Hvala poštovani gospodine predsjedniče, predstavnika Vlade nema, kolegice i kolege. S ovim Prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima klub SDP-a želi popraviti postojeći zakon koji je doživio zadnje izmjene, a kojim zadnjim izmjenama upravo u prosincu 2005. godine dogodile su se određene nelogičnosti, ali i neke protuustavnosti, ali isto tako i neka rješenja koja nisu do kraja pojašnjena. Naime, sasvim je jasno da to na kraju krajeva i Vlada u svom Prijedlogu Zakona o izmjenama Zakona o sudovima koji u biti zakon je jučer, odnosno prijedlog zakona je raspravljen, a evo danas se sasvim uzgredno raspravlja o ovom SDP-ovom Prijedlogu kao da je ono jučer bila glavna stvar, a ovo je pertinencija privjesak i usputna stvar. Međutim, evo istine radi i javnosti radi treba reći da je Vlada intervenirala izmjenama, ali ne na dostatan način upravo na inicijativu kluba SDP-a, odnosno na podnošenje ovog Prijedloga od strane kluba SDP-a. Međutim, evo mi to se radujemo zbog toga što je Vlada ipak krenula s vlastitim prijedlogom, međutim u tom Prijedlogu Zakona o sudovima koji oni predlažu, koji Vlada predlaže nisu se dogodile potrebne izmjene da bi se ispravile sve nejasnoće, sve proturječnosti, a i protuustavnosti. Možemo se složiti da je nakon donošenja Zakona o sudovima pojedine norme u svojoj interpretaciji dovele su do određenih poteškoća, međutim zadnjim izmjenama da se podsjetimo jedna od najvažnijih novina bila je uvođenje sudačke obveze prijavljivanja svoje imovine nakon stupanja na dužnost. Mi smo i tada govorili s obzirom kako je stipulirana odredba tadašnjeg prijedloga izmjena, nakon toga tako i usvojena da se to neće odnositi na one suce koji su stupili na dužnost prije stupanja na snagu nego tek na suce koji budu imenovani na one dužnosnike pravosudne koji budu imenovani nakon stupanja na snagu tog zakona, međutim predlagač nije želio čuti tu primjedbu pa evo kad je došla primjena te odredbe vidjelo se da je klub SDP-a bio u pravu i sada Vlada sa svojim Prijedlogom zakona koji je u tom smislu identičan SDP-ovom prijedlogu izričito uvodi normu po kojoj je sada sasvim razvidno da su svi pravosudni dužnosnici, dakle svi suci dužni podnositi svoja imovinska izvješća. Međutim, ponovo će se dogoditi problem, problem sa javnošću i komunikacija s javnošću, a jako je nama stalo, a mislim da bi to trebalo biti i samo predlagaču da mu je stalo, pogotovo u provođenju reforme i suzbijanja korupcije i sumnje u korupciju, naročito unutar samog pravosuđa da bi otklonile takve sumnje jer evo vidimo i predlagač, odnosno Vlada često puta kaže da je ta percepcija o korupciji u pravosuđu veća nego što te korupcije odista i ima. Međutim, takvom jednom konstatacijom neće se stanje popraviti nego upravo vlastitim činima i djelima. Ono što klub SDP-a predlaže jeste jedna dosljednost. Ako su pravosudni dužnosnici dužni podnositi imovinske kartice, odnosno imovinska izvješća onda to nije radi samog Ministarstva pravosuđa koje nema nikakve ovlasti niti samo ministarstvo, dakle kao uprava, niti pravosudni dužnosnici, odnosno predsjednici sudova nad sucima, niti nad predsjednicima sudova nižeg ranga jer će te imovinske kartice po postojećem i po predloženom Vladinom prijedlogu ostati nepoznate javnosti i onda se gubi uopće svrha i smisao podnošenja imovinskih kartica. Zato klub SDP-a želi biti u ovom smislu dosljedan da javnost, da se te imovinske kartice podnose radi predočenja javnosti. Javnost ima pravo znati inače je norma sama i takva obveza sama po sebi izlišna i besmislena. Ponovo se uvodi i zabluda i stvara zabluda i obmanjuje javnost jer danas smo vidjeli i u medijima i stalno ovo vrijeme od kada je upravo i sama Vlada na poticaj samog kluba SDP-a išla vlastitim izmjenama postojećeg zakona tumači se javno nešto što iz prijedloga Vladinog ne stoji, a istovremeno Vlada odbija SDP-ov prijedlog. Dakle, nije točno i ovo, evo to želim u ime kluba SDP-a, nije točno da po Vladinom prijedlogu će biti moguće imati uvid u imovinske kartice sudaca na ovakav način. Ne, jer se one podastiru samo Ministarstvu pravosuđa. Što će Ministarstvo pravosuđa s tim činiti ostalo je posve tajnovito i nejasno. Klub SDP-a predlaže pošto su pravosudni dužnosnici dužnosnici, pošto je i ustrojeno povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa za sve dužnosnike onda kao što već imamo takvo tijelo koje porezne obveznike također košta neka onda dakle nema nikakve zapreke da takva obveza koja je sada ustanovljena za suce bude na takav način do kraja i prezentirana kao i za sve ostale dužnosnike da se te imovinske kartice onda ne pohranjuju samo u ministarstvu nego u povjerenstvu za sprječavanje sukoba interesa koje onda kasnije i ima određene ovlasti za postupanje. Ali najveća ovlast i najveći smisao i poruka jeste suočavanje s javnošću. Javnost zna kolika su primanja pravosudnih dužnosnika. Mi još uvijek nemamo osim određenih normi postupovnih kroz Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa ali izgleda da je stigla već jedna opća politička zrelost ono što imaju i sve zemlje ne samo Europe nego čitavog svijeta ovlast pojedinih institucija u državi da uspoređuju imovinsko stanje sa primanjima. Dakle, Vlada ponovo govori jedno a čini drugo. I još jednom ističem, nije točno da na ovakav način javnost će imati uvid u imovinsko stanje sudaca. Neće, jer će biti zabarikadirane u Ministarstvu pravosuđa koje nema nikakve ovlasti da te imovinske kartice odnosno imovinsko izvješće sudaca predoči javnosti. Prema tome, onda čemu upravo i čemu tolika buka. Očito da bi se stvarao jedan dojam koji ne odgovara stvarnosti. Također ono što Klub SDP-a u svom Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima želi ispraviti a što se dogodilo u zadnjim Vladinim izmjenama smatramo da je to nedopustivo gdje je predviđeno na jedan nezakoniti način spajanje prekršajnog suda s općinskim sudom. Naime, sasvim je jasno i to u ime Kluba SDP-a želim posebno istaknuti da se sudovi ukidaju ili osnivaju samo posebnim zakonom a ne voljom resornog ministra. To resorni ministar nikada u povijesti hrvatskog pravosuđa pa ni onda kada smo bili u sklopu jedinstvene države sa ostalima nije imao. Dakle, radi se o jednoj nezakonitoj i protuustavnoj odredbi koju treba ispraviti. Uzgred napominjem da je Klub SDP-a ustao pred Ustavnim sudom upravo glede ove norme postojeće zahtjevom za ocjenom ustavnosti. Međutim, evo smatramo kako je vrijeme i mogućnost i prigoda kada se radi već o izmjenama Zakona o sudovima da ne opterećujemo ni Ustavni sud i da to mi ovdje kao zakonodavci ispravimo na tragu ustavnosti naše obveze da smo dužni čuvati i braniti Ustav. U članku 158. stavku 2. postojećeg važećeg zakona također koje su se izmjene dogodile u prosincu 2005. godine bilo je određeno postupanje Ustavnog suda i to zakonom dakle o sudovima, tim člankom. To je nedopustivo. Niti jedan niži akt od Ustava ili Ustavnog zakona ne može i ne smije određivati nadležnost i postupanje Ustavnog suda. Nadležnost i postupanje Ustavnog suda određeno je Ustavom, Ustavnim zakonom o Ustavnom sudu i njihovim postupovnim pravilima. Stoga se ovim izmjenama želi osigurati ustavnost ovog zakona brisanjem takve odredbe. Napominjem da je Klub SDP-a također podnio zahtjev za ocjenu ustavnosti i glede ocjene ustavnosti ove odredbe. Međutim, također ističem da je ovo prigoda da upravo s ovim prijedlogom zakona ispravimo takvu jednu nedopustivu protuustavnost koja se dogodila ovim zadnjim izmjenama. I ono što želim posebno istaknuti u Klubu SDP-a dakle imamo također i jednu naizgled nomotehničku pogrešku koja se također dogodila u zadnjim izmjenama Zakona o sudovima a koju predlažemo ispraviti a to je da se imenovanje sudaca ne vrši putem natječaja nego putem oglasa. Evo, Vlada je u svom prijedlogu ipak uočila takvu jednu kardinalnu grešku i u svom prijedlogu izmjena i dopuna Zakona o sudovima našao se i ispravak takve norme. Tu se posebno onda i ističe da akt ministra o imenovanju predsjednika sudova pa i kasnije Državnog sudbenog vijeća o imenovanju sudaca nije upravni akt nego je akt vlasti. To se sada izrijekom i kaže. Eto, tu je Vlada poslušala Klub SDP-a i to je prepisala. Međutim, inzistiramo na ovim izmjenama koje se tiču izmjene Zakona o sudovima glede ispravka određenih odnosno u ovom dva slučaja protuustavnosti. To je nešto nedopustivo. I ove izmjene dakle Zakona o sudovima događaju se i nužno ih je, nužno je da se dogode samo šest mjeseci nakon donošenja Zakona o sudovima. To je jedan od temeljnih zakona u pravosuđu, pa je nedopustivo da Ministarstvo pravosuđa na ovakav jedan nonšalantni način pristupa izmjeni Zakona o sudovima i da se događaju ovakve kardinalne greške. To ne govori dakle o jednoj ozbiljnosti i težini posla niti doraslosti poslu. Još nešto što želim posebno istaknuti a to je nedavni podatak svega prije desetak dana da Hrvatska nažalost i nakon što je Vlada objavila svoju novu Nacionalnu strategiju za borbu protiv korupcije nijedno mjesto se nije pomakla. Dapače, sada je skliznula još za jedno mjesto, sada smo čak i iza Srbije. To je jedan alarmantan podatak. I dakle, umjesto da Vlada i da resorna ministrica javno govori kako je ta percepcija nevjerodostojna, da korupcije ima manje nego što percepcija uistinu i jeste bilo bi bolje da ona kao i kompletna Vlada svojim vlastitim djelovanjem, svojim vlastitim činima i djelom pokaže da im je dosta stalo do borbe protiv korupcije. Na ovakav način odbijajući na vlastito ovu normu, ovaj prijedlog SDP-a kojim želimo upravo biti dosljedni u tome kada su već i pravosudni dužnosnici dužni objaviti imovinske kartice da one i služe upravo radi toga da bi javnost bila upoznata s njom. Kažem to se odbija. Prema tome to nije na tragu jačanja borbe protiv korupcije niti borbe za jedno bolje mjesto pa makar se radilo i o percepciji. Hvala.
Hvala. Odbor za pravosuđe. Poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege Odbor za pravosuđe Hrvatskog sabora razmotrio je na 45. sjednici održanoj 13. srpnja 2006. godine Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnio Klub zastupnika SDP-a aktom od 18. svibnja 2006. godine. Odbor je predmetni zakon raspravio na temelju svoje nadležnosti iz članka 73. Poslovnika Hrvatskog sabora u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predlagatelja dato je obrazloženje zbog kojeg se razloga predlaže predmetni zakon i koja se pitanja istim zakonom uređuju? U raspravi su članovi Odbora raspolagali mišljenjem Vlade Republike Hrvatske od 6. srpnja 2006. godine kojim se predmetni zakon ne podržava. Podržali su mišljenje Vlade Republike Hrvatske s obzirom da su predložena rješenja iz zakonskog prijedloga Kluba zastupnika SDP-a sadržana u izmjenama i dopunama Zakona o sudovima Vlade Republike Hrvatske. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe je sa 5 glasova za i 2 glasa protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru da ne donese Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima u tekstu kako ga je predložio Klub zastupnika SDP-a. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Svega dvije, tri rečenice. Ma apsolutno ne smije biti nikakve dvojbe. Suci moraju podnositi imovinske kartice i ne razumijem zašto do sada oni to nisu trebali. Trebali bi i svi javni službenici, trebali bi svi direktori javnih poduzeća, trebali bi svi oni koji su zaposleni u lokalnoj samoupravi ne samo načelnici, gradonačelnici, župani trebali bi i zaposlenici javnih medija pa da se već jednom skine ta anatema sa Hrvatskog sabora. Tretira nas se da ne kažem kako što nije ni čudno kada recimo kao što je to jučer pokušao državni tajnik, znači sama državna administracija sama sebi, mislim ovdje na državne tajnike, određuje plaće i kao najnižu vrijednost određuje zastupnike. Da se razumijemo ja ne tražim da zastupnik ima niti jednu kunu više no što u ovom trenutku iznašaju naše plaće. Ali bih volio da smo barem «vis avis» materijalnih uvjeta rada u istoj poziciji kao recimo državni tajnici, kao suci, kao pomoćnici ministra a o nekim direktorima javnih poduzeća neću trošiti ni riječi jer takav status možemo samo sanjati. Zašto to govorim? Govorim to sve samo s jednog razloga jer se borim za dignitet ovoga Doma. Ako mi to dovedemo u pitanje onda je u pitanju i parlamentarizam u Republici Hrvatskoj. Kada bi s druge strane svi u ovoj zemlji imali uvjete rada kao što imaju saborski zastupnici a smatra nas se jednom povlaštenom kastom onda bi naprosto život u Hrvatskoj stao. O nečemu drugome, ne znam, od mobitela na dalje neću ni govoriti. Jasno je isto tako kao što je gospođa Antičević govorila da suca mora pratiti sva infrastruktura jer u protivnom ne može raditi. Ali ako mi ne progovorimo isto tako o sebi onda će s punim pravom drugi progovarati o nama kao što to s pravom i čine. Slažem se znači da suci podnose imovinske kartice. Volio bih da su zastupnici u toj radnoj poziciji kao i oni. Da imaju neke mogućnosti kao oni od dodjela stanova i tako dalje, ali o tome drugom prilikom, ali ono što bih još više volio da na isti način ti ljudi sude svojima, znači sebi, toj, sucima i nekim drugima a ne da za isto djelo možda zbog solidarnosti sebe ne diraju, a da drugima ne znam, deru kože. Na primjer evo više sudaca u Istri je kupilo nekretninu kao što je kupio Jakovčić, kao što je kupilo u Hrvatskoj desetine tisuća ljudi od 1954. do 1997. ali oni su izuzeti iz tog paketa. Nota bene i predsjednik Sabora, ne gospodin Šeks, jedan od bivših predsjednika Sabora isto tu u Grožnjanu je kupio jednu parcelu na isti način ali jasno da se neke dira, neke se ne dira. Međutim bez obzira na sve ovaj zakonski prijedlog Kluba SDP-a treba podržati a ovaj, ova primjedba o slobodi da ministri sami spajaju prekršajne i općinske sudove nešto je kao što kaže gospođa Antičević, to nadilazi tradiciju i ovih prostora i što treba, što je moguće prije jednostavno maknuti, izbrisati.
Hvala. U ime Kluba SDP-a poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Pa u ime Kluba SDP-a moram reći da, da mi je žao što su Vlada i odbori odbili ovaj zakon pod izgovorom da je Vlada to riješila svojim zakonskim rješenjem. Nažalost nije zbog toga što nema garancije da će imovinske kartice djelatnika hrvatskog pravosuđa biti objavljene u javnosti. Mi smatramo da je ustvari javnost jedini dobar korektiv, jedina dobra dakle brana protiv svih nepravilnosti i činjenica je da suci bi trebali jednako kao i svi drugi državni dužnosnici dati svoje imovinske kartice i svoje imovinsko stanje pred hrvatsku javnost onoga trena kada postanu dakle suci jer je činjenica da se u istraživanjima odnosno analizama «Transparency internationala» koji se bavi ocjenom i stanjem korupcije u nekoj zemlji najčešće između nekoliko sustava zdravstva i politike nalazi i pravosuđe kao mjesto vrlo visoke korupcije. Činjenica je isto tako da mi u Hrvatskoj zbog toga što nemamo određene mehanizme kako bismo imali pod kontrolom sve one koji obavljaju određene javne funkcije da nam se dogodi da tek onda kada neki dnevni ili tjedni list izađe sa nekom pričom vidimo da neki suci imaju izuzetno veliku imovinu i kada zbrojite dva i dva, kada zbrojite njihove plaće i plaće njihovih žena sasvim sigurno je da to takve enormno visoke imovine nisu mogli doći normalnim putem. Prema tome, jedini način da tome na neki način stanemo na kraj jest javnost i zbog toga je SDP predložio ovaj zakon u kojem bi suci trebali dati imovinske kartice jednako kao što to čine i saborski zastupnici i ministri u Vladi i mnogi drugi i neka javnost onda ima dakle pod svojim okom pozornosti i kontrole kretanje njihove imovine i mislim da je to jedini dobar način kako ćemo se u ovoj zemlji boriti protiv mita i korupcije i onih koji umjesto da rade na korist građana i ove države u stvari rade na svoju vlastitu korist. Utoliko se nadam evo da će ovaj Sabor bez obzira na to što je dobio crveno svjetlo od Vlade u ovom Domu od svih onih koji su se zdušno borili protiv mita i korupcije u ovoj zemlji dobiti i potporu. Hvala lijepo.
Hvala. Završni osvrt želite? Želite li predlagatelji završni osvrt? Predlagateljica Kluba Ingrid Antičević Marinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo poštovane kolegice i kolege, možda još samo jedna rečenica. Možda evo radi nas samih ne čekajući i samu Vladu koja je predlagač sličnog ali ne identičnog prijedloga. Ja ću posebno sada naglasiti samo ovu činjenicu da je volja zakonodavca ondašnja naša volja bila upravo glede imovinskih kartica da to se odnosi na sve suce, na sve pravosudne dužnosnike zbog određene nepravilnosti odnosno nespretnosti predlagača. Mi smo kao Klub SDP-a tada reagirali. Vlada nije poslušala pa na tom tragu obveze svih pravosudnih dužnosnika naši prijedlozi su identični. Ali oni se bitno razlikuju u slijedećem koraku i u slijedećem smislu tih imovinskih kartica. Kao što je za sve dužnosnike obveza prijavljivanja imovinskog stanja, bilo kao imovinske kartice ili imovinska izvješća sada ovdje za dužnosnike ima jedino smisla ako ona bude podastrta javnosti i jednu jedinu rečenicu još želim reći. Nije točno što kaže Vlada odnosno gospođa ministrica, da prijedlogom, Vladinim prijedlogom će se dogoditi upravo uvid javnosti u imovinsko stanje sudaca. To nije točno. Ili se ne zna što se predlaže ili se obmanjuje javnost a ja ovdje ne znam što je onda teže i gore i zato još jednom skrećemo pozornost da evo razmislimo o tome i predlažemo da na vlastito i radi ove norme neću ponavljati i objašnjavati sada ostale članke, ostala dva članka u našem Prijedlogu zakona budemo dosljedni i evo prihvatite ovakav prijedlog Kluba SDP-a, a naravno na tragu očekivanja javnosti tim više što je upravo zadnjih godina javnost sve više kritična spram sudbene vlasti i naravno opravdano nezadovoljna sporošću, neefikasnošću funkcioniranja, stupanj percepcije korupcije se odnosi najčešće upravo na samo pravosuđe. I radi takvih interesa, to su državni interesi upravo i naše opredijeljenosti u borbi protiv korupcije, pa onda pokažimo da zaista i mislimo ozbiljno. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika SDP-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Ne prihvaća se Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima koji je predložio Klub zastupnika SDP-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 66 za, 3 suzdržana, 28 protiv donesen predloženi zaključak.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Evo pred nama je Prijedlog izmjene Zakona o Vladi Republike Hrvatske koji predlaže Klub zastupnika SDP-a u smjeru formiranja središnjeg državnog ureda za zatočene i nestale osobe u Republici Hrvatskoj. Zbog čega smo se odlučili na ovaj korak? Prije nekih tri mjeseca ovdje smo održali jednu kvalitetnu raspravu o izvješću, o potrazi za zatočenim i nestalim u Hrvatskoj za ovo razdoblje nekoliko godina i tada smo mi u Klubu SDP-a iskazali određeno nezadovoljstvo tempom i načinom rada postojećih službi, odnosno organizacionog ustroja službi traženja zatočenih i nestalih kao i poslova ekshumacije, a naročito pitanje identifikacija posmrtnih ostataka hrvatskih branitelja i civila u Republici Hrvatskoj. Svi smo se složili, a to se i često u hrvatskoj javnosti i ponavlja da je ovaj problem jedno od najvažnijih humanitarnih pitanja u Hrvatskoj, jer brojne obitelji hrvatskih branitelja i civila, a to je nekih oko 2000 osoba plus 580 posmrtnih ostatak koji već godinama leže u zajedničkim grobnicama u Zagrebu i Osijeku čekaju istinu o svojim najmilijima. Posebno je interesantno da je Udruga obitelji zatočenih i nestalih u nekoliko navrata iskazivala nezadovoljstvo postojećim radom postojeće Uprave za zatočene i nestale u okviru Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i smatram da je to dovoljan razlog da počnemo razmišljati da li je onda ovaj postojeći ustroj najadekvatniji odgovor na sve one zadaće koje su pred njega postavljene i stoga upravo i idemo s ovim prijedlogom izmjena Zakona o Vladi gdje je cilj znači ubrzanje procesa pronalaska nestalih, procesa ekshumacije kao i procesa identifikacije. Da vas podsjetim, u razdoblju od 2000. do kraja 2003. godine postojao je posebni Vladin Ured za zatočene i nestale i smatram da je tim činom, da su otklonjene, da je otklonjena većina problema koja je u radu tadašnjih vladinih komisija do '99. godine bila prisutna, a to su problemi jednostavno koordinacije različitih institucija, tijela koje su u ovome složenom procesu pronalaska nestalih ekshumacija, identifikacija bile nužno povezati. To je različitih 10-ak državnih tijela ili institucija. A to često posebno '90.-ih godina zbog razno raznih razloga nije najbolje funkcioniralo. Često su se nadležstva ministarstva poklapala. Tu su bila i određena natjecanja između pojedinih ministarstva i bilo je grešaka. Iz upravo stoga je bila donijeta odluka da većinu poslova treba, da se većina poslova prebaci na tadašnji državni, Vladin ured za zatočene i nestale. Koncentracija prava, koncentracija financijskih sredstava na jednom mjestu, ali istovremeno i koncentracija onda i odgovornosti za učinjen posao. Svi smo se ovdje složili u raspravi o izvješću o zatočenima i nestalima da je vodeći čovjek čitavog ovoga projekta, ako to tako mogu nazvati, ovih 15 godina pukovnik Grujić da je izvrsno obavio svoj posao. Svi smo to zaključili. Međutim naš stav kako iz informacija iz samog ministarstva, kako od samih udruga koje dolaze i do nas, što se moglo, ispričavam se, što se moglo pročitati i u sredstvima javnog priopćavanja ukazuje da određeni problemi postoje. Sada je samo pitanje da li ih želimo riješiti ili ćemo se praviti da njih nema pa dok traje traje. Napominjem da je, znači 2004. godine, da je Vladin Ured za zatočene i nestale prebačen u sastav Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. On je postao jedna od uprava u tome ministarstvu. Prije nekih mjeseca dana listao sam onaj politički vodič i pobrojao sam sve uprave u svim ministarstvima, vjerojatno sam, nisam to potpuno točno mogao i prebrojiti jer su tu i tajništva i ostalo, ali samo uprave ako b brojite na čijem čelu su pomoćnici ministara izbrojio sam ih 105. Znači pomoćnik ministra, gospodin Grujić, za ovo jedno od najvažnijih humanitarnih pitanja u Hrvatskoj kako mi to uvijek govorimo, bilo s lijeva ili s desna je jedan od stotinu i pet pomoćnika. Što smatramo da je svojevrsna degradacija ne te osobe već cjelokupne službe. I stoga smatramo opet ne zato što je ova vlast trenutno, već smo to smatrali i prije, to ćemo, smatramo i sada, to ćemo smatrati i za dvije godine ili za 6 godina, nije bitno. Potrebno je formirati posebno vladino tijelo koje će obavljati ove odgovorne poslove, bez obzira na smjene političkih administracija. Tu se bitno neće strateški ništa mijenjati, vjerujem da neće. Dodatni razlog jeste i taj, odnosno interesantno je pročitati koje su zadaće Uprave za zatočene i nestale u sastavu Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. Sam taj naziv ministarstva je prilično čudan, ali dobro, ostavimo to postrani. Znači, obavljanje stručnih poslova koje se odnose na traženje zatočenih i nestalih osoba iz Domovinskog rata te ekshumaciju i identifikaciju posmrtnih ostataka itd., itd. Znači naglasak je na Domovinski rat. To je i u redu. To se nalazi u sastavu Ministarstva obitelji i branitelja, što je isto u redu. Ali izvješće koje smo ovdje usvojili prije 3 mjeseca govorilo je o pronalasku nestalih, zatočenih hrvatskih branitelja, ali i civila iz Domovinskog rata, kao i pripadnika drugih postrojbi koje su stradale u Domovinskom ratu, kao i pronalazak nestalih, ekshumacija i identifikacija stradalih iz Drugog svjetskoga rata. Znači daleko jedan širi kompleks koji nadilazi ovako ustrojeno Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti. To su poslovi koji će se raditi sljedećih 10, 20, 30 i 40 godina. Tako je u svim zemljama koje su izašle iz rata, nažalost to je tako. Vjerojatno će to tako biti i u Hrvatskoj. Znači pronalazak hrvatski branitelja, civila, svih stradalih iz Domovinskog rata, a takvih je oko 2 tisuće osoba. Pitanje identifikacija posmrtnih ostataka, trenutno imamo 587 prije 3 mjeseca je bilo u grobnicama zajedničkim Osijeka i Zagreba. I tu su onda još i pitanja Drugoga svjetskog rata koliko, koliki je obim poslova tko zna. I upravo zbog toga smatramo da je nužno formirati poseban središnji državni ured koji će na ovim poslovima raditi i sljedećih desetljeća, bez obzira kažem još ne sve promjene administracije. Uvijek čelni čovjek može doći, otići, odnosno doći novi, ali to nije bitno. Ali služba mora biti lišena ovih stalnih pretumbacija. Nakon godinu dana, godinu i pol nakon što je vladin ured prebačen u sastav Uprave za zatočene i nestale u ministarstvu pokazala se potreba za formiranjem posebnog povjerenstva. Moram evo uzeti tu slobodu, nadam se da me se opet neće napasti, jer i funkcija oporbe je da ipak nekada nešto i kritizira. Nadam se da smo na tome stupnju razvoja demokracije, a to je ako nešto ne znate kako napraviti onda formirajte povjerenstvo. A hvala Bogu u ovom razdoblju administracije sadašnje vladine imamo čitav niz povjerenstava. Povjerenstvo je nakon što je formirana ova uprava bilo jedno od rješenja. U redu, na osnovu zahtjeva udruga koje su bile nezadovoljne tempom rada i načinom rada. Međutim, povjerenstvo koje u sebi sadržava predstavnike desetak različitih institucija ne može biti učinkovito. Ono može donositi nekakve strateške odluke, ali za donošenje strateških odluka tu je Vlada, tu je premijer, tu je njegov najuži tim. Za te poslove nije potrebno povjerenstvo. Povjerenstvo bi trebalo obavljati operativne poslove na operativnoj i taktičkoj razini, svakodnevne. Međutim ovo povjerenstvo se u tih, znači od srpnja 2005. do danas, znači ovih godinu dana vjerojatno nekoliko puta sastalo, a onda se logički postavlja pitanje kakva je učinkovitost toga povjerenstva, a prema informacijama što dobijamo baš i nije nekakva. I upravo zbog toga jer se poslovi moraju obavljati svakodnevno, potrebna je koncentracija svih ovlasti na jednom mjestu. Svih ovlasti, a jasno da je onda i odgovornost jednostavnije utvrditi ukoliko se stvari ne obavljaju onako kako se obavljaju. Obrazloženje Vlade od tri stranice, na stranici i pol je samo opis svega onoga što se napravilo, a kažem najveći su iskoraci napravljeni u razdoblju 2000.-2003. I konstatacija da je postojeći ustroj u obavljanju ovih poslova dobar. Mislim da su se mogli onda makar bolje potruditi pa pokazati da je upravo u ove dvije godine napravljen određeni iskorak. Naravno nisu, jer na žalost iskoraka nema. Znači ovo je prijedlog SDP-a u krajnje dobroj vjeri predložen bez potrebe ikakve politizacije. U svakom slučaju dobro je da se čuje da određeni problem postoji, pa možda i ako Vlada sada to ne prihvati, ostat će zapisano da je problem etiketiran, a ovo je i prigoda i svakome od nas da u sljedećem razdoblju možda malo više povede računa o ovome problemu zatočenih i nestalih, osim one svakodnevnog ponavljanja već je to postala i mantra, da je to najvažnije humanitarno pitanje u Republici Hrvatskoj pa sad je ovo prigoda evo da pokažemo da smo uistinu zainteresirani da se ovo pitanje, najveće humanitarno pitanje u Hrvatskoj počme kvalitetnije rješavati. Evo, zahvaljujem na pažnji.
Hvala. Odbori? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a, poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Kolega Pančić je u ime predlagatelja, u ime kluba SDP-a rekao što i zbog čega smo išli u izmjene ovog zakona. Ja bih htjela reći da administracija u svakom slučaju ne smije biti prepreka za efikasan rad onih koji rade na traženju posmrtnih ostataka onih koji su stradali u agresiji na Hrvatsku. Činjenica je da smo mi jedna visoko birokratizirana zemlja i ako tu postoji problem onda ga treba i riješiti. Kada se išlo u preustroj Vlade mi smo upozoravali na to da je ukidanje i premještanje nekih uprava i središnjih ureda da će stvoriti određene probleme u njihovom efikasnijem radu i očigledno smo bili u pravu kada je bilo u pitanju ukidanje središnjeg ureda, dakle za zatočene i nestale. Činjenica je isto tako da su braniteljske udruge tražile zbog toga što smatraju da se dakle ne radi dovoljno na pronalasku zatočenih i nestalih, tražili su da se nešto učini od strane Vlade Republike Hrvatske i ono što se učinilo je dakle osnivanje jednog povjerenstva kao savjetodavnog i stručnog međuresorskog tijela Vlade za pitanja zatočenih i nestalih osoba. Po nama se ne čini da će ni to riješiti problem i da će traženje zatočenih i nestalih biti efikasnije i zbog toga tražimo dakle da se vrati Ured za zatočene i nestale. Činjenica je isto tako da smo u ovom rebalansu proračuna mogli vidjeti vrlo mali potrošak sredstava na dvije stavke, na stavci zatočenih i nestalih gdje su potrošena sredstva u iznosu od samo 11% i na stavci ekshumacija žrtava iz Domovinskog rata na koju je potrošeno samo 7,7% sredstava. To isto tako dovoljno argumentira i pokazuje da se u tom dijelu izuzetno malo radi u zadnje vrijeme. Roditeljima koji su izgubili svoju djecu i onima koji traže svoje najmilije uz bol koji imaju zbog nestanka i traženja dakle svojih najbližih, sasvim sigurno veliku bol nanosi i to što nemaju gdje zapaliti svijeću i što ne mogu svoje poginule dostojno sahraniti. Ja nemam informaciju, a voljela bih kao zastupnica imati, koliko se npr. traženju zatočenih i nestalih pridaje u komunikaciji između dva predsjednika, Hrvatske i Srbije, koliko se razgovara o tome u razgovorima između dva premijera, Hrvatske i Srbije, zbog toga što je po svim informacijama koje dobivamo kroz medije, evidentno da je najvjerojatnije dakle veliki broj ljudi ubijen i sahranjen negdje u grobnicama u Srbiji. Zbog toga je vrlo važna komunikacija i inzistiranje da se s njihove strane učini sve kako bi se na njihovom području dopustila ekshumacija, ali isto tako ono što je puno važnije, i reklo gdje su te grobnice, ukazalo na njih, jer isto tako ni naš ured ne može puno napraviti dok ne sazna gdje su dakle lokacije gdje su sahranjeni građani Republike Hrvatske koji su ubijeni u agresiji. Kako bismo pomogli još uvijek vrlo velikom broju roditelja svih onih dakle koji traže svoje najmilije koji su nestali u Domovinskom ratu i koji ne mogu doći do posmrtnih ostataka i dostojno ih sahraniti predlažemo da se, dakle, osnuje ponovno Ured Vlade za zatočene i nestale, da mu se ponovno vrate neke njegove ovlasti koje je imao i da na taj način budemo puno efikasniji. I htjela bih još samo nešto reći u ime Kluba SDP-a. Ovo nije nikakvo politiziranje, ovo je samo naša želja da pomognemo da se na ovom pitanju učini puno više ukoliko je administracija prepreka, a po ovome što možemo vidjeti i po zahtjevu braniteljskih udruga, očigledno je novi preustroj Vlade i određene administrativne odluke su prepreka i barijera efikasnijem radu ljudi koji su već godinama zaduženi da tragaju za zatočenima i nestalima. I zbog toga se nadam da će ovaj Zakon u Hrvatskom saboru dobiti potporu. Hvala lijepa.
Hvala. Želi li predlagatelj završni osvrt? Poštovani zastupnik Ivica Pančić u ime predlagatelja. Izvolite, završni osvrt.
Evo, samo nekoliko riječi. Rasprava baš nije bila nešto bogata, ali dobro. Kada bude možda sljedeći puta rasprave o izvješću to će biti prigoda da pratim kakva će rasprava biti, posebno kada se upale televizijske kamere. Dobro je što još ovo nije u prijenosu jer upravo, dobro nije bitno, jer je upravo želja naša da se problem riješi ili da počme rješavati. A ne to da o njemu na sva zvona zvonimo diljem Hrvatske jer to neće sigurno riješiti niti jedan problem od 2 tisuće nestalih osoba u Hrvatskoj ili neće doprinijeti niti jednoj identifikaciji od ovih preostalih još dodatno 580. I to je bila naša uistinu namjera, a nadam se da će i ostaviti traga, bez obzira kako ovaj Prijedlog prošao pri izglasavanju. Ako i ne prođe jer bitno je da smo pokrenuli pitanje, da smo ukazali da postojeća uprava za zatočene i nestale, ne zato što je vode ljudi koji ne žele to raditi, ne zato što je na čelu ministarstva ta osoba, već jednostavno zato što je tako koncipirana administracija koja onemogućava efikasniji način rješavanja ovih problema. Znamo, tako je bilo, još jednom napominjem, do 99. godine i to se pokušalo riješiti u razdoblju 2003. godine. Još jedan razlog zašto smatram da je dobro formirati Središnji državni ured. Kolegica Opačić je spomenila sastanke predsjednika dvije države. Puno tajni se krije u Republici Srbiji. Između, znači, gospodina Mesića i gospodina Tadića, između našega premijera gospodina Sanadera i njihovog, sigurno da se o tim pitanjima govori. Vjerujem da postoji i sa druge strane makar kod pojedinaca politička volja da se krene u rješavanje otvorenih pitanja, ali sad dolazimo do sljedećeg koraka. Kada to treba realizirati nije dobro da te poslove vodi potpredsjednik Vlade. Nije dobro niti ministar da to vodi. To se mora raditi na operativnoj razini, u skladu sa visinom pozicije dužnosnika sa druge strane ili sa treće strane ako govorimo o Bosni i Hercegovini. Jer taj trokut Hrvatska, Srbija, Bosna i Hercegovina krije većinu ovih tajni. I zbog toga smatramo da je Središnji ured sa čelnim čovjekom na toj razini daleko operativniji da ova pitanja riješi jer kada predsjednici država ili Vlada donesu političku odluku onda se na ovoj drugoj razini nije potrebno ponovno politički pretresati pitanja već je potrebno problem početi rješavati. I stoga uistinu nešto znam, ne znam puno toga, ali nešto znam o ovim problemima, i uistinu moje uvjerenje, a i kluba SDP-a je da bi bili efikasniji u ovome pitanju pronalaska zatočenih, nestalih osoba, identifikacija problema ekshumacija da je potrebno, znači, napraviti promjene u postojećoj Vladi, odnosno formirati Središnji državni ured za zatočene i nestale. A meni je žao evo što ovdje nema i predstavnika Vlade pa makar da kažu da nismo u pravu još jednom osim onoga što su napisali ili da izađu sa nekim dodatnim informacijama koje će relativizirati sve ovo što smo rekli jer bi to sigurno i hrvatsku javnost, a svakako i zastupnike u Hrvatskom saboru interesirali da čuju što se napravilo još u ovih dodatnih nekoliko mjeseci. Jer dobro je da raspravljamo o ovome problemu zatočenih i nestalih osoba, pretpostavljam bez obzira iz kojeg kluba dolazili određeni prijedlozi, jel dolaze ili iz SDP-a, HSP-a, HSS-a, IDS-a ili HDZ-a, vjerujem da bi svi oni bili na tragu da se ovi procesi ubrzaju da bi obitelji branitelja, ostalih civila u Hrvatskoj što prije saznali istinu o svojim najdražima. Eto, u tom smjeru i bio je ovaj Prijedlog Kluba SDP-a. Hvala vam.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Vladimir Štengl.
Hvala gospodine predsjedniče. Netočan je navod uvaženog kolege Pančića o 2 tisuće osoba koje se još traže. Mislim da je to tisuću 440. Rekli ste 2 tisuće maloprije. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala. Zaključujem raspravu. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o Vladi Republike Hrvatske. Predlagatelj Zakona je Klub zastupnika SDP-a. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: ne prihvaća se Prijedlog Zakona o dopunama Zakona o Vladi RH koji je predložio Klub zastupnika SDP-a zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade, izvješćima radnih tijela. Molim uključimo se. Molim glasovati. Rezultat? Sa 64 glasa za, 4 suzdržana i 27 protiv donesen predloženi zaključak.