvolite.
Može. Zahvaljujem. Evo, dva pitanja. Ovdje, dakle Ministarstvo obrane osniva sveučilište. Vaš komentar, hoćemo li na ovaj način, da li otvaramo onda put da Ministarstvo zdravstva osniva sveučilište o zdravstvu, Ministarstvo gospodarstva sveučilište o ekonomskim znanostima, dakle je li bilo potrebno cijelo jedno novo sveučilište i drugo, u čl. 20. prijedloga zakona predviđa se razvoj programa za obrazovanje izvan obrambenog sustava, pa možete li malo to pojasniti, što to znači izvan obrambenog sustava? Hvala.
Izvolite odgovor.
Dakle, transformacija Hrvatskoga vojnoga učilišta dr. Franjo Tuđman u Sveučilište obrane i sigurnosti, ... [[Govornik se ne razumije.]] da je jedan dugotrajan proces koji će se ... [[Govornik se ne razumije.]] u fazama. Ova faza su u biti za pripremu sveučilišta počele još prije u suradnji sa civilnim sveučilištima u Zagrebu i Splitu kroz studijske programe vojnog inženjerstva, vojnog vođenja i vojnog upravljanja, odnosno vojnoga pomorstva. Ono što imamo, znači za naglasiti da sukladno potrebama Sveučilišta obrane i sigurnosti razvijat će ustrojbene jedinice prioritetno izdvojeno vojno stručnih predmeta taktika, oružani sustavi, vojna povijest, zapovijedanje, nadzor, a oni koji su, znači koji su vezani za studijske programe poput matematike, fizike, mehanike, statistike, koji se provode na civilnim sveučilištima, znači bit će u suradnji sa njima i dalje, i dalje ovaj, tako takvi, ovaj vođe, je li? Što se tiče ovoga dijela još vezano za interdisciplinarne studije, poslijediplomski studij domovinske sigurnosti provodit će se u suradnji sa civilnim fakultetima, [[Upadica: Hvala vam.]] sveučilištima.
Kolega Zurovec, izvolite.
Eto, hvala. Eto, poštovani ministre, dobrodošli na najskuplju predstavu u RH. Naime, vidio sam da je Fakultet političkih znanosti imao dosta kritika vezano za ovo osnivanje sveučilišta. Mene također, zanima u kojoj mjeri ste prihvatili te kritike. Također me zanima, koliko je procjena troškova ovog cijelog procesa koji će se dogoditi? A s druge strane, mogu se pridružiti i ostalim primjedbama ovdje tu koje su bile vezane za inicijalnu akreditaciju koja se ne mora prolaziti. Isto tako, ovaj Zakon o znanstvenoj djelatnosti, ali i Zakon o kvalitetu u visokom obrazovanju kako to da se to ne mora zadovoljiti? A što se tiče ovih ostalih kritika, evo, živimo u demokracijskom društvu gdje praktički može svako izraziti svoje stavove, nadam se da to nije veliki problem. Tako evo, mogu svi reći svoje slaganje ili ne slaganje što se tiče Domovinskog rata, a s druge strane, mislim da moramo ipak na koncu poštovati jedni druge [[Upadica: Hvala vam.]] Hvala.
Izvolite odgovor.
Dakle, kako sam spomenuo, riječ je o jednom periodu koji će se biti kroz jedno duže vrijeme, znači nekakav plan, kroz 10 godina da se završi kompletan proces. Mi se sad nalazimo u fazi kada radimo na programima koji su ostvareni u suradnji s već spomenutim zagrebačkim odnosno splitskim sveučilištem. Ono što se tiče filozofskog fakulteta, oni su sudjelovali isto tako, jednim dijelom i isto tako, sudjeluju u ovom dijelu koji je vezan za domovinsku sigurnost. Naravno da ima ljudi koji su očekivali više i koji će sa strane profesionalnog nekakvog pristupa komentirati to na svoj način ne bi li stvorili nekakve druge pretpostavke i to je u redu. Ono što je bitno da ovaj zakon je usklađen sa zakonom, već spomenuti ovaj dio koji se odnosi na akreditaciju, znači odnosit će se na programe kada oni dožive svoju kompletnu priču po pitanju nastavnog osoblja koje će provoditi. S tim, MORH i OSRH su već prijašnjih godina krenule u pripremu takvog osoblja, pa su i financirali odnosno stipendirali jedan dio unutar OSRH-a, konkretno 21 osoba, odnosno MORH 49 osoba koje su na poslijediplomskom doktorskom [[Upadica: Hvala.]] studiju koji će u budućnosti preuzeti kolegij.
Kolega Stričak, izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] predsjedniče HS-a, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Smatram da svatko dobronamjeran, ako želi dobro našoj domovini, će podržati donošenje ovog zakona, a isto tako, ako zna, može, umije, će amandmanima utjecati na samu srž, odnosno učiniti zakon što boljim, kvalitetnijim, provedivijim. Iduće godine obilježavamo 30. obljetnice stvaranja naše vojske koja je stvarana u Domovinskom ratu, nastala je iz policijskih struktura, najprije kao jedinice posebne namjene MUP-a, potom Zbor narodne garde i potom prerasla u Hrvatsku vojsku. Smatram da izazovi današnjice, kao što su epidemije koronavirusa, kibernetički napadi, klimatske promjene zahtijevaju da naša vojska bude školovana, osposobljena, opremljena, da se može nositi sa svim tim izazovima, a isto tako, sve ostale sustavnice [[Upadica: Hvala.]] domovinske sigurnosti.
Izvolite odgovor. Izvolite odgovor ministre. Odgovor, ministre, izvolite.
Dakle pripreme za transformaciju ovoga sveučilišta započeli su izradom studije transformacije Hrvatskoga vojnoga učilišta, što, ... [[Govornik se ne razumije.]] već postojali programi posljednjih 30 godina i sama ta transformacija kroz visokoškolsko i znanstveno-istraživačku ustanovu 2012. g., nakon toga imali smo donošenje i DPR-a u 2015. g. do 2024. g. u kojoj su pokrenuti mnogi programi koji podupiru razvoj nužno znanstvenog osoblja, isto tako i predmeti, odnosno svih programa koji su do sada se i razvijali u okviru Hrvatskoga vojnoga učilišta. Ono što je potrebno za naglasiti, da sama ta transformacija, u sebi će sadržavati sve ostale programe koji se odnose na razvoj časničke, odnosno dočasničkih činova, samim tim ovaj dio koji će novitet bit odnosno novost u odnosu na do sada formirano Vojno učilište, bit će prije svega ovaj dio koji sam rekao na diplomskom odnosno poslijediplomske studije na razvoju istraživanja i znanosti, to je ono što je, što je bitno nama u ovom trenutku za sveučilište, a ovi svi postojeći programi koji su u [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] koji su sada …/nerazumljivo/… na Hrvatskom vojnom učilištu nastavljaju.
Kolegice Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvaženi ministre ovu svoju repliku ću iskoristiti kako bi izrazila zadovoljstvo inicijativom za osnivanje Sveučilišta obrane i sigurnosti i svakako ću poduprijeti prijedlog ovog zakona. Naravno osnivanje ovog sveučilišta omogućiti će snažnu afirmaciju Hrvatske i vojne doktrine i vojne vještine upravo na području Jugoistočne Europe i ovo sveučilište će svakako pružiti kvalitetnu osnovu za razvoj vojnog umijeća kao znanosti i svakako to je dobra osnova da Hrvatska kao članica EU i NATO-a u ovom dijelu Jugoistočne Europe ponovno preuzme primat u vojnoj znanosti i doktrini. I upravo je u tom kontekstu potrebno jasno reći i naglasiti da je ovo sveučilište prije svega u interesu hrvatskog društva i u interesu budućnosti Hrvatske vojske koja je i obranila i oslobodila Hrvatsku u Domovinskom ratu. Hvala lijepa.
Izvolite, odgovor.
Hvala vam na komentaru. Naime, meni je, ja bi se htio ovdje osvrnuti kod vas što znam sigurno da poznate, pošto dolazite iz sustava znanosti, a to je na sam ovaj način akreditacije koji se spominje ovdje. Naime, kroz statusnu promjenu kreditiranih studijskih programa to je jedan od načina inicijalne kreditacije gdje je već do sada i ostvareno na nekoliko sveučilišta u Hrvatskoj, konkretno kod osnivanja Sveučilišta Sjever, sveučilišta u Slavonskom Brodu, gdje u pravilu se taj postupak primjenjuje odredbama Zakona o osiguranju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju, gdje je reguliran postupak inicijalne akreditacije što je u ovom slučaju. Gdje ministar nadležan za visoko obrazovanje zadužuje da postupanje …/nerazumljivo/… pokrene određene postupke reakreditacije sveučilišta i time nalazimo rješenje za ovu situaciju koju spominjemo.
Idemo sada na repliku kolege Deura. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedničke. Poštovani ministre, kolege zastupnici, evo prije svega hvala vam na očuvanju i sposobnosti hrvatskog vojnika, Hrvatske vojske, sigurno da je ovo sveučilište jedna vrijednost kroz svih ovih 30-tak godina što se događalo u Hrvatskoj vojsci od Domovinskog rata. Danas imamo ozbiljne lidere koji izlaze iz običnih centara gdje smo imali u Domovinskom ratu, gdje s prvim hrvatskim predsjednikom jednog snažnog čovjeka hrvatskog vojnika, danas su to ozbiljni lideri koji mogu sve zadaće ponesti. Sigurno da danas kroz domovinsku sigurnost i kroz sve obučne centre koje imamo od sveučilišta daje jednu sigurnost dapače sigurno jedna gospodarska snažna Hrvatska dat će ono najbitnije, ali sigurno da sveučilište daje budućnost mladom čovjeku, hrvatskom vojniku koji je perspektiva i osnaženje svih naših granica i Hrvatske države. Hvala vam lijepo.
Hvala vam. Odgovor izvolite.
Evo zahvaljujem se na pitanju odnosno replici, naime poznate jako dobro sustav vojske, znate da svi koji do sada prolaze određeni sustav obrazovanja ili su prolazili po postojećim programima, niti su mogu biti svi zapovjednici, niti su rođeni da budu zapovjednici grana. U ovom slučaju mi kroz kvalitetan pristup ljudskim potencijalima, kroz istraživanje i razvoj mi dobijamo jednu novu dimenziju koja će se definitivno odraziti na, po pitanju obrambene industrije i po pitanju ovaj razvoja gospodarstva. Naime, a i olakšati isto tako Hrvatskoj vojsci prilikom određene tehnike koju koristimo u ovom trenutku koja će doživjeti možda novu transformaciju upravo na takvim situacijama. Mi smo imali krasne primjere u vojsci, gdje je Hrvatska vojska evo i početkom Domovinskog rata sudjelovala u razvoju prvih bespilotnih letjelica na kojima možemo sada dalje razvijati, to su razni balistički centri, razne informatička sredstva, radarski sustavi, sve ono što može proizaći iz ovih postojećih programa i to je vrijednost u biti i dodatnog studija uz naravno ovaj zapovjedni kadar koji će se razvijati svagdje.
I zadnja replika kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kao što sam rekao, podržajem uvaženi ministre da Hrvatska vojska ima nove, nova znanja, nove sposobnosti. Međutim postavljam pitanje zašto se više ovim zakonom ne koriste sposobnosti koje su bile iz Domovinskog rata koje ima hrvatski vojnik, hrvatski časnik i dočasnik koji se more prenijeti. Da li će biti vojnog znanstvenog kadra, da li će njega stvarati i to je ključno pitanje? Jel inače izgleda kao da će ostati stanje, to je moj prigovor, na istome kao što je Hrvatskom vojnom učilištu. Znači, još jednom ponavljam. Da li ćete se stvarati vojni znanstveni kadar na temelju Domovinskog rata, znanja i sposobnosti koje se u drugim svjetskim analizama i učilištima vojnim uče pa i u američkom kao što je naša veličanstvena operacija Oluja, jel inače ako to ne napravimo u biti smo zaustavili, stavili smo status quo, nismo ništa napravili i morate li i meni komentirati ovaj Članak 4. gdje [[Upadica: Hvala.]] se ne prelijevaju odredbe Zakona o visokom učilištu. Hvala lijepo.
Hvala kolega Bulj. Izvolite odgovor.
Dakle, sami ste ponudili dio odgovora, naime ja sam naglasio da je Ministarstvo obrane stipendiralo određen dio dočasnika, časnika znači koji sudjeluju i koji su sudjelovali u Domovinskom ratu i koji sudjeluju u predavanju određenih predmeta na Hrvatskom vojnom učilištu, međutim da bi sudjelovali dalje u ovim studijskim programa koje sam već nekoliko puta spomenio vi morate imat određeno znanstveno-nastavno znanje. Ono što u ovom trenutku mi imamo dio ljudi koji jesu već doktorirali, koji su otišli u znanstveno-nastavno zvanje docenta, izvanrednog profesora, redovitog profesora i koji će otići u budućnosti su ljudi koji uz svoje iskustvo koje imaju u Domovinskom ratu, iskustvo koje imaju već iz prenešenih predmeta koje su do sada slušali ili predavali u okviru Hrvatskog vojnog učilišta u ovom slučaju prenose dalje. Definitivno da sam taj transfer znanja koji se odnosi na Domovinski rat je cijenjen na ostalim sveučilištima i to vidim još i jednu prednost osnivanja ovog sveučilišta znači gdje će biti razmjena iskustava u suradnji sa drugim sveučilištima [[Upadica: Hvala vam.]] koja su u nekakvim drugim zemljama.
Došli smo do kraja s replikama, sada bih pozvao izvjestitelje odbora da uzmu riječ ako žele. Javlja se kolegica Bedeković, predsjednica Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani predsjedniče HS, uvažene kolegice i kolege. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu HS razmotrio je ovaj, prijedlog ovog zakona na prvoj sjednici koja je održana 23. rujna 2020.g. i odbor je sukladno čl. 97. Poslovnika HS o navedenom pitanju raspravljao u svojstvu matičnog radnog tijela. Donošenjem Zakona o osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti stvoriti će se okvir za osnivanje sveučilišta kao visoko obrazovne, ali i znanstveno istraživačke ustanove za potrebe obrambenog sustava i sustava domovinske sigurnosti, a Sveučilište obrane i sigurnosti sukladno zakonu omogućavati će obrazovanje budućih časnika HV-a, ali i zaposlenika u drugim tijelima čiji su poslovi i nadležnosti povezane s domovinskom sigurnosti, a transformacija hrvatskog trenutno postojećeg Vojnog učilišta dr. Franjo Tuđman u sveučilište počiva na 2 strateška dokumenta, na strategiji nacionalne sigurnosti koju je donijela Vlada RH 2017.g. i na dugoročnom planu razvoja oružanih snaga za razdoblje od 2015. do 2024.g. koji je donesen u prosincu mjesecu 2014.g. U raspravi je zaključeno kako je predloženim zakonom Sveučilište obrane i sigurnosti će preuzeti već akreditirane sveučilišne preddiplomske, diplomske i integrirane studije koji se trenutno izvode u suradnji sa Sveučilištima u Zagrebu i u Splitu, a postupak ove transformacije odvijat će se postupno, dok će dinamika tijeka realizacije prijenosa studentskih, studijskih programa utvrditi se dinamičkim planom između Ministarstva obrane i Sveučilišta u Zagrebu i između Ministarstva obrana i Sveučilišta u Splitu, naravno nakon što ga prihvate senati obaju sveučilišta. Predloženim zakonom uredit će se pitanja naziva, sjedišta, osnivača sveučilišta, djelatnosti upravljačkih tijela, njihove nadležnosti, statusa studenata, uvjeta za upis, a jednako tako imovina i financiranja sveučilišta, kao i zaposlenika sveučilišta i provođenja nadzora nad zakonitošću rada i općih akata sveučilišta, kao i način i uvjeti provedbe djelatnosti do početka rada sveučilišta. Ono što je važno naglasiti, osiguravanje kvalitete biti će regulirano sukladno odredbama Zakona o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju, a ako je u nadležnosti Agencije za znanost i visoko obrazovanje i resornog Ministarstva znanosti i obrazovanja. U samoj raspravi većina članova odbora podržala je donošenje prijedloga zakona ocijenivši da će njegova implementacija pro futuro stvoriti zakonodavni okvir za osnivanje sveučilišta kao visoko obrazovne i znanstveno istraživačke institucije, te će na taj način unaprijediti potrebe obrambenog sustava i jednako tako sustava domovinske sigurnosti i u tom su se smislu članovi odbora usuglasili da će se osnivanjem Sveučilišta obrane i sigurnosti otvoriti velike mogućnosti u području vojne i obrambene znanosti ako ima naravno za cilj ostvariti najviše standarde vojne i obrambene sigurnosti. S ciljem poboljšanja ovog zakonskog prijedloga predloženo je da se u čl. 15. st. 3. prijedloga zakona izjednači zastupljenost studenata u upravljačkim tijelima sveučilišta sukladno rješenjima iz čl. 58. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, a isto tako predloženo je i dopuniti čl. 14. prijedloga kojim se propisuje nadležnost sveučilišnog savjeta sukladno odredbama čl. 60. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Isto tako mišljenje je pojedinih članova odbora kako donošenje zakona nije u skladu s propisima koji reguliraju područje znanosti i visokog obrazovanja, u prvom redu sa Zakonom o znanstvenom djelatnosti i visokom obrazovanju, te Zakonom o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju i o ovoj problematici se je na odboru raspravljalo i u tom je smislu istaknuto, istaknuta primjedba vezana za izostanak postupka inicijalne akreditacije čime bi se onemogućilo osnivanje i djelovanje sveučilišta kao javnog sveučilišta temeljenog na odredbama Zakona o osiguravanju kvalitete i znanosti u visokom obrazovanju, a isto tako prema mišljenju pojedinih članova odbora prijedlog zakona nije usklađen sa čl. 54. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Nakon i tijekom rasprave i uz obrazloženja predlagatelja, a to su bili predstavnici Ministarstva obrane, razvidno je da se, da su se, da su prijedlogom ovog zakona ispoštivani svi kriteriji i uvjeti za osnivanje Sveučilišta obrane i sigurnosti koji su propisani temeljem čl. 54. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju imajući u vidu da se na Hrvatskom vojnom učilištu dr. Franjo Tuđman trenutno provodi 7 sveučilišnih preddiplomskih, diplomskih, integriranih studijskih programa, kao i poslijediplomski specijalistički program za potrebe sustava domovinske sigurnosti, a navedeni programi provode se u više [[Upadica: Kolegice Bedeković, molim vas da polagano privodite kraju]] Znanstvenih područja i polja i ovi studijski programi, hvala lijepo, evo završavam, već su inicijalno akreditirani, a ministar nadležan za obrazovanje će u roku od 6. mjeseci pokrenuti postupak reakreditacije. I nakon rasprave odbor je većinom glasovao 8 za i 2 protiv, predložio HS-u donošenje zaključka da se prihvaća prijedlog Zakona o osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti. Naravno sve primjedbe i prijedlozi i mišljenja koji su iznijeti u raspravi uputit će se predlagatelju radi izrade konačnog prijedloga zakona.
Zahvaljujem. Molio bih još jedanputa izvjestitelja odbora da proporcionalno skraćenju vremena koje imamo za klubove predlagatelja zastupnika pojedinačno da i oni vode računa pa da njihova izlaganja ne budu najduža od onih zato što nisu definirana vremenom. Otvaram sada raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika HDZ-a i poštovani kolega Željko Reiner. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče HS-a, poštovane zastupnice i zastupnici, poštovani gospodine ministre sa suradnicima. U svibnju 1991. godine utemeljena je Hrvatska vojska, kao što je netko spomenuo sljedeće godine slavit ćemo tu okruglu obljetnicu. Dakle, oružana sila mlade demokratske države koja je bila na pragu osamostaljenja i neovisnosti, a odmah na početka suočena sa oružanom agresijom velikosrpske politike. Mjeseci koji su uslijedili nakon svečanog postrojavanja Zbora narodne garde na Stadionu u Kranjčevićevoj ulici u Zagrebu, a svima nam koji smo tome svjedočili malo zaigra srce kada se sjetimo tih dana, bili su obilježeni krvavim borbama i stradavanjima civila, pripadnika Zbora narodne garde i policije. Tijekom jeseni godine formiran je i Glavni stožer Hrvatske vojske, ustrojena su podređena zapovjedništva i postrojbe i time je hrvatska vojska dobila organizacijski oblik oružane sile u narastanju sposobnosti za pružanje otpora oružanoj srbočetničkoj agresiji na RH, obranu njenog teritorija i građana odnosno kasnije u oslobađanju okupiranih teritorija. Ovaj kratki povijesni uvod navodim kako bi pojasnio kontekst u kojem je u listopadu 1991. godine započeo proces obuke i obrazovanja časnika mlade hrvatske vojske, provedbom časničkih tečajeva u Varaždinu, Zagrebu i Samoboru. Ovi tečajevi nekoliko mjeseci kasnije prerastaju u Časnički centar u Zagrebu, a već u siječnju '93. Časnički centar postaje Hrvatsko vojno učilište. Ovakav početak razvitka obrazovanja za potrebe hrvatske vojske bio je na tragu politike vodstva Hrvatske države koji je odlučio da se hrvatska vojska razvija kao integralni dio hrvatskog društva, a časnicima i časnicama hrvatske vojske osigurava društvena i socijalna uključivost i razvitak karijera u vojnom i civilnom okružju. Nastavak ovakve orijentacije vojne izobrazbe rezultirao je razvitkom programa stipendiranja pripadnika hrvatske vojske za stjecanje visokoškolskog obrazovanja, a 1992. godine započeo je u suradnji sa Sveučilištem u Zagrebu program obrazovanja pilota za potrebe Hrvatskog ratnog zrakoplovstva. Već '97. godine u hrvatsku vojsku ušli su prvi vojni piloti školovani prema ovom modelu. Nakon toga započeo je program kadet kao oblik sveučilišne izobrazbe za druge i rodove hrvatske vojske, a 2014. godine akreditirani su sveučilišni programi, Vojno vođenje, Vojno inženjerstvo koji su izvođeni zajedno sa Sveučilištem u Zagrebu te 2017. godine Vojno pomorstvo zajedno sa Sveučilištem u Splitu. Kao logičan slijed ovog razvitka izobrazbe za potrebe hrvatske vojske pokrenuta je procedura za donošenje Zakona o osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti čime se stvaraju pretpostavke za transformaciju Hrvatskog vojnog učilišta u moderno sveučilište obrane i sigurnosti koje će u potpunosti zauzeti svoje mjesto u Akademskoj zajednici RH. Transformacija Hrvatskog vojnog učilišta dr. Franjo Tuđman u visokoobrazovnom, znanstveno-istraživačku ustanovu za potrebe obrazovnog sustava potpuno je sukladno sa strateškim smjernicama i Strategija nacionalne sigurnosti i dugoročnog plana razvitka Oružanih snaga RH za razdoblje od 2015.-2024. Također tim zakonom osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti stvaraju se ključni uvjeti za daljnji razvitak sposobnosti hrvatske vojske, sustava domovinske sigurnosti i vojnog umijeća kao znanosti, a posebno znanstveno-istraživačkog rada u području obrane što je navedeno i u Strategiji nacionalne sigurnosti RH iz 2017. godine. Treba napomenuti da u nas ne postoji ustanova koja se bavi znanstveno-istraživačkim radom u području vojnih znanosti te će Sveučilište obrane i sigurnosti pružiti osnovicu za razvitak vojnih znanosti odnosno nastavak razvitka znanstveno nastavnog potencijala sukladno smjernica dugoročnog plana razvitka 2015.-2024. godine. Ovdje se od nekih kolega pokušalo ironizirati neće li to sveučilište onda neće li Medicinski fakultet postati sveučilište, neće li ne znam neki drugi fakulteti postati sveučilište itd. Treba jasno naglasiti da Sveučilište obrane i sigurnosti neće imati fakultete niti će izvoditi studijske programe koji nisu za potrebe obrambenog sustava ili u svezi domovinske sigurnosti te kako neće biti konkurencija drugim sveučilištima u RH, dapače druga sveučilišta posebno zagrebačko i splitsko dala su svu podršku osnutku tog sveučilišta, davala su do sada i dati će i od sada svu moguću podršku. Jednako tako neki su i u prvom čitanju, a onda i na odboru pokušavali prikazati to sveučilište kao da je to neka naša izmišljotina. Takva sveučilišta postoje u nizu zemalja. Možemo spomenuti SAD Nactional Defense University, mnogi više poznaju i više su čuli za West Point, ali postoji National Defense University postoji u Poljskoj, isto tako jednako se tako zove samo na poljskome sveučilište, postoji u Češkoj u Brnu takvo sveučilište, Mađarska ima čak dva takva sveučilišta, da ne pričam o zemljama izvan Europe kao što su Indija, Pakistan, Malezija i mnoge, mnoge druge zemlje. Sva ta sveučilišta su prvenstveno pod nadzorom Ministarstva obrane tih zemalja, a naravno da i ministarstva obrazovanja sudjeluju i podupiru te programe. Sveučilište obrane i sigurnosti dugoročno će obuhvatiti cijelu obrazovnu vertikalu vezanu uz vojnu i obrazovnu znanost i umijeće, ne ulazeći pritom nikome od drugih javnih sveučilišta u područje djelovanja. I to treba jasno reći da se ne bi nekakve čudne interpretacije ponavljale ovdje kao što ih već mogli čuti. Sukladno tome, on dugoročno se planira i razvitak poslijediplomskog doktorskog studija u interdisciplinarnom području znanstvenom polju vojno-obrambene i sigurnosno-obavještajne znanosti i umijeće, kojim bi se ubrzao, ali i dugoročno očuvao razvitak vojnih znanosti te znanstvenog i znanstveno-nastavnog osoblja. Zašto je važno, također, da to bude sveučilište? Dosta da je Hrvatsko vojno učilište dr. Franjo Tuđman imalo ograničen pristup fondovima EU, odnosno sudjelovalo je u vrlo malom broju prijava za projekte EU fondova, 4 prijave od čega su 3 bile uspješne, jer je jedino moguće .../nerazumljivo/... biti u statusu partnera, a nije moglo biti u statusu nositelja projekta. Sada kada postane sveučilište, moći će imati .../nerazumljivo/... prijaviti projekte, za financiranje iz EU fondova u svojstvu nositelja i većinskog korisnika tih sredstava, a koja će koristiti za razvitak novih studijskih programa, programa prakse kadeta, opremanje učionica, laboratorija i specijaliziranih kabineta, od toga biti, ne moram niti govoriti. Spominjala se puno, kao sporna, navodno sporna, navodna sporno pitanje akreditacije. Dakle postupak inicijalne akreditacije svakog novog sveučilišta, pa i za ovo Sveučilište obrane i sigurnosti propisano je zakonom o osnivanju, .../nerazumljivo/... osiguranju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju koji govori o ispunjavanju nužno postavljenih uvjeta za pozitivnu akreditaciju za obavljanje djelatnosti visokog obrazovanja. U ovom slučaju su zadovoljeni glavni uvjeti akreditacije, ugovor s drugim sveučilištima za studijske programe, osnivački akt, odgovarajući prostor i oprema, financijska garancija, ali i inicijalna akreditacija se neće provoditi jer se ne radi o novim programima te se zbog toga u Prijedlogu Zakona o osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti propisuje akreditacija kroz statusnu promjenu akreditiranih studijskih programa. Način akreditacije kroz statusnu promjenu akreditiranih studijskih programa je jedan od načina inicijalne akreditacije. To je već primijenjeno u zakonima o osnivanju Sveučilišta Sjever i Sveučilišta Slavonski Brod koji je ovaj Sabor donio i nikad nitko se nije protiv toga tada bunio. Zanimljivo je da se sada bune kad je u pitanju sveučilište vezano uz obranu i državnu sigurnost. Tim zakonima izrijekom se navodi da je isti stavak kao i kod Sveučilišta obrane i sigurnosti, citiram, na postupak osnivanja Sveučilišta ne primjenjuje se odredbe Zakona o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju kojima je reguliran postupak inicijalne akreditacije. Prethodno prijedlogu Zakona za statusnu promjenu akreditiranih studijskih programa je .../nerazumljivo/... popisan posebni sporazum sa sveučilištima u Zagrebu i Splitu, a dinamika i način prijenosa studijskih programa [[Upadica: Hvala vam.]] utvrdit će se posebnim dinamičkim planom. Hvala lijepo.
Hvala vam kolega Reiner. Idemo dalje, Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista i poštovana kolegica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče Sabora, kolegice i kolege saborski zastupnici. Što je naša Hrvatska vojska? Hrvatska vojska je u prvom redu institucija u koju građani imaju najviše povjerenja, čak 61% građana vjeruje vojsci, uzgred Saboru vjeruje samo 8% građana, a pitanje je da li Saboru vjeruje i toliko nakon ovih najnovijih događanja. Tko je hrvatski vojnik? Dobar vojnik je onaj koji posjeduje i vojno znanje i ratno umijeće. Vojnik nije samo profesija, riječ je o pozivu, pravi vojnik se niti kupuje niti prodaje i spreman je dati i svoj život za nacionalne interese. U tom smislu posebnost hrvatskog vojnika i naše vojske što ima povijesno iskustvo ratovanja. To je naš vojni kapital. On je osobito važan danas u svijetu sigurnosnih prijetnji, ugroza, terorizma u prvom redu, a ulogu naše vojske treba sagledati u širem kontekstu EU i NATO-a. interdisciplinarna znanstvena istraživanja osobito su važna za prevenciju tih sigurnosnih prijetnji i ugroza, oblikovanje nacionalne i vojne strategije te pripremu i provedbu vojnih operacija i misija. U tom kontekstu transformacija akreditacija Hrvatskog vojnog učilišta bitno doprinosi i civilno vojnim odnosima. Nakon ovog kratkog uvoda dozvolite mi da prijeđen na meritum. U obrazloženju ovog zakona pronalazimo nekoliko polaznih temeljnih tvrdnji koje pokazuju intenciju ovog zakona. U tom smislu ističu se sljedeće konstatacije. Zakon je očekivano, okvir za osnivanje sveučilišta. Zakon omogućava razvoj vojne znanosti. Obrazovanje na tom sveučilištu namijenjeno je isključivo djelatnicima u području sigurnosti. I HV treba se razvijati kao integralni dio hrvatskog društva. Uvažavajući sve posebnosti vojnog sektora, a time i vojnog obrazovanja koje je u službi sigurnosti naše domovine, odnosno države, postavljamo pitanje je li na tragu izrečenog, ovaj zakon ispunio svoju svrhu. No, pritom je odmah važno naglasiti da ovo pitanje nema za cilj destrukciju ili stopiranje razvoja znanosti i obrazovanja u vojnom sektoru, nego upravo suprotno tome, baš zato što smo svjesni kvalitete i važnosti koju naša vojska ima, ali i obrazovanog kadra koji već posjeduje, jednako kao i institucionalnih predispozicija. Cilj je ovog pitanja pomoći rasvjetljavanju svih nedoumica oko osnivanja sveučilišta i time potaknuti razvoj vojne znanosti koja će biti konkurentna i na svjetskoj razini. Ovo nije tek floskula. Kao netko tko je imao čast sudjelovati kao pozvani predavač na Ratnoj školi Ban Josip Jelačić na Hrvatskom vojnom učilištu dr. Franjo Tuđman, mogu reći da sam iz prve ruke svjedočila kvaliteti organizacije, ali i intelektualnim kapacitetima naših najviših časnika, jednako kao i njihovih kolega iz inozemstva. Jer, što je javnosti možda manje poznato, u našem obrazovnom vojnom sustavu već sada sudjeluju i privlači časničke kadrove i izvan Lijepe naše. Prije nego što odgovorim na navedena pitanja, dozvolite mi da kažem nešto o tome kako izgleda obrazovanje na Vojnom učilištu, da bismo mogli uopće doći do toga gdje je problem i što nam je činiti s vojnom znanosti i obrazovanjem. Prvo je pitanje tko poučava naše vojnike, prošlo je gotovo 30 godina od kada je započelo vojno obrazovanje u Hrvatskoj, a ono se i dalje nije osamostalilo, proizvelo vlastite znanstvene kadrove koji su u stanju i kojima je dozvoljeno biti nositelji studijskih programa koji su sami kreirali. Tako trenutno u izvođenju studijskih programa sudjeluje čak 11 sastavnica Sveučilišta u Zagrebu i Hrvatsko vojno učilište Dr. Franjo Tuđman. Nažalost, uz poštivanje nastavnog i znanstvenog doprinosa kolega s drugih fakulteta ovo ne svjedoči širini vojnog obrazovanja nego je navedena razgranatost posljedica potpune nesamostalnosti vojnog učilišta. Stoga danas primjerice, Fakultet političkih znanosti i može postavljati pitanje, čiji je i čiji će biti sadržaj studija, nastavnici i kolegiji. Pojednostavljeno kako sami navode ukoliko vijeće Fakulteta političkih znanosti ospori angažman svojih zaposlenika na novom sveučilištu ono bi moglo ostati bez primjerice četvrtine norma sati. Drugo je pitanje, što uče naši vojnici? 8 od 13 predmeta čiji su nositelji nastavnici navedenog fakulteta već su akreditirani predmeti preddiplomskog studija politologije. Netko ciničan bi se mogao zapitati, obrazujemo li vojnike na politologiji ili politologe u vojsci? Neki su prigovori i zato to navodim išli u smjeru militarizacije obrazovanja, a nitko nije primijetio da smo do sada imali politizaciju vojske. Uostalom kako je moguće da je dosada kadar bez imalo vojnog znanja obrazovao vojsku i bio presudno odgovoran za njezino znanstveno usavršavanje. Smiju li filozofi obrazovati liječnike? Možda mogu predavati bioetiku, ali anatomiju sigurno ne mogu. I sada možemo pojasniti gdje se nalazi problem koji ovaj zakon ne rješava nego čini nam se cementira postojeće stanje. Budući da svoga kadra niti programa nemaju, dosadašnji studijski programi se spajaju sa sveučilištem, da kao što je ovdje rečeno ti programi se već provode, ali Hrvatsko vojno učilište nije njihov nositelj i ne vidimo ovdje naznaku da se omogući da vojni kadrovi i dalje znanstveno stasaju i preuzmu te programe. Od sada se naime, budući da se preuzima isti ti studijski programi spajaju planira privući i nastavni kadar što postavlja opravdano pitanje što će biti s njihovim koeficijentima, radnim mjestima i obrazovnim procesima na njihovim matičnim institucijama. Ili ako će nastaviti predavati na obje institucije imamo li mi zaista novo sveučilište ili učvršćujemo postojeće stanje nesamostalne, hibridne institucije vojnog učilišta čime se zapravo priječi procvat vojne znanosti i obrazovanja i niti ne pokušava postići ideal humboltskog sveučilišta koje podrazumijeva jedinstvo nastave istraživanja te autonomnost visokoškolskih institucija. U tom pokušaju nakon gotovo 30 godina spavanja sada hitno i nedovoljno promišljenog zadovoljavanja prestižne pa i pompozne forme sveučilišta, a zanemarivanja samog sadržaja preskače se za nove institucije ključni postupak akreditacije i reakreditacije. Također obesmišljava se nadzor nad radom sveučilišta, osmišljavanju sveučilišnog savjeta, dovodi u pitanje autonomija Člankom 25. U tom je smislu ključno pitanje, zašto se nije svih ovih godina, a posebno 2014. u vrijeme razvoja sveučilišnih studijskih programa za Hrvatsku vojsku, proces transformacije vojnog učilišta započeo u visokoobrazovnu i znanstveno-istraživačku ustanovu i usmjerio ka akreditaciji vojnog učilišta. Time bi se osigurao i proces razvoja vojno znanstvenog kadra bitnog i sa stajališta nastavnog procesa. MORH bi tako bio u poziciji kadrovske odgovornosti, a danas o ovom zakonu ne bismo niti raspravljali. Sada ću se vratiti na navedena pitanja. Treba li nam uopće okvir za osnivanje sveučilišta? Je li potreban ovaj zakon ako postojeći zakon daje mogućnost da vojno učilište bude akreditirana sastavnica sveučilišta? Je li trebalo mijenjati Zakon o znanosti i visokom obrazovanju da sigurnosne institucije budu u njemu definirane na sličan način kao znanstvena i umjetnička akademija? Omogućava li ovaj zakon doista razvoj vojne znanosti? Sveučilište nije autonomno, niti samostalno od zagrebačkog i splitskog sveučilišta. Također, na koji će se način vrednovati znanstveno-nastavno osoblje? Vojni zakoni propisuju ranije umirovljenje, podsjetit ću, prema Članku 4. Zakona o pravima iz mirovinskog osiguranja djelatnih vojnih osoba, policijskih službenika i ovlaštenih službenih osoba koji uređuju snižavanje prava na starosnu mirovinu, pa se tako mogu umiroviti u 50-tim godinama što su znanstveno najplodnije godine, a posebno u ovom slučaju za vojne znanstvenike koji mogu ostvariti nastavno-znanstvena zvanja. Transformacija vojnog učilišta u sastavnicu sveučilišta ili po ovom zakonu sveučilište bez vojnog znanstvenog ljudskog potencijala predstavlja zapravo nemoguću misiju. Ako je obrazovanje namijenjeno isključivo djelatnicima u području sigurnosti kako onda sveučilište može u studije za potrebe obrambenog sustava i sustava domovinske sigurnosti izvoditi i druge sveučilišne studijske programe dostupne ostalim kandidatima izvan obrambenog sustava. Ako ih smije izvoditi zašto oni kasnije ne mogu konkurirati na tržištu rada, je li to diskriminacija polaznika ili stavljanje u neravnopravan položaj ostalih sveučilišnih sastavnica. Ono ključno je kako će se Hrvatska vojska razvijati kao integralan dio hrvatskog društva ako njezino sveučilište i njezina znanost ne podliježu istim kriterijima kao ostale institucije u hrvatskom društvu i ako izbjegnuto da vojno učilište postane redovan fakultet i sastavnica sveučilišta. Riječima vašeg zastupnika Miroslava Tuđmana sporazuma između sveučilišta i Ministarstva obrane je jednosmjerna putanja ako prepušta samo sveučilištu brigu o znanstveno-nastavnoj infrastrukturi u području nacionalne sigurnosti. Ovaj prijedlog zakona tu praksu nastavlja. Mi smatramo da vojno sveučilište mora biti matično za svoju znanost i nositelj te priče umjesto da drugi rade programe za vojsku. Temeljne programe struke treba izvoditi vojska jer upravo vojnim znanjem i obrazovanjem raste snaga Hrvatske vojske. Nema Hrvatske države bez vojske, a vojske bez vojne znanosti. Hvala vam.
Idemo sada na iduću raspravu to je poštovani kolega Damir Bakić, Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, čl. 48. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i vojnom, visokom obrazovanju, kaže da se visoka učilišta za potrebe vojnog i policijskog obrazovanja osnivaju ili kao ustrojbene jedinice nadležnog, nadležnih ministarstava ili pak sukladno uvjetima koje predviđa taj zakon, Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. U ovom slučaju ovo drugo je po srijedi. Želimo dakle javno sveučilište, a to znači da moramo slijediti sve relevantne zakone. Prije svega Zakon o znanstvenoj djelatnosti i vojnom, visokom obrazovanju, Zakon o osiguranju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju, Pravilnik o sadržaju dopusnice, te uvjetima za izdavanje dopusnice za obavljanje djelatnosti visokog obrazovanja da moramo proći formalni postupak inicijalne akreditacije. To nije lagano, treba podastrijeti mnoštvo dokumenata i dokazati da ispunjavamo određene uvjete, kadrovske, programske i sve druge. Čl. 1. st. 4. ovog zakona međutim explicite to krši i kaže, ne kanimo slijediti zakone već se na ovo sveučilište ne primjenjuju odredbe Zakona o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju kojima je reguliran postupak inicijalne akreditacije. Pa kako se onda osniva ovo Sveučilište obrane i sigurnosti? Piše dva stavka više, u istom tom prvom članku u st. 2. osniva se gotovo metafizički, ovo sveučilište se osniva tako da ono još nepostojeće se spaja s nekim nastavnim programima koji se trenutno izvodi, izvode i onda ono počne postojati. A da … [[Govornik se ne razumije]] ne štima jasno i zakonodavcu koji u čl. 28. u st. 4. kaže da će ministar u roku od 6. mjeseci od stupanja na snagu ovog zakona pokrenuti postupak reakreditacije sveučilišta u skladu sa Zakonom o osiguravanju kvalitete i visokom obrazovanju. Reakreditacije, pri čemu do akreditacije nikad nije ni došlo. I to nije sve. Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju u čl. 54. kaže, sveučilište je ustanova koja provodi studije u najmanje 2 znanstvena ili, ili umjetnička područja, područja su kao prirodoslovno, društveno, humanističko, biomedicinsko itd., svako ono ima svoja polja, npr. matematiku, fiziku, kemiju. To je panorama znanstveno istraživačke djelatnosti. Dva znanstvena područja se dakle traže da bismo mogli govoriti o sveučilištu. Ovdje imamo samo jedno i to ono interdisciplinarno i te, i to ne u cijelosti nego samo jedno njegovo polje. Polje pod br. 8. toč. 09, vojno obrambene i sigurnosno obavještajne znanosti i umijeća. Tako stoji stvar trenutno. Ova institucija koja želi postati sveučilište trenutno je deficitarno i u ljudima i u znanstveno nastavnim zvanjima, u ljudima u znanstveno nastavnim zvanjima i u sadržajima da bi se mogle kvalificirati kao sveučilište. Naime, dosadašnji, a želim istaknuti inače vrlo uspješni studiji izvode se u snažnoj i širokoj suradnji sa Sveučilištem u Splitu i osobito sa Sveučilištem u Zagrebu i odlično je da je tako. Ali Sveučilište u Zagrebu ima odluku o izvođenju nastave, nastavnika Sveučilišta u Zagrebu na drugim visokim učilištima i ta odluka u svom prvom članku kaže, nastavnici Sveučilišta u Zagrebu ne mogu biti nositelji niti izvoditelji kolegija u postupku akreditacije programa ostalih visokih učilišta. Čl. 4. pak kaže, rad izvan Sveučilišta u Zagrebu može iznositi najviše 1/3 punog nominalnog nastavnog opterećenja. Eto zato Sveučilište obrane i sigurnosti ne može računati na ove nastavnike u postupku inicijalne akreditacije i zato ne može podastrijeti dokaze da ispunjava potrebne uvjete i zato ta bizarna odredba čl. 1. st. 4. koja kaže da se neće primijeniti postupak inicijalne akreditacije jer ne bismo prošli postupak inicijalne akreditacije. Tako smo došli u situaciju u kojoj sigurno ne bismo željeli biti mi, sabor, da donosimo zakon koji već u svom prvom članku kaže da se izuzima od drugih relevantnih zakona. Već i navedeno je dovoljno da zaključimo kako ne možemo poduprijeti ovakav zakon. Pa ipak spomenut ću još neke okolnosti na koje ću se možda kasnije imati priliku detaljnije osvrnuti. Ima još odredbi ovog zakona koje su u nesuglasju sa Zakonom o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, npr. pitanje nadležnosti donošenja statusa. Nadalje, u čl. 18. st. 3. predloženog zakona kaže se da na radu u Sveučilište obrane i sigurnosti se mogu uputiti pripadnici oružanih snaga naprosto odlukom nadređenih, bez provjere potrebnih kvalifikacija. Čl. 18. st. 6. kaže da se plaće zaposlenika Sveučilišta obrane i sigurnosti utvrđuju među ostalim i zakonom kojim se uređuje služba u oružanim snagama. Znači li to da želimo osnovati javno sveučilište čiji će se zaposlenici i plaćama razlikovati od ostalih profesora, ostalih javnih sveučilišta? Sveučilišna anatomija premda zakonska i ustavna kategorija ne spominje se u ovom zakonu. A važno je to ovdje spomenuti jer ovaj zakon predviđa vrlo specifične i tijesne veze sa MORH-om. I na kraju, osvrnut ću se i na predgovor, u njemu piše da za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva. Obrazloženje je da su ta dodatna sredstva nepotrebna jer sredstva za provođenje studija su već osigurana. Da, kolegice i kolege, sredstva za provođenje studija koji već teku su naravno osigurana i dobro je da je tako, no to nipošto ne znači da sredstva za provođenje ovog zakona nisu potrebna. Mi dobro znamo što je sveučilište, mi dobro znamo da organizacija, osnivanje i rad sveučilišta iziskuje mnogo sredstava i napisati u predgovoru zakona da osnivanje sveučilišta ne iziskuje dodatna sredstva je na svoj način uvreda zdravom razumu. Štaviše postoji članak u ovom zakonu koji eksplicite kaže da će samo mjesec dana nakon što se ovaj zakon prihvati Vlada RH osigurati status i plaću rektora, privremenog rektora ovog sveučilišta, da ne ulazim u daljnje detalje. Sve navedeno mislim da jasno pokazuje da nije moguće prihvatiti ovaj zakon i mi u Klubu zastupnika zeleno-lijevog bloka glasat ćemo protiv usvajanja ovog zakona. Hvala.
Hvala lijepo. Sljedeći klub zastupnika je onaj Domovinskog pokreta u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Karolina Vidović Krišto. Izvolite.
Dame i gospodo. Pred nama je Prijedlog zakona o Sveučilištu obrane i sigurnosti dr. Franje Tuđmana. Svi znamo da je put do slobode bio krvav te smo svjesni da je Hrvatska država doista generacijski projekt hrvatskog naroda za kojeg smo stoljećima podnosili žrtvu. Sloboda kao najuzvišenije čovjekovo stanje u ovozemaljskom životu neprocjenjiva je vrijednost koju se treba znati i čuvati. U tom kontekstu obrana i nacionalna sigurnost su pred stalnim izazovima u svijetu koji se velikom brzinom mijenja te su protivnici slobode ponekad u prednosti nad demokratskim sustavima. Vojna sveučilišta imaju tradiciju u nama bliskim državama te je potrebno sagledavati i iskustvo tih država u izgradnji ovakvih znanstvenih ustanova. S obzirom da je riječ o prvom čitanju ovog prijedloga zakona, formalne i zakonske nelogičnosti u ovom prijedlogu zakona istaknut ćemo kao klub putem amandmana. U ovom izlaganju izdvojit ću samo dva primjera. Ustavom zajamčena autonomija sveučilišta znači kako i stoji u Ustavu, da sveučilište samostalno odlučuje o svom ustrojstvu i djelovanju u skladu sa zakonom. Dakle, samo im zakonodavac može ograničiti autonomiju i to samo zakonom. Radi međusobnog priznavanja diploma i akademskih postignuća stvoren je europski prostor visokoga obrazovanja kojega štite neovisne agencije koje provode akreditaciju i reakreditaciju radi vanjskoga neovisnoga osiguravanja kvalitete. Prijedlog zakona o osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti dr. Franje Tuđmana čl. 1. st. 4. isključuje primjenu Zakona o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju. Skupina onih koji žele stvoriti novo sveučilište ne želi da ih se inicijalno vrednuje. To može tražiti samo onaj tko nema znanstvena i akademska postignuća, biografije i ne ispunjava uvjete za obavljanje znanstvene i znanstveno-nastavne djelatnosti. Izbjegavanjem akreditacije nanosi se šteta sustavu jer inauguriraju pravilo da se netko može izuzeti od ovlasti Agencije za znanost i visoko obrazovanje u sustavu visokoga obrazovanja i još gore, čine diplome budućih studenata bezvrijednima igdje, osim možda u hrvatskom Ministarstvu obrane. Drugi primjer je novo sveučilište ne osniva se novim studijskim programima nego gotovo nasilnim razvrgavanjem ugovora koje je Vlada sklopila sa sveučilištima u Splitu i u Zagrebu i temeljem kojih su pokrenuti i izvode se iz sveučilišni studijski programi čiji su nositelji ta dva sveučilišta. Nezakonito se čl. 27. st. 1. i 2. prijedloga zakona nalaže rektorima sveučilišta u Splitu i Zagrebu da svojim senatima predlože prijenos studijskih programa čiji su nositelji na novo sveučilište. Također dio struke smatra da nema potrebe za osnivanjem još jednog sveučilišta. No vratimo se na temeljne postavke. Iskustvo koje smo imali s Vojnim učilištem navodi nas osjećaj velike zabrinutosti jer postoje stvari koje su neprihvatljive. Ovo što ću sada izreći je ne samo neprihvatljivo nego je i nevjerojatno. Prije nego što iznesem ove nevjerojatne činjenice navest ću primjer Vojnog sveučilišta u Njemačkoj, Bundeswehr Universität in München. Naime, Njemačka vojna obavještajna služba MAD, Militärischer Abschirmdienst sustavno vrši zaštitu tog sveučilišta, pa je tako prije nekoliko godina utvrdila da su pojedini polaznici zajedno s pojedinim članovima znanstvenog osoblja bliske određenoj neonacističkoj skupini, a jasno je da je neprihvatljivo da zaposlenici državnih službi simpatiziraju i praktično surađuju s organizacijama koje se protive ustavnom poretku države. Svi ti sudionici su isključeni sa sveučilišta i to u vrlo kratkom roku. A sada sagledajmo iskustvo na Hrvatskom vojnom učilištu dr. Franje Tuđmana. Jedan od predavača Vojnog učilišta je osvjedočeni protivnik hrvatske samostalnosti i države, Dejan Jović, čovjek koji je u svojim političkim pamfletima tvrdio da je greška jugoslavenskih vladara bila što je dopustila hrvatski jezik i izjašnjavanje Hrvata kao zasebnoga naroda. Taj čovjek je išao toliko daleko da je i za referendum o neovisnosti tvrdio da nema vjerodostojnosti, iako je taj referendum imao apsolutnu međunarodnu prihvatljivost. Istovremeno, taj čovjek brani fašističku tvorevinu, tzv. SAO Krajinu. Jer naime, Jović tvrdi da se Hrvatska nije krajinskim Srbima odnosila na pravilan način. Za Jovića je ratni zločinac Milan Martić legitimni predstavnik Srba s kojim je Hrvatska trebala tražiti nagodbu. A da bi apsurd mogao biti još veći govore mnogobrojne zasad nedemantirane informacija prema kojima je jedan od predavača na Vojnom učilištu dr. Franje Tuđmana, bio i sin zapovjednika postrojbi JNA koji su izravno bombardirale i okupirale Vukovar te su izravno odgovorne za zločine na Ovčari i za etničko čišćenje u istočnoj Slavoniji. I meni je teško u to povjerovati, ali s obzirom na iskustva sadašnje i prošle Vlade i njihove propuste i postupke, ne bi me iznenadilo. Ovdje želim jasno naglasiti da odbacujem i uvijek ću odbacivati da djeca odgovaraju za grijehe svojih roditelja. Međutim, ovdje je riječ o vojnoj instituciji, a R. Srbija se nažalost do danas nije odrekla aspiracija na hrvatski teritorij, i ono što je najgore, R. Srbija još uvijek nije vratila kulturna materijalna dobra koja su ukrali za vrijeme agresije, još uvijek nisu rasvijetlili sudbinu nestalih Hrvata kojih je preko 1000 te još uvijek nije platila ratnu odštetu. U takvim okolnostima, sina zapovjednika postrojbi koje su radile sve ove zločine, plaćati da predaje na Hrvatskom vojnom učilištu je neprihvatljivo, suludo, uvredljivo i sigurnosno upitno. Buduće Hrvatsko vojno sveučilište dr. Franje Tuđmana mora imati ugrađenu sigurnosnu zaštitu te se ovakvi ili slični slučajevi ne smiju ponoviti. Znao kako američke vojne škole proučavaju vojnu redarstvenu akciju Oluja zato što je s vojnog aspekta provedena briljantno. Ona svjedoči čudu koje je Hrvatska vojska uspjela u kratkom razdoblju za vrijeme obrane države od srpske, crnogorske i agresije JNA napraviti na području vojnog znanja, s posebnim naglaskom na ustroj, vojnu taktiku i tjelesnu spremnost. To je razdoblje od prvog postrojavanja hrvatske vojske 28. svibnja 1991. do prve velike oslobodilačke vojne akcije Maslenica koja je bila već u siječnju '93. pa do Bljeska i Oluje, što je nezabilježen uspjeh jedne vojske u samo 4 godina. Zbog toga, jedno od težišta budućeg mogućeg Hrvatskog vojnog sveučilišta dr. Franje Tuđmana mora biti suradnja sa srodnim institucijama u nama bliskim državama. Ono mora imati međunarodni karakter kako bi mi, kao država, kroz znanost i područja obrane i sigurnosti zauzeli svoju zasluženu poziciju na europskoj i svjetskoj karti. Hvala vam.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj IP-a, Pametnog i GLAS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Marijana Puljak. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući, drage kolegice i kolege. Pred nama je dakle, prijedlog zakona kojim bi se osnovalo novo sveučilište koje bi objedinilo studijske programe koji se upravo izvode na sveučilištima u Zagrebu i Splitu. Na početku da vam kažem dakle da nama nije sporno, nitko ne spori dakle spori potrebu da se časnici vojske, zemlje koja je u EU i NATO-u trebaju dakle imati odgovarajuće visoko obrazovanje, kvalitetno visoko obrazovanje za ljude koji rade u sigurnosnim službama, u obrani je zaista vrlo važno i potrebno. Nije sporno ni dakle, da takva, znamo da takva sveučilišta postoje i u drugim raznim zemljama u raznim oblicima i ne degradiramo zapravo ovu ideju, ali nam se čini da ovaj prijedlog zakona, kakav je ovdje donesen u Sabor on sam kao prijedlog zapravo degradira tu ideju. Jer, postoji dakle više skupina problema s predloženim osnivanjem sveučilišta, o njima se govorilo i u prethodnom sazivu Sabora i tijekom javne rasprave, ali čini se da nisu prihvaćena i nisu ugrađena u ovaj zakonski prijedlog. Ovim postupkom se pokušavaju zaobići zakonski postupci koji reguliraju visoko obrazovanje, dakle Zakon o znanstvenoj djelatnosti, visokom obrazovanju koji u čl. 48 kaže u st. 4. visoka učilišta za potrebe vojnog i policijskog obrazovanja osniva Vlada RH sukladno uvjetima koje predviđa ovaj zakon ili kao ustrojbene jedinice nadležnih ministarstava. Isto tako u čl. 54. st. 1. kaže se da je sveučilište ustanova koja osniva i provodi sveučilišne studije u najmanje 2 znanstvena i umjetnička područja i u većem broju polja. Dakle, ne vidimo ovdje dakle koja su to dva različita znanstvena područja, čini se dakle da imamo samo jedno i to jedno, njegovo polje. Zaobilaze se dakle i sve odredbe koje reguliraju to pitanje, odgovarajuću kvalitetu nove ustanove sukladno Zakonu o osiguranju kvalitete u osiguranju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju. U samom prijedlogu zakona čl. 1 st. 4. izričito se kaže, na postupak osnivanja sveučilišta ne primjenjuju se odredbe Zakona o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju kojima je reguliran postupak inicijalne akreditacije. Dakle imamo jedan prijedlog zakona u kojem se kaže u članku, izričito, nećemo slijediti zakona. Dakle, sami taj članak je dovoljan da ne podržimo ovakav prijedlog i evo molimo zaista da do drugog čitanja se napravi nešto i ovaj prijedlog ažurira. Dakle, slijedeće nije uopće jasno tko će i kako predavati na novom sveučilištu, u kojem će zvanju ti ljudi biti? Dakle, nema ni odgovarajućeg ljudskog kadra. To što sada ljudi koji predaju na Sveučilištima u Zagrebu i Splitu sudjeluju u izvođenju studijskih programa, dakle ne može se samo tako lako prenijeti u neku novu ustanovu. Ljudi koji tamo rade, dakle sigurno neće prijeći u novu instituciju, niti će im se prenijeti intelektualna prava na njihova predavanja. Dakle, postavljaju se pitanja oblika njihovog angažmana, dodatnih opterećenja, posebnih dopusnica za rad izvan sveučilišta, dakle taj cijeli postotak, postupak bit će administrativno složeniji, a ovisit će zapravo i na kraju i o dozvolama fakultetskih vijeća. Dakle, nije jasno zapravo kako će to u buduće, evo citiram Sveučilište obrane i sigurnosti, preuzeti već akreditirane sveučilišne dodiplomske, diplomske, integrirane studije. Osim toga, evo postavila sam bila i pitanje ministru, u čl. 20. prijedloga zakona predviđa se i razvoj programa za obrazovanja izvan obrambenog sustava. Šta to znači izvan obrambenog sustava? Iako nam se ovdje stalno je li dakle napominje ovo je sveučilište za vojne znanosti, ali evo što ovaj članak znači? Zapravo, kako se nama čini, vodi nekakvom paralelizmu, koliziji nadležnosti, hoće li se ne znam osnivat nekakvi ne znam oćete imat psihologiju na ovom sveučilištu ili tako te razne programe iako je evo ovden više puta rečeno da neće biti konkurencije, ali evo što znači ovo u ovom čl. 20.? Kad sam rekla je li sveučilište je pod Ministarstvom obrane, znam dakle u različitim zemljama je, ima sveučilišta koja su također pod njihovim Ministarstvom obrane, ali evo dosada su sveučilišta bila osnivana od strane Ministarstva znanosti, hoće li sad se otvorit put, pa će i Ministarstvo zdravstva, Ministarstvo gospodarstva i razna druga ministarstva imat svoja, biti osnivači nekih sveučilišta. I na kraju, kaže se, evo već je i spomenuto ovdje da za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu. To jednostavno nije točno. Dakle, nemoguće je osnovat ovakvu ustanovu, cijelo sveučilište, a da neće bit potrebno osigurat dodatna sredstva. Ova sredstva koja su za sada rezervirana za studijske programe sigurno neće biti dovoljna za ovako nešto tako da i ova, i ovaj članak i ovo objašnjenje nije točno. Dakle, visoko obrazovanje stručnog kadra u sigurnosti i obrani je vrlo važno, potrebno je, tako nešto cijela ova ideja je zapravo pozitivna. Međutim, zaslužuje da se sve organizira u skladu sa postojećim zakonima koji definiraju visoko obrazovanje, da poštuje sve procedure i sve pravilnike i zato evo molimo nemojte degradirat cijelu ovu ideju ovako lošim prijedlogom. Hvala.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govorit poštovana zastupnica Sanja Radolović, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući na danoj riječi, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, imali smo i prvo čitanje prijedloga ovog zakona u 9. sazivu HS. Manje-više danas ovdje od svih klubova čuli smo dakle istu problematiku. Ja bi samo isto tako upozorila da očito da su neke kolegice i kolege iz pojedinih klubova čitali stari fonogram sa prošlog saziva čitanje ovog sabora jer naime čl. 20. zakona u novom čitanju, prvom prijedlogu zakona koji smo dobili, dakle se promijenio. Ono što međutim nije usklađeno sa time što se čl. 20. ovog novog prijedloga zakona promijenio, koji sada glasi da sveučilište može izvoditi i programe cjeloživotnog obrazovanja, ono što se naime nije promijenilo je dakle provedeno e-savjetovanje. Dakle, mi ovdje moramo upozoriti, ja moram upozorit u ime Kluba SDP-a da dokument koji je nama saborskim zastupnicima dan dakle na raspravu, a i kasnije na glasovanje, zapravo je protuzakonske i protuustavne kategorije ako gledamo daljnje odredbe autonomije sveučilišta. Tako da bi ja zaista razmotrila možda da se i ovo povuče iz procedure, da još jednom zasjedne Odbor za zakonodavstvo jer smo slušali ovdje danas predsjednicu odbora kako je ona sve to lijepo iznijela, međutim zaboravila je svima nama reći da smo zapravo dobili lakrdiju od dokumenta, ne lakrdiju stoga što SDP ne podržava razvoj obrane i sigurnosti, dapače pod našom ingerencijom 2014.g. su i pokrenuti ti sveučilišni studijski programi, već stoga što pred nama stoji, ponavlja, protuzakonski akt koji smo dobili na usvajanje. Dokument koji smo dobili, moram reći da bi bolje složio ovoga odvjetnički pripravnik na stažu nego šta smo ga mi tu danas dobili pred nama. No krenimo dakle redom od onog što je zapravo sporno i što je tu protuzakonsko. Kao što smo danas imali već prilike čuti, sam zakonski okvir nalaže da se izvodi, dakle sveučilište u 2 znanstvena područja, da izvodi studijske programe. Mi ovdje imamo samo jedan, pa dakle već polazeći od toga ovo dakle nije usklađeno sa samim zakonodavnim okvirom koji je na snazi u području znanosti i visokog obrazovanja. Što se tiče dakle kadrova izvođenja samih studijskih programa imali smo primjedbe od strane samog Sveučilišta u Zagrebu koji je zapravo nositelj jedne od studijskih programa, sa sastavnice Fakulteta političkih znanosti i treba i bitno je naglasiti da Fakultet političkih znanosti u Zagrebu trenutačno dakle nosi nekakvih 1500 od 3000 kontakt norma sati što ih izvode, dakle predavači, ljudi u znanstveno nastavnim zvanjima tamo. Ono što isto baca rekla bih sjenu dakle na cijeli postupak donošenja ovog zakona jest odnos senata i sveučilišnog savjeta. Naime dakle na svim civilnim sveučilištima zna se tko upravlja sveučilištem i to je Senat, dok je Sveučilišni savjet nekakvo nadzorno tijelo. Ovdje opet imamo dakle obrnutu situaciju, tu se predlaže da Sveučilišni savjet bude taj koji upravlja sveučilištem, lukavo se dakle u odnosu na čitanje dakle u prošlom sazivu Sabora promijenilo to da se sad ovdje puno toga spušta na sam statut sveučilišta pa mi kao saborski zastupnici zapravo ni ne znamo danas za šta točno glasamo jer za sve neke stvari kojima su dane primjedbe u javnom savjetovanju se lukavo napravilo to samo da se stavila odredba da će se sve daljnje ovoga rješavati po pitanju statuta sveučilišta koji će se kasnije donijeti. Ne moram dakle niti govoriti da stoji u prijelaznim i završnim odredbama zakona da se nalaže, pazite, nalaže se Sveučilištu u Zagrebu i Sveučilištu u Splitu da oni prenesu studijske programe njihove kojih su nositelji u roku od 60 dana na novo sveučilište. Pa mislim moja ocjena nisam pravnica ali sam ekonomistica, doktorica znanosti, imam zvanje predavača i vodila sam nekoliko godina Ured za kvalitetu na pulskom sveučilištu, dakle to je vrlo diskutabilno i kažem vam da se ovo neko podnese na ocjenu ustavnosti, ovaj zakon bi vrlo lako pao tako da ja pozivam vladajuće još jednom da povuku ovo iz procedure, da poštuju instituciju Hrvatskoga sabora i da nam daju dokument kako spada, kako priliči dakle razviju segmenta obrane i sigurnosti ako je to uistinu njihova intencija. Kada govorimo o kadrovima, dakle tu imamo jedan veliki problem. Govorili smo prije o tome koliko su vrijedni ti kadrovi na samom Vojnom učilištu, ja zaista i mi kao klub ne ulazimo u to i dapače, cilj nam je da se Vojno učilište razvija, da razvijamo naše kadrove u području obrane i sigurnosti, međutim ono što ne znamo kako će se trenutačno to sve sprovesti budući da na Vojnom učilištu sada je svega 4 doktora znanosti, bilo ih je 5, opali su na 4. Put od stjecanja znanstvenog zvanja, od puta stjecanja zvanja predavača do znanstvenog zvanja docenta može trajati za sve nas koji smo u sustavu znanosti i visokog obrazovanja, znamo i nekoliko godina i zaista nam nije jasno budući da postoji nekakav Zakon o radu, budući da je na snazi novi Kolektivni ugovor u znanosti i visokom obrazovanju od studenog prošle godine gdje svaki zaposlenik u sustavu mora sudjelovati nekakvih 50% svog radnog vremena u znanosti, mora bit na jednom znanstvenom projektu i jedan varijabilni dio može biti u nastavi, zaista nam nije jasno kako će se ispuniti ta zakonska pretpostavka koju nalaže Zakon o radu a ponavljam dakle i novodoneseni Kolektivni ugovor u području znanosti i visokog obrazovanja. Također dakle da se referiram na sam zakon o kvalitetu, pa zaista, ja da sam ministar znanosti i obrazovanja, ja bi sama podnijela na ocjenu ustavnosti prijedlog ovog zakona, ovdje se omalovažava resor Ministarstva znanosti i obrazovanja, omalovažava se cijela struka, omalovažava se rad neovisne Agencije za znanost i visoko obrazovanje koja je dobila niz pohvala i što se tiče europskih udruga u europskom prostoru visokog obrazovanja koja provodi neovisnu akreditaciju. Podsjetit ću samo da je Hrvatski sabor upravo kako bi se inicijalne akreditacije i kasnije svih reakreditacija 2011. g. donio mrežu kriterija visokih učilišta i kako se samoj Agenciji za znanost i visoko obrazovanje kao neovisnom tijelu prilikom svakog postupka inicijalne akreditacije i reakreditacije, podnosi dokument koji se zove Studija opravdanosti javnog financiranja. Prema prijedlogu ovog zakona, to sveučilište neće biti dužno učiniti budući da kao što same odredbe zakona kažu, na njega se neće primjenjivati Zakon o kvaliteti. Ne moram niti govoriti, dakle već sam rekla da je to sporno što se tiče same ustavne kategorije i zakonodavnog okvira međutim baca sjenu i ljagu na sve što se dakle napravilo trenutačno i u segmentu znanosti i visokog obrazovanja ali i u segmentu razvoja obrane i sigurnosti. Ono šta mi predlažemo je svakako da, daljnji razvoj obrane i sigurnosti međutim nije nam jasno zašto se odmah mora ići na osnivanje sveučilišta kad jednostavno uz nekakav da tako kažemo, progresivan rast i razvoj, moglo se započeti barem za početak sa fakultetom. Mi nismo ovdje vidjeli uopće kako se na to točno očitovalo Sveučilište u Zagrebu i Splitu, kako su se očitovali ti djelatnici koji u nekakvom 80%-tnom iznosu zapravo nose sve te kolegije koji se izvode na tim studijskim programima. Ponavljam, jesmo za razvoj, jesmo za to da kadrovi na tim institucijama i studijskim programima imaju i nekakvo teorijsko znanje koje im se prenosi a i na Vojnom učilištu praktično znanje međutim dolazimo onda do ključnog problema. Što sa diplomama? Što kad taj jedan student postane apsolvent, stekne diplomu, tko će tu diplomu nostrificirati njemu ako se on odluči ić radit u nekakve europske institucije, ako se odluči ić radi tu NATO? Tko će njemu tu diplomu nostrificirati, tko će mu je priznat? Pa mi dandanas nismo još uspjeli izaći na kraj niti smo primijenili u potpunosti Zakon o HKU-u u Hrvatskoj da bi uopće mogli nostrificirati diplome akreditiranih studijskih programa, imate sad nedavni slučaj studija dentalne medicine u Osijeku gdje studenti nakon 5 g. studija ne znaju kako da im se priznaju diplome. Dakle mi govorimo ovdje sada o rekla bih, ključnom problemu a to su kadrovi, to je priznavanje diploma i ono što svih nas treba ovdje zabrinjavati kao saborske zastupnike koji će glasovat o ovom prijedlogu prvog čitanja zakona sutra jest to što ćemo glasovati zapravo o prijedlogu koji je protuustavan i protuzakonski. Mislim da ovakav dokument, otvoreno ću reći, dakle ministar resorni se zaista potrudio nam obrazložit što je bolje mogao, ali iskreno nisam stekla niti njegov, nije utjecao na mene na način da mi je uspio obrazložiti zašto i na koji način nadležno nije Ministarstvo znanosti i obrazovanja i apeliram [[Upadica Reiner: Hvala.]] još jednom dakle na vladajuće da povuku ovaj prijedlog iz procedure.
Hvala lijepa. Sljedeći klub zastupnika je onaj Hrvatskih suverenista u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović. Nema ga, gubi pravo na govor. Pa će sljedeći klub zastupnika biti onaj SDSS-a u ime kojeg treba govoriti poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Nema ga, gubi pravo na govor. Time prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj. Nema ni njega, gubi pravo na raspravu. Pa će sljedeći biti poštovani zastupnik Ante Bačić. Nema ni njega, gubi pravo na raspravu. Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš. Nema je, gubi i ona pravo na raspravu. Ne znam što se događa. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovane zastupnice Katarine Peović. Nema ni nje, gubi pravo na raspravu. Sljedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Damira Habijana, oprostite poštovanog zastupnika Marka Pavića, njega ima konačno. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora nisam mislio ovako brzo doć, al dobro. Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Tradicija vojnih učilišta i sveučilište koje će biti i šire i pokrivati sustav domovinske sigurnosti velika je u svijetu. Imao sam i osobno prilike kao student biti na jednoj ljetnoj školi na Ecole polytechnique-u u Parizu gdje sam se iz prve ruke uvjerio na koji način funkcionira to sveučilište, sveučilište koje baštini tradiciju od doba Napoleona gdje su svi francuski državljani u jednoj časnici francuske vojske. Tako da ovaj iskorak da krećemo u formiranje sveučilišta nije nešto novo. Postoji tradicija u NATO zemljama, akademik Reiner je istaknuo i ostale države koje imaju takva sveučilišta, a tijekom zadnjih godina posebice u edukaciji u menadžmentu uvidio sam da je pitanje leadershipa odnosno razvoja vodstva upravo da dolazi najbolje iz vojne tradicije. Tu je poznati West Point model razvoja leadershipa kao i mnogih drugih, a tijekom različitih drugih posjeta posjetio sam i neka od vojnih učilišta u SAD-u. Tako da čestitke i ministru i prethodnom ministru obrane potpredsjedniku vlade tadašnjem gospodinu Krstičeviću da su se odlučili u ovom smjeru ići i da isto tako će se osnovati ovim aktom sveučilište koje će pokrivati vojni dio, ali ne samo vojni dio već isto tako i cijeli sustav domovinske sigurnosti. Ono što je bio i moj imput i na odboru da budete malo i ambiciozniji posebice u ovom dijelu oko leadershipa. Danas najveće svjetske multinacionalne tvrtke upravo ciljaju na ljude za svoj menadžment koji mogu završiti i završavaju takve studije. Na odboru sam istaknuo nekoliko dobronamjernih primjedbi kako unaprijediti još zakon. Neka davno osobno sam bio u Studentskom zboru, bio sam predsjednik Udruge mladih znanstvenika, naravno da svakom sveučilištu u fokusu studenti, pa je moj bio jedan savjet da se izjednačite sukladno sa udiom studenata koje imate u senatu i sa sveučilištem i sa Stručnim vijećem veleučilišta to je 15%. Ja znam da imate ambiciju poslijediplomskih studija pa vjerojatno ste preuzeli iz čl. 58. Zakona o znanstvenoj djelatnosti 10+5, 10% preddiplomskih, 5% postdiplomskih, ali dok tada nemate možda da isto tako kao veleučilišta imate 15% studenata. Druga stvar je pitanje od posebnog studentskog interesa u Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju postoji takav koncept suspenzivnog veta, pa isto savjet da ga iskoristite, a i pitanje sveučilišnog savjeta da neke od odredbi koje su vezane u Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju isto tako preuzmete. Zadovoljstvo mi je poduprijeti ovaj zakon i kao što su kolege iz kluba rekle, klub HDZ-a će ovo poduprijeti, drago mi je i ponosni smo da će ovo sveučilište nositi ime prvog hrvatskog predsjednika gospodina Tuđmana, a isto tako cijeneći vojnu tradiciju razvoja ljudi, kapaciteta, posebice na području menadžmenta i leadershipa dajemo ovu potporu, isto tako kažem, da budete slobodno ambiciozni i u tom segmentu razvijati programe. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, poštovane zastupnice Puljak. Izvolite.
Poštovani kolega Pavić. Spomenuli ste Ecole polytechnique pa evo imam i ja nekih iskustava sa Ecole polytechnique. Moj suprug je radio doktorat na Ecole polytechnique nekoliko godina pa znam kako funkcionira to učilište i uvjeravam vas da bi na tom, dakle to su najviše škole u Francuskoj, imaju status veći nego sveučilišta, ali uvjeravam vas da nešto ovako kao što je u ovom prijedlogu da se kaže u prijedlogu zakona da se ne primjenjuju odredbe Zakona o osiguranju kvalitete u znanosti u visokom obrazovanju je nešto što je apsolutno nemoguće da bi se tako nešto moglo dogoditi u Francuskoj i na Ecole polytechnique. Dakle, ne sporimo tome da je potrebno kvalitetno visoko obrazovanje ovog kadra, ali ovaj prijedlog zakona je jednostavno degradiranje cijele te ideje.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Pavić.
Hvala lijepa. Ecole polytechnique je visoka škola odnosno sveučilište pod sustavom grandecol tzv. velikih škola, konkretno Ecole polytechnique više nije vojno sveučilište ali je pod upravom Ministarstva obrane što je sličnost i sa ovim konceptom, tako da ja se apsolutno ne slažem s vama. Mislim da Ecole polytechnique kao i West point, kao i mnoga druga sveučilišta i vojne škole mogu biti uzor, ja vjerujem da je ovaj zakon doprinos da idemo ka tom smjeru. Naravno Ecole polytechnique postoji od doba Napoleona, vjerujem da sve komponente koje on ima ćemo i mi izgraditi kao i mnoge druge škole, bitno je da smo u NATO-u vjerujem da ćemo imati i potporu od mnogih naših partnera i članica NATO-a na tom putu razvoja vojnog sveučilišta. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Damira Habijana. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege, evo pred nama je Prijedlog Zakona o osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti. U ovom trenutku u RH djeluje 10 sveučilišta i to 8 javnih i 2 privatna. Najmlađe javno sveučilište je Sveučilište Sjever u Varaždinu koje je osnovano u svibnju 2015. godine. Zašto ističem varaždinsko sveučilište u kontekstu ovog zakona? Upravo zbog toga osim što je najmlađe u našoj zemlji upravo u gradu Varaždinu u listopadu 1991. godine uz Grad Zagreb i Samobor započeo je razvoj vojnog obrazovanja provedbom časničkih tečajeva u gradu Varaždinu. Izgradnja obrazovne infrastrukture u području obrane i sigurnosti prošlo je kroz nekoliko faza, a sve faze imale su isti cilj, a to je poboljšanje stručne osposobljenosti hrvatskih časnika, prihvaćanje međunarodnih standarda te usklađivanje s civilnim znanstveno-obrazovnim standardima i institucijama. Za zemlju veličine Hrvatske imajući u vidu broj stanovnika netko bi mogao reći da je to preveliki broj sveučilišta. Međutim, prilikom rasprave o prijedlogu osnivanja ovog sveučilišta treba imati u vidu njegovu specifičnost u pogledu sadržaja i ciljeva koji se s osnivanjem novog sveučilišta žele ostvariti. Naime, u obrazloženju prijedloga ovog zakona između ostaloga se navodi kako će se istim osigurati provedba temeljnog vojnog obrazovanja za časnike Hrvatske vojske na preddiplomskoj i diplomskoj razini, razvijanje znanstveno-istraživačke djelatnosti te pokretanje studijskih programa poslijediplomske razine kao dio nastavka postojećih vojnih programa, a dijelom razvojem novih programa usmjerenih za potrebe sustava domovinske sigurnosti. Vrlo često imamo prilike čuti kako se u vojno redarstvenim akcijama Hrvatske vojske, prije svega ovdje mislim na Oluju, uči na brojnim inozemnim vojnim sveučilištima kao primjeru vrlo dobro pripremljene vojne operacije. Usvajanjem ovog zakonskog prijedloga vojne operacije Hrvatske vojske sada će moći proučavati studenti na našem vojnom sveučilištu čime na neki način zatvaramo krugu u uspostavi obrazovne infrastrukture koja obuhvaća obranu i nacionalnu odnosno domovinsku sigurnost. Smatram da za državu koja ima namjeru biti važan čimbenik na području sigurnosti i stabilnosti više nije dostatno da pruža obrazovanje samo za potrebe oružanih snaga već se mora osigurati obrazovanje za sve sastavnice domovinske sigurnosti. Da je to tome tako govori i dokument Strategija nacionalne sigurnosti RH koja ukazuje na posebnost visokog obrazovanja i znanstvenog istraživanja za potrebe obrane i sustava domovinske odnosno nacionalne sigurnosti. Dodatni argument za podršku ovom zakonskom prijedlogu jest činjenica kako su sveučilišni instituti nositelji raznovrsnih međunarodnih projekata dok postojeće vojno učilište kao takvo to ne može biti. Brojne članice EU poput Njemačke, Češke, Španjolske zastupaju upravo model National Defense University u sklopu kojih djeluju brojni instituti koji se bave istraživanjima u području obrane i sigurnosti. Također u EU postoje razni oblici suradnje između sveučilišta bilo izvođenjem zajedničkih studijskih programa, znanstvenom suradnjom, projektima, razmjenom nastavnika i studenata te drugim oblicima suradnje. Nadalje, brojne države diljem svijeta imaju ustrojena vojna sveučilišta poput primjerice Austrije koja je formalno neutralna zemlja, Belgije, Češke, Kanade, Finske, Švedske itd. Usvajanjem ovoga prijedloga zakona i osnivanjem sveučilišta zasigurno se stvaraju uvjeti za daljnji razvoj sposobnosti Hrvatske vojske koja će biti u mogućnosti odgovarati izazovima u 21. stoljeću, a kako je predviđeno već ranije spomenutom Strategijom nacionalne sigurnosti RH. Sigurna i stabilna država mora imati brz i koordiniran odgovor na sigurnosne ugroze i nestabilnost poput terorizma, nekontroliranih ilegalnih migracija, transnacionalno organiziranog kriminala pa time i stručnjake koji će biti kvalificirani i kompetentni za rad u sigurnosnom sustavu, različitim istraživačkim institutima, međunarodnim organizacijama i diplomaciji. Hvala lijepo.
Hvala. Ostanite časak ovdje jer imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Martinčević. Izvolite.
Evo uvaženi zastupniče Habijan kada ste već spomenuli Sveučilište Sjever u Varaždinu ja sam se baš podsjetila kako ova procedura ide vrlo brzo za razliku od procedure osnivanja Sveučilišta Sjever koja je trajala i trajala. Naime, osnivanje Sveučilišta Sjever u Varaždinu nije zanimala niti HDZ-ovu, niti SDP-ovu vladu. Tek na moj prijedlog u ime reformista ovdje u saboru, sveučilište, a pod pritiskom i blizinom parlamentarnih izbora osnovala Milanovića vlada. E sad kad smo već osnovali to sveučilište ja mislim da bi bilo jako dobro da bude ravnopravno sa ostalim sveučilištima u našoj zemlji. Evo Pula 52 miliona kuna manje je studenata od Varaždina, Dubrovnik 46 miliona kuna, Rijeka 327 miliona kuna, Zadar 107 miliona kuna, Varaždin sa 4.000 studenata 35 miliona kuna. Molimo vas da se izborimo u ovome mandatu da se Sveučilište Sjever stavi u ravnopravni položaj sa svim ostalim sveučilištima u Hrvatskoj.
Hvala, nije baš bila replika na izlaganje, ne znam da li će kolega nešto odgovarati ili ne.
Odgovorit ću ako dopuštate, dakle poštovana kolegice Martinčević, tako je 2015. postojala su 3 zakonska prijedloga. Dakle bio je jedan zakonski prijedlog vaš, bio je jedan zakonski prijedlog od kolege Stričaka, Križanića i još nekih zastupnika iz redova HDZ-a i bio je još jedan prijedlog koji se odnosio na osnivanje Sveučilišta Sjever. Što se tiče sredstava onda moramo biti do kraja jasni, prošle godine upravo amandmanom kolege Stričaka Sveučilište Sjever dobilo je dodatnih 20 miliona kuna, ja sam siguran da će u proračunu za iduću godinu taj iznos biti još i veći. A što se tiče zalaganja dakle nas iz HDZ-a za razvoj sveučilišta, dakle ne samo Sveučilišta Sjever već i sastavnice zagrebačkog sveučilišta odnosno Fakulteta organizacije i informatike dovoljno govori da, ja se nadam, uskoro, ministarstvo će dodijeliti dodatnih 2,5 milijuna kuna za uređenje i nove prostore FOI. Hvala lijepo.
Sljedeća je replika poštovane zastupnice Selak Raspudić, izvolite.
Dakle upravo zato što nam je stalo do realizacije stvarnih interesa Hrvatske vojske i razvoja vojne znanosti, postavit ću vam 2 vrlo konkretna pitanja koja se tiču osnivanja vojnog sveučilišta. Prvo je, koliko nositelja kolegija ima vojne kompetencije, odnosno koliko njihovi kolegiji daju doprinos ishodima vezanim za vojne sposobnosti? A drugo je pitanje, zašto nismo akreditirali učilište do sada, a posebno prije ovog sporazuma, gdje Hrvatsko vojno učilište nije nositelj već izvoditelj? Smatramo da je time blokiran razvoj vojno-znanstvenog kadra i nastavljen trend njegovog izlaska iz vojske. Naime, nama je zaista u interesu razvoj hrvatske vojne znanosti, a bojimo se da ovakvi pompozni prijedlozi zapravo predstavljaju „trojanskog konja“ koji će učvrstiti postojeće stanje i spriječiti, zapravo, blokirati njezin razvoj umjesto da ga potiče. Zato vas molim odgovor na ova dva vrlo konkretna pitanja.
Poštovani zastupnik Habijan.
Hvala lijepa. Evo, ja se ne bih složio nikako da je ovo pompozni prijedlog, kao što ste rekli na kraju i zaključili svoje izlaganje. Ja mislim da upravo ovo što sam govorio i uvodno je zapravo zatvaranje jednog kruga, odnosno dobivamo jednu kvalitetnu obrazovnu infrastrukturu. Što se tiče samih pitanja koje ste uputili meni, ja sam pažljivo slušao i vašu raspravu ispred kluba i koliko znam, takva slična pitanja uputili ste i ministru, koji vam je vrlo jasno u svom izlaganju odgovorio. Još u ovom trenutku nisam dakle ispred ovdje izlagatelja odnosno nisam predlagatelj ovoga zakona već samo saborski zastupnik prema tome, na pitanje ste dobili odgovor, pretpostavljam da ćete ih ponoviti i dobiti opet isti odgovor.
Sljedeća replika je poštovane zastupnice Puljak, izvolite.
Evo jedno pitanje dakle, svima ću ih postavljat. Kako tumačite dakle čl. 1. st. 4 da na postupak osnivanja sveučilišta ne primjenjuju se odredbe Zakona o osiguranju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju kojima je reguliran postupak inicijalne akreditacije. Kako tumačite to da ovo Sveučilište ne treba inicijalno akreditirati? Hvala.
Poštovani zastupnik Habijan.
Pa mislim da vam je i to kolega iz Zeleno-lijeve koalicije već o tome zapravo govorio i koliko sam dobro shvatio pozvao se na čl. 28. navedenog dakle prijedloga zakona u kojem vam daje odgovor na to pitanje.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Stričaka.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice i kolege, kolega Habijan. Vi ste u svojoj raspravi naveli da brojne države svijeta, između ostalog SAD pa i EU, Njemačka, Češka, Španjolska, Francuska, imaju slična sveučilišta. I sad kad pogledamo, to su sve gospodarski razvijene države, tehnički i tehnološki napredne sa jakim stupnjem i razvojem demokracije, socijalno osjetljive i za njih kao takve su vojna ili slična sveučilišta dobrodošla, a za nas ne. Pa kako to tumačite? Hvala.
Poštovani zastupnik Habijan.
Hvala lijepa. Evo, poštovani kolega Stričak, meni je žao ako je tome tako, a vidim iz izlaganja pojedinih zastupnika da tome doista je tako. Ja mogu samo ponoviti, dakle, ove argumente koje sam već istaknuo, dakle pogotovo kada govorimo o međunarodnim vojnim sveučilištima, dakle diljem EU, ali i primjerice u SAD-u, pa isto tako i u Kanadi, upravo dakle formiranjem odnosno osnivanjem ovog Sveučilišta obrane i sigurnosti pretpostavljam da će doći do još bolje suradnje između navedenih institucija. Isto tako, mislim da smo čuli od kolega, da je netko također, vodio diskusiju vezano na tu temu gdje je istaknuo veću mogućnost dakle korištenja i EU fonda, obzirom da sadašnje Vojno učilište nije moglo biti nositelj tih projekata već samo partner.
I zadnja replika je poštovanog zastupnika Tuđmana.
Hvala kolega Habijan. Vi ste upozorili na činjenicu da se vojna operacija Oluja i druge operacije proučavaju na drugim vojnim sveučilištima, a ovdje smo svjedoci kako se kaže, da bi, da to ne bi bilo uputno ili dobro na Hrvatskom vojnom učilištu proučavati. S druge pak strane, ono što nije upozoreno ili u dovoljnoj mjeri, strani vojni časnici već sudjeluju u nastavi, odnosno u ovome programu, a normalno je da pri izvedbi tih programa, pogotovo onom užem vojnom dijelu sudjeluju oni koji su i provodili te operaciji i koji imaju najviša vojna iskustva, tako da je de facto vrlo licemjerno od onih koji osporavaju uopće mogućnost, pozivajući se na protuustavnost i protuzakonitost, da se ovako jedno sveučilište formira.
Poštovani zastupnik Habijan.
Hvala lijepa. Evo, poštovani kolega Tuđman, apsolutno se slažem dakle s vama. Ako se dobro sjećam prilikom posjeta Pentagonu 2017. general Krstičević je odnosno tadašnji ministar primio čestitke upravo u Pentagonu za operaciju Oluja gdje je bilo i jasno rečeno da se o provedbi te operacije vodi zapravo i istražuje na samim njihovim vojnim sveučilištima. A ovo što ste rekli na kraju, apsolutno se slažem, ovo je pravi primjer zapravo spone prakse i iskustva, odnosno teorije i prakse, dakle ljudi koji će izvoditi nastavu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Damira Bakića. Izvolite.
Poštovane kolegice, poštovani kolege. U izlaganju koje sam podnio u ime kluba argumentirao sam zašto bi ovakvo osnivanje Sveučilišta obrane i sigurnosti bilo protivno relevantnim zakonima, dakle, zašto je predloženi zakonski tekst neprihvatljiv. Sad bih rekao međutim, nešto drugo. Osvrnuo bih se na to zašto mislim da je osnivanje Sveučilišta obrane i sigurnosti ovako kako je zamišljeno, čak i da je u skladu sa svim zakonima, zašto mislim da je štetno za same studije obrane i sigurnosti? Prije svega nešto sam već spomenuo. To je, samo ću još jedanput se kratko osvrnuti, npr. čl. 18. predloženog zakonskog teksta koji, koji dakle izrijekom predviđa dvije stvari koje nekako ne spadaju u akademsku zajednicu i sasvim sigurno štete normalnom funkcioniranju bilo kojeg sveučilišta ili visokog učilišta. To je s jedne strane mogućnost da se na rad na Sveučilište obrane i sigurnosti mogu uputiti pripadnici oružanih snaga naprosto odlukom nadređenih bez provjere njihovih stvarnih kvalifikacija. S druge strane to je također jedan drugi stavak istog članka koji predviđa da plaće zaposlenih na Sveučilištu obrane i sigurnosti mogu odudarati i po svojoj prilici će odudarati od sustava plaća u, u visokom obrazovanju. Sve to naravno zapravo vuče porijeklo iz faktički dvojne lojalnosti koje bi to sveučilište imalo prema svom stvarnom osnivaču što je Ministarstvo obrane i naravno prema, prema, prema, implicitno nadležnom ministarstvu što je Ministarstvo znanosti i obrazovanja. Možda je najvažnije od svega što zapravo ovog momenta želim reći je slijedeće. Studijski programi koji se trenutno izvode, studijski programi obrane i sigurnosti koji se trenutno izvode na visokom učilištu u suradnji sa Sveučilištem u Splitu i sa Sveučilištem u Zagrebu, ti su studijski programi vrijedni, kvalitetni, treba ih podržati, treba ih unaprjeđivati i ima prostora za unaprjeđenje. Ti su studijski programi oblikovani po obrascu redovitih sveučilišnih studija, oni su podvrgnuti vanjskom vrednovanju po propisima koji uređuju visoko obrazovanje. Oni su vrijedni jer su nastali u akademskom okruženju sveučilišta u punom smislu riječi. Studijski programi obrane i sigurnosti po mom dubokom sudu trebaju ostati u sastavu sveučilišta. Sveučilište je to koje im može dati širi horizont, koji im može dati kompletnu akademsku širinu. Sveučilište je to koje im može osigurati, sveučilište u širem smislu, npr. ovo zagrebačko unutar kojega većina tih studija djeluje, koje može osigurati kvalitetan interdisciplinaran, mnogo disciplinaran kadar nastavnika u znanstveno nastavnim zvanjima. Sveučilište je to koje može osigurati šire horizonte, koji može osigurati širi izbor budućih izvornih kolegija, koje može osigurati daljnje i moguće i potrebno unaprjeđenje. Naprotiv, zatvaranje, zatvaranje tog novog Sveučilišta obrane i sigurnosti u sebe nužno zapravo vodi u samodostatnost, vodi u autoreferentnost, vodi u suženje horizonta, vodi nekako u sniženje kriterija, urušavanje standarda i u konačnici što smo mnogo puta vidjeli na sličnim primjerima, u tim okolnostima nužno i u određenu vrstu klijantelizma. U tom smislu mi mislimo da je u najboljem interesu postojećih studijskih programa obrane i sigurnosti da ostanu u formatu u kojem jesu i da se dalje unaprjeđuju u punoj suradnji sa svim sastavnicama, kako Sveučilišta u Zagrebu tako Sveučilišta u Splitu. I u konačnici samo da napomenem još jednu stvar. Ovdje se govorilo o potrebi da privučemo i strane studente na, na ta, na to buduće sveučilište. To je naravno vrijedna intencija i orijentacija, međutim budimo uvjereni bez valjanog nadzora, bez stvarne kvalitete, bez stvarnog prijanjanja sveučilištima, akademskim standardima strane studente privući nećemo. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo neke replike, prva je poštovanog zastupnika Tuđmana, izvolite.
Hvala. Poštovani kolega, vi ste u onom prvom izlaganju na koje ste se pozvali govorili da je ovo protuzakonito, da ne ide sa jednom krivim čitanjem ili diskvalifikacijom ovoga prvoga članka st. 4. gdje se govori da je nezakonit, a on se de facto odnosi na to da postojeće akreditacije za ove studijske programe ne treba ponovo aktivirati odnosno ponovo postupak provoditi s obzirom na, da je to ostaje kor ili ona osnova na kojoj će funkcionirati ovo, ovo sveučilište. Prema tome, naprosto ovaj cijeli izvod onoga što vi govorite ne funkcionira. S druge strane, ključ je izgleda ipak u tome da se ne želi priznati matičnost ovome sveučilištu za obrambene i sigurnosne znanosti jel nijedno drugo sveučilište nema matičnost za, za ovo područje i prema tome sa tom jednom logikom [[Upadica: Hvala]] bi trebalo ići i razmatrati i prijedlog ovoga zakona i što on sve povlači sa sobom.
Hvala. Poštovani zastupnik Bakić.
Evo samo kratko, dakle ja, ja poštujem vaš, vaš, vaše pravo da, da, da, da, da, na taj stav. Međutim, ne samo ja, nekolicina kolegica i kolega je zapravo dijelimo moje mišljenje. Jedno je dakle, jedno je činjenica da postojeći studijski programi su svojedobno prošli neku akreditaciju, a drugo je činjenica što znači akreditirati novo sveučilište, što znači izdati dopusnicu novom sveučilištu. Ja mislim da su te dvije stvari bjelodana, bjelodana dakle različite. Što se tiče druge stvari, ja bih isto napomenuo dakle da, mi nemamo problem s tim da, da to visoko učilište u kojem statusu je trenutno danas je, ima matičnost u pogledu tih nekih studija. Ali isto tako, ja ću također podsjetiti kao što je nekolicina kolegica i kolegica, kolega rekla da je većina studijskih programa koji se izvode su i nositelji i autori tih studijskih programa, dakle profesori drugih fakulteta Sveučilišta u Zagrebu i Sveučilišta u Splitu.
Slijedeće replike poštovane zastupnice Selak Raspudić, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] u svome izlaganju na zadovoljavanje akademskih standarda, s čime ću se svakako složiti, poglavito uvjeta da se postane sveučilište ili postane djelom postojeće sveučilišne zajednice premda nisam sigurna da nam je motivacija i pogled na vojnu znanosti jednak. No zanima me na jednoj načelnoj razini s jedne strane pozivate se na tu akademsku dosljednost, s druge strane voditelj vašeg kluba je programski voditelj jednog instituta za političku ekologiju čime se obmanjuje hrvatsku javnost jer nije riječ o javno znanstvenoj ustanovi nego o najobičnijoj udruzi. Pa eto, ako se netko može nazvati institut, kako onda ovdje da tražimo da netko poštuje ikakve standarde da bi se nazvao sveučilištem? Možda se može i to? Što mislite o tome?
[[Upadica Bakić: Ja ću si uzeti pravo…]] Kolega Bakić, prvo ću vam ja dat riječ, jel tako? [[Upadica Bakić: Oprostite.]] Evo, izvolite, ako želite odgovoriti iako nije bilo vezano uz temu, ali izvolite.
Ispričavam se, to je plod mog neiskustva, oprostite [[Upadica Reiner: Izvolite.]] Ja ću si dakle uzeti za pravo da ne odgovorim na vaše pitanje i u prvom djelu dakle vi ste si nekako dopustili na govorite ili implicirate nešto o vašoj i mojoj motivaciji što radije ne bi komentirao a što se naravno drugog pitanja tiče, to je jednostavno iznašanje vašeg stava što je definitivno, apsolutno disjunktno sa meritumom današnje rasprave.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Sanje Radolović, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Dakle da rezimiramo. Iz govora u ime klubova, rezimirali smo slijedeće, da nam je proceduru poslan prijedlog zakona koji nije u skladu sa Ustavom, budući da krši kategoriju autonomije sveučilišta jer se nalaže Sveučilištu u Zagrebu i Sveučilištu u Splitu da se studijski programi prenesu u roku od 60 dana što oni Ustavom nisu dužni učiniti. Nadalje, nije provedeno novo javno savjetovanje budući da su i kolegica Puljak i kolega Raspudić ovdje navodile stari čl. 20. zakona, taj članak je promijenjen u proceduri koja je nama poslana a nakon toga nije provedeno novo javno savjetovanje nego smo mi dobili ovdje savjetovanje koje je provedeno za vrijeme trajanja 9. saziva Hrvatskog sabora od 20. travnja 2020. do 4. svibnja 2020. g., dakle nama su se vladajući ovdje usudili kao saborskim zastupnicima poslati neustavan akt koji nije u skladu sa samim zakonom. Ono što također znamo slijedeće i što smo utvrdili ovdje je da ne znamo niti kako će se nostrificirati same te diplome, tko će priznavati te diplome u nešto u što se ustalilo a to je europski prostor visokog obrazovanja. Osim toga, dakle sam zakonodavni akt nije niti u skladu sa postojećim zakonskim okvirom koji je važeći za djelatnost znanosti i visokog obrazovanja pa tako neće podlijegati niti Zakonu o kvaliteti i dakle ponavljam, time omalovažava sve neovisne institucije, u prvom redu Agenciju za znanost i visoko obrazovanje koja je ponavljam, dobila niz pohvala i akreditirana je od strane europskih institucija u području znanosti i visokog obrazovanja i neće biti potrebno da ovo sveučilište ispuni niz rigoroznih kriterija propisanih mrežom kriterija sa visoka učilišta koje je ponavljam, opet donio Hrvatski sabor 2011. godine. No ono što posebno upada u oko i što sam zaboravila reći u samom izlaganja u ime kluba a to je zapravo da ovdje apsolutno nevjerovatno kod ocjene izvora sredstava potrebnih za provođenje zakona jednostavno se navodi da financijska sredstva u proračunu neće biti potrebno osigurati jer su ona već osigurana. Ja se pitam dakle, na temelju čega i kako će onda novo sveučilište financirati kadrove jer velika većina ovih kadrova preko dakle 80% kadrova i preko 50% kontakt sati, trenutačno rade na sastavnicama pri Sveučilištu u Splitu i Sveučilištu u Zagrebu, ja mislim da te ljude nitko temeljem Zakona o radu, temeljem njihovih kolektivnih ugovora i ugovora o radu koje imaju potpisane, ne može natjerati da svoje koeficijente prenesu na novo sveučilište niti ih itko može natjerati da razvrgnu postojeće ugovore o radu i pređu na sveučilišta. Ja zaista ne znam kome je moglo pasti na pamet da instituciji Sabora, saborskim zastupnicima kao najvišem zakonodavnom tijelu mogu poslati u proceduru ovakav akt, ponavljam dakle, ovakav akt bi bolje napisao student prve godine Pravnog fakulteta. Ja vas još jednom pozivam da povučete iz procedure ovaj akt koji smo dobili jer je u potpunosti neustavan, u potpunosti nije usklađen sa samim zakonom. Pričali smo dakle tu i o samoj akreditaciji, kolega Tuđman je rekao da se tu neće primjenjivati jer nije potrebna inicijalna akreditacija, ja ću vas podsjetiti da uopće dobivena sa krajem travnja 2020. g., uopće nije dobivena trajna akreditacija niti za postojeće sveučilišne programe a zaista ne znam onda kako mislite ih dobiti ko što stoji u samom zakonu da će ministar znanosti i visokog obrazovanja onda nakon 6 mj. od osnivanja sveučilišta provesti reakreditaciju. Apsurdno je dakle da nešto osnivamo i onda za 6 mj. što, idemo u reakreditaciju? Dobro se zna kako to regulira postojeći Zakon o kvaliteti i nakon koliko vremena se provode reakreditacije studijskih programa, to je uobičajeno nakon nekakvih 5 g. od dobivanja dopusnice za samo izvođenje studijskog programa. Ono što vas još pitam, isto slijedeće osim problematike kadrova, kako će se regulirati pitanje intelektualnog vlasništva? Vjerujem da i sami znate da intelektualno vlasništvo nad samim studijskim programima koji se planiraju izvodit na budućem sveučilištu, dakle njih nose sastavnice Sveučilišta u Splitu i Zagrebu odnosno ljudi koji su pisali same silabuse tih predmeta. Tako da ja vas još jednom pozivam, mi ćemo odluku donijeti neposredno pred glasovanje, pozivam vas još jednom da povučete ovaj prijedlog iz procedure.
Hvala lijepa, imamo, ostanite, ostanite molim vas kolegice, kolegice zanijeli ste se, ostanite mi ovdje imamo dvije replike, prva je poštovane zastupnice Glasovac. Izvolite.
Poštovana kolegice Radolović, ovo što ste napomenuli je točno da nažalost u ovom prijedlogu zakona koji je došao pred zastupnike i zastupnice u Hrvatskom saboru nije provedeno savjetovanje sa zainteresiranom javnošću. To je nešto što je nedopustivo i to je nešto protiv čega bi Hrvatski sabor trebao ustati ne samo u pitanju ovog prijedloga zakona nego i po pitanju svih zakonskih prijedloga koji ulaze u saborsku proceduru. Međutim, to ne čudi takva praksa, pogotovo kada govorimo o ovome zakonu ako uzmemo u obzir kakvu bruku i blamažu je predlagatelj doživio u savjetovanju sa zainteresiranom javnošću kad smo raspravljali o ovom sličnom zakonskom prijedlogu u prethodnom sazivu sabora, gdje ste čak imali situaciju da je rektor jednog sveučilišta, konkretno rektor Boras o, između kojeg se o njegovim sastavnicama radi u ovom zakonu, o prijenosu određenih studijskih programa, morao koristiti savjetovanje sa zainteresiranom javnošću da bi rekao da ovdje neke stvari nisu dogovorene i nije poštivana procedura koja je trebala biti poštivana.
Odgovor poštovane zastupnice Radolović.
Zahvaljujem poštovana kolegice Glasovac. Uistinu tako kad se pogledaju komentari i primjedbe dakle koje su dobivene kroz savjetovanje sa zainteresiranom javnošću pa ja bi rekla stvarno apsurd na apsurd. Dakle, ovim što imamo komentare samog rektora najvećeg sveučilišta u državi imamo komentare i zaposlenika koji su dali svoje primjedbe na sam prijedlog zakona. I ono što treba reći da su vladajući to zaista to lukavo riješili. Nije provedeno novo savjetovanje, međutim što je napravljeno, sve one primjedbe koje su oni kako navode u odgovorima primili na znanje, dakle nije jasno da li se prihvaćaju, ne prihvaćaju, da li se djelomično prihvaćaju ili ne, oni su to jednostavno u novom prijedlogu za ovaj 10. saziv Hrvatskog sabora, sve su dakle napisali u prijedlogu akta da će se pobliže regulirati statutom. Ako pogledate dakle prijedlog zakon u prvom čitanju iz 9. saziva i ovaj prijedlog koji smo mi dobili u binome se razlikuje to šta su tamo javno obznanili što [[Upadica: Hvala.]] planiraju raditi, a ovdje to sakrivaju.
Hvala lijepo. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Tuđmana.
Hvala. Praksa je ovog sabora da zastupnici mogu govoriti što god žele neovisno o činjenicama. Prema tome, što se tiče akreditacija, akreditacije su provedene za ove programe i to one postoje, dopusnice su date za ove programe, to je taj jedan dio na koji se, koji ste vi odbacili. Međutim, ono što niste spomenuli, a to je da su sve nadležne institucije od Ministarstva znanosti do agencije dale suglasnost za ovaj program i dale svoje mišljenje. I s druge strane ono što se stalno nameće, to je da ovi zakoni o znanosti, zakoni o kvaliteti znanstvenog obrazovanja neće vrijediti za ovo sveučilište. Gdje ste vi to pročitali? To je naprosto izmišljotina. Ovdje se naprosto govori za ovaj period, inicijalni period da se neće provoditi ponovo akreditacija za programe za koje već postoji akreditacija [[Upadica: Hvala lijepa.]] prema tome trebali bi biti daleko odgovorniji kad dajete …
Poštovana zastupnica Radolović.
Zahvaljujem na vašim primjedbama, komentarima, sugestijama što god one bile, međutim ja vam moram reći da ne znam da li ste svjesni da mi imamo nešto što se zove Pravilnik o sadržaju dopusnice, dokument koji jako dobro poznajem i koji pobliže uređuje dakle koliko po pitanju kadrova, po pitanju prostora mora jedno sveučilište imati uvjeta da bi izvodilo studijske programe, a dakle ovaj prijedlog zakona novog sveučilišta u potpunosti se osniva na postojeće studijske programe čijih su nositelji druga dva sveučilišta, Sveučilište u Zagrebu i Sveučilište u Splitu, dakle koriste i njihove kadrovske i prostorne kapacitete. Naravno, jasno je kao dan da se zato niti ne može primijeniti Zakon o osiguravanju kvalitete jer inicijalnu akreditaciju ako bi se išlo gledati prema 16 kriterija koje utvrđuje mreža kriterija visokih učilišta koja je donesena u ovoj upravo sabornici 2011. godine to sveučilište ne bi prošlo. Mišljenja Agencija za znanost i visoko obrazovanje nisam vidjela jer ga ta agencija nije niti izdala kao ni [[Upadica: Hvala.]] resorno Ministarstvo znanosti i obrazovanja.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovani ministar Mario Banožić. Izvolite.
Poštovana zastupnice već nekoliko puta spominjete e-savjetovanje kao problem. Dakle, mi imamo zakon koji je bio na e-savjetovanju u travnju i zakon se ponovno pojavljuje na prvom čitanju zašto je riječ o novom sazivu sabora. Nije bilo potrebe ići ponovo na e-savjetovanje. Ove izmjene koje su se dogodile su izmjene koje su tu, koje su prihvaćene, o kojima danas razgovaramo, a u konačnici ako držite da je toliko potrebno mi možemo staviti i u drugom čitanju e-savjetovanje. Tako da ne vidim to uopće kao nekakav problem, da je nešto riječ o ustavnosti, da je nešto riječ o tome što bi trebalo povući iz sabora. Hvala vam.
Imamo neke replike. Poštovana zastupnica Glasovac najprije.
Ministre, skandalozna je vaša izjava kojom tvrdite da ako vi hoćete mi ćemo to staviti na javno savjetovanje. Vaša je dužnost provoditi postupak procjene učinaka propisa koji ne podrazumijevaju samo savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, to je tek drugi korak. Prvi korak je ono što isto niste napravili, to je procjena učinaka propisa. Je li potrebno donositi ovaj zakon, nije potrebno donositi ovaj zakon, ako je potrebno idemo u drugi korak. Ovo što se događalo u 9. sazivu sabora zaboravite. Taj zakon više ne postoji. Vi pred nas dolazite s novim prijedlogom zakona i oprostite što sad je možda vama dociram, ali imam dojam da ne shvaćate što je poštivanje hrvatskih zakona. Vi ste dužni bili nacrt zakona staviti na savjetovanje sa zainteresiranom javnošću u skladu s pozitivnim propisima RH. To nije stvar što zastupnici u Hrvatskom saboru žele ili ne žele, to je vaša obaveza.
Hvala lijepa. Poštovani ministar obrane, Banožić.
Ja na ovo ne mogu odgovoriti drugačije, nego protupitanjem, da li ste imali ovakvih situacija prije s obzirom da evo sjedite već duže vremena tu? … [[Upadica: Ne razumije se.]] A evo ja ću vam odgovoriti, imali ste, ali vam smeta sad to na Zakonu o Sveučilištu za obranu, imali ste istih ovakvih situacija. Hvala.
Ministar Banožić imamo još jednu repliku poštovane zastupnice Puljak.
Evo ja ću vam samo pročitati čl. 20. prošlog prijedloga zakona koji kaže da „sveučilište može u studije za potrebe obrambenoga sustava i sustava domovinske sigurnosti izvoditi i ostale studijske programe dostupne ostalim kandidatima izvan obrambenog sustava“. U novom prijedlogu smo dobili u čl 20. to se brisalo da „sveučilište može izvoditi i programe cjeloživotnog obrazovanja“. Ako ovo nije bitna izmjena u samom tekstu prijedloga zakona, ja onda ne znam što je na koju za primjedbu niz primjedbi u samom postupku e-savjetovanja. Ja vas lijepo molim da još jednom razmotrite, meni bi bilo drago da je ovdje danas s nama i resorni ministar znanosti i visokog obrazovanja pa i sama ravnateljica Agencije za znanost i visokog obrazovanja da u živo čujemo njihova mišljenja šta misle o ovom presedanu da i vama spasim obraz u konačnici jer vi trenutačno narušavate ustavnu kategoriju autonomije sveučilišta. Tko je rekao da oni vama dužni prenijeti te studijske programe? Vi to njima ne možete naložiti, postoji nešto što se zove ustavna kategorija. I s druge strane … /Govornici govore u isto vrijeme./ …
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog ministra Banožića.
Dakle u proceduri kada se donosi zakon odnosno prijedlog zakona u Sabor naravno da se skupljaju mišljenja koja prethodne i prijedlogu odluke koje dolaze na Vladu. Isto tako ta su mišljenja sastavni dio. Imate mišljenje resornog ministra na ovaj dio. Isto tako imate dio koji se odnosi upravo na unošenje ove izmjene vezano za cjeloživotno obrazovanje, ali da ja vam sada, zašto sam odgovorio da možemo staviti čitanje odnosno e-savjetovanje u drugom čitanju, baš zato da ne možete na ovakav način polemizirati zakon. Možemo pričati o njegovoj kvaliteti što bi bilo dobro, ali reći da je neko napravio proceduru namjerno pogrešno i da bi to trebalo povuć s tim se ne slažem. Zato vam na ovakav način argumentiram. Ako mislite da je e-savjetovanje nešto što će bitno promijeniti ovaj dio, mi ćemo ga staviti u drugo čitanje, ali nemojte reći da radimo nešto protuustavno jel nije protuustavno. Ista stvar, resorni ministar je dao mišljenje, isto tako su sveučilišta u Zagrebu i u Splitu oni koji sudjeluju od početka i u kreiranju programa i svjesni su važnosti sveučilišta vojnog.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će poštovane zastupnice Marije Selak RAspudić. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora. Kolegice i kolege saborski zastupnici. Nema mi druge nego ponoviti i ostaviti da vise u zraku očito pitanja koja smatram presudnima koja sam već postavila ranije kolegi Habijanu koji je netočno rekao da su ona već postavljena i da je na njih dat odgovor. Ne mislim da svaki saborski zastupnik da je u prilici znati odgovore na sva pitanja i nisu sve teme i od našeg jednakog osobnog interesa i kompetencija. Međutim, kada dolazimo u pojedinačne rasprave i govorimo o zakonima i njihovim važnostima, u ovom slučaju Zakon o osnivanju vojnog sveučilišta onda bismo bar trebali znati da postoje stvari o kojima trebamo razmišljati i da su ta pitanja važna prije nego što srežemo i samu mogućnost na njihov odgovor. Moje prvo pitanje, a tiče se merituma, tiče se ovoga zakona i onoga što on donosi odnosno problema koji već postoje u sustavu i koje on neće riješiti, već čini nam se cementirati. Prvo pitanje koliko nositelja kolegija ima vojne kompetencije odnosno koliko njihovi kolegiji daju doprinos ishodima vezanim za vojne sposobnosti? A sada ću reći ovo zdravo seljački jer želim da me svaki građanin Hrvatske razumije. Dakle, mi trenutno imamo Vojno učilište dr. Franjo Tuđman, ono što bismo od njega očekivali, a što pogotovo očekujemo ako ćemo imati sveučilište, što bi trebalo biti korak iznad vojnog učilišta, da imamo vojsku koja je znanstveno sposobna da nosi te kolegije, da nosi te programe i da u njezinim rukama moć da obrazuje kadar, vojni kadar. Zašto u njezinim rukama? Pa zato što ona ima te vojne kompetencije. Dakle, vojno obrazovanje je s jedne strane uključe i ovo teorijsko, znanstveno obrazovanje i strategijsko obrazovanje, a s druge strane i druge vidove obrazovanja. Trenutni kadar koji poučava našu vojsku nema te kompetencije, a on će usmjeriti način njezinog razmišljanja u budućnosti. To je prvo pitanje. Dakle, mi trenutno nemamo vojsku koja drži uzde u svojim rukama što se tiče obrazovanja. Ne vidimo da će ovo sveučilište tu situaciju promijeniti. Drugo pitanje, kako ćemo imati strategijske vođe ako nećemo imati matično vojno učilište za razvoj vojne znanosti? Hrvatsko vojno učilište treba biti središte znanstveno nastavne izvrsnosti. Govorili smo o tome, govorio je o tome i uvaženi saborski zastupnik Tuđman, no kako će sastavnice pristati i pod kojim uvjetima da Hrvatsko vojno učilište postane matično? Već sada vidimo u onim komentarima koje smo mogli pročitati da pojedine sastavnice sveučilišta ističu njihovu zaslugu u nastavi na Vojnom učilištu dr. Franjo Tuđman i podsjećaju na njihova prava u tom pogledu jer naime, ključno je pitanje zašto nije svih ovih godina, a posebno 2014. u vrijeme razvoja sveučilišnih studijskih programa za hrvatsku vojsku proces transformacije vojnog učilišta visoko obrazovanu, znanstveno-istraživačku ustanovu usmjerio ka akreditaciji vojnog učilišta, to se moglo učiniti i ranije. Time bi se osigurao i proces razvoja vojno znanstvenog kadra bitnog i sa stajališta nastavnog procesa. MORH bi tako bio u poziciji kadrovske odgovornosti, a danas o ovom zakonu ne bismo niti raspravljali. Naime, u čemu je stvar? Dok svaki Hrvat kakvi nam nadzvučni avioni trebaju pa se noću lomi oko toga hoće li naše nebo preletati francuski ili američki avioni, tako još jednom zabavljeni detaljima koji nisu nevažni, ali jesu partikularni, previđamo ono ključno, a to je da džaba nam vojna oprema ako nemamo strateške vođe koje će znati kako je upotrijebiti. Ili da ovaj zaključak primijenim na sadašnji trenutak, da smo na vrijeme razvili vojnu znanost i obrazovanje imali bismo i stručnjake koji bi argumentirano odlučili i široj javnosti objasnili koje avione kupiti pa ne bismo ni svjedočili ovoj trakavici i debaklu oko vojnih aviona. Vojna znanost zajedno s vojnim avionima jedini su pravi u smislu dugoročni čuvari našeg neba. Stoga sve društvene snage trebamo usmjeriti u stvaranje pretpostavki, da se ona konačno počne razvijati suvereno i samostalno bez dugova, repova i oslanjanja na pretežno tuđu pomoć, baš kao i naša domovina odnosno država Hrvatska koju smo napokon ostvarili. Budimo svjesni nove povijesne činjenice i ponašajmo se suvereno. Ponovit ću, nema hrvatske države bez vojske, a vojske bez vojne znanosti. Hvala vam.
Hvala lijepa. Imamo jednu povredu Poslovnika prvo, a onda replike, poštovani zastupnik Tuđman je dignuo povredu Poslovnika, što je povrijeđeno?
Kolegica Selak Raspudić se pozvala na moje mišljenje, a zna ili bi trebala znati da ja nemam pravo odgovoriti s obzirom da sam iskoristio broj replika na koje imam pravo, a kad se, a ono što je netočno što je ovdje rečeno da HV nema stručnjake da govori o onome o čemu bi vojne studije to trebale imati u svom užem segmentu jel vojska je isto tako vojno umijeće kao što je i medicina, nije samo znanost, nije samo teorija, nego je i umijeće [[Upadica: Poštovani zastupniče Tuđman]] Prema tome, mi itekako imamo stručnjaka koji bi mogli te vojne predmete … [[Govornik se ne razumije]]
Poštovani zastupniče Tuđman, ovaj vi ste zlouporabili instituciju povrede Poslovnika, ja vam neću za prvi put dati opomenu, al ja molim vas i sve ostale da to ne činite. Imamo dovoljno mogućnosti replika, imamo mogućnost govoriti pojedinačno. Molim vas nemojte zloupotrebljavati to inače ću počet stvarno davat opomene. Ovaj slijedeća, ovaj imamo, ništa, dobro. Imamo repliku poštovanog zastupnika Stričaka.
… [[Govornik nije uključen]] potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kolegice, vi ste raspravljala koda je vojska sustav sam za sebe, da postoje samo zbog sebe i za sebe. Međutim, vojska je dio našeg društva. Nemate elementarne nepogode, katastrofe da su civilne vlasti zatražile pomoć vojske, da ona nije pritekla na teren i odradila svoj dio. Također sveučilište se zove Sveučilište obrane i sigurnosti. Sigurnost našu osim vojske čini i policija, civilna zaštita, vatrogasci, inspektorat, carina odnosno sve ostale sastavnice. Prema tome, ja zaista ne vidim da imamo tu raspravu da bi tu trebalo biti sveučilište samo za potrebe vojske i da su oni sami za sebe ili sami sebi dostatni. Prema tome, ovdje govorimo o jednoj sigurnosti obrane i nacionalne sigurnosti. Hvala.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Zahvaljujem na pitanju. Dakle ne naravno da vojska nije svijet sam za sebe i da ona treba kao što je i ovdje rečeno biti integralni dio hrvatskog društva. Ali u onome što je presudno za njezin razvoj i za njezin znanstveni razvoj kao i u svakoj drugoj znanosti po kojim, po čijim pravilima i ona treba igrati treba ključnu ulogu imati njezin znanstveno nastavni kadar. Njezin znanstveno nastavni kadar trenutno se ovakvim prijedlozima i onima, pogotovo koji su bili ranije, ne razvija, niti je samostalni nositelj, ovo što sam i postavila kao pitanje. Dakle, oni nemaju svoju samostalnost da bi se omogućio pravi razvoj te znanosti. Naravno da je nesporno da trebaju i druge sastavnice sveučilišta surađivati međusobno i da trebamo svaku znanost razvijati interdisciplinarno. No, ne možete mi reć da je dobra situacija u kojoj vojska sama odnosno vojno učilište neće biti nositelj, niti će bit, niti će imati matično za svoje kolegije. Ona nema svoju samostalnost, ovaj zakon taj, tu lošu praksu nastavlja prevođenjem ovih programa u svoje sadašnje sastavnice.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Miroslava Tuđmana, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Ova rasprava zapravo sada ide u jednom smislu što je bilo prije kokoš ili jaje. Nema znanstvenih kadrova zato što nema sveučilišta, nema matičnosti, pa nema znanstvenih kadrova. Ja ne bih ovaj se zadržao na tim formalnim prepucavanjima koje zapravo slijede iz jednog svjetonazora jednih da ne trebamo uopće to sveučilište i drugih koji zagovaraju da treba. Ja bih predložio nekoliko izmjena i upozorio na neke stvari koje mislim da bi trebalo ovim zakonom dopuniti. Mislim da bi jače trebalo naglasiti važnost javnosti ovoga sveučilišta, da ono ne bude samo usmjereno za potrebe oružanih snaga i domovinske sigurnosti, mislim, jer je to dosta neprecizan, neprecizno određenje s obzirom na mogućnost participacije u takvim studijima jel naprosto pretpostavlja da neko iz sustava tek može biti student tog sveučilišta. Ono što mislim da to treba biti jače naglašeno u zakonu, da to treba biti, da je ono otvoreno za sve buduće istraživače, novinare, biznis menadžment. Konačno o ovoj korporativnoj sigurnosti već prije 20.g. se govorilo da je dva puta više se izdvaja za to područje u civilnom sektoru nego što se izdvaja za obrambene snage. Prema tome, predložio bi da, da to se, taj dio doradi. S druge strane mislim da treba ići sa više ambicija, ne mora to biti u zakonu, ali treba vidjeti da li su dostatna ova određenja jel po mom mišljenju to sveučilište bi trebalo biti ambicioznije i ići sa time da se u njega uključe programi ili oni, one postojeće institucije koje to žele, od diplomatske akademije, od programi za obavještajnu akademiju, to je ono, to smo imali 90.-tih godina, pa je ukinuta 2000. godine, biti otvoreno za policijsku akademiju ako želi postati članica tog sveučilišta, tako da u jednom punom obujmu dobijemo ovo područje obrane i nacionalne sigurnosti ono jednu matičnu instituciju koja će isformirati te kadrove, priznavati im taj status i zadovoljiti one uvjete koje svako nacionalno sveučilište koje se bavi područjem nacionalnih interesa po svojoj definiciji ima. Zato bi isto tako trebalo razmotriti ove odnosno dopuniti ove odrednice po kojem se ovo sveučilište planira financirati samo iz sredstava predviđenih sa, za obranu odnosno Ministarstva obrane. Treba ostaviti otvoreno da za sve druge ove interesente koji su zainteresirani da se bave ovim područjem, rekao sam bilo da se želi baviti istraživanjem, novinarstvom ili nekim drugim aspektom, da takva, da taj dio bude financiran iz sredstava za znanost. Inače moje, moje mišljenje je uopće da te kvote treba ukinuti već da treba ići na sistem vaučera pa to bi onda promijenilo puno u odnosima sa ovim sveučilištima. I još možda s obzirom na vrijeme koje mi ostaje naglasiti zašto je važno da imamo ovo sveučilište. Upravo s obzirom na ove ljude koji danas završavaju ove studijske programe. Oni ne dobivaju, oni ne dobivaju diplome sveučilišta za nacionalnu sigurnost, nego dobivaju diplome splitskog ili zagrebačkog sveučilišta, a samim time kadetima koji to završavaju kažu čujte vi ste u vojsci privremeno, ne morate tražiti dugoročno karijeru u vojsci. I to je frustrirajuće za te ljude. Treba, jasna stvar da treba biti logika da ljudi mogu imati manevarski prostor i birati svoja zanimanja i raditi u civilnom sektoru jednako kao i u vojnom. I s te strane mislim da je dobar, dobar put da ove diplome koje će na ovom sveučilištu dobiti vrijede poslije i kad, kada ili ako neće biti u sustavu oružanih snaga ili domovinske sigurnosti da ih mogu jednako tako pod tim uvjetima koristiti.
Hvala lijepa. Ostanite časak, imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Marije Selak Raspudić.
Dakle, rekli ste da je ovo, naš razgovor o najboljem načinu i modeliranju zakona o sveučilištu pitanje svjetonazora. Uopće nije pitanje svjetonazora, bila sam vrlo precizna i egzaktna i govorila ono što smatram da bi trebalo biti u interesu Hrvatske vojske. Za razliku od ovoga što ste vi meni uputili, ja sam pažljivo pročitala vaš raniji rad o navedenoj temi, strateški izazovi i programi izobrazbe Hrvatskog vojnog učilišta, i model koji ste vi tamo predlagali nudio je fakultetski status Hrvatskom vojnom učilištu i smatrali ste da treba mijenjati Zakon o znanstvenoj djelatnosti. Na tom tragu moje pitanje je smatrate da li da je sveučilište unatoč tome što ste ranije pisali bolje rješenje i zašto i što vi mislite kako će sastavnice pristati i pod kojim uvjetima da Hrvatsko vojno učilište postane matično za svoju …/nerazumljivo/…?
Poštovani zastupnik Tuđman.
Hvala najljepša. Prvo ja sam rekao u tom radu ako se dobro sjećam to je bilo prije nekoliko godina napisano da treba imati se ingerencije fakulteta kako bi mogao ići u tranziciju sveučilišta. Prema tome, taj dio nije bio ili-ili nego da se ide u tom smjeru sa sveučilištem. Drugo pitanje je bilo vezano za matičnost, jel tako? Prema tome, sticanje matičnosti i prava, pravila znanstvenog funkcioniranja naprosto će za ovo sveučilište vrijediti kao i za sva druga sveučilišta i sve druge, sve druge znanstvene institucije. Činjenica je da mi danas nemamo matičnost, nema ni jedan fakultet ili sveučilište nije matičan za područje, za ovo područje nego se formiraju te na sveučilištu te posebne povjerenstva koja daju tu matičnost. To je takav razvoj bio ako hoćete i ako hoćete i sa informacijskim znanostima, ja nisam doktorirao iz informacijskih znanosti ni na jednom fakultetu [[Upadica: Hvala.]] nego na Sveučilištu u Zagrebu. Prema tome, … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Marka Pavića.
Poštovani kolega i prof. Tuđman, zadovoljstvo mi je bilo slušati vašu argumentaciju jer mi se čini da ste da ste jedan od najpozvanijih dati argumente na ovaj zakon, ne samo da dolazite sa sveučilišta unutar ste te teme i drago mi je bilo čuti kada sam čitao ovaj zakon činilo mi se da mu fali još i više ambicije, da isto tako vi pozivate da bude još ambiciozniji. Isto tako bi se osvrnuo kada razgovaram s diplomatskim zborom, kada razgovaram s svojim atašeima, iskustvo koje mi imamo u operativnim akcijama i Oluja, Bljesak i mnoge takve oni hvale da se proučavaju na mnogim sveučilištima vojnim školama u svijetu. Praktično iskustvo naših profesora itekako daje i razloga da se ide u ovo osnivanje. Moja poruka je isto tako da se može biti ambiciozniji, ali mi je vrlo drago bilo čuti to i od vas.
Poštovani zastupnik Tuđman.
Ovo što se ja bih volio da se zakon naprosto ne omogućava takav jedan budući razvoj, a jasna stvar da ovisi o programima, o kadrovima, o ljudima i prilikama da se te buduće sastavnice dograđuju ili usvajaju. Što se tiče ovoga drugoga djela, proučavanja i bila je isto tako jedna primjedba ovdje, je sad će načelnik ili ne znam tko, vojska određivat tko će se upisivati. Neće, oni će se naprosto po svojim potrebama reći da trebaju takav i takav broj ljudi da se školuje, a ti ljudi moraju zadovoljavati kvalifikacije odnosno uvjete da mogu upisati taj studij, s druge pak strane ono što nije bilo rečeno, praksa je uzmimo američku vojsku, da bi zapovjednik došao do razine zapovjedništva, mora slušati ove predmete, mora slušat, kad napreduje u karijeri, dolazi kao predavač jedan semestar, dva semestra i ponovno se onda vraća u postrojbe na zapovjedna mjesta.
Hvala lijepa. Slijedeća replika je poštovane zastupnice Sanje Radolović.
Zahvaljujem. Dakle, evo tu sad spominjete da se ne bi novo sveučilište trebalo financirati samo iz sredstava koja su pod resorom obrane, nego da bi trebalo dijelom financirati i iz sredstava resora znanosti i visokog obrazovanja. To je opet kontradiktorno s prijedlogom zakonskog akta koji smo mi ovdje dobili, dakle ovdje jasno stoji da je za sveučilište nadređen i zadužen ministar obrane i sam resor obrane. Dakle onda opet nas ovdje navodite da glasamo za nešto što nije u suglasju sa zakonom, ovdje u samoj ocjeni i izvoru sredstava jasno stoji da sredstva uopće nikakva nisu niti potrebna. Moje pitanje vama je zapravo koliko sredstava će biti potrebno za osnivanje ovog sveučilišta? Kako mislite napraviti to da u roku od 6 mj. od kad će se provodit reakreditacija znanosti i visokog obrazovanja, sadašnji predavači steknu minimum zvanje docenta koji imaju trenutačno napisana dva znanstvena rada?
Hvala vam lijepa. Poštovani zastupnik Tuđman.
Hvala. Ja sam ovo rekao da je moj prijedlog, prema tome, nadam se da vi meni ne osporavate pravo da dajem amandmane odnosno prijedlog na amandmane ovoga zakona, to je jedna stvar. S druge strane, imate izbor za predavače, to će ići po onim pravilima određeni zakoni za znanost, obrazovanje odnosno za kvalitetu znanosti kako se već sve ne zovu, oni će se morat poštivati a s druge strane mi moramo prihvatiti činjenicu da su vojna umijeća specifična jednako tako kao što imate likovne, glazbene akademije gdje vam ne predaje netko tko je studirao povijest umjetnosti kako se predaju i to, ali mislim u izvedbi nego umjetnici odnosno slikari, kipari, glazbenici koji znaju kako nešto odraditi.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava, hvala, biti će poštovane zastupnice Vesne Bedeković, izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče, uvaženi ministre, tu je negdje, poštovane kolegice i kolege. Ja ću se koliko mi vrijeme bude dozvolilo osvrnuti na one primjedbe koje su govorile o tome da se prijedlog ovog zakona nije u skladu sa Zakonom o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju i naglasit ću da dakle i u prilog primjedbama da kod osnivanja ovog sveučilišta je izbjegnut postupak inicijalne akreditacije. Dakle doista u čl. 1. stoji da se na osnivanju ovog sveučilišta ne primjenjuje Zakon o kvaliteti vezano samo za postupak inicijalne akreditacije već se inicijalna akreditacija kao što je već dosad bilo objašnjeno i naglašeno, kroz statusnu promjenu akreditiranih programa, dakle to je jedna od mogućnosti koja je legalna, legitimna i u skladu sa Zakonom o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju i podsjetit ću da je apsolutno i u svemu isti takav postupak primijenjen na osnivanje Sveučilišta u Koprivnici, Sveučilište Sjever i Sveučilišta u Sl. Brodu. Zakon o osnivanju Sveučilišta Sjever odnosno o prijenosu osnivačkih prava na Sveučilište Sjever na RH doneseno 18. 6. 2015. izrijekom u čl. 3. kaže na postupak prijenosa osnivačkih prava nad Sveučilištem Sjever ne primjenjuje se odredbe Zakona o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju kojima je reguliran postupak inicijalne akreditacije. Dakle, sasvim ista procedura. Jednako tako, Zakon o Sveučilištu o Sl. Brodu, ista formulacija, čl. 2. da ga sad ponovno ne čitam, dakle bez postupka inicijalne reakreditacije odnosno modelom kakav je primijenjen i ovdje, dakle kroz statusnu promjenu akreditiranih programa a već nekoliko puta je naglašeno da programi koji se trenutno provode na Vojnom učilištu dr. F. Tuđman, imaju urednu inicijalnu akreditaciju pa me onda zanima čemu i zašto tolika buka, tolika primjedba i tolika graja i čemu zapravo dvostruki kriteriji ako se na osnivanje dvaju prethodnih sveučilišta primjenjuje ista procedura, čemu onda sada tolike primjedbe a 2015. g. kada su donošena ova dva zakona, tada to nije bio problem? Dakle, za mene to su dvostruki kriteriji. Jednako tako, kad govorimo o osiguravanju kvalitete i primjeni Zakona o osiguravanju kvalitete na rad, budući rad Sveučilišta obrane i sigurnosti, jasno je u čl. 28. stavku 4. prijedloga zakona izneseno da će ministar nadležan za obrazovanje, da je dužan pokrenuti postupak reakreditacije sveučilišta u skladu sa čl. 22. Zakona o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju i to u roku od 6 mj. od stupanja na snagu ovog zakona. 3 Ja ću samo podsjetiti, reakreditaciju provodi neovisna Agencija za znanost i visoko obrazovanje, jasno je određen sam postupak reakreditacije koja se temelji na vrednovanje kvalitete jasno utvrđenih 5 standarda. Dakle, tih 5 standardi, standarda koliko mi vrijeme dozvoljava samo ću reći samo neke od njih. Interno osiguravanje kvalitete i društvena uloga sveučilišta, studijski programi, nastavni proces, nastavnički i institucijski kapaciteti i naposljetku znanstvena djelatnost. Pustimo da ovo sveučilište uredno prođe reakreditaciju, ishodi reakreditacije odnosno akreditacijske preporuke 3 moguće, izdavanje potvrde o ispunjavanju uvjeta, izdavanje pisma očekivanja sa rokom za uklanjanje nedostatka, nedostataka do 3.g. ili uskrata obavljanja djelatnosti. Tri su moguća ishoda. Zašto unaprijed insinuiramo nešto za što nismo sigurni kako će se odvijati. Pustimo, dajmo sveučilištu, poduprimo osnivanje ovog sveučilišta, a onda vodimo računa svi zajedno o ispunjavanju kriterija osiguravanja kvalitete ovom sveučilištu [[Upadica: Hvala lijepo]] Hvala vam lijepo.
Imamo nekoliko replika, imamo još i izlaganje, prvo je poštovanog zastupnika Marka Pavića, izvolite.
Poštovana kolegice Bedeković, evo bili ste i u prošlom sazivu sabora predsjednica Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, vrlo jasno ste istaknuli da slične zakoni o sveučilištu i Sjever i Slavonski Brod imaju za akreditaciju iste formulacije. Prema tome, argumenti oporbe da se tu nešto ispod stola radi, da to neće bit kvalitetno, apsolutno ne stoje. Meni se čini da je tu više pitanje ideologije, da je tu pitanje i slabljenje vojske i kapaciteta i mržnje i prema prvom hrvatskom predsjedniku koje smo čuli jutros, a ne argumenti za razvoj vojnih studija i studija za domovinsku sigurnost. Ovakvo učilište odnosno sveučilište doprinjet će tom razvoju, doprinjet će jačanju naših kapaciteta i na kraju krajeva većina NATO članica ima takve standardne i stoljetne tradicije takvih sveučilišta.
Poštovana zastupnica Bedeković.
Hvala vam lijepa kolega na ovoj replici. Naravno ukoliko je u pozadini svih ovih primjedbi doista stvarna briga za kvalitetu rada i budućih i kadrova i kvalitete studiranja, dakle na ovom sveučilištu, onda je opravdana briga o ispunjavanju svih uvjeta i očekivanje, dakle reakreditacije i njenih rezultata i pozitivna namjera da sveučilište stasa i da ide dalje. A ako je u pozadini nešto drugo onda očito postoji neki kamenčić u cipeli koja nekoga žulja, a ja ne mogu drugo zaključiti nego da se onda radi o, dakle nekim drugim problemima, pa možda i ideološke naravi.
Slijedeće replike poštovane zastupnice Sanje Radolović.
Zahvaljujem. Da, dakako da postoji kamenčić u cipeli koja nas žulja, a žulja nas to šta glasajući za ovaj prijedlog zakona bi svjesno kršili, ponavljam ponovo, ustav i sam zakon. Dakle, spominjali ste tu i oslanjali ste se na Sveučilište Sjever, tako je, vi ste, dakle u 9. sazivu sabora uputili bili prijedlog zakona koji nije predviđao niti reakreditaciju u roku od 6. mjeseci od strane resora znanosti i visokog obrazovanja, pa ste to sad ugradili u ovaj drugi zakonski prijedlog. Međutim, ono šta je različito u odnosu na postojeće sveučilište, a vezano na vojno sveučilište je slijedeće, to je šta su oni imali akreditirane sveučilišne studijske programe kojih su nositelji i to šta su imali kadrove. Ja vas pitam još jednom, pitala sam i vašeg kolegu Tuđmana, pa mi nije znao odgovoriti. Na koji način se planira riješiti koeficijente za kadar na budućem vojnom sveučilištu i na koji način, dakle planirati i riješiti napredovanja, budući da to nije nešto šta ministar obrane može odobriti svojim [[Upadica: Hvala]] potpisom nego prolazi [[Upadica: Poštovana, hvala lijepa]] dakle cijelu proceduru?
Poštovana zastupnice Bedeković, izvolite.
Hvala lijepa. Dakle, pod br. 1. da bude potpuno jasno i da ponovno ponovimo. Studiji koji se trenutno izvode na visokom, na vojnom, Hrvatskom vojnom učilištu su akreditirani s urednim dopusnicama, to je prvo. Drugo, stvar koeficijenata, stvar napredovanja nastavnika koji će predavati na sveučilištu nije predmet ovog zakona. Napredovanje, koeficijenti se ne uređuju Zakonom o osnivanju sveučilišta nego drugim aktima koji naravno moraju biti u skladu i sa Zakonom o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju, sa Pravilnicima o napredovanju i sa svim onim drugim aktima koje, čiji je autor, dakle Ministarstvo znanosti i obrazovanja.
I slijedeće replike poštovane zastupnice Sabine Glasovac.
Poštovana kolegice Bedeković, vi znate da ja vas cijenim i kao kolegicu i predsjednicu Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu i kao bivšu čelnicu jedne visoko obrazovne institucije. Tu nema spora i to uvijek javno jasno glasno kažem, ali danas moram priznati da vam se čudim. Čudim se zbog toga jer smećete s uma čini mi se jednu bitnu činjenicu koja je jedna važna prepreka ka osnivanju ovog sveučilišta i negiranje temeljnih propisa u sustavu visokog obrazovanja, a to je činjenica, i vi to jako dobro znate, da se ovo sveučilište osniva bez preduvjeta koji je potreban, a to je da se pokriva najmanje dva znanstvena područja i više polja. To je ozbiljan sukob sa pozitivnim propisima u RH i to je kamenčić u cipeli koji nas žulja, nikakva ideologija nego čisto negiranje odnosno odstupanje od propisa koji utvrđuju ovo područje.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Bedeković.
Hvala lijepa. Kolegice Glasovac, ja se vama čudim zato što se vi meni čudite, a čudim vam se zato što prije par godina kad ste bili zaposlenica Ministarstva znanosti i obrazovanja i kad je donošeno, donešen Zakon o Sveučilištu Sjever, sve ovo što ja govorim danas i ista ova metodologija koja je primijenjena na osnivanje tog sveučilišta, dakle tada, na nju niste imali apsolutno niti jednu primjedbu, i apsolutno niste, dakle iznosili nikakve primjedbe ovog karaktera gdje onda ja ne mogu drugo pomisliti nego da se radi o dvostrukim kriterijima. Što se tiče poštivanja čl. 54. Zakona o znanosti i visokom obrazovanja, trenutno na visokom vojnom, na Vojnom učilištu dr. Franjo Tuđman provodi se 7 studijskih programa. Vojno vođenje i upravljanje, vojno inženjerstvo, vojno pomorstvo, studij domovinske sigurnosti, pogledajte i pomno proučite programe i procijenite u koliko znanstvenih područja i koliko znanstvenih polja [[Upadica: Hvala.]] se provode ovi programi, a to je sigurno više znanstvenih područja [[Upadica: Hvala lijepa.]] i polja od onoga što zahtijeva zakon.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Radolović je digla povredu Poslovnika. Koji je stavak Poslovnika …?
Tako je, povrijeđen je čl. 236, kolegica iznosi neistine dakle u Hrvatskom saboru, što je lako provjerljivo iz dokumenata, arhive i fonograma i samog HS-a i zapisnika sa sjednica Vlade RH. Dakako da je bilo nekih primjedbi koje smo, sve koje su bile suvisle smo usvojili i ugradili ih u nacrt zakona koji je konačno i izglasan.
Dakle, to da li netko govori istinu ili ne govori istinu nema veze sa Poslovnikom. Ja sam izričem opomenu jer ste zlorabili svjesno zlorabili ovaj instituciju povrede Poslovnika. Poslovnik jasno kaže u svom članku na što se odnosi. Dakle da li netko kaže istinu ili neistinu, ja ne mogu procjenjivati. Kad bih po mom procjenjivao, vjerojatno bi 3/4 ljudi dobilo opomene ili bilo izbačeno van jer se govore svašta tu. Međutim, to je parlament pa do jedne određene granice se može govoriti, a postoje stvari koje se ne mogu govoriti, a ne smije se zlorabiti institucija Poslovnika kad se ispucaju 3 replike, a i umjesto 4. na koju nemate pravo, onda tu ste iskoristili. E to se ne smije i zato se dobiva opomena i svaki sljedeći će dobiti .../nerazumljivo/... isto tako opomenu. Ja sam to najavio ranije. Krenuo sam benevolentno vidim, vidim da se benevolentnost ne isplati pa onda ovaj moram se striktno držati Poslovnika. Hvala lijepa. Hvala. Hvala kolegice Bedeković. Sad ćemo se vratiti našoj točci o kojoj smo raspravljali prije i nastaviti sa pojedinačnom raspravom pa će prvi govoriti u ovom drugom djelu poštovani zastupnik Rade Šimičević, izvolite.
Evo zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora, predstavnici osnivača, kolegice i kolege saborski zastupnici, gledateljice i gledatelji. Evo sad su se malo smirile strasti, moje viđenje osnivanja sveučilišta se podrazumijeva da su ispoštovane sve zakonske norme. Dakle pred nama je Prijedlog Zakona o osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti i osnivanje ovoga sveučilišta stvorit će se pretpostavke za daljnji razvoj hrvatskih oružanih snaga te pojačati spremnost za izazove 21. stoljeća. Osnivanjem sveučilišta sustava domovinske sigurnosti dobit će snažnu razmjernu potporu jer bi se time omogućilo izvođenje sveučilišnih pa i cjeloživotnih programa za potrebe domovinske sigurnosti na svim razinama. Izreka „Znanje je moć“, vrijedi uvijek i za sve sustave. Ulaganje u obrazovanje, bilo civilno, bilo vojno temeljni je zadatak ove Vlade i to je nužan preduvjet za bolje sutra svim nama. Model obrazovanja od kadeta do sveučilišta plod je promišljanja ljudi koji su prošli Domovinski rat i koji su stvarali ovu državu i koji su već tada shvatili da bez znanja nema ni pobjeda. Mi imamo izuzetne časnike koji su svoje znanje, umijeće i sposobnosti stekli u Domovinskom ratu i koji će obrazovati mlade ljude za sve izazove. Imamo i onu biblijsku da „Čovjek se treba moliti kao da je Božji miljenik ali isto tako stvarati i raditi kao da će živjeti cijelo stoljeće.“ Sveučilišni studiji koji su bili podijeljeni na sveučilišta u Zagrebu i u Splitu, sad će imati svoga titulara što je ovim zakonom i predviđeno. Između ostalog, razvidno je tako naziv sveučilišta i osnivača sveučilišta, djelatnost sveučilišta, upravljačka tijela sveučilišta i status studenata i uvjeti upisa, imovina i financiranje sveučilišta, zaposlenici sveučilišta, provođenje nadzora nad zakonitošću, način i uvjeti provedbe djelatnosti. Ovo je važno naglasiti kako su zapravo financijska sredstava za potrebe ovog sveučilišta već osigurane. Postoje studijski programi i sve ono što je nužno za rad sveučilišta je ovim zakonom osigurano. Ljudi, dakle ljudi, sadržaji i financije postoje i želim reći da ćemo ovim dodatno osnažiti spremnost hrvatskog vojnika, a hrvatski vojnik već ima srce kao Velebit i uvijek je spreman braniti svoju domovinu. I za kraj, ja sam samo htio pitati osnivača tko će zadržati intelektualno vlasništvo i tko zapravo ima pravo upisa na ovo sveučilište i tko će, tko će studirati? I za kraj, ovo sveučilište se, će se zvati po prvom hrvatskom predsjedniku dr. Franji Tuđmanu na ponos svih Hrvatica i Hrvata i onih koji ovu domovinu smatraju svojom domovinom. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ostanite trenutak imamo jednu repliku poštovane zastupnice Vesne Bedeković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega želim samo evo dodati da se slažem sa vašim izlaganjem i svakako još jednom naglasiti da će ovo sveučilište prije svega pružiti jednu kvalitetnu osnovu za razvoj vojnog umijeća kao znanosti, a time i jednu kvalitetnu osnovu za studiranje na ovom sveučilištu i za izgradnju našeg vojnog kadra i to će svakako doprinijeti da Hrvatska budućnost i kao članica EU i NATO-a u evo ovom dijelu Istočne Europe preuzme primat u vojnoj znanosti i doktrini i to je jako važno istaknuti ponovno i svaki put i naravno ponovno je potrebno jasno reći i jasno naglasiti da je upravo ovo sveučilište prije svega u interesu hrvatskog društva i u interesu budućnosti Hrvatske vojske koja je obranila i oslobodila Hrvatsku u Domovinskom ratu.
Hvala. Poštovani zastupnik Šimičević.
Evo, slažem se sa uvaženom kolegicom, da nama, nama doista treba sveučilište pogotovo vojno sveučilište isto kao što sam i rekao mi moramo stvarati Hrvatsku vojsku da bude spremna ne samo braniti granice svoje domovine, nego i svjedoci smo da u svim prilikama bilo koje elementarne nepogode nositelji svih većih aktivnosti zapravo su hrvatski vojnici koji zapravo vole svoju domovinu neizmjerno. I isto tako ja sad ovdje mogu reći oni i ne traže ništa nego samo da ih domovina voli kao što oni vole svoju domovinu. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi predstavnici ministarstva, kolegice i kolege, želim nešto reći o Prijedlogu Zakona o osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti u prvom čitanju jer ako je bilo potrebno osnovati Sveučilište obrane i sigurnosti uz sva moguća osporavanja, a mislim da današnja rasprava upravo treba biti jedan od razloga zašto ga treba osnovati. Fasciniran naime nesposobnost pojedinih zastupnika i zastupnica da se nose sa stvorenom RH i to nam treba uvijek biti motiv daljnjeg razvoja i uređivanje države na jedan viši nivo dok takvi možda ne odustanu od sebe od nekih svojih krivih stavova ili dok ih se ne razuvjeri, a pri tom ih možda treba i ostaviti da žive u tom vremenu koje ih je odavno pregazilo. Jer ne izluđuje iz samo spomen danas recimo ovog Sveučilišta obrane i sigurnosti, njih uvijek uzbuđuje i spomen Hrvatske vojske ili prvog predsjednika dr. Franje Tuđmana već ih izluđuje i sve ono što je pozitivno učinjeno u proteklih 30 godina ili ono što ovu državu čini državom, pa tako i vojna snaga. Oni se i dalje raspamete na spomen novih vojnih aviona, pa na spomen ovog sveučilišta. Čuli smo da im smeta i budžet Hrvatske vojske, apsolutno sve što treba osigurati sigurnost svakom hrvatskom građaninu da mirno i neopterećen time da ćemo proći ono što smo prošli '90.-tih ponovno razmišljati o tome treba li nam ili ne treba Hrvatska vojska. U čemu je problem takvih? Vole gledati preko plota i kažu dobro je to riješeno u Americi, odlično je to riješeno u Njemačkoj ali mi ostanimo tu gdje jesmo, ne mičimo se, uvijek je to dovoljno i ne treba bolje. Zato ovaj zakonski okvir jasno rješava sve ono što je i namijenjen kao zakon, naziv, sjedište, osnivača sveučilišta, djelatnost, upravljačka tijela sveučilišta i njihovu nadležnost, status studenata kao i uvjete za upis kandidata koji se žele upisati na sveučilište. Rješava pitanje imovine i financiranja sveučilišta, zaposlenika samog sveučilišta, provođenja nadzora nad zakonitošću rada i općih akata sveučilišta, način i uvjeti provedbe djelatnosti do početka rada sveučilišta. I što je tu problem? Čuli smo, nema dovoljno sredstava, nisu predviđena. Ne znam nikoga ili nekoga koji je ne znam u trenutku kad je odlučio napraviti kuću već imao i svojih osigurana sva financijska sredstva u sveukupnom odnosu ili bilo koji drugi infrastrukturni projekt ili što smo već i prošli i čuli da smo osnivali neka sveučilišta Sjever, Slavonski Brod i da je uvijek bilo na isti ili sličan način. Sredstva se osiguraju, osiguravaju godišnje, al najprije nešto učinimo stvarnim, pa onda i ono što nam treba da bi to funkcioniralo sigurno će naći svoje mjesto u državnom proračunu. Ali eto, i to je bio dovoljan razlog da neki utvrde da bi trebalo ovo povući čak iz procedure jer da je na nivou jednog vježbenika u nekom slabijem odvjetničkom uredu, nakon što prođe sve službe, ministarstva, sva tijela vlade i dođe kroz saborske odobre na hrvatsku, na sjednicu HS-a. Toliko o tome što imamo od oporbe i onih koji promišljaju Hrvatsku u budućnosti, al ne samo u budućnosti nego već danas ili sutra. Što ovaj zakon mora? Mora objediniti konačno ono što se povijesno razvijalo na nižim razinama sustava znanosti, a to je krenulo '90.-tih godina i bilo nam je normalno da '91.g. imamo neke časničke tečajeve u Varaždinu, Zagrebu, Samoboru, pa da u prosincu već imamo i Časnički centar HV-a, pa Dočasničku školu ustrojenu '92.-ge i do današnjih dana da imamo Hrvatsko vojno učilište dr. Franjo Tuđman koji provodi 7 sveučilišnih studijskih programa. Vidljivo je da smo u tih 30.g. išli prema gore, sa ljestvicom više ili sa boljim promišljanjima. Ovo je dalje još jedan korak odgovornosti i duga prema hrvatskoj pobjedničkoj vojsci, te opstojnosti i budućnosti države. Ima onih koji su obećali kao gđa. Peović vratiti sjaj zvijezdi petokraki i Rijeci, gradu Rijeci tu istu zvijezdu koji se i dalje pozdravljaju sa „smrt fašizmu sloboda narodu“. Takve treba ostaviti u tom vremenu neka žive, narod ih jako dobro prepoznaje. Možda su trenutačno dobili šansu, ali bojim se da će s takvim stavovima u budućnosti prolaziti dalje. Na nama je da se odredimo i dalje kao što smo se i '90.-tih za hrvatski grb i HV i spremnog hrvatskog vojnika koji je opremljen [[Upadica: Hvala]] i mudro vodi, mudro vođen da može odgovoriti na sve izazove koji stoje ispred nas.
Hvala lijepo. Imamo repliku poštovane zastupnice Vesne Bedeković, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, osvrnut ću se na ovaj, onaj dio vaše rasprave u kojoj ste rekli da vas fascinira nesposobnost određenog dijela kolegica ili kolega da se nose sa suvremenom Hrvatskom. Mene fasciniraju dvostruka mjerila i dvostruki kriteriji kad je u pitanju primjena Zakona o osiguravanju kvalitete znanosti i visokom obrazovanju kod primjene na ovaj zakon u smislu inicijalne akreditacije kroz statusnu promjenu akreditiranih programa kao legitimni i legalni postupak koji je već primijenjen na osnivanje dvaju sveučilišta, a to je Sveučilište Sjever u Koprivnici i Sveučilište u Slavonskom Brodu. Oba zakona donijeta su 2015.g. u vrijeme kada je današnja oporba bila na vlasti i tada to nije bio nikakav problem, a danas je i to baš danas i sada kad je u pitanju osnivanja, osnivanje Sveučilišta obrane i sigurnosti.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Borić.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Bili smo svjedoci tog vremena, pa i evo nekih zastupnika koji su tada bili pomoćnici ministara u obrazovanju itd., kojima tada ništa nije smetalo, danas im smeta i s time se borimo već duže vrijeme i nasljeđem, ali i pokušajem da uvijek budemo bolje od njih i to građani vide. Ono što fascinira je lijeva strana sabornice tj. lijevi politički blok nakon 30.g. samostalnosti RH nije uspio pronaći nijednu ličnost, nijednu novu insigniju kojoj bi se klanjali dalje od zvijezde i Tita, ne idu i to je očito i neki smjer koji ćemo gledati valjda i u budućnosti, možda i 30.g. u budućnosti budemo pričali o toj zvijezdi, o Titu i tim, tim slavnim vremenima koje smo jasno kažem riješili '90.-tih godina i koje će građani i dalje jasno razlučivati kad budu na izborima između onih koji znaju što im je činiti i kako to ostvariti i onih koji stalno promišljaju, a nikako da donesu potrebne odluke.
Hvala lijepo. Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Sabine Glasovac, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege. Nisam namjeravala početi govor na ovakav način kako ću početi, ali moram jer su me naprosto izazvale pojedine kolegice i kolege. Navikli smo mi u RH da se mnogi busaju u prsa domoljubljem, dok s jednom rukom na srcu, a drugom u svom džepu pljačkaju hrvatski narod i pri tom ne prezaju ni od toga da se pri tom koriste odnosno zloupotrebljavaju Domovinski rat, ljude koji su dali svoje živote i zdravlje za RH, a vrlo često i prvim predsjednikom RH. No, žalosti me da danas ovdje kad govorimo o ovom zakonu na isti ovakav način se pokrivate nekim pričama pokušavajući prikriti da radite i pokušavate raditi nezakonito. Molim vas ne podmećite, nitko ovdje u HS danas nije rekao da je protiv unaprjeđenja kvalitete obrazovanja za potrebe nacionalne sigurnosti i obrambenog sustava RH. Nitko. To ne možete podmetati, posebno ne moja stranka koja je 2014.g. počela s procesima unaprjeđenja kvalitete obrazovanja upravo za potrebe ova 2 sustava i to vi jako dobro znate. Ono o čemu danas govorimo je zakonski okvir. Upozoravali smo vas prije par mjeseci i molili vas da ispravite neke stvari. Niste napravili ništa. Ovo slobodno možete nazvati Zakon o nasilnom osnivanju sveučilišta dekretom mimo pozitivnih zakonskih propisa RH u sustavu znanosti i visokog obrazovanja koja vrijede apsolutno za sve visokoobrazovne ustanove u RH i vi to znate. I nemojte podmetati i pozivat se na Sveučilište Sjever i Sveučilište u Slavonskom Brodu. To uopće nije isto. Zašto? Prvo ćemo govoriti o financiranju i nadležnosti za sva sveučilišta u RH pa i Sveučilište u Slavonskom Brodu i Sveučilište, u sjever, Sjever, na koje se pozivate, nadležno je u svemu Ministarstvo znanosti i obrazovanja kako to i treba biti. Poštivali su se dva ključna zakona, to je Zakon o znanosti i visokom obrazovanju, ali i Zakon o osiguravanju kvalitete. Financiraju se, odakle? Iz stavki Ministarstva znanosti i obrazovanja. Ovdje to nije slučaj. Ovdje derogirate dva ključna zakona, odnosno ne poštujete Zakon o osiguravanju kvalitete niti Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Nadležnost kontrole i nadzora prebacujete na jedno ministarstvo, to je MORH, i kroz to ministarstvo ćete financirati ovo sveučilište. Znači nije isto ni u kom slučaju. Ovo je poseban slučaj, ovo je presedan koji uvodite i ne podmećite. Drugo, kažete, na isti način su se osnivala. Ne gospodo, nije točno. Sveučilište Sjever nastajalo je spajanjem Medijskog sveučilišta u Koprivnici i Veleučilišta u Varaždinu koji su osnivanjem Sveučilišta Sjever prestala postojati. Studenti prebačeni, sve bilo jasno. Sveučilište Slavonski Brod nastao spajanjem Veleučilišta u Slavonskom Brodu, Strojarskog fakulteta u Brodu, dislociranih studija u Slavonskom Brodu, Fakulteta za odgojno-obrazovne znanosti i Studentskog centra u Slavonskom Brodu koje su osnivanjem sveučilišta prestale postojati i postale sastavnice ovog novog osnovanog sveučilišta. Treće, poštivao se zakon, jer su oba ova dva sveučilišta na koje se danas stalno pozivate i stalno podmećete da je netko radio isto ne želeći priznati da ovim radite presedan, znači poštivao se osnova za osnivanje sveučilišta, a to je da bi se sveučilište moglo osnovati, moraju odnosno u sebi mora sadržati, zadovoljavati preduvjet postojanja najmanje 2 znanstvena područja ili polja. To su imali i Sveučilište Sjever i Sveučilište Slavonski Brod. Ovdje to nemate. Imate samo jedno interdisciplinarno područje i 7 studijskih programa, koje da nategnete, jedva biste mogli osnovati fakultet, a mi ovdje govorimo o sveučilištu. Jedno je sigurno. Ako ovo osnujete, ovo će biti najmanje sveučilište, ja mislim u Europi i u svijetu. Zato, gospodo, molim vas, na kraju, ne podmećite. Nemamo ništa protiv osnivanja novog sveučilišta niti unaprjeđenja kvalitete obrazovanja za potrebe sustava vojnog obrambenog sustava, nacionalne sigurnosti, ali molim vas, poštujte hrvatske zakone. To je jedino što vas molimo. Dok to ne budete činili, našu podršku neće imati. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo jednu repliku, poštovanog zastupnika Matka Kuzmanića.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. Kolegice Glasovac, dobro ste primijetili, kad god se ukaže na određene nepravilnosti u nekakvom zakonu koji je trenutno sada na dnevnom redu, kolegu iz HDZ-a redovito nađu nekakve ideološke probleme stare 70 godina da bi pravu temu makli iz fokusa. Ovdje se upravo radi o zakonu i poštivanju zakona i određenim procedurama koje nisu ispoštovane i mislim da je krajnje neprimjereno prozivati bilo koga, pogotovo o stvarima koje ovdje nitko od nas nije spominjao, nitko od nas nije spominjao nikakve ideološke podjele, nikakve insignije ili bilo kakva obilježja. Mi smo samo pričali o nekim objektivnim stvarima koje je ovdje trebalo promijeniti. Stoga puna podrška u ovome što ste rekli.
Poštovana zastupnica Glasovac.
Hvala kolega Kuzmaniću. Da, u nedostatku argumenata i kad se rade nekakve rubno zakonite stvari, onda se poseže za optužbama, a to se redovito pokriva ideologijom. To je konstanta. Isto kao što je konstanta i obmanjivanje javnosti i laž. Oni svjesno, predlagatelj obmanjuje i laže saborske zastupnike. Zašto? Zato što kaže da ovaj zakon ne proizvodi nikakve financijske učinke. Ma hajde najte. To je netočno, to je laž jer u čl. 2., 7. vrlo jasno kaže, ovo sveučilište dobit će rektora. Rektor nešto košta. Čl. 9. pred, pretpostavlja okvir za jednog ili više prorektora. To košta. Znači svjesno nas obmanjuju i lažu, upućuju u saborsku proceduru dokumente s lažnim informacijama, na to nema ovdje odgovora, nismo još čuli odgovor, nećemo ga ni čuti, ali je bitno govoriti o ideologiji, a ne odgovoriti na konkretna pitanja.
Hvala lijepa. Sljedeća pojedinačna rasprava biti će poštovanog zastupnika Anđelka Stričaka.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa evo danas smo imali prilike čuti poviše rasprava vezano za točku dnevnog reda, a to je zakon o osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti. Raspravljalo se i o rektoru, profesorima, plaćama, o svemu, samo ne onom najbitnijem, da li postoji potreba da se formira jedno takvo sveučilište ili ne i zbog čega. Osobno smatram da potreba postoji. Sigurnost je preduvjet svega. Bez sigurnosti nema gospodarskog rasta, nema investicija, nema ulaganja. Kao država jaki smo koliko nam je jako gospodarstvo jer toliko možemo izdvojiti za znanost, obrazovanje, zdravstvo, šport, kulturu, itd., odnosno sve ono što nam je kao društvo bitno. Također, ni riječi nije bilo o sigurnosnim izazovima današnjice, a ti sigurnosni izazovi postoje. Ratnih sukoba nikad više. Terorističkih napada i prijetnji, također. Migracija, u svijetu je prema podacima UN-a 272 milijuna u pokretu, kibernetičke prijetnje, organizirani kriminal, epidemije, mi danas ovdje nosimo maske zbog jedne takve epidemije, klimatske promjene, itd. Sve to zahtjeva pod a) pravovremeno i pod b) primjeren odgovor, a da bi mogli pravovremeno i primjereno odgovoriti trebamo imati osposobljene, opremljene, školovane sve sastavnice sigurnosti počevši od vojske, policije, sigurnosnih službi, civilne zaštite, vatrogasaca, carine, inspektorata itd. U prošlom sazivu HS-a sudjelovao sam na tri Međuparlamentarne konferencije o zajedničkoj vanjskoj i sigurnosnoj politici i zajedničkoj sigurnosnoj i obrambenoj politici EU. Naime, svaka država koja predsjeda EU dužna je organizirati jednu takvu konferenciju. Nakon prve konferencije koja je bila u Rumunjskoj kojoj sam ja prisustvovao, kada proanalizirate o čemu zastupnici nacionalnih parlamenata raspravljaju tada dođete do jednog zaključka da zastupnici sa sjevera EU ili sjevera Europe prvenstveno raspravljaju o klimatskim promjenama, zastupnici sa istoka Europe o aneksiji Krima, sa juga Europe o migrantskim krizama i demografskim bumom koji se očekuje u podsaharskoj Africi, a zastupnici nacionalnih parlamenata zapadnog Europe o kibernetičkim prijetnjama. Tada još nije bilo epidemije korona virusa i naravno uz sve to se još raspravlja i o ratnim sukobima, organiziranom kriminalu i slično. Svaka država ako malo proučimo po pitanju obrane što poduzima, vodi iznimnu brigu o tom segmentu pa između ostalog Finska nabavlja 64 borbena zrakoplova. Švedska je od prije dvije godine uvela obavezan vojni rok, Njemačka planira dozvoliti ulazak u njihove oružane snage državljanima članica EU. Znači, skoro pa sve države svijeta pitanje sigurnosti drže kao to pitanje, pa stoga me čudi da pojedini naše kolege toliko olako raspravljaju o jednom ovakvoj iznimno bitnoj temi. Ponavljam, samo osposobljen, opremljen, školovan vojnik, policajac, vatrogasac, pripadnik tajnih službi može pravovremeno i primjereno odgovoriti sigurnosnim prijetnjama današnjice. Hvala.
Hvala lijepa. Imamo dvije replike pa ostanite ovdje molim vas. Jedna je poštovanog zastupnika Matka Kuzmanića. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi zastupnike Stričak. U početku vašeg izlaganja ste rekli nešto s čim se ja apsolutno slažem i stvarno podržavam to, a to je da naša država jaka onoliko koliko je jako naše gospodarstvo. Stoga se nadam da ćete vi i vaša stranka također kada budu određeni projekti MORH-a na dnevnom redu se truditi da upravo hrvatske tvrtke i hrvatska poduzeća rade na osuvremenjivanju i unapređivanju naše obrembenog sustava i da na taj način jačamo hrvatsko gospodarstvo jel bez jakoga gospodarstva nema ni jake države. I dobro ste ovo primijetili da sve ozbiljne zemlje se bave pitanjima sigurnosti jel je to danas postalo jedno od top pitanja i sami ste rekli da to uključuje i današnju ovu korona krizu koja je isto pitanje zdravstvene sigurnosti. Stoga se nadam da ćete u tom interesu i u upravo u tome smjeru i vi kao stranka ubuduće se postavljati upravo kada budemo u sljedećoj točci pričali o izvješću MORH-a za 2019. godinu.
Poštovani zastupnik Stričak.
Uvaženi kolega. Slažem se sa vašim stavovima iznesenim u replici. RH od '99.-te godine šalje svoje vojnike, dočasnike, časnike u mirovne misije, do sada su bili u mirovnim misijama negdje 27, 28 država svijeta. Unazad 3, 4 godine slali smo ih da su bili opremljeni sve hrvatskim proizvodima, odjeća, obuća, naoružanje, oprema, sve proizvodi hrvatskih tvrtki odnosno hrvatske obrambene industrije. Samim time smatram da su po tom pitanju doslovno veleposlanici hrvatske obrambene industrije u svijetu. Hvala vam.
I sljedeća replika je poštovanog zastupnika Josipa Borića. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Stričak, pitate se zašto naše kolege iz oporbe ovako olako raspravljaju o sigurnosti RH ili ovakvim zakonima. Zato jer im je takva pozicija, prst u uho i ne brineš o ničemu i zaboraviš sve što si radio. Priča o Sveučilištu Sjever, evo i vi ste tu dali svoj doprinos, reći ćete im kada ste osigurali prva sredstva, raspravili smo to u 5. mjesecu 2015. godine u vrijeme SDP-a pogledao sam što je pisalo u njihovom zakonu o osiguravanju ajmo reć sredstava, oni su stavili samo dodatno nisu se upuštali uopće koliko toga treba biti ne jer ih je baš bilo briga previše za to, a vi ćete reći kada ste to osigurali prvi puta u proračunu i kada je to profunkcioniralo. Tako i ova priča, znači postoje oni koji znaju, hoće i mogu nešto napraviti i počet će to napraviti ili će napraviti i oni koji mogu o tome pričati, a da nikad nisu donijeli nijednu odluku i to su te osnovne razlike između trenutačno odnosa vladajućih i oporbe u HS-u. Nikada nisu donosili velike odluke, posebno oni koji su danas bili glasni.
Poštovani zastupnik Stričak.
Hvala kolega Boriću. Pa evo s obzirom da je danas bilo dosta riječ o Sveučilištu Sjever, a dolazim iz Varaždina je jedan od centara Sveučilišta Sjever znači u Varaždinu i Koprivnici, bitno je za naglasiti da kada govorimo o Varaždinu, prošle godine je Vlada RH prvi put podijelila nekretninu u vlasništvu Sveučilišta Sjever i to je prva nekretnina koju to Sveučilište Sjever ima u svom posjedu u gradu Varaždinu. Također prošle godine kod donošenja proračuna za ovu godinu proračun im je dignut za 40% tako da sada u ovoj idućoj i narednih godinama će imati daleko prikladnije uvjete za rad. Smatram da zaista rade dobro, imaju dobru popunjenost i to će biti jedno od boljih sveučilišta po meni u RH. A kad govorimo o ovom zakonu i stavu kolega, pa evo nakon svih ovih iznesenih sigurnosnih izazova i prijetnji ja smatram da još imaju vremena malo se predomisliti i podržati ovaj zakon. I naravno doraditi ga amandmanima ako smatraju da ima potrebe.
Hvala lijepo. Sad imamo nekoliko klubova zastupnika koji žele završno govoriti. U ime Domovinskog pokreta govorit će poštovani zastupnik Davor Dretar. Izvolite.
Najljepša hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege Domovinski pokret će vjerojatno podržati donošenje ovog zakona odnosno osnivanje vojnog učilišta zato što naravno smatramo da u ovo doba, u vrijeme i prostor na kojem se trenutno nalazi naša domovina jest podložna i bit će uvijek u budućnosti sigurnosnim ugrozama iz mnogih strana i naravno da nam je potrebna da nam je potrebna visokokvalificirana, obrazovana i stručna obrambena snaga osim samog hrvatskog vojnika, naravno trebaju nam i visokoškolovani profesionalni časnici. No, dozvolite da vas upozorim odnosno skrenem pažnju na nekoliko zanemarenih podataka iz javne rasprave, evo dozvolite da citiram: „Prošle školske godine dakle 2018/2019 nakon ljetnog i jesenskog upisnog roka na hrvatskim sveučilištima ostalo je nepopunjeno više od 11.000 mjesta. Samo na Sveučilištu u Zagrebu koje privlači ponajveći broj studenata iz cijele Hrvatske ostalo je nepopunjeno više od 3.000 mjesta. Na hrvatskim visokim učilištima tradicionalno studira zanemarivo mali broj stranaca pa tu ne možemo računati na porast broja kandidata.“ Eto nam jedno stvarno dobrog argumenta zašto je osnivanje novog javnog sveučilišta kao zasebnog entiteta u glavnom gradu Zagrebu nepotrebno i preskupo. Može se naravno raditi i na neke druge načine kroz suradnju s postojećim javnim sveučilištima kao prvo, kroz pokretanje preddiplomskih i diplomskih stručnih vojnih studija na Visokoj policijskoj školi koja bi suradnjom MORH-a i MUP-a mogla prerasti u veleučilište obrane i sigurnosti ili pak strateško partnerstvo s nekim od postojećih javnih veleučilišta i pokretanje preddiplomskih i diplomskih stručnih vojnih studija na njima. Jedan od stvarno sjajnih prijedloga iz javne rasprave bio je logičan odabir Veleučilišta Nikola Tesla u Gospiću. Zašto baš Zagreb? Moramo li sve centralizirati? Veleučilište Nikola Tesla u Gospiću nalazi se iznimno blizu čak tri najznačajnija poligona Hrvatske vojske, to su Eugen Kvaternik u Slunju, Crvena zemlja u Kninu te zračna baza u Zemuniku te naravno raspolaže i infrastrukturom za pokretanje novih studija. Nemojmo zaboraviti niti da bi smještaj takvog studija u Gospić donio mnogostruke benefite na gospodarstvo grada i Ličko-senjske županije pa bi i to bila jedna jako lijepa korist. Nastavno, koji je razlog da se za razliku od svih svjetskih pa eto i hrvatskih trendova u pokretanju integriranih institucija ovim zakonom pokušava reafirmirati iznimno skup i dokazano manje učinkovit sustav sveučilišta s dodatnim pravnim subjektima fakultetima. Idemo dalje, iako se u prijedlogu Članka 7. ne navode prorektori oni se kasnije spominju u preostalim člancima pa je za pretpostaviti da su predviđeni i ovim zakonskim prijedlogom što i jesu. Ilustracije radi o koliko preskupom projektu je ovdje riječ moguće je izračunati da bi se samo za trenutno nepostojeće plaće jednog rektora, dvoje prorektora, članova senata te naknada za članove sveučilišnog savjeta godišnje moglo školovati 50 do 60 studenata sa svim pokrivenim troškovima ili pak pokriti godišnji rad 12 do 15 znanstvenika. Procjene su realne, rađene su temeljem poznatih podataka o koeficijentima te osnovicama godišnjih plaća iz temeljnih kolektivnih ugovora za visoko obrazovanje. Dakle, Domovinski pokret će vjerojatno podržati osnivanje ove institucije i ovaj prijedlog zakona, ali naravno nadograđen amandmanima. Želio bi samo podsjetiti na početak današnjeg dana pozdraviti još jednom poštovanog gospodina ministra Banožića i zamoliti ga ako stigne na neki način da uspijemo to proceduralno riješiti. Nije mi odgovorio na pitanje kada smo već eto ovdje i pričamo o sigurnosnim ugrozama i o tome da moramo imati čvrstu i stabilnu vrhunski vođenu Hrvatsku vojsku još uvijek Slovenska vojska drži malu doduše vojarnu na Svetoj Geri i tamo se nalazi vojska tuđe države na teritoriju Hrvatske, još uvijek u aktualnom sporu sa Crnom Gorom oko poluotoka Prevlaka, tu je naravno i Vukovarska ada, pa ako ikako možemo zamolio bih ministra da nam nekako odgovori ili ovdje ili na neki drugi način što to točno Slovenska vojska radi na Svetoj Geri i zašto ih jednom za svagda od tamo ne maknemo jer ako treba skupit ću ja 10-tak mojih dečki budemo to riješili za jedno prijepodne uopće nije problem. Hvala.
Hvala lijepa. Ovo sigurno ne ide u ovu temu, možda u slijedeću, ali u ovu sigurno ne. Slijedeći Klub zastupnika biti će onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Sanja Radolović.
Poštovani predsjedavajući, kolege zastupnici i zastupnice danas posljednji put po ovoj točki dnevnog reda očito je da ćemo morati kao djeci u vrtiću, a ne saborskim zastupnicima još jednom da ponovimo i usvojimo gradivo. Dakle, SDP nije, niti je ikad bio protiv razvoja obrane i sigurnosti, dapače kao što smo već nekoliko puta danas ovdje rekli pokrenuli smo 2014. godine sveučilišne studijske programe čiji su nositelji Sveučilište u Zagrebu i Sveučilište u Splitu, dakle zajedno sa postojećim vojnim učilištem. Naglašavam postojeći nositelji su Sveučilište u Zagrebu i Sveučilištu u Splitu. Dakle, kod njih su ti programi akreditirani i pitanje je zakonske procedure prijenosa tih studijskih programa, a znamo koji je zakonski okvir. Dva su zakonska okvira sa svojim podzakonskim propisima, to je dakle Zakon o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i Zakon o kvaliteti sa postojećim podzakonskim pravilnicima o sadržaju i izdavanju dopusnica. No, krenimo opet redom. Dakle, ono što nas muči i zašto trenutačno ovako još ne možemo podržati ovaj prijedlog zakona je slijedeće, priznavanje diploma kao prvo, dakle kako i na koji način će se priznavati diplome studentima koji ih steknu na budućem sveučilištu. Ono na što danas nismo dobile pitanje, a mene to zapravo jako interesira, zašto baš sveučilište, zašto ne fakultet? Niti jedan saborski zastupnik iz pozicije, a niti ministar nije nam objasnio zašto se preko noći ide na osnivanje sveučilišta umjesto da se za početak osnuje fakultet, puno lakše i financijski, dakle kadrovski izvedivo, prostorno izvedivo, a poštovali bi postojeći zakonski okvir kojem bi nadležan, nadležno naravno bilo Ministarstvo znanosti i visokog obrazovanja? Slijedeće pitanje kadrova. Ono što jasno tražimo da nas se ne dovodi u zabludu i da se pod ocjenom o izvorima sredstava potrebnih za provođenje zakona ne navodi da sredstava financijskih za osnivanje ovog sveučilišta su već osigurana u proračunu, nego da se jasno navede kako se planiraju isfinancirati u prvu ruku kadrovi u novom sveučilištu? Na koji način će postojeći predavači ili oni koji to nisu časnici kojih se šalje, dakle na vojno sveučilište, kako će oni, na koji način napredovati? Tko će financirati izlaganje na znanstvenim skupovima, konferencijama, objavljivanje, dakle u časopisima i bazama potrebnih prema Pravilniku o izboru i napredovanju zvanja, tko će sve to financirati? Trenutačno, više od 50% kontakt sati koji se izvode na studijskim programima, dakle kojih su nositelji, opet ponavljam, Sveučilište u Zagrebu i Splitu, su nastavnici i profesori, dakle ljudi u znanstveno nastavnim zvanjima pri Fakultetu političkih znanosti u Zagrebu, a osim toga, dakle postavlja se i dobro pitanje na koje isto danas nismo dobili odgovor, pitanje intelektualnog vlasništva. Dakle, te sastavnice su da tako kažem nositelji tih silabusa, nositelji su tih studijskih programa, njihovi profesori su napisali te silabuse i postavlja se pitanje samog intelektualnog vlasništva. Ono što najviše bode u oči, dakle svi se stalno bodemo nekakvim ustavom, ustavnim kategorijama, a ovdje u prijedlogu ovog zakona ta ustavna kategorija dira se autonomija sveučilišta i dakle ponavljam, tu se naređuje Sveučilištu u Zagrebu, naređuje se Sveučilištu u Splitu da u roku od 60 dana izvole prenijeti studijske programe novo, novo osnovanom sveučilištu, dakle vojnom sveučilištu. Također moram reći da protuzakonski je to što nije provedeno novo e-savjetovanje. Imali smo prilike, tu su razni saborski zastupnici danas čitali čl.20. starog prijedloga zakona iz 9. saziva uopće ne znajući da danas pred nama je novi dokument, novi prijedlog zakona koji je u nekim odredbama izmijenjen. Međutim, očito se nije našlo za shodno ispoštovati zakon i uputiti, dakle prijedlog samog zakona u novu proceduru e-savjetovanja. Ministar mi je odgovorio da ako je to potrebno da će on to napraviti na naše traženje. Naravno da je to potrebno i mislim da ovdje mi to nismo niti trebali vam govoriti da je potrebno da prema zakonskom okviru zakonski akt koji se upućuje u proceduru u sabor, dakle da ga uputite na e-savjetovanje, posebice zbog toga što je došlo niz primjedbi na kadrovske uvjete, na prostorne uvjete, na kršenje ustava i na kršenje u prvom redu samih zakona. I završno, mene zanima, okej, možda možete rektorima Sveučilišta u Splitu i Zagrebu naložiti da im prenesu studijske programu, međutim kako ćete vi prenijeti ljudi, šta ćete ih tražiti, da razvrgnu svoje postojeće Ugovore o radu, da potpišu nove Ugovore o radu sa vojnim sveučilištem i pređu na te [[Upadica: Hvala lijepa]] studijske programe koji su ilegalni trenutačno.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a, završno će govorit poštovana zastupnica Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče i uvažene kolegice i kolege. Evo, pri kraju smo današnje rasprave i svakako ova na tijekom današnje rasprave izložili smo brojne dileme, razriješili neke od njih, izložili svoje prijepore, obrazložili, objasnili i svakako otvorili prostor da do drugog čitanja se omogući poboljšanje kroz različite, dakle sugestije na konačan prijedlog zakona. Ono što je važno danas naglasiti da slična sveučilišta ovome koje će se ovim zakonom osnovati, a riječ je o Sveučilištu obrane i sigurnosti, dijelu i u velikom broju zemalja članica EU i NATO-a, primjerice Njemačkoj, Francuskoj, Češkoj i Poljskoj, Mađarskoj, a da ne govorimo o primjerima sličnih sveučilišta u SAD-u, a s njima hrvatske oružane snage imaju vrlo aktive programe suradnje i to je potrebno naglasiti. I kad odgovaramo ili kad se zapitamo što zapravo Hrvatska dobiva osnivanjem ovoga sveučilišta, prije svega treba reći mogućnost snažne afirmacije i Hrvatske i vojne doktrine i vojne vještine, prvenstveno u području jugoistočne Europe i ovo sveučilište će zasigurno pružiti kvalitetnu osnovu za razvoj vojnog umijeća kao znanosti. I to je svakako osnova da Hrvatska kao članica i EU-a i NATO-a u ovom dijelu jugoistočne Europe preuzme, dakle primat u vojnoj znanosti i vojnoj doktrini i upravo u tom kontekstu je potrebno ponovno jasno reći i naglasiti da je ovo sveučilište u interesu hrvatskog društva i u interesu budućnosti, prije svega HV-a koja je obranila i oslobodila Hrvatsku u Domovinskom ratu. Ono što je danas bilo, evo nekako najveći prijepor čini mi se i najčešći predmet rasprave, bilo je utemeljenost ovog zakonskog prijedloga na dvama zakonima, Zakonu o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju i Zakonu o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju i to su svakako, evo prijepori vezani za poštivanje odnosno ne poštivanje zakona, prije svega kad je riječ o Zakonu o kvaliteti dakle prijepor i pitanje inicijalne akreditacije gdje je vrlo jasno obrazloženo da će se inicijalna akreditacija ovog visokog učilišta odnosno sveučilišta provoditi kroz statusnu promjenu akreditiranih programa, to je legitimna mogućnost, to je legitimni postupak koji je već dosada primijenjen na osnivanje, spomenuli smo i u Koprivnici i u Sl. Brodu. Jednako tako, kad je riječ o Zakonu o kvalitete, osim ove statusne promjene akreditiranih programa kao dakle postupak inicijalne akreditacije, čl. 1. je definirana reakreditacija pokrenuta od strane resornog ministra znanosti i obrazovanja a što se tiče poštivanja i usklađivanja sa Zakonom o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju u smislu njegova čl. 54. i u smislu dakle propisa o potrebnom broju znanstvenih područja odnosno polja da bi se osnivalo sveučilište, ja ću ponovno naglasiti i ponovno ponoviti da se trenutno na Vojnom učilištu F. Tuđman provodi 7 studijskih programa, vojno vođenje i upravljanje, vojno inženjerstvo, vojno pomorstvo sa dva smjera i poslijediplomski specijalistički studij domovinske sigurnosti. Imate pravilnik o znanstvenim i umjetničkim područjima, poljima i granama, kad pobrojite ovih 7 studijskih programa i kad ih smjestite u određena područja, znanstvena područja i polja, onda ćete vidjeti da je osiguran i ovaj uvjet i da se studiji na budućem sveučilištu koje će izvoditi a koji se trenutno izvode na Vojnom učilištu F. Tuđman, spadaju u više od dva potrebna znanstvena područja i nekoliko potrebnih znanstvenih grana, prije svega riječ je o društveno humanističkom području, području tehničkih znanosti i svakako u interdisciplinarnom području znanosti. I ono što je za kraj, imam potrebu istaknuti, svakako u budućnosti je potrebno voditi računa o matičnosti sveučilišta budućega a to su obrana i sigurnosne znanosti. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Slijedeći klub završno, bit će onaj IP-a, Pametnog i GLAS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Marijana Puljak, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Drage kolegice i kolege. Evo iako je kolegica prije mene kazala da sve ono što smo iznosili i u ime kluba i tijekom ove rasprave, svi oni problemi koji su se iznosili na ovaj Prijedlog Zakona o osnivanju Sveučilišta o obrani da nisu utemeljeni, ja ću opet ovdje prvo za početak reći da dakle nemamo ništa protiv razvoja i visokog obrazovanja časnika i ljudi koji rade u sigurnosnim službama i obrani, mislimo da je to jako važno i potrebno. Dakle nije sporno o tome da se taj dio razvija već je sporan ovaj prijedlog zakona, sporan je način na koji se osniva ovo sveučilište. Dakle ovo nije za nas svjetonazorsko pitanje i nismo automatski protiv te ideje već smo protiv načina na koji se to sveučilište osniva. Protiv smo načina odnosno po nama ili ovim postupkom se zaobilaze zakoni koji reguliraju visoko obrazovanje u nekoliko članaka i sami prijedlog, ono što nam je posebno, ja bi rekla i skandalozno, da u samom prijedlogu zakona u čl. 1. stavku 4. piše dakle na ovaj postupak osnivanja sveučilišta ne primjenjuju se odredbe Zakona o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju. Znači ovdje se pred nas stavlja jedan zakon u kojem pišem nećemo slijediti zakon o viskom obrazovanju. Dakle jednostavno nedopustivo. Kazali ste da ima najmanje dva znanstvena područja i veći broj polja, mi ih ne vidimo, po nama je ovdje to jedno znanstveno područje i samo jedno njegovo polje, nije opet ponovit ću, jasno kako će ljudi i studijski programi sa Sveučilišta u Splitu i u Zagrebu preći na ovo sveučilište, na koji način, nije jasna zapravo cijela procedura i na samom kraju, kaže se isto tako da za provođenje ovog zakona nisu potrebna financijska sredstva u državnom proračunu. To jednostavno ne može biti, nije točno i ako su sredstva koja su osigurana za postojeće studijske programe, sigurno će trebati i dodatnih sredstava za organizaciju cijelog sveučilišta i dakle ne može zapravo stajati taj navod da dodatna sredstva nisu potrebna. Dakle da završim, dakle nemamo ništa protiv razvoja vojnih znanosti, protiv visokog obrazovanja, kadra u sigurnosnim službama i obrani, dapače, treba ih biti i treba to razvijati ali sveučilište na ovaj način organizirati jednostavno nije dobro. Primjeri koje ste naveli, Sveučilište Sjever i Sveučilište u Sl. Brodu na sličan način su izbjegavali dakle ove sve procedure i ako imamo loše primjere, lošu praksu, loše presedane, ne trebamo ih slijediti. Hvala.
Hvala lijepa. A sada će u ime predlagatelja govoriti poštovani ministar obrane Mario Banožić, izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] zastupnice i zastupnici. Nažalost, da, morat ću nekoliko puta ponavljati istu stvar jer unatoč raspravi vidim da niste je prihvatili. Transformacija Hrvatskog vojnog učilišta Dr. Franjo Tuđman u visokoobrazovanu i znanstveno istraživačku ustanovu za potrebe obrambenoga sustava u skladu je sa strateškim smjernicama Strategije nacionalne sigurnosti te dugoročnim planom razvoja oružanih snaga RH za razdoblje od 2015. do 2024. godina koje su donešene odlukom Hrvatskog sabora na sjednici 12. prosinca 2014. godine. Osim nacionalnih razloga treba napomenuti da osnivanje nacionalnih visokoobrazovnih ustanova za obranu i sigurnost indirektno preporuča veći broj strateških dokumenata odnosno politika i znanstvenih programa pokrenutih od strane NATO-a i EU. Sveučilište obrane i sigurnosti otvara mogućnost ravnopravnog sudjelovanja u međunarodnim projektima vojno znanstvenih istraživanja, dakle sudjeluju samo vojni instituti i sveučilišta iz zajednički vojnih obrazovnih kurikuluma što omogućuje snažniju afirmaciju Hrvatske vojske na međunarodnoj sceni te daljnjem razvoju kompatibilnosti naših oružanih snaga sa saveznicima. Vojna sveučilišta ustrojena su u velikom broju zemalja članica NATO i EU. Posebno treba izdvojiti SAD, Njemačku, Francusku, Italiju, Poljsku, Češku, Mađarsku s kojim Oružane snage RH tradicionalno imaju vrlo aktivne programe vojne suradnje. Ministarstvo znanosti i obrazovanja daje podršku i aktivno je uključeno od početka projekta u ustrojavanje Sveučilišta obrane i sigurnosti. Oružane snage trebaju obrazovno kvalificirane, motivirano osoblje za djelovanje u kompleksnim okolnostima novih ugroza i uporaba modernih tehnologija, a samostalno Sveučilište obrane i sigurnosti je izvrstan okvir za nastavak već spomenutih 7 postojećih studijskih programa u suradnji sa sveučilišnom zajednicom Zagreb i Split te razvojem novih specijaliziranih studijskih programa poput sveučilišnog interdisciplinarnog poslijediplomskog specijalističkog studija domovinske sigurnosti. Sveučilište obrane i sigurnosti zadovoljava sve uvjete osnivanja o propisanom broju područja i polja sukladno Članku 54. stavak 1. Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Sveučilište obrane i sigurnosti će nakon preuzimanja studijskih programa za potrebe Oružanih snaga RH koji se sada izvode na Sveučilištima u Zagrebu i Splitu provodite sveučilišne studije u najmanje 2 znanstvena područja. Već spomenuto vojno inženjerstvo, vojno vođenje i upravljanje vojnim pomorstvom te interdisciplinarni studij poslijediplomski studij domovinske sigurnosti. Postupak inicijale akreditacije svakog novog sveučilišta pa i ovoga propisan je Zakonom o osiguravanju kvalitete i znanosti visokog obrazovanja koji u Članku 19. govori o ispunjavanju nužno postavljenih uvjeta za pozitivnu akreditaciju za obavljanje djelatnosti visokog obrazovanja. U slučaju Sveučilišta obrane i sigurnosti zadovoljeni su glavni uvjeti, ugovor sa drugim sveučilištima za studijske programe, osnivački akt, odgovarajući prostor i oprema, financijska garancija, a inicijalna akreditacija provodi se kroz statusnu promjenu akreditiranih studijskih programa Članak 1. i odmah potom reakreditacija znači Članak 28. Drugim riječima Zakon o osiguranju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju se primjenjuje. Ne primjenjuje se postupak inicijalne akreditacije jer su to već studijski programi koje sam već nekoliko puta spomenuo i već su prošli postupak akreditacije. Način akreditacije kroz statusnu promjenu akreditiranih studijskih programa je jedan od načina inicijalne akreditacije. Kako je već naglašeno predmetno je već primijenjeno u zakonu o osnivanju Sveučilišta Sjever konkretno Članak 3., Sveučilišta Slavonskog Broda Članak 2. Predmetnim zakonima izrijekom se navodi, na postupak osnivanja sveučilišta se ne primjenjuju se odredbe Zakona o osiguravanju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju, Narodne novine broj 45 iz 2009. godine kojim je reguliran postupak inicijalne akreditacije. Dakle, ministar nadležan za visokoobrazovanje zadužuje se da po stupanju ovog zakona na snagu pokrene postupak reakreditacije sveučilišta sukladno Članku 22. Zakona o osiguranju kvalitete u znanosti i visokom obrazovanju, Narodne novine 45 iz 2009. godine. Dakle, prethodno prijedlogu zakona za statusnu promjenu akreditiranih studijskih programa je potpisan poseban sporazum sa sveučilištima u Zagrebu i Splitu, a dinamika i način prijenosa studijskih programa utvrdit će posebnim dinamičkim planom što je navedeno prijedlogom zakona o osnivanju, Zakona o osnivanju Sveučilišta za obranu i sigurnost Članak 27. stavak 3. Transformacija Hrvatskog vojnog učilišta Dr. Franjo Tuđman u Sveučilište obrane i sigurnosti dugotrajni je proces, dakle rekao sam da će biti u fazama do 2032. godine koje će se tijekom faza transformacija ali po završetku procesa transformacije nastaviti široku suradnju sa Sveučilištem u Zagrebu i Sveučilištem u Splitu, a dok će Sveučilište obrane i sigurnosti razvijati ustrojbene jedinice i prioritete iz vojno stručnih predmeta, pa sam se i tu spomenuo taktike oružanih sustava, vojne povijesti zapovijedanja, nadzor i sl., dok će opći predmeti studijskih programa i dalje biti organizirani i provedeni uz potporu civilne sveučilišne zajednice kao što su matematika, fizika, mehanika, statistika itd. Pripreme za transformaciju Hrvatskog vojnog učilišta započete su izradom studija o transformaciji Hrvatskog vojnog učilišta u visokoškolsku i znanstveno-istraživačku osnovu još 2012. godine, a nakon donošenja …/nerazumljivo/… 2015. godine do 2024. pokrenuti su mnogi programi koji podupiru razvoj nužan znanstveno nastavnog osnova infrastrukture. U vremenu od 2016. do 2020. godine 49 pripadnika Oružanih snaga RH stipendirano dok je u MORH-u 20 od strane Ministarstva obrane, a 21 pripadnik oružanih snaga u samo uz, uz samofinanciranje upisao je doktorske studije iz područja tehničkih, društvenih, prirodnih, humanističkih, interdisciplinarnih znanosti. Dakle, govorimo o 70 doktora znanosti. Zadnjim izmjenama, dopuna Pravilnika o znanstvenim i umjetničkim područjima, poljima i granama 18.4.2016. godine na inicijativu Ministarstva obrane utemeljeno je specijalizirano vojno znanstveno polje 809. vojno obrambene sigurnosno obavještajne znanosti i umijeća. Pravilnikom o uvjetima za izbor u znanstvena nastavna zvanja propisani su uvjeti u izbor za znanstveno zvanje za ovo polje. Sveučilište obrane i sigurnosti dugoročno planira obuhvatiti cijelu obrazovnu vertikalu vezanu uz prethodno spomenuto znanstveno polje, ne ulazeći pritom nikome od civilnih sveučilišta u područje djelovanja. Sukladno tome dugoročno se planira i razvoj poslijediplomskog doktorskog studija unutar disciplinarnom području znanstveno polju vojno obrambene sigurnosno obavještajne znanosti i umijeća kojim bi se ubrzao ali i dugoročno očuvao razvoj vojnih znanosti te znanstveno i znanstveno nastavnog osoblja. Sveučilište bi moglo razvoj međunarodne vojne akademije suradnje i razmjene kadeta nastavnog i nenastavnog osoblja punom spektru promatrati sukladno smjernicama …/nerazumljivo/… iz 2015. odnosno 2024. godine. Recimo Erasmus+ se ne izvodi samostalno od, ne izvodi se samostalno u Hrvatskom vojnom učilištu već preko sporazuma stranih vojnih sveučilišta sa Sveučilištem u Zagrebu. Osnivanjem Sveučilišta obrane i sigurnosti pruža se bolji okvir za ravnopravnu suradnju sa NATO i EU zemljama koje imaju ustrojena i visoke obrazovane ustanove, akademije, fakultete, sveučilišta oko usklađivanja vojnog obrazovanja i međusobne suradnje u okviru vojnih i znanstvenih istraživanja i vojnih kurikuluma. Jedan od ciljeva je omogućiti priznavanje diploma stečenih u okviru vojno obrazovnog sustava u civilstvu kako bi nakon završetka vojne karijere imali bolju polaznu osnovu za drugu karijeru. Na godišnjoj razini oblike cjeloživotnog usavršavanja i profesionalnog vojnog obrazovanja završi više od 1400 pripadnika hrvatske vojske stoga bi se u okvira Sveučilišta obrane i sigurnosti omogućilo akreditiranje postojećih programa cjeloživotnog usavršavanja i profesionalnog vojnog obrazovanja, ratna škola, zapovjedna stožerna škola, napredna časnička izobrazba itd. u obliku specijaliziranih diplomskih, poslijediplomskih vojnih studija, studijskih programa ili programa obrazovanja odraslih u potpori tranziciji vojnoga osoblja. Sveučilište obrane i sigurnosti planirano je tako da se kroz njega mogu osposobljavati budući časnici OS-a ali i drugi stručnjaci u državnim tijelima čija je djelatnost povezana sa obranom i nacionalnom sigurnošću. Iznimno kvalitetne ocjene te veliki interes drugih državnih tijela za upućivanje svojih djelatnika na školovanje u Ratnu školu „Ban J. Jelačić“ je činjenica koja potvrđuje navedeno. Npr. ratna škola je jedan on interni programa profesionalnog vojnog obrazovanja koje se planira u budućnosti akreditirati kao poslijediplomski specijalistički studij, programa u znanstvenom polju, vojno-obrambene i sigurnosno-obavještajne znanosti i umijeća. Sveučilište obrane i sigurnosti pružit će bolju osnovicu za razvoj vojnih znanosti odnosno nastavak razvoja znanstveno nastalog potencijala, njihovih izbora u znanstveno nastalo zvanje je sukladno smjernicama već spomenutog dugoročnog plana razvoja. U okviru sveučilišne obrane i sigurnosti, razvit će se centar kasnije institut za obrambene i strateške studije koji bi upotpunio nepostojanje državne ustanove za vojne znanosti odnosno obrambene i strateško-znanstvena istraživanja resora obrane ali i drugih institucija pravnih subjekata i sustava domovinske sigurnosti. Predmetni centar razvijao bi vojne znanosti u svim znanstvenim područjima o posebno društveno-tehničkom interdisciplinarnom području. Obrazovanje na Sveučilištu obrane i sigurnosti provodit će se za radna mjesta u okviru obrambenog sustava i sustava domovinske sigurnosti. Studijski programi su za studente s posebnim ugovorenim statusom vojne osobe, dakle kadeti, oko 500 do 600 studenata kadeta iz RH i stranih OS-a a namjenski će biti razvijeni budući studijski smjerovi potpori sustava domovinske sigurnosti. Treba napomenuti da će već sada i na sveučilištu studijskih programa a za potrebe OS-a koje se izvode na Sveučilištima u Zagrebu i Splitu, nastava za kadete na svim predmetima se ne izvode zajedno sa civilnim studentima nego odvojeno. Postoji specifičnosti vojnog poziva odnosno načina obrade tema, predmeta koji zahtijevaju odvojenost vojnih osoba u sustav visokog obrazovanja što je činjenica drugim vojnim sveučilištima u svijetu. Do sada je hrvatsko vojno učilište odnosno MORH sudjelovao u vrlo malo broju prijava na projekte europskih fondova, 4, od čega su 3 uspješna jer je jedini mogući način biti u tim projektima isključivo a ne kao nositelj. Sveučilište obrane i sigurnosti će za razliku od Hrvatskog vojnog učilišta kao visoko obrazovana ustanova imati mogućnost prijave projekata za financiranje iz EU fondova u svojstvu nositelja i većinskog korisnika sredstava gdje prvenstveno mislimo na razvoj novih studijskih programa, programi i prakse kadeta, opremanje učionica i specijaliziranih kabineta. Sveučilište obrane i sigurnosti neće tražiti osiguravanje dodatnih financijskih sredstava i infrastrukture jer su financijska sredstva za provođenje postojećih studijskih programa vojnih izobrazbi i znanstvenih istraživanja već osiguran u državnom proračunu RH na razdjelu MORH-a i Ministarstva znanosti i obrazovanja. Infrastruktura Sveučilišta obrane i sigurnosti osigurava se prijenosom vlasništva MORH-a iz djela postojeće infrastrukture Hrvatskog vojnog učilišta koje se koristi u ovom trenutku za provedbu sadašnjih studijskih programa i vojne izobrazbe. Postojeći programi, sveučilišni studijski programi, vojno inženjerstvo, vojno vođenje i upravljanje, vojno pomorstvo i dr. te programi ... [[Govornik se ne razumije.]] rastuće vojne izobrazbe, ratna škola, zapovjedno stožerna škola, napredna časnička škola, časnička izobrazba i dr., obrazovanje odraslih, tečaj prvenstveno Škola stranih jezika „Katarine Zrinski“ te znanstvena istraživanja Centra za obrambene i strateške studije „Janko Bobetko“. Sveučilište obrane i sigurnosti u djelu osoblja prvenstvo računa na transformaciju Hrvatskog vojnog učilišta odnosno osiguravanje najvećeg djela osoblja sadašnjeg ustrojbene jedinice Hrvatskog vojnog učilišta odnosno prijelazom djela doktora znanosti sadašnjih suradnika Hrvatskog vojnog učilišta i dr. ustrojbenih jedinica MORH-a odnosno OS-a RH. Već sam spomenuo da ih je ukupno 45 te zapošljavanje sa tržišta rada i javnih natječaja specifičnih nevojnih kadrova. U skladu sa planom prijema Vlade RH, u 2020. g. odobreno je za potrebu Hrvatskog vojnog učilišta prijem 9 osoba izabranih u znanstveno zvanje i 9 osoba izabrano u znanstveno-nastavno zvanje za koje treba naglasit da nisu nova mjesta već da je transformacija djelatnih vojnih osoba, vojnih mjesta u znanstveno i znanstveno-nastavna mjesta. Putem ugovor o djelu, Hrvatsko vojno učilište u ovom trenutku ima angažiranih 10 vanjskih suradnika izabranih u znanstveno-nastavno zvanje, 8 i 2 koja su postupku izbora u zvanje, koji nisu zaposlenici drugih sveučilišta već su većinom umirovljene vojne osobe, djelatne vojne osobe i djelatnici drugih državnih tijela. Dakle ne planira se preuzimanje osoblja povezano sa trenutnim sveučilišnim programima za potrebu OS-a automatizmom. Još ću naglasiti da je u vremenu od 2016. do 2020. g. objekti i infrastruktura Hrvatskog vojnog učilišta je modernizirana te danas prostorije za smještaj kadeta, učionice, specijalizirani kabineti predstavljaju sam vrh smještajnih obrazovanih standarda usporedivo sa mnogim svjetskim kampusima. Hvala.
Hvala lijepo. Ostanite časak jer imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Davora Dretara.
Poštovani g. ministre, evo, mislim da je konačno došlo vrijeme od ranoga jutra, evo ja sam tu ovako u čekanju napravio jednu reprezentaciju ili možemo reći postrojbu Hrvatskog sabora koja može riješiti taj problem, evo išao bi naš Mlinarić iz DP-a, uzeli bi Miru Bulja iz Mosta, Peđu Grbina, ovako on je velik momak, uzeli bi Čačića i Suverenista i Đakića iz HDZ-a, to bi bila jedna reprezentacija da ode na Svetu Geru pa da mi to gore riješimo ili da vas evo sad malo ozbiljno pitam, možete li nam reći odnosno hrvatskoj javnosti, što se događa sa tim djelom suverene hrvatske zemlje i što namjeravate po tom pitanju poduzeti? Hvala.
Zahvaljujem se na pitanju. Sveta Gera je …
Ministre, samo malo da vam prvo ja dam riječ a prije tog da kažem ponovno da se to ne odnosi na ovu točku i izvan točke, eventualno se, bi se moglo postavit takvo pitanje pod slijedećom točkom, ali evo ministar ima riječ, pa može odgovorit ili ne mora odgovorit kako želi.
Evo rekao bi samo da je pitanje Svete Gere znači pitanje bilateralne suradnje između, razgovora između Slovenije i Hrvatske i ja kao tako vjerujem da će se riješiti pozitivno u, u ono što je uistinu riječ o hrvatskom teritoriju, o bivšim vojnim objektima.
Slijedeće replike poštovanog zastupnika Matka Kuzmanića.
Uvaženi ministre, cijenim vaš napor da ulažete u obrazovanje i školovanje vojnoga kadra u Hrvatskoj, a isto tako cijenim da na taj način sigurno želite ojačati i naše gospodarstvo, pa me zanima što mislite o tome kako to da su Mađari za svoju tvrtku „Raba“ koja nikad nije proizvodila borbena vozila iz europskog PESCO programa provukli sredstva, dok hrvatski „Đuro Đaković“ koji ima dugu povijest i iskustvo u proizvodnji istih nije napravio ništa po tom pitanju? To bi bila idealna mogućnost da se naš vojni kadar školovani tu dokaže i da se pokaže. Ono gdje smo se mi uključili u PESCO program vidim da su programi za kibernetičko ratovanje, a za njih nemamo nijedno ozbiljno super računalo za tu upotrebu, a nemamo ni pristup ni ključnim mrežnim čvorištima, pa me zanima vaše mišljenje o tome?
Poštovani ministar Banožić.
Ovaj, ja sam ovako na početku današnjega izlaganja naglasio, pa upravo pitanje znanosti i istraživanja i razvoja po pitanju obrambene industrije i to je otprilike ono na tragu vašeg pitanja vezano za povezivanje pojedinih gospodarskih subjekata u jednom pristupu koji se u … [[Govornik se ne razumije]] teoriji naziva „Triple helix model“ di imate jednostavnu suradnju javne službe odnosno u ovom slučaju Ministarstva obrane, privatnoga sektora i znanstvene, znanstvene zajednice, na taj način tako se projekti i financiraju. Po pitanju kibernetičkog djelovanja odnosno cyber djelovanja, mi smo danas na sjednici vlade donijeli upravo jednu odluku o višegodišnjem sufinanciranju. Naime, kroz jedan projekt koji se financira Amerika u vrijednosti od 4,9 milijuna dolara od čega je 4,2 milijuna dolara se nabavlja upravo računalna oprema za kibernetičko djelovanje i cyber djelovanje gdje će RH sufinancirati znači 780.000 dolara, znači to je naša obaveza za ovu godinu + PDV koji će biti u biti kroz 2021. odnosno 2022.g., to je negdje oko 7 milijuna i nešto tisuća kuna [[Upadica: Hvala]] znači nešto, znači na ovaj cjelokupan iznos, tako da ćemo mi bit … [[Govornik se ne razumije]]
Hvala. Imamo još jednu repliku poštovanog zastupnika Davora Ive Stiera.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani g. ministre, da se vratimo na ovu temu, mislim da je osnivanje ovog sveučilišta vrlo važno ne samo za razvoj oružanih snaga, nego prvenstveno za razvoj pluralizma i u akademskoj zajednici i čini mi se da možda to trebamo zaključno staviti i kao jedan naglasak ove rasprave. Točno se vidjelo tko želi razvijati pluralizam, tko se tome protivi. Naravno, neke primjedbe mogu biti i na mjestu i biti dobronamjerne da se ovo sveučilište razvija što kvalitetnije, al čini mi se da je suština zapravo pitanja kako imati što bolji sustav obrazovanja i po pitanja, po pitanju obrane i sigurnosti, al općenito u našoj akademskoj zajednici kako i dalje razvijati pluralizam.
Poštovani ministar Banožić.
Evo, zahvaljujem se na replici. U naravi, ja sam pokušao u ovom završnom dijelu naglasiti sve ono što vidim da pojedini saborski zastupnici iz nekog razloga nismo razumjeli ako smo o tim temama 4 ili 5 puta razgovarali i upravo je poanta u tome da mi u ovom trenutku postavljamo preduvjete za daljnji razvoj sveučilišta. Uvjeren sam da vrijednim radom, predanim radom, ulaganjem u ljude, ulaganjem u studijske programe, nastavak suradnje i po pitanju civilnih sveučilišta, ali isto tako po pitanju ovoga dijela za istraživanje i razvoj, po pitanju većeg broja projekata koji se financiraju od strane EU, u ovom slučaju kao što sad imamo, većom razmjenom odnosno transferom znanja između saveznih odnosno partnerskih zemalja po pitanju razvoja vojnog obrazovanja ja mislim da uistinu možemo doć do izvrsnih rezultata i bit će mi drago kad to podvučemo crtu za 10-tak godina i vidimo što smo učinili. Hvala.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovat kad se steknu uvjeti. Iako imamo još 2 točke htio bih vam unaprijed najaviti da ćemo nastaviti sjednicu sutra u 9 i 30 izjašnjavanjem o amandmanima najprije ovaj jer imamo određen broj amandmana na ovaj dosad na Zakon o koncesijama, pa onda ćemo time započeti rad sutra. Sad ćemo prijeći na slijedeću točku, a to je: - Godišnje izvješće o obrani za 2019. Podnositelj je Vlada RH temeljem čl. 8. Zakona o obrani. Raspravu je proveo Odbor za obranu, te Odbor za ravnopravnost spolova. Želi li predstavnik podnositelja dodatno obrazložiti izvješće? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu obrane Zdravko Jakop, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Godišnje izvješće o obrani za 2019.g. vlada podnosi HS-u u skladu sa Zakonom o obrani. Izvješće je tematski struktuirano kao prikaz stanja aktivnosti Ministarstva obrane i HV-a u 2019.g., te kao prikaz stanja i razvoja obrambenih sposobnosti, provedbe obrambenih priprema, te strukture obrambenih resursa i ostvarenja ključnih razvojnih projekata i prioriteta. Smatramo da je izvješće važan mehanizam demokratskog nadzora nad obrambenim resorom budući da se zastupnicima u HS omogućuje uvid u aktivnost Ministarstva obrane i HV-a, posebno u području razvoja obrambenih sposobnosti i raspolaganja financijskim sredstvima. Kroz izvješće se javnosti omogućuje i uvid u postignuća i rad Ministarstva obrane i HV-a čime ono pridonosi izgradnji povjerenja u institucija u institucije obrane i civilno vojne odnose. Povećanje izdvajanja za obranu i pravedna raspodjela tereta i dalje predstavljaju važne teme NATO-a te su članice na sastanku u Londonu potvrdile posvećenost obavezama koje uključuje dostizanje izdvajanja za obranu od 2% BDP-a, od čega 20% za opremanje i modernizaciju. U okviru EU nastavljene su aktivnosti provedbe triju ključnih obrambenih inicijativa pokrenutih u okviru globalne strategije vanjske i sigurnosne politike EU i to stalne strukturirane suradnje, koordiniranog godišnjeg pregleda u području obrane i europskog obrambenog fonda. Vlada RH i MORH je tijekom 2019. g. provodilo obrambenu politiku u sklopu izgradnje i unaprjeđivanja sustava domovinske sigurnosti te u funkciji potpore vanjskoj politici RH. Obrambena politika bila je posvećena provedbi obveza Hrvatske vojske. Intenzivno se radilo na pripremama za provedbu aktivnosti vezanih uz 6-mjesečno predsjedanje Vijećem EU. Jedno od većih postignuća obrambene politike u 2019. g. povratak je aviona MIG-21 Rudolfa Perešina u RH. Nakon 28 godina MIG-21 oznaka 26112 koji je junak Domovinskog rata, hrvatski pilot Rudolf Perešin u listopadu '91. iz Bihaća preletio u Klagenfurt, vraćen je u svibnju 2019. g. u RH. Međunarodna obrambena suradnja provodi se s ciljem međunarodne afirmacije RH u području obrane te predstavlja izravan doprinos jačanju ugleda i daljnje afirmacije RH, kao odgovorne članice međunarodne zajednice. Aktivnosti bilateralne obrambene suradnje tijekom 2019. g. bile su usmjerene na produbljivanje odnosa sa strateškim saveznicima i partnerima u području obrane s ciljem zajedničkog doprinosa stabilnog globalnog i euroatlantskog prostora, razvoja obrambenih sposobnosti te jačanje ugleda Hrvatske u međunarodnoj zajednici. U svrhu doprinosa razvoja hrvatskog gospodarstva nastavljene su aktivnosti potpore promicanju hrvatske obrambene industrije u inozemstvu i tijekom posjeta stranih izaslanstava u RH. Ljudi su najveća vrijednost obrambenog sustava i u mandatu Vlade fokus rada u Ministarstvu obrane je čovjek. On je središte obrambenog sustava. Tijekom 2019. g. nastavljeno je s provedbom personalne politike – vojnik na prvome mjestu, pokrenute 2017. g. radi dostizanja i održavanja visoke razine motiviranosti i spremnosti pripadnika HV-a. Ovo podrazumijeva usvajanje niza mjera usvajanjem, usmjerenih na dobrobit vojnika, dočasnika i časnika, poboljšanje njihovog statusa, uvjeta života i rada, kao i uvođenje novih oblika poticaja koji osiguravaju nesmetan prijem i zadržavanje kvalitetnog osoblja. Upravljanje materijalnim resursima usmjereno je na materijalno zbrinjavanje obrambenog resora kroz djelatnost i opremanje i modernizacije naoružanjem i vojnom opremom, opskrbe materijalnim sredstvima te upravljanja, uređenja i izgradnje nekretnina. Racionalno i učinkovito upravljanje materijalnim resursima jedan je od temeljnih preduvjeta za unaprjeđivanje obrambenih sposobnosti i održavanje odgovarajuće razine spremnosti HV-a. Opremanje i modernizacija naoružanjem i vojnom opremom tijekom 2019. g. provođeni su s ciljem dostizanja sposobnosti za provedbu misija i zadaća HV-a uključujući potporu u ostvarivanju NATO ciljeva sposobnosti. Provedba programa i projekata, opremanje i modernizacije provođene u sve tri grane HV-a, u skladu s prioritetima definiranim kroz proces obrambenog planiranja i programiranja. MORH važan je partner i promotor hrvatske obrambene industrije te je jedan od generatora razvoja vrhunskih hrvatskih proizvoda. Hrvatski vojnik u potpunosti je opremljen hrvatskim naoružanjem i osobnom opremom. Tijekom 2019. g. nastavljeno je opremanje hrvatske kopnene vojske naoružanjem i vojnom opremom po već započetim projektima uz novi projekt opremanja borbenim vozilima, pješaštva koji su na neki način i početnoj fazi. U skladu sa uređenim prioritetima HV-a, modernizacija opremanja Hrvatske ratne mornarice usmjerena su na 3 glavna područja i to obalni otporni brod, desantni brod i minopolagač i gumene brodice za nadzor morskog ribarstva koje su ostvarene u suradnji sa drugim ministarstvima. U 2019. g. aktivnosti i opremanje i modernizacija Hrvatskog ratnog zrakoplovstva bile su usmjerene na nabavu višenamjenskih helikoptera UH-60-N Black Hawk, nabavu višenamjenskog borbenog aviona, uspostavljanje logističke potpore za helikoptere OH-58-D Kiowa Warrior te nabavu letačke i padobranske opreme neophodne za provedbu zadaća i planirane obuke. MORH potpisalo je 2019. g. ugovore o nabavi vojne opreme za potrebe Hrvatske vojske sa 34 hrvatske tvrtke koje proizvode vojnu opremu, pružaju usluge i izvode radove u iznosu od 314 milijuna kuna, što je za 32 milijuna kuna više u odnosu na 2018. g. i nijedna nabava nije bila klasificirana. Ili tajna, kako neku kažu. Ugovori s hrvatskim proizvođačima značajan su doprinos hrvatskom gospodarstvu i pokazuju kako MORH nije samo potrošač nego i generator razvoj i promotor hrvatskih proizvoda, Ministarstvo obrane pruža punu potporu i aktivno sudjeluje u razvoju i promociji hrvatske obrambene industrije kroz međunarodne bilateralne i multilateralne aktivnosti, posebno u sklopu NATO-a i Europske unije. Tijekom 2019.-te godine nastavljene su aktivnosti u provođenje novog operativnog rasporeda Hrvatske vojske povratkom u Vukovar, Varaždin, Ploče, Sinj, Udbinu i Pulu. Radi poboljšanja uvjeta smještaja i rada pripadnika hrvatske vojske tijekom 2019.-te godine rekonstruirane su i izgrađene građevine na šest novih ključnih strateških lokacija, to su Vukovar, Varaždin, Ploče, Sinj, Udbina i Pula. Izgrađene su i rekonstruirane građevine i na drugim značajnim lokacijama za smještaj i rad Hrvatske vojske. Od početka mandata Vlada se sustavno bavi pitanjem sigurnosti te je nakon šest godina uzastopnog pada, u 2017.-oj godini osigurano povećanje obrambenog proračuna, prije svega u cilju poboljšanja standarda pripadnika Hrvatske vojske i razvoja novih sposobnosti. Hrvatska vojska glavni je nositelj obrambene funkcije u Republici Hrvatskoj, pored temeljne ustavne uloge zaštite suvereniteta i neovisnosti te obrane teritorijalne cjelovitosti Republike Hrvatske, Hrvatska vojska uvijek stoji na raspolaganju građanima spremna u okviru svojih kapaciteta pružiti pomoć u bilo kojoj vrsti hitne situacije. Svojim kontinuiranim angažmanom u Misijama i Operacijama te drugim oblicima međunarodnih aktivnosti Hrvatska vojska je kroz visoki profesionalni pristup izvršenja zadaća od njezinih pripadnika postala brend i više od brenda u percepcijama naših saveznika i partnera. Zahtijevane sposobnosti za provedbu Misija i zadaću u Republici Hrvatskoj i inozemstvu, Hrvatska vojska dostiže kroz obuku i vježbe čiji je sustav upravljanja uređen doktrinom i usklađen sa raspoloživim obučnim kapacitetima i odobrenim financijskim sredstvima, to jest bolje rečeno u okviru odobrenih financijskih sredstava. Tijekom 2019.-te godine obuka se provodila uz istovremeno prilagođavanje strukture Hrvatske vojske, ustrojeno je i Središte za razvoj vođa Marko Babić, uvažavajući nove izazove i potrebe, obuka se temelji na razvijenim standardima i iskustvima iz Domovinskog rata, ali i u suradnji sa našim partnerima u okviru NATO-a. Aktivnosti odnosa s javnošću u 2019.-oj godini bile su usmjerene ka pravovremenim i transparentnim informiranju javnosti o radu Ministarstva obrane, te djelovanju i izvršavanju temeljnih misija i zadaća Hrvatske vojske, pri tome je težište stavljeno na održavanje percepcije javnosti u aktivnostima Ministarstva obrane i Hrvatske vojske putem informiranja, izdavanja tiskovnih i multimedijalnih elektroničkih publikacija, te kroz aktivnosti promidžbe vojnog poziva. Detaljnije izvješće smo vam pripremili, stojim ovdje na raspolaganju za sva pitanja, pojašnjenja i želim se zahvaliti svima koji, ovoga, na ova tri Odbora na koja smo imali mogućnost, ovoga, predstaviti ovo Izvješće prije dolaska u Sabornicu. Hvala lijepa.
Hvala. Želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Franko Vidović, predsjednik Odbora za obranu, a pardon, pardon, ispričavam se, replike su, jel?, imate replike, ostanite, Franko oprosti. Nekoliko replika, prva je uvaženi zastupnik Stričak.
… [[Govornik naknadno uključen]] podpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, državni tajniče. Da li možete u jednoj rečenici odgovoriti na sljedeće pitanje, da li je Hrvatska vojska u 2019.-oj godini izvršila sve zadaće koje su joj bile stavljene pred nju? Hvala.
Odgovorit ću u jednoj riječi, da. Hvala na pitanju.
Dobro, hvala. Druga replika uvaženi zastupnik Matko Kuzmanić.
Državni tajniče, na strani 66. vašeg izvješća, strateške zalihe ubojnih sredstava i zbrinjavanje viškova, kaže se da je struktura ubojnih sredstava uglavnom stara između 22-je i 52-je godine s velikim brojem malih serija različitih proizvođača, pa me zanima da li postoji plan remonta i modernizacije tih sredstava uz upotrebu domaćih tvrtki? Također me zanima da li postoji plan i program intenzivnog uvježbavanja kako bi se kroz obuku utrošilo što više sredstava prije nego što im istekne vijek trajanja? Tu je primjer modernizacija raketa VBR 122 Grad uvođene glavama koje imaju inicijalno GPS ili lasersko navođenje na cilj. Također me zanima na strani 61., na puškostrojnice NATO kalibru 556, zašto idemo u opremanje takvom puškostrojnicom u tom kalibru, kada se to sredstvo smanjuje u upotrebi ili izbacuje iz upotrebi zbog čestih uočenih taktičkih, tehničkih, logističkih nedostataka na modernim bojištima? Hvala.
Hvala lijepa na pitanjima, pokušat ću vrlo kratko odgovoriti. Postoji Plan remonta i meni je ovo ko generalu sad ću reći, ko generalu Hrvatske vojske, drago da je konačno nakon Domovinskog rata kada praktički niz, kada smo, u vrijeme kada smo izgubili sposobnosti, evo u recentnom vremenu zadnje dvije-tri godine, ovoga, uspjeli smo vratiti sposobnost, ne samo remonta recimo određenog, određenih vrsta topničkog streljiva, nego i proizvodnje topničkog streljiva, tako da vodimo brigu o tome. Ja ću ovako reći da imamo i više, nitko sretniji nego, nego mi, ali pokušavamo u skladu sa odobrenim proračunima voditi brigu o tome da ono što imamo, da bude što sigurnije i da budemo mi, ovoga, spremni izvršiti, kako je bilo ovdje pitanje, sve zadaće, što se tiče, između ostalog za to koristimo i gađanja da bi se, ovoga, potrošilo ono što je recimo najstarije, tako ću pokušati laički reći.
Vrijeme. Sljedeća replika uvažena zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče moja se replika odnosi na pitanje vezano uz ljudstvo. Dakle sposobnost i vojske ovisi o ljudima odnosno onima koji koriste sva moguća znanja i resurse. I zanima me da li vidite pomake u tome da nešto više žena i sudjeluje i radi da li je to bila pomak u 2019. u odnosu na 2018.? I što radite da bi tu se pokazalo zaista i spremnost da se otvori i da se uključe svi oni koji imaju velika znanja, jer naravno samo tako možemo napraviti korak naprijed? Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa na ovom pitanju. Evo i koristim priliku odmah da kažem da u recentno vrijeme sve više i više imamo žena kako u smislu novih vojnikinja, tako i u smislu kadetkinja tj. kandidata za časnike tj. časnice Hrvatske vojske i to mi gledamo kao pozitivno. Mi smo otvoreni apsolutno otvoreni i u biti ne radimo razliku između muških i ženskih da budem vrlo konkretan.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, ovih dana navršava dvije godine da je Hrvatska vojska vraćena u Ploče čime se doprinijelo sigurnosti i stabilnosti … Hrvatske. Posebno je važno reći da je taj način, da je na taj način Ploče postao gravitacijsko središte Hrvatske ratne mornarice. Kada spominjem Hrvatsku ratnu mornaricu onda nešto želim reći i postaviti vam pitanje koje se odnosi na Obalnu stražu. Mi smo već u nekoliko navrata ovdje u Hrvatskom saboru govorili o Obalnoj straži. O tome smo govorili i prilikom donošenja državnog proračuna i o potrebi da se unutar proračuna osiguraju sredstva za nabavku ophodnih brodova. Koliko imam informaciju u Brodosplitu u ovom trenutku se gradi jedan brod za potrebe Obalne straže. Interesira me kakva je dinamika nastavka nabavki tih brodova, tim više što je Hrvatska proglasila zaštićeni ekološki ribolovni pojas. Pa onda imamo i tu ustavnu, zakonodavnu obvezu da pratimo, nadziremo i štitimo naš zaštićeni ekološki ribolovni pojas [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] Hvala.
Hvala vam lijepa na ovom pitanju. Znači, prototip obalnog ophodnog broda je prošao sve procedure testiranja i u operativnoj je upotrebi u Hrvatskoj ratnoj mornarici tj. Obalnoj straži koja je sastavni dio Hrvatske ratne mornarice. A isto tako do malo prije prisutan ministar bio je nedavno na porinuću dvije kobilice tako da je taj postupak nastavljen i ja se nadam da će graditelj u onom roku kao što je i obećao izgraditi. Tako da bi na taj način još podigli kapacitete naše Hrvatske ratne mornarice tj. Obalne straže na dobrobit sviju.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Državni tajniče rekli ste da u ovom izvješću piše kao ključna rečenica trajna misija je jačanje Hrvatske vojske i ta misija nema alternative. Ja ju potpisujem. Međutim, u prošloj godini tj. u posljednjih nekoliko godina Hrvatska vojska gubi sposobnost zrakoplovstva tj. nije izvršena javna nabava, nije dovedena do kraja borbenih aviona. Kakvo je stanje sada MIG-ova koji su također jedna od većih kriminalnih radnji koja se dogodila u Republici Hrvatskoj gdje su uloženi novci u Ukrajini da za remont a bili su avioni doslovno otišli u borbenom letu, a vraćeni su u dijelovima u karioli? Znači što je sa sposobnostima borbenog zrakoplovstva Hrvatske vojske? Imate li dovoljno pilota? Gubi li se ritam pilota bez aviona i puno tih pitanja gdje se gube sposobnosti kako zbog prošle godine ne nabave aviona, tako i zbog remonta MIG-ova koje je … upitnikom? Hvala lijepo.
Vrijeme.
Hvala lijepa na ovom pitanju i mogućnosti da mogu reći da Hrvatsko ratno zrakoplovstvo kao i ostale grane izvršavaju svoje ustavne obveze i mogu odgovoriti na sve izazove što se tiče kontrole zračnog prostora u okviru preuzetih obveza u suradnji sa NATO-om, a isto tako u zaštiti nacionalnih interesa i imamo ih dosta. Tako da neki bi se iznenadili koliko ih možemo koristiti.
Hvala. Sljedeća replika uvaženi zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, evo Hrvatska vojska je pobjednička vojska i tako treba i ostati i na tragu toga sada je i osnivanje Sveučilišta da Hrvatska vojska i dalje ostane snažna, jaka i sposobna odgovoriti svakom izazovu. Ono što bi ja vas pitao je ustroj, teritorijalni ustroj Hrvatske vojske. Vidimo da se Hrvatska vojska vratila u Vukovar, u Split, u Ploče, Delnice i moje pitanje je – recite mi na koji način Hrvatska vojska je u sinergiji sa domaćim stanovništvom i da li mislite proširivati još teritorijalni ustroj i gdje - ako je to moguće reći. Hvala.
Poštovani zastupniče hvala vam lijepa na ovom pitanju. Kroz pitanje dali ste mi jedan dio odgovora, pomogli mi. Znači, jedan od razloga je bio da možemo lakše sudjelovati, znate da Hrvatska vojska sudjeluje pogotovo recimo kroz ljeto u protupožarnoj sezoni i jedan od razloga da smo išli prema jugu i tako teritorijalno da se može ta suradnja intenzivirati jer Hrvatska vojska je nastala iz hrvatskog naroda, hrvatske domovine i mi smo dio toga, mi to želimo biti i dalje. Tako da ovoga trenutka nam je žela da na svim tim mjestima gdje smo raspoređeni podigne se još po mogućnosti što više kvaliteta života i rada tih ljudi zbog toga jer je jedan dio objekata jeste izgrađen, a jedan je u biti renoviran i postoji potreba da se još to podigne na višu radinu tako da ne razmišljamo u ovom trenutku da se još ide na neka druga mjesta.
Hvala, hvala lijepa. Nema više replika. Pozivam izvjestitelje odbora, uvaženi zastupnik Franko Vidović predsjednik Odbora za obranu.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajnici, dakle Odbor za obranu Hrvatskog sabora na 2. sjednici održanoj 17. rujna 2020. godine raspravljao je kao matično tijelo o Godišnjem izvješću o obrani za 2019. godinu koje je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada RH aktom od 3. rujna 2020. godine. Odbor je na temelju Članka 71. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao o predmetnom izvješću, a predstavnik predlagatelja u uvodnom obrazloženju detaljno je obrazložio Godišnje izvješće o obrani za 2019. kojim se javnosti omogućuje uvid u rad Ministarstva obrane i Hrvatske vojske. Hrvatska vojska razvija se na vrijednostima Domovinskog rata te je nakon nepuna 3 desetljeća vraćen avion heroja Domovinskog rata heroja Rudolfa Perešina koji se suprotstavio JNA-a i avionom MIG21 u listopadu 1991. godine preletio iz Bihaća u Republiku Austriju. U godini vojne solidarnosti priznanja kako je nazvana 2019. godina nastavljeni su započeti projekti koji imaju za cilj poboljšanje kvalitete života i rada pripadnika Hrvatske vojske. Obnovljene su smještajne građevine u vojarnama, tehnička postrojenja i započeti projekti izgradnje sportskih objekata te je po uzoru na mnoge zapadne oružane sile donesen Pravilnik o vojnim medaljama. Ministarstvo obrane važan je promotor hrvatske obrambene industrije zbog čega se u svrhu poticanja razvoja domaćih gospodarskih i znanstveno istraživačkih sposobnosti u području obrane u najvećoj mogućoj mjeri nastojalo uključiti domaće proizvođače. Rezultat toga su potpisani ugovori između Ministarstva obrane i 34 hrvatske tvrtke u iznosu od 314 miliona kuna, a što je u odnosu na 2018. predstavlja povećanje za 32 miliona kuna. U okviru operativnog razmještaja vraćena je kopnena komponenta Hrvatske vojske u vojarnu u Puli i reaktivirana je vojarna u Udbini. Nove sposobnosti Hrvatske vojske razvijaju se kroz 3 novoustrojena zapovjedništva, zapovjedništvo za kibernetički prostor, središte za besposadne zrakoplovne sustave i središte za razvoj vođa. U pogledu daljnjeg opremanja modernizacije Hrvatske vojske i godišnje izvješće navodi da su započele aktivnosti u vezi opremanja borbenih vozila pješaštva Bradley, da je dosegnuta puna operativna sposobnost helikoptera Kiowa Warrior, proveden remont helikoptera MI171SH. Nadalje započet je proces opremanja Hrvatske vojske helikopterima Black Hawk te je dosegnuta završna faza integracije daljinski upravljane oružane stanice i protuoklopno vođenog raketnog sustava na borbenim oklopnim vozilima Patria. Od 2019. u je punoj operativnoj uporabi prototip obalnom ophodnog broda, a također je ugovoren daljnji nastavak izgradnje za još 4 broda. Predstavnik predlagatelja također je istaknuo da je u svrhu održavanja postojećih i razvijanja novih sposobnosti Hrvatske vojske neophodno osigurati podizanje razine motiviranosti i obučenosti vojnog osoblja čemu će pridonijeti poboljšanje materijalnih prava i uvjeta te mogućnost adekvatnog vojnog obrazovanja na Sveučilištu Dr. Franju Tuđman čiji je proces osnivanja započet. U rasprava koja je uslijedila velik dio članova odbora ocijenio je godišnje izvješće kao precizno i detaljno razrađen dokument koji pruža kompletan pregled stanja, aktivnosti i obrambenih sposobnosti. U kontekstu projekata opremanja i modernizacije Hrvatske vojske pozitivno je ocijenjena usmjerenost na domaću proizvodnu industriju čime se utječe na razvoj hrvatskog gospodarstva i zapošljavanje stanovništva. Što se tiče osiguranja financijskih sredstava za potrebe modernizacije i opremanje izneseno je mišljenje da bi trebalo veću usmjerenost pokazati prema sredstvima koja osigurava EU u okviru Europskog obrambenog fonda. U pogledu prikazanih aktivnosti, događaja i poslova ukazano je na određene nedorečenosti i nekonzistentno navođenje informacija. Također je ukazano da su u okviru izvješća navedeni neusklađeni podaci numerički prikaza za iste načelne kategorije poput podatka o popunjenosti pričuve, podataka po kupovini jurišnih pušaka kao i o broju pribavljenih kompleta prikrivnih odora. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova sa 8 za i 2 suzdržana odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje slijedećeg zaključka. Prihvaća se Godišnje izvješće o obrani za 2019. godinu. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Na raspravi prvi …/nerazumljivo/… u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta, uvaženi zastupnik Stephen Nikola Bartulica.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče sabora. Poštovani državni tajnici, kolegice i kolege zastupnici evo u našem klubu Domovinskog pokreta imali smo jednu dobru raspravu uoči ove važne točke, bilo je kritičnijih mišljenja prema ovom izvješću. O tome može kasnije i general Prkačin nešto govoriti o pojedinim izlaganjima. Međutim, ja ću danas načelno iznijeti stav kluba. Uvodno bi rekao da pozdravljamo u predgovoru ovog izvješća naglasak na vrijednostima Domovinskog rata, domoljublje, hrabrosti, požrtvovnosti. Velika je cijena plaćena za našu slobodu i to se ne smije zaboraviti. Također treba istaknuti da hrvatski vojnici, dočasnici, časnici jesu prepoznati u svijetu kao vrlo pouzdani i sposobni partneri u inozemnim vojnim misijama. To je činjenica i možemo biti ponosni na njih. Ovdje želim izraziti svoju sućut, ali i zahvalnosti obitelji skupnika Josipa Briškija koji je poginuo u Afganistanu i poručujem da će njegovo ime zauvijek ostati u povijesti Hrvatske vojske i RH. Također, podržavamo namjere da se nastavi sa projektima opremanja i modernizacije HV-a. Ovdje ću naglasiti naš stav naglasiti naš stav da Hrvatskoj svakako treba obnova vojnog zrakoplovstva i ovdje smo skloni intenzivnijoj suradnji s našim strateških partnerom, SAD-om. Već uspješno surađujemo u opremanje helikoptera Black Hawk pa treba tim putem nastaviti. Naše strateško opredjeljenje mora biti prijelaz na najvišu vojnu tehnologiju i inzistirat ćemo na tome. Hrvatski građani imaju veliko povjerenje u svoje vojnike, što se moglo nedavno vidjeti povodom razornog potresa u Zagrebu kad su brzo pružali pomoć ljudima. To je upravo i dobar primjer, aktiviranje svih raspoloživih resursa države u izvanrednim okolnostima i vojska će u tom smislu uvijek imati našu podršku. Izvješće navodi kako Hrvatska trenutno izdvaja oko 1,7% BDP-a za vojni proračun, što predstavlja malo povećanje u odnosu na prijašnjih godina, ali treba ciljati na 2%, što je Hrvatska preuzela kao obvezu na sastanku na vrhu u Londonu prošle godine i koja vrijedi za sve članice NATO-a. Namjera da se 20% ukupnog iznosa, radi se malo više od 5 milijardi kuna uloži u opremanje i modernizaciju, smatramo minimumom što treba naravno i povećati. Uvijek se može bolje raspolagati materijalnim resursima. Svjesni smo da u vrijeme pada BDP-a je jako teško ovo postići, ovo povećanje, ali smatramo kako trebamo težiti prema tom cilju. Moramo izdvajati kako bi bili u stanju zaštiti svoje nacionalne interese, ne jer to nam drugi nameću nego jer smo sami svjesni što znači voditi računa o ključnim prioritetima države. Rekao bih nešto o geopolitičkom kontekstu i o ugrozama. Izvješće spominje globalne ambicije komunističke Kine koje nisu ograničene samo na njezinu tradicionalnu zonu interesa. Govori se kako Kina želi postati globalna velesila i glavni je konkurent zapadnim silama u svijetu. Međutim, nedostaje širi i kritičniji osvrt na ovu činjenicu. Podsjetit ću da Hrvatska intenzivno njeguje ekonomske odnose s tom zemljom pa vidimo veliki raskorak u Vladinoj politici između ocjene, primjerice, MORH-a i drugih resora. Ovo je primjer nekoherentne državne politike. Izvješće nema ni jedne jedine riječi o graničnim sporovima koji se još uvijek vode sa susjedima. Primjerice, stanje na terenu na granici Srbije i Hrvatske seže u vrijeme mirne reintegracije kad su se srbijanske snage povlačile iz Hrvatske, ali ne potpuno već samo do Dunava te Srbija tako danas kontrolira dio hrvatskog teritorija. Hrvatska još ima neriješenih sporova i sa Slovenijom, to je spomenuto i ranije danas, sa BiH, sa Bosnom i Hercegovinom i sa Crnom Gorom. Smatramo da se uporno treba inzistirati na potpuni državni suverenitet nad našim teritorijem te da ovakvo izvješće mora navoditi točno stanje. Inicijativu koju možemo apsolutno pozdraviti jest uspostave multinacionalnog divizijskog zapovjedništva za Srednju Europu zajedno sa Mađarskom. Predviđa se i uključenje i Slovačke i druge. To je dobar primjer kako možemo konkretno poboljšati suradnju sa zemljama iz Srednje Europe, treba i tim putem nastaviti. Na kraju, htio bih naglasiti sljedeće. Ovakvo izvješće treba sadržavati manje informacija o održanim sastancima i provedenim aktivnostima, a više o strateškom planiranju. Dio koji se odnosi na obrambeno planiranje stane npr. na pola stranice, u dokumentu od ukupnih 150 stranica. U dijelu o potpori hrvatskoj obrambenoj industriji govori se o održanim izložbama i konferencijama, ali pitanje je u kojoj mjeri je Hrvatska iskoristila svoje članstvo u NATO za promicanje vlastitih tvrtki. Je li bilo ovdje konkretnih pomaka? Što će biti, primjerice, sa Đuro Đakovićem? Je li strateški cilj Hrvatske da ta tvrtka opstane? Smatramo da treba više učiniti u lobiranju za našu vojnu industriju i iskoristiti bolje prilike koje imamo na raspolaganju. Kolegice i kolege zastupnici, Domovinski pokret će se zalagati za jačanje hrvatskih obrambenih kapaciteta i svjesni smo da Hrvatska ima svoju odgovornost za mir i sigurnost u Europi i šire, međutim, ovo Izvješće je prožete birokratskim jezikom i frazama pa i nebitnim podacima, a nedostaju političkih ocjena o mnogim pitanjima. Npr. nema riječi o aktualnom stanju u Srbiji, u Crnoj Gori i u drugim zemljama u susjedstvu. S druge pak strane, vrijednosti Domovinskog rata se moraju njegovati i cijeniti u našem društvu tako da i mlađi naraštaji budu upoznati sa okolnostima iz kojih je nastala HV i država. Imena poput Josipa Jovića, Blage Zadra i Rudolfa Perešina moraju buditi ponos i poštovanje kod svih naših ljudi i mi ćemo učiniti sve da to zaista tako i bude. Zahvaljujem.
Hvala. Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Uvaženi državi tajniče, kolegice i kolege, zainteresirana javnosti ako itko gleda, poštovani građani. Ja bi ovdje kad govorimo o izvješću obrane za 2019. naravno, da bi krenuo od onoga temelja a temelj je ono što svi napominjemo a koliko mi to vrednujemo u društvu, temelj zajedništva i hrvatskog naroda je Domovinski rat i hrvatski branitelji evo u ovo vrijeme 90-ih godina, '91. kada se ustrojavalo ministarstvo iz tadašnjih, iz MUP-a, iz svih ljudi iz narodne zaštite, postrojbe koje su se ustrojavale u biti nastajale su na golorukim mladićima, slabo naoružanima mladićima, ljudima koji su srcem išli za domovinu i to je naš najveći potencijal i na onu prethodnu temu zakona o sveučilištu, morao bi reći da hrvatska vojska tj. hrvatska država mora što više ulagati na znanost, na hrvatske vojne znanosti, na ljude i znanja proistekla i vještine iz Domovinskoga rata. Ja mislim da u prethodnom raspravi to nisam imao prigodu reći, ali sada ću to reći jer ne smijemo zaboraviti Domovinski rat ili ga samo prigodno spominjati pa da se vratimo kako su krivokletnici brojni koji su čak bili vrhovni zapovjednici, koji su se ponižavali, skidali hrvatske generale kao što je Stjepan Mesić, bivši Predsjednik države, mi se moramo tih stvari sjetiti ili sad čelnik HDZ-a tj. upravitelj HDZ-a Vladimir Šeks kad je izrekao teške riječi za hrvatske generale koji su bili pobjedničku vojsku vodili, članovi HDZ-a inače vama govorim, poglavito vama braniteljima, evo g. Davor je tu i ostao g. Tuđman, „locirati, uhititi, transferirati, isporučiti“, tako da je obezvrjeđivanje Domovinskoga rata bilo konstanta, konstanta od 2000. godine. Domovinski rat se ne smije obezvrjeđivati ili šta je jutros kolegica Peović rekla da je Domovinski rat i prvi vrhovni zapovjednik koji je upravljao u Domovinskom ratu, dr. Franjo Tuđman, bez obzira šta misle o njemu, da je vodio zločinački poduhvat što je apsolutna neistina, što je laž jer veliku smo mi krvarinu ... [[Govornik se ne razumije.]] ja sam tada imao 19 g., sad zamislite ja i brojni nas tu, evo Deur, svi koji smo bili u Domovinskom ratu. To je laž. Hrvatska se stvorila na zajedništvu hrvatskoga naroda. Ponavljam još jednom, niko nikoga nije pitao '91. jel ti ćaća bio ustaša ili djed ili u partizanima nego smo zajedno i nemojte sjedit na podjelama kak bi samo se ovdje nalazilo u ovom parlamentu. Zajedništvo hrvatskog naroda nema alternative, apsolutno nema alternative. Kriminalci i pljačkaši u pretvorbama mogu biti ili Brodotrogira, sljedbenici Komunističke partije ili ne znam, neki koji se kite s nekim domoljubljem. Ili pljačke moga novca za oružje iz moga Sinja. Obitelj Tedeschi, kad će ga vratiti? Prema tome, ovdje govorimo o izvješću o hrvatskom vojniku, o istini, o izvoru Hrvatske, o povjerenju u hrvatskog vojnika jer hrvatski narod vjeruje hrvatskoj vojsci i to moramo graditi. A u Hrvatskom saboru nakon Deklaracije o Domovinskom ratu koja je jednoglasno prihvaćena i to za vrijeme Vlade Ivice Račana, da je Domovinski rat bi pravičan, osloboditeljski i da to je bila obaveza hrvatske države tj. hrvatske Vlade da to naprave. Hrvatska vojska je nastala od hrvatske policije u to vrijeme, od hrvatske narodne zaštite, kasnije su bile postrojbe HOS-a, Hrvatske obrambene snage na najtežim ratištima, ne smijemo njih zaboraviti, tako da kad govorimo o ovome, nemojte prodavati hrvatske interese za Judine škude kao što su radili krivokletnici koji su čak upravljali hrvatskom vojskom tj. bili su predsjednici legalno izabrani kao što je Stipe Mesić koji je otvarao arhivu, arhivu je otvarao u Uredu Predsjednika iz Domovinskoga rata da novinari snimaju bez ikakvoga problema. Pa kakav je to način i ponašanje? Kakve su to poruke? Hrvatska vojska ima povjerenje u hrvatskom narodu. Hrvatska vojska je dio nas. Nas samo zanima istina o Domovinskom ratu i jedino šta možemo, to je govoriti istinu o Domovinskom ratu. Evo s ovim bi, pola sam vremena izgubio jer danas sam cijeli dan tu kao čovjek koji je bio u sustavu 18 g. u MORH-u, proveo sam sve svoje godine, svoju mladost sam proveo kako u Domovinskom ratu tako i kasnije kao časnik hrvatske vojske tako da o ovome imam obvezu progovoriti i neću šutiti. A poglavito toliko me ne bole stavovi, neki različiti stavovi, gđa. Peović ima različit stav od mene ali više me boli licemjerje ovih koji se pozivaju na domoljublje, koji su govorili „uhititi, locirati, transferirat“, oni su vam sastavljali Vladu i sa Pupovcem i sa Sauchom, to je Šeks. Ti vas upravljaju, s vama upravljaju, kolege, poglavito vi branitelji iz HDZ-a, evo vidim kolega Deur, g. Tuđman je također bio u to vrijeme jedna od ključnih osoba određenih obrambenih ... [[Govornik se ne razumije.]] u službi. Znači mi kad govorimo o ovome, o izvješćima, onda trebamo govoriti o hrvatskom vojniku. Sada ću govoriti malo o problemima koje imamo u hrvatskoj vojsci. Hrvatska vojska nema alternativu ni drugu misiju nego da jačamo njihove sposobnosti. Hrvatsko ratno zrakoplovstvo nije u dobrom stanju. Ja vas pitam 2015. g. ili 2014., ne znam kad su ovim krajem išli naši MIG-ovi, što je s tim MIG-ovima, koliko je para potrošeno, pa čak smo imali izrugivanje od medija kojima upravlja SDSS-a Milorad Pupovac, čini mi se srpske novosti, oba dva su pala, kad su pali naši MIG-ovi, vaš koalicijski partner generale, vaš koalicijski partner se izrugivao. Ovaj, g. Deur, vaš koalicijski partner se rugao sa HV-om kako su obadva pala kad su pali avioni MIG-ovi koje su ovaj, koje ste u Ukrajini potrošili milijune. Znači, nismo proveli javnu nabavu tj. nismo nabavili u skladu sa planovima i ciljevima i sad ne znam što će biti. Naravno kad govorimo o hrvatskoj obalnoj straži, namjerno kažem o hrvatskoj obalnoj straži jel je tako niste tili nazvati, davao sam amandmane zato što je bila skraćenica HOS, pa se bojali da se tako ne zove, ne znam uopće kako su je nazvali, neko drugo su joj ime dali, jednostavno toliko prezate od svojih koalicijskih partnera da više ne znate kakvo ćete ime dat, a slijed imena bi trebao biti kako ide. Šta je sa brodovima koji su tribali biti gotovi 2015., '16.-te? Ja mislim da je samo jedan brod. Zato šta niste imali snage vi i vaša vlada uvaženi generale državni tajniče i drugi, niste imali snage prihvatiti prijedlog o proglašenju IGP-a, što imamo pravo po međunarodnome pravu. Mi imamo to pravo i što nam nalaže Vijeće Europe čak imamo mogućnost i govori se o kolkim se iznosima i gubicima hrvatska država ima po pitanju što ne kontroliramo naš, naše more. More je također teritorij. Zbog čega ga ne kontroliramo? Ja kad govorim ovdje o HV-u vidilo je se u elementarnim nepogodama, ugrozama, da je hrvatski vojnik prvi i po pitanju i u samom sustavu domovinske sigurnosti. Zanima me kakav je stav vlade? Vidio sam da premijer kaže da HV neće ić na granice u zaštitu od ulaska ilegalnih migranata. Jedino šta je ova, državni tajniče, vlada napravila zatvorila je granice da ne mogu ulazit Hrvati iz BiH, npr. iz Livna do Sinja moraju ić na Aržano, kružiti 70 kilometara duže, misto da otvore Vaganj, svi ulaze osim Hrvata kroz granicu. Da li razmišljate da te sposobnosti koje hrvatski vojnik ima kroz pričuvu, kroz ovo što tribate oformiti, što pišete u svome izvješću il je to samo mrtvo slovo na papiru, da se uključi hrvatski vojnik na čuvanje hrvatske granice od ulazaka ilegalnih migranata kako bi se ljudi osjećali sigurni na tim područjima jer su nesigurni za svoju imovinu, za sigurnost sebe i svoje dice. Doslovno ljudi žive u strahu, ljude otimaju na Kamenskom, meću im pištolj na čelo i tako ih odvode. Gospodarski, industrijski, pa čak i poljoprivredno, može Ministarstvo obrane pripomoći da otkupljuje domaće poljoprivredne proizvode na područjima gdje obitava. Nadam se da o tome možete malo progovoriti, nadam se da i vi niste pristali kao što je vlada i Ministarstvo poljoprivrede isključivo pod uvozne lobije, pa dovozite stranu ovaj prehrambene proizvode. Evo kratko je, nadam se da ću i pojedinačno moći govoriti malo duže, a ovaj očekujem od vas odgovore i rješenja naravno. Hvala.
Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista, uvaženi zastupnik Darko Klasić.
Evo poštovani potpredsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovani državni tajnici. Ljudi su najveća vrijednost obrambenog sustava i u izvještaju za obranu iz 2019.g. vidljiv, vidljiv je pozitivan rad po tom pitanju u Ministarstvu obrane gdje je fokus aktivnosti bio na čovjeku kao osnovi sustava. Tijekom 2019.g. nastavljena je s provedbom personalne politike „vojnik na prvom mjestu“, pokrenuta je 2017.g. radi dosizanja i održavanja visoke razine motiviranosti i spremnosti pripadnika HV-a. Donošenjem zakona i izmjenama i dopunama Zakona o službi u oružanim snagama RH u prosincu 2019.g. stvoreni su preduvjeti za daljnje jačanje standarda vojnika, dočasnika i časnika kako bi mladim ljudima služba u oružanim snagama postala atraktivnija i kako ne bi se već sutra suočili sa problemima nedostatnog broja pripadnika oružanih snaga sa kojima se danas već suočavaju mnoge zemlje EU. Nadam se da će Ministarstvo obrane nastaviti razvijati i dodatno poticati ulaganje u ljudske resurse kao prioritet daljnjeg razvoja oružanih snaga. Rezultat ovog pristupa vidljiv je već i u izvještaju za 2019.g. gdje vidimo lagani porast broja djelatnih pripadnika oružanih snaga, ali koji još uvijek je daleko brojčano manji nego 2011.g. i daleko, po mojoj procijeni, manji od optimalnog broja, optimalnog broja kojim bi oružane snage RH morale raspolagati s obzirom na dužinu granice kao i značajne promjene uvjeta političke stabilnosti u našem bližem i širem naokružju. Ono što me u ovom izvještaju brine su nedostatna ulaganja u vojnu opremu, naoružanje i strateške zalihe ubojitih sredstava i manjak dugoročne strateške vizije za usvajanje novih tehnologija i resursa. Nabava novog oružja u pravilu svela se je na donacije otpisanih sredstava drugih oružanih snaga, što u konačnici ne mora biti loše, ali trebalo bi biti planirano i usmjereno prema nabavi sredstava iz sustava od naših saveznika tamo gdje su naše oružane snage deficitni ili gdje uopće ne posjedujemo odgovarajuća sredstva. Po pitanju naoružanja u upotrebi u oružanim sustavima vidljivo je da smo izgubili resurse, kao i stručni kadar koji smo još prije 20.g. posjedovali. U izvještaju je to posebno vidljivo u zaštiti iz zračnog prostora koji nije samo aktualna nabava višenamjenskog borbenog zrakoplova, već je on samo dio učinkovitog i ozbiljnog sustava protuzračne obrane koja, koju mi više zapravo ne posjedujemo. Istovremeno je pokrenuta nabava helikoptersko transportne komponente iako u tom segmentu situacija nije nikako kritična kao u zaštiti zračnog prostora. Resurse protuzračne obrane izgubili smo odavno, a što je najgore i odgovarajuće stručne osobe i tu nažalost zbog našeg zanemarivanja ovog područja moramo krenuti de facto od nule što je daleko skuplje i kompliciranije i vremenski zahtjevnije. Na području nabave oružanih sustava najviše se očituje da moramo hitno usvojiti dugoročne strateške ciljeve razvoja oružanih snaga. Starost ubojitih sredstava između 22.i 52.g. kao što smo danas već čuli sa sa velikim brojem malih serija i različitih proizvođača je također, nedopustivo, ukoliko također, razmišljamo strateški o svojim obrambenim snagama, nužno je hitno usvajanje standarda istovjetnih kalibara oružja za što lakši, jeftiniju i učinkovitiju logističku potporu Oružanim snagama. Potpora hrvatskoj obrambenoj industriji je .../nerazumljivo/... u značajnom prostoru u porastu, što je vidljivo iz ovog Izvještaja i mislim da je ipak nedostatna i razvoj hrvatske obrambene industrije još uvijek je sveden na snalažljivosti u .../nerazumljivo/... poduzetnika i često bi se odgovarajuće potpore države. Nažalost to je najbolje vidljivo na primjeru Đure Đakovića koja o visoko namjenskog proizvođača hrvatske obrambene opreme, koja iako u vlasništvu RH, nema odgovarajuću potporu i sudjelovanje u razvoju naših Oružanih snaga te se nalazi u lošem financijskom stanju. Mi kao liberali snažno držimo do poštivanja temeljnih uloga države, a to je, između ostalog i nacionalna sigurnost koja obuhvaća vojsku, policiju i obavješćivanje kao prava svakog građana, sigurnost građana i infrastrukture i poticanje tržišne konkurencije i slobodnog tržišta. Nemojmo se zavaravati, Hrvatska mora imati odgovarajuće i spremne Oružane snage ako hoćemo participirati kao ozbiljna država koja može zadržati i obraniti svoj teritorij i sigurnost i živote svojih građana. Ako nećemo uspješno kontrolirati kopno, more i zrak, kakva smo mi onda država? Naš klub zastupnika će podržati ovo Izvješće iako nas u potpunosti ne zadovoljava kao što sam i obrazložio, ali samo Izvješće pokazuje dobru namjeru MORH-a i tendenciju razvoja OSRH uz za sada, nama nevidljivu dugoročnu strategiju razvoja i istih. Nadam se da će predstavnici Vlade izneseno uzeti u obzir pri planiranju proračuna MORH-a za 2021. g. jer nacionalna sigurnost države i resursi gdje se ne smije štediti. Hvala.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika Stranke s imenom i prezimenom, Pametnog i GLAS-a, uvažena zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajnici. Na početku samom, ovog Izvješća piše da su nastavljeni trendovi nadmetanja globalnih i regionalnih sila za stjecanje prednosti u političkoj, ekonomsko-tehnološkoj i vojnoj domeni, destruktivnih djelovanja neodrživih aktera i nestabilnosti koji uzrokuju tzv. slabe i propale države, globalnih klimatskih promjena sa negativnim posljedicama te ubrzanog razvoja vojne tehnike i tehnologija koji mijenjaju prirodu vođenja ratova i uporaba vojne sile. I nastavlja, posebno je zamjetan i fenomen rasta, razvoja i pojačane primjene distributivnih tehnologija u vojne svrhe. Takav politički i sigurnosni kontekst neprekidno generira i održava spektar tradicionalnih i novih sigurnosnih prijetnji i izazova, od oružanih sukoba i terorizma, do raznih vidova kibeernetičkog i hibridnog djelovanja, masovnih migracija, devastacija životnog prostora i ekstremnih vremenskih nepogoda. Ovo je izravni citat izvješća o kojem sad raspravljamo, dakle Izvješća obrane za 2019. g. i po mom mišljenju, radi se o dobroj analizi trenutnog stanja u kojem se nalazimo. Stari izazovi, kao klasični oružani sukobu su i dalje svuda oko nas, ali cijeli niz novih tehnologija zajedno s različitim političkim, gospodarskim i ekološkim okolnostima stvaraju jedan sasvim novi svijet mogućih opasnosti. Ključno pitanje je naravno, jesmo li mi na njih spremni i u stanju odgovoriti? Obrana već dugo vremena nije samo vojnik s puškom na ramenu koji stoji na straži. Danas se obrana radi u sofisticiranim računalnim centrima, kroz jačanje sigurnosti telekomunikacijske i energetske infrastrukture, pa sve do zaštite od prirodnih katastrofa i kroz pomaganje civilnom stanovništvu kad se nađe u problemima i to od hitnih medicinskih stanja pa do npr. onih slika koje smo imali prilike nedavno vidjeti, a vezane su uz potres. U tom smislu, pozitivno je da su u sklopu HV-a razvija svijest o novom vremenu, pogotovo kroz zapovjedništvo za kibernetički prostor, središte za besposadne zrakoplovne sustave i središte za razvoj vođa. Međutim, imam dojam, čitajući ovo Izvješće da se i dalje premalo težine stavlja na te nove vrste ratovanja i obrane, da smo još uvijek zarobljeni u kontekstu nabave, klasičnih sredstava, oružja i vozila i to često, rabljenih. Posebni dio toga je nabava zrakoplova. Od 2019. g. Plenkovićevoj Vladi dogodio se onaj fijasko sa nabavom borbenih aviona kojeg se svi tako dobro sjećamo. I u ovom Izvješću piše da se od te ideje nije odustalo i da je započet novi proces nabave višenamjenskog borbenog aviona. Imamo ih sad prilike na portalima, ako ih malo otvorimo, čitati i vidjeti raspravu, vidjeti o tome što je riječ. Ali, ono što moram reći, da još uvijek nisam, a to već traje godinama, čula jednu ozbiljnu javnu raspravu o toj temi. Isto tako, nisam čula ni uvjerljive argumente onih koji tu nabavu zagovaraju zašto bi se Hrvatska trebala upustiti u nešto tako ekstremno skupo. Nabava aviona, vi svi to dobro znate, ne znači samo njihovu cijenu. Tu je obuka pilota, tehničara, nabava naoružanja, rezervnih dijelova i opreme za održavanje, o sustavima logističke potpore ne treba uopće govoriti. Površina Hrvatske i taj njezin specifični oblik dodatno otežava efikasno pokrivanje i obranu cijelog teritorija borbenim avionima. U takvoj situaciji postoji realna mogućnost o kojoj bi zaista trebalo i obaviti jednu ozbiljnu raspravu, o modernim protuzračnim raketnim sustavima. Ali to su rasprave koje u zemlji ne vodimo. Netko je odlučio da se ide na ovu najskuplju varijantu, realno upitne efikasnosti i to je to. Ovakvo razmišljanje je tim više važno jer smo baš te 2019. godine obilježili 10 godina članstva u NATO-u. Dakle, Hrvatska već dugo nije sama. Mi nismo u smislu obrane prepušteni baš potpuno sami sebi. Dio smo najsnažnijeg obrambenog saveza na svijetu i u skladu s tim možemo određivati i vlastite prioritete. Tim više je to važno imati na umu ako zbog nerazumne odluke da pretjerano ulažemo u zrakoplovstvo, zanemarimo ostale grane vojske posebito mornaricu to bi zbog naše usmjerenosti na Mediteranu i na žalost sve više zbog sigurnosnih problema različitih vrsta koje postoje na Mediteranu bila pogrešna odluka. Kada smo već kod Mornarice, dobra vijest iz 2019. je da je prototip obolnog ophodnog broda izgrađen u hrvatskom brodogradilištu uspješno prošao sva testiranja i u punoj je operativnoj upotrebi. To je jedan mali tračak nade za našu brodogradnju. Nadam se da će iskustvo i znanje koje je uloženo u brod Omiš naći kupce i na svjetskom tržištu. Veliki dio ovog izvješća posvećen je našoj suradnji u sudjelovanje u raznim programima i misijama u sklopu NATO-a. Mislim da se može reći da smo u 10 godina članstva izvrsno se integrirali u taj obrambeni savez. Na žalost u 2019. godinu je bilo ranjavanje i tragična pogibija našeg vojnika u Afganistanu. Ono što nas nekako više zabrinjava odnosno gdje vidimo mogućnost dodatnog poboljšanja je suradnja s drugim članicama Europske unije je regionalna suradnja. Što se EU tiče moram reći i moram priznati i biti korektna krivica nije samo na Hrvatskoj ili u najvećoj mjeri nije na Hrvatskoj. Zajednička sigurnosna obrambena politika EU je i dalje nerazvijena, pomalo kaotična i uvijek u stražnjoj klupi iza NATO-a. Hrvatska je sudeći barem po ovom izvješću integrirana u dobar dio programa koji su na raspolaganju. Ali s obzirom na nedovršenost te politike na razini Unije i naše na žalost tragično ali jedinstveno iskustvo nedavnog ratovanja na vlastitom teritoriju možda bi to mogla biti jedna od onih niša gdje bi Hrvatska mogla zagrabiti i malo više od svoje veličine i gospodarske i političke snage. Tu posebno mislim na mogućnosti koje pruža Europski obrambeni fond kao potencijalni izvor velikih potpora istraživanju i razvoju novih tehnologija. Točno ono što Hrvatskoj treba općenito, pa tako naravno i obrambenoj industriji. Kad smo već kod novaca na razini izvršenja povećanog obrambenog proračuna Republike Hrvatske u 2019. u odnosu na 2018. bilo je povećanje od skoro 415 milijuna kuna. Dakle, to povećanje u jednog godini je iznosilo zbroj proračuna Sabora i Vlade za tu godinu. Dakle, radi se o velikom novcu i hrvatski građani imaju pravo pitati kuda ta povećanja odlaze i razvijamo li obrambeni sustav potreban u novim okolnostima kojim sam na početku ovog svog izlaganja počela i krenula. Jedan od troškova je vezan uz vojni ordinarijat, ali o tome smo raspravljali kada smo u prošlom sazivu Sabora pokrenuli zaključak odnosno zahtjev za zaključak o reviziji vatikanskih ugovora, jer sredstva koja se daju su na razini 300 tisuća ljudi. Danas su, svi znamo, okolnosti znatno drugačije. Ima još jedna napomena koju želim navesti zaključno. Broj žena pripadnica obrambenog sustava raste iako su još uvijek omjeri značajno na strani muškaraca na svim razinama. Ali modernost jedne organizacije i njena sposobnost da se nosi sa modernim izazovima ostvaruje se i pametnim korištenjem svih ljudskih znanja i sposobnosti. U tom smislu pozivam da i nadalje ciljano radite na tome da se što više žena odluči i za karijeru u obrambenom sustavu Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Slijedi rasprava Kluba zastupnika SDP-a. Uvaženi zastupnik Franko Vidović.
Zahvaljujem. Dakle, kada je u pitanju Godišnje izvješće o obrani za 2019. godinu, reći ću odmah mi u Klubu SDP-a imamo sa njim problem zbog toga jer je čitav tekst dokumenta Godišnje izvješće o obrani za 2019. dijelom dobrim problematičan zbog ustrajne prakse i spominjanja aktivnosti, događaji i poslova bez konzistentnog navođenja ikakvih njihovih detalja. Učestalo se ne spominju točni datumi ni broj sudionika ili trajanje pojedinih aktivnosti odnosno rotacija. Posebno je problematičan izostanak navođenja cijena za pojedine aktivnosti što dodatno otežava razlikovanje velikih od malih i skupih od jeftinih aktivnosti, kao i kretanje cijena koštanja pojedinih aktivnosti kroz vrijeme. Kada ima i više spomena za iste sadržaje, oni su u pravilu opisani bez obuhvata istovrsnih podataka za sve navode, pa i različitim mjerilima. Jednom samo cijena, drugi put samo količina, razni konteksti trajanja ili mjere tako da im je skoro sustavno onemogućeno uspoređivanje. Jednako tako u pravilu izostaju detaljnije usporedbe pojedinih podrobnijih stavki kroz godine. Ondje gdje takve usporedbe postoje u pravilu su tendenciozne, postavljene da obavijeste tek djelomično ili da direktno zavaraju trendovima što je posebno uočljivo u dijelu financiranja obrane u 2019. godini. Također, velik broj sadržaja iznesen je s ciljnim nabrajanjem apsolutnih brojki recimo po pitanju ukupnih kadrova, ali bez da se daju i udjeli tih vrijednosti u ukupnim učincima. Posebno u oči upada činjenica da je ustavni naziv Oružane snage RH gotovo nepostojeći u ovom čitavom dokumentu osim u nazivu funkcije načelnik glavnog stožera Oružanih snaga RH iako Zakon o obrani u svom Članku 3. stavku 3. kaže da za Oružane snage RH koristi se i naziv Hrvatska vojska upravo ovaj alternativni naziv kompletno i apsolutno prevladava u godišnjem izvješću bez obzira što je terminološki problematičan po nama i sadržajno zavaravajući po pitanju obuhvata Hrvatske ratne mornarice i Hrvatskog ratnog zrakoplovstva. Što se samog sadržaja godišnjeg izvješća tiče njegovim proučavanje upada u oči niz posebno problematičnih točaka koje ovdje posebno navodim. Prvo, u svekolikom, svekolikim kadrovskim podacima nedostaju navodi o starosti ljudstva na 41. stranici. Osim što je visoka starost ljudstva ustrajno bila jedan od najvećih problema obrambenog sustava RH taj nedostatak je sad i posebno bolan kad se vide navodi čitavog niza raznolikih mjera kojima su dizane pojedine starosne granice u Oružanim snagama RH. U okviru podataka o tekućim programima, obuka ili školovanja ne navode se podaci o prolaznosti ili razini uspješnosti pojedinih provedenih tipova obuke ili izobrazbe već se samo nabrajaju mase konkretnih brojeva polaznika ili provedenih obrazovnih postupaka. Usprkos navodu o velikom rastu naknada za dragovoljno vojno osposobljavanje nema objašnjenja o velikom padu, padu broja dragovoljnih ročnika u 2018. i 2019. godini to možete vidjeti na 48. stranici izvješća ili velikom porastu neplaniranih izdvajanja civila i DVO-a iz obrambenog sustava na 52. strani, ako ni navoda mjera da se te loše trendove preokrene. U čitavom godišnjem izvješću nema ni spomena problematici linijskog prijevoza ljudstva za MORH i Oružane snage, dok je proteklih godina ta praksa itekako opisivana spominjanjem putujuće vojske kao velike negativnosti sad se čitava ta tema jednostavno preskače, nije navedena, opisana, a nije ni objašnjeno kako je taj problem riješen tako temeljito da ga više nema ni potrebe spomenuti. U dijelu financiranja obrane ponovo se prikriva podatke o katastrofalno lošem izvršenju obrambenog proračuna u 2018. godini. Tako da su priloženi podaci tek grafički prikazi početnih proračunskih planova za pojedine godine koji rastu istina, to se vidi na strani 85., ali tu nema grafičkog prikaza stanja proračunskog izvršenja tih planova bez kojeg manje u oči upadaju podaci iz tablice koja navodi brojke za 2018. i 2019. pokazujući kako je više glavnih stavki 2019. izvršeno bolje nego 2018. iako su te 2 godine u grafičkom prikazu prikazane planski slično pa bi se onda se onda očekivalo i slično izvršenje. Dio o financiranju obrane u grafičkom prikazu kroz godine naglašava nepostojeći neprekinuti rast izdvajanja te se koristi sad kompletno nerealne, optimističke proračunske planove za 2021. te 2022. godinu dok se ujedno izričito naglašava kako krivulja ne uključuje ovogodišnje korekcije obrambenog proračuna koje su ipak itekako sadržajno spomenute u tekstu na 84. strani. Uz sve to dio financiranja obrane ovog puta propušta navesti raspodjelu obrambenog proračuna prema NATO metodologiji koju traži NATO savez, jednako kao što ne navodi ni iznos dodatne kvote sredstava koja se prema NATO savezu deklarira za vojne mirovine. Iako dokument na više mjesta spominje povratak vojske u Vukovar kao izmještanje postrojbi u taj grad godišnje izvješće ne navodi koliko je sredstava investirano u tu lokaciju za razliku od svih drugih vojarni nabrojanih u istom kontekstu koje se obnavljalo ili dograđivalo. Iako po drugi put nakon prvog spomena 2018. godine godišnje izvješće navodi i odvojeno djelovanjem medicinskog kontingenta ROLE-1 u Afganistanu, na 93. stranici ta aktivnost po drugi put dobiva tek kratku rečenicu teksta s minimalno detalja ovog djelovanja. To je samo jedan primjer ionako katastrofalno lošeg obuhvata rada Oružanih snaga RH u međunarodnim misijama diljem svijeta. Među izvanrednim događajima u obrambenom sustavu tijekom 2019. spominju se samo incidenti koji su nažalost imali smrtne posljedice za pripadnike Oružanih snaga RH. Pri tom neshvatljivo je da nema niti spomena problematičnog događanja u zrakoplovnoj bazi Zemunik koja je krajem 2019. godine uzrokovalo praktički smjene časnika po ukupnoj uspravnici Hrvatskog ratnog zrakoplovstva. Na više mjesta kroz dokument nailazi se na mimoilaženja numeričkih navoda za bjelodano iste načelne kategorije. Spomenut ću tek tri situacije. Prvo pitanje popunjenosti pričuve gdje u tekstu stoji 16.497 pričuvnika dok ih tablica navodi 18.343 na 49. strani. Drugo pitanje kupovine jurišnih pušaka gdje tekst spominje 1.000 komada u 2019. na 62. strani dok tablica u prilogu 5. spominje tek njih 120 na 146. strani te je treće pitanje broja pribavljenih kompleta prikrivnih odora gdje se u tekstu o materijalnoj opskrbi govori o 6.300 kompleta na 67. strani da bi se u dijelu o logistici i materijalnim sredstvima klase 2 spominjalo samo 5.020 kompleta prikrivnih odora. Po nama ovo izvješće ne prikazuje ono što bi trebalo prikazati, dakle pravo stanje u Oružanim snagama RH. Zbog toga se na kraju krajeve, zbog ovakvih izvješća se i događaju ove situacije gdje kolege pitaju oko MIG-ova, oko razno raznih stvari, a znamo dobro da nije bilo tog, pa mogu reći i nevoljnog servisa MIG-ova u Ukrajini da mi danas ne bi imali sa čime letjeti, to treba jasno reć, dakle bez obzira na sve ono što je vezano uz to, to je činjenica. Evo zbog svega nabrojenoga, mi u Klubu SDP-a nažalost nećemo podržati ovo Izvješće, ostat ćemo suzdržani. Hvala.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba Hrvatskih suverenista, uvaženi zastupnik Hrvoje Zekanović. Njega nema, gubi pravo na raspravu. Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika HDZ-a, uvaženi zastupnik Anđelko Stričak.
Poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, državni tajniče sa suradnicima. U Hrvatskom saboru postoje dva Odbora za koje se unaprijed zna kome pripada predsjednička pozicija, to je Odbor za obranu i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, upravo zbog važnosti tih tema kojima se ti Odbori bave želi se staviti na jednu nadstranačku razinu. Kada govorimo o ovom Izvješću, a i sam državni tajnik je to jasno i glasno naglasio, bitno je naglasiti da je Hrvatska vojska u 2019.-oj godini izvršila sve zadaće koje su pred nju stavljene. Naravno svako vrijeme nosi svoje izazove, ima svoje sigurnosne prijetnje s kojima se suočava, jedne su danas, a druge su bile recimo prije 29 godina. Prije 29 godina upravo u ovo vrijeme Hrvatska je bila napadana sa svih strana, vodio se takozvani rat za vojarne da dođemo do prijeko potrebnog oružja, a prva takva pobjeda se dogodila 22. rujna u Varaždinu gdje su Varaždinci zarobili cijeli 32.-gi korpus takozvane JNA i time doslovno naoružali našu domovinu. Pokojni predsjednik doktor Franjo Tuđman za tu pobjedu je rekao „postigli ste uspjeh kakav još nije zabilježen u Hrvatskoj, oslobađanje vašeg rada otvoren je put oslobođenju cijel naše domovine“. Poslije pobjede u Varaždinu, Hrvatske oružane snage i cijela Hrvatska jako su ojačale i to upravo oružjem i oruđem iz Varaždinskog vojnog korpusa, to je bilo 1991. Danas su sigurnosne prijetnje ponovno drugačije, pa između ostalog dijelom smo se tih sigurnosnih prijetnji i izazova dotaknuli u prethodnoj točki dnevnog reda kad smo raspravljali o Zakonu o osnivanju Sveučilišta obrane i sigurnosti. Sigurnosne prijetnje i izazovi današnjice su svakako recimo ova epidemija koronavirusom, migrantska kriza, kibernetički napadi i prijetnje, organizirani kriminal, terorističke prijetnje, klimatske promjene i naravno ratni sukobi diljem svijeta gdje naši vojnici dijelom sudjeluju u Mirovnim misijama. Ono bitno i ključno, Hrvatska vojska je izvršila sve zadaće koje su pred nju postavljene, a ono što me najviše raduje i veseli je pomoć civilnim institucijama. Nema te elementarne nepogode, prisjetimo se onih požara u Dalmaciji prije tri godine, pa poplava kod Karlovca, pa snježnih mećava u Lici prije koje dvije-tri godine, potresa u Zagrebu ove godine gdje Hrvatska vojska nije pomogla civilnom stanovništvu. Upravo najsvježiji takav primjer je potres u Zagrebu gdje je samo sat-dva nakon tog nemilog događaja, Hrvatska vojska bila na terenu i tada je još pod dojmom emocija Petar Vlahov izjavio „zanima me tko će ikada nakon ovog dana i nakon ovog jutra u Hrvatskoj reći da ne treba ulagati u Hrvatsku vojsku, u civilnu zaštitu i u policiju“. To je najiskrenija rečenica, rečena je doslovno pod emocijama sat-dva nakon potresa kad je još doslovno Zagreb bio u prašini. Također, naši vojnici godišnje sudjeluju u barem desetak mirovnih misija, što pod okriljem ili vodstvom Ujedinjenih naroda, NATO saveza ili Europske unije, svugdje pedantno izvršavaju svoje obaveze, pohvaljivani su, a u Mirovne misije ih šaljemo sve opremom, opremljene, naoružane, sve proizvodima hrvatske obrambene industrije, tako da možemo naglasiti odnosno reći da su naši vojnici najbolji promotori hrvatske obrambene industrije. Također Ministarstvo obrane je vodilo brigu doslovno o svakoj osobi, čovjek im je bio u središtu sustava, digao se standard odnosno materijalna primanja svih uposlenika, pojačala se oprema i obuka, a to je ključno i bitno da mogu izvršavati svoje zadaće. Ono što me posebno veseli je da je došlo do novog teritorijalnog rasporeda i da je HV vraćena osim u Varaždin, Sinj, Ploče, Pulu, Udbine i u Varaždin i naravno da to svima koji su u tim postrojbama iz tog područja puno znači jer nema putujuće vojske, ne gube ti vojnici i dočasnici i časnici po par sati na putovanje do svog radnog mjesta, isto toliko nazad. I naravno, sama kvaliteta života njih i njihovih obitelji je kud i kamo veća. Ono što kolege iz oporbe nisu htjele naglasiti ili izbjegavaju, a to je javna nabava. Potpuno otvorena, transparentna i izvješće državne revizije je dalo bezuvjetno mišljenje, a to je najbitnije jer u svakom izvješću govorimo i o utrošku sredstava poreznih obveznika. Stoga naglašavam da se Ministarstvo obrane i HV vode odlično, izvršavaju svoje zadaće, u mirnodopsko vrijeme im je glavni i jedini prioritet pomoć stanovništvu i unesrećenima, što također dobro odrađuju i naravno zbog svega toga Klub zastupnika HDZ-a će ovo izvješće podržati. Hvala.
Slijedeća rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka uvažena zastupnica Sandra Benčić.
Zahvaljujem se. Dakle, izvještaj nam daje neki osnovi pregled aktivnosti oružanih snaga i MORH-a. No, mi smo u dijelu analitike zamijetili određene nedostatke i rado bismo da nam se zapravo u završnom obraćanju daju objašnjenja za ove nedostatke koje ćemo navesti i dodatni podaci. Tako primjerice u izvještaju se ne navodi potencijalni rizik sukoba u Mediteranu između Turske i Grčke, a budući je da je naš vojni brod sudjelovao u operaciji SEA GUARDIAN i vratio se je prije par dana iz misije, smatramo da bi situaciju na morskoj granici Grčke i Turske trebalo uključiti u tu analizu potencijalnih rizika. U pogledu analitike drugi propust koji smo uočili tiče se situacije u susjednim državama gdje uopće nema podataka o Srbiji. Imajući u vidu značajnija ulaganja u naoružanje susjedne države smatramo da je i Srbija kao i druge zemlje trebala biti predmetom analize, te se tu pitamo da li je to posljedica toga što je bivši ministar obrane doživio prozivke iz Srbije jer smatramo da svakako nekakva osobna povrijeđenost ministra ne bi smjela rezultirati ignoriranjem u analitičkom dijelu šta se događa u susjednoj državi. U izvještaju se isto tako navodi broj stopa povećanja mladih koji se javljaju na vojno osposobljavanje. S obzirom da se radi o osposobljavanju za koje se prima naknada smatramo da bi bilo važno da se u slijedećem izvješću da prikaz socio ekonomskih karakteristika osoba koje se javljaju za vojno osposobljavanje jer ne bismo željeli da se ovdje radi o nekakvoj socijalnoj mjeri ili last rizortu mladih koji ne mogu nigdje drugdje dobiti radno mjesto. Slične pojave nažalost postoje i u drugim zemljama. Međutim, naš je neki stav da ulazak u vojsku ili policiju ne smije biti jedina prilika mladima za sigurno radno mjesto, niti jedina motivacija, već upravo profesionalizacija u tom dijelu i nekakva osobna motivacija da sudjeluju u vojsci ili isto takav sličan slučaj je i sa policijom. U nekoliko godina zadnjih svjedočimo kontinuiranom rastu proračuna MORH-a, no s druge strane MORH ima problem sa izvršenjem proračuna. Tako u 2019. je rebalansom proračun im smanjen s 5 milijardi na 4,81 milijardu, nije bio potrošen, a u 2018. plan je bio 4,81 milijardu odnosno 4,8 milijardi, a izvršeno je 4,3 dakle pola milijarde manje od planiranog. Iz priloženog možemo zapravo zaključiti da ne postoji potreba za povećanjem proračuna MORH-a, već da je potrebno možda unaprijediti sustav proračunskog planiranja unutar Ministarstva obrane. Čini nam se da su ta povećanja izazavana traženjem SAD-a da sve zemlje članice NATO-a dignu vojne proračune na 2% BDP-a, što naravno i mnoge druge i puno veće zemlje članice odbijaju. Nama je to u potpunosti neprihvatljivo, posebice imajući u vidu da su nam izdvajanja za istraživanje i razvoj primjerice manja od 1%. Da ne govorimo o potrebama ulaganja u sektor civilne zaštite, a posebice u sustave ranog upozorenja u vatrogastvo, obranu od poplava, helikoptersku hitnu službu itd. Isto tako kad već govorimo o budžetu važan nam je način na koji se troše sredstva MORH-a. Tako nas primjerice zanima zašto Pleter d.o.o. pri nabavi hrane, dakle namirnica, ne koristi kriterije zelene javne nabave kako bi se kroz potrošnju MORH-a zapravo investiralo u proizvodnju lokalnih OPG-ova. Primjerice trošak planiran za 2020.g. za nabavu namirnica je 51 milijun kuna, 51 milijun kuna ulaganja u lokalne OPG-ove i nabavu hrane od njih umjesto kao što je to običaj od velikih trgovačkih lanaca, najčešće su to Konzum i Tomy u slučaju Pletera, bi zaista ono mogli smatrati zapravo investicijom, a ne isključivo troškom. Također ono što nas zanima, da li i nema, nema u izvještaju podatka, je da li je Vijeće za građanski nadzor SOA-e nadziralo u 2019. vojnu SOA-u, o koliko predmeta se radilo i koji su bili rezultati nadzora? Dakle to su neki podaci koje svakako izvještaj bi trebao, bi trebao sadržavati. Nadalje, u izvještaju kažete da nije bilo tajnih javnih nabava. To nam je malo čudna tvrdnja s obzirom na to da kad vojna sigurno obavještajna nabavlja mora imat tajne nabave, ne, po zakonu [[Upadica iz klupe: Nije točno]] Nije? [[Upadica iz klupe: Ne, nije]] Onda se je to izmijenjeno. To ćemo, mi ćemo to provjerit. Gledali smo, dakle čini nam se da uvijek moraju bit tajne javne nabave, pa nas zanima kako to, ali u redu, ako, ako tvrdite da nije, drago nam je da nije, doprinosi transparentnosti. Molim? [[Upadica iz klupe: Revizija]] Molim? [[Upadica iz klupe: Revizija]] A revizija, oke. Fala. Isto tako Državna komisija za kontrolu javnih nabava je zaprimila neke tri pritužbe. Kažete da je jedna odbačena, dvije prihvaćene i molili bi vas da nam kažete nešto više o tome o čemu se konkretno radilo. Isto tako u 2019. u proračunu na stavci sudske presude i ovrhe rezervirano je čak 92 milijuna kuna. Zanima nas zapravo o koliko se konkretno postupaka radi, koliko je postupaka izgubljeno, koje su štete i da li je netko odgovarao za te tužbe u smislu regresne odgovornosti ili radne odgovornosti. I ono što bi vas na kraju također molili kao informaciju, da potvrdite ili opovrgnete. Dakle mi smo dobili informaciju da udio zaposlenih djelatnih vojnih osoba u MORH-u raste u odnosu na civilne. Zanima nas 1. da li je to točno i negdje mi stojimo pri stavu da MORH primarno mora zapošljavati civile a sekundarno djelatne vojne osobe koje se zapošljavaju u Oružanim snagama, pa nas konkretno zanima da nam date broj koliko je civila unutar MORH-a, a koliko djelatnih vojnih osoba zaposleno. Toliko. Hvala vam.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava. Prvi je uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Ja bih samo o ovom Izvješću rekao da sposobnosti Hrvatske vojske za nacionalnu sigurnost su nešto najbitnije jer u sustavu nacionalne sigurnosti i domovinske sigurnosti koje je ovaj Sabor donio oni su najbitnija Hrvatska vojska je najbitnija sastavnica i uloga hrvatskoj vojnika i povjerenje hrvatskoga naroda prema hrvatskom vojniku je bila ogromna i ostat će velika tj. najveće povjerenje hrvatskih građana je prema Hrvatskoj vojsci. A to je vidljivo iz nedavnih ugroza oko potresa, na početku same pandemije oko postavljanja objekata za korona virus oko bolnica i sve što je potrebno i u požarima i svim elementarnim nepogodama. Ali naravno da na tome trebamo još puno raditi. Osobno 2017. godine da se vratimo je vraćena Hrvatska vojska u Sinj što je bilo dosta značajno moram to priznati, nešto najznačajnije jer je bilo sramotno i žalosno da su sve vojarne proglašene neperspektivne što se tiče Hrvatske kopnene vojske od Knina do Konavla, do Prevlake a gdje je najuža granica i gdje je bilo potrebno smatram to dobro. Međutim, sada kada je vojarna uređena, vojarna Kula smatram da bi ne samo da bude tu inženjerija da ima prostora da bude još više vojske jer inženjerija je bitna. Ja bih volio da bude veća suradnja na tim područjima i inženjerije sa lokalnom samoupravom gdje bi mogli zajednički doprinositi uvaženi tajniče za bolji život, za ceste za izravnavanje makadamskih puteva kroz polja i onda bi to sa lokalnom zajednicom se moglo puno više odrađivati. A naravno poglavito ako bude dolazilo do elementarnih nepogoda primjera snijeg, požar naravno da je tu hrvatski vojnik uvijek bio prvi. Najbitnije je govoriti kada govorimo o Ministarstvu obrane da je Ministarstvo obrane jedan od najbitnijih, obrana jedna od najbitnijih segmenata društva, tako i hrvatskoga. Ja sam spomenuo ono što mene tišti, u prvom govoru bio sam malo emotivan jer današnja izjava od naše kolegice Peović svatko ima demokratsko pravo izražavanja ali njen način i nastup da obezvrijedi ulogu u Domovinskom ratu kako prvog zapovjednika Oružanih snaga Hrvatske vojske i Prvog predsjednika Republike u smislu upravljanja Hrvatskom vojskom tj. zapovijedanja u svim operacijama osloboditeljskih obrambenih je više nego sramotno. Tako da ne znam koliku ulogu će imati njihovih kandidata npr. u Zagrebu za kandidata za gradonačelnika sa stavom da je Hrvatska vojska bila zločinačka organizacija, udruženi zločinački pothvat što apsolutno kao pripadnik Hrvatske vojske u većini operacija kako u MUP-u, 126. … brigadi odrađivane su sve operacije pa i na području Bosne i Hercegovine su odrađivane u skladu sa svim konvencijama uz naravno i van rata se događaju situacije koje su nepredviđene, a tako i u ratu koje ne bi nitko poželio. Međutim, ponižavati hrvatskog vojnika mislim da moramo to zaustaviti i da moramo imati taj konsenzus. Ovdje je Račanova Vlada znači u ovome našem domu donesena je Deklaracija o Domovinskom ratu i tamo je sve jasno opisano. Iza toga su se pojavili brojni krivoklepnici čak evo ja sam spomenuo malo prije Stipu Mesića. Urušavali su sustav nacionalne sigurnosti … goneći hrvatske generale kao da nije bio rat. Znači, ponašali su se prema instituciji zapovjednika najbitnijih operacija i prema dokumentaciji i iskrivljivanju povijesti u suradnji sa Hagom gdje se čak i nazdravljalo sa Carlom Del Ponte uhićenje Ante Gotovine ili slanje na šlepere dokumenata bez ikakvog nadzora. Da to Ministarstvo obrane ima svoje sposobnosti, Hrvatska vojska treba sačuvati sve svoje vidove i sve svoje sposobnosti, treba graditi na tome da naši ljudi se osjećaju sigurno i za gospodarski razvoj koja se može Hrvatska vojska njihov potencijal koristiti i to je vrlo bitno, a najbitnije je suradnja hrvatskog vojnika i naroda, ali je hrvatski vojnik dio naroda. Njega nitko ne može od naroda pa ni izjave Katarine Peović koja je rekla sramotnu izjavu da je Hrvatska, da je dr. Tuđman vodio zločinački pothvat sa Hrvatskom vojskom. … (Upadica Sanader: Vrijeme. Hvala lijepa.
Ima jedna replika. Uvaženi zastupnik Miletić replika.
Kolega Bulj, evo samo nekoliko rečenica nemojmo zaboraviti i na žrtvu Riječana, grada iz kojeg ja dolazim, 206 Riječana je dalo svoje živote u Domovinskom ratu, a mnogi dragovoljci su branili prve linije i Gospića i južnih ratišta i svega što vi dobro znate, a ja definitivno ne bi se sada bavio radikalima koji pripadaju nekim radikalnim manjinskim skupinama na lijevoj političkoj sceni kao što se ne bi bavio ni radikalima s neke desne političke scene, nego bih htio samo podsjetiti evo da žrtvu hrvatskih branitelja uvijek moramo isticati i ne smijemo zaboraviti konkretno evo doprinos Riječana u Domovinskom ratu. Posljednji vođa i navijačke skupine iz Rijeke Dean Božić je neki dan sam krivo rekao pa me ispravio u prvom polugodištu s 18 godina otišao kao dragovoljac, rekao je Marine ne u drugom nego u prvom polugodištu, a i Zoran Miletić moj prezimenjak koji je bio dugo godina vođa Armade poslije '94., '91. ko dragovoljac HOS-a [[Upadica: Vrijeme.]] i nemojmo to zaboraviti.
Kolega Miletiću vi kao mlađi u to vrijeme čovjek koji nije mogao sudjelovati na ratištu govorite istinu i žao mi je šta je bilo tko od saborskih zastupnika dovodi upitnost Domovinskog rata, poglavito evo vi napominjete vaše Riječane koje dala veliki obol po broju stanovnika bez obzira što izravno nije bila ugrožena kao prva crta, veliki obol u Domovinskom ratu. Svim poginulim tribamo izraziti sućut, ali ne smijemo ih zaboraviti niti dozvoliti da ih ponižavamo. Žao mi je šta se to događa to vaše od sugrađanke Riječanke koja zaboravlja na te ljude koji su dali svoj život i ponavljam koji tada nisu pitali tko je kome bio ustaša, tko je kome bio partizan. Evo ovde ima branitelja, kolega pa neka kažu jesmo u rovu iko ikoga pitali tko je kome bio ustaša, tko je kome bio partizan. I žao mi je što se to događa od vaše sugrađanke ali zasigurno umanjuje vrijednost svoje političke skupine u hrvatskome društvu sa takvim odnosom prema ljudima koji se izborili za slobodnu Hrvatsku zbog kojeg ona i njena skupina side danas ovdje u saboru.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Ante Deur.
Poštovani zastupniče, malo, spomenuli ste kolegicu Peović, ono što je ono izrekla je nešto prestrašno, na žrtvi hrvatskog naroda, hrvatskog čovjeka sa prvim hrvatskim predsjednikom kao ocom domovine. Da li mislite da je to uistinu cijela aktivistička organizacija danas, saborski zastupnika Možemo, zeleni, da li je to stav svih njih, način vrednovanja Domovinskog rata i vrijednosti i žrtvu hrvatskog naroda koja je proizišla danas u ovom hrvatskom domu? Hvala.
Pa ja bi zaista volio da njena politička skupina izrazi stav jel hrvatski građani su glasali za tu političku skupinu, da izrazi stav dal podržaju izjavu zastupnice naše kolegice Katarine Peović da je Domovinski rat bio zločinački poduhvat predvođen dr. Franjom Tuđmanom. Neka se izjasne pred ovim narodom i neka traže na taj način povjerenje. Domovinski rat je ponavljam, ono što sam rekao, a št mi svi znamo poglavito koji smo živjeli i sudjelovali izravno u Domovinskom ratu, nešto najsvetije, on je osloboditeljski i pravedni domovinski rat i dapače ja mislim da očekujem će reagirati ovaj politička organizacija tj. platforma Možemo koja će se izjasniti o ovome jer zasigurno ljudi moraju znati za koga glasaju i na koji način se ti ponašaju u parlamentu. To je minimum što se očekuje od te skupine jer obezvrjeđivati i deklaraciju Domovinskog rata i mrtve kosti od Vukovaru u kojem ste vi ratovali do Dubrovnika je više nego sramotno, a u isto vrijeme primate plaću ovdje u Hrvatskom saboru za koju su se izborili ti hrvatski branitelji.
Hvala. Slijedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Ante Bačić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Državni tajniče, glavni tajniče ministarstva, kolegice i kolege kao što evo već cijeli dan raspravljamo o temama obrane prvo sveučilište sada i Godišnje izvješće o obrani 2019. godini kako se de facto ovo izvješće i ne odnosi tj. velikim dijelom ne odnosi na ovaj saziv Hrvatskog sabora i na ovo izglasano ministarstvo i Vladu RH, a evo neki od nas su bili članovi Odbora za obranu i u prošlom i u ovom sazivu i mislim da moramo prije svega naglasiti, pohvaliti normalno i na ovom iscrpnom izvješću, ali naglasiti i odličnu suradnju Ministarstva obrane sa samim Odborom za obranu ali i sa svim saborskim zastupnicima koji su bili zainteresirane strane prilikom i svih nabava, ali i svih izvještaja, ali i svih zakona koji su dolazili ovdje na raspored u Hrvatski sabor. Pošto je ova pojedinačna rasprava dosta kratka ja sam izdvojio neke dijelove koje definitivno bi trebalo naglasiti i evo neki od zastupnika su se i bazirali na to. Mislim da je u ovom prošlom sazivu, tj. u prošlom mandatu Ministarstva obrane ali evo i u 2019. godini sve ono što je slijedilo prije nje, ali mislim što će slijediti i kroz ovih nekoliko godina ovoga ministarstva definitivno vraćen i simbol i dignitet i zaokružen je stvoreni brend hrvatskog vojnika i Hrvatske vojske. To je ono što osjećamo i na ulicama hrvatskih gradova to je ono što osjećamo i kod građana jednostavno Hrvatska vojska i hrvatski vojnik se vratio u narod i to narod prihvaća i mislim da je to jedna velika zasluga upravo Ministarstva obrane i upravo svih ovih aktivnosti koje su evo kolege prije mene napominjale. Dosta velike stvari se dogodilo na području obrane i u 2019. godini, ali ono što je slijedilo tj. što je prethodilo 2019. godinu, a sama kruna je realizacija bila u 2019. godini moramo naglasiti definitivno uz sve simbole, dignitet i međunarodni položaj Hrvatske vojske i hrvatskog vojnika, svih mirovnih snaga koje smo, o kojima smo ovdje i raspravljali, ja moram istaknuti upravo mirovnu misiju Sea Guardian, istaknut ću je samo radi ophodnog broda jer ovo nisam stigao u replici na početku napomenuti, pitati državnog tajnika, ali evo volio bi da odgovori u svom završnom obraćanju, znamo da će, evo da je sad krenuo i proces izrade i državnog proračuna, i proračuna pojedinih ministarstava, nakon nabavke borbenih aviona upravo radi obalne straže i radi Mediterana, i Sredozemlja, ali i samog našeg Jadranskog mora, mislim da upravo ophodni brodovi i jednostavno jačanje Hrvatske ratne mornarice morao je biti itekako prioritet, tako da vjerujem i nadam se da će ako i bude smanjenja u proračunskim stavkama, upravo za ophodne brodove i za razvoj mornarice i dalje ostati i mjesta, i sredstava. Pohvalno je da evo već petu godinu što se tiče opremanje hrvatskog vojnika apsolutno se gleda da je sve hrvatski proizvod od samog naoružanja do opreme. Malo toga smo spominjali vezano uz vojnu industriju i ovaj ugovor od 300 i nešto milijuna kuna koji je državni tajnik napomenuo i kol'ko je to ojačalo samu vojnu industriju, ali općenito industrijsku proizvodnju u Republici Hrvatskoj, ne trebamo se libiti napominjanja transparentne nabave bez tajnih ugovora što je mislim veliki ponos ovoga ali prošloga saziva Ministarstva obrane, i ono što su evo mnogi kolege prije mene naglasili, vojska se vratila među narod i samim rasporedom i obnavljanjem vojarni da bude bliže centrima, da bude bliže granicama, da bude bliže svim aktivnostima u kojima će Hrvatska vojska i hrvatski vojnik biti potreban, ali i vraćeno je u naše gradove da budu i na usluzi, i da budu u svojim misijama kada ih se pozove, kada i što su dokazali, a to je kada su velike elementarne nepogode, a svi smo bili svjedoci zadnjih godinu dana, i požara, i poplava, da ne spominjemo potresa, i sve ono što je hrvatski vojnik učinio za to. Kao kruna svega mislim da je upravo Sveučilište, ono što kolokvijalno zovemo vojno sveučilište, tako da evo i u ovoj točki su zahvalit' vam i čestitat vam na prethodnom Zakonu koji smo imali ovdje, mislim da je to kruna upravo Ministarstva obrane u ovom Sazivu. Hvala.
Vrijeme. Ima jedna replika, uvaženi zastupnik Josip Šarić.
Poštovani podpredsjedniče, poštovani kolega Bačić. Slažem se s vašom tvrdnjom da je u prošlom mandatu, a evo ja bi rekao i sada, nastavljena politika vraćanja digniteta hrvatskom vojniku što je iznimno važno. Materijalni status hrvatskog vojnika je bio ponižen na jednoj razini koja nije dostojna bila obavljanja tako odgovorne, ozbiljne i opasne zadaće ili posla kojeg su hrvatski vojnici obavljali kako u domovini, tako i u raznim Misijama gdje su bili, pa stoga držim da je iznimno važno upravo ta činjenica da je materijalnim statusom i na taj način vraćen dignitet odnosno ugled i ponos hrvatskog vojnika. Hvala.
Jel' može? Hvala kolega. Prekratko je vremena, taman nisam stigao ni spomenut upravo materijalna prava koja su vraćena hrvatskom vojniku koji je dugo bio i ponižen i obespravljen, ne samo kroz plaću nego sve dodatke koji su bili ukinuti, i plaćanja blagdana, straže i svega ostaloga što je upravo u mandatu prošlog Ministarstva vraćeno i što moramo definitivno itekako spominjati, upravo radi tih vraćenih materijalnih prava mislim da imamo sada zadovoljnog vojnika u hrvatskim vojarnama, da ne spominjemo da smo svih četiri godine mandata prošlog Saziva Ministarstva potrošili upravo na čovjeka što je glavna sastavnica i glavno oruđe, alat, ali ono najbolje što imamo u Hrvatskoj vojsci, zato su bile i godine sporta, i godine obuke i spremnosti vojnika, mislim da, ponavljam, danas imamo itekako zadovoljnog vojnika u hrvatskim vojarnama koji je spreman za sve zadaće. Hvala.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava uvažena zastupnica Katarina Peović. Nje nema, gubi pravo. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Miroslav Tuđman.
Hvala gospodine podpredsjedniče. U svezi ovoga Zakona odnosno Godišnjeg izvješća o obrani za 2019. godinu, ja bih prvo komentirao samo jedno, jedan podatak koji mi se čini da je ključan, a onda bi nešto rekao o našoj raspravi o ovom i o drugim Zakonima. Ovdje je projekcija da bi izdvajanja za obranu trebalo biti oko 2% BDP-a, sadašnja situacija da je 1,74% BDP-a, a da projekcija je da bi taj cijeli sustav obrane kao i u drugim sustavima trebalo biti ulaganja u modernizaciju i u nabavu opreme 20%. Situacija je, a podatak koji smo dobili na Odboru da se sada ulaže negdje oko 8%, drugim riječima postoji jedan veliki prostor koji bi ovaj trebalo popuniti odnosno omogućiti da imamo jedan, jednu kontinuiranu obnovu i razvoj cijelog tog sustava. Međutim htio sam nešto drugo reći s obzirom da nema drugih prilika, kad idemo gledati ovu našu raspravu ovdje, ona je naprosto disfunkcionalna, da budem pristojan, traži se od, niz ovih prethodnika su postavili niz pitanja koja očekuju odgovore, ti odgovori, ta vrsta rasprave se trebala voditi na radnim tijelima tako da predlagač odnosno Ministarstvo obrane i autori ovoga Izvješća mogu se pripremiti i dati te odgovore, ako ne mogu istoga dana, rasprava je trebala trajati nekoliko dana dok se svi ti odgovori ne nađu, odnosno dok se ne dođe do tih odgovora. Tako da što u pomanjkanju tih odgovora, što mi imamo? Mi imamo fragmentarne istine, fragmentarna uvjerenja i onda projekcije onoga ... [[Govornik se ne razumije.]] od nas zamišlja kako bi trebalo biti, to naprosto nije ozbiljno. Što želim reći? Da funkcioniranje organizacija našeg Sabora je anakrona. Da podsjetim samo na podatke, a podaci su za zadnjih 10 godina za države zemlje članice Europske unije. Prosjek plenarnih sjednica godišnje u zemljama, u ovim državama je 90 plenarnih sjednica godišnje. Naš je prosjek 118 plenarnih sjednica godišnje. Težište je tamo rada na odborima. Kod nas, ruku na srce, odbori su proforma. Održavaju se za vrijeme plenarnih sjednica. S druge strane mi imamo 14 klubova u našem Saboru. To je najviše što u bilo kojoj drugoj zemlji ni jedna druga zemlja nema toliko klubova u svojim parlamentima kao što mi imamo. Prema tome, krajnje je vrijeme da se ide u promjenu Poslovnika, da se težište rada stavi na rad po odborima i da plenarne sjednice budu prvenstveno za to da se klubovi izjašnjavaju o ocjenama predloženih zakona odnosno drugih akata koje Hrvatski sabor donosi. U tom slučaju izbjeći ćemo taj paradoks da s jedne strane u konkretnom slučaju kada se govori o Hrvatskoj vojsci imamo stav osim pojedinaca, stav i javnosti i većine ovdje u Saboru da Hrvatska vojska ima jedan od najvećih ugleda i vrednota u hrvatskom društvu, a Hrvatski sabor ima ocjenu koju vuče već godinama dva ili minus dva. Mislim da sami zbog sebe i zbog digniteta ove institucije koja je ključna, koja mora donositi ključne odluke ali to treba na jedan način da se vidi da je sve ono što je pripremljeno da je pripremljeno na temelju iscrpnih rasprava, razmjenom činjenica, argumenata a ne otvorenim postavljanjem niza pitanja koji su de facto ostali bez odgovora i sumnjam da se u ovako kratkom vremenu čak i ako ih predlagatelj danas zna, ima da ih može u 20 minuta sve odgovoriti. Tako da i ovu raspravu i druge rasprave koje se vode na sličan način, ja respektiram zastupnike koji mogu pokrivati sva područja, mjerodavno o njima raspravljati, a se držim onoga da znam eventualno nešto o dva eventualno tri područja pa u tome sudjelujem, a ostalo mislim da treba javnost poštedjeti od mojeg mišljenja. Hvala.
Imate dvije replike. Molim vas ostanite profesore. Prva replika uvaženi zastupnik Matko Kuzmanić.
Hvala potpredsjedniče. Evo uvaženi zastupniče Tuđman, moram reći da u potpunosti podržavam ovo što ste vi rekli i smatram da bi se stvarno tako trebalo postavljati da se što više radi po odborima. Ali s obzirom da na određena pitanja nemamo odgovore, nemamo drugu mogućnost nego ta pitanja možda ponoviti ovdje. A da bi se možda Poslovnik trebao mijenjati, da bi se možda neke stvari trebale modernizirati, da bi možda nam stvarno uzor trebale biti neke druge razvijene zemlje to je ono što definitivno podržavam i definitivno trebamo biti na tome tragu i držati se onoga što je po kojem području tko može o čemu pričati i u čemu može dati neke najbolje prijedloge. Ali na žalost upravo zbog toga mi u Klubu SDP-a smo danas suzdržani po ovome Izvješću jer jednostavno nemamo odgovore na određena pitanja i do sutrašnjeg dana sigurno te odgovore nećemo niti imati, pa će naš zaključak u konačnici biti takav.
Hvala na ovoj potpori. A ono što bih odgovorio na ovo, gledajte kada se kaže 11 zemalja od ovih 27 ima između 40 i 70 dana plenarnih sjednica godišnje i obrazac je ako hoćete od Slovenije do Mađarske, Mađarska ima svega dva dana mjesečno, ali Njemačke ili Europskog parlamenta jedan tjedan je od ponedjeljka do petka plenarna sjednica. Jedan tjedan se raspravlja po odborima. Znači na odboru svatko može doći ne samo članovi odbora, nego i drugi zastupnici, postaviti pitanje i čekati dok se ne dobije taj odgovor. Treći tjedan je rad po klubovima i četvrti tjedan je pričuva ako treba nešto proširiti odnosno da zastupnici mogu ići u bazu ono što se kažem, jer inače ljudi kažu dolazite samo kada su izbori a inače vas nema. Prema tome, organizacijski treba tako postaviti da sve ovo bude moguće.
Hvala. Sljedeća pojedinačna rasprava je uvaženi zastupnik Josip Borić.
Sve ok. Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Evo želim i ja nešto reći o ovom Izvješću o stanju obrane u 2019. godini. Mislim da smo danas već zaista dosta govorili o Hrvatskoj vojsci. Ali ona to svakako i zaslužuje, jer ona je jedini jamac prave sigurnosti i stabilnosti Republike Hrvatske i svih njezinih građana. A da bi bila takva tu zahvalnost za današnju kažem Hrvatsku vojsku dugujemo svim hrvatskim braniteljima, posebno onima koji su dali svoje živote za našu domovinu. Oni su stvorili Hrvatsku vojsku iz temelja i uz pomoć naroda i ona je danas zaista nama na ponos. Za vrijeme rata i nakon rata ona se obnavljala, modernizirala, postala je dio i punopravna članica NATO-a najmoćnijeg vojnog saveza i sigurno je ono što cijelo jutro govorimo da je razvijamo upravo na vrijednostima Domovinskog rata. Ono što želim reći što je važno, da je prava prekretnica slijedila upravo 2017. godine kada je Hrvatska vojska ponovno dokazala da je značajan i čimbenik u našem društvu. Tu moram spomenuti i ulogu bivšeg ministra generala Damira Krstičevića koji je na žalost ove godine u 5. mjesecu podnio ostavku nakon slučaja u kojem je pao vojni avion i izgubljena su dva života. Mislim da je on zaista dao sam sebe u cijelu tu priču i da smo imali 4 godine jednog upornog rada na tome da Hrvatska vojska bude ono što je danas, a to pokazuju i dokazuju i brojke i sve ono što piše u ovom Izvješću na gotovo 150 stranica koje obuhvaća samo 2109. g. Zaista, kad pogledamo što smo imali i gdje smo danas, samo proračun od 4 milijarde i 767 milijuna kuna koji je gotovo 10% veći nego godinu prije, jasno pokazuje da je Hrvatska vojska, tj. hrvatski vojnici su postali jedan od važnih sastavnica, tj. prioriteta ove Vlade prošle, ali tako će vjerojatno biti ubuduće i ove nove predvođene .../nerazumljivo/... premijerom Andrejem Plenkovićem i novim ministrom. Mislim da je jasno pokazano kroz tablicu utrošaka svih sredstava što su bili prioriteti, oni su i navedeni i jasno opisani u cijelom ovom Izvješću, ali vidljivo je da se za opremanje, modernizaciju i izgradnju izdvojilo gotovo 210 milijuna kuna više nego 2018. g., da su ljudi postali važan faktor da se u njih ulaže i u njihova materijalna i sva ostala prava i da je tu potrošeno gotovo 2 milijarde i 725 milijuna kuna ili gotovo 140 milijuna više nego godinu prije. Da su obuka i logistička potpora Oružanih snaga također, jedan važan segment gdje je potrošno gotovo 70 milijuna više, međunarodna suradnja, a da se smanjilo na mirovnim misijama za nekih 30-tak milijuna kuna iz proračuna. Ono što je još važno reći da se prošle godine, 2019. HV ponovno vratila u Pulu, što nam je izrazito bilo drago i dolazim iz 8. izborne jedinice, da se vojska vratila u taj prostor, a prije toga ne trebamo zaboraviti Varaždin, Sinj, Vukovar i Ploče, naravno da se reaktivirala i vojarna u Udbini. Da sve ima nekakav svoj smisao i pravi slijed i zbog toga, kažem, sretan što zaista imamo konačno ustrojeno kako treba taj odnos i prema vojsci, ali njezin, svake godišnji napredak koji pokazuje da postaje jedna moderna vojska na koju se možemo osloniti u svakom trenutku, a bilo ih je u ovoj godini, sjetimo se samo vrijeme pandemije, pomoći u zdravstvenom sustavu, vrijeme potresa, pomoći u tom dijelu i tih nekoliko dana kada je bilo najvažnije, a sjetimo se i tih godina prije, znači i požari i poplave, jednostavno bez HV-a kao sastavnice domovinske sigurnosti danas je jednostavno teško zamisliti bilo kakvu aktivnost unutar same države i mislim da ona zaista jest blisko narodu, blizu naroda i ono što smo danas čuli, da hrvatski narod ima najveće povjerenje upravo u HV je nešto što je svima nama na čast, a naravno i svih hrvatskim vojnicima. Zato evo, podržavam ovo Izvješće i samo nastavimo na isti način dalje.
Ima jedna replika, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Kolega Boriću, hrvatski vojnik ima određene sposobnosti, međutim, i sama politika ih triba definirati. Evo, ja vas pitam, a to pitam cijelo vrijeme jer se ljudi ne osjećaju sigurnost, a HV je stabilnost sigurnosti, poglavito na pograničnim područjima. Kakav je vaš stav, a zakon ste izglasali kao i ja da HV može ići na granice. Vaš stav po pitanju da HV pomaže policiji u čuvanju granica od ilegalnih migranata jer jednostavno migranti ulaze kako god žele, kao kroz šupalj sir, poglavito na području Dalmatinske zagore, Like, a sve više migranata je to jedna većih ugroza. I drugo pitanje je HOS, Hrvatska obalna staža. Od 5 obećanih brodova, tek smo jedno koje je trebalo biti prije 5 godina gotov, imamo, drugo, kako vi gledate na to, zbog čega hrvatska Vlada ne želi proglasiti punu primjenu isključivog gospodarskog pojasa na Jadranu, da zaštitimo naš teritorij, u ovome slučaju, naše more. Hvala lijepo.
Hvala lijepo uvaženi kolega, nisam ni premijer ni ministar da odgovaram na ovakvo pitanje. Nismo valjda ni na nekom ispitnom roku, ali ću pokušati reći ono što mislim da znam, tj. siguran sam da znam, a to je da što se tiče granica, mi nju čuvamo sa 6,5 tisuća policajaca koji su obučeni da to mogu raditi. I dok je procjena svih službi u RH da to oni mogu raditi, oni će to raditi kao policija. A čuli ste i nedavno, na aktualnom satu, kad se postavili to pitanje i odgovor premijera koji je rekao da, ukoliko bude potrebno, zaista ako to bude nešto što odlazi iznad granica mogućnosti upravo tih 6,5 tisuća policajaca, da će onda se razmisliti o tome može li HV, tj. treba li HV otići na granice. To ste jasno čuli, nemam zašto to ponavljati. A što se tiče gospodarskog pojasa, mislim da su te priče između nas i vas jasno već davno razdvojene. Mi zastupamo našu tezu da imamo sve ono što nam nudi gospodarski pojas malo drugačije, a vi zastupate tu priču jer jednostavno, drugačije od toga i ne možete. Tako da, u tom segmentu kad ste imali priliku, odmah ste odustali kao Most, upravo vi.
Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče. Kolega Borić je povrijedio čl. 238. gdje je mene stavio u ulogu učitelja, on je učitelj, a ja sam profesionalni vojnik. Hvala lijepo.
Dobro, to nije bila povreda Poslovnika. Izričem vam opomenu. Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Matko Kuzmanić.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajnici. Jedan od razloga zašto ćemo biti suzdržani kod glasanja ovog Izvješća je na strani 60, a to je borbeno pješaštvo, borbeno vozilo pješaštva Bradley M2-A2-ODS o kojem smo već pričali pa bih vas molio, upravo na tragu ovoga što je profesor Tuđman govorio, a to je da detaljnu tehničku specifikaciju stanja vozila, opreme i naoružanja dostavite Odboru za obranu. Također nas zanima i točna informacija o količini vozila, da li je tih 60 vozila + 24 za dijelove, ili smo u obavezi kao i sa Black Hawkovima da dobijemo 2 gola helihoptera, a onda moramo još kupiti 2 i pritom platiš 2,5 puta veću cijenu nego za isti taj borbeni helihopter kojega plaća vojska SAD-a, a to je također, po ERIP programu, znači američki program pomoći, s kojim bi mi u ovom slučaju trebali kupiti još 60 vozila te prateće dijelove. Također me zanima, možete li to dostaviti odboru, postoji li tehnička specifikacija remonta preinaka i opreme do kojeg nivoa opremljenosti se misli ulagati u ta vozila? Također me zanima koju opremu se misli instalirati i po kojim cijenama i od kojih dobavljača? Također, koje firme bi trebale nabavljati dijelove za Bradley jer te firme dotične su već kontaktirale SAD. I ono što me najviše zanima je zašto uopće uzimamo zastarjela vozila koja vlada SAD-a odbacuje i smatra ih zastarjelima već više od 20 godina, a rade trenutačne preinake na inačice M2A3 i M2A4. Inače ovo vozilo osim SAD koji ga izbacuje iz upotrebe koristi samo Saudijska Arabija i Libanon, al već više od 10 godina ne vidi ga se nigdje na bojištima uopće nije učinkovit. Vi znate da smo dobili tako i MRAP vozila, a stakla im se raslojavaju imaju probleme sa zamjenom pa me zanima hoće li takva situacija biti sa Bradley-ima. No, kad sam rekao Bradley njihov status u vojski SAD-a je slijedeći. Od 1990. oni ga žele zamijeniti novim i provode se modifikacije u 4 programa. Planira se modernizacija na A4 inačicu, a A5 super Bradley koji je trebao imati top od 30 mm i prevoziti potpuno odjeljenje, a ne dio kao do sad otkazan je zbog odluke o uvođenju novog vozila. Naime, vojska SAD-a razmatra novu generaciju borbenih vozila pješaštva kao zamjenu za Bradley, a to su CV90MK4 od istog ovog proizvođača BAE Systems IFV links i KMV Puma. Naime, zašto je ova nabavka štetna za nas, odnosno izuzetno štetna? Pošto ona kao takva zbog ERIC programa u koji mi ulazimo i koji je 119 miliona dolara težak isključuje nas iz PESCO programa koji također ima nabavku ovakvih LEM systems-a u svom dijelu, a radi se o europskom programu u kojemu postoji 13 milijardi EUR-a, 13 milijardi EUR-a je težak možemo povući određena sredstva, to su bespovratna sredstava iz EU i služe za razvoj obrambenih sposobnosti, a mogu se dobiti i za pokretanje proizvodnje ali i za kupnju ovih borbenih vozila. Ono što je također važno je kako funkcionira ERIC, popisu State Department-a na jedan donirani primatelj se obvezuje kupiti još jedan te uložiti u pripadajuću opremu koju SAD samo djelomično financiraju. Znači, Hrvatska bi trebala dobiti 84 komada od toga 60 plus kao gratis plus 24 ispravnih ali bi morali kupiti još 60, jer prema javno dostupnim informacijama američke vlade te firmi koje opremaju, koje planiraju opremu hrvatskih Bradleya spominje se brojka od 144 komada. Znači 60 donacija plus 24 plus 60 kupljenih po pravilima ERICA. Također svi američki proizvodi su podložni ITAR regulaciji ne mogu se prodati bez suglasnosti vlade SAD-a to je bilo sa slučajem F16 Barak. Dakle, imali bi nešto više što ne možemo prodati, to znači da ta vozila i sustavi na njima ništa nije praktički naše vlasništvo ukoliko to želimo prodati. Što se tiče tehničko-taktičke strane šasije su starosti od 19 do 35 godina, višestruko su modificirane i izložene dugotrajnoj intenzivnoj upotrebi. Zbog višestrukih modifikacija masa vozila je povećana s izvornih 25 na 33 tone što povećava opterećenje na ovjes, transmisiju i samu šasiju, uzrokuje trajne deformacije i povećano trošenje komponenti. Ujedno zbog promjene omjere snage i mase smanjena je pokretljivost te prohodnost zbog povećanog pritiska na gaznu površinu gusjenica, primijećene su i deformacije na pojedinoj šasiji, aluminij, koja je ujedino i osnovni oklop, problemi u upotrebi na mekom i veoma kamenitom terenu te smanjena pokretljivost. Nije u stanju nositi potpuno borbeno odjeljenje, maksimalno 7 vojnika bez dodatne opreme i streljiva i protuoklopnih sredstava i ukoliko im je to osnovna oprema i to ukoliko im je osnovna oprema na spremnicima na vanjskoj strani vozila, a to je veliki problem kod Amerikanaca jer [[Upadica: Vrijeme.]] njihov mehanizirani vod organizira po sustavu 3 puta 9. Ispričavam se [[Upadica: 14 sekundi.]] hvala ja ću se, prijavit ću se za završno.
Može. Slijedeća rasprava je uvažena zastupnica Nada Murganić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege zastupnici i ja ću u svom izlaganju kratko ipak posebno istaknuti pohvalu i ovog izvješća o radu, ne kao dokumentu nego pohvalu i svima onima koji, radu svih onih koji su obuhvaćeni u ovom izvješću. Nas, jasno da nije upitno da li smo mi svi ponosni na našu vojsku pogotovo što je ona izrasla na temeljima i iz Domovinskog rata i kao što su bili naši branitelji i braniteljice i domoljubni i požrtvovni i hrabri u ratu, tako na tim temeljima se gradi i dalje naša Hrvatska vojska. Već smo čuli da ima potporu kod građana kao povjerenje u jedan stup stabilnosti i sigurnosti, a Hrvatska vojska je dala i također svoj doprinos međunarodnoj sigurnosti i ponosni smo na ugled Hrvatske koju oni šire u mirovnim misijama. Danas na Odboru za ravnopravnost spolova uz državnog tajnika Jakoba bio je i ravnatelj uprave za ljudske resurse, ne znam vjerojatno sam dobro tako i rekla i upravo pod onim što su iznijeli, a nije obuhvaćeno izvješćem jer bi bilo zaista jedan ogroman i veliki dokument, ali mene se je dojmilo, briga i skrb u ljudskim resursima. Svakako da se iz izvješća vidi da se kroz i za djelatne osobe i za zaposlenike u MORH-u vodi računa o njegovom zdravlju svih, da se vodi računa o kineziterapiji i o sportskim aktivnostima, ujedno i kratko rečeno o fizičkom zdravlju i psihičkom zdravlju i spremnosti. Vrlo česti su kontakti sa psihološkim službama kroz tretman, kroz skupine ili pojedinačno i kroz drušebrižništvo. Zakon se je, zakon o, izmjena Zakona o službama u oružanim snagama se je mijenjao upravo u pravcu poboljšanja uvjeta djelatnih osoba i to kroz korištenje i rješavanje stambenih pitanja, a ono što je posebno bih istakla to je da se je poticalo korištenje roditeljskog dopusta i to na način da se to vrijeme boravka na roditeljskom dopustu računa u onaj staž koji je potreban za napredovanje odnosno za uvjete kod školovanja. Brojne su edukacije usmjerene i evo pod dojmom prekjučerašnjeg dana upravo se dosta pažnje posvećuje edukaciji borbi protiv nasilja nad ženama i u obitelji i to je čak u nastavnom planu i programu u izobrazbi časnika i dočasnika na Hrvatskom vojnom učilištu. Otvoreni su i za suradnju i edukacije po tim i sličnim pitanjima i sa Uredom pravobraniteljice za ravnopravnost spolova kao i sa nadležnim ministarstvima. Kada govorimo o tome da li treba više vojnikinja odnosno žena u MORH-u, sigurno da je tu jedan određeni pomak i u odnosu na djelatne vojne osobe žene u odnosu na 2011. kada ih je bilo 9,7%, 2019. 12,8% dakle tu je određeni porast kao i državne službenice kojih ima znatno više '11. 44,6%, 2019. 49,2%. Način na kako se brine o ljudskim resursima mislim i kako se polaže pažnja i ravnopravnosti spolova, ali i mnogim drugim aktivnostima koje sam ovdje navela sigurno će biti i poticaj da imamo što više žena koje će se uključiti u sastav i biti djelatne vojne osobe i naravno državne službenice i namještenice taj trend i nije upitan. U svakom slučaju bit će još u ovim raspravama o ovoj temi, ali mene se ovo dojmilo i zaista čestitam upravo na ovom dijelu pažnje koja se posvećuje u radu u našim oružanim snagama.
Jedna replika, uvažena zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvažena kolegice Murganić. Dobro je da ste svoju ovu raspravu posvetili ljudima. Mi kroz ovo izvješće i raspravom o ovom izvješću raspravljamo o strojevima, raspravljamo o avionima, raspravljamo o brodovima i o svemu, a o ljudima koji to čine raspravljamo relativno malo. Sve je to ok, ali ako nemate ljudi, ako se ti ljudi ne educiraju sve je to uzaludno. Stoga zaista ja sam i replika kada je bila na uvodno izlaganje nekako mi se čini da je izuzetno važno, postotak je jedno udio žena kao djelatnih vojnih osoba odnosno da ih u administraciji ima znatno više, ali ono što bi zaista bilo dobro da se u ovome izvješću ubuduće nađe je taj dio edukacije, ulaganje u znanje, ulaganje u obrazovanje, ulaganje zapravo u ljude jer je to ono što onda jedno izvješće čini nešto boljim.
Hvala vam na ovoj replici. Naravno to se i mene dojmilo. Moram iskreno priznati kada sam ja prošla kroz izvješće, nisam kao kolega zastupnik koji je govorio prije mene, sklona odnosno nemam saznanja vjerojatno ni interesa raspravljati na ovaj način zaista stručno o oružju i o opremi koja je jako važna, ali svakako reći ću da imamo zaista veliku skrb o ljudskim resursima i danas smo rekli predstavnicima MORH-a da ubuduće bez obzira na opširnost izvješća tome posvete pažnju. Naši građani to moraju znati.
Sljedeća pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Anđelko Stričak.
Pripremajući se za ovu raspravu našao sam par zanimljivih članaka pa evo da ih podijelim s vama. U jednom stoji „Zamislite sa vojskom od 22.000 vojnika koja je u stanju za najviše četiri sata pred neprijatelja izađe sa 650.000, a u roku od dva dana s vojskom od milijun i 700 tisuća ljudi koji su odlično utrenirani i organizirani, a i sasvim dobro naoružani“. Sada jedan dio preskočim pa opet dalje „Vojni rok je obavezan i kada prođu 90 dnevnu obuku država im daje oružje sa dva okvira streljiva, po tri odore za različita godišnja doba, zaštitni prsluk i kacigu“. Do 32. godine života, znači tijekom narednih deset godina imaju osam trotjednih vježbi, do 42. tri puta po dva tjedna do 52. jednom po dva tjedna. Govorim o Švicarskoj. Znači čim Švicarac zagazi u 22. godinu života dobiva otpust iz vojska i vraća pušku. Potom, „Njemačka vojska će uskoro primati strance u svoje redove“. Pa „Švedska uvodi obavezan vojni rok, Finska kupuje 64 nova borbena aviona u igri je pet različitih modela“. I sad kad pogledamo ove države koje su sve gospodarski spadaju među najrazvijenije na svijetu, tehnički i tehnološki napredne sa visokim demokratskim standardima, socijalno osjetljive koliko iznimno pažnje posvećuju obrani i sigurnosti. Naravno da smatram da i mi moramo posvetiti pitanju i obrani sigurnosti iznimnu pažnju i stoga me raduje da smo u procesu nabave borbenih zrakoplova. Narednih mjesec, dva, to će biti naravno top tema, ali kao samostalna, suverena, međunarodno priznata država dužni smo štititi svoj zračni prostor, a to možemo na dva načina, ili svojom vojskom, svojim ratnim zrakoplovstvom ili po uzoru na Slovence plaćati nekom od susjeda. Svatko tko smatra da nam nije potrebno ratno zrakoplovstvo neka samo odgovori na pitanje za koga se zalaže da čuva najzračniji prostor? Ja se zalažem da to odradimo našim zrakoplovstvom i našom vojskom. Hvala.
Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Ante Bačić.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Stričak, tu ste pročitali nekoliko ulaganja država u okruženju u obrambeni sustav i usporedili ga to s nama i što HV-u još nedostaje od opreme. Dolazite iz Varaždinske županije, upoznati ste sa lokalnom i regionalnom samoupravom, za sve one koji govore da ne trebamo ulagat, za sve one koji govore da su borbeni avioni preskupi, usporedimo samo koliko je vojska uštedila izlaskom na teren prilikom velikih poplava, požara, da ne spominjem potresa, sve ono što JLS-ovi ne bi mogle jel nemaju dovoljno ni ljudskih resursa, ni dovoljno opreme, kolko je samo tu HV uštedila i RH, ali i pojedinim JLS-ovima da na ovaj način definitivno nije ništa skupo ako ulažemo u vojsku. Hvala.
Upravo tako kolega Bačiću. Kada je ratno stanje naravno da je primarna zadaća svake vojske obrana. Međutim u mirnodopsko vrijeme vojsku koristimo za sve što nam je potrebno. Pa imate slučaj prije 3.g. veliki požari u Dalmaciji, odmah su izašli na teren, prije 2.g. u Karlovcu poplave, izašli su na teren. Ove godine, to sam maloprije u ime kluba raspravljao, potres u Zagrebu, u roku sat dva bili su vani na terenu i još se prašina nije slegla. Također imaju niz inicijativa i suradnju sa vrtićima, školama, općinama i gradovima gdje su pomogli urediti. Između ostalog mislim da prije godinu dvije su pomogli urediti Marijan. Prema tome, od svekolike je koristi tijekom mirnodopskog razdoblja.
Hvala. Slijedeća rasprava uvaženi zastupnik Ante Prkačin.
Hvala g. predsjedavajući, uvaženi državni tajnici, kolegice i kolege. Evo mene je za ovu raspravu čini mi se najavio moj dragi kolega Stjepo Bartulica. Ja sam naime trebao govoriti u ime kluba tih 10-tak minuta odnosno dvostruki iznos, ali zbog procijene moga kluba da su moji stavovi pretvrdi, pomalo preradikalni, zaključili smo da je najbolje da ja ne govorim u ime kluba, a ja kao stegovan vojnik ja sam prihvatio, vi vojnici to znate, ja kao stegovan vojnik ja sam prihvatio tu odluku, ali sam zadržao sebi pravo da progovorim u svoje ime. Dakle, što bi glavni prijepor između mene i mojih prijatelja? Kolege iz Domovinskog, kolege iz Domovinskog pokreta jednostavno rečeno smatraju da sam preoštar prema NATO-u, a blag prema Rusima. Pa s njima se ja djelomice mogu složiti, ali zapravo u prilog onome što sam planirao govoriti i svojim tvrdnjama, moram ponoviti ovdje da je u zadnjih 10-tak godina NATO imao nekoliko nespretnih, realnije bi bilo reć nepromišljenih poteza koji su razbuktali sukobe, nisu ih izazvali, ali su sigurno razbuktali sukobe u Libiji, Siriji, o Iraku da ne govorim. U izvješću me posebno zasmetala fraza jačanje prednje prisutnosti. Ne vjerujem da su svi baš iz kluba čitali ovih 150 strana teksta, al šta ta prednja, šta jačanje te prednje prisutnosti znači? To vam je zapravo primicanje granicama Rusije. Iza te fraze po meni stoje jedne prilično opasne namjere pretjeranog ulaska u rusku zonu posebnog interesa, narodski rečeno u rusko dvorište. To mi se ne sviđa iz više razloga. Posebno iz hrvatskog povijesnog iskustva, iz iskustva mog djeda od prije 105.g., zbog iskustva mog strica od prije 78.g., tad su iz nekih germanskih želja, razloga nesretni Hrvati išli na Rusiju. Ona prva ekipa koja je išla u Prvom svjetskom ratu ona se u dobroj mjeri i vratila, al ova koja je krenula na Staljin Grad u Drugom svjetskom ratu nitko se živ nije vratio, pa imam li ja pravo zažmiriti nad činjenicom da postoji opasnost da danas sutra moji nasljednici krenu istim putem? Pa dakle, ta pomirljiva politika prema Rusima, počinili ste ono na tragu i politici i političkom razmišljanju aktualnog američkog predsjednika Trumpa jer nerede u cijelom svijetu su je započele administracije prije njega, ako Bog da sreće da on pobjedi na izborima, ja mislim da će u ovom svijetu krenuti bolje jer ipak ta sila još uvijek dominira. Zašto ja o ovome govorim? O ovome govorim zato što je izvješće, to mislim da je i kolega Bartulica spomenuo, ono je uglavnom posvećeno međunarodnoj obrambenoj suradnji, a puno manje obrani teritorijalnog integriteta i suvereniteta RH. Dakle, kad je već tako da se pomalo osvrnem i na samo izvješće. Vrlo mi je zanimljiv početak gdje se kao jedan od ozbiljnih problema spominje destruktivno djelovanje ne državnih aktera i nestabilnost koju uzrokuju slabe i propale i države. Ponavljam još jednom, destruktivno djelovanje ne državnih aktera i nestabilnost koju uzrokuju slabe i propale i države. Zašto u ovakvom ozbiljnom izvješću u ovako ozbiljnom trenutku nije ova tvrdnja ilustrirana i potkrepljena nečim? Mi u Domovinskom pokretu smo vrlo jednostavno i brzo zaključili da ovaj primjer Srpska pravoslavna crkva koja pravi nered i izaziva političku krizu gdje god se pojavi, a ona je ne državni element. Dalje se pitamo je li primjer drugoga slabe, nejake, propadajuće države susjedna BiH? Na koncu, ova politika mora reći narodu što kani činiti u slučaju oružanog incidenta ili rata u BiH, moramo znati što je hrvatskoj politici prioritet. Jesu li to Hrvati u BiH, jel to država BiH? Ima li nade da bude jedno i drugo i Hrvati i BiH zajedno? Dobar dio hrvatske politike bi najradije ni jedno ni drugo, oni odgovore to nije naš posao. To mogu reći samo neupućeni ili zlomisleći ignoranti ili politički reptili koji Hrvatsku preziru, a BiH niti vole niti razumiju, kao recimo jedan Bilmes koji se kiti titulom doktora znanosti, sveučilišnog profesora zove se Dejan Jović. Gledam ga neki dan na HRT-u kako autoritativno lupeta gluposti o BiH, propisuje recepturu hrvatskoj politici kako se prema BiH ponašati, [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] a nema pojma o aktualnoj povijesnoj složenosti bosanskog i bosanskohercegovačkog problema. Ispričavam se. Hvala lijepa.
Sljedeća rasprava uvaženi zastupnik Josip Šarić.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Na početku svog izlaganja želim pohvaliti ovo izvješće i naravno da ću dati potporu u smislu svega onoga što je u izvješću iznešeno i što je rađeno u smislu obrane odnosno rada MORH-a u 2019. godini. Hrvatska vojska se razvija kao ponosna pobjednička vojska na temeljima Domovinskog rata. Malo je vojsci ili vojski u Europi koje imaju tu privilegiju da na onim najboljim hrvatskim sinovima, braniteljima, ponajprije onima koji su položili živote u Domovinskom ratu, da na toj slavi i na tim pobjedonosnim akcijama koje su se dogodile tijekom Domovinskog rata da danas mlada hrvatska vojska, ja bih rekao uči svoj posao. MORH po meni radi jedan jako dobar posao u smislu očuvanja uspomena na sve naše ili veliki broj naših vitezova iz Domovinskog rata na način da se kao što ovdje imamo primjer da se središte za razvoj vođa imenuje odnosno imenovalo po vitezu Marku Babiću, zapovjedniku Trpinjske ceste jednim od naših najvećih heroja Domovinskog rata, ali i svih drugih naravno Blage Zadre i svih onih hrvatskih branitelja koji su tijekom Domovinskog rata učinili velika djela i po njima se zovu kako ovo obrazovno središte tako i razne postrojbe i sve ono što je u tom smislu učinjeno i uistinu je to za pohvaliti. Hrvatska vojska ima jednu važnu ulogu u smislu suživota sa jedinicama lokalne samouprave gdje pomaže u razvoju, brine, uvijek je pri ruci kada su u pitanju požari, poplave, nedavni potres ovdje u Zagrebu gdje je hrvatska vojska uistinu uvijek među prvima. Ono što također želim naglasiti i važno je, proces vraćanja hrvatske vojske od Vukovara, Sinja, Varaždina, Pule, Udbine, Ploča nije samo u ovom smislu emocionalnog značenja za sve ljude, posebno za hrvatsku vojsku, ono ima ozbiljnu i financijsku i ja bih rekao i demografsku ulogu u tom smislu povratka u te sredine. Želim pohvaliti ovdje dosadašnjeg ministra Krstičevića i sadašnjeg Banožića koji je nastavio voditi dobru politiku u tom smislu. Na kraju se želim referirati malo na jutrošnju izjavu naše kolegice Katarine Peović koja ovdje nažalost ovog trenutka nije, izjavu u smislu da je politika predsjednika Franje Tuđmana bila zločinačka ili da je predsjednik Franjo Tuđman bio na čelu zločinačkog pokreta. Ta izjava duboko vrijeđa osjećaje mene kao hrvatskog branitelja, sve ovdje hrvatske branitelje, sve obitelji hrvatskih branitelja koji su izgubili svoje najmilije u Domovinskom ratu i sve one koji su željeli slobodnu Hrvatsku. A podsjetit ću ovdje i kolegicu koja ovdje nije nazočna i sve nas na važnu činjenicu. Od svega onoga što smo svi ponosni koji smo htjeli Hrvatsku i željeli i sanjali Hrvatsku državu, ponosni na sve one pobjedonosne akcije, ja ću podsjetit na jednu važnu činjenicu, a to je referendum o samostalnosti RH koji se održao 19. svibnja 1991. godine na kojem je izašlo 83,56% građana, 94,17% bilo je za samostalnu Hrvatsku državu. Dakle, moje pitanje je uvaženoj kolegici Katarini Peović i svima koji tako razmišljaju, je li 94,17% Hrvata i hrvatskih građana '91. godine bilo u krivu? Jesu li sve pobjedonosne i slavne akcije koje su se dogodile u Domovinskom ratu naš ponos il su nešto drugo? Evo za razmišljanje svima nama, za mene kao hrvatskog branitelja i za nas hrvatske branitelje tu dileme nema. Hvala.
Jedna replika uvaženi zastupnik Ante Bačić.
Hvala potpredsjedniče HS. Kolega, evo ponukali ste me na repliku. Kolega Šarić, dobro ste to napomenuli, ovo nismo prije to spominjali. Upravo vraćanje simbola i same percepcije HV-a i u javnom prostoru i prema građanima moramo definitivno pohvaliti Ministarstvo obrane u prošlom sazivu i bivšeg ministra Krstičevića koji je tu uveo upravo izmjene naziva i učilišta i dvorana i sutra vojarni po herojima Domovinskog rata, upravo te simbolike i povijesne istine jer sveukupno kad gledamo i HV i općenito vojske … [[Govornik se ne razumije]] ta simbolika i zastava i obilježavanje, ali i nezaboravljanje pojedinaca koji su činili mnogo za narod i za vojsku su izrazito bitna, tako da je jako dobro da ste se toga sjetili upravo radi tih simbola i radi preimenovanja šturih tih dvorana koje su se zvale plava, zelena, jedan, dva, sad se zovu upravo po herojima Domovinskog rata. Hvala.
Hvala kolega Bačiću. 1991.g. mi smo sa ponosom nosili maskirnu odoru. Ja sam bio jedan od tih pripadnika tada specijalne policije Tigrovi i to je najljepše vrijeme, dani ponosa i slave koje smo mi živjeli u to vrijeme. I naravno kad o tome govorimo mi kao hrvatski branitelji ne možemo ne govoriti sa dubokim emocijama. Ono što mene raduje da je i bivši ministar i sadašnji ministar upravo inzistirao na tom vraćanju ugleda i statusa i ponosa hrvatskog vojnika, pa i u onom materijalnom smislu koji je iznimno važan da je hrvatski vojnik, ja bi rekao, dobro plaćen, ali u isto vrijeme da je ponosan na posao koji obavlja kao što su svi hrvatski branitelji bili ponosni tijekom 1991.g. odnosno ratnih godina.
Hvala. Slijedeća rasprava uvaženi zastupnik Ante Deur.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, poštovane kolegice, poštovani zastupnici i zastupnice, evo sve vas pozdravljam. Sigurno da prije svega želim u ovom izvješću o sposobnosti HV-a dati punu podršku. U svim njegovim segmentima i u radu Ministarstva obrane i bivšeg ministra Krstičevića i ministra Banožića vidi se fokus da je na čovjeku. To je ono što i mene kao hrvatskog branitelja, onu vrijednost koju je Domovinski rat dao, a to je hrvatska država, danas imamo sposobnosti hrvatskog vojnika koji kroz sve segmente koje prolazi i ovo sveučilište daje onu krovnu organizaciju, a to je da danas imamo ozbiljne lidere koji izlaze iz naših središta. To je nešto što moramo pohvaliti, što moramo cijeniti. Domovinski rat je bio jedna cjelina povijesti hrvatske države koju je prvi hrvatski predsjednik Franjo Tuđman sa svojim suradnicima, sa cijelim hrvatskom narodu vodio u svojoj viziji u cilju, a to je naša domovina. Ovaj hrvatski dom mislim da tu vrijednost ne smijemo nikada dopustiti i zato ovo što radi hrvatska vlada, Ministarstvo obrane na čelu sa danas ministrom Banožićem moramo uistinu dati punu potporu. Uz predsjednika Tuđmana sa ovog mjesta želim napomenuti i reći jedno ime, a to je ministar obrane i ratni ministar, to je Gojko Šušak koji je tada dionik stvaranja hrvatske pobjedničke vojske. Uz sve ove ljude koje kroz naša ovde govore spominjemo velike hrvatske mladiće koji su tada imali hrabrosti, smjelosti, stati, biti dionici toga vremena uz prvog hrvatskog predsjednika, ministar obrane je Gojko Šušak sigurno je čovjek koji zaslužuje puno priznanje i ovog visokog doma, a i ono što se nastavlja što je ministar Krstičević i danas ministar Banožić, da se da još jedan veliki segment i poštovanje prema ministru Gojku Šušku. Evo podsjetit ću vas samo na jedan moment kad je ministar Gojko Šušak došao u SAD, tada je ministar obrane Wiliiam Perry, ministar SAD-a, pozdravio ga „pozdravljam ministra pobjedničke vojske“, tada sa svojim pobjedničkim generalima Gotovinom, Kapularom, Kruljcem, svim tada koji su bili, to je onaj, ono poštovanje koje moramo nositi. Ne smijemo dozvoliti da pojedinci u svojim aktivističkim izljevima sitnih poriva, provokacija i u ovom domu i u javnosti, danas smo država koja ima sve svoje segmente kroz sustav da vrijeđa žrtvu onu koja je najveći simbol u oslobođenju, u stvaranju hrvatske države, a na čelu toga simbola je predsjednik Franjo Tuđman, to su hrvatski branitelji, to je ona pobjednička HV koja je ponos generacijama onih koji nisu uspjeli dosanjati hrvatsku državu, mi smo imali tu privilegiju, to nam je dao dragi Bog, zato budimo ponosni kao njezini dionici. Ne smijemo dozvoliti da one majke koje od nas kao hrvatskih branitelja koji ima nas iz svih stranaka, ali '91. smo bili svi pod zapovjedništvom svi zajedno pod istom kapom. One danas očekuju da od nas posebno da budemo svi zajedno i da uistinu budemo ono što mnoge majke danas još svoju djecu traže, roditelji, supruge svoje muževe i djecu koju nisu od Vukovara i Dubrovnika i ne sjećaju se svojih roditelja koji su nestali i kojih još uvijek nema. I ovim putem to je nešto što ne smije biti političko prepucavanje i oni koji zazivaju zlo zvijezde petokrake takvim pojedincima ne možemo dopustiti jer to nisu imaginarne provokacije nego vrlo zločeste koje prodire u najveću bol hrvatskoga čovjeka.
Imamo tri replike, prva je uvaženi zastupnik Miroslav Tuđman.
Hvala vam. Kolega Deur vi ste govorili o tom zajedništvu i vrijednostima devedesetih godina koje smo svi mi dijelili u to vrijeme i svi smo znali sve informacije i ono što se zbiva. Ako bismo željeli to prenijeti u današnju situaciju onda upravo treba reći i ovo, neka pitanja, neki odgovori trebaju biti raspravljeni na radnim tijelima, ponekad i na zatvorenim sjednicama zašto što dio podataka, pogotovo onaj koji se odnosi na vrijednosti, moral i ono što želimo ostvariti ne stavljate na sva zvona. To znači, treba dobiti sve odgovore, imati ih, a u javnosti u tim delikatnim pitanjima ići samo sa ocjenom koja ne mora biti unisona, ali mora biti na saznanjima koja su dostupna upravo onima koji o tome odlučuju, bilo da se radi o MORH-u ili o HS-u.
Poštovani zastupniče, slažem se u potpunosti, dapače. Sigurno da mnoge stvari koje se raspravljaju odbori jesu baš za to da se na odborima i postavljaju pitanja i da se raspravlja i da se donose određene odluke koje u cjelovitosti idu u saborsku raspravu u samim odlukama. I to je nešto što uistinu treba i razmisliti u nekom vremenu donesti, ali svi to je znači svaki zastupnik svi zajedno moramo o tome promišljati i na jedan kvalitetan način se postavljati prema takvim situacijama.
Druga replika uvaženi zastupnik Josip Šarić.
Poštovani kolega Deur, slažem se s vašom tvrdnjom i konstatacijom i ulogom naravno ministra Šuška u Domovinskom ratu i dobro je za ovom govornicom i u ovom Visokom domu spominjati ta imena. Nažalost, te vrijedne, te zaslužne ljude kao što smo danas spominjali hrvatske branitelje, nažalost u javnosti, u medijima vrlo malo i vrlo rijetko imamo priliku čitati pogotovo na način kako to uistinu jeste istina. Zahvaljujem se i na ovom što otvarate ovo pitanje nestalih, dolazim iz Vukovarsko-srijemske županije uvijek bolna tema, uvijek važna tema i roditeljima koji nisu našli svoju djecu naravno do kraja života je njihova odnosno naša zadaća učiniti sve što je moguće kako bi se nestali pronašli odnosno saznala njihova sudbina. Hvala.
Hvala poštovani zastupniče. Sigurno da ovo što radi MORH i sa ministrom Krstičevićem, danas s ministrom Banožićem, ministar Krstičević je uistinu pokazao taj segment snage tog zajedništva, poštovanje vrijednosti pojedinaca i ratnih zapovjednika i postrojbi kroz njihovo imenovanje, kao što ste i sami spomenuli i Marka Babića i Gavrana i Blagu Zadru i mnoge druge znane i neznane hrvatske junake koji su imali svoje vremenu kada ih je hrvatski narod zvao. I sigurno nestali su najveća bol i danas ovoga vremena, a ovaj Dom sigurno to je nešto što mnoge majke umiru ne mogući zapaliti svijeću svojoj djeci, supruge, djeca odrastaju bez znanja toga i to je jedna zadaća svih nas i kao hrvatskih branitelja kao saborskih zastupnika, a kao i društva koje mora biti vrijednosno jer bez vrijednosti koje su date u Domovinskom ratu mi kao zajednica ne možemo ići dalje.
Posljednja replika uvaženi zastupnik Ante Bačić.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Kolega Deur drago mi je da ste na početku vašeg izlaganja napomenuli da je upravo Sveučilište obrane i sigurnosti jedan krovni potez MORH-a i Hrvatske vojske koja će nas sutra staviti uz bok većih vojnih sila koja imaju kvalitetna sveučilišta. Drago mi je da ste spomenuli lidere i časnike koji će sutra izaći iz tog sveučilišta i koji će imati ako mogu napomenuti jednu veliku komparativnu prednost, na njemu će predavati osobe iz hrvatske vojske, pobjedničke vojske. Malo koja vojska danas ima iskustvo obrambenog rata iz 20. stoljeća zato mislim da je to jedna ogromna prednost koju definitivno moramo iskoristiti i ubrzati u razvoju Sveučilišta obrane i sigurnosti. Hvala.
Hvala poštovani zastupniče. Sigurno da je to privilegija koju imamo, to iskustvo iz Domovinskog rata koje mnogi časnici ga nose i mi kao narod kao cjelina imamo tu bol, a imamo jedno iskustvo obrane i to je nešto danas kao članica NATO-a, EU Hrvatska država ima punu sigurnost, punu snagu u svim svojim segmentima usavršavati se u jednom samom vrhu jer to hrvatski narod zaslužuje.
Hvala. Sljedeća rasprava je uvažena zastupnica Anamarija Blažević.
… potpredsjedniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Evo na samom početku ja isto tako želim stvarno pohvaliti ovo današnje izvješće, ali moram isto tako izraziti jedno zadovoljstvo što se otvorila i šira rasprava i što je kolega Deur isto tako potegnuo pitanje nestalih. Iz dostavljenog izvješća o obrani jasno možemo vidjeti sve aktivnosti koje su bile tijekom 2019. godine i možemo zaključiti kako se ulaže puno snage u modernizaciju hrvatske vojske kako bi se ostvarila željena misija, a to je jačanje vojske. Jačanje nije samo tehnika nego je to ulaganje i u ljude, u njihova materijalna prava, ali i obrazovanje čemu trebamo dati potporu, a i većina rasprave je danas išla upravo u tom smjeru, dakle važna je osoba, važan je čovjek. U izvješću se spominje kako je Hrvatska vojska posebne napore usmjerila na ostvarivanje 3 misije odnosno pomoći civilnim institucijama i stanovništvu te suradnja Hrvatske vojske s udrugama, jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave, općenito kako Hrvatska vojska daje potporu društvenoj zajednici stoga pozdravljam povratak vojske u vojarne u gradove i mjesta koja imaju značajnu tradiciju i hrvatskog vojništva, posebice Domovinskog rata. Svi smo svjedoci da Hrvatska vojska u službi hrvatskog naroda bilo da se radi o gašenju požara, pomoći u poplavama i potresima, na kraju krajeva Hrvatska vojska je proizašla iz hrvatskog naroda, a narod prema hrvatskom vojniku gaji izrazito poštovanje i uz njega osjeća sigurnost. Uz sve aspekte domovinske sigurnosti smatram da je potpora društvenoj zajednici za javnosti najupečatljivija. To govorim iz osobnog iskustva jer je Hrvatska vojska odnosno inženjeriska postrojba na području grada Pakraca itekako dokazala svoju spremnost biti u službi svoga naroda. Naime, grad u kojem je započeo Domovinski rat 1. na 2. ožujak '91. godine u svom središtu imao je niz ruševina koje su govorile istinu o razrušenosti tijekom Domovinskog rata, a procjena je kako je 75% grada odnosni svih naselja pretrpjelo ratne štete. Generacije su odrastale uz ruševine koje više nisu bile estetski problem nego su postali sigurnosti ali i zdravstveni problem zbog smeća, uginulih životinja i ostalih potencijalnih izvora zaraze. U nekoliko navrata Hrvatska vojska je uklonila oko 80 ruševina na području Pakraca za koje je gradska uprava prikupila svu dokumentaciju kako bi se te radnje napravile u skladu s propisima. Ostalo je još 300-tinjak ruševina na području Pakraca, a i u Požeško-slavonskoj županiji na području općine Velika i Brestovac, te grada Lipika evidentirano je isto tako veliki broj ruševina koje se na isti način uz inžinjerinsku potporu Hrvatske vojske mogu ukloniti. Nadam se toj daljnoj suradnji na uklanjanju ruševina na području moje Požeško-slavonske županije, ali i na ostalim područjima gdje postoji potreba. Time se pruža stvarna i direktna potpora lokalnoj zajednici. Hrvatsku vojsku danas razvijamo upravo iz vrijednosti Domovinskog rata te na ovaj način suradnju vojske i jedinica lokalnih i područnih (regionalnih) samouprava možemo dati potporu gradovima i općinama koji su stradali u Domovinskom ratu da se počnu razvijati kao i ostali. Nažalost, evo i nakon 20 ili 25 godina nakon Domovinskog rata moramo govoriti o ruševinama pa u ovom izvješću nema podatka o uklanjanju, a razlog tome nailazimo u aktiviranju vojske u požarima, poplavama i potresima što pozdravljam, ali očekujem nastavak akcija uklanjanja ruševina. Na kraju želim izraziti sućut obitelji poginulog skupnika Briškog, a Ministarstvu obrane i Hrvatskoj vojsci želim ostvarenje zacrtane misije djelovanja.
Imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Josip Šarić.
Poštovana kolegice Blažević slažem se sa vašom tvrdnjom o ulozi Hrvatske vojske posebno inženjerije Hrvatske vojske kad su u pitanju jedinice lokalne samouprave odnosno općine i gradove. I sam kao gradonačelnik dugi niz godina dobro surađujem sa Hrvatskom vojskom u tom smislu i ne samo ja svi mi moji i ostali moji kolege. I vrlo je vrijedna uloga i u financijskom smislu Hrvatske vojske odnosno inženjerije koja ne samo radi na ovim poslovima kao što ste rekli raščišćavanju ratnih ruševina već i puno drugih uistinu vrijedni i korisnih poslova, pa evo držim da je to vrijedno napomenuti i izraziti zahvalnost svim tim inženjecima kako ih mi zovemo za sve ono što rade.
Odgovor.
Da kolega Šarić, moram se apsolutno služit upravo sam si zato i uzela danas u zadata govoriti o postrojbi inžinjerije, inžinjerinskoj postrojbi jer sami znate koliko je to materijalna pomoć jedinicama lokalne uprava i samouprava, ali kad i govorimo i o prihvaćanju to hoću napomenuti našeg stanovništva lokalnog hrvatskog vojnika koliko njima u stvari znači ta prisutnost, ali evo naša realnost je da još uvijek nažalost rekla sam samo brojku u gradu Pakracu postoji 300 ruševina, nadam se evo da će uz pomoć te naše inženjerije i to dočekati evo svoj kraj.
Slijedeća rasprava uvažena zastupnica Rada Borić.
… [[Govornica naknadno uključena.]] i kolege, ja sam novakinja u saboru, ali rekla bi da nisam novakinja u temi vezano uz žene, mir i sigurnost. Nekako sam i zadovoljna da se čini da na temu obrane evo ispred mene su bile 2 kolegice, da i žene zanima tema posebice tema sigurnosti, posebice tema vezana uz ono što zovemo ljudski faktor. A sad bi kao lingvistica možda dala jednu malenu sugestiju pogledajte oko terminologije, nije bojim se u izvješću usuglašena sa zakonskim propisima i ustavu tako da se koristi izraz Hrvatska vojska koji mi svi kolokvijalno koristimo, a ne koristi se Oružane snage RH pa ne znam da li je to neka bi mogla biti olakotna ili otežavajuća okolnost pa pogledajte korištenje samoga termina zato što u zakonu, u Ustavu stoje Oružane snage. Ono što bi htjela pohvaliti je doista u izvješću je velika pažnja dana položaju žena u Hrvatskoj vojsci, dakle Hrvatskim oružanim snagama, ali nažalost i gospodinu Jakobu sam tako počela i današnje izlaganje na Odboru za ravnopravnost spolova ako pogledate cijelo veliko izvješće na 52. drugoj stranici postoji jedva 9 redaka koje su posvećene žena. Neću reći da o dušebrižništvu ima 29, dakle, nema kompeticije oko toga, ali kada pogledamo cijelo izvješće ono ima puno više sadržaja vezano uz žene i vrlo dobre analitike, pa bi htjela zato što neko ko neće čitati cijelo izvješće kako uvijek imate sadržaj, pa pogledate ravnopravnost spolova i doista vidi 9 redaka, a mi imamo na drugim mjestima, posebice oko obrazovanja, odličnu analitiku i statistiku i mislim da bi druga, a budući da znam kako sama pravim, pratim rodnu statistiku, mislim da bi se moglo naučiti od Ministarstva obrane upravo kako se to radi, da mi doista znamo koliko ove godine ne znam je bilo kadeta, koliko od njih je bilo kadetkinja, da znamo ako je ne znam 27 pilota onda su 3 ovog trena pilotkinje vojne. Dakle, jako važno je da možda i to je rekla bih dobronamjerna sugestija da u slijedećem izvješću na jednome mjestu bude mrvicu opširnije, znači neće se povećati, netko je rekao svaka tema bi sigurno mogla imati više stranica, pa ne bi bilo 200 stranica nego 300 izvješća, ali ako imamo izvješće o NATO-u od 300 stranica sudjelovanja onda bismo mogli imati ne znam i ovdje nekako na jednome mjestu da imamo, imamo i stavljenu, stavljene ono što smatramo sudjelovanjem žena u obrani. Dodatno htjela bih reći kad pogledate tih 9 redaka, to je upravo to, kaže se da se temelji i, i bavljenje temom ravnopravnosti spolova da je temeljeno na jednoj ključnoj rezoluciji koju je RH potpisala, evo i prošle godine u rujnu napravljen i drugi nacionalni akcijski plan o provedbi UN-ove Rezolucije 1325 i nekoliko još drugih 88, 620 koje su specifične oko ratnih sukoba i seksualnog nasilja u ratu, al ova je specifična jer govori upravo o ženama, miru i sigurnosti i razumijeva ovo o čemu smo danas govorili i kao ljudsku sigurnost i posebnu ulogu žena, a to se vidjelo i u izvješću, žena koje sudjeluju u mirovnim misijama i što znači žene koje u lokalnim zajednicama onda zajedno sa ženama i predsukobe i podsukobe i moguće sukobe u tim zajednicama rade na način da u toj zajednici osnažuju i žene i samu zajednicu i mislim da je jako važno da se upravo posveti i pažnja tome što zovemo, što zovemo ljudska sigurnost u zajednici. Ono što me dodatno zanimalo, pa ću i tražiti neke dodatne informacije, to je da u izvješću treba vidjeti tko i kako se bavi temom nasilja nad ženama, ne dakle temom upravo tih žena koje u mirovnim misijama rade s nekim drugim ženama nego kakva je pozicija žena, vrlo dobro znamo da je diskriminacija žena i na drugim mjestima, znamo da je to uvjetno rečeno je li muško područje, pa je jako važno znati da li ima seksualnog uznemiravanja i mislim da i o tome treba legitimno govoriti i treba govoriti o tome tko u stvari radi edukaciju vezanu uz [[Upadica: Vrijeme]] ravnopravnost spolova.
Ostanite, imamo nekoliko replika. Uvaženi zastupnik Miro Bulj je prvi.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice Borić, slažem se tj. mogu kazati da žene, poglavito u oružanim snagama u Domovinskom ratu su dale veliki obol i to moramo naglašavati. Primjera, u mome Sinju je poginula jedna Snježana Jurić Šolto i znane i moje suborkinje i neznane evo ovim putem ih pozdravlja, i treba dat ulogu i u sustavu napredovanja žena unutar Ministarstva obrane, poglavito HV-a. Međutim, ja vam postavljam jedno pitanje koje je povrijedilo one koji su stvarali domovinu, koji su stvarali i ovaj parlamentarni sustav, da li ste vi suglasni sa izjavom vaše članice kluba gđom. Katarinom, g-đicom. il gđom. Katarinom Peović koja je rekla da je Domovinski rat kojega je provodio dr. Franjo Tuđman zločinački pothvat? Mene to zanima prije svega kao saborskog zastupnika, a drugo i ono što se temelji u Deklaraciji o Domovinskome ratu, dal ste suglasni sa Katarinom Peović ili niste? Evo, hvala.
Pa nisam sigurna da sam ovdje na nekoj optuženičkoj klupi, ali bih voljela da ste točnije citirali kolegicu Peović, niti je govorila protiv Domovinskog rata, niti je govorila da je predsjednik Tuđman, dakle osuđeni ratni zločinac. Ona je samo govorila činjenicu da je nažalost u jednome procesu jer se tako dogodilo i dalje, dakle nemojte od mene tražiti da imam mišljenje kao što imate svi vi i mislim da u ovom saboru nema tema o kojima se ne može govoriti, pa voljela bi da vidimo promišljati i neke druge teme na isti način, stvarno ne osjećam ako sam za govornicom da sam na optuženičkoj klupi, pogotovo ne u nečije tuđe ime i da se ovdje moram deklarirati oko, oko ne znam Deklaracije o Domovinskom ratu, ali vam zato mogu reći da sam od '91. radila sa ženama iz Vukovara, iz Slunja, sa silovanim ženama, da sam za njih prevodila na sudovima, mislim imamo svi različita iskustva.
Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Bulj.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče, predsjedavajući. Kolegica Borić je povrijedila čl. 238. gdje tvrdi da ja nisam točno citirao. Točno sam citirao da je prvi predsjednik zbog njegove uloge dr. Franjo Tuđman na optuženičkoj klupi da je bio zločinački poduhvat tj. da je presuđen. Ona se je valjda pozivala na nekakve presude koje apsolutno delegiraju ulogu hrvatske države i to, morate se odrediti vi kao klub jeste li za tu izjavu ili protiv izjave, narod mora znati [[Upadica: Vrijeme]]
Hvala vam lijepo, odredit ćemo se.
Slijedeća replika uvaženi zastupnik Ante Deur, imate još [[Upadica: Molim?]]
Poštovana zastupnice, evo pošto se zalažete i za prava žena i to je jedan od glavnih fokusa vašeg, htio bih evo napomenuti koliko je žena u Domovinskom ratu i da li ste imali u ovom periodu nekoliko godina, na koji način, da li ste možda imali s njima suradnju, ali evo i podsjetit ću na jednu činjenicu, na 100%-tnog invalida Nevenku Topalušić koja je u Savskoj na prosvjedu umrla a i još jednom bi želio ovo što je vaša kolegica, naša i vašeg kluba napomenuo na predsjednika Tuđmana, što vi kao klub, da li želite to podržati njezinu izjavu i da li smatrate da je to nešto što nije, smatram da to nije imaginarno. Žrtva Domovinskog rata i vrijednosti pogibije hrvatskog naroda ne možemo svrstavati sve ovdje u ovom hrvatskom Domu, to je vrijednost koju moramo nositi ili to ne možemo kao narod prvog hrvatskog predsjednika vrednovati.
Voljela bih da poslušate i neka vam neko kaže vašu rečenicu koja je bila vrlo nekoncizna i od mene jako puno tražite, u nju ste stavili nešto što doista nemate pravo tražiti. Mi ćemo se kao klub očitovati, a ja surađujem i ovoga trenutka sa ženama koje su bile vojnikinje u Hrvatskoj vojsci, jedna npr. od njih vodi i udrugu veterana Domovinskoga rata Zeleni odred i bavi se pljačkom hrvatskih šuma, a dakle, a radim, radila sam i sa ženama iz Vukovara i sa ženama iz drugih dijelova Hrvatske i još uvijek radim i bila sam i u radnoj skupini za izradu zakona o žrtvama seksualnog nasilja u Domovinskom ratu. Prema tome, jako pažljivo s etiketiranjem ljude i jako pažljivo govorimo o demokraciji pa ako nikoga od vas nismo našali, na vaše, ne znam, reakcije, kako vi vidite zvijezdu, a taj isti predsjednik Tuđman je bio također, pod tom zvijezdom, onda molim vas, dopustite da imamo različita [[Upadica: Vrijeme.]] gledanja na različite stvari i da živimo u demokraciji, a mi ćemo se samo podastriti činjenice i sigurno kao klub, kao što nas i vi pitate, pitaju i drugi, pa ćemo se očitovati.
Povreda Poslovnika, Ante Deur.
Poštovana kolegice, kako ste spomenuli, mi o zvijezdi ne možemo pričati kao nekom navijačkom rekvizitu. Kroz tu zvezdu su ubijani ljudi, djeca, silovane žene, što ste rekli i zato me čudi kao čovjeka, kao hrvatskog branitelja, da to poistovjećujete sa nekim onako, imaginarnim činom, osobito koje zlo u hrvatskoj državi napravljeno kroz srpsku agresiju i kroz crvenu zvezdu.
[[Upadica: Pa molim da…]] Nemate, nemate, gospođo, ... [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] gospođo, daj… ... [[Upadica se ne čuje.]] Marin Miletić, sljedeća replika. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ne možete, gospođo, odgovarati na povredu Poslovnika. Ne, ne, vi ne odgovarate na povredu, imate još jednu repliku. Imate još jednu repliku, Marin Miletić. ... [[Upadica se ne čuje.]] Je, je, pričekajte da čujemo repliku. ... [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas repliku poslušajte.
Lijep vam pozdrav, ja se sigurno evo neću baviti radikalnim skupinama i njihovim načinom idealiziranja nekih, pa tako, sistema koji su nanijeli velikog zla našem narodu nego ja bih ipak htio ovdje istaknuti ulogu žena u Domovinskom ratu koja je bila vrlo velika i meni je jako stalo do Domovinskog rata, dakle, 23 tisuće, ovdje su hrvatski branitelji, preko 23 tisuće žena je aktivno bilo u Domovinskom ratu, a u mom srcu posebna i baš to želim, evo istaknuti, oprostite mi na privatiziranju, Violeta Viki Antolić, koju sam osobno poznavao, nekoliko puta bio s njom, doveo u Rijeku na svjedočanstvo, koje je nažalost poginula poslije u prometnoj nesreći, pa evo, uistinu mislim da, a prošla je Vukovar, legenda Vukovara, braniteljica Vukovara, pa uistinu činimo sve što možemo kao saborski zastupnici bez obzira kojoj političkoj platformi pripadali, da uvijek istaknemo vrijednost Domovinskog rata, a onda i vrijednost žena koje su sudjelovale u Domovinskom ratu. Hvala.
Odgovor.
... [[Govornik naknadno uključen.]] služe, nisu bile vezano uz ovo što govorim, a posebice mislim, ako će se mijenjati Poslovnik, mislim da nije u redu da se onda replike i daju, recimo, najčešće se dešava, predstavnik kluba na svog kolegu iz kluba i tako se dobiva dodatno vrijeme, naravno, mislim sve što vi mislite, i ja sam to i odradila.
Sljedeća rasprava, uvažena zastupnica Maja Grba-Bujević.
Poštovani g. potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajnici, kolegice i kolege. Često puta smo danas ovdje čuli i drago mi je da smo to čuli da je Hrvatska vojska jamac sigurnosti, stabilnosti RH, ali i svih njezinih građana. Zato ću reći nekoliko riječi o tzv. 3. misiji HV-a, a to je pomoć civilnim institucijama i stanovništvu, a uvijek u službi hrvatskog naroda. Znatan poticaj za još bolju suradnju prema civilnom sektoru dala je strategija nacionalne sigurnosti RH, gdje je HV kao jedna od važnih sastavnica domovinske sigurnosti u toj strategiji prepoznala i žurne službe, kao ravnopravno tijelo i to je rezultiralo izvrsnom suradnjom i uspješnom borbom kroz standardne operativne postupke i vježbe protiv raznih ugroza, od kojih valja pobrojati neke. Požare, svi se sjećamo iz Splita, iz svega onoga što smo tamo gledali ili u tome učestvovali, poplava, s obzirom da dolazim iz Karlovačke županije, itekako mi je poznat pojam poplava i učešća HV-a koja je svaku puta spremna pomoći kada civilnom sektoru nedostaje pomoći. Potresi, drago mi je kolega Stričak što ste spomenuli onaj prvu reakciju HV-a koja je izašla na ulice grada Zagreba čak niti 2 sata iza, sat i par minuta, osobno sam tome svjedočila i onoj izjavi koju ste spomenuli, koja je uistinu bila emotivna od onog novinara, ali je pokazala čitavu snagu cijelog odgovora zdravstvenog sustava, vojnog sustava, policije, civilne zaštite, dakle to je bila jedan pokazatelj svega onoga o čemu smo pripremajući i radeći na nacionalnoj sigurnosti u tom dokumentu i govorili. I sad ću nešto još reći o zdravstvenom sustavu, pomoći tom zdravstvenom sustavu. Ne samo u borbi protiv COVID-a, često puta se ovdje danas čulo o postavljanju šatora za trijažu, nije samo u tome, Hrvatska vojska je u prvom danu ponudila svoje epidemiologe kojih ima 5 na raspolaganju u zdravstvenom sustavu kako bi pomogli našim epidemiolozima u odgovoru. Hrvatska vojska sa svojim helikopterima prevozi iz dvije baze pacijente, iz Divulja i iz Krka i prevoze pacijente kojima su životi ugroženi. Također sudjeluje u programu transplantacije Ministarstva zdravstva te na taj način omogućava živote ljudima. Vojni zdravstveni sustav je obavio ove godine 9908 zdravstvenih pregleda svojih djelatnika čime je znatno pokazan viši stupanj svijesti brige za djelatnike u vojnom sustav. To nije zanemarivo. Često puta prođe kroz izvješće i slabo se to zapravo primijeti. Također ono nešto što ja znam a znate i vi neki koji ovdje sjedite, da treba naglasiti da cjeloživotno obrazovanje u vojsci u zdravstvenom sustavu, vojnom je itekako prisutno, kako kroz cjeloživotno obrazovanje tako i kroz specijalizacije zdravstvenih djelatnika, bilo liječnika, bilo medicinskih sestara čime oni dobivaju bolja znanja i vještine kako bi mogli učestvovati u medicinskom zbrinjavanju naših vojnika kako u zemlji tako i u NATO snagama odnosno u odgovoru u misijama. Ono o čemu bi volila progovoriti jednu riječ a to je da očekujem da jednog dana naši zdravstvenjaci u našim vojnim snagama imaju posebnu specijalizaciju koje imaju neke zemlje, vojnu specijalizaciju medicinsku kako bi svojim znanjima i vještinama bili dodatna vrijednost za hrvatsku državu. Vojni zdravstveni sustav je ono o čemu treba pričati, tamo ima u tom sustavu puno žena, kad smo već žena se ovdje dotakli i mislim da u slijedećem izvješću treba tom zdravstvenom djelu sustavu posvetiti isto tako više pažnje. Naravno da ću i osobno podržati ovo izvješće, dugo radim sa vojnim sustavom našim i smatram da je ovo izvješće odlično. Hvala vam.
Hvala vam lijepa, poštovan gđo. zastupnice, imamo dvije replike, prvu g. Stričak. Poštovani g. Stričak.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice, vi ste u svojoj raspravi naglasila da je treća misija hrvatske vojske pomoć civilnim institucijama. Ja bi rekao da je to prva pogotovo kad govorimo o mirnodopskom razdoblju, između ostalog navela ste niz elementarnih nepogoda gdje je vojska odmah izašla na teren, naglasila dobru suradnju sa zdravstvenim sustavom i ono najbitnije, prijevoz helikopterima unesrećenim koji he bilo na stotine samo ove godine i samim time je spašeno na desetke ljudskih života odnosno možemo reći da u fokusu rada hrvatske vojske a i svih naših službi koje se bave zaštitom i spašavanje je uvijek čovjek i spašavanje ljudskog života. Hvala.
Odgovor na repliku, gđo. Bujević, izvolite.
Poštovani kolega Stričak, baš tako, i sama sam se dvoumila da kažem da je to prva zadaća ili treća, ali naše Oružane snage tako to nazivaju pa sam eto ja se time pokoristila iako je zaista u mirnodopskim uvjetima je zaista prisutnost i potreba za angažmanom hrvatske vojske uvijek dobrodošla i uvijek zapravo joj mjesto tu. Tako da sve ovo što ste vi rekli, ja to apsolutno potvrđujem i vi ste apsolutno u pravu zato što je ta suradnja je odlična i nastavit ćemo tu suradnju kroz zdravstveni sustav dalje zato što o tome upravo kao što ste sami rekli, ovise ljudski životi jer ljudski život ne bi smio imat cijenu.
Hvala lijepa. Poštovani g. Šarić, izvolite.
Uvažena kolegice Bujević, podsjetit ću i ja na onu izjavu novinara g. Petra Vlahova koji je u onom trenutku, ja ću izreći njegovo ime, čovjek je po meni tada dobro reagirao, otprilike rekao sada bih volio vidjeti sve one koji govore da su protiv ulaganja u hrvatsku vojsku, u hrvatsku policiju, u vatrogastvo itd. Dakle, vrlo važno je naglasiti da ulaganje u hrvatsku vojsku a danas govorimo o tome je iznimno bitno za budućnost hrvatske države, za razvoj Hrvatskih oružanih snaga i u tom smislu uistinu trebamo dati punu potporu. Hvala vam.
Hvala vam lijepa, odgovor na repliku, izvolite.
Hvala vam na ovome što ste rekli, to bi bila moja završna misao, uistinu je potrebno vidjeti brigu da nam se OS i svih onih, i prve i druge i treće misije, razvijaju u dobrom pravcu kao što sada čine.
Hvala vam lijepa. i posljednja pojedinačna rasprava, g. Siniša Jenkač, izvolite gospodine.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo danas slušamo više-manje pozitivne rasprave u ovom saborskom domu osim nekih ekscesnih ali evo njih ja neću komentirati, već su bile danas ovdje komentirane i evo to mi je posebno drago jer prijašnjih godina često puta nije bilo ovakvih pozitivnih rasprava na izvješće o stanju hrvatske vojske tako da evo prije svega, čestitam bivšem ministru, sadašnjem ministru, ovdje nazočnim predstavnicima ministarstva, državnim tajnicima jer očito da je svima jasno da se dogodila neka promjena. Možemo reći da je iz ovog vidljivo da nakon skoro 20 g. imamo jednu definitivnu promjenu. Promjenu koja se odnosi na onim materijalnim sredstvima, zanavljanju opreme, znači tu se spominju i Partije, i Bradley, i helikopteri Kiowa warrior i modernizacija brodovlja, raznih raketa itd., nabavljanje nove moderne opreme, modernizacija postojeće opreme što je odlično i evo nakon dugi, dugo godina možemo čitati jedno ovakvo izvješće, jedan ogroman skok, možemo reći nakon 20 g. u modernizaciji hrvatske vojske. Još važnije što je i sam pisac izvješća navodi u jednim od prvih rečenica je definitivno povećanje materijalnih prava hrvatskog vojnika a ja bi tu dodao, nadam se da će to u budućnosti biti povećanje materijalnih prava hrvatskih policajaca. To je vidljivo iz povećanja rashoda ... [[Govornik se ne razumije.]] da ja sad posebno ne obrazlažem ali evo još uvijek kao što je netko od govornika prije mene spomenuo, još uvijek nismo na onoj razini koju bi trebali dostići, onoj razini od onih postotaka proračuna koji bi trebali izdvajati za hrvatsku vojsku tako da mi je drago da više-manje imamo jedno suglasje, da je ovo dobar put i da u ovom putu treba i dalje nastaviti. Neću komentirati ovdje navedene i spominjane Bradleyje ali osobno mislim da su to odlična vozila, odlična oklopna vozila i da se ona u onim stručnim promišljanjima govore, o njima se govori kao o oklopnim vozilima koja će definitivno napraviti prevagu u oklopu na ovom djelu ajmo reći, možemo reći Europe ili pogotovo gdje se volimo često uspoređivati sa susjedima Srbima, onda to definitivno će biti jedna prevaga u odnosu na ona oklopna vozila koja posjeduju oni ili na ona oklopna vozila koja posjedujemo mi trenutno a zastarjela su i neučinkovita. Dapače, u ovim svim aktivnostima treba dalje nastaviti, treba dalje nastaviti sa kao što i ovdje čuli, sa povećanjem proračuna i sa povećanjem i rashoda za zaposlene ali onda i za povećanjem i daljnjim zanavljanjem i opreme i nabavku nove opreme. Ono na čemu bi ja definitivno još želio, što bi želio naglasiti a to je utjecaj hrvatske vojske na industriju, pogotovo na onu obrambenu, vojnu industriju a onda neposredno i na gospodarstvo. To je utjecaj velik i na tome treba i dalje inzistirati pogotovo na toj povezanosti između hrvatske vojske i vojne industrije, tj. obrambene industrije u Hrvatskoj. Također mislim da bi trebali nakon više od 20 g. početi nanovo razmišljati o uvođenju vojnog roka. On ne mora biti godinu dana, on može biti pola godine ali on je vrlo važan kao što smo čuli iz prijašnjih rasprava. On stvara bazu pričuvnika, nužnih za razvoj potencijala cjelokupne vojne moći. I to je vrlo važna stvar jer ako nemamo dovoljnu vojnu moć, ako nemamo dovoljno pričuvnika koji će moći u vrlo kratkom vremenu biti mobilizirani, koji će znati koristiti tu vojnu opremu, onda se mi kao država nalazimo u problemima. Geopolitički, ovo je trusno područje, to svi više-manje znamo, ja bi samo završio sa nekoliko rečenica i podsjetio nas na 1988., 1989., kada je rijetko tko od ovdje prisutnih vjerovao da ćemo za godinu dana imati rat na ovim područjima. To se može dogoditi preko noći, i ako nemamo dovoljno opremljenu vojsku, spremnu vojsku koja mora prvo reagirati a onda u onom drugome šalonu, ako nemamo vojnu pričuvu, onda smo mi u velikim problemima i to nikada ne smijemo zanemarivati. Hvala.
Hvala vam lijepa, g. Jenkač. Na vaše izlaganje nemamo replike pa prelazimo na završno izlaganje, kolega Matko Kuzmanić u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite kolega Kuzmanić.
Kolega Jenkač, očito me niste dobro slušali pa ću evo samo nastavit tamo gdje sam stao ali ću sad počet od kraja. Znači Bradley je jedna logistička noćna mora za OS RH i slijedom onog navedenoga, nisam naveo sve detalje, poslat ću ih kolegama u MORH-u, nameću se slijedeća pitanja. Zašto uopće uvoditi Bradley kada on traži potpuni remont i značajna ulaganja u rezervne dijelove te opremu za održavanje? Zastario je kao sustav prije 15 g., nije kompatibilan s drugim sustavima unutar OS RH, nema odgovarajuće komunikacijske sustave i senzorske pakete, sustavi oružja su mu zastarjeli, nema digitalnu infrastrukturu na vozilu niti u upravljanju niti u povezivanju. Nemamo kontrole nad pravom prodaje, u ITAR-u je, nema financiranje, nije usklađen sa zajedničkim EU vojnim standardima, predstavlja popunu logističku noćnu moru, nema transfer tehnologije, nema domaćih komponenti. Potrebna je prilagodna alata, traži nabavku novih kalibara i streljiva. Pored modernizacije, osjetljiv je na eksplozivne naprave. Predstavlja dugotrajnu ovisnost o pojedinim kontroliranim tehnologijama, minimalno narednih 20 godina. Zašto potrošiti 2 do 5 milijuna po vozilu za modernizaciju, o dolarima pričam, tzv. donacije te još toliko za modernizacija povoljno kupljenih a koje bi kupili po cijeni od 3 do 5 milijuna po komadu i na taj način stvorili trošak od 684 milijuna dolara? Nitko ozbiljan ne razmatra Bradley. Vidimo primjer Češke, Poljske, Australije, Izraelci su ih odbili, svi su nabavljali i intenzivno testirali vozila, Bradley nije bio ni na kraj pamet. Zašto ne uvesti moderna vozila koja upravo SAD razmatraju a to su CV 90 od istog proizvođača, IFV Links i KVM Puma čija je cijena od 4,2 do 8,5 milijuna eura po komadu a pritom sadrže najnovije tehnologije, nose potpuno odjeljenje, posjeduju veću žilavost na bojištu a sustav i oružja i senzora su nove generacije? Zašto ne iskoristimo EU financiranje kroz PESCO program i možemo dobiti financiranje do 40% vrijednosti projekta? Napravimo off set ugovor kao sa Patrijom, zašto ne ugovoriti transfer tehnologije i proizvesti sve kupole kod nas te sa istim kupolama opremiti sva Patrija vozila uz značajnu uštedu, koristeći taj EU i PESCO, razviti znanstvenu komponentu po pitanju komunikacijskih sustava i digitalne infrastrukture vozila. Osigurati neovisnost od bilokoga, koristiti lako dostupne EU komercijalne komponente kao što su npr. Scania motori, imamo unificirano održavanje kalibre i nema potrebe za dodatna navezivanja sredstava u PDV a što se tiče samih detalja, samo da znate da je njegov top od 25 mm se ne koristi i nije kompatibilan sa Patrija vozilom od 30 mm, znači novi kalibar, novo streljivo, novi troškovi, izdvojena nabava, skladištenje i potpuna popuna u borbi. Motor namjenski ... [[Govornik se ne razumije.]] s VT-a 903 T dizel nije kompatibilan s drugim motorima u OS RH, traži izdvojen sustav održavanja, servisiranje nabave dijelova, potrebna je dodatna obuka. Svi podsustavi namjenski te mogućnost nabave je ekstremno skupa i ograničena, koristi ... [[Govornik se ne razumije.]] i Javelin projektile, jedni su 83 000 dolara a drugi 206, koji nisu u upotrebi niti na jednom vozilu RH a Patrija koristi Spike i Euro Spike vrijedne 100 000 dolara čija je prosječna cijena, to je njihova prosječna cijena uključujući i jedinicu za upravljanje. Uglavnom, Bradley možda nekome odgovara ali definitivno ne odgovara Hrvatskim oružanim snagama jer taj top od 25 mm je nedovoljan u odnosu na moderna vozila i problematičan je u uporabi u urbanim uvjetima, nije kompatibilan sa NATO-ovim standardom oružja, 30x173. Ne proizvodi dovoljno struje za opremanje modernim sustavima, dimenzije vozila imaju izuzetnu veliku siluetu te su lak cilj a ujedno smanjuju prohodnost u urbanim uvjetima. Nema zaštitu gornjih ploha vozila, planira se ugradnja laminata s titanom za dodatne zaštitne ploče, ne posjeduje dovoljne kapacitete za opskrbom strujom dodatnih sustava zaštite ... [[Govornik se ne razumije.]] komunikacija. Nema zaštitna sjedišta za smanjenje utjecaja eksplozija nove generacije odnosno zadnjih 10 g., spremnik za gorivo u donjem dijelu vozila čini ga izuzetno osjetljivim na nagazne mine improvizirane eksplozivne naprave. Neću pričat o gubicima, šta je sve na njima bilo, uglavnom, ili ste neupućeni ili namjerno govorite takve stvari. Ja ovo sam stvarno rekao u razgovoru sa ljudima i sa dostupnim podacima na stranica State Departmenta i u najboljoj namjeri to dao kolegama iz Ministarstva obrane koji se djelomično sa tim i slažu, pa se nadam g. Jenkač da ćete možda malo i vi isto, pošto svi radimo u zajedničkom interesu, a to je u interesu hrvatskog naroda i u interesu OS RH, malo revidirati svoje mišljenje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa, g. Kuzmanić. Slijedeći je g. zastupnik Miro Bulj u ime Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista, završno. Izvolite, kolega Bulj.
Hvala lijepo predsjedavajući. Poštovani tajniče, dva tajnika u MORH-u, kolegice i kolege, evo završno bih rekao da vjerujem da su predstavnici ministarstva čuli sve primjedbe i da ćemo sad čuti njihov odgovor na kraju ali da će se poduzeti ove mjere poglavito evo vidimo i dobre i plemenite primjedbe u slučaju Bradley vozila, znači da vidimo što je s tim i kako s time, da ne bi se događalo što se događalo u brojnim javnim nabavama, da budu na štetu hrvatske vojske i na štetu poreznih obaveza, a da nisu svrsishodne. Međutim ja bi na kraju ovdje kazao da me, mislim iznenađujuće mi je da stranke koje su na vlasti o vrlo bitnom izvješću, primjer SDSS, uopće nije dao svoj stav kao klub pa ne znam uopće da li se to ikada dogodilo, da klub koji je na vlasti, koji surađuje ovdje nije dao svoj stav o izvješću o obrani, ne mogu uopće to shvatiti, jeste li vi dogovorili išta i kako će oni ponašati u slučaju vašega izvješća. Što se tiče same hrvatske vojske, to je neupitno, hrvatska vojska je temelj hrvatske države, treba ulagati što više u hrvatsku vojsku što se tiče proračuna, sačuvati sve sposobnosti koje ima i ulagati prije svega u svakog čovjeka šta moramo biti realni i reći da se ulagalo nešto u hrvatskog vojnika ali to nije u toj razini koliko se ovdje to naglašava. Da je bolje nego prije, je, to trebam priznati, međutim ja bi ovdje govorio o još jednom samom gospodarskom razvoju što se tiče hrvatske vojske kojeg treba potaknuti a to je od Đure Đakovića, onih pokretačkih industrijskih grana koje bi trebala hrvatska država zajedno sa hrvatskom vojskom pokrenuti a ne da dovodimo upitnost brojne javne nabave koje u biti koštaju porezne obaveznike. Još bi jednom naglasio da hrvatska vojska kao sastavnica domovinske sigurnosti ima značajnu ulogu ne samo što se tiče rata nego što se tiče i ugriza koje imaju sada trenutno koje imamo u Hrvatskoj a i u svijetu tako da bi se složio djelom da brojne akcije koje je Hrvatska imala ili sudjelovala u brojnim misijama su bile po meni čak i nepotrebne, to u Afganistanu i dobro je šta ste se povukli iz Afganistana jer dovoljno su naši hrvatski vojnici, naši sinovi stoljećima, ne samo u ovoj državi, Hrvatskoj, da budu glineni golubovi tko zna koga i tko zna čijih interesa i zašto su bili tamo i zašto su se dogodile i ranjavanje i smrt, to je sad upitnost što je imala hrvatska država od toga, osim što nam je nekoga vratilo u lijesu. Ja ne znam što smo mi tamo radili ili u prednjim snagama ili ne znam di, mi ko da u sustavu MORH-a želimo što više naših sinova dat u teška područja a zauzvrat ne dobivamo ništa osim što se hvalimo mi smo dobro sa NATO-om, nekakvih hvalospjeva. Ja ne vidim tu nekakve, zašto nisu na recimo naši najbolji saveznici rekli da, evo vam avione F-16 ili ne znam koji, dajemo vam, vi dajete najviše vojnika proporcionalnom svom stanovništvu unutar misija operacija, nego ovdje se vi i dalje držite „siromašni sinove a bogati volove“, tako da hrvatska vojska a očito i hrvatski narod još uvijek mora plaćati krvarinu svoju na određene misije sa tzv. misije ili akcije gdje nije to baš jednostavno i nije da nije rizično. Nije da nije rizično jer imamo i smrtne slučajeve hrvatskih vojnika a očito na našu sreću, jedna je žrtva velika, nije ih puno više žrtava. Tako da ne srljamo ko guske u magli, da što prije mi poletimo ko ovca na sol i reći ćemo da šaljemo naše sinove, da branimo prednje crte, brojne misije rizične a u biti šta dobivamo zauzvrat? Koja vozila, koje avione, na kraju ispadnemo tu kao zadnji smo na repu uza sve hvalospjeve oko NATO, mi smo zadnji na repu. Mi gubimo u biti sposobnosti koje smo imali dok nismo bili u NATO-u. Onda koji je interes naš tih svih misija? Jel interes tih misija da mi zaštitimo nacionalnu sigurnost RH ili da štitimo interese, ne znam, nekih velesila? Je li značajniji jedan život i sigurnost hrvatskog građanina nego svi interesi ne znam čijih velesila ili određene sukobe, Rusija, Amerikanci, ... [[Govornik se ne razumije.]] to ja ne znam uopće kome je palo na pamet na taj način da šaljemo naše sinove u te misije, u velike rizike dok ne štitimo svoje granice, da štitimo prednje granice prema Rusiji a na svojim granicama nam ulazi tko god padne na pamet, ilegalni migranti, dan-noć, kolegice i kolege [[Upadica Ostojić: Kolega Bulj, hvala vam lijepa.]] i ugrožavali su ljude. Hvala vam.
Hvala vam. Sada molim g. državnog tajnika Zdravka Jakopa u ime predlagatelja, izvolite državni tajniče.
Poštovani predsjedavajući, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Prije svega vam se želim zahvaliti na vašoj raspravi, mogu reći da je meni jako puno koristila, da vidim i taj vaš pogled prema tom izvješću koje je u biti za 2019. g., iako je rasprava išla i u nekim dijelovima na druga područja i drugo vrijeme, ali i to ćemo probati iskoristiti u našem daljnjem radu. Budite sigurni da je hrvatska vojska a taj naziv u skladu sa zakonom, iako nemam ja problema i sa OS-om jer i ona ima svoju vrijednost i određeni značaj, sprema se suočiti sa izazovima i mi želimo biti bolji i mi ćemo svaku takvu mogućnosti probati iskoristiti. Iskoristiti, dobro ste me čuli. Znači zahvaljujem se svima vama ali želim na početku reći da ovo izvješće za 2019. g. prikazuje pravo stanje, ono nije nimalo fingirano niti nam je takva namjera a vi koji ste bili u određenim odborima, vjerujem da ste to mogli prepoznati. Ono što je određen izazov prilikom izrade takvog izvješća je poštivanje svih pozitivnih pravnih propisa, g. saborski zastupnik Tuđman je nešto rekao o tome, mi moramo poštovati određene propise što se tiču sigurnosti, tajnosti podataka jer danas nije tajna koliko netko tenkova ima, Hrvatska je potpisnik i bečkog dokumenta i Sporazuma o subregionalnoj kontroli naoružanja ali je svakako tajno u kakvom stanju ti tenkovi, a pogotovo u kakvom su stanju oni koji bi eventualno trebali, morali koristiti te tenkove u nekoj od ustavnih zadaća. Tako da nadam se da me razumijete u tom djelu. A budući da je bilo dosta riječi o Bradleyju, krenut ću onda od njega pa vam reći da bez ikakvog problema možete i bez ikakve zadrške, znači govorimo o izvješću 2019. g., dići ruku za ovo izvješće. Zašto? Zato što vjerujem da je vaša rasprava bila dobronamjerna isto kao i od saborskog zastupnika Jenkača. Zašto? Zato što bi modernizirani Bradley pa čak i ovaj koji bi se osposobio, bio bolji nego ono što imamo sada. A isto tako bi ovo vozilo koje ste vi napomenuli da proizvođač Bradleyja ide u novo, bio bolji nego modernizirani Bradley. A sad ću ja reći ne ko državni tajnik, ali isto ko i državni tajnik a bome i ko neko ko je odletio u zrak u Domovinskom ratu, bili bi daleko sretniji da nam ovaj Visoki dom odobri sredstva i da možemo nabaviti nova sredstva. Nova o kojima ste vi ovdje govorili. A kada sam rekao da možete bez problema dići ruku i nadam se da ćete to tako potaknuti i svoj klub i o tome što nisu preuzete nikakve obaveze vezano za Bradley, govorimo o izvješću od 2019., kada se pojavila mogućnost da uopće raspravljamo o tome, raspravljamo do danas, ako će biti sredstava i ako se procijeni da je to najbolje rješenje, možda će se ići u tome, ako se nađe neko bolje rješenje, ja vjerujem da će bez problema onda se ići s veseljem u to bolje rješenje. I sva ova vaša analitika, ja sam vam to rekao i na odboru, čestitam na tome jer pokazuje, i to mije drago, to mi je jako pozitivno bilo iskustvo jer je uloženo puno vremena, truda da vas ili nekoga s kim ste surađivali, jer to gledam pozitivno, ne, onoga ko je to radio, nije baš tako jednostavno doći do svih tih podataka i oko, zahvaljujem na vašoj spremnosti da je podijelite s nama a budite sigurni da znam koji podatak i više, ali me je fasciniralo pozitivno i svaka čast i zahvaljujem na ovoj spremnosti. Možda kada govorimo o tome što se gospodarstva tiče, ne, ono što je u izvješću navedeno kao brojka, 314 milijuna, to je jedan segment i naša je želja da se te brojke povećavaju ali ovdje neke stvari nisu ovisne samo o Ministarstvu obrane nego i možda Ministarstva gospodarstva i dr. ministarstvima, i regionalnog razvoja, ali na neki način i određenih gospodarskih subjekata da se prihvate svih tih izazova pa da probamo zajedno napraviti iskorak a ja sam već u uvodno djelu rekao da smo napravili određeni iskorak vezano za proizvodnju i remont jer vi ste bili spomenuli remont određenog naoružavanja, da ne kažem određenog streljiva i to je pozitivan iskorak. Volio bi da je tako i u gospodarskom subjektu kojega ste vi naveli ali i ovdje je već bilo rečeno, Đuro Đaković i ja se nadam da će i oni naći načina da se razina koju su imali i utjecaj koji su imali u neka vremena, nekako prepozna i danas i da taj utjecaj bude u smislu proizvodnje i potpore viši nego je to danas i mi smo spremni dati potporu, budite sigurni. Kada govorimo, bilo je ovdje pitanje o određenim podacima, analizi vezano za susjedstvo ili neke druge organizacije, budite sigurni da imamo više podatak nego ovdje piše pa i u onom spomenutom susjedu. Bilo bi to neozbiljno da nemamo tih podataka. Što se tiče poticaja ili proizvođača hrane i OPG-ova, isto tako, kao što smo spremni raspravljati o naoružanju i vojnoj opremi, tako i svim onim segmentima koji se tiču zdravlja i ja bi rekao, svih potreba hrvatskog vojnika, dočasnika i časnika s time da morate razumjeti da na sve te procese ne utječemo mi budući da određene usluge i potpore Ministarstvu obrane daju drugi gospodarski subjekti i oni isto tako su samostalni u tome s kim će sklapati ugovore i na koji način će davati potporu Ministarstvu obrane tj. pripadnicima Ministarstva obrane. I na kraju, reći ću da je vojnički poziv častan ali i rizičan, da je naše prisustvo u međunarodnim operacijama u skladu sa svim odlukama koje je donio ovaj Visoki dom, znači nijednu aktivnost pogotovo međunarodnu, ne možemo i ne želimo raditi bez formalne procedure a vi ste ti koji nam to omogućavate, u biti i dajete na neki način onda i zadaću, tako da i očekujem da ili vas molim, evo tako ću reći, budući da se približavamo vremenu kada će se ovdje govoriti o budžetu, on je neposredno povezan sa sposobnostima, razvojem i izvršavanjem zadaća koje je MORH i hrvatska vojska radi, evo pa vas molim da vodite o tome računa i da nam date potporu kako bi one ciljeve koje, i spomenuo je i g. Tuđman, u smislu raspodjele tog budžeta na dio koji se na osoblje i nama je drago da je nekako podignuta ta razina, ali da isto tako nam onda ostane i za ovu modernizaciju, da ne trebamo razmišljati o modernizacija staroga, nego da možemo razmišljati o modernizaciji ili dostizanju sposobnosti zamjenom sa novim sredstvima. Hvala vam lijepo još jedanput, mi smo dali od sebe najviše što smo tog trenutka mogli kad smo radili izvješće, sve ovo još jedanput ponavljam, što je ovdje rečeno ćemo kao iskustvo iskoristiti za izradu narednoga ali sve ove vaše rasprave, ja se usuđujem reći dobronamjerno, kao što sam rekao dobronamjerne i od jednog i od drugoga, vezan za slučaj Bradley, tako da i dobronamjerno, sve ovo što je bilo ovdje rečeno ćemo pokušati implementirati u naš svakodnevni rad.
Hvala vam lijepa g. državni tajniče. Imamo dvije replike, prvu g. zastupnik Kuzmanić, izvolite.
Hvala uvaženi potpredsjedniče. g. državni tajniče, vi ste mi ostavili dojam osobe od integriteta i osobe koja uistinu brine za naš obrambeni sustav upravo iz tog razloga, prvi ću vam dat podršku i prilikom donošenja budžeta, da radije kupimo nešto novo, kvalitetno nešto jer nismo država koja sebi može priuštiti nekakve pogreške a isto tako postavio sam tu u pitanjima, već postoje firme koje bi taj Bradley trebale opremat, zanima me o kojim se firmama radi pa na neki način tko su i vlasnici tih tvrtki koje žele se baviti već opremanjem tih vozila. Ne želim sumnjati ili mislite loše ali sam siguran da vi pošto ste general hrvatske vojske, prilikom kupovine ovoga, imajte na umu ono, zamislite da je vaše dijete unutra, bi li više voljeli da je u jednom Bradleyju, u jednom Linksu ili u jednom Pumi. I to je to, ništa drugo. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa g. Kuzmanić. G. državni tajniče, izvolite.
Evo ja ne znam da li vi jeste ali ja jesam razbio glavu u oklopnom vozilu tako da budite sigurni da ne bi ni sebi ni nikome ko je sa mnom ali pogotovo onome kome bi trebao zapovijediti, dao zadaću ili ga natjerao u nešto što ne valja ili nešto što je slabo. Volio bi mu dati najbolje na svijetu što je moguće jer ovdje je već bilo rečeno nema veće vrijednosti od života, ljudskog života, a nama je svima obaveza štititi ljudski život ali u konačnici i izvršiti zadaću. A što se tiče Bradleyja, još jedanput ponavljam, nisu do sad nikakve i još uvijek to u fazi rasprava, nikakve obaveze nisu preuzete, tako ni vezano za ove silne kompanije koje se ovdje ja bio rekao govori, nema nikakvih preuzetih obaveza evo sa ovog mjesta to mogu reći. Kako će ići dalje, bit će ovisno i o mogućnostima, između ostalog i financijskim.
Hvala vam lijepa, g. državni tajniče. Imamo još jednu repliku, poštovani zastupnik g. Stričak, izvolite.
Hvala. Državni tajniče, na samom početku rasprave jasno i glasno ste rekli da je hrvatska vojska odradila sve zadaće koje su pred nju stavljene tijekom prošle godine. Međutim, tijekom daljnje rasprave, dosta se raspravljalo i o financijama pa da li je bilo tijekom godina problema oko financiranja potreba ili zadaća hrvatske vojske gledano i za mirovne misije, naoružanje, opremu, materijalne izdatke i s kojim problemima po tom pitanju ste se najviše suočavali ako ih je bilo?
Hvala lijepa, g. saborski zastupniče na ovom pitanju. Ja ne bi rekao problemima jer ako bi imali takav pristup onda problema ima milijun, ja bi više govorio o izazovima u okviru mogućnosti, raspoloživih mogućnosti i ono što je naša obaveza, naša obaveza je trošiti odgovorno ta sredstva na način da se podiže spremnost i sposobnost hrvatskog vojnika, hrvatske vojske, OS-a ili MORH-a a isto tako da se brine o sigurnosti tog vojnika. Mi bi voljeli da je taj odnos malo drugačiji, da ide više, da ide prema dvojici što se tiče ukupnih sredstava i da se taj omjer bude onako kako su recimo nekakve smjernice NATO-a u smislu da bude više sredstava za modernizaciju ... [[Govornik se ne razumije.]] ali što smo imali, pokušali smo iskoristiti najbolje što je moguće kako bi sve ustavne ali i međunarodno preuzete obaveze ispunili što je moguće bolje.
Hvala lijepa g. državni tajniče. Hvala vam lijepo, više nema replika. Dakle, želi li netko od izvjestitelja odbora preuzeti riječ? Time naravno zaključujem raspravu koja je kao što znate, g. državni tajniče, vidjeli ste ako smijem vas citirati bila dobronamjerna, konstruktivna i koncilijantna, dakle što se tiče naravno ovoga budžeta, apeliram da se na pametnu specijalizaciju gdje je sigurnost i obrana od 5 temeljenih stupova, dobit ćete veći budžet i mi ćemo za njega glasati. Hvala vam lijepa. Prelazimo na slijedeću točku, dakle to je: - Prijedlog za imenovanje predsjednika i osam članova odbora državne nagrade sporta „Franjo Bučar“ Predlagateljica je ministrica turizma i sporta na temelju čl. 80. Zakona o sportu. Raspravu je proveo Odbor za obitelj, mlade i sport. Želi li predstavnik predlagatelja, g. državni tajnik Tomislav Družak dati dodatno obrazloženje? Izvolite, g. državni tajniče.
Poštovane zastupnice i poštovani zastupnici, pred vama je danas Prijedlog za imenovanje predsjednika i osam članova odbora državne nagrade sporta „Franjo Bučar“ na slijedeći mandat od 4 godine. Sama državna nagrada „Franjo Bučar“ definirana je čl. 79. do 81. Zakona o sportu a tretira se kao najviše priznanje koje RH dodjeljuje za iznimna postignuća i doprinos od osobitog značaja za razvoj sporta u RH. Ista se državna nagrada dodjeljuje stručnim i javnim djelatnicima u području sporta, sportašima te pravnim odnosno fizičkim osobama koje obavljaju sportsku djelatnost ili su zaslužni za razvoj sporta. Državna nagrada sastoji se od posebne diplome, medalje s likom Franje Bučara i novčanog djela visinu kojeg odlukom određuje čelnik državne uprave nadležne za sport. Svake se godine dodjeljuju tri nagrade za životno djelo te 12 nagrada za godišnja postignuća u sportu na državnoj razini. Odluku o dodjeli državne nagrade donosi Odbor državne nagrade „Franjo Bučar“ na temelju prikupljenih prijedloga dok se sam proces prikupljanja prijedloga odvija krajnje transparentno odnosno putem javnog poziva koji je u dnevnim tiskovinama i na službenim stranicama Ministarstva turizma i sporta objavljen 2. rujna a traje do 30. rujna ove godine. Mandat članova odbora kao što sam već naveo, traje 4 g. odnosno jedan odbor provodi proces 4 puta a kako u 2020. g. istječe mandat dosadašnjem sazivu, pred vama je prijedlog novog saziva odbora. Predložene članice i članovi novog saziva odbora uvaženi su djelatnici u sustavu sporta, sportašice i sportaši koji su svoje ime izgradili na/ili uz sportska borilišta diljem svijeta odnosno u svojim svakodnevnim aktivnostima, promiču pozitivne vrijednosti bavljenja sportom a predlaže ih čelnik odnosno u našem slučaju čelnica tijela državne uprave nadležne sport sukladno već navedenom čl. 80. stavak 6. Zakona o sportu. Danas je ovdje pred vama sastav ljudi koje mi predlažemo i dozvolite mi samo da ukratko kažem par rečenica o svakome kandidatu. Za predsjednika Odbora državne nagrade sporta „Franjo Bučar“ imenuje se izvanredni prof.dr. Tomislav Krističević, dekan Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu. Za članove Odbora državne nagrade „Franjo Bučar“ imenuju se Marijeta Ćelić, rođ. Željković, predsjednica Tekvando saveza Karlovačke županije, najbolja sportašica Hrvatske 1998. g., članica Kuće slavnih tekvandoa, glavna tajnica Karlovačke sportske zajednice; Vlado Šola, vrhunski sportaš, hrvatski reprezentativan u rukometu, osvajač olimpijskih medalja, zlatne na Olimpijskim igrama u Atlanti i brončane u Londonu 2012.; Perica Bukić, hrvatski reprezentativac u vaterpolu, osvajač dvije zlatne medalje na Olimpijskim igrama u Los Angelesu i Seulu '88. odnosno '84. u Los Angelesu, izvršni potpredsjednik Hrvatskog vaterpolo saveza; Damir Martin, veslač, osvajač dvije srebrene medalje na Olimpijskim igrama u Londonu 2012. i Rio de Janeiru 2016.; Stipe Pletikosa, hrvatski reprezentativac u nogometu, osvajač brojnih medalja na velikim sportskim natjecanjima; Stojko Vranković, hrvatski reprezentativac u košarci, osvajač dvije srebrene medalje na Olimpijskim igrama u Seulu '88. i Barceloni '92. g., predsjednik Hrvatskog košarkaškog saveza; Mihovil Španja, hrvatski paraolimpijac, osvajač 4 brončane medalje na Paraolimpijskim igrama u Ateni 2004. i 2012. u Londonu i Anamarija Vuković, istaknuta hrvatska sportska novinarka, urednica i voditeljice sportskog dijela Dnevnika Nove TV. Evo, zahvaljujem.
Hvala vam lijepo g. državni tajniče. Imamo repliku na vas pa vas lijepo molim, g. Miro Bulj, izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepo. Ovdje bih rekao kad govorimo o nagradama, naravno, da sportaši zaslužuju nagrade Franje Bučar, međutim, svi bi imali nekakve svoje osobne želje, ja bih volio recimo da je dobio Stipe Vrcan, ako ste čuli za trenera alkara '84. u finalu kupa s Bosnom, sa prvakom Europe, ali vjerojatno ti ljudi koji su dali puno u sportu na nižim razinama, ali su velikani nikada neće doći na taj red jer su daleko od oltara, ne umanjujući ničiju ... [[Govornik se ne razumije.]] Međutim, ja bih ovdje rekao na nelogičnost koja se događaju oko ovih mjera, ako možete reći, pošto se vi zaduženi za sport pa naša djeca u nekim ... [[Govornik se ne razumije.]] privatnim mogu trenirati u školskim ne mogu, košarku ne mogu trenirati, jučer premijer igra košarku, premijer Plenković bez problema na videozapisu, a naša djeca ne mogu igrati i što je, imate li vi kakvu reakciju prema dvostrukim mjerilima bavljenja sportom u dvoranama i na igralištima?
Izvolite g. državni tajniče.
Zahvaljujem g. zastupniče na pitanju. Da, Ministarstvo turizma i sporta je u intenzivnim pregovorima već 2 tjedna sa Ministarstvom znanosti i obrazovanja i HZJZ-om upravo po pitanju načina korištenja školskih sportskih dvorana za sustav sporta. Prioritetno je bilo i to je ustvari i nekakav stav koji je u prvom naletu, u prvom momentu prevladao je da se pokuša u prvim danima, odnosno prvim tjednima škole sačuvati obrazovni sustav, znači djeca i djelatnici u obrazovnom sustavu. Kada govorimo o sportu u zatvorenim prostorima, s tim nastavno na to, dozvoljeno je da se znači u tim školskim sportskim dvoranama iznad izvan vremena nastavnog procesa, nastavnog programa, mogu baviti, mogu koristiti te dvorane za 3. osobe, a to su seniorski sportaši, mislim da ćemo kroz sljedećih 10, u naj, u najduže u sljedećih 10 dana doći i do rješenja da se mogu i školska djeca koristiti školskim sportskim dvoranama.
Hvala lijepa, imamo još jednu repliku, g. Bačić Ante. Izvolite poštovani zastupniče.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče, pročitali ste kratko, 1-2 rečenice o predsjedniku i članovima samoga Odbora za državnu nagradu za sport i tu nemamo što puno raspravljati, tu su sve istaknuti pojedinci sa kvalitetnim životopisima, mislim da će odraditi svoj posao odličan. Ja želim samo pohvaliti vas i ministarstvo što ste upravo dobro pazili na zastupljenost i da je tu i akademska zajednica, kineziološki fakultet, da je tu i predstavnik paraolimpijaca, da je tu jedna istaknuta novinarka, tako da, mislim da je, kada gledamo sukus svega, bez obzira što su to vrhunski sportaši što se tiče ove zastupljenosti, mislim da ćemo ovoga puta imati itekako kvalitetan odbor. Hvala vam.
Hvala lijepo. Izvolite g. državni tajniče.
Upravo tako, kada smo gledali saziv, sastav ljudi koji bi bili članovi ovog odbora, obzirom da je riječ i o mandatu na 4 godine, pokušali smo upravo sagledati sve sastavnice, sve komponente sporta odnosno sportskih djelatnika i mislim da smo uspjeli pogoditi jer naprosto to je nekakav ovog časa ipak sastav ljudi koji mogu biti i objektivni, ali isto tako, i stručno donijeli odluke o tome kome će dodijeliti se ove godišnje nagrade. Hvala.
... [[Govornik naknadno uključen.]] obitelj, mlade i sport. Izvjestiteljica odbora, vidim da tu nema gđe. predsjednice Karoline Vidović Krišto pa otvaram raspravu. Prvi se javio Kluba zastupnika Mosta u ime kluba zastupnika g. Marin Miletić, poštovani g. zastupniče, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, kolege, kolegice zastupnice, evo nas ovdje koji smo ostali u ovo doba u 18 i 46 minuta od 8 i 30, kolega Bulj i ja ovdje pa evo, hvala svima koji ste ovdje u ovo vrijeme. Ja bih htio još jednom progovoriti o važnosti sporta u ime Kluba Mosta. Jučer smo gledali premijera našeg kako hakla na igralištu, evo, meni je košarka u srcu, 23 godine igram košarku i ovu sezonu ću, stižem na 2 puta tjedno trening i onda trčim tu po Zagrebu, igrat ću još ovu sezonu za svoj Kastav, A-2 liga Zapad. I još jednom upućujem apel. Dakle, 10 tisuća sportaša, 10 tisuća naših klinaca, 10 tisuća mladih, govorio sam u ovom časnom Domu, s ovog mjesta, trenutno ne može se baviti sportom, trenutno ne može trenirati, ne znam koliko odgovorno možemo biti svjesni situacije da ti klinci prestaju se baviti sportom. Mi znamo koliko je bitno kontinuitet rada koliko je bitno kontinuitet kod bilo koga, tako i kod sportaša. I klinci mjesecima ne treniraju, treneri na terenu nam javljaju da djeca se ispisuju masovno iz klubova, velike probleme imaju i svi dvoranski klubovi i onda imamo situaciju kakvu imamo. Dakle, imamo niz nelogičnosti, da djeca npr. koja treniraju karate, ne mogu u školskoj dvorani trenirati karate, a u isto to vrijeme, ti isti klinci mogu ići na tjelesni i imaju nastavu tjelesnoga. Dakle, ja vas molim da učinite kao odgovorni u vlasti sve što možete da se djeci omogući bavljenje sportom i da se djeca vrate u dvorane. To je vrlo, vrlo bitno. To je bitno, ne samo radi djece, to je bitno radi, na koncu cijelog sustava, radi zdravlja, radi cijele priče koju imamo unutar našeg društva. Htio bih potaknuti, znam da je Covid pandemija donijela i veliku financijsku teškoću, ne samo na razini svijeta nego i u našoj državi, no ovdje podsjećam da je udio izdvajanja za sport i rekreaciju iz proračunskih sredstava u Lijepoj našoj zemlji tek 0,2%. Mi smo na posljednjem mjestu u EU-i i to uvjerljivo, na samom smo dnu kad se promatraju ulaganja po stanovniku. Iz proračuna izdvajamo tek 13,3 eura, dok Mađarska primjerice, izdvaja 150 eura po stanovniku. I sad, gdje smo mi? Gdje su Mađari? U EU u prosjeku se izdvaja oko stotinu eura po stanovniku, stotinu eura, ispričavam se, a prednjače bogatije zemlje poput Luksemburga 492 eura, Švedska 256 eura i Finska 206 eura. Uz Hrvatsku, na neslavnom začelju znatno ispod prosjeka su Bugarska, koja izdvaja 16 eura, Slovačka koja izdvaja 23 eura i Rumunjska koja izdvaja 25 eura. Žalosti ovaj činjenica. Dakle, nismo samo procijenjeni kao jedna i o tome sam govorio s ovog časnog mjesta, od najkoruptivnijih zemalja u EU protiv čega bismo se svi trebali boriti, koliko god možemo, svatko od nas tamo gdje on jest. Nego evo, vidimo i po ulaganju u sport. Velike probleme imaju treneri, poticajima Središnjeg državnog ureda za sport u sklopu mjera pomoći klubovima, uslijed korone krize i svega što smo imali, teškoća, teškoća to je ustvari bila jedna vatrogasna mjera pomoći sportu koja je za svaku pohvalu i hvala na tome, ali ne smijemo zaboraviti još jednom preko 8 stotina plesne udruge uopće nisu u toj priči, to su isto sportaši. Tko brine o tim ljudima i potičem vas, evo da učinimo ono što možemo. Dakle, konkretno, primjer u gradu Rijeci, ali i u nekim drugim lokalnim samoupravama, moguće je izvesti sve, u gradskim dvoranama kao što je trenutno omogućeno za profesionalne sportaše da se bave sportom, isto tako, otvoriti škole, otvoriti dvorane da djeca mogu napokon zdravo živjeti. Trebali bismo ono što svojim jezikom tako lako izgovaramo, a to je da brinemo za naše mlade, da se brinemo za zdravlje naše djece i mladosti, a onda, što se događa, ispadne katkada da je to samo na razini teorije, a u praksi imamo to da mi mjesecima ili ako hoćete, intenzivnije, posljednjih tjedana, razmišljamo što učiniti da budemo odgovorni prema zdravlju djece jer to je isto jako bitno s obzirom na Covid, ali s druge strane, dobro sad znamo, vidjeli smo da je, izneseni su javni podaci, nisam ih ja iznio. Da je preko 400 tisuća građana u RH prošlo priču Covida. Stručnjaci sada govore da možda već imamo imunitet krda, neki govore da je taj broj do milijun. U redu, nisam, ne pripadam toj struci nego sad ponavljam one podatke koji oni iznose vani i je li onda sada vrijeme da konačno struka sjedne i da struka kaže koje gubitke mi imamo radi toga jer su dvorane zatvorene za naše klince, jer su dvorane zatvorene za djecu, jer se djeca ne mogu baviti sportom. Koje posljedice će biti po njihovo psihofizičko zdravlje? Razmišlja li itko, što znači anksioznost, depresija? Koliko će koštati liječenje ljudi kojima je onemogućeno da se bave sportom? Evo, ja vas molim u ime Kluba zastupnika Mosta ovdje s ovog časnog mjesta u našoj sabornici da učinite sve što možete da se djeca vrate u dvorane. Ono što čujem na terenu da je danas bila žučna rasprava o tome i u Županijskoj skupštini Primorsko-goranske županije, je li, u mom gradu, sportaši su dobili potporu i riječkih olimpijaca i vrhunskih sportaša koji su javno istupili i zamolili sve mjerodavne, a napose g. ministra Fuchsa da potezom pera riješi to pitanje i da se djeci omogućit da se vrate u sportske dvorane. Hvala.
Hvala lijepo poštovani g. zastupniče. U ime Kluba HDZ-a poštovana gđa. Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika HDZ-a će podržati Prijedlog Odluke o imenovanju predsjednika i 8 članova Odbora državne nagrade „Franjo Bučar“. Dakle, kao što je g. državni tajnik u uvodu rekao, radi se državnoj nagradi za sport, kao najvišem priznanju koje RH dodjeljuje za iznimna postignuća u sportu u dakle različitim granama i područjima, a naravno, ja ću samo podsjetiti da je dodjela spomenute nagrade regulirana Zakonom o sportu i Pravilnikom o državnoj nagradi za šport „Franjo Bučar“ i naravno da odbor objavljuje imena nagrađenih i svečano dodjeljuje državnu nagradu u mjesecu studenom i to prigodom obilježavanja godišnjice rođenja Franje Bučara. I već je rečeno, ja ću ipak ponoviti, ova nagrada dodjeljuje se za višegodišnje uspješno djelovanje u sportu, osvajanje olimpijske medalje, iznimno znanstveno-stručno ili pedagoško ostvarenje ili športsko postignuće i naravno odluku samu o dodjeli državne nagrade donosi Odbor državne nagrade športa „Franjo Bučar“ a predsjednika i 8 članova Odbora državne nagrade imenuje Hrvatski sabor i to kao što je već naglašeno, iz reda uglednih športskih i javnih djelatnika, istaknuti športaša i drugih istaknutih stručnjaka u području športa i to na vrijeme odnosno razdoblje od 4 g. na prijedlog čelnika tijela državne uprave, nadležnoga za šport i još ću samo podsjetiti da se državna nagrada dodjeljuje kao godišnja nagrada ili kao nagrada za životno djelo a svaka od tih nagrada može se dodijeliti samo jednom pri čemu se godišnje može dodijeliti najviše 15 državnih nagrada, od čega 3 za životno djelo. Kao što je već spomenuto i rečeno, ja ću ipak ponoviti, dakle za članove Odbora državne nagrade „Franjo Bučar“ predlažu se poznati, priznati i etablirani športaši ili športski djelatnici koji su se svojim radom istaknuli u različitim komponentama športa i upravo iz toga razloga, ja imam potrebu još jednom ponoviti koja su to imena i koji su tu istaknuti i etablirani športski radnici i športaši koji se predlažu na četverogodišnji mandat od strane Ministarstva turizma. Dakle za predsjednika ovog odbora predlaže se izvanredni prof. dr. Tomislav Krstičević, inače dekan Kineziološkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu ali i predsjednik Hrvatskog atletskog saveza, osoba sa invaliditetom i gostujući profesor na Beijing Sport University, dakle osoba koja kao dekan Kineziološkog fakulteta u svakom slučaju s pravom zaslužuje biti predložen evo za predsjednika ovog odbora. Za članove odbora predlažu se Marijeta Čelić, vrhunska sportašica, članica Hrvatske taekwondo reprezentacije od '91. do 2000. g., isto tako predsjednica taekwondo saveza karlovačke županije, članica Kuće slavnih taekwondoa i glavna tajnica Karlovačke športske zajednice. Za člana se također predlaže Vlado Šola, inače vrhunski športaš, hrvatski rukometni reprezentativac, osvajač olimpijskih medalja i to zlatne u Ateni 2004. i brončane u Londonu 2012. g. i osvajača niza medalja na velikim sportskim natjecanjima. Za člana se predlaže također i Perica Bukić, isto tako vrhunski športaš, hrvatski vaterpolski reprezentativac i osvajač dvije zlatne medalje na OI u Los Angelesu '84. i Seulu '88. g., isto tako osvajač niza medalja na velikim športskim natjecanjima i ujedno izvršni potpredsjednik Hrvatskog vaterpolskog saveza. Za člana se također predlaže i Damir Martin, veslač, isto tako vrhunski športaš, osvajač dvije srebrne medalje na OI u Londonu 2012. g. i u Rio de Janeiru 2016. g., isto tako dobitnik niza medalja na velikim športskim natjecanjima. Stipe Pletikosa, također prijedlog za člana odbora, vrhunski športaš, hrvatski nogometni reprezentativac, osvajač također niza medalja na velikim sportskim natjecanjima. Valja napomenuti i podsjetiti da Stipe Pletikosa kao nogometni vratar je 114 puta nastupao za nogometnu reprezentaciju i time je drugi po broju na ljestvici nastupa. Slijedeći prijedlog za člana odbora, Stojko Vranković, vrhunski športaš, hrvatski reprezentativac u košarci, osvajač dviju srebrnih medalja na OI u Seulu '88. i Barceloni '92., isto tako dobitnik je odnosno osvajač niza medalja na velikim športskim natjecanjima i ujedno predsjednik Hrvatskog košarkaškog saveza. Mihovil Španja, slijedeći prijedlog, plivač, vrhunski športaš, osvajač 4 brončane paraolimpijske medalje na POI u Ateni 2004. i u Londonu 2012. g., isto tako osvajač niza medalja na velikim športskim natjecanjima a valja istaknuti da je g. Mihovil Španja ujedno i dobitnik i sam, dakle dobitnik državne nagrade „Franjo Bučar“ i to u 2004. godini. I na kraju Anamarija Vuković, novinarka, urednica i voditeljica športskog djela Dnevnika Nove Tv, autorica brojnih reportaža i osobnih priča o športašima Hrvatske nogometne reprezentacije. Zaključno, klub HDZ-a će podržati Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i 8 članova Odbora državne nagrade „Franjo Bučar“ a još mi preostaje dakle da evo podsjetim u ime kluba HDZ-a da nam je započeo Europski tjedan športa koji se održava o 23. do 30. rujna u organizaciji upravo Ministarstva turizma i športa kao nacionalnog koordinatora i naravno, tu je inicijativa Europske komisije koju svak godine podržava sve veći broj športskih kolektiva ali isto tako i osoba iz javnog života koji zajedno sa građanima promoviraju slogan „Be Active“ i potiču dakle okolinu na tjelesnu aktivnost. Naravno u ovim okolnostima koje trenutno imamo, Pritom mislim na epidemiološke uvjete, nije jednostavno priviknuti se na novo normalno ali baš zato ne treba zaboraviti ono najvažnije a to je naše zdravlje i iz tog razloga i ove godine evo pridržavajući se svih epidemioloških mjera i preporuka Stožera civilne zaštite RH, Europski tjedan športa se održava a ovogodišnja novost su svakako ambasadori heroji a među njima svakako pripadnici HGSS-a, vatrogasci, Savez izviđača Hrvatske, alpinisti, speleozi, visinci koji su pomagali oko posljedica razornog potresa u Zagrebu i okolici i s razlogom dakle naši ambasadori i heroji, a evo, jedan od njih, predstavnik Javne vatrogasne postrojbe Grada Zagreba, zapovjednik Darko Brlečić poručio je sljedeće: za bavljenje bilo kakvim vidom tjelesne aktivnosti, najbitnije je svladati onu prepreku u glavi, a kako biste se što lakše priključili nekom sportu, športu uvijek je dobro priključiti se nekoj ekipi jer onda tjerate i potičete jedni druge na aktivnost. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepo poštovana gđo. zastupnice. U ime Kluba SDP-a će govoriti Irena Šimunić, poštovana gđo. zastupnice Šimunić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Državna nagrada za sport Franjo Bučar najviše je priznanje koje RH dodjeljuje za iznimna postignuća u sportu i za izniman doprinos u razvoju sporta u RH. To je dakle nagrada koja veliča izvrsnost i vrhunske sportske rezultate, ali treba naglasiti da bi to trebala biti nagrada koja se dodjeljuje i za višegodišnje uspješno djelovanje u sportu, iznimna znanstvena stručna i pedagoška ostvarenja koja ne smiju biti izostavljena niti podcijenjena jer su izuzetno značajna, a odnose se na ono što je, o čemu je već govoreno, što je jako bitno, a to je učenje mladih ljudi da se posvete sportu. Državna nagrada za sport „Franjo Bučar“ dodjeljuje se kao godišnja nagrada i nagrada za životno djelo prema Pravilniku o državnoj nagradi za šport „Franjo Bučar“ godišnje se, kao što je već rečeno, može dodijeliti najviše 15 državnih nagrada, od toga 3 za životno djelo. Taj je važan zadatak izabrati najbolje među izvrsnima, prema Zakonu o sportu i prethodno spomenutom pravilniku upravo odlučuje ovaj odbor o čijem sastavu danas raspravljamo. Klub zastupnika SDP-a podržava prijedlog odluke o imenovanju članova odbora. Svi predloženi, predsjednik, predsjednik i 8 članova odbora redom su sve ljudi čija je karijera impresivna, vrhunski sportaši, reprezentativci iz različitih sportskih disciplina, osvajači svjetskih medalja, a ujedno su to i različiti sportski, različiti stručnjaci iz područja sporta, istaknuti sportski i javni djelatnici. Vjerujem da će ovi predloženi članovi odbora biti prihvaćeni jednoglasno, ako ne, velikom većinom ovoga, glasova, ali ipak moram dodati jednu opasku koja nije ključna niti presudna, ali je simbolična određena poruka. Budući u hrvatskom sportu imamo i sportaše i sportašice, također, ističem važnog da u budućim prijedlozima vodimo brigu o podjednakoj zastupljenosti žena, da nam se ne dogodi da ako nastavimo ovim trendom u sljedećim imenovanjima nećemo imati niti jednu članicu odbora. Podsjećam da odbor kojem ističe ove godine 4-godišnji mandat, a imenovan je 2. prosinca 2016., znači tu je odnos muškaraca i žena 6:3, a u ovom prijedlogu današnjem vidljivo je da je 7:2. To je ujedno, nadam se da će ta sugestija biti prihvaćena ubuduće, to je ujedno i primjedba Odbora za obitelj, mlade i sport koji je na svojoj 1. sjednici, također, raspravio o ovoj točci, kako nam se ne bi dogodilo i nije potrebno da se to dogodi u sljedećem mandatu, da ne bi taj omjer slučajno bio 8:1, 9:0, što je apsolutno nedopustivo i neprihvatljivo. Svim izabranim članovima odbora želim puno uspjeha u radu i što više kandidatura. Postupak javnog natječaja je u tijeku i završava krajem mjeseca, što znači da ovaj odbor vrlo uskoro očekuje jedan zahtjevan zadatak. Odabrati odličnike hrvatskog sporta. Vjerujem da će odbor kvalitetno raspravljati i o pristiglim zamolbama i pravedno valorizirati sve prijedloge te da će za državnu nagradu za sport „Franjo Bučar“ biti odabrani najbolji, najbolji, koji će na svečanoj dodjeli u studenom prigodom godišnjice rođenja Franje Bučara biti okrunjeni ovim najvišim sportskim priznanjem za izuzetne sportske rezultate, vrhunske uspjehe, a ujedno ono što je jako bitno, za promociju naše zemlje diljem svijeta na što smo svi, na što smo i neizmjerno zahvalni i ponosni. Hvala.
... [[Govornik naknadno uključen.]] poštovana gđo. zastupnice. Sljedeći je u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta je poštovani g. zastupnik Davor Dretar. Izvolite g. zastupniče.
Moje poštovanje, poštovani g. potpredsjedniče HS-a. Ja moram priznati da sam nov u politici, ali mislim da vam mogu čestitati prvo predsjedanje sjednicom HS-a. ... [[Upadica se ne čuje.]] Želim vam eto, još puno sretnih i uspješnih predsjedanja i s time da ću pozdrav i poštovanom g. državnom tajniku g. Družaku i poštovane kolegice i kolege koji ste još uvijek ovdje. Evo, 19 je sati i 7 minuta pa dozvolite da počnem sa jednom željom za uspjeh upravo ovog trenutka, Lokomotiva i Rijeka počinju igrati svoje europske utakmice, a za sat vremena i Hajduk, pa poželimo im naravno, puno sportske sreće u njihovim europskim ispitima. No, da se vratimo eto ovdje na sport. Ovaj odbor je nešto što će Domovinski pokret, naravno apsolutno podržati, odnosno sastav ovog istog odbora jer se radi o izuzetnim hrvatskim sportašicama, sportašima, stručnim ljudima sa područja sporta odnosno kineziologije, dakle tu oko toga razgovora nema. Svi smo svjesni da se nalazimo u trenutku korona krize koja izuzetno utječe naravno na odvijanje sportskih natjecanja te naravno i na ono što sve nas najviše brine a to je kako će se naša djeca baviti sportom. Svi znamo da se izuzetno našim sportašicama, našim sportašima i njihovim uspjesima, gotovo ništa ne može toliko ujediniti naciju, da ti toliko pozitivne energije a ponekad naravno i stresa kao što to može sport. Sportski uspjesi ali jednako tako i sportski neuspjesi, pokazuju nam koliko smo ustvari dobri i koliko i kad ne ide dobro, moramo biti još bolji. Sjetimo se samo naših sportaša, da je eto jednostavno ne nabrajamo od naše nogometne reprezentacije, stolnotenisača, tenisača, Ivice i Janice, rukometaša, vaterpolista, veslača, jedriličara, paraolimpijaca, gimnastičara, jednostavno u ovih 10 min to sve ne bi niti stalo no dozvolite da vas podsjetim da su svi oni nekoć bili djeca, djeca koja su u nekoj školskoj dvorani ili na nekoj livadi ili na nekoj strmini počeli svoje prve sportske korake. Jučer je eto bio i Europski dan sporta, naš premijer družio se sa sportašima svih generacija i naravno govorio o korisnosti bavljenja sportom u što nitko od nas ne smije i ne sumnja ali nažalost u isto vrijeme, famozni stožer i HZJZ u društvu sa dva ministarstva donose odluke koje sportske klubove, bacaju u očaj. 18. rujna HZJZ te dva ministarstva, ono znanosti i obrazovanja te ono turizma i sporta, donijeli su nove odluke vezane za provođenje treninga u školskim dvoranama koje su stvarno moramo priznati, do apsurda dovele situaciju u kojoj se nalazimo i moramo reći, iako se radi o sportu, iako se radi o djeci, ne želim ovdje ubirati političke poene ali moramo ukazati na licemjernost i Vlade i našeg poštovanog premijera koji jedno govore a drugo propisuju. Za početak, jedna od mjera je korištenje školskih-sportskih dvorana od strane vanjskih korisnika, može se organizirati samo tijekom vremena kada učenici nisu u školi, vikend i večernji termini nakon završetka nastave radnim danom ali mora se poštovati vremenski odmak koji će omogućiti da ne dolazi do susretana vanjskih korisnika sa učenicima i djelatnicima škole, dakle predviđeno je jedan sat. Svima je ovo jasno, svima je nama jasno da ovo konkretno znači ako škola traje do 19, dok se dvorana dezinficira, sportaši ne mogu u dvoranu, nema čistačica, uglavnom opet eto jedna loša i čini mi se potpuno neprimjerena odluka koja ustvari pokušava na neki način sanirati situaciju i spasiti stvar ali radi potpuno suprotno. Druga mjera, još čudnija u školskim-sportskim dvorana, citiram „ne može se organizirati trening na kojem bi zajedno trenirali učenici iz različitih razrednih odjela ili učenici zajedno sa drugim osobama dok su treninzi za seniore mogući. Kod treninga učenika zajedno mogu trenirati učenici iz istog razrednog odjela.“ Dozvolite da ovo stvarno malo protumačimo i spustimo na onaj obični, osnovnoškolski nivo, imamo li u školskoj ekipi 10 košarkašica ili košarkaša osnovnoškolaca, ako ih imamo iz recimo 7. r., iz 7. a 4, iz 7. b 4, jednog iz 7. c i dva iz 7. d, oni ustvari ne mogu trenirati u jednom trenutku u istome danu u istoj dvorani, ne znam koji bi trener na svijetu uspio organizirati ekipu koja bi igrala tako da igračice odnosno igrači treniraju svaki u svojem danu i odvojenom terminu. Dakle, sve ove restrikcije odnose se na treninge naše djece u školskim dvoranama. Zanimljivo je da ukoliko imaju vlastite prostore ili koriste one gradske, ta ograničenja ne postoje. Očigledno eto, virus ima jednu sposobnost razlikovanja prostora, u školske dvorane ide, u gradske i privatne jednostavno ne zalazi. U isto vrijeme i profesionalni klubovi u tim istim školskim dvoranama imaju treninge i za njih ova pravila ne vrijede. Eto još jedan zanimljiv slučaj, da se sve bude još apsurdnije, ako ste polaznik mlađih kategorija, dozvoljene su utakmice vikendom ali su preko tjedna treninzi onemogućeni zbog kontakta. Dakle, eto možemo ići na utakmicu, sjediti u nekakvim kombiju ili autobusu, jedni do drugih ali eto, trenirati ne smijemo. Eto, zahvaljujem se i kolegi Miletiću koji je podsjetio i moram priznati, ja imam jednog dragog prijatelja koji vodi školu plesa, i oni su dovedeni u apsurdnu situaciju da ne mogu raditi, ne mogu trenirati sport odnosno ples je jednako tako svaka hvalevrijedna tjelesna aktivnost, dakle niti njima nije lako. Apsurd do apsurda koji je od naše djece koja se žele baviti sportom, radi pokusne kuniće za odluke koje su posve besmislene i svakom normalnom čovjeku potpuno neshvatljive. Stoga razumije se, Domovinski pokret podržava ovaj prijedlog ali nadležno ministarstvo treba prestati s licemjernim ponašanjem koje uništava sportski entuzijazam pa i budućnost naše djece. Danas se ponosimo uspjesima naših sportaša ali svi su oni nekoć bila djeca, djeca spremna žrtvovati svoje slobodno vrijeme i druženje s prijateljima iz ljubavi prema sportu. Molim vas ne uništavajte taj entuzijazam i ljubav naše djece koja će jednom biti vrhunski sportaši, treneri ili jednostavno amateri odnosno rekreativci kojima će sport postati neizostavni sastavni dio života. Ne možete sa jedne strane hvaliti uspjehe naših sportaša a sa druge strane braniti djeci ulaz u školske dvorane. Prestanite se sa jedne strane koristiti vrhunske sportaše za promociju Hrvatske i našeg turizma a sa druge strane stopirati sve sportske aktivnosti naše djece. Djeca su zaslužila imati okruženje u kojem će razvijati svoje afinitete i sposobnosti, a ovako molimo vas, nemojte im krasti budućnost pod izlikom brige za zdravlje. Još jednom ponavljam, Domovinski pokret svjestan je trenutnih učinaka korona krize i vjerujemo da će se kako će ona nestajati i normalni život ne samo vratiti na ulice nego i u školske i sportske dvorane po cijeloj našoj. Još jednom od srca podržavamo ovaj sastav odbora, suglasni smo da bi voljeli vidjeti malo više žena u njemu ali vjerujem da je to samo eto, sastav koji će mijenjati jednako tako kao i osobe koje će ovu nagradu dobivati. Podržavamo ovaj sastav odbora za dodjelu nagrada, hrvatskim sportašicama i sportašima, sportskim djelatnicima i sportašima rekreativcima, želimo puno sreće i zdravlja. Hvala vam lijepa.
Hvala vam lijepo poštovani g. zastupniče. .../nerazumljivo/... otvaram dakle pojedinačnu raspravu, odnosno nastavljamo. G. zastupnik Miro Bulj. Izvolite poštovani g. zastupniče.
Hvala lijepo. Evo kao i prethodnici imam obavezu kao saborski zastupnik, naravno da ... [[Govornik se ne razumije.]] o prijedlogu o nagradi Franje Bučara o ljudima koji će odlučivati. Naravno da osobno nemam ništa protiv tih ljudi, maloprije sam rekao da bih volio da netko dobije nagradu, ja osobno, je li, od onih koji su promicali sport i na lokalnim razinama di je puno možda teže nego u elitnim razredima sporta, evo, spomenuo sam Stipu Vrcana ili Ragbi klub Sinj, pa imamo trenere brojne, imamo ljude koji daju i drugim, je li, naravno ovaj, sportskim udrugama i kolektivima, ali to su moje želje. Naravno da svi moramo imati neke navijačke strasti kao što je moj kolega Dretar prije mene rekao da je sport ono što ujedinjuje kao ništa drugo što može ujediniti, poglavito u nas u Hrvata, ako nas itko ujedinjuje, iza Slobodana Miloševića koji nas je svojom agresijom ujedinio, nažalost u krvavom njegovom pohodu u samoobrani. Sport je ono koje moramo promicati ne samo što se tiče vrhunskih rezultata, ali zaista, ja vas još jednom pitam da li vi u Vladi smatrate razumne odluke, razumne odluke di se dio dice diskriminira, poglavito djece, naravno i ostalih sportaša, evo, spominjali su od plesača do ne znam, svih ljudi, koji čak neki imaju izvore egzistencije koji daju obuke, treninge, jednostavno ljudi su u kaosu. Privatne dvorane, može se trenirati, gradske može se, školske, ne može se. Nekoliko djece iz ovoga razreda može, nekoliko više ne znaju treneri što će, znači sportske zajednice, npr. meni u, na mojoj lokalnoj razini dolaze gore, oni ne znaju kako da funkcioniraju. Znači vi im jednostavno kao odgovorna osoba za sport, tajnik za sporta sa Ministarstvom turizma, jednostavno morate reagirati da se zaustavi ta diskriminacija. Ja ne znam odakle njima takve odluke uopće stožeru, ne mogu shvatiti one odluke od prije, a koje su donosile da poljoprivrednik ne more gnojiti svoj, svoje poljoprivredno zemljište ne more bacati gnoj, đubar, kako želite da znate, kako želite da shvatite, ali tim ljudima koji su to radili pisali su kazne. Kazne jer su bili van izolacije, premda nitko nije bio u krugu od kilometar oko njega. A ovde u sportu znači, nekoliko dana virus radi, nekoliko ne radi, za ... [[Govornik se ne razumije.]] radi, ne radi, pa kakav je to virus? More li ga netko pojasniti stručan ovde? Mislim stvarno dovedeni su ljudi u konfuziju, dovedeni su roditelji u konfuziju, djeca u konfuziju, promiče se sport, vidim da je jučer doša premijer uzeti košarkašku loptu, on je vrsni košarkaš s ulice grada Zagreba i on je to igrao košarku i to je okej, ja nemam ništa s tim protiv. Međutim, mi imamo ovde problem sportskih udruga, klubova, ljudi koji rade, a poglavito djece i njihovih roditelja. Pa doslovno, izbezumit ćete tu jadnu djecu. Izbezumit ćete i roditelje, a i sportske djelatnike. Ja ne znam ima li, postoji li ikakva koordinacija između vas kao glavnog čovjeka u Vladi RH i Stožera civilne zaštite? Jer ovo što oni rade, to je nerazumno, logički nerazumno. Ja nisam stručnjak niti znam o virusu, više kolegica zna o virusima, o mjerama ili ne znam o čemu sve ne. Evo ja bi vas zamolio da poduzmete određene kontakte i mjere, vi kao najviši dužnosnik što se tiče sporta u RH, vi ste predstavnik svih sportaša u Vladi RH, tajnik ste i od vas se očekuje da date rješenja sportskim djelatnicima. Ljudi su vam izbezumljeni. Ljudi ne znaju kako više ponašat se. Evo, to je moje pitanje koje mene osobno znači zanima, ne mene, nego koju cjelokupnu hrvatsku javnost i volio bi bez obzira što je tema nagrada koju ste, odbor koji će dodjeljivati nagradu „Franjo Bučar“ svim sportašima, mislim da je ovo bilo od vas, ispred nas saborskih zastupnika radi cijele hrvatske javnosti, poglavito sportske javnosti, naše djece, da dobiju nekakve informacije što vi poduzimate od ovih nerazumnih odluka Stožera za civilnu zaštitu. Evo, hvala lijepo.
Hvala vam lijepo g. zastupniče. Ja vas lijepo molim da se vratite, imamo jednu repliku na vas od vašeg kolege iz kluba. G. Marin Miletić, izvolite.
Hvala lijepa. Evo, još jednom kolega Bulj, iskoristit ću ovu legitimnu i legalnu priliku progovoriti i zamoliti vas, još jednom, državni tajniče, g. Držak da uistinu učinite sve što možete, to, ja mislim da postoje one teme koje su nam svima zajedničke, da postoje one stvari koje su nam svima interesi, a to su djeca i mladi i evo, molim vas da sve što možete, učinite, da apelirate na ministra Fuchsa, nek se samo klincima omogući da se krenu baviti sportom. Hvala vama kolega Bulj, koji ste ukazali na to.
Izvolite kolega Bulj.
Pa evo, ja mislim da je pitanje konsenzusa, da se sad pita zastupnike ovdje nismo baš brojni, i da je pitati cijelu sportsku javnost, odgojne institucije, obrazovne, škole, ravnatelje, trenere. Sve da je pitati, očekuju ovaj odgovor zbog nerazumnih i nelogičnih odluka. Jedan dan radi virus, vikendom ne radi. Ili ne znam, djeca mogu trenirati u jednoj dvorani, u privatnoj i gradskim ... [[Govornik se ne razumije.]] a ne može u školskoj. Mislim, nerazumne su odluke pa bi vas zamolio da ovdje pred javnosti jer ljudi to očekuju od vas, a i od nas zastupnika da mi pitamo, a da vi odgovorite. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. S obzirom da više nemamo raspravu, g. predstavnik predlagatelja nema dodatnog obrazloženja, zaključujem raspravu, zahvaljujem se svima vama poštovane kolegice i kolege i dozvolite da u svoje ime i u ime vas čestitam kolegi Družaku, danas je ponovo imenovan za državnog tajnika i nadam se da će ova rasprava poboljšati poziciju sporta u novom Ministarstvo turizma i sporta. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti, vidimo se sutra kad sjednicu nastavljamo u 9.30 izjašnjavanjem o amandmanima. Hvala vam lijepa. SJEDNICA PREKINUTA U 19,22 SATI.