Gospođe i gospodo zastupnici otvaram 17. sjednicu Hrvatskog sabora. Sve vas srdačno pozdravljam kao i predsjednika Vlade Ivu Sanadera, potpredsjednika i nazočne članove Vlade. Primili ste zapisnik 16. sjednice Hrvatskog sabora. Ima li primjedbe na zapisnik? Nema. Utvrđujem da smo usvojili zapisnik 16. sjednice u tekstu kako ste ga primili. Sada prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda sjednice. Uz poziv za sjednicu primili ste i prijedlog dnevnog reda. Na sjednici vam je podijeljen konačni prijedlog dnevnog reda. U konačni prijedlog dnevnog reda uvrstio sam 10 novih točaka i to: Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu broj 7307 za projekt razvoja sustava socijalne skrbi između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Drugo, Prijedlog zakona o potvrđivanju izmjene, izmjena i dopuna Statua Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu. Treće, Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade RH i Vlade Hašemitske kraljevine Jordan o izbjegavanju dvostrukoga oporezivanja i sprečavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak. Četvrto, Prijedlog zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu. Peto, Prijedlog zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja. Šesto, Konačni prijedlog zakona o šumama. Sedmo, Konačni prijedlog zakona o lovstvu. Osam, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama ovlaštenih državnih revizora. Deveto, Prijedlog odluke o proglašenju 2006. godine «Godinom Nikole Tesle» u Republici Hrvatskoj. I deseto, Odluka o izmjenama i dopunama Statuta Vijeća za poštanske usluge. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. U konačnom prijedlogu dnevnog reda pod točkama od 4. do 10., od 14. do 18. pod točkom 21. i pod točkom 32. i 33. navedeni su zakoni za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku. To su: Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju s gotovim novcem i vrijednostima. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju. Prijedlog zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Carinskog zakona. Prijedlog zakona o državnim potporama. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnim uvjetima za stavljanje brašna na tržište. Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu za projekt razvoja sustava socijalne skrbi između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Prijedlog zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna Statuta Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu. Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade RH i Vlade Hašemitske kraljevine Jordan o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečavanju izbjegavanja plaćanja poreza. Prijedlog zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu. Prijedlog zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama ovlaštenih državnih revizora. Prijedlog zakona o potvrđivanju ugovora o socijalnom osiguranju između Republike Hrvatske i Republike Mađarske i Prijedlog zakona o potvrđivanju drugog protokola uz Konvenciju za zaštitu kulturnih dobara u slučaju oružanog sukoba. Napominjem da zakoni navedeni u konačnom prijedlogu dnevnog reda pod točkama 6., 8., 9., 17. i 18. nose oznaku prijedlog P.Z.-a pa o primjeni hitnog postupka sukladno članku 161. Poslovnika ne glasujemo. A to su: Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o deviznom poslovanju s Konačnim prijedlogom zakona. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Carinskog zakona s Konačnim prijedlogom zakona. Prijedlog zakona o državnim potporama s Konačnim prijedlogom zakona. Prijedlog zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu sa konačnim prijedlogom zakona i Prijedlog zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja s Konačnim prijedlogom zakona. Dakle ovih 5 prijedloga zakona sa konačnim prijedlogom zakona ne glasujemo sukladno Poslovniku o primjeni hitnoga postupka. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja ostalih predloženih zakona? … [[Upadica se ne razumije.]] Da. Molim vas. Poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Samo da ja redom da popišem. Pero Kovačević, [[Upadica: Prvi je Srećko Ferenčak.]] Srećko Ferenčak. Molim? [[Upadica: Bukovac, Kapraljević, Dorotea Bukovac, Antun Kapraljević, Luka Roić, Dragica Zgrebec.]] Da vidim jesam li sve popisao. Poštovani zastupnici i zastupnice: Ljubica Lalić, Pero KOvačević, Srećko Ferenčak, Dorotea Pešić-Bukovac, Antun Kapraljević i Dragica Zgrebec [[Upadica: Luka Roić.]] I Luka Roić [[Upadica: Šime Lučin.]] I Luka Roić i Šime Lučin. To je sve. Dobro. Idemo redom. Poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke predlaže da se skine hitni postupak sa, da se skine hitni postupak sa Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi i to iz sljedećih razloga. Naime člankom 159. Poslovnika Hrvatskog sabora točno su utvrđeni razlozi kada se može akt donositi po hitnom postupku i kaže: «Iznimno zakon se može donijeti po hitnom postupku samo kada to zahtijevaju interesi obrane i drugi osobito opravdani državni razlozi odnosno kada je to nužno radi sprečavanja ili otklanjanja većih poremećaja u gospodarstvu.» U obrazloženju Prijedloga zakona koji se predlaže donošenjem u hitnom postupku evidentno je da nema poslovničkih uvjeta jer kao razloge za donošenje po hitnom postupku navodi se: kako bi Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti moglo početkom 2006. godine ustrojiti obiteljske centre što je sukladno Zakonu o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave i nacionalnoj obiteljskoj politici. Daljnji razlog je za donošenje da bi se mogao ukinuti Hrvatski zavod za socijalni rad. Dakle iz obrazloženja samog predlagatelja evidentno je da nema poslovničkih uvjeta za donošenje po hitnom postupku, a osim toga ovaj Prijedlog zakona regulira vrlo osjetljivu materiju u vremenu socijalne raslojenosti društva. Smatramo da je potrebna detaljna rasprava, dobro traženje rješenje i nije dobro da se ovaj zakon donosi po hitnom postupku, posebice zbog toga što nema ispunjenih poslovničkih uvjeta.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Vi znate da je stajalište kluba HSP-a da smo ušli u zakonodavni stampedo i znamo da smo za vrijeme samo ovoga zasjedanja Sabora od ukupnog broja zakona koje smo donijeli 83% smo donijeli po hitnom postupku. I kakvi su to zakoni najbolje govori slučaj vezan za ovaj prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o mirovnim mjerama zaštite u poslovanju s gotovim novcem i vrijednostima s Konačnim prijedlogom zakona. Mi se protivimo hitnosti zbog toga što su upitni dosezi toga zakona. Opet se miješa, ne razlikuje Vlada šta je uzrok, šta je povod, šta je posljedica vezano za rast i za ugrožavanje opće sigurnosti građana. A jedino što je vidljivo iz ovoga zakona je to da će on koštati banke, mjenjačnice i sve one na koje odnosi najmanje jednu milijardu kuna, a upitno je je li ta oprema već napravljena. Prema tome, protivimo se hitnosti postupka. Također mora, iako ste vi kazali vezano uz Zakon o državnim potporama, iako on kao P.Z. moram u ime kluba prosvjedovati. Naime, u članku 10. toga zakona se govori da ograničava se nadležnost Sabora. To još nismo vidjeli u pravnoj praksi.
Nemojte, to ćemo doći kod toga. Sad je prigovor na hitnost postupka.
To je jedan nuncens koji ne možemo prijeći.
Prigovor na hitnost postupka.
… da agencija određuje što će Sabor raditi.
Treći, poštovani zastupnik Srećko Ferenčak.
Poštovani gospodine predsjedniče. Ja također imam primjedbu na 5. točku dnevnog reda gdje je prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju s gotovim novcem. Smatram da se taj zakon mora povući iz hitne procedure zbog toga jer nije cjelobuhvatno rađen, nije konzultirana struka, a najmanje su ovdje vođene brige o zaštiti radnika koji rade u tim ustanovama. I prema tome, predlagatelj nije obrazložio niti jedan uvjet iz članka 159. Poslovnika o hitnosti postupka i predlažem da se taj zakon stavi u dodatnu proceduru. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Dorotea Pešić-Bukovac.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Klub IDS ima prigovor na 4. točku dnevnog reda, odnosno prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi s Konačnim prijedlogom. Mi se protivimo hitnom postupku zato što je to vrlo osjetljiva materija, a osim toga bilo je obećano da će se napraviti sustavna reforma socijalne skrbi i predlažemo da ide u redovnu proceduru u dva čitanja. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče. Tražim da se skine sa hitnog postupka točka broj 7., to je prijedlog Zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga s Konačnim prijedlogom zakona iz jednostavnog razloga što u članku 159. Poslovnika piše: "Iznimno zakon se može donijeti po hitnom postupku samo kada to zahtijevaju interesi obrane i drugi osobiti opravdani državni razlozi, odnosno kad je to nužno radi sprečavanja ili otklanja većih poremećaja u gospodarstvu.". Mi smo do sada od 218 zakona do 15. srpnja, od 218 zakona donijeli 181 zakon po hitnom postupku, to je 83%. To znači da je ta iznimka postala pravilo, a jedan od onih zakona koji u svakom slučaju ne bi trebali ući u takvo pravilo to je ovaj Zakon o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga i smatramo da to treba povući iz hitne procedure i staviti u redovnu proceduru.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Hvala gospodine predsjedniče. U ime kluba SDP-a predlažem da se skine hitni postupak s točke 9., prijedlog Zakona o državnim potporama i s Konačnim prijedlogom zakona. Unatoč tome što po našem Poslovniku ovaj prijedlog zakona nosi oznaku P.Z.E. smatramo da je potrebno da ovaj zakon razmotrimo u dva čitanja jer njegova primjena u idućoj godini zapravo bi imala dalekosežne posljedice za pojedine grane gospodarskih djelatnosti u Hrvatskoj. Ona bi onemogućila i daljnju primjenu nekih od postojećih zakona koji se odnose na područja za koja država mora imati posebnu skrb. Kao u brdsko-planinskim područjima Zakona o otocima, Zakona o gradu Vukovar. Stoga predlažemo da se skine hitni postupak unatoč tome što evo ovaj prijedlog nosi takvu oznaku.
Hvala lijepa. Poslovnik je vrlo jasan. Prvo čitanje prijedloga zakona sa oznakom P.Z. može ići, ide po hitnom postupku kad to zatraži predlagatelj zakona, a iznimno ako to predloži matični odbor, Odbor za zakonodavstvo i Odbor za Ustav, poslovnik ili politički sustav, jedan od ova tri odbora. Onda može ići po prvom čitanju. Ni jedan od ta tri odbora nije predložio prvo čitanje ovoga zakona. Poštovani zastupnik Luka Roić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. U ime kluba HSS predlažem također skidanje hitnog postupka zakona pod rednim brojem 5., prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju s gotovim novcem i vrijednostima s Konačnim prijedlogom zakona, kao i prijedlog zakona pod rednim brojem 7., prijedlog Zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga s Konačnim prijedlogom zakona. Naime, i jedan i drugi zakon ne nalaze uporišta u Poslovniku Hrvatskoga sabora u točci 159. gdje se jasno propisuje koji zakoni mogu ići po hitnom postupku. Ukoliko ne skinemo hitni postupak predlažem da mijenjamo Poslovnik Hrvatskoga sabora jer on zapravo više ništa ne znači ako ovako nastavimo raditi. Hvala lijepa.
Hvala. I poštovani zastupnik Šime Lučin.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. I klub SDP-a također predlaže da se skine hitni postupak sa Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju s gotovim novcem i vrijednostima iz jednostavnog razloga jer smo mišljenja da bi ovoj problematici, odnosno ovom zakonu trebalo pristupiti malo detaljnije i da bi u cijelu priču trebalo uključiti sve zainteresirane strane, a činjenica je da sadašnji zakon koji također propisuje određene mjere zapravo nije saživio u praksi.
Hvala lijepa. Da rezumiramo. Imamo prigovore na sljedeće zakone za primjenu hitnoga postupka. Molim predsjednika Vlade i Vladu da se očituju o ovim prigovorima. Dakle mi imamo sljedeće prigovore. Na Zakon o socijalnoj skrbi, na Zakon o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju s gotovim novcem, prijedloga Zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih fondova. Na a tri zakona je prigovor da idu po hitnom postupku. Da li se u pogledu prvo prigovora na primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o socijalnoj skrbi, gdje je prigovor više zastupnica i zastupnika i klubova da nisu ispunjeni poslovnički uvjeti i sa prijedlogom da taj zakon ide po redovitom, u redovitoj proceduri. Dobro, malo se konzultirajte. Dakle, Prijedlog zakona o socijalnoj skrbi prihvaćen prigovor, ide u redovitu proceduru u prvo čitanje. Drugo je Zakon o minimalnim, Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju sa gotovim novcem i vrijednostima.
Gospodine predsjedniče, samo kratko. Bilo bi iznimno važno zbog stanja u tom sektoru da ide po hitnom postupku da bi se mogle pripremiti mjere u Ministarstvu unutarnjih poslova, ali ukoliko Sabor, a to je naša zajednička odgovornost jer želimo sigurnost hrvatskih građana i to nas je rukovodilo činjenicom da tražimo hitni postupak, ali ukoliko Sabor smatra da će možda biti kvalitetniji u dva čitanja, prihvaćamo i to. Ali upozoravam da je riječ o sigurnosti hrvatskih građana i da je to bio razlog zašto smo tražili hitni postupak.
Ja molim jasan stav Vlade, da ili ne.
Da, uz uvjet da smo onda svi odgovorni jer tražimo hitni postupak da se dovede sigurnost, da radi se o sigurnosti hrvatskih građana pa molim glasovanje o tome.
Dobro, Vlada ostaje kod hitnog postupka. I treće imamo Prijedlog zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga.
Tu ostaje hitni postupak.
Vlada ostaje kod prijedloga za hitni postupak. Sada ćemo ići glasovati. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi ide u redovitu proceduru. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju sa gotovim novcem i vrijednostima. Prije toga molim da se uključimo u sustav elektronskog glasovanja. Molim rezultat. 72, 78, 81. Imamo kvorum za glasovanje. Dakle tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju sa gotovim novcem i vrijednostima. Molim uključite se. Možete glasovati. Molim rezultat? Za primjenu hitnog postupka 62, 7 suzdržanih i 29 protiv. Utvrđujem da je u dnevni red po hitnom postupku uvršten ovaj konačni prijedlog zakona. Treće, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o Hrvatskoj agenciji za nadzor financijskih usluga gdje je isto bio prigovor. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 68 glasova za, 2 suzdržana i 28 protiv i ovaj je prijedlog zakona konačni uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posebnim uvjetima za stavljanje brašna na tržište. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 80 glasova za, 3 suzdržana i 10 protiv i ovaj konačni prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu, br. 7307 HR za projekt razvoja sustava socijalne skrbi između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 91 glas za, 2 suzdržana i 3 protiv i ovaj konačni prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju izmjena i dopuna Statuta Haaške konferencije u međunarodnom privatnom pravu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 90 glasova za, jednim suzdržanim i 2 protiv i ovaj konačni prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Hašemitske kraljevine Jordan o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprječavanju izbjegavanja plaćanja poreza na dohodak. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 90 glasova za, 3 suzdržana i ovaj konačni prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama ovlaštenih državnih revizora. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 91 glas za, 3 suzdržana i 3 protiv i ovaj konačni prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju ugovora o socijalnom osiguranju između Republike Hrvatske i Republike Mađarske. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 85 glasova za, 4 suzdržana i 2 protiv i ovaj konačni prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju II. protokola uz Konvenciju za zaštitu kulturnih dobara u slučaju oružanog sukoba? Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 86 glasova za, 3 suzdržana i 1 protiv i ovaj Konačni prijedlog Zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Završili smo glasovanje o prijedlozima zakona za uvrštavanje u dnevni red po hitnom postupku. Pisanih pregovora na dnevni red koji sam predložio uz poziv za sjednicu nije bilo, te se taj dnevni red sukladno članku 203. stavak 4. Poslovnika smatra usvojen. Sukladno članku 203. stavak 3. Poslovnika prigovor se sada može dati samo na one točke koje nije sadržavao prijedlog dnevnog reda upućen uz poziv za sjednicu. Pod točkom 19. uvršten je Konačni prijedlog Zakona o šumama, drugo čitanje, P.Z.E. Pod točkom 20. uvršten je Konačni prijedlog Zakona o lovstvu, P.Z.E., drugo čitanje. Pod točkom 22. uvršten je Prijedlog odluke o proglašenju 2006. godine godinom Nikole Tesle u Republici Hrvatskoj. I pod točkom 23. uvrštena je Odluka o izmjenama i dopunama Statuta Vijeća za poštanske usluge, potvrđivanje. Ima li tko od zastupnica ili zastupnika prigovor na uvrštavanje neke od ovih točaka koje sam pobrojao u dnevni red? Nema. Sukladno članku 205. stavak 2. Poslovnika sad bi trebao objaviti cijeli utvrđeni dnevni red. Predlažem kao što je i uobičajeno da ne čitam cijeli dnevni red nego samo da objavim da je utvrđen dnevni red onako kako sam ga predložio u Konačnom prijedlogu dnevnog reda sa izmjenama. Hvala, dnevni red je utvrđen. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo u utorak u 9,30 sati sa raspravom o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju sa gotovim novcem i vrijednostima, sa raspravom zastupnika Miroslava Rožića.
Pa poštovani gospodine predsjedniče, da li možemo otprilike saznati do koje točke dnevnoga reda ćemo danas raditi?
Gospođe i gospodo zastupnici, molim uključimo se da utvrdimo prvo kvorum. Recite koliko glasi kvorum? 81 za sada, dakle mi imamo kvorum. Pa idemo prvo oko uvrštavanja u dnevni red. Sukladno članku 204. stavak 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 17. sjednice sljedećim točkama. Prvo Prijedlog Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu sa Prijedlogom projekcije proračuna za 2007. i 2008. godinu sa prijedlozima financijskih planova svih ovih zavoda za mirovinsko, zdravstveno, zapošljavanje, voda, cesta, autocesta, osiguranja, agencija za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka, Fonda za privatizaciju, Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, Prijedlog plana prihoda i rashoda Državnog proračuna izvan proračunskih fondova za 2006. godinu sa Prijedlogom projekcije projekcije Proračuna ua 2007. i 2008. godinu konsolidiranom, Prijedlog plana prihoda i rashoda državnog proračuna izvan proračunskih fondova za 2005. godinu sa Prijedlogom projekcije proračuna za 2006. i 2007. godinu konsolidirano. To je što se odnosi na Prijedlog državnog proračuna sa pratećim prijedlozima financijskih planova. Drugo, Konačni prijedlog Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu. Treće, Prijedlog Zakona o računovodstvu sa Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, P.Z.E., Prijedlog Zakona o reviziji, hitni postupak, P.Z.E., Prijedlog Zakona o turističkom zemljištu, prvo čitanje, Prijedlog Odluke o imenovanju pravobraniteljice za djecu, davanje suglasnosti na Statut Nacionalnog centra za vanjsko vrednovanje obrazovanja, Prijedlog kandidata za izbor članova Državnog odvjetničkog vijeća, imenovanje sudaca porotnika Vrhovnog suda Republike Hrvatske. Napominjem da dva zakona za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku nose oznaku P.Z.E., pa o primjeni hitnog postupka sukladno članku 161. Poslovnika ne glasujemo, to su Prijedlog Zakona o računovodstvu i Prijedlog Zakona o reviziji. Ima li tko od zastupnika i zastupnica primjedbi na uvrštenje u dnevni red neke od predloženih točaka? Nema. Gospođe i gospodo zastupnici dopuna dnevnog reda je utvrđena. Završili smo glasovanje, osim onoga što smo ostavili za sljedeću rundu. Glasovanje nastavljamo sjednicu u utorak u 9,30 sa raspravom o izvješću, o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2004. godinu. Zastupnici znaju koji su, tko dolazi po redu, potpredsjednik je Bebić je to pročitao, a u 15 sati ćemo prekinuti raspravu o tome izvješću i eventualno ako još nešto budemo imali. Jasno stanka je u pola 2, a u 15 sati počinjemo raspravu o Državnom proračunu za 2006. godinu sa svim onim pripadajućim aktima. Nadam se da su predsjednici odbora sazvali odbore za ponedjeljak i utorak prijepodne. Prekidam sjednicu, dakle nastavak u utorak u 9,30.
IDS je apsolutno protiv hitnog postupka glede Zakona o javnom okupljanju. Smatram da ono što smo učinili ili što je pokušala.
Ne, to nije primjena hitnog postupka. Imate li na primjedbu na uvrštavanje u dnevni red?
Ako ovo nije hitni postupak onda oko drugoga nemamo.
Nije hitni postupak.
Iako imamo apsolutno primjedbu … [[Govornik se ne razumije.]]
Molim vas kolega Kajin, na primjenu hitnog postupka kod predloženih zakona po hitnom postupku.
Tko ih je vidio?
Poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, budući da ste nam ovdje sada pročitali čini mi se nekakvih 16 točaka za uvrštenje u dnevni red ja vas molim u ime Kluba SDP-a stanku od deset minuta kako bismo se mogli konzultirati kako ćemo glasati o uvrštavanju točaka u dnevni red.
Dobro. Deset minuta stanka. Gospođe i gospodo zastupnici isteklo je 10 minuta od vremena za zatraženu stanku. Molim predstavnika Kluba SDP-a, koji je tražio stanku da uzme riječ. Nastavljamo sa sjednicom. Molim predstavnika Kluba SDP-a koji je tražio stanku da uzme riječ. Poštovana zastupnica Milanka Opačić. Molim zastupnike da se smire.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. U ime Kluba SDP-a bih htjela reći da iako znamo da po Poslovniku svi Zakoni koji nose oznaku P.Z.E. su zakoni sa kojih se ne može skidati hitnost postupka. Međutim, u ime Kluba SDP-a htjeli bismo upozoriti da je riječ o nekoliko zakona koji su vrlo opsežni, obrađuju problematiku koja je izuzetno važna i primili smo ih na klupe tek sinoć. Smatramo da bi ipak trebalo razmisliti o tome da ti zakoni idu u redovnu proceduru. Jasno nam je zbog čega se sada nekoliko, dakle, zakona sa P.Z.E. oznakom nastoji ugurati u dnevni red, međutim, činjenica je isto tako da u godinu i pol dana nismo u svom radu slijedili sve ono što smo u programu za usklađivanje zakonodavstva sa Europskom unijom sami sebi i zapisali, dakle, zaostajali smo proteklih godinu i pol dana i sada se nastoji taj zaostatak negdje nadoknaditi. Međutim, nerad u godinu i pola dana se ne može nadoknaditi sada na brzinu. Smatramo da se ovdje ipak radi o tome kako ćemo živjeti u Hrvatskoj i smatramo da bi u ovih nekoliko zakona trebalo skinuti oznaku hitnosti. I htjeli bismo isto tako u ime Kluba reagirati u stavljanje u dnevni red Zakona o javnom okupljanju. Naime, riječ je o Zakonu koji je na Ustavnom sudu stavljen van snage zbog toga što u ovom Domu nije imao kvalificiranu većinu za svoje donošenje. I mi smatramo da je Ustavni sud stavio van snage zakon a ne samo glasanje. Prema tome u ime Kluba SDP-a tražimo da Zakon o javnom okupljanju prođe normalnu proceduru, dakle, da se o Zakonu o javnom okupljanju ne izvrši samo glasanje nego da se otvori i rasprava. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Prema odredbi članka 161. Poslovnika po hitnom postupku donose se zakoni koji se usklađuju sa propisima Europske unije, ako to zatraži predlagatelj u pogledu ovih 7 zakona je predlagatelj Vlada zatražila donošenje po hitnom postupku. A iznimno ako matično radno tijelo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav ili Odbor za zakonodavstvo predloži da se zakon, ti zakoni rasprave u prvom čitanju jer da nije sukladan Ustavu ili pravnom sustavu o zakonu će se raspraviti u prvom čitanju. Dakle, ja nemam mogućnosti poslovničkih da primijenim neku drugu odredbu nego ovu članka 161. prema kojem se o primjeni hitnog postupka kod donošenja ovih zakona ne glasuje nego se uvrštavaju u dnevni red po hitnom postupku. O ovom drugom vašem dijelu prigovora koji se odnosi na glasovanje o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju, u redu, nećemo za sada o tome raspravljati i predlažem da se klubovi sastanu tijekom dana i da razmotre to pitanje. I sada bi trebali glasovati o pogledu ostalih. Molim da se uključimo. Molim kvorum. 86 zastupnika se je identificiralo. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju protokola iz 2003. uz Međunarodnu konvenciju o osnivanju Međunarodnog fonda za naknadu štete zbog onečišćenja uljem iz 92. godine. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je u dnevni red, ovaj Konačni prijedlog zakona uvršten sa 88 za i 4 protiv. Drugo. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju protokola iz 96. godine kojim se mijenja i dopunjuje Konvencija o ograničenju odgovornosti za pomorske tražbine iz 76. godine. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 91. glas za, 2 suzdržana i 4 protiv i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Treće. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za programski zajam za prilagodbu. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 92 glasa za, 5 suzdržanih i 1 protiv i ovaj Prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Četvrto. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenje Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za hrvatski projekt tehnologijskog razvoja. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 92 glasa za, 3 suzdržana i 2 protiv i ovaj Konačni prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade RH i kabineta ministara Ukrajine u uzajamnoj zaštiti tajnosti podataka? Molim uključimo se. Možemo glasovati. Malo ćemo nekoliko trenutaka pričekati dok ne dođe na radnu temperaturu sustav. Sad je sve u redu. Dakle ponovo, glasovat ćemo o primjeni hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za hrvatski projekt tehnologijskog razvoja. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 92 glasa za, 1 suzdržan i 4 protiv. Za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju sporazuma između Vlade RH i kabineta ministara Ukrajine o uzajamnoj zaštiti tajnosti podataka. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 86 za, 2 suzdržana i 5 protiv. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu središnjih tijela državne uprave. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 76 glasova za, 3 suzdržana i 19 protiv i ovaj Konačni prijedlog zakona uvršten je u dnevni red po hitnom postupku. Ima li tko od zastupnika primjedbi na uvrštenje u dnevni red neke od ostalih predloženih točaka? Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Gospodine predsjedniče iskoristit ću prigodu dok nema televizijskog prijenosa. Mi smo zapravo svjedoci ustavne krize. Jučer se [[Upadica: Hvala lijepa.]] [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Primjedbu na neke od predloženih točaka dnevnog reda.
Pa to hoću predložiti kao točku dnevnog reda.
Ne možete predložiti to i ne možete to predlagati. Sada u ovoj fazi proceduralno može samo zastupnik staviti primjedbu na [[Upadica: Dali ste mi riječ i sad me prekidate.]] uvrštenje u dnevni red neke od ostalih predloženih točaka. Dao sam vam riječ jer ste se javili da imate riječ o tome da imate primjedbu na uvrštenje u dnevni red neke od ostalih predloženih točaka. Imate ili nemate?
Samo vi šutite o tome, samo vi šutite.
Sutra bi nastavili u 9 i 30 sa raspravom o Prijedlogu odluke o imenovanju pravobraniteljice za djecu. Nastavak rasprave. Prva na redu je zastupnica Marija Lugarić, druga Gordana Sobol, treći Klub zastupnika HSP-a Pero Kovačević 5 minuta. Nakon toga rasprava o Prijedlogu zakona o udžbenicima za osnovu i srednju školu, Prijedlog zakona o kazalištima, o opskrbi krvnim pripravcima, itd., itd. Prekidam sjednicu. Nastavak u 9 i 30. Gospođe i gospodo zastupnici, molim uključimo se da utvrdimo da li postoji valjani kvorum za donošenje potrebnih odluka. 80 ima. Dobro, u redu je. Gospođe i gospodo zastupnici prvo bi sukladno članku 204. stavku 2. predložio dopunu ove sjednice sa jednom točkom – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnom okupljanju, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona? Poštovani zastupnik i potpredsjednik, Mato Arlović.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Ustavni sud Republike Hrvatske donio je odluku o ukidanju Ustavnog zakona iz razloga tzv. formalne neustavnosti. U isto vrijeme Ustavni sud je odredio da taj Ustavni zakon se primjenjuje do 31.3. iduće godine i mi praktički taj zakon imamo još uvijek na snazi. Prijedlog koji je Vlada utvrdila je potpuno istovjetni tekst tog zakona i u takvoj situaciji se postavlja pitanje zapravo šta mijenjamo. Da li mi mijenjamo odluku Ustavnog suda ili mijenjamo ovaj prijedlog zakona. Zbog toga ja predlažem da se skine hitni postupak i da se u prvom čitanju razmotri situacija uopće o čemu se raspravlja i o kojoj odluci se raspravlja. Ako raspravljamo o odluci Ustavnog suda onda za to nismo nadležni, a ako se radi o bilo kojoj drugačijoj izmjeni koja je sadržana u prijedlogu zakona, a koja nije sadržana u onom zakonu koji je ukinuo Ustavni sud, onda možemo otvoriti raspravu nakon prvog čitanja i za drugo čitanje. Hvala lijepa. Imamo dovoljno vremena i zbog toga predlažem da se skine hitni postupak.
Hvala. To je vaš prijedlog, prijedlog Vlade je da ide po hitnom postupku. Glasovat ćemo o tome. Molim tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona? Možemo glasovati. Rezultat? 67 za, jedan suzdržan, 16 protiv, dakle ide primjena hitnog postupka. Kakav će biti ishod i rezultat rasprave je sasvim druga stvar.
Gospođe i gospodo, nastavljamo sjednicu. Srdačno vas pozdravljam! Posebno pozdravljam nazočne predstavnike Vlade. Pročišćeni dnevni red je, valjda ja mogu završiti ovu jednu rečenicu što sam započeo. Pročišćeni dnevni red ste primili. Prije prelaska na dnevni red tražio je riječ gospodin Pero Kovačević, pa ga molim da odmah kaže zbog čega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, u ime Kluba Hrvatske stranke prava molim odgovore vezano za pročišćeni dnevni red. Prvo, predsjednik Vlade je obećao da će na ovoj sjednici razmotriti Izvješće o stanju u oružanim snagama i Izvješće o stanju obrambenim pripremama. U pročišćenom dnevnom redu nema ga. Riječ je o Izvješću za 2004. godinu. Valjda nećemo 2007. raspravljati. Drugo, Vlada je obećala da će se na ovoj sjednici raspraviti Konačni prijedlog Zakona o humanitarnom razminiranju. Rok istječe 15. siječnja za opće podnošenje konačnog prijedloga zakona. I treće, ja sam u ime Kluba Hrvatske stranke prava prošli četvrtak tražio informaciju vezano za djelovanje samozvanog australskog useljeničkog agenta koji rovari po Dalmaciji i na žalost očito da je riječ o nekoj velikoj prevari i koristi socijalni trenutak u kom se nalaze hrvatski građani. Na žalost, do dan danas Klub HSP-a i hrvatska javnost nije dobila odgovor iako je predsjednik Šeks rekao da će odmah tražiti izvješće od Vlade, znači od Ministarstva unutarnjih poslova i Ministarstva vanjskih poslova. Zanimljivo je da to ne interesira hrvatsku Vladu, da više interesira australske agencije kao što je "AFP", "DPA", "Harold Sunn" i čak "Tapai Tans". Znači, sve to interesira više ne interesira hrvatsku Vladu, a znamo kakav je težak socijalni položaj. I četvrto nas zanima, je li Vlada povukla svoj prijedlog davanje vjerodostojnog tumačenja članka 9c. u vezi s člankom 9a. stavkom 4. Zakona o izboru predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne, regionalne samouprave od 22. srpnja ove godine jer i njega nema na dnevnom redu. Prema tome, danas ću cijeli dan ukoliko ne dobijemo izvješće vezano za djelovanje samozvanog agenta svaki put tražiti da nam se konačno to izvješće da, jer ovakav odnos ukoliko je predsjednik Sabora to zatražio od Vlade, a Vlada se ne očituje govori da je to dosta zabrinjavajuća činjenica. Hvala lijepa.
Molim vas, sve ovo ću prenijeti. Sve ovo ću prenijeti što ste tražili, ali ne može se tvrditi i to u nekoliko navrata kako Vladu nešto ne interesira. Vladu interesira, ali Vlada mora dati točnu i preciznu informaciju, a ne samo se onako nešto reći, a da nema iza toga odgovarajuće argumente. Prema tome, Vlada je u fazi ispitivanja tko je, čija je to ideja, tko je to omogućio, zašto se održavao javni zbor a da nije dobio dozvolu i slično. Znači, treba stanovito vrijeme da Vlada prikupi informacije kako bi mogla u vezi ove Australije ili tih agitiranja za rad u Australiji pred Sabor dati pravu i konkretnu informaciju. U pogledu oružanih snaga to ćemo prenijeti. Razminiranje također, a što se tiče tumačenja članka kojeg ste naveli to će dati odgovor Odbor za zakonodavstvo pod broj jedan pa ćemo vidjeti dalje što će biti. Šest mjeseci jeste, ali evo požurit ćemo Odbor za zakonodavstvo da o tome kaže svoje mišljenje. Evo, a sada dozvolite da pređemo na dnevni red.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče u ime kluba Hrvatske stranke prava molim vas da nas izvijestite jeste li dobili informacije od Vlade Republike Hrvatske, odnosno nadležnih tijela vezano za slučaj gospodina Hansa Wessona koji se lažno predstavlja kao australski agent za useljenje i koji organizira s jedne strane koristi, znači trenutak socijalni u Hrvatskoj i potiče hrvatske građane nezaposlene na iseljenje u Australiju kad i sami znamo koliki se broj ljudi javio i znamo da nema status iseljeničkoga agenta niti on to može po australskim propisima raditi s jedne strane, s druge strane znamo da te poslove može u Hrvatskoj raditi samo Hrvatski zavod i sami znamo da se i Australsko veleposlanstvo od njega ogradilo. Molim vas je li ima kakvih novih informacija? Hvala lijepa.
Nakon vašega upita koji ste prije nekoliko dana postavili ja sam isti dan, jer sam dužan dati zastupnicima odgovore na određena pitanja i objašnjenja zatražio u vezi djelatnosti toga australskog državljanina Wessona Trevora obrazloženje i provjeru zakonitosti njegovoga rada od strane Ministarstva gospodarstva, državnoga inspektorata i našeg veleposlanstva u Kamberiju. Radi se o sljedećem i državni inspektorat i Ministarstvo unutrašnjih poslova su obavili nadzor nad zakonitošću rada dotičnog australskog državljanina jer je on organizirao seminar u Splitu 24. studenoga i u tome inspekcijskom nadzoru koji je obavio glavni državni inspektorat zajedno sa Ministarstvom unutrašnjih poslova je ispitan i dotični gospodin, on se predstavio da je predstavnik Australske agencije za imigracije koja da ima odobrenje australske Vlade da prezentira uvjete i mogućnosti useljavanja i zapošljavanja u Australiji. Predstavio se da je predstavnik Australske agencije za imigracije sa odobrenjem australske Vlade da bi na tome seminaru prezentirao uvjete i mogućnost useljavanja i zapošljavanja u Australiji jasno jer je to bilo u Splitu naših državljana i naših građana, da je zato dobio informaciju o ambasadi u Australiji i da je tamo dobio informaciju da nema nikakvih zakonskih zaprjeka i daljnji nadzor nad njegovom zakonitošću rada jer se radi o području radnih odnosa i zaštite na radu nastavljaju djelatnici MUP-a policijske uprave Splitsko-dalmatinske županije i policijske postaje Splita i državni inspektorat. I glavni državni inspektor, Kruno Kovačević, kaže zaključno da slijedom utvrđenog i navedenog činjeničnog stanja nisu utvrđenje povrede propisa na okolnosti i primjene propisa iz radnih odnosa i prometa roba i usluga, ali da će državni inspektor i dalje provoditi inspekcijski nadzor nad zakonitošću rada imenovanog posrednika. Dakle, glavni državni inspektor kaže da iz ovih podataka koje su prikupili ne proizlazi zaključak da bi imenovani kao posrednik koji prezentira uvjete i mogućnosti zapošljavanja u Australiji ostvario bilo kakve povrede zakona ali da će i dalje pratiti njegov rad. Australsko, naše veleposlanstvo u Australiji me također izvijestilo da se dotični gospodin, da su doznali o tome iz tiska i da nikada nije bio u veleposlanstvu Republike Hrvatske u Kamberiji, nikim da se nije susreo, da nema nikakvo odobrenje ni potporu za svoj rad. Dakle, da za tu informaciju da on prezentira uvjete i mogućnosti zapošljavanja u Australiji da su doznali iz ove saborske rasprave i iz medija. To je stanje stvari. Trebamo dakle dati dalje poticaj Vladi i državnom inspektoratu da točno provjere i dalje radi li se o nezakonitom posredovanju i vrbovanju naših građana za odlazak u Australiju, nezakonit. Gospodine Kovačeviću. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče što ste se poduzeli i dobili ovaj odgovor a moram odmah kazati u ime Kluba Hrvatske stranke prava da ne mogu biti zadovoljan odgovorom jer nije utvrđeno u potpunosti činjenično stanje, to normalno to nije primjedba vama nego primjedba mjerodavnima, sam glavni državni odvjetnik mi je u četvrtak, odnosno u petak rekao da je i on pokrenuo cjelokupnu istragu jer da mu se čini da je tu riječ o kaznenom dijelu lažnog predstavljanja što je nesporno utvrđeno, naime, on nema status ovlaštenog agenta za useljenje u Australiju a samo ti ljudi po australskim propisima se mogu baviti. Također sam nezadovoljan i sa ovim odgovorom zbog toga što on se bavio ovlaštenim posredovanju u zapošljavanju, to prema našim propisima Hrvatski zavod za zapošljavanje mogao je doći i ovlašteni agent iz Australije a onda bi to znala i ambasada, to bi znala i hrvatska Vlada. Nažalost on je cilj zbog kojeg je došao ispunio. I prema tome, moramo zaštiti naše građane koji su u teškoj situaciji da ne nasjedaju, jer se bojimo da iza toga sve stoji jedna velika prijevara i da se to više ne događa i kažem da svi drugi mjerodavni i dalje poduzmu mjere a mi u Klubu HSP-a imamo cjelokupnu dokumentaciju vezano za australske propise, izvršili smo uvid u sve web stranice službene australske vlade, njega nema nigdje i on se tim propisima ne može baviti. Znači australski propisi njemu ne dopuštaju da to radi ali naša tijela kažu on to može raditi. To je, zato tražim i slažem se sa vama da ovaj dio se nastavi a svi mjerodavni mogu doći u Klub Hrvatske stranke prava gdje će mu sve predočiti i web stranice australske vlade, ureda za useljeništvo, i sve, ovo je riječ o privatnoj firmi. U tome je cijeli taj problem. Hvala lijepo.
Pozivam Ministarstvo unutarnjih poslova, i glavnog državnog odvjetnika i glavnog državnog inspektora da nastave djelatnosti radi utvrđivanja da li se i li ne radi o ne zakonitom, dakle, ilegalnom posredovanju, lažnom predstavljanju i u svakom slučaju sprječavanju djelatnosti ukoliko se o takvoj radi o nezakonitom vrbovanju za odlazak naših građana u Australiju da ne budu žrtve obmane i prijevare. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Sukladno članku 204., stavak 2. Poslovnika predložiti ću dopunu dnevnog reda 17. sjednice sa Prijedlogom zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, za financiranje Projekta razvoja sustava odgoja i obrazovanja sa Konačnim prijedlogom zakona i sa Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o socijalnoj skrbi. Očekujemo tijekom današnjeg dana da dobijemo i Prijedlog zakona o humanitarnom razminiranju kada dođe ćemo ga, ću predložiti njegovo uvrštavanje u dnevni red. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja ovoga Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu? Molim uključimo se. Da utvrdimo kvorum.
Gospodine predsjedniče, jedno jednostavno pitanje. Zakon o sudovima hoće li biti na glasovanju danas, jer već tri puta glasujemo i odgađamo glasovanje o tom Zakonu?
U planu je! U planu je!
Danas?
Čuli ste me. Da, u planu je, danas je glasovanje. Molim vas, ponovo se uključite. Kvorum. 106 zastupnika, imamo kvorum. Dakle, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za financiranje Projekta sustava odgoja i obrazovanja. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 106 glasova za, 4 suzdržana i 2 protiv je u dnevni red po hitnom postupku uvršten ovaj Prijedlog zakona. Ima li tko od zastupnika primjedbu na uvrštavanje u dnevni red ove druge točke dnevnog reda? Nema. Dopuna dnevnog reda je utvrđena. Završili smo glasovanje. Prekidam sjednicu. Nastavljamo u utorak u 9 i 30 sa točkom 20. dnevnog reda - Izvješće o radu Vijeća HRT-a i Izvješće o radu Ravnateljstva HRT-a.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolege zastupnici! Ponukan sinoćnjom "Latinicom" mišljenja sam da ovu raspravu ne bi mogli danas voditi i molim vas da se gospodin Galić po pitanju sinoćnje "Latinice" očituje. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Pejo Trgovčević.
Gospodine predsjedniče, također u ime Kluba Hrvatske stranke prava tražimo od glavnog ravnatelja Hrvatske televizije da se očituje oko sinoćnje emisije "Latinica". [[Upadica se ne čuje.]] Ako gospodina Kajina to ne zanima neka izvoli izaći van. Jer, ovakove emisije zaprepašćuju hrvatsku javnost i pitamo se kao i većina hrvatske javnosti mi u Klubu Hrvatske stranke prava koju smo mi to televiziju sinoć gledali. Da li su to emisije Hrvatske radio-televizije ili neke druge televizije? I zanima nas da li će glavni ravnatelj Hrvatske televizije poduzeti u svezi ovoga ili je zapravo ovo sve u redu. Pitamo se ako to tako ide dalje onda "quo vadis" Hrvatska. Hvala.
I poštovani zastupnik Frano Piplović. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, ja se isto pridružujem kolegama u pogledu inicijative. Naime, ono što smo jučer gledali zapravo proizilazi da je pokojni predsjednik Franjo Tuđman kao mali imao san koji smo mi u konačnici zajedno s njim poslije pretvorili u jednu zločinačku organizaciju. Prema tome, molio bih da se ipak o ovome na početku prije ove rasprave očitujemo.
Poštovani zastupnik Damir Kajin.
Pa ja se isto slažem sa svim zastupnicima da je Hrvatska radio-televizija najmoćniji medij, međutim sloboda i neovisnost Hrvatske radio-televizije dužni smo čuvati i … [[Govornik se ne razumije]] ali i gospodin Galić. [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Gospodine predsjedniče.
Izvolite!
Točno, prilog se može montirati na razne načine i pristup, ovisi od autorskog pristupa i taj pristup poštovana gospodo ja držim da i ravnatelj Hrvatske radio-televizije dužan je štititi a mi sa tim normalno prilogom možemo polemizirati. Ali da mi na taj način započinjemo današnji dan mislim da je to jednostavno vis a vis digniteta ovoga Doma na taj način ne bi trebali činiti.
Mir, gospodo. Tijekom rasprave tu je i glavni ravnatelj i ravnateljstvo i predsjednik Programskog vijeća pa ćemo imati prigode da se i oni očituju i da mi raspravimo sve ovo što ste vi iznijeli. sukladno članku 204., stavak 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 17. sjednice sljedećim točkama: 1. Prijedlog zakona o podjeli trgovačkog društva Hrvatske željeznice, d.o.o. s Konačnim prijedlogom zakona. 2. Konačni prijedlog zakona o humanitarnom razminiranju. 3. Konačni prijedlog zakona o posebnim pravima iz mirovinskog osiguranja zaposlenika na poslovima razminiranja, drugo čitanje. I 4. Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i dijela članova uprave Hrvatske agencije za nadzor financijskih usluga. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Ima li tko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog Zakona o podjeli trgovačkog društva HŽ, Hrvatske željeznice d.o.o.? Ima. Poštovani zastupnik Željko Pecek.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Naime ja bih vas želio podsjetiti da je jučer … [[Govornik se ne razumije.]] upućeno u proceduru Prijedlog izmjena Zakona o porezu na dobit i Prijedlog izmjena Zakona o prijevozu koji su podržali 25 zastupnika Hrvatskog sabora kako bi bio uvršten također u dopunama današnjeg dnevnog reda.
Kolega Pecek molim vas na ovaj Prijedlog zakona koji je, o kojem se sada raspravlja, o, da ili ne u hitni postupak? To, da li imate prigovor na to?
Ja imam pitanje o hitnom postupku prije toga.
Ne, na ovaj Prijedlog zakona o podjeli trgovačkog društva HZ Hrvatske željeznice.
Da se kasnije javim onda?
Molim?
Da se kasnije javim ili?
Kasnije da, na ovaj. Poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović. Mir! Molim vas.
Gospodine predsjedniče ja se protivim da se primjeni hitni postupak kod ovog Zakona, a inače smatram da i ne bi trebalo dopuniti dnevni red 24, nešto malo više od 24 sata prije istjecanja ustavnog roka o zasjedanju, redovnom zasjedanju. Nisam siguran da uopće mogu stići radna tijela to odraditi da bismo mogli sutra provesti valjanu raspravu, a radi se o veoma, veoma važnom zakonu koji treba zapravo stvoriti pravu pretpostavku za privatizaciju Hrvatskih željeznica. Iz tog razloga molim prvo da se ne prihvati hitni postupak, pa da se još jedanput razmotri mogućnost da se ne uvrsti ta točka u dnevni red u redovne ove sjednice.
I poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Pa isto gospodine predsjedniče ja sam šokiran da se tako, stanje na Željeznici je tako dramatično. Ja sam 3 mjeseca radio i razgovarao s ljudima. Moramo shvatiti da je to zadnji veliki sustav, ne možemo do sutra, sutra prestajemo raditi, isdiskutirati taj zakon. Pa to je nešto zastrašujuće.
Hvala. Poštovana zastupnica Marija Bajt.
Gospodine predsjedniče, temeljem članka 229. molim da se obavi glasovanje dizanjem ruke jer dio zastupnika nema u dvorani ključiće. Hvala.
Hvala. Dajem na glasovanje za uvrštenje ovu primjenu hitnog postupka. Tko je za, molim? Hvala. Protiv? 71 za, 7 suzdržanih. Ima li tko na primjedbu na primjenu ostalih predloženih točaka u dnevni red? Na uvrštenje u dnevni red ostali, dakle ovaj Zakon o humanitarnom razminiranju o posebnim pravima iz mirovinskog osiguranja. Izvolite, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, u ime kluba svih pirotehničara i kluba HSP-a vam se zahvaljujem šta ste te zakone staviti na dnevni red.
Hvala. Nastavljamo sa ovom temom prethodne rasprave. Poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Ja vas molim sad da obrazložim ono što nisam mogao prije. Naime, već dugo postoje najave ispred Vlade da će uputiti u proceduru izmjene Zakona o prijevozu. Podsjetit ću vas, radi se o voznom parku u Hrvatskoj koji je stariji od 18 godina i ukoliko to ne raspravimo sada do kraja godine, obrtnici i ostali koji obavljaju prijevoz u Hrvatskoj neće moći prometovati sa vozilima starijim od 18 godina. Upravo zbog toga je upućeno ovo u hitnu proceduru. Vi ste taj prijedlog dobili. Njega je potpisalo više od 25 zastupnika, pa me zanima zbog čega također nije ovaj prijedlog dat na usvajanje danas da se uvrsti u dnevni red.
Taj prijedlog zakona koji mislim da ste vi podnositelj zajedno sa zastupnikom Kolarom jučer popodne je došao k meni u ured. Ja ću to razmotriti tijekom današnjeg dana i prijedlog za njegovo uvrštavanje u dnevni red. Gospođe i gospodo zastupnici, završili smo maratonsku 17. sjednicu koja je trajala bez prekida šest tjedana. I razdoblje ove godine u radu Hrvatskoga sabora zajedno sa ovom sjednicom bilo je po intenzitetu i kvantitetu, broju održanih sjednica, donesenih, raspravljenih zakona i drugih odluka do sada najdinamičnije razdoblje u radu Hrvatskoga sabora. Želim vam svima Sretan Božić i želim vam svima Sretnu Novu Godinu i svako dobro vama i vašim obiteljima u nastupajućoj 2006. godini. Zaključujem 17. sjednicu. SJEDNICA JE ZAVRŠENA U 16,46 SATI.
Gospodine predsjedniče, pitanje upućujem potpredsjedniku Vlade, gospodinu Polančecu. Gospodine potpredsjedniče, u razdoblju od 91. do 97. godine zbog ratnih okolnosti gotovo 50 tisuća hrvatskih umirovljenika nije primalo svoje mirovine. Sporazum između Vlade koji ste vi vodili i zaključili sa strankom umirovljenika ne samo da nije razmatrao taj problem sukladno odluci Ustavnoga suda o povratku duga umirovljenicima za razdoblje od 93. do 98. godine. Nego sukladno tom Sporazumu ovi ljudi će biti dvostruko kažnjeni pa neće biti uključeni ni u povrat duga umirovljenicima za to razdoblje od 93. do 98. godine. Gospodine potpredsjedniče, kako je moguće da se Vlada na osnovi odluke Ustavnoga suda rješava pitanje jedne nepravde, a s druge strane se ne rješava pitanje ove vrste nepravde, odnosno još jedanput se ta nepravda potencira.
Potpredsjednik Vlade, Damir Polančec. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Hvala lijepa na postavljenom pitanju poštovanom saborskom zastupniku. Kada govorimo o obeštećenju umirovljenika moramo se svi skupa prisjetiti da je, dakle, Zakon o provođenju odluke Ustavnog suda jasno definirao koji umirovljenici imaju pravo na obeštećenje. Ja ću vas sve skupa podsjetiti još jedanput da su to oni korisnici starosnih, prijevremenih starosnih, invalidskih i obiteljskih mirovina, ostvarenih prema odredbama Zakona o osnovnim pravima iz mirovinskog i invalidskog osiguranja i Zakona o mirovinskom i invalidskom osiguranju za razdoblje od 1. rujna 93. do 31. prosinca 98. godine. Tom činjenicom obuhvaćeno je 674 tisuće 668 umirovljenika od kojih, dakle, pravo na obeštećenje danas ima 424 tisuće 744 umirovljenika. Tim kojem sam ja bio na čelu i razgovori i pregovori koje sam koordinirao sa predstavnicima umirovljeničkih udruga i Hrvatske stranke umirovljenika, radili smo prije svega na definiranju toga na koji način obeštetiti one koji na to imaju pravo. Još jedanput napominjem, Zakon o provedbi Odluke Ustavnog suda jasno je definirao tko ima pravo na obeštećenje. S tim u svezi mi smo pripremili jednu brošuru koja će uskoro biti jasno objavljena, gdje su svi ti detalji jasno definirani i pojašnjeni. I ukoliko postoji nešto nakon tog pojašnjenja što će ostati visjeti u zraku stojim vam na raspolaganju. Hvala lijepa.
Zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ja moram priznati da nisam shvatio da ste odgovorili na moje pitanje. Ja sa svojim, onima koji su me ovlastili da postavim ovo pitanje ne znam reći da li će oni biti obuhvaćeni povratom duga umirovljenicima ili neće. Jednako tako kao što ne znam što se zapravo dogodilo sa tim novcem koji u to vrijeme nije bio isplaćivan onima koji su ga stekli, zaradili i koji ga zbog raznih okolnosti nisu mogli primati.
Hvala. Poštovani zasutpnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Pitanje upućujem predsjedniku Vlade, doktoru Ivi Sanaderu kojeg na čelu hrvatske Vlade i sve članove pozdravljam. Gospodine predsjedniče, neposredno nakon započimanja pregovora sa Europskom unijom izjavili ste da će Hrvatska voditi politiku u dva smjera. Prema Europskoj uniji i prema regiji. Što Bosna i Hercegovina kao susjed s kojim Hrvatska ima najdužu granicu, čvrste povijesne i gospodarske i druge spone, može očekivati od hrvatske Vlade i vas osobno. Sada i u budućnosti kada su u pitanju europske integracije. Što Hrvati, konstruktivan narod u Bosni i Hercegovini mogu očekivati od Hrvatske kao supotpisnice Dejtona, u vrijeme kada Međunarodna zajednica radi na ustavnim promjenama i traga za najboljim i pravednim rješenjem svih naroda i Bosne i Hercegovine kao države. Hvala.
Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče, mislim prije svega da je došlo vrijeme da Bosna i Hercegovina se emancipira u političkom smislu. Dakle, da politički počne biti puno nezavisnija od Međunarodne zajednice nego što je to slučaj danas. 10 godina nakon Dejtona Bosna i Hercegovina zaslužuje punu emancipaciju u političkom smislu, ali te emancipacije ne može biti ukoliko se ne poštuju i prava Hrvatskog naroda koji je jednakopravan, konstitutivan, suveren sa ostala dva naroda, Srbima i Bošnjacima. I u tom smislu Vlada Republike Hrvatske podržat će kao izvršna vlast supotpisnica Deytonskog sporazuma svaki onaj dogovor triju naroda o budućnosti Bosne i Hercegovine koja sva tri naroda prihvate. Ne može biti nadglasavanja, naše je stajalište ne može biti 2-1, nego da moraju se svi narodi složiti oko budućnosti Bosne i Hercegovine, a Ustavne promjene koje su na dnevnom redu moraju biti takve i zato ćemo se zauzimati i u našim bilateralnim odnosima, dakle u razgovorima sa državnim vodstvom Bosne i Hercegovine i u našim kontaktima sa međunarodnom zajednicom da Hrvati ni pod koju cijenu ne mogu izgubiti ovaj status jednakopravnog naroda, suverenog i konstituivnog naroda. Kad je riječ o europskim integracijama mi budućnost Bosne i Hercegovine vidimo u zajedničkoj Europi, zajedno sa Hrvatskoj, u ujedinjenoj Europi i sigurno da je početak pregovora Hrvatske s Europskom unijom bila dobra vijest i za Bosnu i Hercegovinu. Osobno se nadam da će Europska komisija vrlo skoro prihvatiti pozitivnu fizibiliti studiju, te da će se donijeti Odluka o počinjanju pregovora o stabilizaciji i pridruživanju s Bosnom i Hercegovinom, ali budući da se to događa u vrlo kompleksnom i važnom vremenu u kojemu se odlučuje o budućnosti Bosne i Hercegovine Hrvatska će, ponavljam još jedanput i kroz svoje izravne kontakte sa Bosnom, državnim vodstvom Bosne i Hercegovine, naravno i u konzultacijama s političkim vodstvom Hrvata u Bosni i Hercegovini, ali i kroz kontakte s međunarodnom zajednicom igrati aktivnu ulogu, jer nama je prije svega stalo do sigurne, samostalne, suverene Bosne i Hercegovine u kojoj će Hrvati biti jednakopravan narod i Bosne i Hercegovine koja će imati svoju budućnost u Europskoj uniji.
Hvala. Zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče na vrlo jasnom odgovoru i koristim prigodu da kažem kako je Hrvatska tijekom rata u Bosni i Hercegovini učinila do tad neviđen napor u pružanju pomoći humanitarne i svake druge u Bosni i Hercegovini i da je svaka pomoć zrakom, kopnom ili morem došla preko Hrvatske i danas 10 godina nakon Daytona i okončanja rata demokratska BiH javnost puno očekuje od Hrvatske i od vas gospodine premijeru kao neospornoga lidera u ovoj regiji. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče Vlade, gospođo i gospodine potpredsjedniče, gospodo i gospođe ministri, državni tajnici. Moje pitanje upućeno je gospodinu Božidaru Kalmeti, ministru Ministarstva mora, turizma, promete i razvitka. Poznata je činjenica da hrvatski brodari na unutarnjim vodama imaju u svom vlasništvu brodove i ostala plovila koja su do Domovinskog rata servisirali i vršili preglede i popravke u "remontnom Brodogradilištu Sisak" koje je međutim prestalo poslovati i odavno je u stečaju. Molim vas da mi odgovorite na pitanje što je Vlada Republike Hrvatske do sada napravila, što namjerava poduzeti i koje mjere će propisati u svrhu osiguranja sigurnosti plovidbe da se omoguće popravci i pregledi brodova i drugih plovila na unutarnjim vodama, što je zakonska obaveza, a činjenica je da su dugi niz godina riječni brodovi bili prisiljeni popravke obavljati u susjednoj Mađarskoj, Srbiji i Crnoj Gori? Hvala.
Hvala. Ministar Božidar Kalmeta. Izvolite.
Zahvaljujem. Vlada ulaže veliku pažnju, ali i znatna financijska sredstva, što je vrlo važno na razvoju unutarnje plovidbe u Hrvatskoj, jer unutarnja plovidba je nešto što je najisplativije u smislu prijevoza i cijela Europa sve više bazira svoj prijevoz i transport putem unutarnje plovidbe. Činjenica je da je to kod nas bilo marginalizirano, međutim u zadnje vrijeme doista su vidljivi pomaci kad je u pitanju održavanje tog sustava, ali i kad je u pitanju i brodarstvo, jer sve više privatnih brodara žele obnavljati svoju flotu i baviti se tom djelatnošću. Mi smo, kad govorimo o navozu u Sisku, točno da je brodogradilište otišlo u stečaj, međutim mi smo kao ministarstvo, odnosno Vlada putem lučke uprave Sisak uložili znatna financijska sredstva u izgradnju i osposobljavanje tog navoza tako da je uloženo preko 20 milijuna kuna kako bi se sve to dovelo u funkciju. To je danas u toj situaciji da se čeka uporabna dozvola i vjerojatno će vrlo skoro početi i s radom taj navoz. On je veličine 80 metara, dakle moći će primati brodove do veličine 80 metara i brodove do 400 tona i bit će napravljen, odnosno napravljen je već sada po svim europskim standardima i to je u stvari i jedini navoz za servisiranje riječnih brodova u Hrvatskoj, a to je ujedno i osnova za revitalizaciju i razvoj "remontnog Brodogradilišta Sisak" koji će se moći jasno izvući iz ove situacije u kojoj je, ali će biti uz ostalo potrebna i angažman lokalne samouprave. I još jedna riječ, kad govorimo o sigurnosti plovidbe, onda moramo kazati samo to da je i napomenuti da je u 6. mjesecu u Zagrebu osnovano sjedište i osnovana Savska komisija, to je međunarodna komisija, to je pandan Dunavskoj komisiji. Ona će voditi računa o slivu rijeke Save, o uvjetima financiranja za izgradnju plovnih putova, o sigurnosti, svemu onome što je bitno za plovidbu. Prema tome, ukupno gledajući čini mi se i siguran sam da je, kad je u pitanju unutarnja plovidba da su napravljeni i da se rade veliki iskoraci u tom dijelu prometa, rekao sam početku najisplativije. Evo, hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Hvala lijepo. Izražavam svoje zadovoljstvo do sad postignutim, međutim i ja i riječni brodari koji su kao što znamo u vrlo teško položaju upravo i zbog ovoga što remonte moraju obavljati po stranim brodogradilištima, bit ćemo još zadovoljniji kada "brodogradilište remont Sisak" bude u punom pogonu. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Ivana Sučec-Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče Vlade, gospođe i gospodo ministri. Svoje pitanje upravljam na Ministarstvo gospodarstva, a odnosi se na teško stanje u tekstilnoj i kožarsko-obućarskoj industriji. Svi znamo naravno da je to radno-intenzivna djelatnost gdje radi preko 38 tisuća zaposlenih, uglavnom žena, da su to relativno niske plaće i da se uglavnom bave doradnim lom poslovima, pa me zanima što Vlada i ministarstvo kani i kada učiniti da se stanje u tom području i toj branši poboljša? Molim državnog tajnika da mi odgovori kad nema ministra. Hvala.
Hvala. Državni tajnik Vladimir Vranković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Cijenjena zastupnice, evo samo ukratko dat ću odgovor na vaše pitanje. Znači sagledavajući izuzetno teško stanje kao što ste spomenuli u ovim granama, Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva je u svojim programima i planovima i za 2005.,a isto tako za 2006. i 2007. znači predvidjelo financijsku podlogu za izvršenje programa koje je definiralo da bi pomoglo toj industriji, tj. da promijeni strukturu te industrije. Normalno sve te svoje planove radilo je u suglasju sa Hrvatskom gospodarskom komorom sa udruženjem tekstilne i odjevne djelatnosti, udruženjem kožarsko-obućarske djelatnosti, Hrvatskom udrugom poslodavaca, udrugom tekstilne i kožne industrije kao i Sindikatom tekstila. Znači, projekti i programi usmjereni su ka razvoju vlastitih proizvoda, ka edukaciji samog osoblja, uvođenju novih kvaliteta, usvajanje i razvoj novih tehnologija, znači kako bi se ta industrija mogla ravnopravno nositi na svjetskom tržištu i da dobije zasluženo mjesto koje joj i pripada.
Hvala. Poštovana zastupnica Ivana Sučeć-Trakoštanec.
Zahvaljujem gospodinu državnom tajniku i nadam se da će one industrije iz tekstilne i kožarsko-obućarske industrije koje su preostale, koje nisu propale do sada, pa i u Koprivničko-križevačkoj županiji iz koje ja dolazim, a isto imaju poteškoća uspjeti iskoristiti ova sredstva i naravno opstati na sve zahtjevnijem tržištu. Zahvaljujem gospodinu državnom tajniku.
Hvala. Poštovana zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite!
Poštovani predsjedniče, svoje pitanje upućujem premijeru gospodinu Sanaderu. Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina u članku 37 stavak 3. utvrđeno je da najmanje jednom godišnje Vlada Republike Hrvatske podnosi Hrvatskom saboru izvješće o provođenju ovog Ustavnog zakona i o utrošku sredstava koji su u državnom proračunu osiguravaju za potrebe nacionalnih manjina. Ustavni zakon donijet je 13.12.2002. godine, stupio je na snagu 23.12.2002. godine. Vlada Republike Hrvatske do sada nije podnijela nijedno izvješće iako je Ustavni zakon na snazi gotovo tri godine. Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina četiri puta je pismeno zatražio od Vlade da podnese izvješće sukladno citiranoj odredbi Ustavnog zakona. 26. svibnja, 12. srpnja, 15. rujna 2004. te 9. lipnja 2005. godine uz jednu požurnicu od 7. siječnja 2005. godine. Hrvatski sabor je na svojoj 11. sjednici u jesen 2004. godine donio zaključak, citiram, "Zadužuje se Vlada Republike Hrvatske da sukladno članku 37. Ustavnog zakona" itd. "podnese izvješće o provođenju Ustavnog zakona." Nažalost, to nije jedini zaključak po ovoj temi koji je ovaj Dom, mi zastupnici izglasovali. Na 14. sjednici održanoj u lipnju 2005. godine kada se vodila rasprava o prijedlogu Godišnjeg obračuna Državnog proračuna za 2004. godinu ponovo je Sabor donio zaključak u kojem se Vlada zadužuje da u roku od 30 dana Hrvatskom saboru dostavi izvješće o provođenju Ustavnog zakona i jednako tako da da odgovor Hrvatskom saboru zbog kojih razloga do sada nije izvršila svoju obvezu utvrđenu člankom 37. Iz svega proizlazi da ne samo da Vlada ne provodi Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina već da ne poštuje i ne provodi zaključke ovog Visokog doma. Gospodine premijeru, danas je 9. studeni 2005. godine, tri godine od donošenja zakona i nakon niza uzastopnog traženja od strane zastupnika nacionalnih manjina putem odbora te nakon dva zaduženja temeljem zaključaka ovog doma hoće li i kada Vlada Republike Hrvatske podnijeti ovo izvješće ili će i dalje kršiti i ne provoditi Zakon o pravima nacionalnih manjina i time gurati pod tepih pitanje dvojezičnosti, mediji i informiranje na jezicima manjina pa sve do donošenja provedbenog akta o materijalnim pravima vijeća i vijećnika nacionalnih manjina.
Hvala. Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader. Izvolite!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo zastupnice, odgovorit ću na sva pitanja koja ste postavili u vašem zastupničkom pitanju a počet ću s konstatacijom da činjenica da Vlada, što je točno, još uvijek nije dostavila izvješće o provođenju Ustavnog zakona o nacionalnim manjinama ne znači da ne provodi taj zakon. To su dvije bitne razlike. Prema tome, dva bitna, dva vrlo važna segmenta i ja ću reći da je ova Vlada više učinila nego sve prethodne Vlade upravo na planu primjene Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. I u tom smislu želim vrlo jasno reći, dakle da činjenica da još nije izvješće došlo u Hrvatski sabor ne znači da se Ustavni zakon ne primjenjuje. Ima problema kao što znamo u njegovoj primjeni, i vi i ja znamo to i na tome radimo a kad je riječ o razlozima zašto još uvijek nije došao u Hrvatski sabor, zašto još uvijek nije došlo izvješće ja ću navesti samo jedno. Budući da do sada je ovo prvo izvješće koje pripremamo obuhvaća više godina i nismo stigli do danas, ono je gotovo ali je na koordinacijama Vladinim, bit će uskoro na Vladi, mi ćemo ga uputiti još za vrijeme ovog zasjedanja u Hrvatski sabor i u tom smislu ćemo ispuniti tu svoju zakonsku obvezu i obveze koje proističu iz zaključaka Hrvatskoga sabora. Ali ponavljam još jedanput. To je forma koju treba poštovati i koja je važna ali puno je važnije da vidimo gdje se sve zakon provodi, gdje se ne provodi. Problema ima kao što znamo i u pogledu radijskih emisija, televizijskih emisija o čemu smo dosta govorili, pokušat ćemo to ispraviti. Nije sve na Vladi. Ima dosta problema i dosta zadaća koje trebaju obaviti i druge institucije, druga tijela. Primjerice, Hrvatska radio-televizija nije zadaća Vlade da o tome vodi računa je li Hrvatska radio-televizija i Hrvatski radio ispunjavaju svoje obveze ali je na primjer kad je riječ o jedinicama lokalne samouprave i uprave, tu onda Središnji državni ured za upravu. Prema tome, problema ima ali ja mogu reći još jedanput. Čvrsta orijentacija moje Vlade i ove saborske većine da su svi hrvatski građani jednaki pred zakonom a da manjinama treba posebnu pozornost upravo zato jer su manjine od te politike, od te orijentacije nećemo odustati. Da će biti problema u našem hodu u primjeni tog zakona vjerojatno hoće i dalje u budućnosti ali na nama je da zajednički radimo na tome da se svaki hrvatski građanin osjeća u pravom smislu te riječi jednakopravan pred Ustavom, pred zakonom sa svim pravima i dužnostima koje iz toga proistječu.
Hvala. Poštovana zastupnica Zdenka Čuhnil.
Ja se zahvaljujem gospodinu premijeru, međutim činjenica je da je to forma ali vjerojatno bi ova forma prisilila upravo postupanje što ste i vi na kraju rekli jedinica lokalne samouprave da i oni priđu provođenju ovog zakona jer ovako imaju vrlo kvalitetne izgovore. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Gordana Sobol. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine premijeru! Svoje pitanje upućujem ministrici gospođi Vesni Škare-Ožbolt. Naime, gospođo ministrice nedavno smo imali prilike saznati da ste vaše ministarstvo preselili u nove veće prostore u vlasništvu Hrvatske televizije u Dežmanovoj ulici na broju 6. i 10. ovdje u Zagrebu. Time ste prostore za administraciju ministarstva povećali sa 2 tisuće 700 kvadrata na otprilike nešto više od 4 tisuće 150 kvadrata. Međutim, to sve skupa će porezne obveznike koštati godišnje umjesto dosadašnjih nešto više od 30 tisuća kuna po ugovoru sa Gradom Zagrebom, više od 4 milijuna kuna godišnje. Ja vas molim da objasnite hrvatskoj javnosti odnosno poreznim obveznicima kako to da je na taj način ustvari vaše ministarstvo postalo daleko najrastrošnije ministarstvo kada je u pitanju prostor koji koristite a u isto vrijeme zgrade sudova, zatvora vape za ulaganjima a sudski predmeti stoje neriješeni pred zastarama.
Hvala. Ministrica pravosuđa Vesna Škare-Ožbolt.
Zahvaljujem vam gospođo zastupnice na ovom pitanju. Mislim da je dobro da javnost čuje prave informacije. Ministarstvo pravosuđa za vašu informaciju funkcioniralo je do četvrtog mjeseca ove godine na 11 lokacija u Gradu Zagrebu. Ministarstvo pravosuđa se povećalo povećavanjem aktivnosti sređivanjem stanja u zemljišnim knjigama, sređivanjem stanja u ovrhama i potpunoj informatizaciji sustava. Od 11 lokacija mi smo sada prelaskom na lokaciju u Dežmanovu smjestili se, dakle skratili smo ili smanjili smo broj lokacija na šest. Odlukom povjerenstva pa i Vlade i ugovorom koji je Hrvatska televizija sklopila sa Ministarstvom pravosuđa postignut je dogovor kakav je postignut. Za vašu informaciju ugovor, sve odluke i kolika je ušteda ovog trenutka Ministarstva pravosuđa u odnosu na sve one lokacije na kojima je Ministarstvo pravosuđa prije bilo nalazi vam se na Internet stranicama Ministarstva pravosuđa od 4. mjeseca ove godine. Dakle, pune informacije, ugovori, cijene, sve vam se nalazi javno transparentno na portalu Ministarstva pravosuđa. Čudi me da je tek sada ova tema i ovo pitanje došlo na dnevni red. Bilo je puno aktualnih satova prije toga i ja vas pozivam da ubuduće puno više čitate informacije na portalu Ministarstva pravosuđa jer ćete tamo dobiti punu informaciju.
Poštovana zastupnica Gordana Sobol.
Gospođo ministrice, ja dosta čitam i nemate jednostavno pravo da me na ovaj način prozivate. Drugo, gospođo ministrice stoji činjenica da je za taj prostor u Dežmanovoj ulici vi godišnje izdvojit ćete 4 milijuna kuna najamnine. Ja sam malo letimično pregledala koliko su troškovi drugih ministarstava, čini mi se da ne ide daleko iza vas, da više duplo zaostaje ministarstvo koje vodi gospodin Kalmeta. U isto vrijeme, tih 4 milijuna kuna je ujedno i više od onoga što ste izdvojili za Centar za obučavanje sudaca i za onaj dio koji se odnosi na prilagodbu zakonodavstva Europskoj uniji. I konačno, ja se nadam da ćete u pisanom obliku objasniti i da li je bilo javnog natječaja u skladu sa Zakonom o javnoj nabavi, i da li stvarno nije bilo moguće naći jeftiniji prostor u gradu Zagrebu.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Vlade, nedavno ste nas u Hrvatskome saboru podsjetili na riječi pokojnog jugoslavenskog diktatora, "tuđe nećemo, svoje ne damo". No, unatoč tome hrvatska Vlada je uz praksu prodaje čitavih otoka u Jadranu, uvela nažalost, još jednu novinu u Hrvatskoj, a to je da nestaju čak cijeli riječni otoci. Naime, Republika Srpska je kopajući šljunak na Uni iskopala cijeli riječni otok, te dio obale i tako ušla 200 metara preko hrvatske granice, i na taj način defacto otela i odnijela 200 metara Hrvatske. Zašto gospodine predsjedniče Vlade o tome šutite, odnosno, zašto ništa ne poduzimate?
Hvala. Predsjednik Vlade, dr. Ivo Sanader. Izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, u svom pitanju rekli ste zašto Vlada prodaje otoke, Vlada, nego kako ste rekli? Ja mislim da, ne, ne, rekli ste, da Vlada nakon što je … [[Govornik se ne razumije.]]
Ja ću ponoviti, gospodine.
Ne možete, molim vas, niste dobili riječ. Izvolite.
Ja ću ponoviti.
Ne možete ponoviti, izvolite predsjedniče Vlade. Ne možete ponoviti, izvolite predsjedniče Vlade.
Gospodin predsjednik Vlade je krivo razumio.
Ne.
Ili čuo.
To što kako je razumio ili čuo, to je njegova stvar, izvolite predsjedniče Vlade.
Nisam spominjao Vladu … [[Govornik se ne razumije.]]
Kolega Rožić!
U vašem pitanju gospodine zastupniče, rekli ste kako Vlada prodaje otoke u hrvatskom Jadranu [[Upadica: Nisam rekao.]]
Molim vas izvolite predsjedniče Vlade, odgovoriti na pitanje.
Gospodin zastupnik [[Upadica: Nisam to rekao!.]]
Nemojte, nema takve komunikacije. Izvolite odgovarati na pitanje.
Takva komunikacija ne postoji. Postoji pitanje i odgovor, upravo je odgovor na redu.
Vi ćete to reći kroz vaš odgovor na izražavanje zadovoljstva ili nezadovoljstva kada dođete nakon ovoga odgovora.
Rado ću s vama zajedno pogledati poslije stenogram pa ćemo vidjeti što ste rekli, ali otprilike ja mislim, evo koliko vidim po reakcijama drugih da ste rekli to, ali ako niste, ja prihvaćam i onda je to u redu. Vlada Republike Hrvatske ne prodaje nikakve otoke, niti će prodavati otoke, čak štoviše, mi ćemo tražiti od vlasnika otoka, od vlasnika otoka, da država, odnosno jedinice lokalne ili regionalne samouprave imaju pravo prvokupa. Prema tome, naći ćemo načina kako ćemo i zaštiti to, jer ja sam također protiv rasprodaje hrvatskih otoka. Isto to vrijedi i za sve druge, i za sprudove i kada je riječ o razgraničenju Republike Srpske i kada je riječ o razgraničenju sa Srbijom i Crnom Gorom. Prema tome, ova Vlada će inzistirati na onim granicama Republike Hrvatske koja su, koje su ustanovljene Badinterovom komisijom kada je konstatirala raspad Jugoslavije na temelju kojega je rečeno da su sve granice bivših socijalističkih republika granice novonastalih zemalja i budite sigurni da će ova Vlada znati zaštiti hrvatski interes.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Rožić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Vlade, no, doista Republika Srpska ušla je 200 metara preko granice i kopa šljunak na Uni. Unatoč ovom vašem odgovoru mi u HSP-u smo, znate ipak zabrinuti zbog takve činjenice jer gospodine predsjedniče Vlade ipak se tu ne radi o granici na Drini nego na Uni.
Hvala. Poštovani zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, svoje pitanje upućujem Ministarstvu znanosti i obrazovanja i športa, odnosno ovdje nazočnom gospodinu državnom tajniku za osnovno školstvo. A pitanje se odnosi na eksperimentalnu provedbu elemenata HNOS-a u pojedinim osnovnim školama. Naime čini mi se da javnost nije dovoljno upoznata sa svim onim što primjena, odnosno provedba ovih elemenata HNOS-a znači za cjelokupni obrazovni sustav, odnosno za društvo u cjelini. Stoga konkretno, zanima me možemo ili već sada znati postoje li poteškoće u provedbi elemenata HNOS-a, postoje li i pozitivni efekti u provedbi. I isto tako zanima me što ministarstvo napraviti da bi javnost putem medija dobila što jasniji uvid što znači primjena i provedba elemenata HNOS-a, mislim da čak i ne znaju što znači HNOS, barem ne većina sugrađana. Stoga evo moje pitanje se odnosi, konkretno na primjenu i provedbu elemenata HNOS-a u osnovnim školama koje su odabrane u ovome eksperimentalnom programu.
Hvala. Državni tajnik za osnovno školstvo. Nevio Šetić.
Zahvaljujem gospodine zastupniče, želim vam reći da se danas eksperimentalni program "Hrvatskog nacionalnog obrazovnog standarda" provodi u 49 hrvatski škola što čini ukupno 5% hrvatskih škola. Želim vam reći da smo vrlo zadovoljni dosadašnjim tijekom primjene, Ministarstvo je obišlo sve škole i informirali smo jedan operativni tim u samoj školi koji prati provođenje HNOS-a a glavna značajka HNOS-a je u činjenici, u novom načinu poučavanja koja ide iz učione. Znači dosadašnja klasična paradigma koju mi poznajemo frontalne nastave potpuno se mijenja u jedan drugačiji način poučavanja gdje je znanje iznimno važno ali se nadopunjava i sa vještinama, sposobnostima i sa navikama i sa vrijednostima koje treba usvaja učenik i doći do tih postignuća koje se po predmetima i nastavnim temama čini. To je jedna velika promjena koja upravo ide iznutra i jedna, veliko zapažanje koje smo imali ovih nekoliko mjeseci je činjenica da su se učitelji iznimno uključili u taj projekt i na jedan iznimni entuzijazam iznutra. To je nešto jako dobro. Nešto glede garancije provođenja HNOS-a, mi imamo i operativni stožer u Ministarstvu koje prati. Znači imamo zatim tim u svakoj školi i s druge strane organizirali smo i nezavisno vanjsko vrednovanje cijelog projekta, tako da ćemo dobiti na kraju 30. lipnja sljedeće godine potpunu sliku oko uvođenja HNOS-a. Još ovdje želim reći, s obzirom da je to jedna velika promjena koju hvata obrazovani sustav, najprije osnovne škole, da želimo i ovih mjeseci, ćemo jače nastupiti prema javnosti, da bi upravo ukazali koje se sve te promjene čine i kako bi mogli pokazati i pred javnosti na neki način dati uvid kako cijeli projekt ide. Evo zahvaljujem.
Hvala. Poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem se gospodine državni tajniče. Meni se čini da je doista izuzetno važno prije svega upoznati javnost sa svim onim što HNOS donosi posebno sa promjenama. Ali isto tako mi se čini potrebnim da se ministarstvo još aktivnije uključi u takvu jednu medijsku prezentaciju li kroz obrazovne programe raznih medija i na neke druge načine tiskajući publikacije. Zato očekujem doista da u narednom razdoblju se to i dogodi. Zahvaljujem.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pitanje za Vladu, za gospođu potpredsjednicu. Vlada Republike Hrvatske je nakon dužeg vremena donijela odluku o zaključenju međudržavnog sporazuma sa Bosnom i Hercegovinom oko rješavanja određenih prava stradalnika Hrvatskog vijeća obrane. Odluka je za pozdraviti, budući smo i sami ukazivali na nezakonitost i ne pravičnost postojećeg sustava skrbi za stradalnike Hrvatskog vijeća obrane. Napominjem da se iz Mirovinskog fonda za 6391 korisnika, stradalnika Hrvatskog vijeća obrane izdvaja godišnje oko 423 milijuna kuna odnosno to su bili podaci iz 2003. godine. Međutim, nakon što je odluka donijeta u ovih nepunih tjedan dana, pojedini članovi Vlade, kao i stradalničke udruge u Bosni i Hercegovini počeli su ga različito tumačiti. Tako da je ostala još uvijek nepoznanica koliki broj osoba će biti obuhvaćen kao i koliko će se sredstava iz Proračuna Republike Hrvatske morati izdvajati. Složit ćete se da to već u startu ostavlja određene dvojbe u ocjenu njegove provedljivosti i pravičnosti. Vjerujući da znate što piše u članku 6. Nacrta prijedloga ugovora, pitanje je koliko će osoba ugovorom biti obuhvaćeno i koliko će Republika Hrvatska za tu namjenu trebati izdvajati godišnje? Molio bih precizne brojčane podatke jer smatram da na ovom pitanju treba ovdje u Hrvatskom saboru postići konsenzus. Hvala.
Hvala. Potpredsjednica ministrica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine zastupniče naravno da ova Vlada ispunjava svoju ustanu obvezu vezanu za skrb i obitelji, ali i ratnih vojnih invalida ali isto tako ova Vlada obavlja odnosno završava onaj posao koji je morao biti obavljen i završen puno prije. Vi dobro znate gospodine Pančiću da smo mi oko tog problema razgovarali u vrijeme primopredaje Ministarstva hrvatskih branitelja i taj posao je trebao naravno biti, ponavljam još jedanput, završen puno prije. Naravno da smo kao odgovorna Vlada itekako dobro razmotrili sve aspekte ovoga ugovora. Mi smo podrobno, dugo radili u jednom zajedničkom povjerenstvu sa predstavnicima i stradalničkih udruga iz Bosne i Hercegovine i došli s ovim Prijedlogom ugovora koji je pred vama, koji ste, koji će vjerojatno uskoro doći i na ratifikaciju ja se nadam u Hrvatski sabor i naravno da smo precizno izračunali na koliki broj osoba će se odnositi i naravno na koliki dio ili komad Državnoga proračuna. Ja sam bila iznenađena vašim istupima u javnosti jer ste upravo za vrijeme nedavne rasprave o provedbi Zakona o pravima hrvatskih branitelja u 2004. godini ovdje pitali panično gdje je taj sporazum, gdje je taj ugovor? Konstatirali da se on nikada neće potpisati. Sad kad je Vlada naravno kao i ostale svoje zadaće ispunila bilo je tako i sa najavama o zakonu kad ste govorili da zakon nećemo donijeti. O registru da ga nećemo donijeti. O Fondu da ga nećemo utemeljiti, a u Fondu imamo 7% dionica HT-a, 7% dionica INA-e kao što vidite Fond funkcionira. U ovom trenutku jedan je od najjačih fondova u Hrvatskoj. Bilo je tako oko svega drugoga što je ova Vlada najavljivala i što radi naravno savjesno i u skladu sa svojim ustavnim i zakonskim obvezama. U prvoj godini evo konkretnog odgovora dakle mi ćemo se, mi ćemo zbrinuti oko 800 obitelji zatočenih, nestalih i poginulih pripadnika Hrvatskog vijeća obrane, a u dvije godine iza toga o ratnim vojnim invalidima. To je u skladu sa dogovorom i sa stradalničkim udrugama. Naravno nije dobro gospodine zastupniče strašiti javnost o milijardama kuna koje će otići za tu, ponavljam još jedanput, ustavnu našu obvezu jer to naprosto nije točno. Radi se o stotinjak milijuna međutim precizne izračune dobit ćete kad budemo raspravljali o ratifikaciji. A što se tiče vaših najava u medijima da je to obveza koja čeka sljedeću Vladu i koja će se natovariti na leđa sljedeće Vlade želim konstatirati poznavajući političke prilike u Hrvatskoj da će sljedeću Vladu sastavljati doktor Sanader, premijer. Prema tome nemate nikakve brige i možete mirno spavati. … [[Pljesak.]]
Poštovani zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Gospođo Kosor samo se vi nadajte tome. Upravo to i postavljam pitanje zato što znam da će to doći na dnevni red nove Vlade za koju sam uvjeren da neće sastavljati Hrvatska demokratska zajednica [[Upadice se ne razumiju.]] Jer i ovo je primjer kako radite. Pitanje moje je precizno bilo koliko osoba će biti obuhvaćeno i koliko će to koštati? Ako već mene demantirate da nisam u pravu sa mojim iznosima i mojim procjenama znači li to da demantirate i udruge iz Bosne i Hercegovine koje su ostale šokirane vašim ovim ponovljenim izjavama i koje tvrde da je u razgovoru bilo riječi o 8 tisuća stradalnika koji bi trebali biti umirovljeni po ovome novome Prijedlogu ugovora, a što znači [[Upadice se ne razumiju.]]
Mir! Mir! [[Upadice se ne razumiju.]]
Evo vam članak od ponedjeljka. Ja sam razgovarao sa gospođom Jasnom Zlomislić, predsjednikom Udruge udovica Domovinskog rata i za tu gospođu mogu reći da je tvrd pregovarač, ali da je časna i poštena osoba.
Hvala lijepa.
A vi je izgleda demantirate.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite [[Upadice se ne razumiju.]] Mir!
Gospodine predsjedniče ako dopustite.
Izvolite.
Pitanje postavljam ministrici pravosuđa. Predrag Matvejević, ugledni hrvatski književnik, dokazani borac za ljudska prava a posebno prava političkih osuđenika od Vatslava Havela do Franje Tuđmana, a koji je branio i zastupao u nizu svojih pisama upućenih tadašnjim vlastodršcima prošle je srijede na Općinskom sudu u Zagrebu osuđen na 5 mjeseci zatvora zbog navodne uvrede i klevete književnika Mile Pešvarde. Neću ulaziti u to da li je ono što je Matvejević Pešvardi rekao samo uvredljivo ili usput i istinito, ali iznosim svoj stav da je ovakva vandalska presuda najteža uvreda za sve slobodoumne građane Hrvatske. O toj sramotnoj presudi počasnog potpredsjednika Svjetskoga PEN-a hrvatski će PEN obavijestiti ili je već obavijestio međunarodnu javnost pa će tako cijeli intelektualni svijet doznati za ovu hrvatsku sramotu kad se borci za slobodu govora trpaju u zatvor zbog izgovorene ili napisane riječi. Cijeli svijet saznat će usput i to kakvo nam je pravosuđe i kakvi suci sude u tom našem pravosuđu. Vas, ministrice toga pravosuđa pitam što kanite poduzeti u najavljenoj pravosudnoj reformi kako bi se konačno počeli zatvarati oni koji su ovu zemlju opljačkali ili oni koji u tišini Mirogoja dogovaraju primanje mita, a ne vrhunski intelektualci kojima se ova zemlja treba ponositi.
Ministrica pravosuđa Vesna Škare-Ožbolt izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče ne mogu se složiti s vama da presuda može biti vandalska na ovaj način kako ste vi to prezentirali. Naime ova presuda je nepravomoćna i nije je dobro komentirati, ali pitanje novinarske klevete o tome trebamo razgovarati. Što smo mi napravili prošle godine posljednjim izmjenama Kaznenog zakona praktički smo dekriminalizirali novinarsku klevetu odnosno prebacivanjem tereta dokaza s optuženika na tužitelja koji u postupku mora dokazati evidentnu namjeru škodenja ugledu i časti značajno je sužena ta kazneno-pravna odgovornost tzv. medijske klevete. To je ono što smo napravili prošle godine posljednjim izmjenama Kaznenog zakona. I moj stav oko ovog pitanja moram priznati je drugačiji nego što je zakonsko rješenje. Mi smo formirali ove godine u 5. mjesecu Radnu skupinu za usklađivanje zakonskih odredbi o kleveti sa zakonodavstvom članica Europske unije. I zanimljivi su pokazatelji. Iz pregleda kažnjivosti klevete u drugim državama članicama Vijeća Europe proizlazi da ti, niti jedna europska država nije dekriminalizirala kazneno djelo klevete na način kako smo mi to napravili. Izuzetak je Bosna i Hercegovina gdje je visoku predstavnik 2002. godine donio Zakon o zaštiti od klevete kojim je kleveta brisana iz Kaznenog zakona. Međutim ipak tu je, to je riječ o jednostavnoj odluci visokog predstavnike bez nekakve znanstvene stručne rasprave. U svim ostalim europskim zemljama kleveta je kazneno djelo kod kojeg nije isključena ni kazneno pravna odgovornost novinara. I sad, ova radna skupina koja je pripremala analizu zaključila je da ne treba ništa mijenjati u odnosu na ono što smo već postigli kao rješenje u, kao u izmjenama Kaznenog zakona u sedmom mjesecu ove godine. Međutim, ja ovdje najavljujem, bude li ovakvih presuda i dalje, usprkos tome što smo dekriminalizirali novinarsku klevetu opet ćemo razmatrati stvari i vidjet ćemo koja su rješenja najbolja. Ima prijedloga da se ostavi samo novčana kazna, a da se kazna zatvora makne iz ovog dijela. Međutim, idemo još malo pogledati kako će izgledati buduće odluke sudova pa ćemo mijenjati i te odredbe.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Vidite ministrice pravosuđa, ne mogu ja biti u potpunosti zadovoljan vašim odgovorom. Jer gledajte, ako ste dekriminalizirali uvredu i klevetu u novinarskom tekstu kao što tvrdite, kako je onda sudac Lukić mogao izreći presudu. Kako je mogao književnika koji je u novinskom tekstu nešto napisao osuditi za klevetu? Onda bi imate suce, ovo nije problem pravne norme, nego problem sudaca. I vi očito zagovarate jer kažete da se ne slažete s mojim komentarom ove nacionalne sramote. Vi očito zagovarate zabranu komentiranja svih nepravomoćnih presuda, pa tako i ove, ove sramotne suca Lukića. Time se slažete i sa sudskom udrugom koja se i na taj način brani od suda javnosti za svoj radi i za svoj nerad. I dok tome bude tako mi ćemo u sudstvu gospođe ministrice imati i Lukiće i Lozine i Domićke i Vidušiće, a sve one, svi oni koji o tome šute pomažu da se takvo stanje održi. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Lucija Čikeš.
Zahvaljujem. … [[Upadica se ne čuje.]]
Mir, molim vas mir.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora.
Izvolite.
Moje pitanje upućujem ministru zdravstva i socijalne skrbi docentu Nevenu Ljubičiću. Potaknuta vijestima koje se daju pročitati u tiskovinama i to vrlo često kao i onima koje se daju čuti putem elektronskih medija, a koje uporno ističu da se u području socijalne skrbi Republike Hrvatske ništa ne ulaže. Podvlačim ovo "ništa ne ulaže" kako u infrastrukturu, tako i u zaposlenike. Pa se često citira broj od nekoliko stotina zaposlenika koji nedostaju u tom sustavu gotovo svih profila. Gospodine ministre, koliko je to istina i da li je to istina?
Hvala. Ministar zdravstva i socijalne skrbi, Neven Ljubičić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dozvolite mi da prije nego odgovorim na ovo pitanje zapravo iznesem nekoliko riječi, konstatacija s čime smo se zapravo susreli u prosincu 2003. godine. Naime, evo nadovezujući se na ovo što sam zapravo čuo, a to ja transparentno stanje. Pa ja ću reći što smo zatekli dakle u prosincu 2003. godine. zatekli smo jednu katastrofalno stanje, katastrofalno stanje gdje je zapravo potpuna podkapacitiranost centara za socijalnu skrb vladalo. Centri za socijalnu skrb su zapravo kralješnica socijalne skrbi i socijalnog sustava u Republici Hrvatskoj. Taj sustav mora funkcionirati. I ako u tom sustavu radi u prosjeku između 32 do 64% visoko stručnih djelatnika ne možemo očekivati da će taj sustav funkcionirati. I upravo takvo stanje smo zapravo zatekli. Zatekli smo 18 kapitalnih investicija koje su bile totalni promašaj. 13 od njih nije imalo projektnu dokumentaciju. Dakle, to su posljedice da tako kažem koalicijske vlade i programa koji se provodio u socijalnoj skrbi. Međutim, to je zahtijevalo silni rad. Upravo ove dvije godine zaposlili smo preko dvije stotine visoko stručnih djelatnika u 115 centara i podružnica, dakle ispostava centara socijalne skrbi. Na taj način kapacitiranost stručnih službi je između 70 i 85%. To je nešto što je činjenica što želim ovog trenutka da se ovdje i javno obznani. Istodobno završavamo 18 kapitalnih investicija, kapitalnih objekata. Svi smo svjedoci dakle da su se korisnici socijalne skrbi čitav niz godina u bivšoj državi smještali u kojekakve vile u kojekakve neprimjerene objekte. Na nama je sada dakle da to promijenimo. Reći ću samo još jedan podatak jer je ovo evo jedinstvena prigoda. Vjerovali ili ne, a to je prosjek starosti vozila kojima se dostavlja pomoć ljudima na terenu u okviru socijalne skrbi bio je preko 15 godina. 110 automobila novih, 12 kombi vozila, među njima najveći broj vozila za osobe sa posebnom skrbi. Evo, to je rezultat onoga što radimo i što želimo raditi. Evo, dozvolite mi samo još riječ, dvije da najavim još jedan projekt ovdje, a to je projekt angažiranja i zapošljavanja psihologa u, dakle domovima za djecu. To je još jedan veliki iskorak za koji ova Vlada sasvim sigurno zna kako i ima mogućnosti. Hvala.
Hvala lijepo. Poštovana zastupnica Lucija Čikeš. Izvolite.
Da gospodine ministre. U socijali sam 158 godina i znam da su potrebe vrlo velike i da nikada dovoljno na tom području nećemo postići. Ali ako se problemi rješavaju sustavno, sukladno financijskim potrebama i sukladno prioritetima onda dakako da ishodi neće biti upitni, da će biti pozitivni. I na radost eto to i grad Split rješava svoj jedan veliki problem. Centar za socijalnu skrb u gradu Splitu, odnosno njegovi radnici će dobiti prostor u kojem će moći raditi uvjetnije, a na radost i Županije splitsko-dalmatinske koja dobiva županijski centar za socijalnu skrb da bi učinkovitije i brže rješavala probleme u svojoj županiji. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ivan Jurkin.
Poštovani predsjedniče, gospodo ministri, državni tajnici. Postavljam pitanje gospodinu ministru Kalmeti. Ja stanujem u neposrednoj blizini Zračne luke Zagreb i razgovarajući sa ljudima velikogoričkog kraja, ali i grada Zagreba posluškujem da u posljednjih tjedana i mjeseci iz različitih izvora u javnosti se plasiraju različite informacije o statusu projekta novog putničkog terminala Zračne luke Zagreb. Isto se tako spominju različiti subjekti i pojedinci koji su zainteresirani za financiranje tog projekta i ulazak u vlasničku strukturu Zračne luke Zagreb. Gospodine ministre, mene interesira kakav je status ovoga projekta, koji modeli financiranja se razmatraju i kada će Vlada donijeti i kakovu odluku u vezi terminala Zračne luke Zagreb?
Hvala. Ministar Božidar Kalmeta. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine zastupniče. Projekt zračne luke, odnosno izgradnja novog putničkog terminala i stajanke u Zračnoj luci Zagreb je jedan od razvojnih projekata koje ova vlada priprema i koji ćemo rado realizirati. Mi vršimo vrlo intenzivne pripreme za početak realizacije tog projekta i na inicijativu predsjednika Vlade doktora Sanadera u to su se uključili i predsjednik države gospodin Mesić, a i uključio se i Grad Zagreb preko svog gradonačelnika i preko svojih službi jer i Grad Zagreb participira u vlasništvu te zračne luke sa 35%. Dakle, postoji jedan konsenzus, rekao bih tako, oko potrebe izgradnje novog putničkog terminala i stajanke u Zračnoj luci Zagreb. Pripreme oko tog projekta i pripreme za realizaciju tog projekta su vrlo kompleksne jer se doista radi o jednoj velikoj investiciji, o jednom velikom zahvatu, ali će to zasigurno krenuti čim se te pripreme i aktivnosti završe. Trenutno se radi ne znam, master plan kojim se utvrđuje … dugoročnog razvoja do 2030. godine, razvoja zračne luke, izrada studija o modelima mogućih financiranja toga svega skupa je gotova. Radi se precizna procjena zračnog prometa do 2030. godine. Usklađuje se master plan sa generalnim urbanističim planom Zagrebačke županije i sa prostornim planom grada Velike Gorice. Definiran je prostor koji će Ministarstvo obrane ustupiti Zračnoj luci Zagreb za realizaciju tog projekta i za izgradnju ove stajanke i terminala, a u tijeku je i procedura oko primopredaje tog zemljišta. U tijeku je izdavanje načelno lokacijske dozvole itd. itd. Dakle sustavno se taj projekt priprema. Ono što se trenutno radi je to da se vrše konzultacije kako to sve skupa i kojim modelom isfinancirati. Ima više modela ili klasična koncesija ili model strateškog partnerstva ili model o čemu u zadnje vrijeme najviše razmišljamo i konzultiramo se tu sa Gradom Zagrebom, dakle model samofinanciranja. Kada se opredijelimo za jedan ovih modela, jasno da će se onda o tome raspravljati i na Vladi i Vlada će u konačnici zauzeti stav kako i na koji način financiranju izgradnju tog izuzetno važnog infrastrukturnog objekta. Mislim da smo pri kraju svih pripremnih radnji i ja vjerujem da će se tijekom sljedeće godine i započeti s radovima na ovom izuzetno važnom infrastrukturnom prometnom, kako god hoćete, projektu.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Jurkin.
Hvala gospodine ministre na opsežnom odgovoru. Međutim ja vas lijepo molim, vi ste spomenuli ova tri strateška modela financiranja. Ja bi bio izuzetno zadovoljan kad bi na prvom mjestu stavili model samofinanciranje od strane Zračne luke Zagreb i to na bazi bankarskih kredita ili drugih suvremenih oblika takvog načina financiranja. Jer analizirajući prijenos i nedostatke svakog od ovih modela dolazimo do nepobitne činjenice da je tržišna vrijednost Zračne luke Zagreb relativno mala i onda treba, a cijena kapitala je velika i da je tržišno oportuno prvo tu vrijednost povećati kroz proces rekonstruiranja i započinjanje projekta kroz mobilizaciju domaćih izvora financiranja oslanjajući se na jako poduzeće Zračne luke Zagreb. Mislim glavna je ideja ustvari u upravi Zračne luke Zagreb koliko se meni čini, to je afirmacija Zračne luke Zagreb provodi sanaciju u ovoj regiji u kontekstu ulaska u Europsku uniju.
Hvala lijepa.
Molim.
Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Hvala gospodine predsjedniče. Pitanje za premijera. Poštovani gospodine predsjedniče Vlade u ovom trenutku radnici ITAS-a štrajkuju glađu jer su ostali bez posla. Dakle nema sumnje da je zapošljavanje, odnosno problem nezaposlenosti jedan od najvećih problema u Hrvatskoj kako bivše Vlade tako i vaše, bit će i buduće, jedan od naših problema općenito u Hrvatskoj najvećih. Ja se nadam da ćete ovaj problem u ITAS-u pokušati Vlada riješiti kao što je riješila u Valpovu, ali moje pitanje se odnosi na ono što ste napravili ovog ljeta. Vi ste ukinuli Nacionalni akcijski plan za zapošljavanje iako je on direktno doprinio da se 80 tisuća ljudi, odnosno građana Hrvatske zaposli. Vidimo da su sada i poslodavci nezadovoljni jer im se duguje isplata poticaja. S računa u Fondu za razvoj i zapošljavanje u tu svrhu prema nalozima iz Hrvatskog fona za zapošljavanje treba isplatiti više od 200 milijuna kuna kojih nema. Moje pitanje glasi: S obzirom na kompleksnost ovog problema nezaposlenosti i pokušaja da se on riješi, zaista bi želio čuti od vas kao premijera zbog čega ste gospodine Sanader ukinuli Nacionalni akcijski plan za zapošljavanje i na taj način nanijeli štetu i građanima Hrvatske i nezaposlenima i poslodavcima?
Hvala. Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče postavili ste nekoliko pitanja, a čini mi se dva najbitnija. Jedno je zašto je Vlada ukinula nešto što je bilo slabo i loše iz prošle Vlade, pa zato što je bilo loše i što nije pokazalo rezultate i to smo ukinuli, a zamijenit ćemo novim akcijskim planom za zapošljavanje u suradnji sa sindikatima i bit će puno učinkovitije i efikasnije. To je odgovor na ovo zadnje pitanje. A odgovor na prvo pitanje kada je riječ o ITAS-u, pa ja mislim da ćete se i vi složiti sa mnom, da mi više ne smijemo niti želimo ići natrag u socijalističko samoupravljanje. Postoje vlasnici, vlasnici su privatnici toga poduzeća ITAS-a. Ono što će Vlada učiniti, to je da ćemo pokušati riješiti, o tome je jučer ministar gospodarstva Vukelić i javno kazao na Hrvatskoj televiziji, pokušat ćemo vidjeti na koji način putem HEP-a uključenje struje možemo mi pripomoći situaciji. Ali ono što ovu Vladu i mene i Hrvatsku demokratsku zajednicu ne možete dobiti, a to je da kad je nešto privatno vlasništvo da je onda društveno vlasništvo i nitko u Hrvatskoj uključujući i vas danas ne govori gdje ste vi privatnici, pa gdje je taj župan koji je tobožnji premijer u sjeni, zašto župan Čačić ne riješi taj problem jer je bio itekako involviran u cijelu priču oko ITAS-a, ne znam koliko izravno ili neizravno, ali je riječ o njegovoj županiji pa da vidimo tu neka se pokaže koliko je umiješan kao župan pa ćemo ga možda malo i ozbiljnije shvatiti kao jedno četiri-pet premijera u sjeni. Prema tome riječ je o privatnom poduzeću, … … [[Upadica se ne čuje.]] Drugarice ja bi molio da mi dopustite završiti. Riječ je o privatnom poduzeću … … [[Upadica se ne čuje.]]
Nemojte dobacivati onda ne izazivate reakcije. Molim vas mir u sabornici. Izvolite predsjedniče Vlade. … [[Upadica se ne čuje.]] Nema dobacivanja.
Ma javili su se oni koji su se osjećaju prozvanima. Ja sam …
Molim vas nastavite predsjedniče Vlade odgovarati na pitanje zastupničko, a vi se okanite dobacivanja.
Dakle riječ je o tome da je ITAS privatno poduzeće, da ti privatnici moraju riješiti problem koji su stvorili sami, a ja u potpunosti suosjećam s radnicima i Vlada će učiniti sve ukoliko župan Čačić i Županija varaždinska koja je itekako involvirana u taj slučaj ne može ga riješiti onda će se i Vlada uključiti u to.
Hvala. Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Ali gospodine premijeru, vi ste našli te privatnike, Vlada je našla te privatnike koji su kupili ITAS i koji sada rade ovo šta rade. A druga stvar, ako ste mogli riješiti Valpovo, šta ja pozdravljam da ste riješili, riješite i ITAS na isti način. A što se tiče akcijskih programa, pa gospođa kolegica Sobol je u 5. mjesecu postavila ovo pitanje, gospodin Leko par mjeseci kasnije. Uvijek isti odgovor – akcijski program. Za dvije godine gospodine premijeru će vam trebati da on počne funkcionirati, da ga uopće donesete, a onaj bivši kojeg vi zovete da je bio loš je 80 tisuća ljudi zaposlio, a ovi štrajkaju glađu dok vi donesete taj program.
Hvala. Poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine premijeru pitanje bih uputila ministru mora, turizma, prometa i razvitka, gospodinu Božidaru Kalmeti. Gospodine ministre protekla turistička sezona 2005. godine je proglašena jednom od najuspješnijih do sada i tijekom te sezone su stupili na snagu izmjene zakonskih propisa kojima se regulira naplata boravišne pristojbe i poreza od prihoda na iznajmljivanje u paušalnom iznosu. Moje pitanje glasi, kakve smo rezultate ostvarili u privatnom smještaju, odnosno kakvi su učinci paušala? I da li se pripremaju još kakve mjere i promjene u ovom izuzetno značajnom segmentu naše turističke ponude koje čini preko 40% ukupnih smještajnih kapaciteta? Hvala.
Hvala. Ministar Božidar Kalmeta.
Mjere, odnosno izmjene Zakona koje je donio Hrvatski sabor na prijedlog hrvatske Vlade o Zakonu o porezu na dohodak i Zakonu o boravišnoj pristojbi doista su se pokazale kao vrlo uspješne tijekom ove turističke sezone. Naime, ovo je dosad najbolja turistička sezona i to po svim pokazateljima. Neosporno je da imamo 8% više noćenja u odnosu na prošlu godinu i 7% više dolazaka u odnosu na prošlu godinu. Znači, ima 10 milijuna turista, preko 50 milijuna noćenja, itd., što do sad nikada nismo imali. Međutim, izravno vezano za izmjene Zakona koji je Hrvatski sabor donio je to da u privatnom smještaju imamo porast za 20%. Jasno da se je taj postotak vezan itekako i za ove mjere koje su donešene. I ne samo to, nego suprotno onome što se govorilo, da će privatni iznajmljivači, s obzirom na ovakvu vrst, mogućnost ovakve naplate otkazivati tu djelatnost, mi u prošloj, odnosno u ovoj godini imamo povećanje za 4 tisuće privatnih iznajmljivača koji se bave ovom djelatnošću. Odnosno 9% u odnosu na prošlu godinu. Prema tome, apsolutno da su te mjere bile dobre i da su se pokazale dobrim. One imaju još određenih nedostataka. Ja sam to govorio i ovdje pred ovim Domom kad smo taj Zakon, prijedlog izmjena Zakona donosili. Da ćemo pratiti, vidjeti i da ćemo već za sljedeću sezonu napraviti određene korekcije u poboljšanju ovih izmjena zakona koje smo i donijeli. Inače, kad govorimo o sljedećoj turističkoj sezoni i borbi protiv sive ekonomije, svakako će i Zakon o državnom inspektoratu koji je ovaj Dom izglasao, itekako pomoći da sljedeću sezonu, odnosno da u sljedećoj sezoni imamo puno, puno manje sive djelatnosti u zoni turizma u Hrvatskoj.
Hvala. Poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Zahvaljujem na odgovoru i zaista svi smo zbog toga radosni što su te zakonske izmjene polučile takve rezultate. Ja se isto tako nadam da će proširene ovlasti inspektora Državnog inspektorata omogućiti učinkovitu kontrolu neregistriranih iznajmljivača, bilo domaćih, bilo stranih koji zaista ostvaruju izuzetne prihode i smiju se i inspektorima, cijelom sustavu i svim registriranim iznajmljivačima. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Ivan Drmić. Izvolite.
Poštovani kolege i kolegice zastupnici. Ja bih imao jedno pitanje za premijera. Radi se o trenutačnom poreznom sustavu u Republici Hrvatskoj. Činjenica je da se već duže vrijeme najavljuje porezna reforma u državi jer očito je da ovakav Zakon kakav egzistira u proteklom periodu nije dobar i da ne jamči ravnomjeran regionalni razvoj u Republici Hrvatskoj. Isto tako je činjenica da sam Grad Zagreb ima proračun dosta veći nego svi proračuni jedinica lokalne uprave i samouprave, ili kako netko voli reći, ostatku Hrvatske. Ja ću navesti i jedan primjer nelogičnosti ili nepravde. To je primjer državnog poduzeća INA-e, a odnosi se na sva ostala državna, javna poduzeća koja svoj posao razvija na području cijele Hrvatske. Znači, i u Slavoniji i u Dalmaciji ljudi plaćaju to gorivo, plaćaju, skupo ga plaćaju, plaćaju porez, a INA uplaćuje svoj porez na dobit u Gradu Zagrebu. Isto tako bi napomenuo da je porez na dobit koji se uplati u Gradu Zagrebu puno veći od ukupnog poreza na promet koji se uplati u proračunu Osječko-baranjske županije. Što je dakako smiješno. Drugi primjer ću staviti kada Vlada unatoč, iako je u ovako loš Zakon, unatoč tome lošem Zakonu, čak i mimo tog Zakona oštećuje jedinice lokalne uprave na terenu. Svi smo bili svjedoci da je nedavno otpisano 360 milijuna kuna poreza, doprinosa i ostalih obaveza prema baranjskom «Belju». Nažalost, taj novac koji je Vlada otpisala nije u vlasništvu Vlade. Skoro pola toga novca je izvorni prihod lokalnih jedinica sa područja Baranje i Osječko-baranjske županije. Pa me zanima kada će Vlada napraviti reformu ovakvog poreznog sustava koji je nakaradan. I isto tako me zanima kako će Vlada ispraviti ovu svoju, da kažem, protuzakonitu odluku kojom je oštetila namjerno, vjerojatno, veći broj jedinica lokalne uprave i samouprave sa područja Osječko-baranjske županije. Ne moram vam govoriti da je to riječ od više od stotinu milijuna kuna i da taj novac život znači ljudima koji žive na onome prostoru. Dakako, izmjenom i reformom jednog ovakvog poreznog zakona ja se nadam da se područja Hrvatske izvan Zagreba više neće zvati ostatkom Hrvatske već da će i to postati Hrvatska. Hvala.
Hvala. Predsjednik Vlade, Ivo Sanader. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, gospodine zastupniče. Mislim da ste dotakli nekoliko važnih pitanja. Prije svega trebalo bi razlučiti između porezne politike i poreznih zakona i Zakona o financiranju lokalne samouprave. Mislim da ste tu malo pomiješali jedno i drugo. Ali ima nekoliko važnih pitanja o kojima smo više puta razgovarali i u Vladi, a bilo je riječi i u Hrvatskom saboru. Jedno pitanje je kojim se bavi radna skupina koja je već formirana pri Ministarstvu financija, uz suradnju sa predstavnicima udruge gradova i općina Hrvatske. A to je na koji način pravednije raspodijeliti dobit poduzeća koja ona ostvaruju u različitim dijelovima Hrvatske. I sad se nalazimo u fazi komparacije sa europskim zemljama, da vidimo na koji način, spomenuli ste primjer INA-e, ima niz drugih takvih firmi. Znači, ako ostvaruje svoju dobit u Dubrovniku, Osijeku, Puli, Vukovaru, Splitu, itd., je li u redu da sav porez plaća tamo gdje joj je sjedište, dakle u Zagrebu? To je pitanje, to je pitanje koga smo mi svjesni i koga smo mi potencirali. Tu je i gradonačelnik … … [[Upadica se ne razumije.]] Da, da, koje smo mi potencirali od početka. Od početka na sastanku sa koalicijskim partnerima. Vi niste bili na tom sastanku pa niste mogli ni znati da smo ga mi pokrenuli, ali u svakom slučaju nakon našeg dogovora je gradonačelnik Varaždina to pitanje postavio u Saboru. Je li tako bilo, gradonačelniče? Tako je. Prema tome, o tome vodimo računa, ali moramo isto tako vidjeti kakva je praksa u europskim zemljama. Kakva je praksa u europskim zemljama. Meni je drago da ćete vi to podržati kada mi donesemo neko rješenje. Znači, još uvijek smo u fazi studiranja komparativnih da vidimo kako je tu u drugim zemljama, ali postoji radna skupina koja na tome radi. … [[Upadica se ne razumije.]] Onda molim vas budite ljubazni pa mi ga dostavite. I drugo pitanje, kad je riječ o «Belju». Vi ste rekli da država je otpisala nešto što nije njezino. Nije točno. Država je otpisala ono što je bio mogući prihod, odnosno dug u proračunu. To smo otpisali. Nismo otpisali ništa što nije naše, znači nešto što pripada jedinicama lokalne samouprave. A da smo dobro učinili govori činjenica da «Belje» danas dobro radi i da uplaćuje i u državni proračun i u prihod u jedinicu lokalne samouprave. Prema tome, bio je dobar potez i ja mislim da je to izravni doprinos hrvatske Vlade upravo puno boljem gospodarskom stanju u Baranji i u Osječko-baranjskoj županiji.
Hvala. Zastupnik Ivan Drmić.
Pa, moram priznati da nisam zadovoljan s odgovorom. Kao prvo, ja dobro razumijem razliku poreznih zakona od poreznog sustava, ali i do sad je uvijek bilo tako kad netko postavi to pitanje kaže se ne razumijete dobro, novac ode dalje, a mi ostanemo tamo misleći da ne razumijemo dobro. Druga stvar, što se tiče Belja vi morate znati da je, evo primjer ću navesti samo u slivnu vodnu naknadu isto tako zakup poljoprivrednog zemljišta da 50% tog prihoda je izvorni prihod, znači ono od čega te općine i gradovi žive tamo tako da ne možete tvrditi da to nije taj novac predodređen. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Ne vraća se zato što je država to otpisala. Znači, ne slažem se s tom vašom konstatacijom i eto izrazio bih nadu da ćete ipak to sagledati i da ćete taj novac uputiti, odnosno vratiti koji ste otpisali u te jedinice lokalne uprave, jer ja vjerujem da ne znate vi točno kakvo je stanje tamo na terenu. Puno je gore nego što vi mislite.
Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. S obzirom da nema ministrice Dropulić, uputit ću pitanje predsjedniku Vlade. Čitajući dnevne novine ima dosta napisa o bespravnoj gradnji. Između ostaloga jedan od napisa tvrdi da će se na otoku Viru koji je primjer hrvatskog bezakonja i gradnje bez građevinskih dozvola, bilo je najava da će u mjesecu kolovozu, odnosno početkom rujna nakon završetka turističke sezone krenuti u akciju rušenja bageri Ministarstva graditeljstva, zaštite okoliša i prostornog planiranja. Opće je poznato i o tome je isto objavljeno da u medijima da i političari, pa čak i visoki saborski dužnosnici i njihovi roditelji su bespravno gradili na tom otoku. Jedan od bisera je i otok Pag, točnije rečeno grad Novalja gdje je gradonačelnik, između ostaloga uz svoje privatne građevinske pothvate bespravno, znači grad je bespravno, a s njim na čelu napravio stadion, mol, nasipano je pomorsko dobro, izgrađena su parkirališta i njegova izjava je da je opravdanje za sve to da se ponekad mora graditi mimo zakona, jer je na taj način ispunjen viši javni interes. Znači, činjenica je da u isto doba na otoku Pagu je srušen jedan mol koji su i grupa ili skupina građana napravila, u isto doba ne ruše se na istom tom otoku neki drugi objekti, pa ja evo postavljam pitanje vama gospodine predsjedniče Vlade. Postoje li pritisci na Vladu i na ministarstvo da nema prema svima jednake kriterije, jer na ovaj način se očito bespravna gradnja prema nekima smatra kao nešto legalno i nešto dobro, a prema drugima se za svaku sitnicu ide u rušenje? Da vas odmah razumijemo, ne opravdam ničiju bespravnu gradnju, ali smatram da bi Vlada i nadležne državne institucije trebale imati prema svima jednake ili podjednake kriterije. Prema tome postavljam pitanje čitaju li u ministarstvima novine i da li će se ponašati na jednak način prema svim građanima to više što bi prema državnim dužnosnicima, javnim osobama baš kao primjerima trebalo nastupiti drastičnije?
Hvala. Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče, sve što ste rekli stoji i Vlada će u potpunosti primijeniti jednako pravni pristup prema svima. Nema nikakvih iznimki i to smo pokazali u ove dvije godine, ni prema javnim osobama, ni prema poznatim osobama, ni prema osobama iz stranke koja trenutno obnaša dužnost i odgovornost za Hrvatsku, niti prema drugima. Prema tome, nema nikakvih i upravo smo na tom primjeru rušenja bespravne gradnje pokazali principijelnost i učinkovitost. Ja mislim da je to jedan od, ako bismo govorili o nečemu na čemu smo pokrenuli Hrvatsku, ima puno toga, jedan je i ovo da smo konačno nakon 50 godina, nakon 45 godina socijalizma i nakon 15 ili 13 godina bespravne gradnje se uhvatili u koštac s ovim velikim i teškim problem. I prošla Vlada je to pokušala, to treba reći i prošla Vlada je to pokušala, nije bila dosljedna i konzistentna do kraja, pa je ministar odustao nakon par intervencija, ali mi nećemo odustati. Ako nam je do toga da sredimo to stanje, treba voditi računa da se može i dopustiti legalizacija onoga što se može dopustiti, ali ni po kakvom aršinu stranačkom, dužnosničkom ili bilo kakvom drugačijem. Prema tome, vi ste vidjeli, ja ne trebam navoditi ovdje primjer, među prvima koji su u podsljemenskom području bili srušeni, bili su upravo neki bivši dužnosnici HDZ-a. Prema tome, nema dvojbe oko toga, ali molim? Ali još jedanput, dakle nema uopće dvojbe oko toga da će se pristupiti svugdje tamo gdje treba srušiti da će se srušiti, gdje se može legalizirati dopustit ćemo legalizaciju, jer ne možemo ići naravno to je i zdravo razumski pristup, ne može se ići u rušenje svega, ali tamo gdje treba srušiti srušit ćemo. I još nešto, ovo je jedan od najvećih pothvata ja bih rekao i projekata svih nas, jer je jedan od najvećih pothvata i projekata svih nas, jer ukoliko sačuvamo prostor onda smo učinili veliku stvar. Hrvatska postaje sve više top destinacija po najnovijem broju američkog časopisa i prva turistička destinacija u svijetu, moramo čuvati prostor i u tom smislu moramo uvesti reda u taj segment. Zbog toga smo i na početku mandata formirali Državni savjet za prostorno uređenje Hrvatske. Taj Državni savjet je obišao u međuvremenu sve županije, radi punom parom u izravno u suradnji sa Ministarstvom graditeljstva. Ja molim sve još jedanput na razumijevanje. Ja znam da je teško čovjeku koji je uložio svoj novac, da mu je teško prihvatiti da se to sruši, ali moramo u Hrvatskoj uvesti pravilo da je zakon iznad svih nas i jednak za sve. Prema tome, bespravnoj gradnji moramo stati na kraj, a ono što se bude moglo legalizirati, što se bude moglo i sukladno prostornim planovima to ćemo učiniti.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa. Ja sam djelomično zadovoljan odgovorom gospodina predsjednika Vlade. U ovom slučaju meni se čini da nisu dovoljni samo kriteriji gospodine predsjedniče, nego i prioriteti, jer vi ste rekli da se rušilo bivšim dužnosnicima. Meni bi, ja bih bio puno zadovoljniji, primjera radi kada bi se aktualnim dužnosnicima srušilo, ne zbog nečijeg jala ili nečeg drugoga, nego da se primjerom pokaže što su to prioriteti ove Vlade. Ja bih vas molio da dobijem odgovor u pisanoj formi, jer evo imate u današnjem broju jednih dnevnih novina gdje kažu da se izdaju građevinske dozvole čak i tamo na području Rogoznice iako nema niti prema važećoj niti budućoj planskoj regulativi nema temelja da se izdaju građevinske dozvole. Slučaj Novalje gdje se gradilo svega i svačega, mislim da biste tu pokazali prioritetno i ozbiljnost Vlade i da ima jednake kriterije prema svima. Ja bih molio evo za ta dva konkretna slučaja da mi date pisani odgovor.
Dobro. Hvala lijepa. Pisani odgovor. Molim mir, molim.
Nisam završio, jer činjenica da korumpiranost države.
Hvala lijepa.
… [[Govornik se ne razumije.]] i poredak na ljestvici.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče, poštovani premijeru i ministri. Svoje pitanje upućujem gospodinu premijeru. U zadnje dvije godine značajno je porastao kriminalitet i to onaj najopasniji. Naročito je porastao broj razbojništava i to onih u najbrutalnijem obliku. Dogodila se 5 oružana pljačka FINA-nih poslovnica, a razbojnici su tu pokazali upravo svoju najgoru bezobzirnost i brutalnost. U srpnju ove godine čak se 7 razbojništava dogodilo samo u 8 sati. U pravilu počinitelji ostaju nepoznati. Dakle, taj užas i tragedija usred bijelog dana svjedoče da postoje ubojice od zanata, bezobzirni ubojice, kriminalci od zanata. Evo i jučer, odnosno prekjučer pred nosom policajcima i zaštitarima koji osiguravaju zgrade Hrvatskog sabora, Vlade i Republike Hrvatske i Ustavnog suda u pol bijela dana opljačkana je poslovnica Hrvatske pošte. Moje pitanje glasi, što će Vlada poduzeti da policija bude bar djelomično efikasna u hvatanju tih teških počinitelja najopasnijeg kriminaliteta i da bude bar približno efikasna kao što je bila efikasna kad je s tog istog Markovog trga potjerala prosvjednike.
Hvala. Predsjednik Vlade Ivo Sanader. Izvolite!
Gospođo zastupnice, iznimno mi je drago da ste postavili ovo pitanje jer se ono nadovezuje na onu raspravu s početka današnjeg zasjedanja Sabora kada smo upravo razgovarali o tome treba li ići u hitni postupak Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o minimalnim mjerama zaštite u poslovanju s gotovim novcem i vrijednostima. I tada se, ja se ne sjećam kako ste vi glasovali ali ostavljam to vama da prosudite i vašoj savjesti. Ja sam upravo kao predsjednik Vlade intervenirao sa zamolbom i apelirajući na Sabor, na sve vas bez obzira kojoj političkoj stranci pripadate da se ovaj zakon uputi u hitnu proceduru upravo zbog ovoga o čemu vi sada govorite. Znači, vi mene pitate sada u pitanju što će Vlada poduzeti. Naš je odgovor evo ga. Uputili smo zakon u hitnu proceduru, jedna od mjera, ne kompletna. Naravno da se ne slažem s vama jer statistike vas opovrgavaju da je kriminalitet u porastu. Kriminalitet je u blagom opadanju, treba još više opadati ali. [[Upadica se ne čuje.]] Molim, ja sam vas slušao vrlo pomno sa dužnim poštivanjem prema zastupnici, pa molim i vas da saslušate moj odgovor do kraja. Prema tome, vi ste u svojevrsnoj kontradikciji na početku zasjedanja jutros ste bili protiv hitnog postupka a sad me pitate šta radite. A ja kažem radim ovo, šaljem u hitni postupak pa vi izvolite to prihvatiti a ne glasovati protiv toga.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Vama je gospodine premijeru iznimno drago da sam postavila ovo pitanje a meni je iznimno drago da sam bila prisiljena. Meni bi bilo drago da vam ne postavljam ovakva pitanja jer to bi značilo da ovakvih problema i nema. Nije točno što govorite da je kriminalitet opasan i najteži u padu. On je u opasnom uzdizanju a u padu su benigna kaznena djela. To je istina. Na kraju krajeva, ne treba biti Edison da biste znali upaliti svjetiljku. To je očigledno. I još ću vam nešto reći. Sa ovakvim jednim zakonom nećete to spriječiti. Dapače, upravo suprotno kriminalci se ne hvataju ni ovim najavljenim nekim dugim puškama. Nemam ja ništa protiv dugih cijevi ali prije svega kriminalci se hvataju dugom pameću, boljom organiziranošću, boljom kompetentnošću a ne postavljanjem na odgovorna mjesta političkih podobnih ljudi. Prema tome, očito je da je policija, gospodine premijeru, kapitulirala pred teškim zločinom a zahvaljujući upravo postavljanju političkih kadrova a neka mjesta i dalje zjape prazna. Prema tome, vaš ministar i dalje govori da će derati kožu ljudima, da će biti brutalan. Njegovo je samo da uhvati počinitelje, i ništa drugo, i ništa više, i ništa manje.
Hvala. Poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Imam pitanje za predstavnike Ministarstva obrazovanja, znanosti i športa. Naime, učenik Škole za cestovni promet brutalno je prije dvadesetak dana fizički napao svoju profesoricu Mirjanu Vidanović. Profesorica u srednjoj školi je za vrijeme školskog sata neočekivano nekoliko puta kamionskim mjenjačem udarena po glavi. Liječnički nalazi ukazuju, profesorica je bila u životnoj opasnosti. Poštovani zastupnici, poštovani državni tajniče! Od početka ove školske godine u nepuna dva mjeseca u hrvatskim je osnovnim i srednjim školama fizički stradalo desetak učitelja. Učitelji su fizički na svome radnom mjestu u razredu napadnuti od strane učenika i roditelja. Ovdje sada neću niti spomenuti psihičko zlostavljanje učitelja koje je gotovo svakodnevnica svakog učitelja i nažalost postalo gotovo uopće mjesto. Vladin program sprječavanja nasilja među djecom i mladima definitivno sada ne pokazuje nikakve ili u ovom segmentu vrlo slabe rezultate. Škole definitivno prestaju biti mjesta u kojima učenici mogu sigurno učiti a učitelji sigurno poučavati. Ono što ja pitam je hoće li se čekati da još jedan nastavnik pogine u razredu pa da se konačno sustavno i efikasno počnete baviti nasiljem nad učiteljima i nastavnicima.
Hvala. Državni tajnik za osnovno školstvo Nevio Šetić. Izvolite! Pardon. Želimir Janjić.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođo zastupnice, ja vam na ovo pitanje mogu odgovoriti sljedeće. Od samoga početka, dakle od 21. listopada kada se to dogodilo mi smo odmah obaviješteni i u vezi smo sa školom i slijedili smo taj slučaj rekao bih do danas. Vi govorite ovdje o porastu nasilja. Ja ću vam odmah reći, početkom 2004. godine Vlada Republike Hrvatske donijela je "Nacionalni program za borbu protiv nasilja" odnosno za sprječavanje nasilja u kojem je definirano 14 kratkoročnih i 37 dugoročnih mjera i naravno da Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa ima veliku zadaću odnosno dosta mjera koje samo treba provoditi. Donesen je nadalje Protokol o postupanju u slučaju nasilja koji ima svaka škola i slijedom toga u svakoj školi imenovani su voditelji tzv. preventivnih aktivnosti. Dakle, tisuću 350 voditelja preventivnih aktivnosti. Nadalje, educirano je 9 stotina nastavnika u osnovnim školama a u završnoj fazi edukacija 450 u srednjim školama. Zaposlili smo 150 stručnih suradnika jer se osjećala potreba za tim. Konkretno, u srednjem školstvu imamo 386 od 373 škole. Nema nijedne jedine škole koja nije pokrivena. Neću reći da je to dovoljno. Mi ćemo sa ovim procesom i nastaviti. Imamo formiran 21 tim za krizne intervencije koji u slučajevima kada dođe do nasilja zapravo sanira posljedice nasilja. U samim izmjenama i dopunama Zakona o osnovnom i o srednjem školstvu što su u sindikatu bili tražili da se posebno zaštite, dakle nastavnici od slučajeva nasilja jednostavno nismo mogli naći rješenja obzirom da su svi građani Republike Hrvatske pred Ustavom jednaki. U konkretnom slučaju moram reći da je škola postupila po protokolu od samoga početka pozivajući dakle i hitnu pomoć i policiju, i sva ostala nadležna državna tijela, dakle socijalnu skrb, obavijestili ministarstvo a ministarstvo angažiralo tim za krizne intervencije koje je u suradnji sa Društvom za psihološku pomoć nastupa u takvim situacijama. Provedeno je jedno istraživanje, znanstveno istraživanje na čelu sa doktorom Singerom koje je reklo da u posljednje dvije godine statistički gledano nasilje je u opadanju u školama a to je potvrdilo jedno znanstveno istraživanje Instituta za društvena istraživanja u Zagrebu. Naravno da nismo zadovoljni bilo to i jedna pojava nasilja u našim školama jer želimo da škole budu mjesta gdje će biti nulta tolerancija na nasilje. Zahvalni smo svima u medijima pa i vama gospođo zastupnice koja postavljate ovo pitanje radi toga što se javnost senzibilizira za ovaj problem i što se javnost zapravo solidarizira sa svima onima nad kojima je počinjeno nasilje a to sigurno vodi k tomu da nasilja u društvu bude što manje. Naš posao na ovome naravno nije gotov. Sve ono što se nalazi u "Nacionalnom programu" realizirat će se i ubuduće nadam se na najbolji mogući način.
Hvala. Poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Gospodine državni tajniče, ja ne mogu biti zadovoljna sa vašim odgovorom jer je reakcija na ovakve slučajeve uvijek ista. Zgražanje, osuda, slanje interventnih timova, nekakvi protokoli i to tako funkcionira do idućeg slučaja nasilja. Ovo sve o čemu ste govorili stoji, no međutim, to je program za suzbijanje nasilja među djecom i mladima a niti jedan jedini program, temeljem i vašeg pisanog ranijeg odgovora niti sistematski vodite slučajeve nasilja nad nastavnicima, niti postoji niti jedan program, sprječavanja nasilja nad učiteljima. Učitelji su potplaćeni, učitelji su ugroženi u svom i profesionalnom i ljudskom dostojanstvom a sada doživljavaju da ih mlate u razredu i pred školom. Ja vas molim dodatni pisani odgovor na temu koje ćete mjere, konkretne poduzeti kako bi se spriječilo nasilje nad nastavnicima i nad učiteljima, a da mi ne odgovarate o nasilju među djecom međusobno, nego samo nasilje roditelja i učenika nad nastavnicima jer za takvo nešto mi još danas nemamo program nego samo kao što ste rekli, saniramo posljedice. Mislim da je krajnje vrijeme da počnemo prevenirati da se takve situacije dešavaju što rjeđe.
Hvala. Dakle, pisani odgovor na zastupničko pitanje. Određujem stanku do 12. sati. Na redu za postaviti pitanje poštovana zastupnica Marija Bajt. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa zastupničkim pitanjima. Na redu je poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo značajna grana hrvatskog gospodarstva je obrtništvo. U Republici Hrvatskoj ukupno je registrirano 105 tisuća 346 aktivnih obrtnika s više od 250 tisuća zaposlenih. Da bi se nastavio razvoj obrta i otvaranje obrtničkih radionica u Republici Hrvatskoj treba stvarati povoljne i stabilne uvjete rada, a otklanjati uočene probleme. Kao saborskoj zastupnici u razgovoru s obrtnicima Požeško-Slavonske županije ukazali su mi na poteškoće u otvaranju obrta za što predlažu da se opća zdravstvena sposobnost kao uvjet za otvaranje obrta briše ako to nije propisano posebnim zakonom. Da se u kategoriji umirovljenika omoguće registriranje jednog vida djelatnosti u obrtu jer znamo da je veliki broj mladih umirovljenika. Dvojnost registracije jednih te istih djelatnosti kad su u pitanju državni poticaji u poljoprivredi, pitanje statusa rada u obrtu u odnosu na radni odnos članak 4, dobrovoljno plaćanje doprinosa za zapošljavanje i tako dalje. Stoga pitam gospodina državnog tajnika što Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva poduzima u svrhu jednostavnijeg registriranja obrta i prilagodbe bržem razvoju obrtničkih djelatnosti? Hvala.
Hvala. Državni tajnik Vladimir Vranković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, cijenjena zastupnice. Dozvolite mi da vam u par riječi kažem situaciju vezano za obrt i aktivnosti koje Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva poduzima na tom području. Znači aktivnosti Ministarstva su usmjerene na nazovimo to na sitnije projekte i do završnih aktivnosti na izmjeni zakonskih podloga za kvalitetnije odvijanje samog obrta. Da taksativno samo navedem neke aktivnosti koje smo učinili u ovoj godini. Mi smo na samom početku da bi smanjili financijske troškove otvaranja obrta smanjili smo cijenu obrtnice sa 500 kuna na 200 kuna. Nadalje da bi dodatno olakšali osnivanje obrta Ministarstvo je odredilo jednostavnije uvjete za obavljanje obrta pa dio djelatnosti za koje je bio propisan majstorski ispit mogu obavljati osobe sa završenom odgovarajućom srednjom stručnom spremom. Od krupnijih projekata Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva je stručno i savjetodavno podržalo uvođenje «one stop shop-a» jedinstvenog mjesta na kojem će poduzetnici moći na najbrži mogući način registrirati obrt kao normalno i poduzeća i slijedom navedenog Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva aktivno sudjeluje u projektu Vlade Republike Hrvatske putem povezivanja 160 poslovnica FINA-e u kojima se provodi pilot projekt izdavanja obrtnica. U tijeku su i pripreme za registraciju obrta putem interneta što iziskuje odgovarajuću pripremu zakonske podloge, sustavnu edukaciju i sadašnjih i budućih obrtnika te zaposlenika koji obavljaju registraciju obrta. Tajna liberalizacija u obavljanju obrta i u upisu obrtnika u Obrtni registar Republike Hrvatske pa s tim u vezi izrada Nacrta prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obrtu čime se želi uvesti tzv. dopunski rad, domaća radinost ili sporedno zanimanje koje uključuje i obavljanje obrta od strane umirovljenika kao što ste vi spomenuli. I normalno cjelokupno želi se odrediti jednostavnije uvjete za pristupanje majstorskom ispitu. Da bi samo možda jasnije dao do znanja kakvi su trendovi ovih mjera znači u ovoj godini. Ukupno je registrirano 11 tisuća i 700 obrta do današnjeg dana. Nažalost i 8 tisuća i 700 obrta je ugašeno kao takvo. Međutim imamo pozitivnu bilancu od skoro 3 tisuće novih obrta. Do kraja godine očekujemo 4 tisuće novoosnovanih obrta.
Hvala. Poštovana zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. U ovom dijelu naravno da mogu reći da sam zadovoljna jer podupirem sve što će pojednostavniti rad u obrtu kako bi se i otvarala nova radna mjesta kao izmjene i dopune zakona kako čujem da pripremate jer itekako je važno da oni rizici u koje novi obrtnik ulazi da nema, da se može maksimalno posvetiti djelatnosti, a ne da je administracijom zaokupljen. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, predsjedniče hrvatske Vlade, dopredsjednici i članovi Vlade moje pitanje će biti upućeno gospodinu ministru Kalmeti, ali s obzirom da ga nema ga državnom tajniku Bačiću. Odnosi se na špekulacije koje kruže u javnosti a radi se o zaobilaznici oko Osijeka. Da li ona ide? Da li se radovi izvode? I da li ide prema planu i programu Vlade Republike Hrvatske? Hvala lijepa.
Hvala. Državni tajnik Branko Bačić.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici, uvaženi gospodine zastupniče radovi na zapadnoj zaobilaznici Osijeka teku prema predviđenoj dinamici. I naime programom građenja i održavanja javnih cesta u Republici Hrvatskoj kojega je Vlada usvojila krajem prošle godine predviđena je i zapadna, izgradnja zapadne zaobilaznice Osijeka u dužini od 11 i po kilometara. Cesta je dvotračna sa odgovarajućim čeličnim mostom preko Save. Prema rečenom programu radova radovi su i ugovoreni i započeli prije ljeta u ukupnom iznosu od 280 milijuna kuna. Prema, prema tom projektu radovi su ugovoreni sa 4 izvođača, sa poslovnom grupacijom Osijek, Koteks i Hidroelektra, Niskogradnja Zagreb u ukupnoj vrijednosti od 240 milijuna kuna. Zatim je čelični dio mosta preko rijeke Drave ugovoren sa «Đuro Đaković» montažom iz Slavonskog Broda u iznosu od 20 milijuna kuna. Radovi na … [[Govornik se ne razumije.]] postojećih instalacija i postavljanju novih su ugovoreni sa tvrtkom «Dalekovod» iz Zagreba u iznosu od 7 i po milijuna kuna, a nadzor nad izvršenjem radova obavlja Institut građevinarstva u Zagrebu, poslovni centar Osijek. Predviđeni završetak radova je početak prvi kvartal 2007. godine i u ime Hrvatskih cesta mogu reći da će radovi prema postojećoj dinamici, utvrđenoj dinamici prema ugovoru u tom roku biti u cijelosti izvršeni. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Josip Đakić.
Zadovoljan sam odgovorom i zahvaljujem se na ovako detaljnom odgovoru i nadam se da će biti i prije roka izvršeni radovi te da će i oni koji špekuliraju danas sami se razuvjeriti u napredak i brzu izgradnju ove obilaznice.
Hvala. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Imam pitanje za predsjednika Vlade. Gospođa Jadranka Cigelj, predstojnica Ureda za udruge Vlade Republike Hrvatske u jednom od intervjua u jednim od novina iznjela je svoje ocjene i stavove o civilnom društvu u Hrvatskoj za koje osobno smatram da štete ugledu Republike Hrvatske kako doma tako i vani i ne bi bio problem njeni osobni stavovi da ona nije i predstojnica Ureda. Dakle samo u tom kontektstu pitam. U tim ocjenama i izjavama neke od organizacije civilnog društva navodno sudjelovale na granici čina veleizdaje a da je prošlo bez sankcija. Neke organizacije koje primaju donacije iz inozemstva trebaju se zapitati kada će donatori postaviti zahtjev za protuusluge? Dana je tvrdnja da praktički tek 1993. u Hrvatskoj počinje razvoj civilnog društva i problematizira zakonsko rješenje po kojem 3 građanina mogu osnovati udrugu područja civilnog društva. I završno citat: Tako je bilo u slučajevima u kojima su donatori koji su o svojim lošim namjerama davali financijska sredstva i svoje apetite zadovoljavali pozivajući predstavnike civilnog sektora na međunarodne kongrese. Ti predstavnici u svojim nakanama dodvoravanja ili nečeg možda i goreg znali su ići do te mjere da su blatili Hrvatsku. Zamjeram politici bivšoj i sadašnjoj što ne prati te ljude do koje mjere iznose neke stvari na tim kongresima. U međuvremenu se i pojavila informacija da je taj isti ured naručio, dobio i platio, pa vas molim da potvrdite ili demantirate te informacije strategiju potpore i poticaja razvitka civilnog društva i da je za to plaćeno oko 150 tisuća kuna. U kontekstu Zakona o sprečavanju sukoba interesa autor projekta navodno je povezana osoba s predstojnicom ureda … [[Govornik se ne razumije.]] pošto ste se javno ogradili od izjava i stavova gospođe Cigelj da li ćete predložiti njeno razrješenje i da li namjeravate od Povjerenstva za sprečavanje sukoba interesa zatražiti da utvrdi moguće postojanje sukoba interesa ili pak da se takvi navodi ospore kao nepostojeći. Hvala.
Hvala. Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine zastupniče, možda je dobro da ste još jedanput potegli ovo pitanje u hrvatskoj javnosti ali je Vlada reagirala onako kako smo smatrali da je potrebno reagirati. Ja ću ponoviti radi hrvatske javnosti još jedanput. Prvo, nikakva strategija razvoja civilnog društva ne postoji. Riječ je o Vladinom uredu. Vlada taj papir, odnosno taj dokument nije naručila i taj dokument za nas ne postoji. Naravno da čekam izvješće. Čekaj, nije gotovo. naravno da čekam izvješće da vidimo tko je što radio i za koga, za čiji račun. To izvješće čekamo i o tome ćemo pravodobno izvijestiti hrvatsku javnost. Ali želim još jedanput reći. Budući da je riječ o iznimno važnom segmentu hrvatskog društva oko kojega se mislim svi slažemo bez obzira na političke razlike. Dakle, želimo razvoj civilnog društva u Hrvatskoj. I na sjednici Vlade na kojoj sam se ogradio od izjava gospođe Cigelj jednako tako smo donijeli zaključak da potpredsjednica Vlade gospođa Kosor formira jednu radnu skupinu u kojoj će potpuno irelevantno biti tko je koje političke boje, ali će nam biti stalo do toga da se formira takva radna skupina koja može dati relevantnu studiju, odnosno jedan plan razvoja civilnog društva. U tu radnu skupinu bit će uključeni i predstavnici civilnih udruga, dakle nevladinih udruga. O izjavama gospođe Cigelj u tom intervjuu koju ste vi citirali moram reći da ne mi ne pada na pamet komentirati, ali ako je tako napisano kao što stoji, sigurno da ih Vlada ni ja osobno ne dijelimo. Međutim, ima jedna stvar. U ovoj hajci koja se podigla protiv gospođe Jadranke Cigelj mislim da je trebalo pristupiti, ja govorim sad svoje osobno mišljenje i kao predsjednik Vlade, mislim da je trebalo pristupiti "cum grano salis". Odvojiti ovo što sam rekao, ograditi se od tih izjava, pogotovo izjava o civilnom društvu i nevladinih udruga, iako se slažem, i vi ćete se složiti s tim, da i u tom sektoru treba i kontrola i treba naravno i kontrola sredstava koji su i svega ostalog jer se radi po zakonu. Ne može nitko biti izvan sustava zakona koji vladaju u Republici Hrvatskoj. Prema tome, tu je, ali ima jedna stvar koju moram reći u obranu Jadranke Cigelj. Ona je žena koja je pretrpjela najveću tragediju koja se mogla pretrpjeti u Domovinskom ratu. Bila je žrtva srpskih koncentracijski logora u Bosni i Hercegovini, objavila je knjigu o tome, dobila je puno međunarodnih nagrada i bila je jedna od onih u Hrvatskoj koja je u međunarodnoj zajednici, u međunarodnoj javnosti zastupala istinu o Domovinskom ratu, o tome tko je bio agresor na Hrvatsku, tko je bio agresor, a tko je bio žrtva. Prema tome, uloga Jadranke Cigelj u širem smislu je iznimno pozitivna. Ovdje se nije snašla, iza ovakvih stajališta ja ne stojim, niti stoji hrvatska Vlada. Prema tome, molim da se i o toj njezinoj ulozi i o činjenici da je osobno pretrpjela strašne traume i strašnu žrtvu. Prema tome, treba voditi o tome računa, ali to joj ne daje za pravo da iznosi ovakve izjave o civilnom društvu.
Hvala. Poštovani zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala vam lijepa. Upravo zbog te činjenice koje ste na kraju rekli bio sam izuzetno uviđavan i oprezan jer te su mi isto činjenice poznate. I rekao sam da razdvajam stavove građanke Cigelj od predstojnice ureda. I to je isto bitno. Nisam se pridruživao niti sada s ovim pitanjem u nikakvu hajku protiv nje, ali složit ćete se sa mnom da je ovo pitanje izuzetno važno za raščistiti zbog budućnosti. Bilo je jako puno osoba, jako puno organizacija civilnog društva koje su isto tako branile interese Hrvatske u Domovinskom ratu. Niste mi odgovorili na pitanje oko mogućeg razrješenja. Ali vas svakako molim da ono izvješće koje ste zatražili u smislu pisanog odgovora na pitanje dobijem na uvid i vjerojatno se slažete da je to potrebno. Hvala.
Hvala. Pisani odgovor. Mir! Poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani gospodine predsjedniče Vlade, gospođe i gospodo iz Vlade. Unatoč očekivanjima javnosti, a naročito naših umirovljenika ja danas neću svoje pitanje postaviti gospodinu Polančecu, potpredsjedniku Vlade, kada će umirovljenici dobiti obračun o obeštećenju, jer želim vjerovati da će on izvršiti svoju obavezu predsjednika Upravnog odbora Umirovljeničkog fonda i o tome informirati javnost. Svoje ću zastupničko pitanje postaviti ministru zdravstva i socijalne skrbi gospodinu Nevenu Ljubičiću, a ono glasi. Kada će nekoliko desetaka umirovljenika, građane Hrvatske, sa prebivalištem u Hrvatskoj koji uzalud od nadležnih bosanskohercegovačkih nositelja zdravstvenog osiguranja traže valjanu dokumentaciju dobiti zdravstvene iskaznice HZZO-a i moći koristiti zdravstvenu zaštitu? Većina bosanskohercegovačkih umirovljenika prošla je mukotrpni put u jednom prisilnom postupku odjave prebivališta u Bosni i Hercegovini, a sve u cilju da mogu normalno živjeti u Hrvatskoj i kao svi građani koristiti zdravstvenu zaštitu. Ured na Ksaveru je u tom postupku bio samo servis bosansko hercegovačkih nositelja zdravstvenog osiguranja. Nekoliko desetaka njih nije dobilo potrebnu dokumentaciju zbog tzv. sukoba nadležnosti bosanskohercegovačkih osiguravatelja. Iako oni mogu dokazati koliko su je puta tražili i već više od godinu dana ne ostvaruju pravo na korištenje zdravstvene zaštite. Nedopustivo je da niti jedna osoba zbog krutosti administracije na taj način plaća cijenu apsurdne politike etničkog čišćenja koje se nad njima provodila i provodi jer se svojoj kući vratiti ne mogu. Prosječna mirovina koju primaju je oko 600 kuna iz Republike Srpske i oko 800 kuna iz Federacije Bosne i Hercegovine sa kašnjenjem više mjeseci. Zahvaljujem.
Hvala. Ministar zdravstva i socijalne skrbi Neven Ljubičić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ovo je, apsolutno se slažem, jedan od velikih problema. Međutim, dozvolite prije nego što zapravo objasnim što radimo na tom području, jer stvar je vrlo kompleksna da još malo samo dam pojašnjenja o čemu se točno radi. Naime, postoje zapravo dva sporazuma, jedan iz 2001. godine, jedan iz 2003. godine koji reguliraju taj sustav. dogovor i na osnovu tih sporazume je zapravo da onaj tko je ostvario mirovinu u određenom entitetu, bez obzira na mjesto prebivališta, zdravstvenu skrb dobiva u mjestu prebivališta ali troškove podmiruje se tamo gdje je ostvario mirovinu. Nažalost, ovi sporazumi iz 2001. godine i 2003. godine nisu zapravo uvažavali međusobne ugovorne odnose između Republike Srpske, odnosno Federacije BiH i to sporazumi su napravili zapravo kompliciran odnos. Zašto? Zato jer u ovom trenutku nema međusobnih potraživanja između Republike Srpske, odnosno Federacije BiH. drugim riječima, mi pružamo zdravstvenu skrb svima koji imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj i to nije upitno. Međutim, ovog trenutka to ne možemo naplatiti. I tu je ključni zapravo problem. Naravno da u toj zapravo situaciji mi moramo otposlati na znanje i korisnicima gdje je problem, gdje sami korisnici odlaze često puta, u ovom slučaju problem je oko entiteta Republike Srpske, i traže dakle da oni poduzmu korake. To znači da plaćaju redovito tu zdravstvenu skrb. Mali broj, zapravo radi se o relativno velikom, kako gledamo radi se o preko 4 tisuće i 900 osoba sveukupno i moram priznati na tom tragu nam prvo treba sporazum između entiteta Republike Srpske, odnosno Federacije BiH, a naravno onda će to implicirati izmjene ovih sporazuma koje je koalicijska Vlada potpisala, dakle 2001. i 2003. godine.
Hvala. Poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Ja mogu biti samo zadovoljan preciznošću vašeg pojašnjenja u odnosima međudržavnih sporazuma. Međutim vi se niste dotakli ovih 50 ljudi koji zbog administracije naše i njihove ne mogu ostvariti pravo na zdravstvenu zaštitu. Ja smatram da tih 50 ljudi ne mora trpiti ovo što trpi i da zbog tih troškova da se njima pruži zdravstvena zaštita, Hrvatska nikako ne bi propala niti stajala bolje, ali niti lošije nego što sada stoji u zdravstvenom sustavu. Ja vas molim radi tih ljudi da mi date pisani odgovor i zahvaljujem na vašem odgovoru.
Hvala. Pisani odgovor. Poštovani zastupnik Milan Meden.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Svoje pitanje upućujem ministru zdravstva i socijalne skrbi, gospodinu Nevenu Ljubičiću. Naime, vrlo često se u medijima spominje da od gradnje bolnice u Rijeci i Puli neće biti ništa. Zanima me da li je to istina, odnosno kao zastupnika iz VIII. izborne jedinice zanima me kada se može očekivati početak gradnje bolnice i u Puli i u Rijeci. Hvala.
Hvala. Ministar zdravstva i socijalne skrbi, Neven Ljubičić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Zahvaljujem gospodinu zastupniku na ovo pitanje. Mislim da je ovo jako lijepo da ovog trenutka i pred vama, ali i pred javnosti jasno zapravo damo poruku. Gospodin premijer je dakle javno obećao, a svi znamo da ono što on obeća to i napravi. Ovog trenutka idejni projekt za pulsku bolnicu je pri kraju, na našem je mišljenju. Vrijednost tog idejnog projekta i projektne dokumentacije je 13 milijuna i 500 tisuća kuna. Temeljem Okvirnog sporazuma koji smo zapravo i potpisali, dakle u ovoj godini, Vlada se obvezala za izradu dakle projektne kompletne dokumentacije do kraja ove godine, odnosno za početak gradnje u idućoj godini. Taj projekt naravno nije upitan, novci će biti osigurani i mislim zapravo da se radi o kvalitetnom projektu. Što se tiče projekta Rijeke želim ovdje jasno kazati da projekt Rijeke je već startao. Naime svi oni koji prolaze kraj novog lokaliteta vidjet će da se nešto gradi. Ne gradi se ne znam što, gradi se bolnica. Gradi se u etapama jer ni jedan veliki kompleks ne može početi bez prvog kamena, prvog koraka. Gradi se sustav dijalize koji će biti zapravo početni dio budućeg kompleksa, dakle kliničkog, novog kliničkog bolničkog centra u Rijeci. Za dakle iduću godinu i na toj poziciji je osigurano sveukupno 54 milijuna kuna za nastavak projektne dokumentacije koja će biti dakle izrađena u cijelosti, jer idejni projekt već imamo i naravno za završetak praktično prve etape, znači izgradnje same dijalize.
Hvala. Poštovani zastupnik Milan Meden.
Zahvaljujem gospodine ministre. Vjerujem da će realizacija ova dva projekta zaista podignuti kvalitetu zdravlja i u Puli i u Rijeci, odnosno u ove dvije županije. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena gospodo zastupnici, članovi Vlade. Evo nakon nekoliko zastupnika koji su postavljali pitanja vezano uz mirovine, gospodin Pupovac, Pančić, gospodin Hrelja i ja ću se eto nadovezati na tu materiju. Naime u prvoj polovici 2005. umirovljeno je oko 23 tisuće radnika sa prosječnom mirovinom 1.244,00 kune. To je znači 26% prosječne plaće, a rezultat je toga onaj ponižavajući Zakon o mirovinskom osiguranju iz 99. godine. Od 99. do danas, znači do 2005. umirovljeno je 280 tisuća radnika i njima je prosječna mirovina 1.466,00 kuna za razliku od starih umirovljenika kojima je prosječna mirovina znači 1.928,00 kuna ili negdje oko 700,00 kuna više nego tim novim umirovljenicima. Ova situacija po mom sudu izlazi iz kontrole i u ovom dijelu tog mirovinskog zakonodavstva valja hitno promijeniti kao što treba promijeniti Zakon o pravima hrvatskih branitelja u dijelu u kojem se čini distinkcija između branitelja koji su umirovljeni nakon 1.1.2005. godine i onih koji su umirovljeni prije tog. Dok branitelji koji su umirovljeni nakon 1.1.2005. imaju pravo na 45% prosječne plaće, to je negdje 1.900,00 do 2.000,00 kuna, oni koji su umirovljeni prije 1.1.2005. tretiraju se kao na žalost, branitelji drugoga reda. IDS će u tom dijelu sigurno pokrenuti zakonsku inicijativu, ali bi volili da se ove nelogičnosti između branitelja umirovljenih prije 1.1.2005. ove godine i onih nakon tog datuma, kao i novih, nazovimo ih to tako i starih umirovljenika, ubuduće ne čini distinkcija i utoliko postavljam pitanje ovako ubri et orbi premijeru, potpredsjednicima Vlade gospodinu Polančecu, gospođi Kosor, što se kani po tom pitanju učiniti da izjednačimo hrvatske građane i kada su mirovine posrijedi a ne samo njihova prava ili obveze, pardon.
Hvala. Predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče, ovo je pitanje koje ne postavljate samo vi koje ste spomenuli zastupnike jutros, ovo je pitanje kojim se ozbiljno bavi hrvatska Vlada i ova većina u Hrvatskom saboru koja podupire Vladu, a tu ubrajam i Hrvatsku stranku umirovljenika uz ostale partnere sa HDZ-om. Mi smo na početku mandata ispravili nešto što ste vi kao bivši koalicijski partner protekle Vlade .. Molim? [[Upadica: Godinu dana?]] Godinu dana. Kao godinu danas ste imali dovoljno vremena učiniti ovo što ste sada predložili. Prema tome što vi niste učinili u proteklom mandatu, a to je da smo onih 100 kuna i 6% uveli u osnovicu, to je kao prvo. I drugo, vraćamo dug umirovljenicima i dug će biti vraćen to i ovdje, i ja isto kao i vi kažem urbi e torbi. Možemo li još nešto dodatno napraviti? Ovisi o cjelokupnom stanju države i svima kako bude se išlo naprijed, ali to ostaje za sve nas za ubuduće. Ali ono što možemo napraviti to ćemo napraviti, a to je bilo ovo o čemu sam govorio malo prije i sigurno da nam je itekako stalo do boljeg materijalnog položaja naših umirovljenika. Uskoro ide sve ovo što je malo prije zastupnik Hrelja malo i retorički pitao potpredsjednika Vlade, ali sigurno da ide i da sukladno zakonu ćemo početi vraćati dug iduće godine.
Hvala. Zastupnik Damir Kajin, izvolite.
Na žalost ne mogu se složiti sa odgovorom. Ja se slažem da je bit svake mirovinske reforme da leži u zapošljavanju i nadam se iskreno, ispravci tih nelogičnosti. Povrat duga jasno pozdravljam, to je nota bene ustavna obveza vis a vis odluke Ustavnog suda. Kako ćemo ga vratiti? Prodajom imovine koju su ti umirovljenici stvorili, a između ostalog i odustankom od one švicarske formule pa ćemo u 10 godina tu prikupiti 15 milijardi kuna, a vratiti ćemo im 7 milijardi kuna. Kod branitelja je također jedna nelogična situacija. Ja znam da je to ogroman teret za Vladu Republike Hrvatske. Ovdje se radi o milijardama kuna. Sigurno četiri, pet milijardi. Nije to igra apsolutno, to je ogroman teret. Ali mislim da u tom dijelu treba učiniti nešto više od usklađenja, znači onih 100,00 kuna plus 6% i samo povrata duga. To je ustavna obveza, od toga ne možemo pobjeći kao što sada recimo i ove invalide i primaoce obiteljskih mirovina u Bosni i Hercegovini izjednačujemo sa građanima Republike Hrvatske. Jednostavno za sve isto. Hvala.
Hvala. Poštovani zastupnik Antun Kapraljević. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Imao sam namjeru premijera pitati jedno drugo pitanje, međutim potaknut njegovim odgovorom koji je on dao gospodinu Drmiću koji mi je prilično čudan zato što gospodin premijer se vjerojatno ne sjeća da je još 15. lipnja 2004. Hrvatska narodna stranka predložila zaključak o pravednijoj raspodjeli sredstava dobivenih porezom na dobit gdje smo predlagali da hrvatska Vlada promijeni postojeće propise koji reguliraju način raspodjele poreza na dobit na način da se dobit, a time i …
Kolega Kapraljević, pardon, samo trenutak. Vi ste postavili pisano zastupničko pitanje predsjedniku Vlade. Pitanje koje glasi, da li u Hrvatskoj zakoni važe jednako za sve?
Točno.
Tako je.
Točno i da je tako ću … … [[Upadica se ne razumije.]]
A doći će do toga?
Doći ću do toga. Hrvatska narodna stranka je, znači, predložila Zakon o pravednijoj raspodjeli dobiti gdje smo 15. lipnja 2004. tražili da se ta dobit rasporedi drugačije. Vlada Republike Hrvatske je tada 2. rujna, znači kada smo mi to predložili, predložila Saboru da ne prihvati prijedlog zaključaka o pravednijoj raspodjeli sredstava dobivenih porezom na dobit. Samim tim što je tako napravljeno, vraćam se na ono što sam rekao, da li svi zakoni vrijede u Hrvatskoj za sve, samim tim sve regije i sva lokalna samouprava je oštećena samo ove godine za milijardu i 900 milijuna kuna. Jer da je hrvatska Vlada donijela takav zakon ne bi se taj novac slio samo u Zagreb i ne bi onda vi mogli zajedno sa gospodinom Bandićem pričat o velikim projektima u Zagrebu. Nego bi taj novac otišao i lokalnoj samoupravi. Tada je kompletan HDZ na prijedlog Vlade glasao protiv, a ujedno i ovi novopečeni regionalci koji sjede tu kraj mene, jedan od njih je danas postavio i to pitanje, su glasali protiv toga. Ja vas pitam, tada ste rekli da je takav sistem raspodjele kompliciran i da ga je teško provesti. Ja vas pitam, ako ne znate takovu raspodjelu napraviti, da li prihvaćate da vam HNS pomogne u izradi tog zakona?
Dobro. Predsjednik Vlade, Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče, da je HNS znao nešto napraviti bio bi to napravio u 4 godine dok ste bili na vlasti, a ne kao IDS u 1 godinu. To je moj odgovor na ovo pitanje ako mi nešto ne znamo da pitamo vas. Da ste vi to znali vi biste to bili napravili, ali vi to niste znali, niste bili ni sposobni, niti ste znali to napraviti. I zato ste dobili i odluku birača da prijeđete u opozicijske klupe. Prema tome, kad bismo mi slušali vas, trefila bi nas ista sudbina, ali mi vas nećemo slušati jer mi imamo drugačije namjere. Mi mislimo napraviti ono što je dobro za Hrvatsku, a to što je dobro za Hrvatsku spada dijelom u odgovor koji sam dao Drmiću, a sad ću ga dati i vama. Želimo naći ovakav prijedlog i očekujemo od mladog gradonačelnika da nam da, ukoliko postoje studije sličnih slučajeva u Europi, da vidimo kako je to riješeno u drugim zemljama. Naravno da smo za pravedniju raspodjelu poreza na dobit i naravno da o tome mi vodimo računa jer to smo mi pokrenuli to pitanje. A vi ste rekli nešto također što možemo pogledati zajedno, ako mi budete sad oponirali da to niste rekli. Rekli ste, da je Vlada donijela taj zakon bilo bi danas drugačije. Vlada ne donosi zakone, zakone donosi Hrvatski sabor.
Hvala. Poštovani zastupnik Antun Kapraljević.
Zadovoljan sam odgovorom. Takav sam i očekivao. Normalno da se nesposobnost za nešto što se ne donosi sada prebacuje na druge. Ja nisam prozivao ni ove ni ove, ja znam da je i za našeg mandata postojala cesta. Sigurno je ostala cesta, a što se tiče ovog novog zakona, mi ćemo ga garantiram predati prije u proceduru i tu odmah ispravljam i ono svoje što sam rekao da je Vlada donijela zakon. Trebali ste donijeti prijedlog Saboru, a Sabor bi usvojio zakon. A mi ćemo sigurno u proceduru dati zakon koji će pravednije regulirati raspodjelu dobiti, a ujedno i dohotka na području cijele Hrvatske i brinut ćemo se da se ravnomjernije raspoređuje ta dobit.
Hvala. Poštovani zastupnik Frano Piplović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, gospodo ministri, kolegice i kolege. Pitanje bih uputio premijeru i gospodinu Ivi Sanaderu. Zapravo, upućuju da seniori Demokratskog centra koji su vidjeli jedan problem umirovljenika, a tema pitanja je famoznih 30 kuna participacije kad se ide kod liječnika na preglede i dobivanja recepata. Prema onome što su umirovljenici uvidjeli, jedan dio umirovljenika nije u mogućnosti zbog malih mirovina, a tih je znatan broj, u mogućnosti plaćati tu participaciju. Pa ih zanima, razumiju i oni da Vlada traži jedno kvalitetno i racionalno rješenje, ali ih zanima da li u proračunu ima sredstava kojim bi se mogao dio umirovljenika koji imaju zaista male mirovine, da bi ih se moglo osloboditi plaćanja te participacije.
Hvala. Predsjednik Vlade, Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče, ponovit ću ono što sam rekao i nama je apsolutno do toga da se poboljša materijalni status naših umirovljenika. Ali kao što ste i sami rekli, možemo se pokriti onolikim pokrivačem koliko je dug, ne možemo ga natezati. Državni proračun je u takvom stanju da smo morali protekle 2 godine naslijedivši deficit proračuna od 6,3 doći u ove 2 godine na evo danas možemo reći 4,2. A dogodine želimo ići i ispod 4%, uskoro ćemo raspravljati o proračunu pa ćemo reći da je projekcija 3,5 i možda u 2007. 3% što bi bio doseg mastriških kriterija. Moramo urediti Hrvatsku i javne financije i u tom smislu uz puno razumijevanje i ovoga što se seniori DC-a rekli i onoga što mi svi radimo, na čemu radimo zajedno sa HSU-om i s vama u koalicijskoj Vladi. Mogu samo reći da ćemo nastojati, ali da prije svega moramo urediti državne financije jer bez uređenja toga, to je pretpostavka za sve buduće.
Hvala. Poštovani zastupnik Frano Piplović.
Pa, gospodine predsjedniče, ja zaista razumijem kao član Parlamenta koji podupire Vladu napore koje Vlada poduzima u pogledu racionalizacije i cjelokupnog zdravstvenoga sustava i socijalnoga sustava. Međutim, kada se uzme da negdje oko 10 do 15% prihoda koji taj dio umirovljenika ima, odnosno izdvaja mjesečno za recepte i za preglede, to je prilično veliki, veliki broj. Pa prema tome, mislim da bi bilo ovako razumno i u skladu s onime što ste vi sada rekli, da se potraži rješenje da s tih 10-ak do 15 milijuna kuna nađe pa da se pomogne ovoj ugroženoj socijalnoj kategoriji umirovljenika. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade. Dozvolite mi da pitanje postavim gospodinu Polančecu, potpredsjedniku hrvatske Vlade. Gospodine Polančec, vi i ova hrvatska Vlada nastavljate sa privatizacijom trgovačkih društava na hrvatski način, netransparentno, bez plana za ostvarivanjem zakonom utvrđenih privatizacijskih ciljeva. Prvo, «Sunčani Hvar» privatizirate pod tzv., javno-privatnom principu partnerstva bez zakonske podloge za to. Drugo, «Liburnija Riviera» hotele privatizirate kroz nagodbu sa protivnicima u procesu koji još naravno neizvjesno traje. Treće, sada privatizirate hotele «Koločep» davanjem hotela tzv., neprofitnoj udruzi "Otok znanja" osnovanoj upravo za ovaj slučaj i to tri puta jeftinije od ponuđene cijene u natječaju. Pitanje je do kada Vlada, hrvatska Vlada i vi gospodine potpredsjedniče kanite na ovakvo nerazumljiv način privatizirati hrvatska poduzeća, a da ne ponudite plan i ciljeve i efekte privatizacije. Hvala lijepa.
Hvala. Potpredsjednik Vlade Damir Polančec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Hvala lijepa gospodinu zastupniku. Dozvolite mi da vam odmah u startu oponiram i velim da nije točno da mi radimo privatizaciju na netransparentan način i dozvolite mi isto tako da velim da smo nedavno u ovom Visokom domu vodili jednu iscrpljujuću raspravu o efektima pretvorbe i privatizacije u Hrvatskoj, da smo svi skupa konstatirali da smo svjesni da taj proces i zakonski okvir koji ga određuje ima svojih manjkavosti i s tim u svezi dozvolite da vas upoznam sa nekoliko činjenica. Mi smo nedavno osnovali jednu radnu skupinu koja je začinjena od, kako djelatnika Hrvatskog fonda za privatizaciju, tako i članova Ministarstva gospodarstva, ali i Državnog ureda za revizija, Državnog odvjetništva, predstavnika sindikata, ali i nezavisnih stručnjaka, prije svega sa pravnog i ekonomskog fakulteta. Svi zajedno intenzivno radimo na tome da definiramo što su to nedostatci postojećeg Zakona o privatizaciji, nakon toga ćemo predložiti izmjene i dopune Zakona o privatizaciji u kojoj ćemo između ostalog ugraditi i određene modele privatizacije koji do sada na ovaj ili onaj način možda i jesu prisutni u Hrvatskoj, ali slažem se nisu adekvatno definirani zakonom. To su prije svega menadžment "by out", menadžment "and employ by out", tzv. radničko dioničarstvo ili ESOP, ali ćemo definirati i prijedlog Zakona o javno-privatnom partnerstvu. Isto tako od sljedeće sjednice Upravnog odbora Fonda za privatizaciju sve sljednice bit će otvorene za javnost, bit će prisutni mediji i ja ih još jedanput i ovim putem pozivam da nam se priključe na tim sjednicama, jer upravo ja se zalažem itekako za transparentnost i za što je moguće bolje i objektivnije informiranje hrvatske javnosti o procesu privatizacije. Kad govorimo o nekim konkretnim slučajevima, a vi ste eto spomenuli posljednji slučaj jednu od odluka Upravnog odbora Hrvatskog fonda za privatizaciju, a to je prodaja društva "Koločep", onda mi dozvolite da vas demantiram, dakle ne radi se o prodaji, radi se dakle o davanju. Radi se definitivno o prodaji, radi se o prodaji ne neprofitnoj udruzi poštovani gospodine zastupniče, nego neprofitnoj ustanovi koja je određena i čija su prava i nadležnosti definirane drugim zakonom. To možete provjeriti i informirati se što točno znači i nismo dali, nego smo prodali. Prodali smo za iznos od 22 milijuna kuna, ali apsolutno uvažavajući činjenicu da se ustanova obvezala na dodatno ulaganje, odnosno dokapitalizaciju društva od 201, 202 milijuna kuna što je dvostruko više od prvog sljedećeg ponuditelja i dozvolite mi isto tako da napomenem da su za to ulaganje imale pismo namjere Privredne banke Zagreb, dakle na iznos od 65% od ukupnog što u kontekstu dakle toga koliko će prihodovati Hrvatski fond za privatizaciju i u kontekstu kolika su sredstva raspoloživa za dokapitalizaciju društva ovu ponudu stavlja apsolutno na poziciju broj 1 po ta dva kriterija. Prema tome, još jedanput privatizacija ide dalje, izmjene i dopune zakona će uslijediti, sjednice upravnog odbora bit će javne, pozivamo i medije i ovim putem na prisustvovanje tim sjednicama. Uključili smo sve institucije koje trebaju biti uključene u izradu novog prijedloga Zakona o privatizaciji i doista mislim da radimo to vrlo transparentno. Naravno još dozvolite da napomenem da smo u procesu definiranja i plana, operativnog plana privatizacije za 2006. i 2007. godinu koji će isto tako vrlo skoro biti i objavljeni. Hvala vam lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče hrvatske Vlade … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] pitanju potvrđujete svojim odgovorom i programom mjera da bi privatizacija bila transparentna. Drugo, niti jedan razuman građanin neće vam povjerovati niti vjeruje da je za jednu trećinu cijene prodato društvo "Koločep" u interesu ostvarivanja ciljeva koji su zakonom predviđeni, a to znači osposobljavanje hrvatske privrede i hrvatskih društava u konkurentnosti za Europsku uniju, za nova zapošljavanja, a najmanje vam vjeruje da je udruga ili ustanova kako vi kažete sada sposobna vraćati 220 milijuna koja će uložiti u svoje vlasništvo i da je to bio interes društveni koji ste vi poštivali. U to vam nitko neće povjerovati. Dajte vi pisani odgovor, lijepo vas molim.
Hvala. Dakle, pisani odgovor. Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo ministri, kolegice i kolege. Pitanje upućujem potpredsjednici Vlade i ministrici obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, gospođi Jadranki Kosor. Poštovana gospođo ministrica, starosna struktura stanovništva Republike Hrvatske pokazuje da je udio starijeg stanovništva značajan i da se ta dobna skupina povećava. To je tendencija i u svim razvijenim društvima i to je činjenica koju moramo uvažavati. Ti ljudi su dali svoj doprinos našem društvu i zaslužuju da dostojno prožive svoje zlatne godine. Mnogi od njih su iz različitih razloga ostali sami, možda bolesni i u nemogućnosti da se sami skrbe o sebi, svom zdravlju i svom domaćinstvu. Nekima od njih treba samo pokoja lijepa riječ, malo druženja i pažnje, a drugima treba zdravstvena i socijalna, pa i materijalna pomoć. Bez obzira na povećane mogućnosti smještaja u domove nije moguće sve starije osobe zbrinuti u domovima, neki to i ne žele, a neki ne mogu platiti. Republika Hrvatska u organizaciji svoje izvršne vlasti ima u ovom mandatu Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, te je zbog toga moje pitanje i upućeno vama gospođo ministrice, a ono glasi na koji način Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti skrbi o građanima treće životne dobi? Hvala lijepo.
Hvala. Potpredsjednica Vlade i ministrica Jadranka Kosor. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine presjedniče. Poštovana gospođo zastupnice, pa iz onoga što ste i sami naveli u svome pitanju želim konstatirati prije svega da evo Hrvatska prvi puta ima Ministarstvo obitelji, Ministarstvo međugeneracijske solidarnosti, da smo počeli zapravo u ovom dijelu međugeneracijske solidarnosti od nule u prošloj godini, od donošenja proračuna do kreiranja projekata. Ono što s velikim zadovoljstvo mogu istaknuti jest da smo mi projekt međugeneracijske solidarnosti ostvarili do sada, do danas evo pri kraju, odnosno druge godine mandata u 12 županija. Ti se projekti sastoje od dva dijela. Jedno su dnevni boravci za starije osobe, a drugo su projekti pomoći u kući. Ti projekti idu upravo ka onim starijim, nemoćnim, često ostavljenim o kojima ste i vi govorili. Pogotovo se to odnosi na staračka domaćinstva na selu i moram reći da su upravo ti projekti koji su bili usmjereni ka tim domaćinstvima postignuli izvrsne rezultate. Mogu evo spomenuti županije u kojima imamo projekte dnevnih boravaka, to su Ličko-senjska, Šibensko-kninska, Karlovačka, Karlovačka, Sisačko-moslavačka, Osječko-baranjska, Splitsko-dalmatinska, Požeško-slavonska i Međimurska županija. Dakle, devet programa dnevnih boravaka za starije osobe. Što to znači? Znači da su to dnevni boravci koji uglavnom idu i u suradnji sa lokalnom upravom u kojima stare osobe mogu naći svaku vrsnu skrb i pomoć tijekom cijeloga dana. Projekti pomoći u kući to znači gdje mi odlazimo doslovce izravno u kuću ljudi koji žive sami, koji su kažem često bolesni, napušteni od svih ti programi se ostvaruju u Vukovarsko-srijemskoj, Virovitičko-podravskoj, Sisačko-moslavačkoj, Karlovačkoj, Zadarskoj i Primorsko-goranskoj županiji. Ukupno je to 22 programa. Neke smo upravo potpisali pa su oni pred konačnom realizacijom. Nekoliko tisuća starijih ljudi je obuhvaćeno tim programima. Ono što bih također posebno istaknula jest da se na realizaciji tih programa do sada zaposlilo 365 osoba. Uglavnom su to žene i to uglavnom žene koje se inače teško zapošljavaju, znači iznad 40. godine života. Oni su uglavnom na poslovima tzv. geronto domaćica koje kažem odlaze u kuće, obavljaju sve najnužnije poslove od kuhanja, pospremanja ali i svih drugih poslova. Imamo sjajne primjere primjerice u Ličko- senjskoj županiji. Prošle zime dakle seoska domaćinstva koja su inače doslovce odsječena od svijeta, zatrpana u snijegu prvi puta im je netko u zimi došao doma, pomogao, donio hranu, oprao rublje i to su evo izvrsni primjeri. Isto tako, imamo jedan dobar primjer u Šibeniku za područje otoka koji pripadaju Šibeniku, četiri otoka. Imamo brod koji odvozi hranu odnosno koji omogućava stalni kontakt s tim ljudima i za one koji su najugroženiji smještaj u našem dnevnom boravku tijekom kritičnih dana odnosno mjeseci tijekom zime. I uz sve to pripominjem da razvijamo i program volonterstva u koji se uključuju volonteri prije svega preko Matice umirovljenika Hrvatske odnosno Sindikata umirovljenika s kojima ostvarujemo izvrsnu suradnju. Sve u svemu, evo novi programi nedovoljno poznati široj javnosti ali programi koji postižu dobre rezultate, naravno pogotovo kad se govori o onima kojima je to najpotrebnije i to sve skupa ulazi u taj mozaik koji ova Vlada slaže vezano za skrb o umirovljenicima i svim drugim osobama starije životne dobi. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite!
Zahvaljujem na odgovoru. Dobro je da su programima međugeneracijske solidarnosti obuhvaćen veliki broj starijih ljudi na području čitave Republike Hrvatske. Također smatram da je za starije osobe dobro rješenje upravo program volontera u jednoj kvalitetnoj suradnji sa jedinicama lokalne i regionalne uprave a primjeri Grada Belog Manastira i Grada Zaprešića u kojima se to prakticira uspješno to i potvrđuje. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Tomislav Tomić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, predsjedniče Vlade, ministri! Moje pitanje upućujem ministru poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva gospodinu Petru Čobankoviću i naravno vezano je za ptičju gripu. Prije svega, htio bih pohvaliti što u toj akciji su obeštećena domaćinstva u roku od četiri do pet dana dobili svoju štetu bez obzira na to što nam se događalo. No, o razlozima iz donacije slušali smo razne teorije i od onih koji se razumiju a isto tako iz više drugih izvora i od drugih mišljenja. Znam da ste gospodine ministre upoznali i saborski Odbor za poljoprivredu i šumarstvo o tome što se događalo posljednjih dana. Pitao bih a vjerujem da i javnost zanima da čuju od najodgovornije osobe koji su to stručni razlozi za usmrćivanje peradi i je li postojao možda drugi jeftiniji ili bolji način da se postupi u situaciji kada smo svi vjerovali da je ta situacija daleko od Hrvatske. Je li se sva domaća perad morala uništiti u krugu do tri kilometra i zanima me da li je to Republiku Hrvatsku i koliko koštalo. Hvala.
Hvala. Ministar poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva Petar Čobanković. Izvolite ministre!
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine zastupniče, dozvolite mi da u najkraćim crtama kažem par riječi o ovoj problematici a o tome sam govorio ovih tjedana jako puno. Prije svega, moram naglasiti da je influenca ptica zarazna virusna bolest divljih ptica i domaće peradi. Isto tako, moram naglasiti da influenca ptica spada u osobito opasne zarazne bolesti. Sukladno tome načini rješavanja i postupanja za ovu bolest su propisani Zakonom o veterinarstvu i pripadajućim pravilnicima kao i usklađenoj regulativi Europske unije i drugih međunarodnih institucija. Sukladno tome pošto se radi o izuzetno opasnoj bolesti, bolesti prije svega peradi, moram naglasiti, Hrvatska je bila dužna postupati isključivo sukladno propisanim zakonom i pravilnicima, na način kako je to propisano zakonom i pravilnicima. Zakon o veterinarstvu je donio ovaj Visoki dom i normalno da mi koji smo u izvršnoj vlasti moramo isključivo se voditi u svom radu načinom da provodimo zakone. I upravo mi smo i u ovome slučaju na jedan rekao bih visoko profesionalni način proveli Zakon o veterinarstvu i odredbe pripadajućeg pravilnika i nažalost u sklopu toga da bi zaustavili daljnje širenje ili još bolje da kažem, da bi zaustavili mogućnost prelaska virusa sa divljih ptica na domaću perad morali smo poduzeti one radnje koje smo poduzeli. Nikome od nas nije drago da smo morali poduzimati ali mislim da uopće da li je trebalo ili nije poduzeti te radnje a to su usmrćivanje određenog broja domaće peradi mislim da jednostavno iz onoga što sam rekao nema rasprave. To je propisano zakonom i mi smo dužni provoditi zakon. Moram naglasiti još par bitnih stvari a to je prije svega da je Hrvatska prva zemlja koja je uspjela izolirati virus influence ptica ili H5, u konačnici se pokazao i taj najpatogeniji N1 na divljim pticama prije nego što je izoliran na domaćoj peradi. I to držimo da je to jedan veliki napredak u ukupnoj problematici ptičje gripe iz razloga jer do sada nijedna zemlja nije izolirala. Prvo je uvijek bio izoliran na domaćoj peradi što držim da je upravo i razlog tome da su te zemlje gdje se pojavio virus imale velike gospodarske štete. Hrvatska je izolirala načinom organiziranja, praćenjem i izoliranjem virusa i ovim akcijama koje je sprovela uspjela spriječiti da ne prijeđe na domaću perad i kako bi u kasnije u konačnici imali znatno veće štete. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Tomislav Tomić.
Zadovoljan sa odgovorom. Međutim, još bih samo molio ministra. Pitao sam da li je to bilo preskupo za državu. I kažem još jedanput, pohvaljujem tako brzu reakciju i nadam se da će ministarstvo i dalje biti prisutno na tom području i voditi brigu i dalje o tim ljudima koji su ovoj situaciji stradali. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite!
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Svoje pitanje postavljam gospodinu premijeru ali ću biti zadovoljna ukoliko na pitanje odgovori i gospodin Polančec. Moje pitanje se odnosi na raspisani pa zatim poništeni natječaj za dodjelu koncesije za višenamjensku helikoptersku službu. Naime, koliko mi je poznato Vlada je na sjednici 15. listopada prošle godine 2004. donijela odluku o osnivanju Povjerenstva za provedbu natječaja za tzv. VHS ili višenamjensku helikoptersku službu da bi u lipnju ove godine bio raspisan međunarodni natječaj, mislim da je bio objavljen u finacial timesu i još nekim našim novinama na koje se javilo pet tvrtki. Tri su doznali smo iz medija ušle u uži izbor. Da bi samo tjedan dana nakon toga bez suvislog obrazloženja natječaj bio poništen. Jedino obrazloženje bila je naplata kliničkog duga od ruske federacije u obliku helikoptera za koje je navedeno na stranici Vlade RH da će biti nabavljeni za potrebe gašenja požara a ne za hitnu medicinsku pomoć. Početkom rujna su svi takvi ruski helikopteri koji prema javno dostupnim informacijama ne odgovaraju niti europskim niti hrvatskim zakonskim uvjetima za tzv. hemps ili helikopter emergency medical servise. Prizemljeni u samoj Rusiji zbog sumnji u tvorničke kvarove. Zanima me koji su bili motivi za tako neozbiljno postupanje ove Vlade, tko će odgovarati zbog međunarodne blamaže RH i poništenog međunarodnog javnog natječaja, zbog ljudi koji su stradali na cestama radi ne uvođenja takve službe, tim više, jer koliko znamo u Hrvatskoj postoje helikopteri opremljeni za hemps koji stoje u hangarima. Imali smo krajem, tokom ljeta više desetaka stradalih koji bi bili spašeni da je Vlada uspostavila takvu službu. Dakle, zašto je raspisan, gotovo do kraja sproveden pa onda poništen međunarodni natječaj za VHS? Zašto je to radio Hrvatski fond za privatizaciju u kojem je u to vrijeme ulogu imao, koju je ulogu u to vrijeme imao gospodin Ostović koji je kasnije smijenjen? Zašto taj natječaj nije raspislao Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi ili Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka. Naime smatram da je danas u studenom krajnje vrijeme da se zauzme stav i raspiše natječaj za nabavku helikoptera koji će zadovoljiti standarde hempsa, u protivnom naći ćemo se pred novom turističkom sezonom i opet ćemo se … …/Kolegice molim vas zaključite!... … Hvala lijepo. Evo, to je moje pitanje.
To su pitanja, hvala. Predsjednik Vlade, dr. Ivo Sanader. Izvolite.
Prije svega gospođo zastupnice reći ću s punom odgovornošću da su svi zahtjevi za prijevoz bolesnika tijekom ovog ljeta bili izvršeni. Dakle, ja bih vas molio da mi kažete jedan slučaj gdje je zahtjev bio a da nije uslijedila hitna intervencija iz tri helikopterska centra koja u ovom trenutku imamo. U Zagrebu, Splitu i Puli. Želimo otvoriti uskoro četvrti u Osijeku, a tu čekamo, znači ove nove helikoptere. Ali danas funkcionira iz ova tri centra, funkcionira u Hrvatskoj. Zašto je došlo do poništavanja natječaja? Došlo je, reći ću vrlo otvoreno, nakon što me predsjednik Mesić izvijestio o svojim razgovorima sa ruskim predsjednikom Putinom gdje su se dogovorili da ne ide Hrvatska, dakle, u … [[Govornik se ne razumije.]] dugu, da ne, da odustanemo od onih aviona, … [[Govornik se ne razumije.]] višenamjenskog tipa koji je bio prethodno usuglašen i da idemo na helikoptere. Pitao sam ministra obrane jesu li ti helikopteri ujedno višenamjenski, dakle, jesu li, je li odgovaraju, jesu li kompatibilni sa NATO standardima. I drugo. Pitao sam također ministra zdravstva možemo li ih unutra dograditi za ovu službu. Odgovor je bio potvrdan, dakle, zajedno sa predsjednikom Republike smo odlučili da odustanemo od tih višenamjenskim aviona … [[Govornik se ne razumije.]] i da idemo na helikoptere budući da su kompatibilni sa NATO standardima i da mogu obnašati ovu službu spašavanja. Prema tome, kao što sam rekao, znači sada imamo gorsku službu spašavanja, imamo helikoptere i policije i vojske i svi su oni u funkciji ovoga o čemu govorimo. Dakle, ta služba funkcionira, mi ćemo je samo još više pojačati i još više usavršiti nakon što nabavimo ove helikoptere koji će doći iz ruske federacije. Oni su NATO kompatibilni. Prema tome, ovdje nije riječ o nekom otpisanom šljamu kako, niste tako rekli, ali se dobio takav dojam koji više ne lete, ne voze, nego su negdje, nije točno. Dakle riječ je iznimno o tome da smo provjeravali njihovu kompatibilnost i vrijednost. Prema tome, u sustavu tijekom iduće godine radimo kao što je i poznato i novi model raspodjele hitne medicinske pomoći diljem Hrvatske. Prema tome, cilj nam je da ostvarimo ono što imamo u Zagrebu. U Zagrebu imamo da danas u 15 minuta kola hitne medicinske pomoći mogu doći gotovo bilo gdje. To želimo postići, to nam je cilj da bude i u cijeloj Hrvatskoj. I zato Ministarstvo zdravstva ima zadaću napraviti novi plan, hitne medicinske službe za cijelu Hrvatsku. U sklopu toga je iznimno važna i ova služba, helikopterska služba spašavanja, prema tome, kada sve to zaokružimo, u suradnji gorske službe spašavanja, službe spašavanja koju ćemo kroz medicinske, ovaj novi medicinski sustav uspostaviti, Ministarstva obrane, Ministarstva unutarnjih poslova, a sve će se objediniti pod brojem 112. koji je već počeo funkcionirati. Mislim da smo na dobrom putu i da ćemo već dogodine uspostaviti ovaj novi model.
Hvala. Poštovana zastavnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče, zahvaljujem se i vama gospodine premijeru na ovom odgovoru. Naravno ja bih zamolila da gospodin Polančec ili netko sastavi takav pisani odgovor na ovo. Naime, mene zanima da li će ti helikopteri zadovoljavati potrebu hemsa, znači ne NATO-vih standarda nego standarda za obavljanje servisa za medicinske potrebe. I drugo. Tko će odgovarati ako se ustanovi da ti helikopteri kada budu isporučeni neće iz zakonskih razloga moći letjeti za hemps. Ja bih molila upravo imenom i prezimenom odgovornu osobu. Hvala lijepo.
Hvala. Dakle, pisani odgovor Vlade.
Je, pisani, pisani i pismeni. Pisani i pismeni.
Poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, pitanje ministru zdravstva. Gospodine ministre, u mjesecu srpnju ove godine u sjeni teatralno najavljenog djelomičnog povrata duga umirovljenicima, i zaokupljenosti i medija i hrvatske javnosti izračunom koliko tko i kada će dobiti kuna. Kada su se TV kamere ugasile voljom vlade i poslušnošću parlamentarne većine donesene su Izmjene zakona o zdravstvenom osiguranju, kojima se uvodi administrativna taksa, te ukida naknada putnih i … [[Govornik se ne razumije.]] troškova. U raspravi smo ukazivali na nepravednost zakona koji najsiromašnijim i najpotrebnijem dijelu građana Hrvatske onemogućava konzumiranje ustavnog prava na zdravstvenu zaštitu. Stupanjem na snagu od 1. listopada 2005. godine a razotkriva i svu svoju nehumanost. Zakonom su ogorčeni građani a nezadovoljni liječnici i drugo medicinsko osoblje. Za 300-tinjak milijuna planirane uštede siromašnom građaninu je uskraćeno pravo na liječenje, a liječnici su prisiljeni na izdaju zakletve kojom su se obvezali. Koliko je zakon osiromašenom narodu i humanom medicinskom osoblju neprihvatljiv pokazuje ovih 2000 tisuće potpisa koji su svega za dva sata prikupile žene Hrvatske seljačke stranke i Hrvatsko … [[Govornik se ne razumije.]] Brodsko-posavske županije, te 1000 potpisa koje je prikupio Klub Vijećnika Hrvatske stranke, SDP-a, HNS-a, grada Senja, a te potpise vam sada predajem. Pitam vas gospodine ministre, što ćete učiniti kako biste i siromašnima omogućili konzumiranje prava na zdravstvenu uslugu, prava na liječenje, a vjerujte nekima čak i prava na život? Predajem vam ove peticije.
Hvala. Ministar zdravstva i socijalne skrbi, Neven Ljubičić.
Zahvaljujem poštovanoj, dakle zastupnici, ne znam da li su to zapravo unutra i saborski zastupnici HSS-a, ili su ovo svi zapravo glasači, to ćemo malo pogledati i vidjeti. Ono što je zapravo bitno za kazati ovdje i što želim javno reći, poštovana saborska zastupnice, postoje dvije razine solidarnosti koju mi želimo promovirati i apsolutno stojimo iza njih. Jedno je solidarnost svih za one bolesne. Međutim, postoji i drugi niz solidarnosti, a to je solidarnost bolesnih za one najbolesnije. Ovoga trenutka, vi kažete zašto smo ukinuli putne troškove. Pa u situaciji kada moram izabrati da li dati lijek bolesnom djetetu, ili dati lijek onome tko ima tešku zloćudnu bolest, ja odabirem dati lijek. I iznaći ćemo najbolje mogućnosti da zapravo taj dio populacije zaštitimo. Dakle da mu damo lijek. Jer zdravstvena kuna je namijenjena zdravstvu, namijenjena liječenju, namijenjena zbrinjavanju bolesnih ljudi. Prema tome to je jedan sustav koji je opće priznat, opće poznat i koji je Hrvatska zapravo na tragu najboljih rješenja i prihvatila. Isto tako želim reći da socijalna politika koja se vodi apsolutno je zaštitila sve socijalne kategorije kao što je gospodin predsjednik Vlade jasno dakle i rekao možemo se pokriti sa pokrivačem onoliko koliko je dug. I naravno pokrivajući se štitimo te socijalne kategorije. Naravno ispolitizirati nešto u ovome segmentu sasvim sigurno nije dobro, ali ono što ćemo napraviti a to je pokazati našim građanima vrlo brzo što su dobili za tih 30 kuna jer evo već ulaze novi lijekovi unutra, ulazi proširenje indikacija za čitav niz bolesti. Za čitav niz dakle stanja i time ćemo pokazati građanima da slijedimo najbolje, najsuvremenije metode i načine liječenja za 30 kuna.
Hvala. Poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite.
Gospodine ministre nisam zadovoljna s odgovorom i zbog toga tražim pisani odgovor po mogućnosti iz fonograma upravo ovako kako ste vi rekli da ja mogu vaš pisani odgovor dostaviti svakom onom koji je tu potpisan. A glede potpisa gospodine ministre nisu to članovi ni HSS-a a najvjerojatnije ni glasači HSS-a. Tu su građani, tu su građani svih mogućih kvalifikacija, svih mogućih struktura pa i liječnici i medicinsko osoblje. A svojom imputacijom gospodine ministre kako su to birači HSS-a i članovi HSS-a govorite o tome da građane dijelite na one koji nemaju pravo samo zato što su simpatizeri neke druge stranke. I to pravo na zdravstvenu zaštitu.
Hvala. Poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, gospodo ministri, kolegice i kolege. Svoje pitanje uputit ću gospodinu Branku Bačiću, državnom tajniku u Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka. Među građanima Siska i Sisačko-Moslavačke županije, a naročito od ovoga ljeta kada je započela obnova i rekonstrukcija postojeće državne ceste Sisak-Zagreb što je zaista bilo i nužno postavlja se jedno pitanje, a koje se još uvijek koristi rekla bih i u političke svrhe naročito u sadašnjoj vlasti u gradu i županiji. Je li moguće da se odustalo od gradnje auto-ceste Sisak-Zagreb? Gospodine državni tajniče građani Siska vas pitaju kada će započeti radovi na auto-cesti Sisak-Zagreb i da li se na toj auto-cesti mijenja ulaz u Zagreb? Govori se da će to utjecati na rokove gradnje. A isto tako hoće li nedonošenje prostornog plana Velike Gorice usporiti i izgradnju ove prve dionice što je nama zaista važno. Velika Gorica-Domovinski most.
Hvala. Državni tajnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvažena gospođo zastupnice hvala na vašem pitanje jer je uistinu u dijelu hrvatske javnosti bilo dvojbe da li će i kada će započeti gradnja auto-ceste Zagreb-Sisak? Ja vam želi reći da je državnim programom građenja, održavanja javnih cesta kojega, kojega je, koji je program usvojila hrvatska Vlada predviđeno u tom periodu od 2005. do 2008. izgraditi auto-cestu Zagreb-Sisak. Ukupna dužina auto-ceste je 48 kilometara i planirana visina investicije je preko milijardu kuna. Prvotnim planom Hrvatskih auto-cesta dionica je bila podijeljena u 3 poddionice i to prva dionica od Zagreba. Dakle od Jakuševca pa do Velike Gorice. Druga je bila od Velike Gorice do Lekenika. I treća od Lekenika do Mošćenice. Kako ste vi sami u svom pitanju naveli postojala je određena dvojba oko kvalitetnog rješenja ulaska auto-ceste u grad Zagreb. I stoga je naše Ministarstvo zajedno sa Hrvatskim auto-cestama u postupku dogovaranja sa gradom Zagrebom, gradom Velikom Goricom i sa županijom Zagrebačkom oko redefiniranja trase ulaska auto-ceste u Zagreb. Iz tog razloga ova prva dionica koju sam spomenuo od Jakuševca pa do Velike Gorice bili smo je nužno podijeliti u dvije, u dvije faze. Dakle prva faza od Jakuševca do Buzina i druga od Buzina do Velike Gorice upravo iz razloga da se može riješiti … [[Govornik se ne razumije.]] dokumentacija na prvom dijelu od Jakuševca do Buzina. Na tom drugom dijelu dakle od Buzina do Velike Gorice Hrvatske auto-ceste raspisuju natječaj i on će biti ovih dana objavljen i po završetku natječaja će započeti radovi na izgradnji auto-ceste Zagreb-Sisak. Najkasnije, najkasnije siječanj odnosno veljača 2007. godine. Dakle da skratim auto-cesta Zagreb-Sisak započinje sa svojom, sa građenjem početkom 2006. godine i točno je da smo primorani mijenjati, mijenjati dio trase od Jakuševca do Buzina i da će u tom smislu biti potrebno uskladiti prostorne planove jedinica lokalne i područne samouprave. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine državni tajniče. Vjerujem da će uz ove poteškoće koje ćete otkloniti auto-cesta stići do Siska jer je već jedanput u mandatu prošle Vlade odustalo se od njene gradnje i da će ovaj vaš odgovor ukloniti sve sumnje u gradu Sisku i u županiji pa čak i politiziranja oko ove gradnje ceste. Pa se nadam da i sadašnji gradonačelnik gospodin Vidović i sadašnji župan, a naši uvaženi kolege zastupnici da se više neće morati slikati na mostu u Sisku sa lopatama kako bi građanima Siska obećali ovu auto-cestu i onu koju su oni skinuli iz programa izgradnje auto-cesta dok su bili članovi Vlade. Iskreno se nadam da će ona stići do Siska.
Hvala. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Sabora pitanje imam za predsjednika Vlade. Htjela bih reći da iz svega ovoga što smo već i danas kroz pitanja čuli stanje u našem zdravstvu je sve lošije. Građanin sve više plaća za sve manju i nekvalitetniju zdravstvenu uslugu. Uvedena je administrativna taksa do 30 kuna mjesečno. Ukinuti su, je refundacija prijevoznih troškova ispod 100 kilometara, a to najviše pogađa naše građane invalide. U samo nekoliko dana zabilježena je smrt četvoro novorođenčeta jer bolnice nemaju dostatnu opremu. Djevojčica je umrla jer joj je uskraćena pomoć hitne službe. Neke bolnice su iskoristile limite i do kraja godine će pružati ograničene usluge. Na moje pitanje od prije mjesec dana o problemima roditelja koji djecu vode na terapije, a ne mogu ostvariti povrat troškova rekli ste da razmišljate o rješenju ovoga problema. Dok ste vi razmišljali desetke, desetak roditelja prestalo je voditi svoju djecu na terapiju. Željela bih vas pitati što ste smislili? Kakvu to reformu u zdravstvu provodimo i koje nas to još financijske obveze kao korisnike zdravstvenih usluga očekuju kroz zdravstvenu reformu?
Hvala. Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader. Izvolite.
Poštovana gospođo zastupnice svi znamo kako je teška situacija u zdravstvu. Mogu reći u ovom trenutku da je ona puno lakša nego što je bila kad smo preuzeli odgovornost za zemlju prije dvije godine i da ćemo nastaviti dalje ovim putem kojim smo krenuli. Pripremamo jednu zdravstvenu reformu u kojoj ćemo odgovoriti na sva pitanja koja ste postavljali tijekom jutra, na koje vi niste znali odgovoriti u proteklom razdoblju jer se niste mogli uhvatiti ni htjeli uhvatiti ukoštac sa teškim problemima koji su, koji su objektivni u zdravstvu. Prema tome nitko ne može reći da ova Vlada ne radi, da ne poduzima sve što je u njezinoj moći da riješi ova pitanja. Ali ona nisu laka. Nema lakih rješenja i sigurno ćemo pred hrvatsku javnost izaći za koji tjedan sa jednom sveobuhvatnom reformom u zdravstvu. Uputit je u javnu raspravu pa ćemo vidjeti na koji način ćemo svi skupa se prema njoj odrediti.
Hvala. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Naše građane ne zanima što su radile prethodna, sadašnja ili buduća Vlada. Njih zanima da one rade u interesu njih, dakle, da radimo u interesu naših građana. Dakle, željela sam vas pitati što ste smislili, jer ste mi tak obećali. Ja sam bila zadovoljna vašim odgovorom prošli puta. Međutim dok ste smišljali kupili ste skupocjene automobile, a roditelji ove djece su morali prekinuti terapiju za svoju djecu. oni su me zamolili da vam predam i peticiju i pismo koje su vam uputili. Jutros sam na klupu dobila i odgovor ministra zdravstva oko ovog problema. On je rekao da će novim Zakonom o zdravstvenom osiguranju pokušati riješiti i ovaj problem. To je dobro. ali od 1.10. ove godine do donošenja zakona je prilična vremenska distanca i mene bi zaista interesiralo zar nije moguće riješiti problem za najteže invalide, naše građane koji zbog toga što su im ti troškovi tako ogromni više ne mogu ići na terapije. To bi me zanimalo da dobijem takav konkretan odgovor, a ne što je radila prošla, ova ili što će raditi buduća Vlada i kakva je to buduća reforma. Trenutačno ljudi imaju problem i problem treba riješiti.
Hvala. Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Svoje pitanje upućujem predsjedniku Vlade. Prošle godine u listopadu smo raspravljali o godišnjem izvješću Vladu o spremnosti obrambenog sustava i ukupnom stanju obrambenim snagama Republike Hrvatske. Riječ je bila o izvješću za 2003. godinu. Stanje je tada ocjenjeno i od same Vlade nezadovoljavajućim. Obveza je Vlade da svake godine dostavlja ova izvješća. Do sad nažalost nismo dobili za 2004. godinu. Od rasprave do danas nije ništa sustavno učinjeno u ovome području, niti se prišlo zakonodavnoj aktivnost, niti je donošen plan obrane, a niti dugoročni plan razvoja Oružanih snaga. … [[Upadica se ne čuje.]] Onda je vrijeme moral.
Dobro, dajte. Nemojte na taj način funkcionirati.
Znači, idemo iz početka. Pitanje upućujemo predsjedniku Vlade. Poštovani gospodine predsjedniče Vlade, prošle godine u listopadu smo raspravili godišnje izvješće Vlade o spremnosti obrambenog sustava i ukupnom stanju u Oružanim snagama. Riječ je o izvješću za 2003. godinu. Obveza je Vlade da podnosi svake godine to izvješće. Stanje je tada i od same Vlade ocjenjeno nezadovoljavajućim. Od rasprave do danas nije ništa sustavno učinjeno na ovome području niti se prišlo zakonodavnoj aktivnosti, što je kazano bilo u izvješću, niti je donešen plan obrane, a niti dugoročni plan razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske, što je obveza. Znači, u ovom slučaju nema niti sadržaja niti forme. O tome, o području obrane i nacionalne sigurnosti imao sam prigodu 18. prošlog mjeseca razgovarati na njihov zahtjev sa visokim izaslanstvom Sjedinjenih Američkih Država te smo postigli visoku razinu suglasnosti što treba napraviti. Konstatirali smo da smo nažalost zaostali iza Rumunjske i Bugarske, samo se vi smijte, to je žalosna činjenica, zaostali smo. Prema tome, je li Vlada opet nešto skriva? Zašto nam se prodaje magla sa tzv. strategijskim pregledom obrane? Dokumenta kojega nemate ni u Ustavu niti imate u Zakonu obrane. Imate dugoročni plan razvoja Oružanih snaga. Prema tome, kani li Vlada raditi po zakonu i ne samo formu nego i sadržaj napraviti? Hvala lijepo.
Hvala. Predsjednik Vlade Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče, najprije se ispričavam što zbilja nisam na početku vašeg prvog pokušaja čuo pitanje cijelo jer mi je gospođa zastupnica donijela jedan materijal i rekla je bila da smo mi dok smo razmišljali kupili nove automobile. Nismo kupili nove automobile nego smo stare zamijenili po skupocjenom leasingu, stare automobile koje smo naslijedili i to itekako zanima građane da smo naslijedili skupocjene automobile bivše Vlade i zamijenili za povoljniji leasing. Nisu kupljeni novi automobili. Za to Hrvatska evo zna. A sad što se tiče obrane. Taj dokument o kojem vi govorite se nalazi trenutačno u Uredu predsjednika jer je to i naša obaveza jer predsjednik je i vrhovni zapovjednik i čim bude dao svoje mišljenje upućujemo ga u Sabor. Hvala.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Gospodine predsjedniče vi mene niste razumjeli. Znači vi stalno govorite to smo naslijedili od bivše vlasti. Pa mi ćemo sad i od vas i od njih naslijediti ovo jadno stanje u području obrane. Trebate donijeti plan obrane. Plan dugoročnih razvoja Oružanih snaga ili modernizacija kupovanja dva stara tenka T55 koji se već 20 godina ne proizvode.
Nasljedno pravo bit će riješeno na izborima.
Pa normalno, gdje drukčije.
Na izborima će biti riješeno nasljedno pravo i nasljednici ako bude bilo ostavinske rasprave. Poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Pitanje upućujem ministru Čobankoviću. Gospodine ministre, na tiskovnoj konferenciji koja je održana u Umagu 3. listopada 2005. godine iznijeta je informacija da je na sastanku predstavnika ribara sa premijerom hrvatske Vlade i sa vama usuglašen stav da su ribari zadovoljni sa iznesenim prijedlogom, a to je da će se udovoljiti njihovim zahtjevima za uvođenje poticaja, odnosno kompenzacije za svu ulovljenu ribu u visini od 14% od ispostavljenih faktura. To je objavljeno i u "Glasu Istre", a isto je to ministar ponovio i na susretima riba u Milni kod Dubrovnika 15.10. Pošto postoji veliko nepovjerenje hrvatskih ribara zbog stanja u kojem se nalazi naše ribarstvo i naši ribari, a isto takvi problemi postoje i kod plavog dizela za kojega se neopravdano, neopravdano optužuju na neki način i ribari i seljaci da od gotovo 180 tisuća tona koliko INA prikaže da se koristi za plavi dizel, da se troši, a što je abnormalno puno. Jer prema procjenama, svega polovina se ustvari odnosi na ono što potroše ribari i seljaci i zbog toga naravno oni svi skupa ispaštaju, radi te činjenice, ja vas molim, da javno ovdje iznesene, da li je javno obećanje hrvatskim ribarima o uvođenju poticaja, odnosno kompenzacije za svu ulovljenu ribu u visini od 14% od iznosa izdanog računa za prodanu ribu točno i na koji način i kada će se uvažiti potreba da se čim prije to realizira i da li će uvođenjem kartice za plavi dizel cijena istog biti 50% od maloprodajne cijene eurodizela? Hvala lijepo.
Hvala. Ministar poljoprivrede, Petar Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine zastupniče, vi imate određene informacije i ja moram kazati da je, hvala Bogu, dobar dio tih informacija koje imate točan. Mi jesmo imali sastanke sa ribarima i dogovarali smo što učiniti kako bi funkcionalnost našeg ribarstva bila znatno bolja i veća. Mi smo isto tako svjesni svih problema s kojima se ribarstvo susreće od nepostojanja one daljnje potrebite infrastrukture od ribarskih luka, iskrcajnih mjesta, prihvatnih mjesta, skladišta, hladnjača i veletržnica, ali vas isto tako moram upoznati da postoje već određeni započeti projekti u rješavanju na pojedinim lokacijama ovih problema i da ovo ministarstvo i ova Vlada vodi računa o problematici ribarstva na jedan, rekao bih primjeren, i način na kako je potrebito. I stoga, uz uvođenje programa obnove ribarske flote itekako bitnim i važnim držimo izgradnju ove potrebite infrastrukture o kojoj sam maloprije govorio, a u tom kontekstu dok taj dio se ne odradi i znamo da postoje određeni dodatni troškovi s kojima su ribari izloženi mi smo raspravljali o načinu kako i što učiniti da se na neki način pomogne ribarima s jedne strane, a s druge strane da se količina bijele ribe znatno poveća. Ona količina bijele ribe koja danas prolazi kroz legalne institucije i kroz način koji je dostupan i za evidentiranje i vođenje, na žalost tu se svi slažemo da je ona negdje ispod jedne trećine od ukupnih količina. Iz tih razloga kao što smo i u nekim drugim proizvodnjama išli na određena neću kazati poticaje nego određene subvencije da bi uveli u sustav s jedne strane, a s druge strane da bi pomogli tim granama proizvodnje, na takav način razmišljamo sljedeće godine iznaći način i riješiti pitanje subvencioniranja ribe na način kao što smo rekli, uvođenja tržišnih kompenzacija na fakture. Znači to je točna informacija. Što se tiče plavog dizela, nikada niti u jednom momentu, niti ministarstvo niti itko iz Vlade nije rekao da su poljoprivrednici i ribari ti koji manifetluče i zloupotrebljavaju plavi dizel. S tim se bavi netko drugi. Ali je neosporna činjenica da se potrošnja plavog dizela iz godine u godinu povećava i da je to na direktnu štetu onih zbog kojih je plavi dizel uveden. Iz tih razloga normalno ne možemo sjediti skrštenih ruku nego smo krenuli u jednu akciju, aktivnost i mislim da će biti ovaj tjedan taj prijedlog na Vladi, to je uvođenje kartičnog načina rješavanja subvencioniranog goriva. Na taj način prije svega će se utvrditi prava svakog korisnika, na ta prava će dobiti na kartici količinu i koristit će, imati će mogućnost da koristi ono što je njegovo pravo. Da bi to uveli, normalno moramo to uskladiti i sa postojećim i zakonskim okvirom i podzakonskim i pravilnicima i mi smo uvjereni da ćemo do konca ove godine učiniti te potrebite promjene i da ćemo od 1.1.2006. godine krenuti sa drukčijim načinom distribuiranja subvencioniranog goriva. Na taj način uvjeren sam da ćemo smanjiti njegovu potrošnju s jedne strane, s druge strane smanjiti ćemo troškove Ini jer neće više biti potrebe za posebnom distribucijom, za bojanjem i sl. što automatski stvara pretpostavku da se to subvencioniranje gorivo može ići po nešto nižim cijenama i evo to je sva mudrost i suština onoga što ova Vlada želi učiniti u narednom periodu.
Hvala. Poštovani zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa ja neću iskazati zadovoljstvo i nezadovoljstvo, meni je najbitnije da ribari dobiju onih 14% poticaja na svoje fakture jer to je jedini način, a to imaju i njihove kolege u Italiji. A što se tiče plavog goriva, njih imaju svi na Mediteranu, to znači inače procjenjuje se da je svega 25 milijuna kuna potrebno na godišnjoj razini za poticaje za ribarstvo na ovaj način 14%, a to je svega 1% od ukupnih sredstava predviđenih za poticaje i vjerujem da na ovaj način ako se od nove godine uvedu poticaji u visini od 14%, ukoliko se srede odnosi na tržištu ovog plavog goriva, jer on neopravdano tereti upravo ribare i seljake, a netko drugi ustvari manipulira time, vjerujem da tada možemo imati cijenu plavog goriva u visini 50% od cijene euro dizela što bi bilo na razini podnošljivosti za nastavak aktivnosti i ribara i seljaka. Prema tome ja držim da će se ovo što ste vi kazali i ostvariti i molim vas da se pisano očitujete o ovom.
Hvala. I pisani odgovor. Poštovani zastupnik Kajo Bučan.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, poštovani članovi Vlade, kolegice i kolege. Pitanje postavljam ministru zdravstva i socijalne skrbi, docentu Ljubičiću. Obzirom na informacije i napise koji su se pojavili u dijelu tiska i izazvali različite komentare, a posebno među onim bolesnima, pripadnicima treće životne dobi, kojima su lijekovi najviše potrebni, molim odgovor na ovo pitanje. Je li istina da su lijekovi u Republici Hrvatskoj izrazito skuplji od lijekova u zemljama Europske unije. I posebno molim odgovor, da nam pojasnite na koji način se formiraju cijene lijekova i da li se prilikom toga vodi računa o cijenama i u susjednim državama, kolike su i da li se vodi taj korektivni moment u načinu izračuna cijena, pogotovo na lijekove, za lijekove koji se nalaze na pozitivnoj listi HZZO-a. Hvala lijepa.
Hvala. Ministar zdravstva i socijalne skrbi, Neven Ljubičić. Izvolite.
Hvala lijepa. Naime ovo je zapravo pitanje koje će stvarno zahtijevati malo da tako kažem uvoda. Naime kada lijek zapravo dolazi ili konkurira na tržištu on mora proći odgovarajuću ocjenu. Tu ocjenu daje jedno tijelo koje se zove agencija. Agencija registrira taj lijek, dakle prikazuje ga da li je on dobar, nije dobar, da li ima svoje područje djelovanja, nema, da li je štetan, nije štetan itd. Nakon što je taj lijek odobren da bi se uopće koristio u Republici Hrvatskoj, tada zapravo ostaje pitanje da li će on biti uvršten na listu plaćanja, znači na listu Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i da li će ga pojedini osiguranici moći dobiti. O čemu sada to ovisi? To ovisi ponajprije o tome da li taj lijek ima prednosti na postojeće lijekove koji su na listi i naravno, ovisi o tome da li ima prednosti odmah će ući, ako nema prednosti da li mu je cijena možda niža. Ono što mi dakle reguliramo striktno i strogo je praktično lista lijekova u okviru Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje. Ta lista lijekova se zapravo formira na temelju najboljih iskustava ne samo iz Europske unije nego i dakle … dakle jednog tijela Sjedinjenih Američkih Država gdje smo mi u izravnim kontaktima i gdje zapravo uzimamo najbolje što dolazi. Cijene tih lijekova formiramo na taj način da postoji pravilnik. Taj pravilnik je jedan od najstrožih u Europi koji traži prosjek tri zemlje, a potom još dodatno snizuje cijenu za 15, odnosno 25%. To je zapravo najbolji način da se lijekovi drže pod strogom kontrolom i ovog trenutka 60% lijekova koji su na listi Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje su praktično najjeftiniji lijekovi u Europi.
Hvala. Poštovani zastupnik Kajo bučan. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine ministre. Zadovoljan sam odgovorom, pogotovo i s činjenicom da prema podacima kojima raspolažemo, preko 3-4% ukupnog bruto društvenog proizvoda da otpada na, koristi se na lijekove. Ja vjerujem da ćete i dalje …
Molim snimanje je izvan sabornice.
…osigurati nužne i potrebne lijekove svima
Nastavite izvan sabornice, ne sudnice nego sabornice.
…u ovoj zemlji, što je zapravo i ustavna obveza. Hvala lijepa.
Hvala poštovani zastupniče. Ministar je završio. I onda još imamo dvoje, zato su i ministri otišli, ali ovi koji trebaju dati odgovore su tu. Poštovana zastupnica Jagoda Majska Martinčević. Izvolite.
Hvala lijepa. Moje pitanje je vezano uz Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa. Naime, Zakon o Nacionalnom centru za vanjsko vrednovanje obrazovanja donesen je prije godinu dana. Najavljena je njegova ključna uloga tijekom provođenja reforme osnovnog i srednjeg obrazovanja. Zanima me, a vjerujem i javnost, kada centar započinje s radom, koje su njegove primarne aktivnosti u reformi i kada možemo očekivati prve rezultate.
Hvala. Državni tajnik, Želimir Janjić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana gospođo zastupnice, da 22. listopada prošle godine u ovom Visokom domu donesen je Zakon o nacionalnom centru za vanjsko vrednovanje obrazovanja i tada smo zakonski otvorili mogućnost da se prvi puta u hrvatski školski sustav uvede eksterna evaluacija, to je ono što do sada nismo imali a što je jamstvo to vidimo po drugim zemljama koje su uvele eksternu evaluaciju bitnoga podizanja razine obrazovanja. Drugi dokument, drugi zakon, zakon koji je donesen, odnosno izmjena zakona stupila je na snagu 1. srpnja ove godine, to su izmjene Zakona o srednjem školstvu gdje se u jednom članku kaže da će se rezultati nacionalnih ispita koje će provoditi Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja koristiti u postupku samo vrednovanja škola. Dakle, temeljem svih tih rezultata koje škole dobiju one će same poduzimati određene mjere, odnosno konstatirati gdje su slabi i što je to što trebaju poboljšati. Ja vam mogu reći da je do sada dinamika bila ovakva. Nakon donošenja zakona, nakon stupanja zakona na snagu učinjene su sve potrebne radnje koje je do sada trebalo učiniti. Dakle, imenovan je privremeni ravnatelj centra koji je ishodio upisivanje, Nacionalnog centra za vanjsko vrednovanje obrazovanja u sudski registar koji je donio privremeni statut. I prošli tjedan imenovano je Upravno vijeće, dakle, nakon svih ovih radnji. Upravno vijeće održalo je već 2 sjednice i na redu je donošenje stalnoga statuta što će potvrditi ovaj Visoki dom. Vrlo skoro nadam se. A poslije toga slijedi raspisivanje natječaja za ravnatelja Centra i za prvih 10 djelatnika koji trebaju raditi u Centru. Zakonom koji ste donijeli u Hrvatskome saboru predviđena je, dakle, u ocjeni stanja da će se ove godine zaposliti 10 djelatnika što ćemo i realizirati do konca ove godine i to će biti realizirano sukladno tom planu. Nadalje, uređuje se prostor na Marulićevu trgu 19, gdje će biti privremeno smješten Nacionalni centar do izgradnje nove zgrade u Ilici 246a, kako smo također rekli u Hrvatskome saboru kada smo raspravljali u redovitoj proceduri o ovomu Zakonu. Rezultati koje očekujemo kada započne s radom Nacionalni centar bit će vidljivi već u svibnju mjesecu iduće godine kada će se održati prvi nacionalni ispiti kod svih učenika prvih razreda gimnazijskih programa. Preciznije 3., 4. i 5. svibnja kada će se održati nacionalni ispiti iz hrvatskoga jezika, iz matematike i iz engleskoga jezika. To će, dakle, biti prvi rezultati koje ćemo imati i prvi opsežniji posao koji će obaviti Nacionalni centar za vanjsko vrednovanje obrazovanja. U sljedećim godinama do uvođenja državne mature proširivat će se krug predmeta koji će biti obuhvaćeni nacionalnim ispitima i time će zapravo vanjsko vrednovanje, što dalje sve više ulaziti u sve naše odgojno-obrazovne institucije. Od dječjih vrtića preko osnovnih škola i srednjih škola i svih onih ostalih koji se bave obrazovanjem na bilo koji drugi način u perspektivi. Ja u ovome trenutku ne mogu govoriti o godinama kada će sve biti obuhvaćeno, ali sve teče prema planu i rezultati, uvjeren sam da će biti dobri, a unaprjeđenje školstva koje je krajnji cilj sigurno ostvarivo. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Jagoda Majska-Martinčević.
Hvala lijepa na iscrpnom odgovoru.
Hvala. I poštovani zastupnik Velimir Pleša. Izvolite.
Hvala lijepa. Moje pitanje je za gospodina ministra Čobankovića. Danas smo već imali prilike čuti u vezi ptičje gripe, ove koje su bile izvan štete, i to da su one isplaćene u rekordnom vremenu i hvala Bogu da je to na taj način bilo riješeno. Hvala Bogu da je hrvatska Vlada u pravom trenutku na vrijeme reagirala i dala do znanja svima da je ptičja gripa u Hrvatskoj prisutna. No moje pitanje je danas usmjereno prema onima koji su ili na putu ili već polako trpe još veće štete nego su bile ove izvanredne štete od eutanazije peradi. A to je u vezi sa peradarskom industrijom. Budući da dolazim iz županije i kraja koja je poznata po peradarskoj industriji i u kojoj peradarska industrija je sigurno dok se uzme zajedno Međimurska i Varaždinska županije, 2/3 cjelokupne peradarske industrije u državi. Mene konkretno zanima da li i što će država, ako uopće ima namjeru, učiniti za njih? Kako im može pomoći? Na koji način im može pomoći? U kojem roku i u kolikim sredstvima? Radi li se ovdje možda o nekakvom interventnom otkupu, carinskom rasterećenju ili postoji neki drugi način?
Hvala. Ministar poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, Petar Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče, poštovani zastupniče. Normalno da nam je izuzetno bitno situacija i važna vezano za sektor peradarstva. Jer držim da je to jedan od najsređenijih sektora u kompletnoj poljoprivredi gdje imamo izuzetno visok nivo proizvodnje. Kako tehnološki tako isto i proizvodni, gdje su naši proizvodni rezultati na nivou rezultata u najrazvijenijim zemljama Europske unije. I sama činjenica da postižemo takve rezultate normalno da nas, u svakom slučaju da moramo itekako biti zainteresirani za funkcioniranje toga sektora. Taj sektor nije samo pitanje peradarske proizvodnje nego je to i pitanje potrošnje ratarskih kultura. I sama je činjenica da se kroz peradarstvo plasira negdje cca 200 tisuća tona kukuruza plus druge komponente za stočnu hranu. Mislim da dovoljno govori kolike je on važnosti za kompletnu poljoprivredu. I sukladno tome, ja bi želio naglasiti da ipak najveća pomoć koja je do sada učinjena ovome sektoru je činjenica da se uspjelo virus izolirati na divljim pticama. I poduzeti sve aktivnosti koje smo poduzeli da ne prijeđe na domaću perad. Tada bi i za njih i za sve ostale štete bile daleko, daleko veće. Ali sada smo gdje jesmo, svjesni smo da je došlo do smanjenja potrošnje i konzumiranja mesa peradi svih oblika. Da u tim mesnim industrijama postoje određeni viškovi i da treba nešto učiniti. U tom kontekstu mi smo obavili do sada 3 kontakta, razgovora sa predstavnicima peradarske industrije. Idemo u pravcu iznalaženja određenih rješenja. Mislimo da nije pravo rješenje da se višak, otkup kroz interventni otkup otkupi i stavi u ravnateljstvo robnih zaliha. Iz prostog razloga jer se radi o robi, sirovini koja nije podložna dugom čuvanju kao što je pileće meso. A plus toga, to bi državi još iziskivalo dodatne troškove skladištenja i svega onoga. Stojimo na stajalištu da je najoptimalnije rješenje kada bi se dio tih proizvoda mogao, viška proizvoda, izvesti. I u tom kontekstu tražimo određena rješenja kako bi uz pomoć države pomogli ovima da se skine sa domaćeg tržišta, da se prenese na neko drugo tržište, na taj način da se pomogne peradarima. Ali ja moram još jednom naglasiti da upravo činjenica da se uspjelo zaustaviti ne prelaženje virusa sa divljih ptica na domaće, da je to rezultiralo time da Europska unije nije zapriječila izvoz je od velike važnosti, s jedne strane. A i s druge strane upravo to je i vratilo povjerenje naših konzumenata. I iz dana u dan se ta situacija popravlja. Tako da neće biti onakve drastične posljedice kao što se moglo očekivati u onim prvim danima nakon izbijanja influence ptica. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Velimir Pleša, izvolite.
Pa ja ću izraziti zahvalnost za ovaj odgovor, s time da se nadam kako će u slučaju da dođe do nekog bitnijeg poremećaja na tržištu zbog razno raznih razloga zaista Vlada kao i u ovom dosadašnjem tijeku cijele priče sa ptičjom gripom pronaći i dodatnih načina da se peradarskoj industriji pomogne. Velim, ovo je i pitanje u ime 600-tinjak zaposlenih u velikom proizvođaču, Međimurskoj županiji, to je «Pipo perutnina» i njihovih tisuće i tisuće kooperanata koji u ovom trenutku upravo, velim zahvaljujući podršci hrvatske Vlade, mogu računati na to da neće doživjeti znatnije štete.
Hvala. Svih 38 zastupnica i zastupnika su postavili pitanja. «Aktualno prijepodne» je završeno. Vlada nije ostala dužna odgovora niti na jedno zastupničko pitanje. Prekidam sjednicu. Nastavak u 15 sati. Interpelacija o radu Vlade RH zbog razvoja Hrvatskih željeznica. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom Hrvatskoga sabora. Na dnevnom redu je: 1. Interpelacija o radu Vlade Republike Hrvatske zbog zaustavljanja razvoja Hrvatskih željeznica – Predlagatelji 24 zastupnika Sukladno članku 195. Poslovnika 24 zastupnika, Kluba zastupnika SDP-a, podnijeli su interpelaciju. Vlada Republike Hrvatske dostavila je svoje izvješće. Raspravu je proveo Odbor za pomorstvo, promet i veze. Molim u ime predlagatelja. Tko želi dati dodatno obrazloženje? Poštovani zastupnik Ljubo Jurčić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, državni tajnice, kolegice i kolege zastupnici. Iako Vlada Republike Hrvatske predlaže da Hrvatski sabor odbije interpelaciju o radu Vlade Republike Hrvatske zbog zaustavljanja razvoja Hrvatskih željeznica, Interpelacija je možda na dobrom putu da postigne svoj cilj. Podnositelji interpelacije predlažu Hrvatskome saboru da po završenoj raspravi o interpelaciji koja se nalazi pred nama, donesu zaključke koji će obvezati Vladu Republike Hrvatske na promjenu politike vezane za razvoj željeznice, tj., da potaknu razvoj Hrvatskih željeznica i potaknuti je na odgovornije ponašanje. Prvi od predloženih zaključaka je, citiram: "Odmah prići promjeni članova uprave Hrvatskih željeznica u cilju stvaranja uvjeta za stabilizaciju odnosa unutar Hrvatskih željeznica, te sigurnosti zaposlenih u Hrvatskim željeznicama i građana Republike Hrvatske.". Kao što je poznato Vlada Republike Hrvatske odmah nakon što je tekst interpelacije izišao u javnost promijenila članove uprave Hrvatskih željeznica. Također koliko nam je poznato Vlada do današnjih dana nije objasnila zašto je u stvarnosti tu promjenu napravila. Budući da je zadatak uprave baš ono što se traži interpelacijom a to je stvaranje uvjeta za daljnju stabilizaciju odnosa unutar Hrvatskih željeznica, sigurnost zaposlenih u Hrvatskim željeznicama, sigurnost građana Republike Hrvatske i izvršenje obaveza prema vjerovnicima itd.. Za pretpostaviti je da je i Vlada Republike Hrvatske uvidjela da uprava koju je upravo ona imenovala, nije sposobna da izvrši ove poslove i zbog toga izvršila njenu smjenu. Ovdje želim reći da podnositelji interpelacije pozdravljaju ovu smjenu kao nužni uvjet ostvarivanje zahtjeva iz interpelacije i pokretanja razvoja Hrvatskih željeznica, ali naravno samo to nije i dovoljan uvjet da se to učini. Isto tako želim reći da podnositelji interpelacije očekuju da će novi članovi uprave HŽ-a imati dovoljno stručnosti i iskustva da uspješnije upravljaju Hrvatskim željeznicama. Smijenjena uprava Hrvatskih željeznica nije, niti uspjela sačuvati za vrijeme prošle Vlade stvorene uvjete za stabilizaciju odnosa unutar Hrvatskih željeznica. Prethodnu Vladu je dočekalo kumulirani, nepokriveni gubitak u poslovanju od cca. 2 milijarde kuna. Ovrhe dobavljača su dosezale gotovo 100 milijuna kuna. Dug prema stranim željezničkim upravama bio je preko 320 milijuna kuna. Dug HEP-u i INI preko 280 milijuna kuna i obustava isporuke energenata. Ovakva financijska situacija iako vrlo loša samo je manji dio ukupne loše situacije koje je zatekla prošla Vlada u Hrvatskim željeznicama. Pored prije navedenog sigurnosti željezničkog prometa je bila nedopustivo niska. Izostanak gotovo svih investicijskih aktivnosti u željezničku infrastrukturu i vozni park. Sukobe u poslovodstvu, afere itd.. I konačno vrlo loš image Hrvatskih željeznica u javnosti. Prošla je Vlada u svom mandatu uspjela pokriti gubitke iz prethodnih razdoblja pri čemu je društvo dokapitalizirano sa 1,2 milijarde kuna. Hrvatska željeznica je dovedena u situaciju da izvršava svoje ugovorne obveze ugovornim rokovima. Izmjerene su sve obaveze prema stranim željezničkim upravama. Završen je proces restrukturiranja, tj. izdvajanja sporednih djelatnosti i njihovo strukturiranje u zasebna trgovačka društva. Uspostavljen je socijalni dijalog i odnos između poslodavca i radnika, uređeni su po prvi put nakon osnutka Hrvatskih željeznica kolektivnim ugovorom. Plaće zaposlenika na željeznici koje su bile 25% ispod prosjeka plaća u gospodarstvu Hrvatske za vrijeme prošle Vlade dostigle su hrvatski prosjek. Ovo su samo neke od aktivnosti koje je tadašnja Vlada učinila u cilju stabiliziranja situacije u Hrvatskim željeznicama. Pored toga, Sabor Republike Hrvatske u svibnju 2003. godine donosi novi Zakon o željeznici te prihvaća plan poslovanja za razdoblje 2002./2007. Planom su postavljeni ciljevi da Hrvatske željeznice do 2007. godine trebaju biti među tri regionalna leadera u prijevozu roba i putnika. Prevesti 20 milijuna tona tereta u 2007. godini. Prevesti preko 40 milijuna putnika u 2007., povećati produktivnost po zaposlenom, po stopi 12,4% godišnje. Povećanje prosječne tehničke brzine na prugama Hrvatskih željeznica, povećanje nosivosti pruga do maksimalne granice predviđenim propisima i standardima. I drugo. Odnosno da Hrvatske željeznice budu spremne za utakmicu na europskom željezničkom tržištu. Plan investicijskih ulaganja osiguravale su uvjete za ostvarivanje postavljenih ciljeva. Nažalost, od ovih ciljeva i ulaganja sadašnja Vlada je odustala i nije nam još poznat njezin razvojni plan za Hrvatske željeznice. Zašto je prošla Vlada činila sve te napore da ozdravi Hrvatske željeznice? Iz jednostavnog razloga jer je u potpunosti shvaćala višestruki značaj željeznice i njezin utjecaj na razvoj nacionalnog gospodarstva i društvenog života. Željeznica ima efekte, barem na sljedećim područjima, prometni, infrastrukturni, gospodarski, energetski, ekološki, socijalni, europski, itd.. Promet je sastavni dio i uvjet svih faza reprodukcije, tj. proizvodnje, razmijene, raspodjele i potrošnje. Vrijednost prometnih usluga transformira se u prometne troškove pa je za svaku fazu reprodukcije i za gospodarstvo i društvo u cjelini najvažnije povećanje transportnih kapaciteta i smanjivanje troškova prometa. Povećanje transportnih kapaciteta smanjuje troškove prijevoza i izravno utječe na smanjenje cijena, roba i usluga a time i na cjenovnu konkurentnost domaćih proizvođača. Osim smanjivanja troškova modernizacija prijevoza, važnu ulogu ima i na gospodarstvo kroz povećanje brzine prijevoza. Veća brzina omogućuje i proizvodnji i trgovini da posluje sa manjim zalihama ili potpuno bez zaliha što ne izravno omogućuje dodatno snižavanje troškova proizvodnje. To povećava efikasnost i konkurentnost ukupnog gospodarstva ali i kroz niže cijene povećava standard građana i ekonomsko blagostanje društva. Nadalje, željeznica ima značajke infrastrukturnog proizvoda. S ekonomske točke gledišta infrastrukturni proizvodi su ustvari poluproizvod, odnosno input koji sudjeluje u proizvodnji mnogobrojnih finalnih proizvoda u drugim djelatnostima. To ova željeznica zasigurno jeste. Infrastrukturni aspekt željeznice kao i drugih infrastrukturnih djelatnosti zahtjeva da se njena ekonomičnost i rentabilnost ne mjeri samo na temelju prihoda, rashoda ili profita ili gubitaka koje ostvaruje sama željeznica, nego se njenim prihodima mora dodati indirektni eksterni prihodi koje ona svojim postojanjem, svojom kvalitetom, svojim kapacitetima, svojom brzinom omogućuje drugim djelatnostima. Zbog toga se isplativost ulaganja u željeznicu ne procjenjuje samo metodama procjene investicijskih projekata za standardne djelatnosti nego pomoću … [[Govornik se ne razumije.]] analize koja pored internih uključuje eksterne, koristi i eksterne troškove. Također zbog velikih početnih ulaganja u željeznicu, a mnogogodišnje eksplatacijskog razdoblja, a time i mnogogodišnjeg doprinosa proizvodnje u druge djelatnosti mora se raditi ne statička, nego dinamička … [[Govornik se ne razumije.]] Treba procijeniti sve buduće koristi i svesti ih u … [[Govornik se ne razumije.]] analizi na sadašnjoj vrijednost. Pored ovih infrastrukturnih obilježja željeznica ima jako veliki utjecaj na porast nacionalnog gospodarstva i nacionalnog bogatstva. Krajeve, odnosno mjesta i gradove koje je povezivala doživjeli su brzi gospodarski rast i porast stanovništva. Željeznički prijevoz u Hrvatskoj počeo je 29. listopada 1851. kada je na dionici od Čakovca do Kotoribe obavljena prva pokusna vožnja. Prva željeznička pruga izgrađena državnim kapitalom puštena je u redovni promet od Zidanog mosta preko Zagreba do Siska 1. listopada 1862. godine. Budući da je razvoj željeznice u svijetu počeo samo nekoliko godina prije prvog željezničkog prijevoza u Hrvatskoj ove podatke navodim kao dokaz da Hrvatska je prije 150 godina bila u trendu razvoja željezničkog transporta u svijetu što se za današnju situaciju ne bi moglo reći. Izgradnja željeznica omogućila je razvoj krajeva kuda je prolazila. Danas isti efekt ima razvoj i modernizacija željeznice. Zasigurno bi i danas modernizacija željeznice kroz Liku potakla i stvorila puno veće mogućnosti za razvoj ovog dijela Hrvatske. Mnoge proizvodnje koje uz današnju prometnu povezanost ne mogu biti profitabilne u mnogim dijelovima Hrvatske mogu to postati uz modernu željeznicu. Mnogi prirodni resursi i zemljopisni položaj Hrvatske ne može biti na korist hrvatskim građanima bez moderne Hrvatske željeznice. Pomorska orijentacija Hrvatske i njeni lučki kapaciteti ne mogu dati svoj puni doprinos razvoju Hrvatske bez modernizacije Hrvatskih željeznica. Kad to kažem ne mislim samo na Rijeku nego na ostale luke; Zadar, Šibenik, Ploče i tako dalje. Svaka od njih ima prirodne ili u prošlim razdobljima stečene komparativne prednosti za transport različitih vrsta roba s tim da Ploče imaju gotovo neograničenu mogućnost za razvoj lučke djelatnosti. Željeznica sama po sebi je veliki kupac odnosno potrošač i u postojećoj situaciji više od stotinu većih ili manjih hrvatskih poduzeća proizvode robe ili usluge za potrebe Hrvatskih željeznica. Za većinu njih ona je lokomtiva njihovog poslovanja i njihovog razvoja. Projekt modernizacije Hrvatskih željeznica koje je izradila prethodna Vlada i koji se trebao realizirati kroz tri godine do 2007. bio je vrijedan preko 15 milijardi kuna. Prema planu i strukturi ulaganja oko 50% tog iznosa neposredno bi završio u hrvatskom gospodarstvu. To znači nešto više od dvije milijarde svake godine dodatne proizvodnje u Hrvatskoj. To je oko 1% bruto domaćeg proizvoda odnosno hrvatski bruto domaći proizvod bi se povećao za oko 1%. Uz postojeću spontanu prirodnu stopu rasta hrvatskog gospodarstva koja se sada ostvaruje samo s ovim projektom gospodarski rast bi bio preko 5% i onda bi mnogi problemi u Hrvatskoj bili lakši. Ako bi se kroz ugovaranje u potpunosti štitio hrvatski nacionalni gospodarski interes onda bi se i uvozni dio mogao platiti hrvatskim robama i uslugama što bi podiglo rast hrvatskog gospodarstva za još 1%. Pored ovih makroekonomskih pokazatelja modernizacija Hrvatskih željeznica uz kvalitetnu industrijsku politiku hrvatske Vlade značilo bi posao za novih 500-tinjak hrvatskih malih i srednjih poduzeća različitih djelatnosti od građevinara, metalaca, strojara, električara, elektroničara, kemičara, ekologista i tako dalje, ali na većem tehnološkom nivou. Budući da se europske željeznice standardiziraju domaća proizvodnja razvijena za potrebe modernizacije domaćih željeznica mogla bi se u kratkom razdoblju izvoziti i drugim europskim željezničkim mrežama. Tim više što u europskim uvjetima Hrvatska ima i lokacijske i komparativne prednosti u proizvodnji metaloprerađivačkih, elektrotehničkih i elektroničkih uređaja. Odustankom od modernizacije Hrvatskih željeznica ove komparativne i lokacijske prednosti Hrvatske ostat će neiskorištene i umjesto pozitivnih efekata proizvode se negativni efekti na gospodarstvo. Energetski značaj Željeznice ogleda se u njenoj puno većoj energetskoj efikasnosti od cestovnog prometa. Utrošak pogonske energije po jedinici rada u željezničkom, putničkom prijevozu je 3 i pol puta manji, a u željezničkom teretnom prijevozu je 8,7 puta manji nego u tim djelatnostima u sklopu cestovnog prometa. Potrošnja energije po jedinici prijevoza za kamion je preko 4 puta viša nego prijevoz, prijevoz željeznicom ili vodenim putem, a preko 60 puta veća je od potrošnje energije pri prijevozu zrakoplovom u odnosu na željeznicu ili brod. Samo ovih nekoliko podataka ukazuje na važnost modernizacije željeznice u vremenu koje je ispred nas i kada će energija biti sve skuplja. Kako Hrvatska veliki dio energije i energenata uvozi modernizacija Željeznica i njenim preuzimanjem većeg dijela teretnog i putničkog prometa prvo znači mogućnost korištenja različitih izvora energije tj. znači energetsku fleksibilnost. I drugo, znači manji uvoz energenata i poboljšanje situacije u bilanci plaćanja. Naftne i naftno-bilanične šokove i krize Hrvatska bi lakše podnosila da se nije odustalo od modernizacije HŽ-a. Ekološki efekt modernizacije Hrvatskih željeznica ne ogleda se samo u manjoj potrošnji energije po jedinici prijevoza nego i po manjoj emisiji onečišćivača zraka. Željeznički promet ima gotovo 30 puta manju emisiju CO2 u gramima po putni kilometru od cestovnog prometa, a gotovo 80 puta manju od zračnog prometa. Da se projekt modernizacije Željeznica realizira Hrvatska bi imala čistiji i zdraviji okoliš. Socijalni efekt modernizacije se ogleda kroz bolje uvjete rada i veće plaće u moderniziranoj Željeznici. Socijalni efekt se ogleda i u restrukturiranju Hrvatskih željeznica koji je jednim dijelom prethodio projektu modernizacije kad su sporedne djelatnosti odvojene od glavne djelatnosti. Na taj način djelatnosti kao što su štamparija, ugostiteljstvo, građevinarstvo, agencijski poslovi i slično koje su u okviru Hrvatskih željeznica bile sporedne i davale usluge i bile samo ograničene na Hrvatsku željeznicu izdvajanjem postaju za sebe glavne djelatnosti i mogu se skoncentrirati na svoj razvoj i osim usluga Hrvatskoj željeznici mogu davati usluge i drugima na tržištu. Na taj način one povećavaju svoju efikanost, prihode, profitabilnost i zaposlenost. Socijalni efekt restrukturiranja i modernizacije Željeznica ne ogleda se samo u otpremninama radnicima nego u kreiranju radnih mjesta i stvaranju uvjeta za veće poslovanje i veću zaposlenost. Europska unija dugo nije bila u mogućnosti ili nije htjela aktivirati i primijeniti zajedničku prijevoznu politiku iz Rimskog ugovora iz 1957. godine. Europski parlament je 2000. godine donio povijesnu odluku da se željezničko tržište tereta potpuno otvori u 2008. godini. Ugovor iz Mastrichta je uključivao koncept transeuropske mreže što je i omogućilo stvaranje plana za prijevoz, za prijevoznu infrastrukturu na europskoj razini uz pomoć sredstava zajednice. Temelj strukturne reforme željeznica predstavlja smjernice u razvoju željeznica Europske unije iz 1991. godine i smjernice i amandmani iz 2001. godine. Polazeći od podatka da u Sjedinjenim Američkim Državama željeznički prijevoz ima 40% udjela u ukupnom teretnom prometu, a u Europskoj uniji samo 8% Europska unija je zaključila, zaključila da propadanja Željeznica nije neizbježno. Cilj je Europske unije stvoriti jedinstveni željeznički sustav do 2020. godine. Taj sustav u odnosu na današnji treba postići: Prvo, povećati tržišni udjel Željeznica u prijevozu putnika sa 6 na 10% i u teretnom prijevozu sa 8 na 15%. Utrostručiti produktivnost radne snage. Za 50% povećati djelotvornost energije. Za 50% smanjiti štetne emisije. Povećati kapacitet infrastrukture kako bi bio razmjeran prometnim ciljevima. Prioritet mora biti rješavanje problema koji zadržavaju razvoj željeznice. Nedostatak infrastrukturne, infrastrukture pogodne za moderan prijevoz i interoperabilnost između mreža i sustava. Stalna potraga za inovativnim proizvodnim tehnologima. Rješavanje netransparentnosti troškova i neujednačena produktivnost i klimava pouzdanost usluga koja, koje ne uspijevaju ispuniti opravdana očekivanja korisnika. Do 2008. godine cjelokupna europska međunarodna teretna mreža će biti potpuno otvorena za konkurenciju. Europska unija u većoj je konkurenciji među operaterima na željezničkoj mreži vidi i veću konkurentnost željezničkog prometa u odnosu na ostale oblike prijevoza. Međutim, niti jedan željeznički sustav ne može biti u potpunosti konkurentan ako se prvo ne riješe sva pitanja vezana za uklanjanje tehničkih prepreka za trgovanje vlakovima i njihova interoperabilnost, tj. njihova sposobnost da voze na bilo kojem dijelu mreže. To vrijedi i za vagone. Treba se fokusirati na objedinjavanje dizajna tračnica i konstrukcijskih karakteristika i na specifikaciji za željeznički vozni park kako bi se osigurao siguran, čist i gospodarski održiv razvitak. Tako piše u bijeloj knjizi europska prijevozna politika za 2010., vrijeme za odluku. Kakva je odluka hrvatske Vlade? po svemu sudeći hrvatska Vlada želi uvesti Hrvatsku u Europsku uniju. Međutim, bez modernizacije Hrvatskih željeznica Hrvatska željeznica će teško uči u Europsku uniju, izostat će njihovo partnerstvo u tranzitnim prijevozima kroz Republiku Hrvatsku. Bez modernizacije po hrvatskim tračnicama će se voziti strane lokomotive i vagoni, samo strani operatori. Strani operatori će platiti samo naknadu za korištenje pružne infrastrukture. Poznato je da naknada za korištenje infrastrukture nikad ne pokriva njene troškove. Konačno, i tu cijenu infrastrukture će određivati tijelo Europske unije. Ti troškovi se pokrivaju iz oporezivih prihoda domaćih operatora i drugih poduzeća kojima je omogućena jeftina infrastruktura. Međutim, bez modernizacije Hrvatskih željeznica Hrvatska neće imati domaće operatore nego će se hrvatsku infrastrukturu koristiti operatori koji plaćaju porez u drugoj državi. Zbog svega prije navedenog i mnogo više toga što nije navedeno podnositelji interpelacije predlažu Hrvatskom saboru da zaključkom obavežu hrvatsku Vladu, da predloži zakon kojim će se zakonski osigurati nesmetano financiranje razvoja i modernizacije Hrvatskih željeznica i da izradi dinamički plan po godinama kako bi se mogle pratiti realizacija programa, modernizacija i restrukturiranje željeznica. Zbog toga sam na početku izlaganja rekao da je smjena uprave samo nužni uvjet za potrebni razvoj i modernizaciju Hrvatskih željeznica, a dovoljni uvjet je da sadašnja Vlada prepozna ogromni značaj Hrvatskih željeznica kao infrastrukturnog prometnog trgovačkog društva, a isto toliko i za njen značaj i njen značaj za sveukupni društveni gospodarski razvoj Hrvatske. Zbog toga, poštovane kolegice i kolege predlažem da podržite predložene zaključke kako bi se stvorili početni uvjeti za razvoj i modernizaciju Hrvatskih željeznica. Na kraju, dozvolite mi samo da pročitam jedan dio pisma koji nam je uputio Sindikat strojovođa Hrvatske koji potvrđuju opravdanost naše interpelacije. U pismu koji smo dobili piše: "Hrvatske željeznice d.o.o. su kontrast, mješavina starog i modernog, moderne garniture nagibnih vlakova i starih šinobusi, zastarjeli vagoni i prazni supermoderni roll-vagoni. Veliki dio dizajniran je, izgrađen u razdoblju od sredine do kraja 19. stoljeća. Podsjećamo vas da su nam uređaji kojima reguliramo kretanje vlakova stariji od 60 godina. Npr. zagrebački Glavni kolodvor osigurava uređaj ugrađen od 1937. do '39., godine da na koridorskim pravcima nemamo osigurane cestovne prijelaze, a promet reguliramo bez ikakve tehnike, da glavne signale osvjetljavamo petrolejskim svjetiljkama. HŽ, Hrvatske željeznice d.o.o. prevelik su teret za Republiku Hrvatsku. Hrvatske željeznice d.o.o. su prošlost. Modernizacija Hrvatskih željeznica prioritetan je u gospodarskoj strategiji Republike Hrvatske. Hrvatske željeznice postaje jednom od nosivih okosnica državne strategije i razvoja." Tako piše Sindikat strojovođa Hrvatske. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala lijepa. Ministar mora, turizma, prometa i razvitka Božidar Kalmeta će obrazložiti u ime Vlade izvješće Vlade povodom ove interpelacije. Izvolite ministre.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici, predstavnici sindikata sve vas skupa pozdravljam i. Evo, ja ću najprije kazati gospodinu zastupniku i uvaženom profesoru da s velikim dijelom onoga što je on ovdje kazao da se apsolutno slažem. Slažem se da su željeznice itekako od strateške važnosti za Republiku Hrvatsku. Slažem se da je to kičma i da mora biti kičma prometnog povezivanja Republike Hrvatske, važnije nego autoceste. Slažem se da one imaju nemjerljiv utjecaj na gospodarski rast Hrvatske, da imaju svoju sve veću poziciju u vremenu kad je energija sve skuplja, kada vodimo računa o ekologiji itd., itd. Prema tome, ja doista puno toga što ste vi rekli i ja bih to potpisao i ja bih to rekao i drago mi je zato da se danas raspravlja o Hrvatskim željeznicama ovdje u Saboru jer sve ovo što sam ja rekao i što ste vi rekli mislim da zaslužuje jednu raspravu o Hrvatskim željeznicama. Međutim, ono s čime se jasno ne mogu složiti je to da je kako piše u interpelaciji da je razlog podnošenja interpelacije taj jer Vlada RH je zaustavila razvoj Hrvatskih željeznica. Ja se s tim doista ne mogu složiti i ne mogu to prihvatiti i ja ću u ime Vlade i u ime ministarstva danas ovdje to pokušati, nadam se uspješno opovrgnuti, uglavnom govoreći brojke, a mislim da su brojke najbolji pokazatelji i modernizacije ali i restrukturiranja Hrvatskih željeznica. Da su brojke najbolji pokazatelji kad je u pitanju i rast prometa, kad je u pitanju rast i količina prevezenih roba, kad je u pitanju i kolektivni ugovor i kad je u pitanju odnos sa socijalnim partnerima. Prema tome, mislim da su to argumenti koje moramo svi u najmanju ruku prihvatiti. Prvo, ja držim da Vlada nije zaustavila razvoj Hrvatskih željeznica, čak dapače, da smo mi dodali gas, da tako kažem, kad je u pitanju daljnji razvoj i modernizacija Hrvatskih željeznica, uvažavajući sve dobro što je napravljeno i prije ali i uviđajući puno toga lošeg što je napravljeno u protekle 4 godine. Evo, npr. ako vidimo koja su, kakva su bila ukupna izdavanja iz državnog proračuna, mislim tu i na Ministarstvo financija i na izdavanja iz pozicija Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka, onda je u 2004. godini dragi, poštovani zastupnici i zastupnice za HŽ izdvojeno 4 milijarde i 709 milijuna kuna, u 2004. godini, a u 2005. godini 3 milijarde će biti, jasno jer ova godina još nije gotova i 634 milijuna kuna. Od toga subvencije u prijevozu i infrastrukturu su bile u 2004. godini 2 milijarde 683 milijuna, a ove godine će biti još veće, iznosit će 2 milijarde 814 milijuna. Za usporedbu 2003. godine je ta brojka iznosila milijardu i 308 milijuna kuna. Mislim da to dovoljno govori koliko ova Vlada brine o Hrvatskim željeznicama u smislu subvencija. Međutim, ja ću još jednu stvar kazati, da je 2004. godine Ministarstvo financija moralo preuzeti na sebe i vratiti kratkoročne kredite koji su bili uzimani za tekuću likvidnost. Dakle, ne radi se o tome da su krediti uzimani da bi se investiralo ili u infrastrukturu ili prijevozna sredstva, nego za pokrivanje tekuće likvidnosti tako da je Ministarstvo financija moralo mimo ovih 2 milijarde i 683 milijuna kuna koji su išli iz Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka još milijardu i pol kuna vratiti kratkoročne kredite. Usput govoreći u ove dvije godine, dakle 2004. i 2005. nije bilo od strane HŽ-a kreditnih zaduženja za pokrivanje tekuće likvidnosti. Kada govorimo o ulaganjima u infrastrukturu i prijevoz, evo tu su brojevi. Kada govorimo o infrastrukturi onda imamo ostvarenje od 2000. pa do 2005. Ja neću sada sve te brojke čitati, jer teško bi ih bilo i zapamtiti, ali činjenica je da iz godine u godinu ta brojka raste. Ostvarenje je bilo recimo 2002. - 269 milijuna, 2003. – 789 milijuna, 2004. – 960 milijuna i 2005. nije još gotova, bit će isto negdje toliko. Tako je slično i kada je u pitanju ostvarenje investicija u prijevoz. On raste ne znam 2002. – 376 milijuna, 2003. – 496 milijuna, 2004. – 874 milijuna i 2005. također raste ili ukupno ulaganje u infrastrukturu i prijevoz iz godine u godinu rastu i to pokazuju ovi brojevi. Nas u interpelaciji nadalje razlog je ovdje koji piše, je li da smo mi zaustavili modernizaciju Hrvatskih željeznica zato što nismo, odnosno zato što smo skinuli odredbu iz zakona da se počne 0,60 kuna izdvajati za HŽ infrastrukturu i to je točno. Jesmo, jesmo to smo ukinuli i našli smo bolji model koji će manje opterećivati građane uz veći efekat. Naime, ja ću pripomenuti ključnu stvar, da je taj zakon donesen 2003. godine u srpnju čini mi se i onda je prošla Vlada to uredbom prolongirala i ostavila budućoj Vladi da u 4. mjesecu, tako je to trebao biti, uvede tih 0,60 kuna po litri naftnih derivata za HŽ infrastrukturu. To bi bilo godišnje, da smo to napravili to bi bilo godišnje milijardu i 400 milijuna kuna koji bi išli u HŽ, sličan model kao što imaju HAC i hrvatske, ustvari isti kao što imaju HAC i Hrvatske ceste. Međutim to bi značilo da bi i cijena benzina za toliko i naftnih derivata za toliko porasla i da bi to izravno bio novac koji bi davali svi oni koji koriste gorivo. Mi smo tada rekli iz tog razloga, dakle bez udara cijene na gorivo, na standard građana itd. itd. dat ćemo iz postojećih poreznih prihoda toliko ili čak više novaca i mi smo, dakle te godine, a i ove godine dali i dajemo 200 milijuna više na ovaj način nego da smo uveli 0,60 kuna po litri za HŽ na način da nismo to svalili na teret svih onih koji koriste naftne derivate, dakle građana, gospodarstva itd. itd. nego smo to uzeli iz vlastitih prihoda. To govore brojke i to su argumenti. Jer evo, rekao sam prije, 2003. godine milijardu i 38 milijuna, 2004. dvije milijarde i 683, to je negdje oko koliko, milijardu i 400 više, a 2005. dvije milijarde i 814, dakle milijardu i 600 više, 200 milijuna više nego da su uveli 0,60 kuna po litri goriva. Jer vjerojatno prilikom donošenja tog zakona sagledavani su oni eventualno pozitivni efekti od toga, ali očito nisu bili sagledavani tada negativni efekti i zato je to prolongirano novoj Vladi da donese jedno takvo opterećenje za građane koje mi nismo htjeli nego smo to riješili na elegantniji, bolji način i s više novaca. Kada govorimo o restrukturiranju, ono se itekako provodi u Hrvatskim željeznicama i organizacijski na način jasno po dinamici koju je odredio Hrvatski sabor, donošenjem i ne znam svega onoga što nam je obveza po Zakonu o željeznici, čiji početak primjene će početi 1.1.2006. Zakon o razdvajanju i financiranju željezničke infrastrukture, on je u završnoj izradi koji mora biti. Ne znam nacionalni program infrastrukture koji će ovaj Sabor morati donijeti slično kao što donosi program građenja itd. Dakle to sve ide svojim tijekom, ali i kada je u pitanju kadrovsko restrukturiranje onda također moram kazati da se tu nije stalo nego da se i dalje na tome radi. 2005. godine je po prvi puta 2005. stvarno i sporazumno, dakle dobrovoljno otišlo oko 600 radnika iz HŽ-a, odnosno više otišlo nego što je primljeno. Mi smo imali u proteklom razdoblju, ne znam 2000. godine smo imali 21 tisuću i 655 zaposlenih u Hrvatskim željeznicama. Mislim tu na ukupno na radnike u matici i ovisnim društvima, od toga 18 tisuća i 500 je bilo, 35 u matici, a 3 tisuće i 200 je bilo u ovisnim društvima. 2003. godine taj broj se ukupno povećao, a kažem ovo je prvi put sporazumno, dobrovoljno je otišlo više od 500 radnika iz HŽ-a nego što je primljeno. Dakle govorim samo jedan primjer o i kadrovskom restrukturiranju. Ako ćemo pogledati poslovanje Hrvatskih željeznica u 2004. i 2005. godini onda možemo kazati da uz 2 milijarde kredita koji smo mi naslijedili, a to je negdje otprilike onoliko koliko ste gospodine profesore i vi rekli daj e bivša Vlada naslijedila. Dakle mi smo, ova Vlada je naslijedila 2 milijarde kredita za tekuću likvidnost i za obveze prema dobavljačima na kraju 2003. godine, ispričavam se dakle osim tih 2 milijarde obaveza prema dobavljačima, na kraju 2003. godine iznosila je preko 530 milijuna kuna, a nakon prvih šest mjeseci ove godine bez kreditnih zaduživanja za konsolidaciju financijskog poslovanja HŽ-a jer rekao sam na početku da nije bilo kreditnih zaduživanja za tekuću likvidnost, te obveze svedene su na 460 milijuna kuna i prosječna starost ajde, tako ću reći računa, je negdje oko 111 dana. Prema tome i tu se vidi jedan pomak u poslovanju Hrvatskih željeznica. Osim toga rast i putnika i robe je u Hrvatskoj veći nego što je to u drugi zemljama Europske unije. Evo npr. u Europskoj uniji ste imali porast putnika za 0,4%, u Hrvatskoj imamo 6 ili 3%. Porast roba 1,8 ispod čak, pad minus 1,8% a u Hrvatskoj 14,3%. Prema tome iz ovih nekoliko uvodnih pokazatelja, jer javit ću se ponovo za raspravu, mislim doista da se ne može ni u kojem slučaju govoriti o tome da je ova Vlada zaustavila modernizaciju Hrvatskih željeznica. Dapače ova Vlada je svjesna uloge i to sam na početku rekao i tu sam se sa profesijom složio, uloge i značaja Hrvatskih željeznica i njenih zaposlenika u gospodarskom, ali i u svakom drugom smislu i ova Vlada će zasigurno i dalje gledajući jedne nove okolnosti koje dolaze , o kojima je pisao i sindikat ovdje što je pročitano. Dakle da je HŽ d.o.o. da je to prošlost, dakle HŽ se mora transformirati, HŽ, Zakon o željeznici stupa 1.1. na snagu. Sukladno tome će se i napraviti sve ono što treba napraviti vezano za daljnji razvoj u smislu i programa i programa infrastrukture i općenito jednog strateškog razvoja Hrvatskih željeznica i financiranja Hrvatskih željeznica u budućnost. Ako ćemo ići korak dalje onda mogu jasno kazati još nešto. Ja mislim da nakon što bi ova zemlja ili što će ova zemlja završiti sve velike infrastrukturne cestovne projekte, da do tada jasno i HŽ, da do tada i HŽ bude i u onom drugom smislu, smislu restrukturiranja i spreman ako će se tada primijeniti model koji imaju Hrvatske autoceste ili Hrvatske ceste za realizaciju takvih velikih projekata i toliko veliko novaca. Jer jedan sustav da je mogao godišnje i potrošiti puno novaca jasno da mora biti za to opremljen i spreman. Ali složit ćete se sa mnom oko još jedne stvari. Nije bilo moguće u istom trenutku, ali to se ne odnosi samo na ovu Vladu, to se odnosi na prijašnje Vlade, dakako. Nema hrvatsko gospodarstvo toliko snage odjednom graditi i toliko kilometara autocesta, i toliko kilometara željeznice, itd., itd. Ali iz ovih podataka kojih sam rekao, u ovom mom uvodnom izlaganju, evo mislim da sam uspio demantirati to da je hrvatska Vlada zaustavila ulaganje u Hrvatske željeznice jer to nije točno. A to nije točno iz ovih brojki koje sam ja govorio, koje višestruko rastu u odnosu na 2003. Rastu čak u odnosu na 2005., odnosno na 2004. u rasti će, u sljedećem proračunu će biti još više sredstava za HŽ nego što je bilo ove godine. Prema tome, to govori o jasnoj opredijeljenosti ove Vlade o ulaganjima i razvoju Hrvatskih željeznica. Evo, gospodine predsjedniče, ja bi toliko za sad.
Hvala lijepa. 6 ispravaka netočnih navoda. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Nažalost, netočno je što je ustvrdio gospodin ministar da ova Vlada nije zaustavila razvoj željeznica. Dapače, da je još dala gas. Stanje u Hrvatskim željeznicama je neodrživo kako kažu, 3 središnjice sindikata Hrvatskih željeznica. Dakle, ne radi se o mom osobnom mišljenju. Sindikalci upozoravaju da je stanje u HŽ-u dostiglo krajnje dno i da se bez promjena nove tragedije na hrvatskim prugama neće moći spriječiti. Tvrde kako sigurnost prometa nikad nije bila ugroženija nego danas, a glavni razlog je tomu, kaže, smanjivanje broja ljudi bez modernizacije. Osim toga, nisu samo ovi pristojni ljudi uputili pismo nama saborskim zastupnicima, nego gospodine ministru i vama i gospodinu premijeru gdje upravo naglašavaju da marginalizacija i podinvestiranost Hrvatskih željeznica dovodi do upitnosti funkcioniranja istih.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče. Ja također ispravljam netočan navod vezan za navode ministra Kalmete kako Vlada nije zaustavila modernizaciju Hrvatskih željeznica. Naime, točna je stvar da je Vlada u prvih 9 mjeseci 2004. godine zaustavila jer je tek rebalansom proračuna namaknut onaj dio od 876 milijuna i još onaj drugi dio vezan za modernizaciju željeznica. Znači, Vlada se odnosila tako prema Hrvatskim željeznicama, ne u skladu sa onom pjesmom «Beži Jankec, beži Jankec, cug ti bu pobegel» nego «Stani Božek, stani Božek, cug se ne bu maknul». Hvala.
Poštovana zastupnica Milanka Opačić.
Ispravljam netočan navod ministra Kalmete koji je rekao da je Zakon o izdvajanju 60 lipa za razvoj HŽ-a bio udar na standard građana. To je naprosto netočno jer se, što se tiče porasta cijene goriva, ne bi bila porasla 60 lipa, nego bi porasla samo 30 lipa. A i čudno je u vašoj brizi za standard građana kako se niste zabrinuli umjesto za ovih 30 lipa za ovih 2 i pol kune koliko je poraslo gorivo u vrijeme vaše vlasti.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Hvala lijepa. Ministar kaže da je uspio demantirati tvrdnju da je zaustavljen razvoj Hrvatskih željeznica i to je netočno. I to brojke pokazuju. Vidite, ministre, plan nam je trebalo biti 16 milijardi kuna od 2003. do 2007. Taj plan se neće ostvariti. Ali uzmimo samo 2005. godinu, uzmimo samo ovu godinu. Planom je znači trebalo biti osigurano 3,9 milijardi kuna, a za investicije još 2,7 milijardi. To je zajedno 5,6, a Vlada predviđa za 2005. godinu 2,8 milijarde. To je upravo duplo manje. Znate, jer ne može se sada tvrditi da je 2,8 više od 5,6. To je matematički netočno. Za dvostruko je smanjeno, a uz to što je to za dvostruko smanjeno, u tom dvostruko smanjenom iznosu vi kao proračunske izdatke računate i izvore osigurane iz kreditnih zaduženja uključujući i Svjetsku banku, Europsku banku za obnovu i razvoj, Europsku investicijsku banku i Njemačku razvojnu banku kao i sve druge do sada osigurane kreditne izvore. I tu je netočnost u brojkama.
Poštovani zastupnik Slavko Linić.
Gospodine predsjedniče, ispravljam netočni navod ministra koji je rekao da je prethodna Vlada prebacila novoj Vladi teret donošenja odluka o cijenama derivata. Netočno. Odluku o cijenama derivata je definirao Hrvatski sabor Zakonom o željeznicama gdje je vrlo jasno rekao da 60 lipa treba osigurati u cijeni derivata kroz trošarine. I zato smatram da nije prebacivana odluka s jedne Vlade na drugu nego je trebalo realizirati odluke Sabora jer je to posao Vlade.
I poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Ja ću u ovom kratkom vremenu probati dva ispravka učiniti. Dakle, Vlada jest zaustavila razvoj željeznice jer je stopiranjem jamstva i preispitivanjem 11 mjeseci već datog jamstva za kredit stopirala ulaganja od 15,3 milijarde kuna. Dakle, izgubili smo 2 godine u investiranju u Hrvatskim željeznicama. A što se tiče brige o standardu građana, ja sam izračunala točno. U to vrijeme kad je donesen Zakon o željeznici i uveden ovaj iznos od 30 lipa, trošarina i PDV je iznosilo 2 kune i 54 lipe. Ovakvim povećanjem cijena danas trošarina i PDV u cijeni goriva iznose 2 kune i 94 lipe. Dakle, u povećanim porezima se mogla naći ova razlika koja nije trebala ići na teret građana.
Hvala. Želi li izvjestitelj Odbora za pomorstvo, promet i veze uzeti riječ? Da. Predsjednica Alenka Košiša Čičin-Šain. Izvolite. Izvjestiteljica.
Zahvaljujem se, gospodine predsjedniče. Odbor za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora na 32. sjednici održanoj 8. studenog raspravio je ovu Interpelaciju o radu Vlade Republike Hrvatske zbog zaustavljanja razvoja Hrvatske željeznice koju su predsjedniku Hrvatskog sabora podnijelo 24 zastupnika. Odbor je Interpelaciju o radu zbog zaustavljanja razmotrio kao matično tijelo. U raspravi Odbor je raspolagao sa pismenim izvješćem Vlade Hrvatskog sabora interpelacije rada željeznice zbog zaustavljanja razvoja. Uvodno izlaganje dao je predstavnik predlagatelja koji je istaknuo da je sustav Hrvatske željeznice od ogromnog utjecaja na hrvatsko gospodarstvo te da je neophodno za razvoj i modernizaciju Hrvatskih željeznica iznaći dodatna sredstva. Budući sredstva iz državnog proračuna nisu dostatna, to je posebno naglasio je da je nekadašnja zakonska odredba o izdvajanju 0,60 kuna po litri prodanih naftnih derivata osiguravalo Hrvatskim željeznicama kontinuirani priliv sredstava nužnim za provođenje modernizaciji razvoja. Također je kazao da ova Interpelacija ima cilj upozoriti Vladu na niz mjera koje treba poduzeti kako bi Hrvatske željeznice dobile značaj kakav imaju sustav i željeznice u Europskoj uniji sa posebnim naglaskom da se promet putnika i promet roba vrati željeznici kako bi se željeznički transport mogao nositi sa drugim oblicima transporta. Izvješće Vlade obrazložio je predstavnik Vlade koji se složio da se treba ulagati u razvoji i modernizaciju Hrvatskih željeznica, ali ne prihvaća navode da Vlada Republike Hrvatske ne ulaze sredstva za razvoji i modernizaciju budući se Vlada odrekla dijela vlastitog prihoda kako ne bi dodatno opteretila hrvatske građane novim trošarinama. U tijeku izlaganja dao je ispravku, pretpostavljam da je se o tome bilo govora i na početku današnjeg izlaganja. U raspravi je izraženo mišljenje da Hrvatska željeznica treba financirati se po istom modelu po kojem su se financirale autoceste, te da iznalaženje izvan proračunskih sredstava od vitalnog značaja za razvoj i modernizaciju Hrvatskih željeznica. Nakon provedene rasprave Odbor za pomorstvo, pomet i veze Hrvatskog sabora većinom glasova predlaže Hrvatskom saboru da donese zaključak, odbija se interpilacija o radu Vlade Republike Hrvatske zbog zaustavljanja razvoja Hrvatskih željeznica. Hvala lijepa.
Hvala lijepa predsjednice. Otvaram raspravu. … [[Upadica se ne razumije.]] Ne možete. … [[Upadica se ne razumije.]] Na izvješće odbora nema ispravka netočnog. Nema ispravka po Poslovniku. … [[Upadica se ne razumije.]] Jel' razumijete kolega Kovačević da ne dam vam riječ, jer nema ispravka netočnog navoda na izvješće odbora [[Upadica: Pa vi što ne čitate.]] Ja točno vidim šta vi mislite, mislite na ovu gramatičku, pravopisnu grešku 6 za, protiv 4 [[Upadica: Pa piše 6 protiv, 4 za. Šta je sad to?]] Piše da, jasno i to, predsjednica je to jasno iznijela, ali to nije ispravak netočnog navoda. Ne može se ispravljati netočni navod u izvješću odbora [[Upadica: Može se, jer ona je čitala pisano izvješće. Kako se ne može?]] Ne možete ispravljati [[Upadica: Onda vi kao predsjednik Sabora nam niste smjeli.]] Pa rečeno je, jel' vam predsjednica rekla da je većinom glasova koje je izvješće usvojeno [[Upadica: Pa pročitajte šta piše, pa nisam slijep.]] Ja jako dobro vidim, hvala vam lijepa [[Upadica: E sad vi ne vidite dobro.]] Hvala lijepa [[Upadica: Predsjedniče dajte se.]] Nisam vam dao riječ, izvolite sjesti [[Upadica: Sjest ću kad ja budem htio, ali pročitajte šta piše.]] Nećete sjesti kad budete vi htjeli, ali nećete govoriti kad budete htjeli. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Ivan Vučić.
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici, kolege željezničari. Klub Hrvatske demokratske zajednice, pa i ja osobno kao željezničar moram reći da sam bio iznenađen sa interpelacijom o povjerenju Vlade o zaustavljanju ulaganja u Hrvatske željeznice tim prije što sam sa mnogim željezničarima, pa i sa mnogim predstavnicima sindikata razgovarao i željezničari kao i svi mi svakako želimo da se u željeznicu više ulaže, da željeznica bude ta grana koja će biti okosnica gospodarskog razvitka hrvatske države kao i svih ostalih država, a često puta se i razvoj jednog gospodarstva mjeri toliko koliko je razvijena i željeznica u nekoj državi, no brojke su te koje govore nešto drugo o dobrom djelu brojka rekao je i gospodin ministar, a evo ja ću pokušati u ime kluba reći par riječi. U razdoblju do 2004. godine ulaganje u Hrvatske željeznice, infrastrukturu i HŽ prijevoz kretale su se tako da je ostvarenje planiranih investicija u razdoblju od 2000. do 2003. godine bilo daleko od planiranog, 34 do 55%. Tek u 2004. godini ostvareno je sa 82% planiranih investicija. Isto tako najveće investicije iskazane su u kunama, ostvarene su u 2004. godini od milijardu i 835 milijuna. Ostvarena ulaganja u željezničku infrastrukturu tijekom 2000. i 2001. godine neznatno su ispod troškova amortizacije. U 2002. godini planirana su ulaganja u infrastrukturu projekte od milijardu i 438 milijuna, ali je ostvareno svega sa 18,8%, odnosno 270 milijuna kuna. U 2003. godini planiraju se ulaganja od 2 milijarde i 172 milijuna kuna, realizacija svega 36%, odnosno 789 milijuna kuna. U 2004. godini planirana ulaganja iznosila su milijardu i 653 milijuna kuna, realizacija je iznosila 961 milijun kuna, tj. 58% i to je godina sa najvećim ostvarenim ulaganjem u razdoblje 2000. do 2004. godine. U 2005. godini Hrvatske željeznice do kraja godine čekaju realizaciju investicije u HŽ infrastrukturu oko 60%. Gotovo ista situacija je i kod ulaganja u HŽ prijevoz. U 2002. godini, a poglavito u 2003. godini planira se znatnije ulaganje u HŽ prijevoz, 847 milijuna kuna u 2002. godini, odnosno milijardu i 574 milijuna kuna u 2003. godini. Realizacija investicije u 2002. godini iznosila je 44,4%, tj. 376 milijuna kuna, u 2003. godini realizacija je iznosila 31,54%, tj. 496 milijuna kuna od planiranih milijardu i 574 milijuna kuna, u 2004. godini ostvarenje je iznad planiranog za 48%. U HŽ prijevoz uloženo je 874 milijuna kuna sa nagibnim vlakovima, bez nagibnih vlakova 619 milijuna kuna. Za financiranje nabave nagibnih vlakova ugovorena su dva kredita u iznosu od 254 milijuna kuna. Za otplatu ovih kredita HŽ je na ime kamata platio 5 i pol milijuna kuna, a od 2005. godine Ministarstvo financija preuzelo je obavezu vraćanja kredita u cijelosti čija zadnja rata dospijeva 2003. godine ukupno kamata 34 milijuna kuna i glavnica 254 milijuna kuna. Kad smo već kod nagibnih vlakova potrebito je još jednom naglasiti da, koliko imam informaciju, isti su nabavljeni bez natječaja, preko posredničke firme i koliko imam informaciju vlakovi, novi vlakovi nagibne tehnike kao takvih najnovija riječ tehnike, kad Hrvatska uđe u Europsku uniju neće moći voziti u zemljama u Europske unije iako su posljednja riječ tehnike. Kad smo već kod modernizacije pruga, osobno mislim da je ona potrebita, ali isto tako kad krenemo u modernizaciju jednog putničkog koridora, jedne pruge da je potrebito prije svega studiozno pristupiti tome i prije sve imati za to građevinsku dozvolu, pa onda napraviti i studiju sanacije pruge, u ovom slučaju mislim na Ličku prugu, pa isto tako ne samo da radimo donji stroj, nego moramo raditi i putne prijelaze i SS uređaje i TK uređaje i putne prijelaze i sve ostalo. Rekao sam pred 2 godine u ovom Saboru da ćemo imati situaciju da će nagibni vlak između Zagreba i Splita voziti 4 sata i 35 minuta samo taj dan kad bude prvi put vožnja i nikad više, jer nije modernizirana ono što je trebalo biti modernizirano na prugu od putnih prijelaza, spuštenih tunela, mostova, propusta i svega drugoga. Imamo situaciju, a kolege željezničari dobro znaju da jedan, putovanje jednog nagibnog vlada IC ovisi o tome da li će jednom ovisi o tome da li će jednom skretničaru puknuti guma na biciklu jer skretničar prometnik ga mora poslati na putni prijelaz da osigura putni prijelaz jer će proći vlak. Dakle, putovanje jednog IC vlaka ovisi da li će skretničaru puknuti guma na biciklu. U 2005. godini do 31.8.2005. godine realizirano je 43,3 ulaganja u HŽ prijevoz a očekuje se realizacija u gotovo sto postotnom iznosu. Do kraja godine realizirat će se ugovor sa "Đuro Đakovićem" o izgradnji 320 teretnih vagona sklopljeni 2003. godine u ukupnoj vrijednosti od 291 milijun kuna. Po ovom ugovoru u 2003. godini "Đuri Đakoviću" doznačena su sredstva na ime avansa od 98 milijuna kuna. Isporuka vagona započela je 2004. godine kada su isporučena 101 vagon a plaćeno je na ime isporuke 94 milijuna kuna. U 2005. godini do sada je isporučeno 162 vagona za što je doznačeno 64,8 milijuna kuna. Do kraja 2005. godine isporučit će se preostalih 57 vagona i "Đuri Đakoviću" isplatiti još 34,2 milijuna kuna. U 2004. i 2005. godini bit će ukupno plaćeno 193 milijuna kuna. U tijeku je ugovaranje daljnjih 300 vagona sa Tvornicom "Đuro Đaković". Financijska podrška potreba za provođenjem ulaganja nije pratila ove projekte. Kako slijedi tako da su intervencije iz proračuna u 2000. godini iznosile 141,5 milijuna a u 2004. godini milijardu i 10 milijuna kuna. Plan za 2005. godinu je jednu milijardu i 88 milijuna kuna. Vidljivo je da su u 2005. godini planirana proračunska sredstva za ulaganje u programe i projekte veća nego za razdoblje 2003. godina. U četiri godine 2003. iz proračuna za investicije izdvojena su sredstva u iznosu od 588 milijuna kuna a u 2005. godini 797,8 milijuna kuna. Kada je riječ o strateškim projektima 1990. godine Sabor je usvojio strategiju prometnog razvitka Hrvatskih željeznica u kojoj je naznačeno da se u modernizaciju Hrvatskih željeznica planira uložiti od 99. do 2004. 1,9 milijardi dolara odnosno 11,8 milijardi kuna. Isto toliko u razdoblju 2005.-2010. godine. U razdoblju 2011.-2020. godine 4 milijarde dolara odnosno 25 milijardi kuna. Prioritet u razvoju željezničkog prometa strategijom su definirani. To su ulaganja u koridorske pravce, čvorište Zagreb, izmjena sustava vuče, razvoj informatičke infrastrukture kao temelj implementacije novih tehnologija, prigradski prijevoz u širem smislu, modernizacija i nabavka vučnih i vučenih kapaciteta u funkciji prijevoza putnika i robe. Ja se nadam da će u narednom periodu a gotovo sam siguran i u idućoj godini biti i započeti gradnja drugog kolosijeka od Klare do Karlovca, pa onda nastavak dalje za Rijeku za što postoje koliko znam i već podloge za provedbu natječaja. Prema Zakonu o željeznici obaveza državnog proračuna je i osiguranje sredstava za poticanje putničkog prijevoza te sredstva za održavanje željezničke infrastrukture. Ova sredstva su tijekom proteklih godina bila vrlo neujednačena, planirana u državnom proračunu tako da je u 2003. godini ukupno sa subvencijama i investicijama bilo milijardu i 308. milijuna kuna, u 2004. godini 2 milijarde 757 kuna i u 2005. godini 2 milijarde i 889 kuna. Zbog nedostatka sredstava za redovno poslovanje i ulaganje u infrastrukturne projekte koje je prema Zakonu o željeznici obavezna osigurati država Hrvatske željeznice je permanentno imao problem tekuće likvidnosti što je rješavalo kratkoročnim zaduživanjem i to u 2002. godini HŽ-u je odobren kratkoročni kredit od 600 milijuna kuna, otplata kredita na teret proračuna 2004. godine. U 2003. godini HŽ-u su odobreni kratkoročni krediti od 400 i 500 milijuna kuna kredita, otplata kredita na teret proračuna dospijeva u 2004. godini. Početkom 2004. godine HŽ povlači kratkoročne kredite u iznosu od 179 milijuna kuna na ime vraćanja kratkoročnih kredita dignutih tijekom 2001. i 2003. godine, otplata kredita na teret proračuna dospijeva u ovoj 2005. godini. Naime, otplate ovih kratkoročnih kredita na teret državnog proračuna ukupno je uplaćeno milijardu i 703 milijuna kuna, glavnica milijardu i 600 i kamate 25 milijuna kuna. HŽ, ovo je važno napomenuti, iz vlastitog prihoda je platio 63,7 milijardi kuna kamata po ovim kreditima. Državni proračun u financijskom smislu za prethodno razdoblje od 2000. do 2003. godine obilježeno je izrazitom kreditnom ekspanzijom HŽ-a sa glavnom namjerom financiranja troškova tekućih poslovanja umjesto investicijskog. Iz gore navedenog može se zaključiti da je razdoblje od 2000. do 2003. godine kratkoročnim zaduživanjem Hrvatske željeznice uz državna jamstva stvoren privid financijske stabilnosti Hrvatskih željeznica. Zapravo su provedene najskuplje metode financijskih premoštavanja pri čemu je trošak plaćanja uključujući visoke kamate i ostale troškove kredita prenošen na državu i odgođen za neko buduće razdoblje. Tijekom 2004. i 2005. godine nije bilo nikakvih novih kreditnih zaduživanja Hrvatskih željeznica radi održavanja tekuće likvidnosti niti izdavanja novih državnih jamstava u korist Hrvatskih željeznica već je glavnina napora bila usmjerena na nastavak intenzivnije realizacije postojećih dugoročnih kredita sa namjerom ulaganja u infrastrukturne kapacitete Hrvatskih željeznica. Zajam AIB-a za obnovu željezničkih krakova na koridoru 5C, završetak zajma od 4433 iz 98. godine, za obnovu infrastrukture mreže kao cjeline za financiranje 43% potreba, za otpremnine radnicima i zajam KFV-a za obnovu i modernizaciju ličke pruge, tj. dionice na tzv. koridoru 5B ogranka. U sklopu proračuna za 2005. godinu ukupno je iz proračunskih razdjela Ministarstvo financija i Ministarstvo mora i turizma osiguralo 3 milijarde i 634 mil. Kuna za financiranje potreba Hrvatskih željeznica. Državni proračun je prvi put u 2004. i 2005. godini na transparentan način iskazao sredstva za pozicije namijenjene Hrvatskim željeznicama. Međutim, uz sredstva za održavanje željezničke infrastrukture za poticanje putničkog prijevoza, za ulaganje u programe i projekte, za obaveze po otplatama dugoročnih kredita u državnom proračunu bilo je potrebno osigurati i sredstva u iznosu milijardu i 703 milijuna kuna za izmirenje obaveza prema navedenim kratkoročnim kreditima. Da su ova sredstva bila usmjerena u ulaganja riješila bi se mnoga pitanja, financiranja investicija u modernizaciji nabavkom mobilnih kapaciteta, vagoni, motorni vlakovi, lokomotive, te investicija u infrastrukturne kapacitete. Kad smo već ovdje kod nabave vučnih kapaciteta mislim da je i tu potrebito napraviti jednu strategiju. Mi danas na Hrvatskim željeznicama.
Molim zaključite raspravu.
Mi danas na Hrvatskim željeznicama imamo šarenilo vučnih vozila da ih nema nijedna europska zemlja a sigurno i šire od kenedijki, poljakinja, mađarica i još samo nemamo ruskih vučnih vozila, i to je ono što svakako opterećuje i Hrvatske željeznice, opterećuje ljude u nabavci danas. Nabavke imamo 1 milijardu kuna. Hvala lijepa predsjedniče.
Molim! Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Marija Lugarić.
Pokušavajući oboriti neoborivu tezu da je ova Vlada zaustavila modernizaciju Hrvatskih željeznica kolega nas je pokušao impresionirati velikim brojem podataka koja se evo može sukladno Poslovniku, ne znam točno citirati broj vagona koji je izrekao kolega da su se modernizirala u 2005. godini, bili su to dvoznamenkasti, troznamenkasti brojevi. Istine radi, treba reći da se tijekom 2004./2005. godine.
Koji navod ispravljate, činjenični navod i tvrdnju, točno koju konkretno navod ispravljate molim vas?!
O broju vagona koji su modernizirani, po broju vagona koji su modernizirani tijekom 2004. i 2005. godine. A bio je dvoznamenkasti ili troznamenkasti broj. Nisam ga zapamtila koji.
Što ispravljate?
Ispravljam da je taj broj netočan.
Koji broj?
O broju moderniziranih vagona.
Koji broj? Ispravljate neki broj a ne govorite koji broj ispravljate.
Broj. Ovako, rekao je kolega 320, 320 ispričavam se, vagona moderniziranih u 2005. godini. Valja reći da to nije novi investicijski ciklus bio nego je to bila realizacija ugovora sklopljenog 2003. godine. A istine radi 2005. godine sve što je modernizirana su dva vagon restorana i niti jedan jedini teretni vagon, i nije naručen niti jedan novi posao za modernizaciju.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Damir Kajin, Klub zastupnika IDS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Pa u ožujku, znači, ta rasprava bila je vođena 3. ožujka 2004., ispred Kluba IDS-a u strategiji razvoja željeznica, između ostaloga govorio sam na sljedeći način, citiram: "Nesporno je, možemo nametnuti modernizaciju željeznica kroz cijenu benzina, međutim, naši građani, reći ću na takvu alkemiju alergični. Oni su jednostavno protiv toga i na to su s pravom osjetljivi." Kako onda, tako i sada mislim da bi bilo krajnje nepopularno, pa i kontra produktivno da smo sanaciju željeznica išli povećanjem cijene nafte odnosno naftnih derivata za 60 lipa. To prebacivanje znači tereta restrukturiranja željeznica na sve šofere, na sve vozače u Republici Hrvatskoj … [[Govornik se ne razumije.]] 2 milijuna kuna mislim da bi bilo krajnje pogrešno, dapače bilo bi štetno. Evo cijene, recimo, ako pogledate cijene naftnih derivata onda ćete vidjeti da SUPER 98. je danas 8,30 kuna po litri, 8,30, sa ovih 60 lipa bilo bi 8,9, EURO SUPER 95 je 7,77, na današnji dan, do sada je bo 7,98. To je smanjene 2,6%. SUPER 95. danas je 7,70 kuna po litri, do sada je bio 7,93, SUPER PLUS 98. danas je 7,89 znači do sada je bio 8,28 kuna po litri, da je još ovih 60 lipa, pa to bi bilo gospodo do jučer defacto 8,9 kuna po litri, EURO DISEL je 7,34 kune danas, do sada je bio 7,40 znači bio bi ravnih 8 kuna da je kojim slučajem pristalo se na jednu ovakvu alkemiju sa 0,60 lipa. EURO DIESEL PLAVI 4,48 kuna, to se nije promijenilo itd., itd.. E sada, šta ja znam šta reći ovdje. Zamislite da recimo i ovako bezobrazno skupo lož ulje koje košta 4,65 kuna moramo plaćati sa ovih 60 lipa 5,25 kuna po litri. To je jednostavno neprihvatljivo i to ne može biti gospodo gospodarska logika. Na taj način po mom dubokom uvjerenju nije moguće prići sanaciji željeznica. Da li znate recimo koliko litara benzina možete kupiti sa prosječnom hrvatskom plaćom? Jasno da ne znate. Sa prosječnom hrvatskom plaćom vi možete kupiti 577 litara benzina. Cijena je do jučer bila znači 1,04 EURA. U Austriji sa prosječnom plaćom možete kupiti 1923 litre benzina, u Nizozemskoj 1721 itd., itd.. To bi bile recimo usporedbe neke sa zemljama stare Europe, dok u Sloveniji recimo prosječnom plaćom možete kupiti 1136 litre, ili 600 litara benzina više nego u Hrvatskoj. Gdje je nota bene benzin jasno jeftiniji nego u Hrvatskoj. Dok u Bosni i Hercegovini možete kupiti svega 266 litara, a u Srbiji svega 179 litara ili 400 litara manje nego u Hrvatskoj. Eto, to je njima njihova borba dala da 2005. iz politike iz 90.-te mogu kupiti 400 litara benzina manje nego građani Hrvatske. Jasno, najjeftinija benzina je uvijek u Americi, ali pustimo sada tu. Sada tu dolazimo do problema sa ovim željeznicama. Nitko u Hrvatskoj ja mislim da ne bi trebao pristati da nam benzina poskupi za 0,60 tih kuna ili 60 lipa, pa da umjesto 11 rezervara mjesečno sa prosječnom plaćom od 4,400 kuna ubuduće prosječan građanin Republike Hrvatske može kupiti svega 9 rezervara. Taj udar na ostale cijene također recimo ovu sindikalnu košaricu koja danas kako u kojem gradu iznosi 6 do 7 tisuća kuna bio bi naprosto stravičan. Znači u tom dijelu Vlada koja nije dopustila poskupljenje nafte ili naftnih derivata, duboko sam u to uvjeren nije postupila loše i to treba priznati, da je to bila dobra odluka. Problem je međutim, druge prirode i tu za razliku recimo od ovih 0,60 lipa po litri, predlagači su vjerojatno u pravu. Gospodin Kalmeta kao što se kaže u ovom izvješću jamčio je modernizaciju željeznica a sada se postavlja pitanje što je po tome ostvareno. Da li je ostvareno nešto ili je ostvareno malo, u odnosu na jedne ogromne potrebe Hrvatskih željeznica. Gospodin Kalmeta je jamčio modernizaciju iz proračuna a svima nam je bilo jasno da je to na neki način gotovo nemoguća misija kada se na socijalu u ovoj državi troši gotovo 80% državnog proračuna, računajući, jasno u tome recimo i otplatu vanjskih i domaćih zajmova, to je negdje oko 80 milijardi kuna. Upravo toliko. Znači 80 milijardi kuna ide na fiksne troškove. I dok je tome tako neće biti niti izvjesne sanacije hrvatskih željeznica. Iako je malo prije ministar uvodno govorio o tome kako će se iduće godine za sanaciju, ili ne znam to restrukturiranje željeznica izdvojiti milijardu i 600 milijuna kuna više u odnosu na 2003. godinu. Znači od 100 milijardi kuna proračunskog novca za 2006. gdje nam 30 milijardi ide na penzije, 10 milijardi na ino dugove, 15 milijardi kuna na zdravstvo, 25 milijardi kuna na plaće 200 tisuća ljudi koji su na proračunu, 4 milijarde za branitelje, za razvoj, odnosno za investicije u ovoj zemlji ostaje negdje oko 15 milijardi kuna otprilike dvostruko od onoga čime u ovome trenutku raspolaže recimo gradonačelnik Zagreba. I to je Hrvatska realnost. I mi jednostavno od toga gospodo ne možemo pobjeći. Mi znači nemamo novaca za neki strateški razvoj hrvatskih resursa, koji bi trebali onda jasno potom stvarati novac za pokretanje Republike Hrvatske, bilo da je riječ o lukama, bilo da je riječ ovdje o željeznicama, bilo da je riječ o lokalnim cestama, bilo da je riječ o restrukturiranju javnih poduzeća. Što je naš problem? A to se vidi i ovdje, nema konsenzusa u što uložiti i kako uložiti novac. Znači kako dalje. Jasno je da ako gradite ili pokušavate uložiti u te željeznice da morate da znamo odakle možemo primaći ili namači novac. Jedan je zajam koji može uzeti recimo sama željeznica, vjerojatno uz garancije Vlade, drugi način je ovaj koji se predlagao iz cijene benzina, treći može biti iz privatizacije Željeznica i četvrti na kojemu inzistira Vlada to je iz samog Proračuna. E sad da su samo Željeznice u ovoj zemlji problem onda bi mi lako sa tim problemom na kraj izašli, ali šta ćemo sa svim ostalim tim socijalnim penzionim ili ne znam kojim drugim problemima? Ono što je sigurno problem to je taj da Hrvatska nažalost sama nema akumulacije. Sa ovih 15-tak milijardi kuna godišnje koliko ostaje na raspolaganju Vladi za kapitalne investicije Hrvatska se zasigurno ne može razvijati. Znači valja privući kapital međutim Hrvatska to izgleda da ne želi bez obzira što imamo takve geografske potencijale da možemo čudo napraviti ako smo pametni pogotovo uz samu jadransku obalu. Međutim da se vratim na Željeznicu. Ono što možda mene u ovom trenutku jednako toliko koliko i eventualno ne daj Bože poskupljenje nafte zanima to su oni mrtvi krakovi ili onaj mrtvi krak bolje rečeno u Istri gdje morate da bi došli do Zagreba ići zaobilazno preko Ljubljane. Postavlja se ovdje jasno pitanje što je sa tunelom Učka koji bi mogao kojim slučajem da je napravljen privući gotovo kompletan transport sa cijelog zapadnog Mediterana, Španjolske, Francuske, Italije i tako dalje ukoliko taj transport ide prema Mađarskoj, Češkoj, Slovačkoj, Rusiji i tako dalje. Mi evo tamo negdje 1993. godine, ne mi nego predsjednik, pokojni predsjednik Tuđman položio je kamen temeljac međutim od onoga tunela do današnjeg dana nema niti, niti T. Znači mi u IDS-u pozdravljamo sigurno ovu raspravu. Ne daj Bože, još jedanput se ograđujem od primisli da se uvede 0,60 lipa po litri benzina ali se jasno želimo solidarizirati sa svima onima koji brigu brinu o Hrvatskim željeznicama. Infrastrukturu nam je uglavnom ostavila Austrija, a mi je nismo u stanju niti održavati. I to je jasno naša tragedija. Ja razumijem da je bio rat od 1991. do 1995. Samim time su nas zaobišli određeni pravci. Nema novaca u Proračunu, ali se sigurno željeznici valja posvetiti i utoliko podržavamo jasno ovu interpelaciju da se promijeni uprava što je to učinjeno, da se ide prema određenim kreditnim tim obvezama Hrvatskih željeznica pa i uz jamstvo hrvatske Vlade. Da se napravi taj dinamični plan o modernizaciji Željeznica iz točka 4. Međutim na ovu treću točku, a to je ovo poskupljenje naftnih derivata za 60 lipa to jednostavno ne možemo prihvatiti i utoliko dok se to ne izmijeni za to nećemo ni glasati. Hvala.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Slavko Linić.
Ispravljam netočni navod svoga kolege Kajina koji je rekao da bi gorivo poraslo za 60 lipa i da bi to nosilo 8 i 60 ili ako govorimo o lož ulju 5 i 50. Netočno. Gorivo bi poskupilo za 30 lipa i ako uzmemo da je cijena goriva u vrijeme donošenja zakona bilo 5 i 80 sa 30 lipa je 6 i 10. 6 i 10. Dokaz da bi građani to mogli podnositi jer sada plaćaju preko 8. Ali ono što je isto važno samo PDV. Znači ne INA-ina cijena je iz tog vremena sa 1,04 kune porastao na 1,44 kune. Država je uzela 40 kuna u ovo vrijeme povećavanja. 40 lipa. Uzela 40 lipa. Ali nije dala 30 za Željeznicu. I to je ono osnovno. Cijena, od cijene derivata je trebalo ići namjenski posebna sredstva za razvoj željeznice. A ne da država i 40 lipa uzima i ne znamo kamo idu. I to je razlika u Prijedlogu zakona koji je bio.
Hvala lijepo. Drugi ispravak, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kolega Damir Kajin kaže da je izdvajanje 60 lipa po litri benzina alkemija. I to je navod koji ispravljam. Nije to nikakva alkemija. To je bio dobro zamišljen oblik financiranja modernizacije Željeznica. Neobično važan izbor novca. I da ga se provelo Željeznice danas, njihov razvoj ne bi bio zaustavljen, a 2008. godine kada dođe konkurencija onda bismo eventualno imali šansu. Gotovo sigurno bismo imali šansu da dobijemo putnički prijevoz ili teretni prijevoz u Hrvatskoj. A ovako će kolega Kajin u Hrvatskoj taj prijevoz obavljati Nijemci, Mađari, Austrijanci, tko zna tko samo ne hrvatska tvrtka.
Treći ispravak poštovana zastupnica Dragica Zgrebec, izvolite.
Ja ću također ispraviti ovaj netočni navod koji su i kolege prije mene ispravljali ali na jedan drugačiji način. Dakle je netočno da bi zbog toga što će razvoj Željeznice participirati u cijeni goriva današnja cijena goriva rasla na način kao što je to kolega rekao. Naime porezi sudjeluju sa 37% u cijeni goriva. Konkretno u visini danas od 2,94 kune. Pametna Vlada bi znala da ulaganja koja bi išla prema Željeznici ne bi izazvala porast cijene nego bi to išlo na teret sredstava koje se uplaćuju u državni proračun dakle kroz ovakve poreze i trošarine, a to bi se posebno vratilo u državni proračun zbog toga što bi korist imale određene druge grane koje bi participirale u razvoju Željeznica.
Hvala. Poštovani zastupnik Zlatko Kramarić, Klub zastupnika HSLS-a, DC-a i LS-a. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Štovani gospodine ministre. Štovane kolegice i kolege ili štovani, pripremajući se za ovu raspravu bio sam odlučio da putujem našom željeznicom i to na relaciji Osijek-Zagreb. I došao sam do jedne tužne spoznaje da sam kao student prije 30 godina ipak nešto brže došao istim vlakom koji se onda zvao kao i danas Podravka Express. I to otprilike doista govori kako protok vremena ne mora ujedno značiti i, i da ćemo negdje doći brže. No ipak je smatramo korisno i dobro da se makar i pokretanjem ove interpolacije otvori parlamentarna rasprava o stanju na Hrvatskoj željeznici. U nekim drugim zemljama, susjednim zemljama te rasprave su također se vode, vrlo su žustre. Vode se i na razini struke, a i prije usvajanja Zakona o željeznici tražio se i preko referenduma mišljenje najšire javnosti. Ono što je kod nas evidentno, a to je da je u, da je u 15 godina smo uspjeli smijeniti 11 uprava. I to jasno upućuje da ti problemi nisu niti mali i nisu ni od jučer. I kako je došlo vrijeme da se rješavaju problemi s kojima se suočava HŽ ali i čitav prometni sustav da se konačno taj problem premjesti iz područja dnevne politike u područje znanosti i struke. No izvan stanja na HŽ-u može se uočiti sljedeće: Prvo, unutarnje subjektivne slabosti sustava, drugo nedosljednost u provođenju vlastitih odluka, kršenje nepoštivanje odluke i strateških dokumenata koje je usvojio ovaj Sabor Republike Hrvatske. Riječ je o strategiji prometnog razvitka Republike Hrvatske. I treće, izostanak razvoja željeznice sukladno svim njenim društvenim prednostima kao i izostanak jednoga sustavnog i institucionalnog oblika suradnje uprave, ministara i Vlade sa socijalnim partnerima prije svega sindikatima na Hrvatskoj željeznici. Koje bi to bile unutarnje slabosti željezničkoga sustava? Po svemu sudeći, nadam se da nikoga neću uvrijediti jer mi nije to namjera da je HŽ jedan trom, visoko centralizirani sustav koji je nadziran izvana preosjetljiv na političko okruženje i poremećaje na političkoj sceni. Odgovornost za to stanje snosi podjednako i pozicija i opozicija. Pozicija jer želi nadzirati čitav sustav i voditi ukupnu poslovnu politiku kompanije, a opozicija jer u destabilizaciju čitavoga sustava vidi i svoju političku šansu. Destabilizacijom sustava destabilizira se uprava, nadležni ministar, Vlada i vlast u cjelini, što je u pravilu prisutno kada HŽ postaje glavna medijska vijest. Nije sporno da opozicija ukazuje na slabosti sustava, ali nije dobro da se politički obračuni prelamaju preko leđa Željeznice. Svjedoci smo kako se u posljednje vrijeme govorio kao o nesigurnom prijevozniku, u središte problema stavljaju se prometne nezgode, a i ono što je zapravo i najtragičnije prizivaju se i nove. Nakon takovih i sličnih izjava za očekivati je dodatni gubitak povjerenja u HŽ, pad prometa, novu nesigurnost, prije svega za same radnike Hrvatskih željeznica. Možemo samo zamisliti kako bi tržište reagiralo da se u istim relacijama javno i sa najviši razina govori o avioprijevoznicima, autobusnim prijevoznicima ili sl. tako nedavno smo imali prilike u jednim našim novinama pročitati, citiram: "Zbog zaustavljanja modernizacije golemu štetu trpe same željeznice, hrvatskog gospodarstvo i građani. U HŽ raste troškovi održavanja i broja zaposlenih. Obustavljeni su ugovori sa Gredelj-om, Đakovićem i drugim tvrtkama koje vlastiti razvoj temelje na razvoj željeznice. Zbog toga je došlo do stravičnih sukoba uprave HŽ i sindikata, a rezultati toga su česti željeznički udesi, strah građana od putovanja vlakovima i goleme štete koje trpe naše luke. Doista riječ je o vrlo teškim riječima. Te kvalifikacije su rečene javno i one dovode u pitanje sigurnost putnika i roba, ali pitam se koliko one doista mogu pomoći HŽ-u. Osobno se možemo složiti s time da stanje na HŽ-u nije dobro, da je potrebno trajno riješiti i pitanje financiranja razvoja HŽ-a, da je možda jedan od najboljih prijedloga upravo poredak tih 0,6 kuna iz trošarine, iz cijene nafte derivata za potrebe razvoja željeznice, ali je teško prihvatiti navod kako je na željeznici ugrađena sigurnost prijevoza putnika i roba te da je kod putnika prisutan strah od prijevoza vlakom. Mislim da su to ovako ipak pomalo više projekcije nego što doista postoji neke pouzdane ankete ili podataka ili pitanje tko je uopće izvor tih informacija. Bez obzira na sve, sa svim svojim slabostima HŽ je ipak jedan od najsigurnijih prijevoznika, pa je u najmanju ruku nekorektno faktor sigurnosti dovoditi u pitanje i koristiti ga u dnevno političke svrhe. Nakon svake smjene uprave, pa tako i posljednje u kuloarima se opet najavljuje smjena stotinjak novih ljudi unutar sustava, a u tim, kažem, okolnosti vjerojatno niti u jednom uposleniku HŽ-a ne može biti previše ugodno. Za HŽ i njegovu perspektivu nije rješenje koju su prakticirale sve dosadašnje Vlade, ali bojim se ni ovo što sada čini opozicija. Rješenje koje kao saborski zastupnik zagovaram jest u izgradnji stabilnog sustava, sustava koji će biti imun na političke promjene koje donose izbori. Česte promjene uprave, nove organizacije, izostanak dugoročne razvojne politike željeznice, izvana potencirani sukobi unutar željeznice i sl. dodatno utječu na loše poslovanje željeznice, lutanje bez cilja i općenito lošu sliku o željeznici. Uprava HŽ-a bi morala imati duži mandat, povjerenje Vlade i ministara i mogućnost da se upravlja procesima unutar HŽ-a. Primjena novog Zakona o HŽ-u kojeg je usvojio ovaj Sabor izgledno je da će nacionalni prijevoznik HŽ već 2006. godine, ako Sabor ne odluči drugačije dobiti konkurenciju i na tračnicama. Umjesto do tog napora na što se, da se što spremnije dočeka konkurencija i nemilosrdnu tržišnu utakmicu HŽ se već duže vrijeme bavi samim sobom i nažalost i puni stupce crne kronike. U tim previranjima remete se i međuljudski odnosi, brzo se odbacuje i troši visoko kvalificirani kadar, a unutar sustava stoji neiskorišteni najvredniji kadar koji možda nije ovoga momenta ili u nekom drugom momentu politički podoban. Zalažem se za profesionalizaciju managementa u bilo kojoj instituciji, pa tako i u HŽ-u. Nešto moramo reći o nedosljednosti u provođenju vlastitih odluka i nepoštivanju strateških dokumenata koje je usvojio upravo ovaj Sabor. Status i položaj željeznice može se objasniti činjenicom nepoštivanja strateških odluka koje je usvojio Sabor Republike Hrvatske kao najviše zakonodavno tijelo Republike Hrvatske izjavama najuglednijih Vladinih dužnosnika koje su u pravilu utvrdili da hrvatsko gospodarstvo sve manje ovisi o željeznici, da željeznica više nije in i da je za društvo jeftinije rješenje radnike željeznice držati doma i slati im plaće nego ih pustiti da rade. Takvo ponašanje smatramo da je doprinosilo lošem stanju u kojem se sada nalazi naša nacionalna željeznica. Na svu sreću tu politiku ne slijede baš svi. I recimo dobro je da su se posljednjih dana našli premijer i gradonačelnik Grada Zagreba i koji pokušavaju dogovoriti određene zajedničke projekte u kojima bi unutar rješavanja prometnog kolapsa u Gradu Zagrebu željeznica imala nezaobilaznu ulogu. Mislim da se to isti model može primijeniti na sve, posebice veće gradove u Republici Hrvatskoj i da bi na taj način, na taj način bi se moglo pokazati kako se željeznicu može uključiti u rješavanje ovih u prvom redu problema prijevoza građana u velikim gradovima da izbjegnemo ove kolapse i čepove na cestama. Nadalje, posve je jasno da kakvoća i uspješnost u prevladavanju kriznog stanja na HŽ-u ovisi o kvaliteti predloženih programa, ali i o raspoloživim novčanim sredstvima koje nažalost ovoga momenta HŽ nema. Možemo se pitati čemu sve rasprave i odluke Sabora ako se mi njih ne pridržavamo. Napominjem samo da je Zastupnički dom Hrvatskoga sabora na sjednici održanoj 12. studenoga 1999. godine donio Strategiju prometnog razvitka Republike Hrvatske i u tom dokumentu, uvažavajući doprinos prometa općem gospodarskom razvoju utvrđena je i okvirna struktura ulaganja po pojedinim dijelovima prometnoga sustava i to kako slijedi. Za ceste i cestovni promet 40%, željezničke pruge i željeznički promet 25%, za pomorski i riječni promet 20%, zračni promet 5% i za integralni transport, suvremeni transport … [[Govornik se ne razumije.]] i terminale oko 10%. Prema informacijama koje mi dolaze kao zastupniku sa željeznice, pa i nekih stručnih znanstvenih krugova, te same Vlade, taj okvirni plan se ne poštuje pa su ulaganja u željeznicu daleko ispod plana. Ako je tome tako, bilo bi zanimljivo čuti obrazloženje zašto se olako zaobilazi i ne poštuje odluka ovoga Sabora i tko će u konačnici snositi konsekvence. Osim poštivanja vlastitih odluka nužno bi bilo mjerama prometne politike u Republici Hrvatskoj mobilizirati stvarne faktore razvoja, poglavito one kojima su bez značajnih investicija može djelovati u pravcu izgradnje društvenog optimalnog prometnoga sustava, a u kojem bi HŽ mogao imati vodeću ulogu. Učešće prijevoznih troškova u cijeni gotovog proizvoda u Hrvatskoj iznosi negdje oko 25% za razliku od razvijenih zemalja zapada, gdje se ti troškovi kreću oko 8%. To pokazuje da se u Hrvatskoj još uvijek zastupa klasična prometna politika koju je razvijeni zapad napustio prije 30-ak godina pritisnut nerješivim problemima u prometu i okolišu. Orijentacija na ceste za hrvatsko društvo u konačnici znači hiperinflaciju cestovnih vozila. Samo recimo u gradu Osijeku su oni povećani u odnosu na '90. godinu za 3 puta, daljnje zagađenje i degradaciju okoliša, veća ulaganja u održavanje cesta, veći broj prometnih nezgoda i troškove društva, zakrčenost cesta, izostanak kvalitetnog prijevoza željeznicom, neracionalnu potrošnju goriva i sl. Dok je u Hrvatskoj pred ekspanzijom cestovnog, posebno osobnog prometa, u Europi se isti različitim mjerama suspreže i koči u korist javnog prometa, ekološki prihvatljivijega u kojem željeznica može, odnosno igra dominantu ulogu. Isto, također ne možemo biti zadovoljni sa odnosima između, i komunikacijom između uprave, ministara i Vlade i socijalnih partnera. Mislimo da to nije dobro, da je bilo nekih dobrih pokušaja, ali nažalost upravo ove brze smjene, česte smjene, 11 upravo 15 godina doista posvjedočuju da nije lako doista stvarati neke dugoročne projekte. I sada koje nužne mjere klub LS, DC i HSLS predlaže nadležnom ministarstvu Vlade Republike Hrvatske? Prvo, osiguravanje svih materijalnih pretpostavki za nastavak restrukturiranja i modernizacije HŽ-a, poštivanje odluka koje je usvojio ovaj Sabor, a koje se tiču preraspodjele financijskih sredstava po prometnim granama, odnosno to znači veća sredstva željezničkom prometu, mobiliziranjem domaće struke i javnosti željezničara i različitih znanstvenih institucija na izradi i provedbi planova i programa koje je usvojilo ili tek treba usvojiti Sabor i Vlada Republike Hrvatske, prije svega strategija gospodarskog razvitka Republike Hrvatske i njoj korespondentne strategije razvoja željeznice u Republici Hrvatskoj i posebnog Zakona o privatizaciji Željeznice. Nadalje, ograničiti broj dozvola za kamione, šlepere i slična vozila, ograničiti njihovu nosivost, relaciju prijevoza i vrstu pošiljaka. Uvesti ekološke naknade za sve sudionike u prometu u skladu sa usvojenom deklaracijom, zakonom i Strategijom o zaštiti okoliša, a po principu uzročnik plaća sva oštećenja koja svojim aktivnošću stvori ljudima u prirodi i na objektima. Na kraju to su standardi koji vrijede u Europskoj uniji, odnosno u zapadnoj Europi, koji se već dugo primjenjuju i ne treba uopće izmišljati toplu vodu. Donijeti obvezu trajnog izdvajanja dijela cijene goriva i dijela ekoloških naknada za modernizaciju željeznice, stimulirati prijevoz roba željeznicom, osobito kontejnera i … prijevoza, cestovnih vozila prikolica, cestovnih vozila i drugih oblika kombiniranoga i multimodalnoga prijevoza, formirati globalnu investicijsku politiku za razvoj društvenog racionalnog komplementarnog prijevoza sa trajnim planiranjem iznosa sredstava, prilagođavati zakonske propise, ograničavati cestovna vozila u vremenu i prostoru osobito na području velikih gradova, a preferiranjem razvoja autobusnog i šinskog prijevoza osoba tramvaji i vlakovi i to uz mala financijska sredstava moguće je postići značajnije efekte u prigradskom prometu na području kažem evo već nešto se radi, ima u planu da se riješi problem Zagreba, nekada popularni vlakovi kao "samoborček", to isto vrijedi i za Split i Rijeku, a iz osobnog iskustva također govorim da bi uključivanje i šinskoga prijevoza, odnosno prigradskih vlakova bi se značajnije rješavao i promet u gradu Osijeku, a kažem vjerojatno to svakako vrijedi i za neke druge gradove. Zatim organizirati kombinirani prijevoz osoba svim vrstama prometala uz jedinstvenu prijevoznu ispravu uzor na 30-godišnjeg rješenja u zemljama zapadne Europe i na kraju osnovati odbor za razvoj željeznice kojeg bi sačinjavali stručnjaci HŽ-a, znanstvenih institucija, ministarstva i koji bi onda trajno radili na strategiji program razvoja HŽ-a sukladno potrebama razvoja cjelokupnog prometnoga sustava i na taj način bi se izbjegla ova ad hoc rješenja koja onda kažem uz zapravo umjesto da prinose rješavanju problema, zapravo sudjeluju isključivo u destabilizaciji ovoga rekli smo vrlo osjetljivoga i tromoga sustava koji onda eto na kraju završava sa prilično i paničnim upozorenjima da ljudi koji se voze vlakovima da zapravo moraju strahovati za svoje živote, a što mislimo da nisu dobre poruke. Hvala vam.
Hvala lijepa. Kluba zastupnika HNS-a, poštovana zastupnica Alenka Kočiša Čičin-Šain. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege, poštovani gospodine tajniče i gospodine pomoćniče ministra. Prometni sustav u Republici Hrvatskoj spada među najneracionalniji u Europi. To potvrđuje podatak kojeg je malo prije iznio i kolega Kramarić, da nam troškovi transporta u cijeni robe i proizvoda sudjeluju sa 25% dok je u Europi uobičajeno da je to 8% bruto društvenog proizvoda. Dugogodišnje izostajanje odgovarajuće prometne politike i prometne strategije pratilo je veoma loše tehničko i tehnološko, organizacijsko i gospodarsko stanje u cjelokupnom sustavu željezničkog prometa u Hrvatskoj, a dugovi Hrvatskih željeznica vjerovnicima su bili preko 60 dana i doveli su Hrvatske željeznice u praktički predkolapsno stanje. To je situacija koju je zatekla prošla Vlada. Uočivši ovakvo stanje na Hrvatskim željeznicama Vlada je 2000. godine predložila Saboru već spomenutu strategiju rekonstruiranja i modernizacije Hrvatske željeznice koja je nakon rasprave u Saboru od 10.11.2000. godine utvrđena, a Sabor je usvojio i posebne zaključke koji su obvezujući za sve vrste vlade koje dolaze kasnije. Ono što do danas nije doneseno nije donesen još jedino nacionalni program. Uvažavajući navedene zaključke doneseni su poslovni planovi, usvojena je poslovna orijentacija koja se temeljila na kontinuiranoj modernizaciji stabilnih i mobilnih kapaciteta. Nekadašnja zakonska odredba o izdvajanju 0,60 kuna po litri prodanih naftnih derivata je jamčila Hrvatskim željeznicama kontinuirani novčani priliv nužan za provođenje modernizaciji razvoja za što su ta sredstva i bila namijenjena. Treba napomenuti da je modernizacija infrastrukture nemoguća bez kontinuiranih i sigurno predvidivih financijskih izvora. Za razliku od cesta započeta rekonstrukcija na pruzi mora biti i što prije dovršena, u protivnom je to stalni gubitak. Tijekom 2003. godine Hrvatske željeznice su dobivale sredstava i sredstva iz trošarine naftnih derivata i to ako akceptiramo promjenu, odnosno ispravak od 77 milijuna na 315 milijuna iz ostalih proračunskih izdvajanja te nije točna tvrdnja da je izdvojeno samo 77 milijuna za modernizaciju tijekom 2003. godine. Uostalom članovi tadašnje uprave morali bi biti čarobnjaci da sa tolikim sredstvima pokrenu i dovrše investicije vrijedne više od milijardu i pol kuna. No nije logična tvrdnja da su tijekom 2004. godine Hrvatske željeznice dobile iz postojećih poreznih prihoda više 200 milijuna kuna nego bi dobile iz trošarine. Naime, ja bih vas kolege uputila na stranicu 2 na kojoj piše, imate tablicu broj 1. i kada pročitate tekst ispod toga on kaže: Prema tome, od uvođenja naknade za benzin u iznosu od 0,60 kuna po litri benzina Hrvatske željeznice bi ostvarile prihod u iznosu od 1,4 milijarde kuna, a odlukom Vlade Hrvatskoj željeznici je dodijeljeno 1,6 milijardi kuna. Naime pomiješane su dvije vrste prihoda namijenjenih Hrvatskim željeznicama i to prihodi od trošarine i sredstva za poticanje putničkog i kombiniranog prijevoza, odnosno tzv. subvencije. Pod pretpostavkom da smo, Vlada je, prema predviđanjima Vlade iz trošarine bi se u 2004. godini izdvojilo 1,4 milijuna kuna, a subvencije su prema vašim podacima gospodine ministre u 2004. godini iznosili 430 milijuna kuna. Ako to dvoje zbrojimo ispadne da bi u tom slučaju po toj staroj formuli to iznosilo 1,830 milijuna kuna što je za 230 milijuna kuna više nego što ste vi dali jer ste vi dali jednu milijardu i 600 milijuna kuna. Ja sam na odboru upozorila kolege na tu matematiku i meni se ona čini dosta razvidna. Ono što mi se ne čini razvidno je da se nisu ovdje izdvojila sredstva, dakle praktički se u vašem izvještaju to upakiralo u jedno i stoga je nerazvidno koliko je otišlo na subvencije, a koliko je išlo za ostale troškove u HŽ-u. To je jedini, dakle na neki način se sakrio taj podatak ja bih rekla, ili se nije ispravno iskazao. Primjer kretanja broja zaposlenika u matici i ovisnih društava sadržano je u tabeli 2. Nije adekvatno razrađen da se iz te tabele ne može potpuno zaključiti. Nije razrađeno jesu li novi radnici primati u HŽ matici ili u ovisnim društvima ja iz te tabele to ne vidim, koja su u većini slučajeva bila potpuno neadekvatno kadrovski ekipirana. Također nedostaje podatak da li su ovisna društva primala radnike radi povećanog obujma posla. To se isto iz toga ne vidi. Treće, potpuno je netočna tvrdnja da je krivo postavljen prioritet ulaganja u željezničku infrastrukturu forsiranjem projekte obnove i modernizacije ličke pruge na koridorskom ogranku 5-B1. Taj pravac je izuzetno značajan za gospodarstvo Republike Hrvatske, jer povezuje područje Dalmacije i srednjojadranskih luka, Zadar, Split i Šibenik sa unutrašnjošću. Na tom području živi i radi trećina stanovništva Hrvatske, a ta je pruga bila u katastrofalnom stanju, doslovno pred zatvaranjem. Bez adekvatnog osiguranja, vrlo niske komercijalne brzine i malog osovinskog pritiska. Bez ove pruge nezamisliv je razlog navedenih luka koje od prije imaju potrebnu infrastrukturu i dobre uvjete za poslovanje kao i gospodarstvo ličke i dalmatinske regije. Potrebno ja naglasiti da je Luka specijalizirana za rasute terete te samo u poslovanju sa Petrokemijom u Kutini se ovom prugom preveze oko 800 tisuća tona tereta godišnje. Koridorske pruge 5B i 10 su u relativno dobrom stanju i njihova modernizacija može sačekati dovršetak modernizacije ličke pruge. Naturalni pokazatelji za 2004. i 2005. godinu govore upravo o učincima modernizacije iz prethodnih godina i očekivani su rezultat modernizacije pruga i voznog parka. Pregled izvanrednih događaja iskazanih brojem i trajanjem prekida prometa i satima iskazanih u 3. tablici ne govore mnogo jer se tu ubrajaju vrlo česti slučajevi kvarova vučnih i vučnih vozila. Zastoji uslijed snijega i slično. Potrebno je prikazati vrstu i težinu izvanrednog događanja da bi se dobila prava slika. Je li do njega došlo uslijed tehnološke discipline, tehničkog razloga ili iz neke druge više sile? Ipak može se zaključiti da nije vidljiv trend smanjenja nego upravo povećanja broja izvanrednih događaja. Analiziramo li 2003. godinu kad je naveden najveći broj možemo zaključiti da je to logična posljedica velikih investicijskih aktivnosti na modernizaciji uslijed čega su bili česti zatvori pruge. A veliki broj sudionika u radovima je izazvao i niz izvanrednih situacija. U 2004. godini uslijed smanjenih investicijskih aktivnosti je smanjen i broj izvanrednih događanja. Da bi 2005. taj broj opet došao na razinu iz 2003. godine. Iako su radovi na modernizaciji gotovo zamrli. Potrebno je naglasiti da je tijekom 2005. godine bilo nekoliko teških izvanrednih događaja poput onog kad je izbjegnut sudar dvaju putničkih vlakova između Zagreba i Rijeke ili prevrtanje cisterne u Ivanić gradu ili nedovoljnih kočnih vlakova za Rijeku, itd. Pri restrukturiranju Hrvatskih željeznica treba podržati zaključak o osiguranju kredita za trenutno izmirenje svih dugova prema vjerovnicima jer su obaveze nastale iz gomilanja zaliha i povećanih troškova održavanja uslijed neprovođenja zaključka o modernizaciji izuzetno visoke. Zaključno. Odlukama Vlade Republike Hrvatske postiže se ekonomski rezultat kojim bi Hrvatske željeznice ostvaruju manje prihode nego što bi ostvarile prihodima iz trošarina. Vlada se nije odrekla dijela vlastitog prihoda u korist modernizacija Hrvatskih željeznica i ne treba dodatno opteretiti građane novih trošarinama. Nego treba izvršiti preraspodjelu smanjenjem trošarina u proračunu. Tj., izdvajanjem 0,60 lipa po litri u korist modernizacije Hrvatskih željeznica jer će na taj način smanjiti trend zaduživanja za potrebe financiranja tekuće likvidnosti. Modernizaciju treba nastaviti odmah jer evidentni je porast broja prevezenih putnika i robe iz ove i prošle godine, upravo je rezultat modernizacije iz prethodnih godina. Zaustaviti porast broja izvanrednih događanja, imamo u tablici podatak da je od 1. do 9. mjeseca bilo takvih događanja tisuću 762. One su praktički, kad to preračunate, na razini 2003. godine, odnosno zavisi kako računamo. Tada dobijemo za svih 12 mjeseca u prosječno 2 tisuće 348 ili 2 tisuće 640, zavisi s čime dijelimo. Dakle, mi iz Hrvatske narodne strane podržat ćemo donošenje predloženih zaključaka iz Interpelacije jer smatramo da je razvoj željeznice od strateškog značaja za kvalitetniji život i razvoj Republike Hrvatske. Kao što je to učinio uostalom i najuspješniji ministar u prošloj Vladi, Čačić kad se odlučio za vanproračunsko financiranje izgradnje autocesta. Kojima se, gospodo, ma kako god mi to nazvali, svi danas vozimo. Iako nije mi jasno zašto su predlagatelji htjeli, što su predlagatelji htjeli postići ovom Interpelacijom kad se ne vidi da li se traži smjena ministra njome ili smjena Vlade. Ovako to izgleda samo kao jedna osobna politička promidžba, a za ovakvu raspravu bilo bi dovoljno predložiti zaključke i nije možda zbog toga trebali ići na Interpelaciju. Zahvaljujem se.
Hvala lijepa. Izvještavam da je isteklo vrijeme za prijave za raspravu u trajanju od 10 minuta. Ministar Božidar Kalmeta. Izvolite.
Pa dobro, ja ću kazati nekoliko riječi, nisam to htio kazati u uvodu, ali vidim da moram i to kazati, što smo i mi naslijedili u HŽ-u krajem 2003. godine. I mi smo naslijedili 2 milijarde, dragi prijatelji, kratkoročnih kredita koji su uzimani za tekuću likvidnost. Svi znate šta su kratkoročni krediti, kakve su kamate na kratkoročne kredite i tko uzima kratkoročne kredite da bi pokrio tekuću likvidnost. Ja mislim da, do sad je vraćeno milijardu i po, do kraja sljedeće godine će biti vraćeno 2 milijarde kratkoročnih kredita uz ono što sve daje. Drugo, uz sva ta velika ulaganja, uz svo to veliko restrukturiranje dobili smo broj radnika veći nego što smo mi imali 2000. godine. Ja sam to prije pročitao koliko je, dakle, 2000. godine je bilo ukupno 21 tisuću 655 radnika, a 2003. 21 tisuću 740 radnika, a u istom vremenu je potrošeno 250 milijuna kuna za otpremnine. … [[Upadica se ne razumije.]] Slažem se, slažem se. Nadalje, od svih velikih silnih modernizacija dobili smo nagibne vlakove. Još uvijek je pitanje da li je ta investicija bila dobra ili ne, ali ja kažem pa i ako nije neka je. Bar nakon 26 godina se nešto novo nabavilo. Dobili smo investicije u Ličku prugu koje su u najmanju ruku sumnjive. I dobili smo nešto, svaka čast, kolektivni ugovor. To svaka čast. Prema tome, to je ono što smo mi zatekli 2003. godine. I to je činjenica. A ja opet govorim i opet se vraćam na tih 0,60 lipa. Plan je bio jako dobar, uvaženi gospodine zastupniče Staziću. Bilo je plan 15 milijardi u 5 godina. Ali ako je donijet plan, ali je u isto vrijeme realizacija bila nikakva jer je realizacija bila, realizacija je bila, plan je bio 2003. godine. Gledajte, 3 milijarde i 746 milijuna, a realizacija milijardu i 200. Znači, dobro se planiralo, ali se loše realiziralo. Ali se loše realiziralo. Dok je plan, dok je realizacija recimo bila prošle godine 81,8% ili milijardu 835 milijuna kuna, itd., itd. Kad govorimo o sigurnosti, ja se slažem da je sigurnost nešto što je prioritet u svakom prometu pa tako i u HŽ-u. Ali ljudi moji, ako gledamo broj izvanrednih događanja, on je također recimo 2000. godine je bilo tisuću 977 takvih događanja. 2001. 2 tisuće 90 događanja. 2002. tisuću 761, 2003. 2 tisuće 355, a 2004. tisuću 992, odnosno u prvih 9 mjeseci ove godine tisuću 762. Puno je, ali ipak je manje nego što je bilo. Osim toga, ja ne znam, poštovani zastupniče Liniću, ja ne znam, nisam shvatio pitanje PDV-a. Gledajte, cijena benzina je bila negdje, vi ste rekli 40 lipa da je na osnovu PDV-u porastao. Cijena benzina je bila krajem 2003. godine oko 6 ili 3 kune, govorim o bezolovnom benzinu. Od jučer, prekjučer je 6,77, to je znači negdje 40 lipa više. Ako na to ide PDV, to znači da je PDV maksimalno mogao biti 7 ili 8 lipa, ali ne 40. Tako da možda vas nisam shvatio, ali ako računamo PDV na razliku, on je 7, 8 lipa, a ne 40 lipa kao što ste vi rekli, odnosno također nisam razumio ni ovo oko poreza, od 37%. Nisam doduše shvatio šta, ali možda ćemo oko toga kasnije. Prema tome, nismo i neću ponavljati, mislim nema potrebe ponavljati, nismo se odlučili za onu mjeru uvođenja 0,60 kuna, vi kažete 0,30, u zakonu piše 0,60 kuna po litri iz razloga kako sam rekao prije, nego smo to zamijenili iz vlastitih poreznih prihoda i još većim apsolutnim iznosima nego što bi dobili iz cijene benzina. Znam, vi ćete reći da je to, a ja sam to, nisam ja to, ja kad sam o tome prije govorio ja sam govorio da su subvencije investicije, ja sam rekao i jedno i drugo da su bile 2003. godine milijardu i 308 milijuna kuna, a 2004. 2 milijarde 683, odnosno 2005. 2 milijarde i 814 milijuna kuna. Nisam ja pobrkao ništa, nego ovaj ja sam to i tada pročitao, prema tome ne krijem ja ovdje ništa. Evo, hvala za sad.
Hvala. Ispravci netočnih navoda. Poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Ispravljam navod gospodina ministra koji je istakao da je strukturiranjem firmi u trgovačkom društvu povećan broj zaposlenih. Strukturiranjem trgovačkih društava u Hrvatskim željeznicama odvajaju se firme koje svoje tržište traže van Hrvatskih željeznica i te tvrtke koje rade van Hrvatskih željeznica ne opterećuju novac koji se zarađuje na prijevozu robe i putnika i to je politika koja se provodi u svim europskim željeznicama. Otpuštanje ljudi je zločin koji se ne smije dozvoliti.
Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Kaže ministar da je ova Vlada naslijedila 2 milijarde kratkoročnih kredita, ali nije naslijedila obveze željeznice iz tekućeg poslovanja. Danas, ako ne koristite kratkoročne kredite, koristite skuplja sredstva, jer željeznica ne plaća svoje obveze svojim dobavljačima, na taj način pravi problem dobavljačima, ali istovremeno će morati platiti i zatezne kamate koje su skuplje, a čudi me kako je to Lička pruga sumnjiva. Je li to znači da bi se trebala graditi unska pruga koja prolazi kroz drugu državu, a da bi povezivanje sjevera i juga naše Hrvatske trebala biti jedna sumnjiva investicija. Malo čudno od ministra prometa.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Uvaženi ministar kaže da je povećan broj zaposlenih iako su potrošena sredstva za otpremnine, ali cijenjeni ministar krivo zbraja. Ne može se zbrajati broj zaposlenih u matici poduzeća sa onim zaposlenima u izdvojenim društvima, jer su ta izdvojena društva počela jedan svoj samostalni život, njihove uprave odgovaraju za poslovnu politiku, za zapošljavanje i pazite dva takva društva koja su predviđena za privatizaciju u 2005. godini su 2004. godine ostvarila tri puta veći prihod u poslovanju izvan HŽ-a. Sa HŽ-om je ostao isti oblik poslova. Oni djeluju na vanjskom tržištu. Pa, normalno je da su ih zaposlili kad su tri puta povećali promet izvan HŽ-a, pa normalno da su ponekoga i zaposlili, ali ne mogu se zbrajati kruške i jabuke, ne mogu se zbrajati zaposleni u matici poduzeća sa zaposlenima u poduzećima koja su se izdvojila, a kad govorimo o zaposlenima u matici onda je njih bilo 19 tisuća i 600, a na kraju 2004. 15 tisuća i 200.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain ispravak netočnog navoda.
Zahvaljujem. Gospodine ministre ispravila bih vaš navod vezan na viša ulaganja u 2004. Ponovo se vraćam na ovih 230 milijuna. Kao što je kolega Stazić rekao radi se o zbrajanju krušaka i jabuka. Naime, i ovdje se radi o zbrajanju različitih stvari, imamo jedno, ako gledamo trošarine u 2003. godini, recimo na bazi milijardu i 400 i subvencije od 430 milijuna to čini ukupno sredstvo na bazi milijardu i 830 milijuna. Kada pročitamo vaš izvještaj kaže da ste vi u 2004. dali za razvoj i modernizaciju željeznice 1,4 milijarde kuna. Znači razlika je 230 milijuna manje, a ne 230 milijuna više. Naime, meni je potpuno jasno što ste učinili, samo mi se ne čini dobro da se ovakvi podaci daju u materijalima, jer na kraju krajeva to je vrlo razvidno ovdje. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HSS-a, poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege, poštovana gospodo iz željeznice. Danas smo već čuli početak … [[Govornik se ne razumije.]] pjesme "Beži Jankec", međutim ja mislim da je važno čuti i nastavak koji govori "beži Jankec cug ti bu pobegel, naj pobegne karta mi u žepu, ja bum videl beli Zagreb grad." Zbog čega? U ovoj pjesmi ima puno simbolike. Interpilacija nam govori kako je krajnje vrijeme da uskočimo u zadnji vagon vlaka, kako je razvoj u željeznici zaustavljen i kako nećemo ostvariti ciljeve koje smo dogovorili još samo prije 2 godine. Međutim, odgovor od Vlade kaže u odnosu na interpelaciju kroz izvješće "pa naj vlak pobegne, karta nam je v žepe", nema veze, kad-tad mi budemo vidjeli beli Zagreb grad. Da li je to baš tako, nisam previše siguran. Siguran sam u to kako će nam taj vlak otići, a onaj koji je prema programu Vlade predviđen da se uključi u novi razvoj ima takvu lokomotivu u kojoj je više nego sigurno uopće nema pare. Ono što treba naglasiti uvodno da je bila dobra odluka Vlade, kako zbog cijene i poremećaja u cijeni naftnih derivata na svjetskom tržištu ne treba povećavati trošarine i dodatno opterećivati cijenu benzina. Međutim, to je bila privremena odgoda. U roku od godinu dana koliko je ta odgoda trebala vrijediti nije se dogodilo ništa. Ne samo da se nije pokušalo promijeniti takovo stanje i pronaći nove izvore, nego se uopće i ne razmišlja da li je moguće pronaći izvor koji nema uporište u proračunu. Zbog toga Vlada zaslužuje nakon godinu dana kritiku, jer i dalje se hrvatski razvoj zasniva, a o tome nam govori i ekonomska struka, o tome nam govore i ekonomski pokazatelji na uvozu i zasniva se na osobnoj potrošnji, a upravo ovdje u programu razvoja Hrvatskih željeznica se radi o mogućnosti da angažiramo i domaću industriju, a jednako tako u dobroj mjeri da angažiramo i domaću pamet. Međutim, mi u odgovoru na interpelaciju od ministra nismo čuli da li je napravljena simulacija u odnosu između ulaganja i financijske efikasnosti. Ja toga nigdje nisam vidio u materijalima, a zanimalo bi me što znači ulaganje u razvoj na povećanje dobiti u Hrvatskim željeznicama i što znače eventualno manje dotacije iz hrvatskog proračuna za Hrvatske željeznice. Spomenuli smo već danas da je Europa donijela bijelu knjigu o prometu gdje je i upravo težište stavljeno na željeznicu i to ne samo zbog potrebe i energetike, nego i zbog dobrog odnosa željeznice prema okolišu. I mi smo također posebnu pozornost posvetili željeznici, donijeli smo 2003. godine strategiju u kojoj smo rekli također da treba uložiti i u infrastrukturu i u opremu a jednako tako i u kadrove. Onda smo zaključili također da HŽ nije konkurentan u okruženju a također da nije konkurentan niti vrstama prijevoza u Hrvatskoj. Zahvaljujući tome nisu naravno dovoljno konkurentne niti luke u Hrvatskoj, kako morske tako i riječne a niti pojedine grane gospodarstva koje zavise od željezničkog prometa kao što je to i poljoprivreda i turizam i sve ostalo. Navodno, tako smo barem čuli na odboru, postoji ideja da se izradi nova strategija prometa a naravno u kojoj bi se našla i željeznica. Ja ovdje postavljam pitanje postoji li uopće spremnost dviju Vlada koje nastupaju u radu jedna iza druge da provode istu strategiju, ili u Hrvatskoj je politika i politička odluka važnija od strategije. 2003. godine smo također donijeli novi Zakon o željeznici i plan poslovanja od 2003. do 2007. godine, pridržavali se Vlada postojećeg plana. Hoćemo li 2007. godine kao što je to bilo i predviđeno biti među tri regionalna lidera ili ćemo po pitanju željeznica na ovom području biti među tri regionalna autsajdera. Ja vjerujem prema sadašnjem tempu da ćemo biti u ovoj drugoj poziciji. Ono što je najvažnije da se pronađe izvanproračunski izvor i to dugoročni izvor razvoja željeznica. Naravno da tu ima raznih modela. Jedan od modela je i javno privatno partnerstvo kojeg zakona nismo vidjeli. Jedan od modela je i zahvaćanje u neke dodatne poreze na cigarete, na alkohol, na imovinu tajkuna a i model za koji bi se ja zauzeo je namjenski dio poreza na gorivo koji bi direktno išao prema HŽ-u jer danas smo čuli, matematike to govore, koliko je samo PDV više dobio uslijed povećanja cijena energenata. Naravno, mi možemo razmišljati i o korištenju bio diesela za željeznicu prema jednoj posebnoj cijeni. Mogli bi zapravo razmišljati kad bi u Hrvatskoj bila uvedena proizvodnja bio diesela. Željeznica je važna i za regionalni razvoj. Ja ću to reći na primjeru Slavonije za koju kažemo da u Slavoniji ne plove teretni brodovi Dravom i Dunavom jer nemamo pruge koje bi trebale to servisirati. U Slavoniji ne slijeću niti polijeću avioni sa putnicima i teretom jer navodno nema interesa a ukoliko se bude radila neka nova strategija onda bi potpuno sigurno trebalo u strategiju uključiti i projekat koji bi se zvao vlak bez voznog reda ali ovaj puta u obratnom pravcu, ovaj puta u pravcu iz Slavonije u neka druga područja. Dvije trećine prometa Hrvatske željeznice ostvaruju u Zagrebu odnosno u prstenu oko Zagreba što se tiče prijevoza robe i što se tiče prijevoza putnika. A na primjeru Slavonije prema strategiji koju smo usvojili do kraja ove godine trebao je biti gotov kapitalni remont pruge Vinkovci-Tovarnik, modernizacija pruge Beli Manastir-Osijek prema Metkoviću i Pločama i projekat obnove pruge Osijek-Gaboš-Vinkovci. To su projekti koji su trebali biti gotovi do ove godine, pa bih molio ministra očitovanje ukoliko jednako ulažemo ili više kao bivša Vlada u modernizaciju željeznice koliko je od ovih projekata koji su trebali biti gotovi i izrađeno. Kod prijašnjih auto-cesta, kod same izgradnje valja reći da je postojala ideja, postojala je ideja na koji način financirati izgradnju, na koji način zaokružiti ukupnu financijsku konstrukciju. Jednako tako na osnovu toga je napravljena dinamika izgradnje izvođenja radova. I to se poštivalo. Za razliku od ovih dokumenata koji su usvojeni u Saboru a zovu se Zakon o željeznici, zovu se Strategija koji se ne poštuju. Pa pitam ministra zbog čega imamo jedan pristup prema auto-cestama a zbog čega imamo drugačiji pristup prema željeznici. I kako na primjer mogu dobiti u strategiji razvoja prioritet izgradnje mosta na Pelješcu kojega nema u prioritetima u odnosu na željeznicu za što smo se svi ovdje u parlamentu dogovorili. Ovdje također iz obrazloženja proizlazi kako je stereotipno već za sve kriva bivša Vlada a sadašnja je zapravo prezadovoljna svojim angažmanom a i dinamikom što znači da ne treba za željeznicu niti novih sredstava a niti novih rješenja. Mi u HSS-u smatramo da proračunski prihodi ne mogu biti isključivi izvor financiranja razvoja. Proračun treba služiti za standard zaposlenih, za obnovu i subvencioniranje, za prijevoz tereta i putnika. Za razvoj treba koristiti druge izvore. Neke smo konačno i predložili. Takva rješenja i imamo i u dokumentima bivše Vlade a čini mi se čak i onima prije njih. Pokušajmo barem u onomu što se zove razvoj osigurati kontinuitet između dvije Vlade u Hrvatskoj. Mislim da je krajnje vrijeme da uspijemo u tome jer ovo je stvar pragmatike, ovo nije stvar politike. Ovo je stvar razvoja za koji bi se svi trebali zauzeti. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja bih želio samo ispraviti netočni navod kolege Peceka koji je rekao da se dvije trećine prometa željeznica odvija u Zagrebu. To nije točno. Prema podacima poslovanja 1. do 10.2005. godine primjerice u neto tonama Zagreb je činio 29% udjela, Koprivnica 17,4, Vinkovci 14,6, Varaždin 6%, Split 7,5, Rijeka 12,6, Pula 0,4, Ploče 4,7 i Osijek 7,6. Prema tome, Zagreb je činio jednu trećinu prometa u neto tonama. U bruto tonama je to otprilike isto pri čemu je Zagreb 30%, Koprivnica 16 i tako.
Dobro. Klub HSP-a poštovani zastupnik Tonči Tadić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovana gospodo iz ministarstva! Cijela ova današnja rasprava zapravo se svodi na to na koji efikasan način financirati čim brži razvoj Hrvatskih željeznica, odnosno na koji način osigurati da željeznice posluju likvidno, da su sanirane, dakle da posluju sa čim manje odnosno sa nikakvim gubicima. S tim u svezi ovdje kao anegdotu moram spomenuti izjavu talijanskog premijera bivšeg Giulia Andreotia od prije dvadeset godina da postoje dvije osnovne vrste luđaka. Jedni su oni koji vjeruju da su "Napoleon" a drugi su oni koji vjeruju da se željeznice mogu tako sanirati da posluju bez gubitaka. Dakle, potpuno je jasno da nema željeznica u svijetu koje posluju potpuno bez gubitaka i ja bih molio da se okanimo te iluzije. Sve željeznice u svijetu su na ovaj ili na onaj način subvencionirane. Sve vlade u svijetu to čine jednostavno zato jer su svjesne da na taj način uskraćujući dakle državi dio poreza, dajući popust za gorivo ili za električnu energiju itd. jer na taj način olakšavaju i ubrzavaju gospodarski razvoj dotične zemlje. Dakle, nema željeznica koje nisu subvencionirane. I sada je stvar samo modela na koji način to izvesti da ostatak gospodarstva od toga ne pati nego da dapače dobije vrlo pozitivne gospodarske učinke. Teško je naravno Hrvatsku uspoređivati sa nekom drugom zemljom, dovoljno je da se čovjek jednom proveze sa japanskim … [[Govornik se ne razumije.]] koji vozi 300 na sat pa da vam bude jasno kakva bi … [[Govornik se ne razumije.]] mogla biti, odnosno na koji način funkcionira željeznica kada je dobro uređena. Ali sam smisao postojanja … [[Govornik se ne razumije.]] bio je zapravo to da japanske željeznice koje su bile duboko u gubicima, u kojima se na relaciji od od Osake do Tokyja, kao od Dubrovnika do Zagreba putovalo 10 sati, dakle ništa brže nego kod nas, dovedu u stanje da je komunikacija između ta dva grada na razini 2,5 sata, uz istodobno strahovito veliki posao za tamošnje firme na održavanju i na modernizaciji ionako brzih željeznica, za čitav spektar proizvođača koji proizvode sve od stakala na takvom vlaku do posebno projektiranih kontakata za struju, kočnica itd., itd.. Dakle, modernizacija željeznice daje nemjerljivo visoke poslove domaćim firmama i to je ono što moramo imati u vidu. Nama je zato svejedno hoće li se HŽ financirati iz 60 lipa po litri goriva ili će se financirati iz proračuna, ali nam nije svejedna činjenica da se zapravo privih 9 mjeseci 2004. to nije radilo. Ovdje se spominje rebalans i činjenica je da je tek u rebalansu doznačena tih 876 milijuna kuna 2004. godine. A činjenica je jednako tako da je željeznici te godine prema planu sa ovih 0,60 lipa trebalo biti doznačeno negdje oko milijardu i 80 milijuna kuna. Sada mi možemo diskutirati koji je model bolji, koji manje narušava državni proračun, ali je činjenica da smo mi izgubili 9 dragocjenih mjeseci. Ova Vlada je od stupanja na vlast do 1. 1. 2006. kada počinje liberalizacija željezničkog prometa imala na raspolaganju 24 mjeseca. Trećinu tog vremena dakle, 9 mjeseci smo izgubili. Razmišljajući o tome da li je dobar model od 0,60 kuna ili iz proračuna, kako bilo da bilo, 9 mjeseci je prohujalo pored nas i sada u općoj panici moramo stići nadoknaditi to vrijeme zato što o 1. 1. iduće godine počinje i liberalizacija, nastavlja se panična modernizacija a uskoro nam slijedi i privatizacija po svojoj prilici HŽ-a što znači da ćemo biti jedna od rijetkih zemalja koja je ta tri procesa obavljala u paketu. Govoreći o tih nesretnih 60 lipa po litri nama je doista nejasno zašto je financiranje autocesta iz goriva prihvatljivo i nije udar na standard građana a financiranje željeznica iz goriva je neprihvatljivo i udara na standard građana? Odnosno zašto Hrvatske željeznice plaćaju naknade za ceste u cijeni goriva koje troše? Po kojim to cestama voze naše lokomotive? Odnosno zašto plaćaju PDV na to sve skupa? I to je stvar koja doista nije jasna! Zašto Hrvatska ima strukturu goriva kakvu ima? Dakle, da imate osnovnu cijenu INE na koju se nakalemi naknada na ceste, na koju se nakalemi trošarina pa se na sve to skupa opali PDV. Dakle, uz takvu strukturu goriva, doista je licemjerno govoriti o tome je li 60 lipa po litri moglo biti udar na standard građana. Da bismo mogli o tome govoriti dajmo, prvo promijenimo način, obračunavanja cijene goriva, udarimo PDV na osnovnu cijenu a maknimo PDV sa ovih naknada za ceste i sa trošarina pa ćemo onda biti na čisto koliko je što od toga doista udar na standard građana. U međuvremenu je uostalom cijena goriva i onako poprilično odsklizala gore i veliko je pitanje koliki bi doista efekti bili da se uvelo ovih 60 lipa ali da se istodobno promijenio način izračuna cijene goriva sa daleko inventivnijim načinom i poštenijim načinom računa PDV-a. Ono što je još jednako tako zabrinjavajuće jest činjenica da je donesen Zakon o željeznici, da je taj Zakon izmijenjen, da je donesen u Saboru program financiranja lokalnim prugama i da je donesen poslovni plan za 2003. godinu i razdoblje od 2003. do 2007. E sada, to vrijedi kako za ove planove, tako i za sve ostale strategije koji je usvojio Hrvatski sabor. Mi možemo funkcionirati samo na dva načina, da se kaže da su ovi svi dokumenti dobri, i da ih se Vlada pridržava i da je Sabor prati u tome je li se ona toga pridržava, ili da kažemo da su ovi dokumenti loši, da se kaže zašto su loši, da se ih promijeni, da se donese nove, i da se onda tih novih pridržava. Ali oprostiti ćete, ne možemo funkcionirati na način da netko sasvim proizvoljno kaže da mu se nešto u ovom programu ne sviđa, pa se on toga neće pridržavati. Dakle, ako Ministarstvo misli da je ovaj poslovni plan za razdoblje 2003. do 2007. loš onda treba izraditi novi, dati ga u Sabor, mi ćemo ga prihvatiti, ako bude dobar naravno, i onda će se Ministarstvo toga pridržavati. Dakle, na taj način treba funkcionirati. Onda bi točno znali o čemu se radi i ovakvih rasprava zapravo ne bi ni trebalo. Slažem se sa svojim prethodnicima koji kažu da im iz ovog oblika interpelacije zapravo nije jasno da li je možda predlagatelju bila želja da se uopće samo povede rasprava. Ali je činjenica da je 2000. godine, daleke 2000. godine upravo na inzistiranje Kluba HSP-a, Sabor usvojio zaključak kojim je obvezao i Vladu i HŽ da Hrvatskom saboru dostavljaju izvješće o modernizaciji HŽ-a ali da toga izvješća do dana danas nismo vidjeli. I da nije bilo ove interpelacije pitanje je da li bismo dobili i ovakav odgovor hrvatske Vlade na to kako zapravo stvari stoje sa investiranjem u modernizaciju HŽ-a. Dakle, ne mogu vjerovati da hrvatska Vlada i uprava Hrvatskih željeznica ne smatra potrebnim izvijestiti ovaj Visoki dom o tome kako stoje stvari, na što se troše proračunski novci i kuda to sve skupa zapravo ide. I nemojte zaboraviti, što god da se dogodi sa HŽ-om to će opet isfinacirati Hrvatska država putem proračuna, preciznije naši porezni obveznici, ali mi koji smo kontrolori trošenja proračunskog novca, pa i poslovanja poduzeća kao što je HŽ to moramo na vrijeme znati i dobiti izvješće o tome, ne pod prisilom ovakvih interpelacija nego samo po sebi. Dalje, kristalno je jasno da je HŽ važan za Hrvatsku. Radi se naravno o lukama, radi se naravno o koridorima, radi se o činjenici da ako ne moderniziramo HŽ a ostalo nam je još mjesec i pol dana do početka liberalizacije da mi zapravo se nalazimo pred jednom povijesnom katastrofom a to je da se HŽ ne moderniziran ne izbori za koncesiju za provoz na velikim koridorima prema važnim hrvatskim lukama. Pa da će nam onda u tom slučaju, zapravo neki strani operater diktirati ne samo tempo razvoja HŽ-a nego i tempo razvoja hrvatskog gospodarstva, odnosno tempo razvoja hrvatskih luka. Ne jednom, sam predlagao u ime HSP-a da se i u Hrvatskoj primjeni grčki model i da se HŽ-u prepusti do 25% dionica u jadranskim lukama koje su na kraju velikih prometnih koridora ako ćemo i na taj način uspjeti povećati šanse HŽ-a da se izbori za koncesije na tim prometnim koridorima. Za Hrvatsku je od strateške važnosti da na tim koridorima i dalje vozi HŽ i to i na teritoriju Hrvatske ali i na teritoriju susjednih zemalja. Doista ne vidim razloga da dobar modernizirani HŽ ne bi vozio i unutar granica Mađarske i unutar granica BiH na tim istim koridorima koji idu prema luci Rijeka i prema luci Ploče. Naravno ako, ako bude moderniziran i ako bude transparentno poslovao onda se takav može natjecati za te koridore. Činjenica je jednako tako da ni ova interpelacija niti vladin odgovor ne daje apsolutno nikakvih informacija o tome kako se misli riješiti pitanje lokalnih pruga. Ono je neriješeno. Nije riješeno na zadovoljavajući način u zakonu od 2003. a od tada do danas zapravo nije ni dirana. Ne govori se tu samo naravno o području Zagreba nego zapravo o cijeloj sjeverozapadnoj Hrvatskoj. O čitavoj istočnoj Hrvatskoj dakle ne samo o okolici Osijeka i Vinkovaca pa čak naravno i o okolici velikih naših obalnih gradova. Tko će održavati te pruge, kakva lokalna samouprava, iz kakvih poreza, na koji način će sufinancirati to sve skupa? Dakle lokalna samouprava. Da li samo kroz održavanje kolodvora ili kroz održavanje podvoza? Čiji vlakovi će tamo voziti? Hoće li se primjenjivati javno privatno partnerstvo za, za to i kakvo javno privatno partnerstvo kad zakona o tome nemamo? Dakle ostaje čitav niz otvorenih pitanja međutim o tome mi evo ni danas zapravo nismo govorili. Za kraj smatram i to je stajalište našeg Kluba da bi trebalo u prvom redu poraditi na tome da se uključe koridori na teritoriju Republike Hrvatske u europske projekte financiranja jer to automatski podiže i razvojne šanse naših luka. Također u tom smislu trebalo bi poraditi i da pruga Oštarije-Split postane dio jednog od paneuropskih koridora. Od iznimne je važnosti hitna modernizacija prijevoznih kapaciteta. Dakle lokomotiva i vagona nadajući se da ćemo podvoz dakle željeznički postroj same pruge moći isfinancirati iz europskih fondova ali moramo imati našeg operatera koji će voziti na tim istim prugama. Također najhitnije donijeti Zakon o javno-privatnom partnerstvu kako bismo mogli jasnije razgraničiti prava operatera na lokalnim prugama, a po potrebi donijeti i državni ugovor sa Hrvatskim željeznicama gdje bismo jasno i transparentno ocijenili uloge i odnos Hrvatske države prema tom poduzeću. Također definirati način privatizacije jadranskih luka opet sa ciljem da se HŽ izbori za koncesije na tim prometnim pravcima. I za kraj mi bi podržali u cijelosti ovu vašu Interpelaciju gospodo predlagatelji. Jedino nam je sporna točka 3. u smislu ovih 60 lipa. Ona bi za nas bila potpuno prihvatljiva jedino kada bi došlo do promjene izračuna cijene goriva. Dakle do onoga što sam već rekao na samom početku da se PDV ne naplaćuje na naknade za ceste ili na ovu naknadu jer se onda taj udar na cijenu zapravo ne bi toliko osjetio. Hvala.
Zahvaljujem. U ime Kluba SDP-a uvaženi zastupnik Slavko Linić.
Gospodine potpredsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Što Željeznice znače za Europsku uniju možda je najbolje baciti pogled na bijelu knjigu o prometu i tada ćemo vidjeti što se događa u zadnjim godinama u politici Europske unije? Oni su zaključili da ako se promatra promet u 50 godina uočava se povijesna neravnoteža u korist cestovnog prometa. I to je bio razlog da je Europsko vijeće u Geteborgu pozvalo svoje članice na promicanje ravnoteže u prometu i to putem investiranja u infrastrukturu usmjerenu u Željeznicu, unutarnje vodene puteve i morske luke. Željeznički prijevoz je doslovno strateški sektor u Europskoj uniji o kojem ovisi uspjeh ovih napora za premještanje ravnoteže u prometu. Ono što također u dokumentima Europske unije stoji je činjenica da je Željeznica gotovo 2 stoljeća nakon vožnje prvog vlaka još uvijek prijevozno sredstvo sa velikim potencijalom i da je obavljanje i obnavljanje Željeznice ključ za postizavanje raspodjele među vrstama prijevoza. Kako bi stvorili jedinstveni europski željeznički sustav postavili su i ciljeve do 2020. godine i to sa ciljem da povećaju tržišni udjel Željeznica u prijevozu putnika na 10%, a u teretnom prijevozu na 15%. I kao što je spomenuo i moj kolega Jurčić utrostruči produktivnost radne snage, za 50% poveća djelotvornost energije. Za 50% smanji štetne emisije i naravno poveća kapacitet infrastruktura kako bi se ovi učinci mogli postići. Zaključak: Potrebna je prava kulturološka revolucija kako bi željeznički prijevoz opet postavo dovoljno konkurentan i kako bi ostao jedan od vodećih u prijevoznom sutavu Europe. To je pogled Europe, to je sutrašnjica Željeznice u Europi. Kako hrvatska Vlada pristupa Željeznici i koje je mjere poduzela u dvije godine? U 2004. godini donesena Odluka o odgodi projekta modernizacije Željeznica. Izmijenila je i Zakon o željeznici i ukinula namjenska sredstva za modernizaciju željeznica. I isto tako odustala od jedinog postojećeg plana razvoja željeznice 2003., 2007. Pa onda temeljem ova tri poteza u 2004. godini možemo ocijeniti koje je stanje u ulaganjima i modernizaciji Hrvatskih željeznica. Za razliku od novčanih sredstava iz Proračuna ja ću se držati vrlo prepoznatljivih fizičkih podataka. Prosječno ulaganje do 2003. godine godišnje u modernizaciju pruga iznosilo je otprilike 40 kilometara, mogućnosti modernizacije. 2003. modernizirano 150 kilometara. 2004. kao nastavak samo 40 kilometara. Ovu godinu projekcija je 30 kilometara pruga. To je otprilike znak da se odustalo i vrlo je prepoznatljivo napustilo modernizaciju Hrvatskih željeznica. Kad govorimo o novim ugovorima ako ćemo govoriti o šinskim vozilima uloženo u dva restoran vagona i nula putničkih vagona. To je novougovoreni posao u posljednje dvije godine. I ono što je bilo vrlo alarmantno i vjerojatno nas potaknula na ovu interpelaciju u devet mjeseci 2005. izrazito nepovoljni trend stanja sigurnosti na željeznicama sa nizom incidenata, a što Vlada u svom izvješću pokušava negirati i uspoređivati incidente koji su, ja bih rekao koji puta i posljedica radnog zahvata i modernizacije, ona ih izjednačava sa nesrećama na putu. I naravno u devet mjeseci sukobi koji kulminiraju u odnosima između sindikata i uprave koji bacaju ružnu sliku na stanje u Željeznicama, a za koje odgovornost snosi uprava Željeznica. I naravno u dvije godine vrlo efikasno jedna ostavka i s političke smjene uprave početkom 2004. i naravno sad krajem 2005. nove smjene koje su rezultat potpuno neuspješnog vođenja vrlo složenog sustava Hrvatskih željeznica. Prema tome, konstatacija, u dvije godine može ocijeniti rad Vlade, kadrovski je razvojno u bici za prilagodbu europskom tržištu izgubljene dvije godine za hrvatsku Vladu, izgubljene dvije godine za Hrvatske željeznice. Zašto smo kao zastupnici SDP-a predložili ovu interpelaciju? Ne slažemo se sa politikom Vlade Republike Hrvatske koja je odustala od razvojne politike, a posebno modernizacije Hrvatskih željeznica. Imamo drugačiji pristup i ocjenjujemo da upravo razvoj i Željeznice može potaknuti stopu razvoja, konsolidaciju u hrvatskom gospodarstvu i rješavanje nekih naših problema u raspodjeli državnog, sredstava državnog proračuna. Ocijenili smo također da je promet važan za gospodarski razvoj Republike Hrvatske, a željeznički vrlo važan za tranzit roba i putnika i to pogotovo kad govorimo o važnosti morskih ali i riječnih luka. A isto tako kad govorimo o Željeznici i putničkom prometu onda o još jačoj turističkoj gospodarskoj grani. I zato ocjenjujemo koliko je snažan gospodarski utjecaj Željeznica na ostale grane gospodarstva. Naravno, ocjenjujemo da je željeznica važna i za razvoj hrvatskog gospodarstva i to u granama graditeljske djelatnosti, ali naravno i strojogradnja kao što je "Đuro Đaković", "Gredelj", elektroindustrija kao što je "Končar", željeznička radionica "Čakovec" itd. I naravno ocijenili smo da je ipak u 2003. godini započeo trend modernizacije što pokazuju fizički podaci. Ocijenimo da nije ni bilo dovoljno sredstava osigurano ni 2003. godine za potrebe Hrvatske željeznice i, ja bih rekao, kompletne projekte modernizacije Hrvatske željeznice. Ali u 2004. i 2005. još je manje sredstava osigurano pa je to razlog da možemo procijeniti da na Hrvatskoj željeznici postoji neizvjesnost za zaposlene, da za građane Hrvatske uvijek je upitna kvaliteta i sigurnost prijevoza, a ono što je posebno negativno to su poslovni rizici svih gospodarskih subjekata koji posluju sa Željeznicom zbog nesigurnosti naplate i, ja bih rekao, kvalitete realizacije poslovnih ugovora. Što je cilj koji želimo postići ovom interpelacijom koju smo kao zastupnici SDP-a i potpisali? Prije svega smjenu nekompetentne i nesposobne uprave što je Vlada već i učinila po dostavi interpelacije. Ja vjerujem na zadovoljstvo mnogih. I sada nam je jasno da su oni koji dvije godine su izgubili maknuti, ali isto tako moramo ocijeniti da su maknuti zato što nisu imali svoj plan, a niti su realizirali plan investicija i modernizacije utvrđenog po odlukama ovoga Sabora. Cilj nam je bio usmjeriti Vladu na politiku razvoja i brigu o vrlo važnom prometnom sustavu, a sve u cilju modernizacije željezničkih pruga, Hrvatske željeznice, a posebno i vezano na proces restrukturiranja Hrvatskih željeznica kako bi za par godina bile konkurentne prema europskim konkurentima. Ono što je razočaravajuće za nas koji smo potpisali ovu interpelaciju su odgovori Vlade Republike Hrvatske koji negiraju odluke Hrvatskog sabora vezano za modernizaciju, vezano za poslovne planove 2003.-2007., ali isto tako hrvatske Vlade koja ne želi politički svađati, koja pokušava komparirati rad jedne i druge Vlade. I mi prihvaćamo. Nedovoljno je učinjeno za Hrvatske željeznice i u 2003. ne želimo uopće se uspoređivati. Ali, ako govorimo o neophodnim sredstvima za daljnju modernizaciju u 2004., 2005. nije osigurano ništa, ništa. Jer nije ulaganju ni u pruge, ni u infrastrukturu, ni u strojni, odnosno vozni park. To je ono što želimo vrlo jasno reći. Potrebe za sredstvima su enormne. Nije nam potrebna bilo kakva konkurencija, nije nam potrebna bilo kakva usporedba bivše i sadašnje Vlade. Mi pokušavamo reći koliko je važan gospodarski sustav, koliko je malo uloženo u sve ove godine da je on tek kako tako konsolidiran, izvučen iz teškoća pa da je trebalo nastaviti i tog nastavka nema. I zato je odgovor hrvatske Vlade u dijelu nošenja činjenica kao povoda za političke svađe ne želimo ni komentirati, niti je potrebno komentirati jer to nam nije bio cilj u podnošenju ove interpelacije. I naravno, što nam je cilj? Otvoriti raspravu o namjenskim sredstvima. Ocjenjujemo modernizacija Željeznice. Ako govorimo da trebamo zaista revoluciju u razvoju i modernizaciju Hrvatskih željeznica moramo imati posebna sredstva. Da smo bili u pravu kad smo rekli da je to cijena goriva pokazuje vrijeme. 60 lipa ukupno, 30 lipa na bazi ušteda u proračunu koje je trebalo učiniti, 30 lipa povećanje cijena. To su bile politike raspravljene u ovom Saboru. Ovaj Sabor ih je raspravljao. Da li se 30 lipa moglo podnijeti? Odgovor je da. Jer tadašnja cijena od 5 i 80 kuna za litru benzina, danas je prošla 8. i građani to plaćaju. Samo PDV, znači ne INA, sa svojim porastom zbog cijene nafte na svjetskom tržištu, samo PDV. Znači, ova Vlada povećala je za 40 lipa u ovom razdoblju. Znači Vlada je imala volju uzeti sebi 40 lipa za trošenje bez polaganja računa u proračunu, bez polaganja u razvoj. To je Vlada imala. Ali 30 lipa namjenski za Željeznicu nije imala. I zato mi smatramo, upravo ove dvije godine su potvrdile da nisu to bile pogrešne procjene. Zašto Vlada smatra da to ne treba? Nije bitno. To je politika ove Vlade. Da li trebaju namjenska sredstva? Trebaju. Ako to nije cijena goriva neka Vlada reče koja je. to je naša tema koju želimo otvoriti. I prihvaćamo sugestije da danas na 8 kuna dignuti cijenu ne bi bilo tako lako. Je, može se smanjiti PDV, može se za ono što je porastao nek' to ide u Željeznice. Neka bude ta poruka da, idemo u modernizaciju, to je ono što je Vladin program jer drugog rješenja nema. Prema tome namjenska sredstva da, bez toga nema novaca za modernizaciju, nema modernizacije željeznice. Naravno vrlo nam je stalo i do socijalne politike u željeznici. Ono što piše u dokumentu Vlade kao odgovor na ovu interpelaciju, koji smatra da je bio zločin izdvajati trgovačka društva, organizirati ih i osposobiti da na tržištu zarađuju svoj novac koji neće opteretiti tarife u željezničkom prometu i da je to nešto što je neprihvatljivo i da treba otpuštati radnike i ponosi se Vlada što će ovu godinu otpustiti 600 radnika, za SDP-ovce neprihvatljivo. To je znak nerada i nekreativnosti, jer se nama ideju kako radnicima koji više ne trebaju u željezničkom prometu, koji ne trebaju opterećivati željezničku tarifu treba osposobiti i organizirati za rad na drugim područjima koji su evidentno prisutni. I s obzirom da mi je isteklo vrijeme, onda još samo trebam reći da vjerujem da smo interpelacijom uspjeli u jednom dijelu kada govorimo o ponašanju Vlade oko kadrovske politike. Na žalost vjerujem da smo samo pobudili njihovu savjest, ali ih nedovoljno motivirali i zato vjerujemo da će daljnja rasprava oko Hrvatskih željeznica imati u budućnosti ipak nešto više efekata na promjenu ponašanja hrvatske Vlade.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Sočković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodin Slavko Linić, naš zastupnik je rekao: "promjena rukovodstva HŽ-a u 2004. godini je bila politička smjena". To nije točno. Rukovodstvo HŽ-a u 2004. godini smijenjeno jer je uz pomoć Račanove Vlade zadužilo Hrvatske željeznice da tekuću likvidnost u 2002. godini 600 milijuna, a u 2003. 400 pa 500 milijuna kuna. Ukupno jednu i pol milijardu koju je sadašnja Vlada morala platiti i vratiti sve u 2004. godini. A kada govorimo o političkoj smjeni, ona se dogodila poslije 3. siječnja 2000. godine. Hvala.
Zahvaljujem. Ministar mora, turizma, prometa i razvitka, Kalmeta. Izvolite.
Dobro ja neću ponavljati, to sam već rekao da je dobro došla rasprava i oko toga smo suglasni. Mislim da tu je dobro da iznosimo argumente i da sve u cilju daljnjeg razvoja Hrvatskih željeznica. Ali moram intervenirati, jer evo ja imam tu po godinama izvedeni remont pruga. Uvaženi gospodin zastupnik Slavko Linić je rekao da je 2003. godine bilo modernizirano, remontirano 45 kilometara pruga što je točno. Bilo je dakle do 2003., 2002. je bilo točno 45,6 kilometara pruga modernizirano. Međutim isto tako rečeno je da je u 2003. godini modernizirano 150 kilometara pruga, međutim ja ovdje imam izvješće gdje piše da je remontirano samo 19,3 kilometra pruga i to Knin-Kosovo, Malovan-Zrmanja i Kolodvor Ličko Lešće. A u 2004. godini nije točan podatak da je modernizirano 40 kilometara nego je modernizirano 114 kilometra. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja imam te podatke, ja ne mogu to prešutjeti. Ali evo, dobro, pa… Tako da kada govorimo … … [[Upadica se ne čuje.]] Ma jasno da nije nitko i nitko ne govori o otpuštanju radnika. Ja sam rekao da je u smislu racionalizacije poslovanja s čime su suglasni svi partneri u HŽ-u da je, a u suglasnosti sa Svjetskom bankom da će ove godine otići 600 radnika iz Hrvatskih željeznica, ali to nije otpuštanje to je sporazumni raskid, dobrovoljan uz otpremnine. Na kraju krajeva to je rađeno i u proteklom mandatu. Rekao sam prije da je za to potrošeno u proteklom mandatu skoro ja sam rekao 250, ali čak više, 270-280 milijuna kuna. Prema tome to je nešto normalno što se treba događati. Evo, hvala.
Zahvaljujem. Završili smo… … [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite. U ime predlagatelja, uvaženi zastupnik Slavko Linić.
Gospodine potpredsjedniče žao mi je da koristim ovakve prilike, ali ministar me natjerao na to. Uvijek je pitanje da li želimo govoriti o financijskim ili fizičkim podacima. 150 kilometara je ono što je učinjeno u toku 2003. kada govorimo fizički. Naravno kada govorimo o plaćanjima onda to može biti i 2004., ali neka ostaje svakome kome hoće, istina koja mu je draža. Ali što je činjenica? Onog trenutka kada je donesena odluka, kad se krenulo, rekonstrukcije su počele, od 40 na 150 i meni je sve jedno, neka bude u 2004. ako je već stvar ministra da hoće govoriti o financijama, a ne o fizičkom radu. Ali nakon toga pada ponovo na 40, a ovu godinu ćete vidjeti … [[Ne čuje se.]] o tome govorim. To su znakovi da smo napustili modernizaciju. To je ono što ne valja. Još nešto što ministru teško da ću moći tako lako prihvatiti. On govori i u svom izlaganju je rekao sumnjiva lička pruga. Zamislite ministra koji govori o sumnjivoj ličkoj pruzi, a druga varijanta je unska pruga. Ne bih govorio koliko puta unska pruga šeta između Bosne i Hrvatske. Neću ni govoriti da u Bosni i Hercegovini imate dva željeznička poduzeća. Dva željeznička, jedna Federacija, a druga ako se ne varam srpske… … [[Upadica se ne čuje.]] Tako je, Republika Srpska. Neću govoriti. I koliko je to opterećenje za našu Hrvatsku državu. A u isto vrijeme ministar Kalmeta veli nećemo mi kroz Neum nego ćemo graditi most na Pelješac. Zašto ta neravnopravnost prema transportima. Cesta neće kroz Neum, neće preko tuđeg teritorija, željeznica što nije samo pruga nego je djelatnost, djelatnost naše Hrvatske željeznice, e one mogu. Ili obrnuto, ne bih htio ni pomisliti da ministar misli da željeznica ne treba za jug Hrvatske i za Dalmaciju, to ne bih htio. Jer ja smatram da i Splitska i Šibenska luka imaju što učiniti ne samo za hrvatsko gospodarstvo nego i za tranzitni posao zemalja oko Hrvatske. Da li je to moguće da mi u Hrvatskom saboru ćemo se sada svađati unska ili lička pruga? Ja mislim da su to stvari koje je ovaj Sabor zaključio. To imamo u planu, planu razvoja i modernizacije Hrvatske željeznice 2003.-2007. To je definirano odlukama ovog Sabora. Ako slučajno Vlada misli drukčije, bilo bi u redu da donese i predloži ovom Hrvatskom saboru promjenu strategije ulaganja u Hrvatske željeznice, jer to pravo nema ni ministar, to pravo nema ni predsjednik uprave Hrvatskih željeznica, to je ono što se definira odlukama ovog Hrvatskog sabora. I naravno ako zaista postavljamo upitnost ulaganja, najveća ulaganja su se trebala dogoditi na ličkoj pruzi, onda nije ni čudno da smo prestali ulagati u Hrvatske željeznice. Ali ono što je tragedija to je da ćemo itekako imati problema u ulaganju u infrastrukturi i bitke za koridore, ali ono što je sigurno da Hrvatske željeznice kao trgovačko društvo izgubile su bitku za konkurenciju. I da Hrvatske željeznice kao trgovačko društvo neće moći voziti po međunarodnim koridorima i koridori koji će predstavljati željezničku infrastrukturu moderne Europe. Neće moći voziti. Ne sa vagonima i lokomotivama starijim od 30 godina jer je to sudbina koja će biti za 2 godine.
Zahvaljujem. Riječ ima ministar Kalmeta. Oprostite, ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Matušić, pa ćete onda vi.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolega Linić je netočno izjavio da neće ići cesta kroz Neum i da se zato gradi most. To je netočno, to je potpuna neistina. Zato što je jasno planirana trasa autoceste koja će proći zaleđem Neuma. Koridor iza Neuma će proći, dakle, i nastavit će se dalje prema Dubrovniku. To jednostavno nema veze sa istinom. Most se gradi i iz drugih razloga, zbog razvoja Pelješca, zbog razvoja otoka, a ne zato da bi se mimoišao Neum. Dakle, autocesta se nastavlja prema Dubrovniku i to koridorom zaleđa Neuma. Prema tome, nemojte iznositi neistine.
Zahvaljujem. Ministar Kalmeta, izvolite.
Dobro, ja pokušavam razgovarati argumentima. Gospodine zastupniče, vi ste malo prešli u sferu politike. Ali evo, najprije ja nisam govorio, ja sam govorio o kilometrima kad sam govorio koliko je pruga remontirano onda sam govorio o kilometrima. I rekao sam da je 2002. remontirano 17,631 kilometara. 2003. ne kao što ste vi rekli 150 kilometara nego 19,31 kilometar. A 2004. ne kao što ste vi rekli 40 kilometara nego 114 kilometara. To je jedna stvar. Druga stvar, opet oko PDV-a. Ja ne znam, ja sam to prije rekao. Ako je cijena porasla benzina sa 6,3 na 7 i koliko je sada, to je porasla, dakle, poraslo je nekih 40 lipa ili koliko, ako se na to obračuna PDV on ne može biti viši od 7, 8 lipa. Prema tome, meni doista nije jasno odakle ovih vaših 40 lipa. Ali to je u redu. Međutim, ono zadnje. Ja nisam rekao da je sumnjiva lička pruga nego sam rekao da je sumnjiva investicija u ličku prugu. I sumnjiva je i tamo bi imali posla i neki drugi organi i imat će, ja se nadam. Jer ja nisam nikad govorio uopće o uspoređivanju unjske pruge i ličke. Za nas je lička pruga, ona nema alternativu, da treba napraviti u tom koridoru, ubrzati je, da treba napraviti tunel još jedan kroz Kapelu, da treba napraviti, nivelirati tu prugu. To apsolutno stoji, ali ja sam rekao da je bila sumnjiva u smislu pripreme investicije što je na kraju krajeva i rezultiralo sa milijardu kuna zaliha, itd., itd. Prema tome, molim da me se tu krivo, da me se ne pokuša navući na tanak led, da sam ja rekao nešto što nisam rekao. Ne radi se o tome da li ova ili ona pruga, nego se radi o sumnjivoj investiciji po mom mišljenju u tu prugu. I na kraju, ono što je kazano i što je kazao i gospodin zastupnik, nije tema, ali most se gradi, ali se gradi i autocesta. Prema tome, kroz Neum i dalje do Dubrovnika. Prema tome, nema govora o tome da jedno zamjenjuje drugu. A ono što se s vama slažem, gospodine zastupniče, malo je i 2003. kilometara, malo je i 2004., malo je 2005., malo je bilo i 2002. Slažem se da tu s vama, dakle, to pitanje ulaganja i modernizacija u kilometrima da je bilo svih ovih godina malo i da moramo napraviti da bude više. Tu sam suglasan s vama.
Zahvaljujem. S ovim smo završili raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Stazić.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče, cijenjeni ministre, kolegice i kolege. Prvo, čemu uopće interpelacija? 2003. godine donesen je plan razvoja i modernizacija Hrvatskih željeznica i sad se pitamo gdje je taj plan donesen. Je li to doneseno ispred Čarlija, je li to doneseno u jednom privatnom razgovoru, gdje je to doneseno? Ovdje u Saboru. To je donio Hrvatski sabor kroz zakon. Je li se Vlada pridržava toga zakona i toga plana? Ne pridržava se. Pa se pitamo kako se jedna Vlada može ne pridržavati odluke Sabora, zakona koji je važeći, a da zakon nije promijenila, odnosno nije predložila njegovu izmjenu. To je razlog za interpelaciju. Jedno neprihvatljivo ponašanje Vlade, jedan ignorantski odnos prema odlukama zakonodavnog tijela. Gledajte, ja mislim da je tu posve nebitno sad raspravljati o tome da li je 2002. godine remontirano 104 kilometara pruge ili 75, a 2003. ne znam 50 ili 60, vrlo važno. Ali dajte pitajte ove željezničare gore ako su još gore. I recite građanima našima, da se nastavilo, recite im otvoreno. Ministre Kalmeta, otvoreno im recite. Da se nastavilo sa ulaganjima kao što se započelo onda bi se ove godine do Splita vozilo 4 i po, 5 sati. Vozi se 6 i po, a prije remonta je bilo 9 sati. To je ono što građane zanima. Kad će oni do Splita brže, sigurnije, udobnije? E sad, je li ova Vlada, novo pitanje koje se tu sad postavlja i sad se već jedno 3 sata oko toga lome koplja. Je li ova Vlada zaustavila ili nije zaustavila razvoj željeznica? Neki veliju da je, neki veliju da nije. Pa da vidimo sad tu šta je tu istina. Ajmo vidjeti najprije brojke. Kao što sam u jednom ispravku već rekao, brojke pokazuju da je trebalo uložiti, bilo je planirano ulaganje od 15 milijardi, a neće se uložiti. Od 2003. do 2007. bilo je planirano 15 milijardi, a neće se uložiti. Uložit će se znatno manje. E sad, ajmo sada uzeti samo 2005. godinu. Trebalo je 6,6 milijardi, a bit će 2,8. I sad Vlada tvrdi da to nije ništa manje. Da 2,8 nije manje od 6,6. E to meni nije jasno, kako 2,2 nije manje od 6,6. Pa recite lijepo, manje je. Manje je jer je manje. A nemojmo se praviti da ulažemo više i tvrditi da ulažemo više kad nije točno. E sad ministar kaže, je dobro, to je plan. To je jako zgodno što je to plan, ali taj plan se nije realizirao. Ali ministre, i to govorite za 2003. godinu, ali tu treba razlikovati ono što je učinjeno naturalno, stvarno ulaganje od financijskog, znači od trenutka plaćanja toga što je napravljeno. 2003. godine je nešto napravljeno, naturalno je napravljeno. Napravljeno je prema planu, to što nisu potrošena 2003. sva planirana sredstva za 2003. Pa zato što se plaćalo kasnije ono što je 2003. napravljeno. Ajmo govoriti istinu. Ajmo govoriti istinu, a ne sad pričati nisu potrošeni novci, to znači nije ni napravljeno. Nije točno, napravljeno je. Dobro, ali ajmo, nemojmo o brojkama. Brojke su zamorne iako su neumoljive. Ajmo malo vidjeti ovaj odgovor Vlade. Šta Vlada tu sad kaže u ovom odgovoru na našu interpelaciju. Kaže Vlada nema stvarnog smanjenja broja zaposlenih nego su se oni još nešto i povećali, ovo što je ministar već rekao, a ja ispravio u njegovom navodu. Nemojmo ministre stvarno brkati stvari koje ne idu zajedno. Jedan dio radnika je otišao, on je zbrinut u izdvojenim poduzećima i oni tamo rade bolje, kvalitetnije, ostvaruju dobit tri puta veću nego onda kad su bili u sastavu HŽ-a. Pa ajmo to priznati, što se dogodilo? Izdvojili su se oni dijelovi koji nisu osnovna djelatnost, npr. ugostiteljstvo. Ugostiteljstvo tri puta više napravi na vanjskom tržištu, nego što napravi za HŽ. Pa ajmo reći je li to dobro ili nije dobro. Pa nije sad bitno je li to izdvojeno za vrijeme bivše Vlade, ove Vlade, ali ajmo reći da je to dobro. Pa nemojmo napadati ono što je dobro i nemojmo u mišljenju Vlade pisati da je nešto loše, a svi znamo da je dobro i vi znate da je dobro i nemojmo sad te radnike koji su otišli tamo zbrajati kao da pripadaju matičnom poduzeću HŽ-u. Ma ne pripadaju, izdvojili su se, bave se novim poslom. Samo dijelom posluju sa HŽ-om i to vidite u pravilu u istom obujmu, ali na žalost ne sa istim financijskim rezultatom, jer je produžen rok plaćanja njima. Čekaju godinu dana siromaci svoje novce, pa je pitanje sad kako će oni 2005. godine, kakav će im izgledati račun dobiti. Zašto? Ma ne zato što neće uspjeti naplatiti ovo na vanjskom tržištu, ma neće uspjeti od HŽ-a naplatiti, od nekadašnje svoje matične firme. Onda velite putnički vlakovi, kaže Vlada raste broj putnika u svom odgovoru jel' na ovu interpretaciju, ali ministre, pa to svi znamo da je to rezultat ranijih aktivnosti. 2000. godine su isporučeni svi modernizirani ti vlakovi, a vidite 2005. dodatno je ugovorena modernizacija samo dva vagona za prijevoz putnika. Pa, ajmo i to reći, dobro povećao se promet, pa svi smo sretni da se povećao, pa daj Bože da se povećao još duplo više, ali nemojmo sad pričati da je to sad velikim naporima ove sadašnje Vlade napravljeno, ma to je zato što su vlakovi modernizirani prije toga i da se nastavi nabavka moderniziranih vlakova, novih vlakova, pa druge godine bi imali još više putnika. Pa to je tako logično. Onda kažete teretni promet. Vidite, u 2004 godini i do mjeseca rujna ove godine nije ugovoren ni jedan novi teretni vagon, a smanjena je brzina teretnih vlakova, a uzrok ovom lošem stanju je loše stanje infrastrukture, tu se smanjuju dopuštene brzine, nema dosta lokomotiva i sad teretni promet neće ostvariti one rezultate koje je mogao, a vidite a svi znamo da ove željeznice u okruženju, austrijske, slovenske nabavljaju više sistemska te električne lokomotive i oni će vući vlakove, ministre i na našim prugama, na žalost i na našim. Umjesto da te vlakove teretne vuku naše lokomotive, vući će ih austrijske ili slovenske. Hoće ministre, jer 2008. godine će se raspisivati koncesije. Da, neće 2008. nego ćemo uspjeti odgoditi do 2009. ili ne znam do koje, ali to će se morati davati na međunarodni natječaj i tko će voziti? Onaj tko bude ispunjavao uvjete, tko bude ispunjavao europske standarde, a to ne moraju biti nužno Hrvatske željeznice. I šta ćemo mi onda raditi? Mi ćemo održavati pruge, znate popravljati one pragove, mijenjati šine, a drugi će zarađivati. Mi ćemo imati pružne radnike koji će ići s ovim lampašima tamo kao u srednjem vijeku i lupati s onim čekićem po kotačima vagona, a drugi će uzimati novce na prijevozu putnika i na prijevozu robe. Pa, nemojmo to dopustiti. Pa, ministre nebitno ova Vlada, onda Vlada. Hrvatske željeznice su i one Vlade i ove Vlade, one su željeznice ove države i one su zalog za budućnost. To nije nebitna stvar, Zakon o Hrvatskim željeznicama nije nevažan zakon. Ma ne možemo se mi sad tu prepirati je li 60 lipa iz litre benzina bilo pametno, glupo, ako je to bio tada jedini izvor financiranja. Pa što ga niste podržali? Kao što vidite, to je dobro Linić rekao, pa kad je benzin poskupio iz drugih razloga ljudi se i dalje voze, voze se. Poskupio je malo više od tih 60 lipa, voze se, kupuju benzin. Kupovali bi ga, ali bi i izdvajali za Hrvatske željeznice, a danas, sutra, 2007., 2008. godine te bi Hrvatske željeznice ne samo bile ponos države, nego bi donosile dobit. Ovako ako zakasnimo, zakasnili smo zauvijek. Neće se to dati stići ako mi počnemo trčati taj maraton za godinu ili dvije, nećemo stići, nećemo moći istrčati to polje. Zato uvažite ministre svrhe ove interpelacije da potakne Vlade, vratite se na put koji je započet, nastavite to što je moguće prije. To nije samo u vašem interesu kao Vlade, to nije u našem interesu kao SDP-a da vam dokažemo da ste pogriješili, to je u interesu ove zemlje. Hvala vam.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Vučić.
Ispravljam navod kolege Stazića u dijelu u kojem je rekao da su danas obaveze prema dobavljačima puno veće i rokovi plaćanja duži. To naprosto nije točno, jer kada je riječ o obavezama prema dobavljačima one se kreću od 584 milijuna kuna na dan 31.12.2000., 534 milijuna kuna na dan 31.12.2003. godine, a dan 31.8.2005. obaveze prema dobavljačima iznose 460 milijuna kuna, dakle one su manje. Isto tako prosječni dan izmirenja obaveza prema dobavljačima iznose 460 milijuna kuna, dakle one su manje. Isto tako prosječni dan izmirenja obaveza prema dobavljačima kretali su se od 210 dana u 2000. godini do 111 dana u 2005. godini.
Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Sočković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Htio bih ispraviti netočan navod od kolege Stazića vezano uz zaposlenost i broj radnika na HŽ-u. Evidentno je da se skroz barata sa nekakvom brojkom od, da je smanjen broj radnika za otprilike 6 tisuća i da ih je negdje oko 14 tisuća 900, što je naprosto netočno, jer su napravljena društva nova kćerke koje su pokupile ostatak od tih 6 tisuća radnika. To je zapravo prelijevanje iz šupljeg u prazno, iz jednog džepa u drugi džep, jer ta društva neovisno su osnovana i financiraju se sa željeznice, dobivaju posao od njih, a ne nalaze si posao na tržištu, uglavnom se i financiraju sa željeznice, pa to nije točno.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Zvonimir. … [[Upadica se ne čuje.]] Vi uvijek u zadnji tren, već kad ja pročitam. … [[Upadica se ne čuje.]] U ime predlagatelja uvaženi zastupnik. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Izvolite.
Vjerujem da je hrvatska Vlada u svom obrazloženju izazvala ove neumjesne komentare vezano za proces restrukturiranja i proces izdvajanja 6 tisuća zaposlenih iz Hrvatskih željeznica. Zaista je teško razumljivo da jedan proces restrukturiranja u kojem uspijete dobiti čak i sindikate koji prihvate da svoje radno mjesto iz Hrvatskih željeznica gdje će uvije dobiti plaću sele u neovisna društva koje će najvećim dijelom ovisiti o čistoj tržnoj utakmici. Ugostiteljstvo sutra i ne mora biti u odnosu sa željeznicom. Samo privremeno u ovom prijelaznom razdoblju. Sutra se moraju boriti za svoje tržište. I vidite, često uspoređujem sindikate i zaposlene u Hrvatskim željeznicama koji su mirno prihvatile da moraju dati svoj doprinos u restrukturiranju Hrvatskih željeznica ako žele novce za modernizaciju. I zato je često parola bila restrukturiranje da ali uz modernizaciju. 6 tisuća radnika Hrvatskih željeznica je prihvatilo rizik da će budućnost njih i njihovih plaća ovisiti na tržištu a ne sigurnost iz Hrvatskih željeznica. Često ih uspoređujem znate s kime? Sa HT-om. Radnici HT-a su ovdje na Markovom trgu protestirali kad je slijedilo restrukturiranje i kad je dio njih izdvojeno iz matice i temeljnog poslovanja i morali su se okrenuti na tržište. Ti su radnici rekli ne, mi hoćemo sigurnost HT-a. Da, to je razlika između željezničara i zaposlenih u Željeznici i radnika u HT-u jer oni su imali visoku plaću, oni su imali profitabilnu firmu i oni ne žele rizik tržišnog poslovanja. I mi sada pokušavamo reći i omalovažiti doprinos zaposlenih na Hrvatskim željeznicama u postupku bitke za restrukturiranje modernizacije, omalovažiti. To je prosipanje iz šupljeg u prazno. Ljudi, nemojmo slati takve poruke iz Sabora, nemojmo. Vlada je pogriješila što je to dotaknula. Proces restrukturiranja je nešto što je vrlo složeno i komplicirano i imati suglasnost sindikata i radnika na tome, provesti taj proces bez imalo incidenata i mi sada to omalovažavamo. Da, to je poruka. Trebali ste kao radnici HT-a biti ovdje na Markovom trgu. Onda bi svi vikali ne treba restrukturiranje, ne treba. Treba cijenu prometa željeznicom opteretiti i sa radnicima koji mogu svoj posao pronaći na slobodnom tržištu. Da li su to poruke iz ovog Sabora? Vjerujem da nisu. I zato nemojmo se politički svađati. Cijenimo ono što su učinili jer ja smatram da postupak koji mi nikad nismo dovoljno hvalili je upravo taj postupak zaposlenih. I kad biste čuli poruke radnika i sindikata iz Hrvatskih željeznica koji su rekli da, sve, čak su dio njih potpisali kolektivne ugovore a nisu bili zadovoljni samo zato da bi nama poslali poruku "mi smo svoje učinili a hoćemo da i vi budete odgovorni u osiguravanju sredstava za modernizaciju jer bez modernizacije svi ćemo zajedno pasti". Takve su poruke. I zato nije to polijevanje i prelijevanje iz šupljeg u prazno. Zaista nije. Nemojmo to činiti jer to nije doprinos ovoj raspravi.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni ministre! Doista mislim da je potpuno nepotrebna rasprava da se mi sada ovdje uvjeravamo da li je ili nije zaustavljen razvoj Hrvatskih željeznica. Ja mislim da o tome svakodnevno svjedoče kolege koje rade na željeznici, željezničari, da o tome svakodnevno svjedoče brojni hrvatski građani, da o tome svjedoče svakodnevno brojni hrvatski gospodarstvenici. Intencija SDP-a kad je predlagao interpelaciju je bila u tome da se konačno probudimo, a zašto nije primjerice zaključak kao što je pitao kolega Tadić nego čak ovako jedna snažna inicijativa kao interpelacija, pa da pokažemo koliko je to nama važno, koliko doista u SDP-u smatramo da je rasprava o željeznici, da je razvoj željeznice, da je briga ovog Sabora o željeznici značajna i važna za građane Hrvatske. Nije nama bilo važno u konačnici niti da li će biti smijenjena ili ne uprava, da li će biti smijenjen ministar ili ne nego da se konačno pokrene željeznica jer željeznica doista osim onoga što je bilo po inerciji ili u procesu zaustavljanja a vlak ima ipak malo dulji zaustavni put od nekih drugih procesa to je nastavljeno. A nakon toga de facto nemamo više onog nastavka tog razvoja koji je bio zacrtan dokumentima Hrvatskoga sabora, hrvatske Vlade i Uprave Hrvatskih željeznica. Konkretno, kako to izgleda? Je li se stalo ili nije? Remont pruge je napravljen na koridoru 5B do željezničke stanice Križevci. I sada se na dionici Zagreb-Križevci, do ulaska u željezničku stanicu voziti brzinom 140 a od ulaza u željezničku stanicu Križevci do državne granice Botovo se vozite maksimalno 80 s tim da veliki dio te dionice se vozite 40. Po planu koji je bio usvojen 2006. godine odnosno slijedeće godine trebao je biti završen remont pruge do Botova, što znači da je trebao biti ove godine završen barem do Koprivnice. A istovremeno je 2007. godine trebao biti izgrađen drugi kolosijek pruge na dionici Dugo Selo-Vrbovec i s druge strane jer ta pruga ne završava u Zagrebu kao što neki su danas govorili o tome kako se ulagalo u ličku prugu, nagibne vlakove, u ovo, u ono Hrvatska ne završava u Zagrebu. Hrvatska ima i ovaj kontinentalni dio između Save i Drave. Prema tome, s druge strane ova pruga ide prema Karlovcu i 2007. godine trebao je biti napravljen i drugi kolosijek pruge do Karlovca. Što mi danas imamo? Mi danas imamo to da je praktično po meni, po mojem sudu najvažniji infrastrukturni projekt u Hrvatskoj bi trebao biti upravo taj koridor 5B zato jer je on danas došao do maksimalnog, do vršnog prometa, do maksimalnog iskorištenja jer je primjerice 2001. godine bilo prevezeno 829 tisuća neto tona, 2002. 810, 2003. 952, 2004. je to došlo do milijardi, ove godine je nešto iznad toga. I evo, ja sam ovih dana isto razgovarao sa brojnim kolegama sa željeznice. Govore da je došlo do maksimuma, da više se ne može prevesti niti jedan vagon više zato jer nije obavljen remont, nema propusnosti pruge, smanjene su brzine, smanjena je mogućnost opterećenja. Mi ne možemo prevoziti niti putnike, niti robu, niti možemo ostvariti ono što nam je cilj da razvijamo luku Rijeka jer uglavnom taj promet, taj teret koji je išao išao je iz srednje i istočne Europe u ono što nam je valjda važno da se prevozi najduljim putem kroz Hrvatsku i da se onda to sve krca u luci Rijeka. Dakle, mi smo sada došli do toga da ove godine je vršni promet postignut, sljedeće zbog toga što nije bilo remonta i nije bilo pojačanog investicijskog održavanja će vjerojatno količina prometa morati padati zbog sigurnosti, zbog svih ovih ostalih stvari a imali smo priliku vidjeti što se ovog ljeta dogodilo na ovoj drugoj dionici, dakle od Duge Rese prema Rijeci gdje je jedan teretni vlak koji je upravo prevozio pšenicu iz Mađarske da se krca na brod iskočio iz tračnica. Dakle, ako nećemo hitno krenuti u nastavak ovog investicijskog ciklusa, u remont pruge s jedne i druge strane, izgradnju drugog kolosijeka mi ćemo naprosto doći u situaciju da ćemo na toj dionici početi voziti manje tereta. To ujedno znači da će luka Rijeka manje raditi. Ali to znači da će raditi i brojni drugi koji su vezani uz taj pravac. I ja bih se doista založio da mi ovdje u Saboru kažemo da nam je nakon auto-cesta doista koridor 5B najvažniji infrastrukturni projekt u Hrvatskoj, on znači da ćemo ne samo razviti brojna radna mjesta u željeznici, nego da će oživjeti luka Rijeka i da će doista Hrvatske željeznice najviše zarađivati zato jer je najveća duljina provoznog puta, radi se o 328 km i 700 m pruge kroz Hrvatsku. Nadalje, nitko me ne može uvjeriti da se nije mogao realizirati projekt … [[Govornik se ne razumije.]] prijevoza u Hrvatskoj. Mi već godinama pričamo o Spačvi. Spačva je mogla biti gotova, Spačva se tek ovih dana počinje raditi. Ali da doskočimo sa Spačvi u tom jednom pravcu, dakle Spačva bi trebala ići prema Austriji, odnosno prema Njemačkoj, a sada više nema problema toliko sa dozvolama kroz Austriju. Mi smo u Koprivnici održali sastanak početkom ove godine jer imamo infrastrukturu da napravimo jednu, jedan vlak koji bi vozio Koprivnica Padova. Napravili smo cijeli niz sastanaka ali sve stoji. Treba netko iz Ministarstva otići u pokrajinu Veneto i dolje u pokrajini Veneto dogovoriti, navodno je već dolje su rekli da će dati subvencioniranu cijenu provoza kroz Italiju a vagoni stoje. Gospodo 48 vagona za … [[Govornik se ne razumije.]] vagona je gotovo u Čakovcu, nešto od toga sada vozi iznajmljeno je na relaciji Budimpešta Sežana a nekih 25 vagona trenutno stoji, ne koristiti. Možemo ih iskoristiti odmah sutra i omogućiti željeznici da ima veći, veći promet s jedne strane i s druge strane da povećamo sigurnost prometa na cestama jer ćemo očito skinuti tih 20 ili 22 kamiona dnevno sa ceste, neće se voziti lošim hrvatskim cestama i smanjiti ćemo zagađenje okoliko. Nažalost evo ovdje je cijeli, cijeli set papira, ja ću to nakon svoje rasprave dostaviti osobno ministru da se tu nešto poduzme, ovdje je lokalna samouprava učinila sve što je mogla, sada samo treba napraviti vozni red i uspostaviti liniju na relaciji dakle, Koprivnica Padova, odnosno sada ideja da to bude relacija Zagreb Padova. Nadalje, nitko ne može reći da se nije stalo sa razvojem, jer smo i dalje bez mogućnost da peremo vagone i dalje se ekološki neprihvatljivo vagoni peru u splačnici na Botovu, neposredno uz rijeku Dravu iako je 2004. godine trebala biti završena praonica vagona u Slavonskom brodu. Ništa se po tom pitanju nije učinilo. Pa zar netko misli da ćemo mi ući u Europu na način da peremo vagone u, na rijeci Dravi koja je najveći rezervar pitke vode trenutno u Europi? A nemamo potrebu iskoristiti proračunske stavke. Već tri godine se kroz proračun vuče 10 milijuna za izgradnju s jedne strane praonice vagona u Brodu a s druge strane za sanaciju splačnice na Botovu. To su sve pitanja koja hitno treba pokrenuti i zato i jesmo išli sa ovom interpelacijom. Na djelu postoji mogućnost da se omogući dakle povećanje prometa, da se riješe neki problemi. A s druge strane doista treba postići dogovor da li je to 0,30, 0,60 lipa iz cijene benzina, da li su to neki drugi izvori prihoda. Ali ovdje ako nećemo investirati doći ćemo do toga da ćemo se morati okaniti ovoga posla jer će nas početi izbjegavati teret kao što se to danas čini, od kada je otvoren prijelaz … [[Govornik se ne razumije.]] promet na graničnom prijelazu, odnosno u Čakovcu i Varaždinu je pao za 40%. Teretni promet. Zato jer su vlakovi skrenuti iz Hrvatske u Sloveniju i u luku Kopar gdje uzgred budi rečeno slovenske državne željeznice subvencioniraju teretni prijevoz, provoz kroz Sloveniju [[Upadica: Zahvaljujem.]] Završavam, kroz Sloveniju, ako se teret iskrcava u Luci Kopar. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Dragica Zgrebec.
Gospodine potpredsjedniče, iako trenutačno ministar nije u dvorani ovdje, ja ću reći ovako, niti naše građane, niti zaposlene u HŽ-u ne zanima ova prepucavanja o ocjenama što je koja Vlada napravila, njih trenutačno interesira što radi ova Vlada, što radi ovaj ministar prometa koji je u mandatu već dvije godine. A ja ću pokušati u nastavku izlaganja reći zašto je važan brz razvoj Hrvatskih željeznica i zašto je bilo važno da se realizira plan ulaganja koji je donesen za razdoblje 2003. do 2007. godine. Hrvatska se već tada spremala u Europsku uniju, Hrvatska je danas kandidat za Europsku uniju, za članicu Europske unije i Hrvatska je počela pregovore o ulasku u Europsku uniju. A što radi Europska unija? Europska unija stvara jedinstveni europski, željeznički sustav do 2020. godine. U tome , o tome su potpisali dokument međunarodna unija željeznica, zajednica europskih željeznica, međunarodna unija za javni prijevoz, unija europskih žljezničkih industrija, zainteresirani željeznički dioničari i oni su se složili o nekoliko ciljeva koje treba ostvariti do 2020. godine. I to kažu da treba povećati tržišni udio željeznice u prijevozu putnika sa 6 na 10% a u teretnom prijevozu sa 8 na čak 15%. Da treba utrostručiti produktivnost radne snage na željeznicama, za 50% povećati djelotvornost energije, za 50% smanjiti štetne emisije, povećati kapacitet infrastrukture kako bi bio razmjeran prometnim ciljevima. I dalje kažu da se želježnički prijevoz treba osigurati njegovu konkurentnost i do 2008. godine da čitava europska međunarodna teretna mreža treba biti potpuno otvorena. Dakle, 2008. godina u željezničkom prometu čeka nas liberalizacija. Što to znači za Hrvatske željeznice, ne treba baš imati puno pameti, niti puno oko toga meditirati. Poznata je činjenica da se iz najma infrastrukture može pokriti svega 20% vrijednosti za održavanje te iste infrastrukture, to znači ako nećemo imati domaćeg operatera koji će moći koristiti ovu europsku željezničku infrastrukturu da ćemo morati 80% iz poreznih prihoda, iz državnog proračuna financirati održavanje pruga. Da su toga svjesni i zaposleni u HŽ-u, vidljivo je iz ovog pisma sindikata koji nam se obraćaju pojedinačno zastupnicima i mole nas da u raspravi i donošenju zaključaka ne zaboravimo da Europska unija posvećuje punu pozornost izgradnji kvalitetne prometne mreže unutar unije. Dakle, mi imamo jednu potpunu suglasnost, zaposlenih sindikata pa bismo onda i trebali imati i potpunu suglasnost politike, Vlade, uprave, i nas ovdje u Saboru. Ulaskom u Europsku uniju mi moramo poštivati sve direktive, trenutačno ih u Europskoj uniji ima oko 11, neke su istina još u nacrtu, ali dok mi postanemo članice Europske unije one će biti obvezne. Kako se mi za to pripremamo? Pa evo do 2000. godine nismo imali niti poslovni plan, godišnji, niti srednjoročni. Tad je donesen plan za razdoblje od 2001. do 2005. godine. Treba ovo istaći, stav koji je imala uprava i koji je predložila u ovom programu, bio je oprečan tadašnjim preporukama Svjetske banke. Treba se sjetiti da je MMF u to doba bio i protiv izgradnje cesta. MMF-u i Svjetskoj banci je bitno i onda i danas kako će Hrvatska vraćati svoje obveze a nije bitno kako će ona razvijati svoje gospodarske djelatnosti. S obzirom da je Vlada prihvatila ovakav plan i aktivno se uključila u financiranje nužnih kratkoročnih mjera iz projekta restrukturiranja i modernizacije to je onda rezultiralo i određenim pozitivnim pomacima u Hrvatskoj željeznici pa je to onda prihvatila i Svjetska banka. Da je ona to prihvatila vidljivo je iz toga što je bila spremna i kreditno poduprijeti ove projekte. Temeljem takvih procesa išlo se dalje u programu razvoja i donesen je Razvojni program 2003.-2007. On je proizašao iz toga što se država aktivno uključila dakle na način da se u Zakonu o željeznici osigurao trajni i sigurni izvor financiranja za infrastrukturu. Dakle stvoren je jedan model u kojem se iz 0,60 kuna trebala financirati razvoj, a iz proračuna i kroz subvencije ovaj javni interes u prijevozu putnika. Time je država postala aktivni sudionik u procesu restrukturiranja zajednice pa je onda kao što sam rekla prihvatila i Svjetska banka. Ovim programom trebalo se uložiti do 2007. godine 15,3 milijarde kuna. To nije uludo potrošen novac. To nije potrošen novac samo za, koji bi osposobio Željeznicu. Taj novac bi osposobio i neke druge gospodarske subjekte. Ja ću reći na primjeru radionice željezničkih vozila iz Čakovca. Oni su upravo na temelju takvoga projekta, na temelju ugovora koji je potpisan sa ovom tvrtkom zaposlili novih 70 ljudi, poslali ih na dodatnu obuku jer oni su do tada samo vršili remont postojećih vagona i oni su potpuno spremni za izradu specijalnih vozila koje radi tek nekoliko tvrtki u svijetu. Umjesto da nam je to na ponos mi zaustavljamo ovakav projekt. I što se desilo krajem 2003. godine odnosno promjenom vlasti? I to je ono što ne valja. Ja neću ulaziti u to jer ćete me svi sigurno replicirati: «Pa vi ste smijenili ovoga, mi smo one, i sutra će netko drugi smijeniti nekog drugog». Mi moramo konačno u politici doći do toga da na svakom mjestu moraju biti kompetentni ljudi koji znaju svoj posao i koji ne ovise o volji politike, političke ove ili one političke opcije. Međutim promjenom uprave koja je izradila ovakav program i projekt i za njega jamčila zapravo je odbačena, odbačen i ovaj projekt. Zaustavila se, zaustavili su se svi tada postupci koji su trebali osigurati ova sredstva. A odbačena je to kao nerealna avanturistička i preskupa opcija. Mene je zaista povrijedilo bez obzira je li ministar rekao kako si je popravio da to nije sumnjiva pruga nego je to sumnjiva investicija. Nije to sumnjiva investicija. Nijedna investicija koja donosi prosperitet bilo kojoj tvrtci u Hrvatskoj, bilo kojoj grani djelatnosti ne može biti sumnjiva. Može biti nekih nezakonitih radnji, ali zna se kako se one sankcioniraju. Drugim riječima ukoliko mi zaista i dalje ćemo gubiti vrijeme, a izgubili smo evo pune dvije godine izgubili smo ovaj projekt koji je trebao biti završen 2007. godine, zaista ćemo doći u situaciju da ćemo možda čak i 2008. godine ući u Europsku uniju, ali ćemo ući samo sa željezničkom infrastrukturom koja će možda biti i osposobljena da na, po njoj prometuju moderni vlakovi ali nećemo imati Hrvatskih željeznica. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Vlade državni tajnik Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka Dražen Breglec izvolite.
Zahvaljujem gospodo, gospodine potpredsjedniče, uvažene gospođe i gospodo saborski zastupnici. Učestalo se ponavlja nekoliko teza, a usudio bih se reći da se i iznesene teze zavisno od osobe koja govori i zavisno od prilike i svrhe u koje se one upotrebljavaju subjektivno odnosno dvostruko tumače. Prije svega mislim da je potrebno jedanputa rezolutno i jasno reći da li postoje neovisna društva, da li su ona neovisna, u kojoj su ona mjeri neovisna? Pa zatim iz toga, iz te definicije, iz nekoliko primjera izvući i daljnje zaključke da li je i restrukturiranje koje se provodilo i ono koje će se provoditi i u tim neovisnim društvima opravdano ili nije opravdano i da li je način na koji se on vodi dobar ili nije dobar. Dakle čas govorimo da su izdvojena društva, društva kćeri dakle društva u 100%-tnom vlasništvu Hrvatskih željeznica neovisna. To govorimo kada treba demonstrirati kako se racionalno odnosilo prema zaposlenicima i kako je broj zaposlenih zapravo bio racionaliziran u Matici Hrvatskim željeznicama. Kada pak govorimo o tome da ta pod navodnicima neovisna društva trebaju prosperitet onda naravno govorimo o tome da treba ulagati više u Hrvatske željeznice da bi one mogle dati više neovisnim društvima. Gdje je istina? Istina je u tome da su društva koja su izdvojena posljednjih godina u teoriji neovisna trgovačka društva u 100%-tnom vlasništvu Hrvatskih željeznica, ali da su ona ako ne 100%, a ono u jednom visokom postotku koji je možda neposredno ispod te brojke ovisna još uvijek o svojoj majci, o Hrvatskim željeznicama. To se dokazuje i činjenicom da prihodi koje ona realiziraju jesu u nekim slučajevima 100%, a u nekima nešto malo manje iz smjera Hrvatskih željeznica. Dakle kada govorimo o njihovoj neovisnosti onda moramo tu biti potpuno precizni. Jer recimo remont pruga, društvo Agid, radionice, održavanje vučnih vozila, održavanje vagona u 100%-tnom iznosu ostvaruju svoje prihode iz Matice. Nešto malo manje Gredelj i nešto malo manje neka druga društva kao što je ovdje bio izdvojen pozitivan slučaj HŽ ugostiteljstva. Dakle što napraviti da bi na površinu isplivali oni elementi u poslovanju Hrvatskih željeznica koji su zaista i oni koji koče Hrvatske željeznice u svom napretku i da bi iz jednog ovako kompleksnog sustava isplivale na površinu kritične točke koje treba popraviti i ona mjesta u koje je moguće i opravdano ulagati. Ta neovisna društva treba privatizirati. To nije stav ove Vlade. To je bila vjerujem i intencija, krajnja intencija i prijašnje Vlade koju je počela sa razdvajanjem, a taj proces naravno treba odlučno nastaviti i tek tada kada poslovi neće biti dogovarani po dogovornim cijenama u jednom dogovornoj ekonomiji ko što sada imamo nego kada će biti dobiveni na tržištu tek tada ćemo moći reći da su ta društva u svoj, istinski i neovisna. Ovu je činjenicu bilo važno rasvijetliti jer iz nje proizlazi jedna od ključnih točaka odgovora Vlade na interpelaciju, a to je odnos prema sustavu Hrvatskih željeznica u cjelini kada je uz 300 milijuna kuna za otpremnine rezultat bio 85 ljudi više za razliku od 2005. godine kada su namjenska sredstva za dogovorne i dobrovoljne otpremnine dakle sporazumni raskid odnosa rezultirale sa 600 ljudi manje. Zašto je opet tu činjenicu važno rasvijetliti? Iz jednostavnog razloga zato jer je smanjenje broja zaposlenih u sadašnjim prihodima i u budućim prihodima preduvjet rasta produktivnosti, a preduvjet rasta produktivnosti je preduvjet opstanka cjelokupnog sustava. I zato kada danas ili sutra, sljedeći tjedan ćemo imati sastanak i sa međunarodnim financijskim institucijama koje daju zajmove za restrukturiranje hrvatskog gospodarstva i kada možda nekada namjerno govorimo o tome da se određene mjere rade pod pritiskom međunarodnih financijskih institucija tada se zapravo moramo zapitati i priznati da to ne radimo ni zbog njih, da tone radimo niti zbog toga jer je to nečija slobodna volja, nego to radimo zbog toga da bi cjelokupni sustav sutra u liberaliziranom tržištu u novom okruženju u Europskoj uniji mogao opstati. U tom su segmentu naravno važna i ulaganja i u infrastrukturu isto tako kao i ulaganja u prijevoz, kako u putnički tako i u teretni. Međutim, zaista začuđuje lakoća kojom se iznose podaci, pa u trenutku kada treba reći da su osigurana, da su definirani projekti se to potencira u drugom trenutku se potencira trenutak njihove realizacije. I slažem se s onima koji vele da je nevažno ili manje važno kada se je donijela odluka, a kada se je ta odluka realizirala i kada se je platila. Ali, zaista ostaje činjenica kada govorimo o kilometrima remonta pruga, počevši od 2000. godine, možemo dalje ići, ali 2000., 2000. 42 kilometra po tehničkim pregledima i po točnoj kilometri, dužini u metar, imam ovdje popis, 2001. 9 kilometara,, 2002. 45 kilometara, 2003. 19 kilometara, 2004. 114,8 kilometara. Nedvojbeno jedan dio je bio dobro pripremljen i nakon rekonstruiran 2005. 73 kilometra. Kada govorimo dalje o infrastrukturi i o planovima mogu govoriti u ovom trenutku samo o draftu tih planova za sljedeće razdoblje onda također brojke, jer nemoguće je drukčije argumentirano govoriti nego navodeći brojke, moram reći da 2006. planirano je 117 kilometara, 2007. 80, 2008. 123 itd. sve su daljnje brojke preko 100 kilometara remonta pruga. Ove brojke ipak govore nešto, ipak govore da je bitna strateška i ključna razlika koja se u namjeri dogodila za vrijeme mandata prošle Vlade, a u realizaciji za mandata ove Vlade ipak nas se nastavlja. I kada govorimo o 26 godina, u 26 godina prosječne starosti infrastrukture tada je nemoguće to dovesti u korelaciju sa interpelacijom Vlade za dvije godine njenog mandata, već bi zapravo trebalo interpolirati svih 26 podijeljeno sa 4 je 8 i pol vlada prethodno, jer su dozvolile da se tako staroj infrastrukturi, ispričavam se, o voznom parku sam govorio. 26 godina je prosječna starost voznog parka, infrastruktura je nažalost puno više. Bilo bi naravno jako dobro kada bi se sredstva planirana planom kojeg je usvojila Vlada, a radilo se o poslovnom planu Hrvatskih željeznica kojeg je usvojila Vlada mogla i izdvojiti i utrošiti. Danas u ovom trenutku Hrvatske željeznice da im i date 5 milijardi kuna godišnje u investicije ta sredstva ne mogu na efikasan, pravilan i racionalan način potrošiti. To vam mogu odgovorno reći jer to je naprosto činjenica i zbog toga će paralelno sa restrukturiranjem i sa mogućnošću apsorpcije tih sredstava i planirana vrijednost sredstava u sljedećim godinama, kao što se ovdje vidi na slučaju infrastrukture, a uskoro ćemo to pokazati na sljedećem petogodišnjem planu kada se radio vući vozila biti planiran na odgovarajući način. Hvala lijepo.
Hvala. U ime predlagatelja interpelacije, poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite. Inače, dame i gospodo mi bi večeras do 19 sati, a sutra nastavili raspravu sa ovom temom.
Gospodine predsjedniče. Žao mi je da kao predlagatelji ulazimo u polemiku sa državnim tajnikom i nećemo polemizirati o brojkama, kilometrima jer to nema više svrhe. Ali ostaje ono osnovno. Danas ili za koji dan će biti dvije godine od izbora. Postavljam pitanje zašto ove dvije godine trgovačka društva koja su nastali procesom restrukturiranja nisu privatizirana? Jer ih je bilo vrlo lako privatizirati, jer su zaposleni zainteresirani da se dokažu da mogu biti i vlasnici, da mogu uspješno poslovati. Dvije godine je prošlo gospodo. Dali znamo što je dvije godine? Je, bilo je vremena za Liburniju, da ne govorimo naše probleme u privatizaciji. Zašto se to nije odradilo? Zašto? E to moramo pitati upravu koju smo smijenili. Upravu, jer to je bio njihov posao. Ali Vlada neće da prozove na odgovornost upravu koju je postavila. Jer oni su mogli postati potpuno neovisni i otići, boriti se za tržište. Mogli su. da to je istina. Zašto o tome ne govorimo? Hoćemo li se stalno dokazivati u ovom Saboru o abecedi poslova, abecedi poslova. Opet uprava nije odradila. Nije odradila. A gdje su članovi nadzornog odbora? Dvije godine. da li znate što je dvije godine? Jako puno. Formirana društva, imovinu su imali, zaposlene su imali, ugovore su imali. Mogli su biti privatizirani, mogli su biti neovisni. A zašto nisu? Netko. E nije istina, jer vidite trebalo ih je najprije formirati. Trebalo je najprije ono iz šupljeg u prazno preliti 6 hiljada iz matice, dobiti suglasnost zaposlenih i sindikata. Jer to je iz šupljeg u prazno, to je nebitno. Jer to ne treba njihovo razumijevanje. Treba na silu. Jel' tako? Gospodo, da li vi znate što znači odvojiti 9 društava, pokušati naći razumijevanje da ne može biti na cijeni, tone prijevoza ili putnika i da se moraju sami boriti za sebe. To je proces koji omalovažavamo. To je nebitan proces. Zašto? Jer radnici nisu stvarali probleme. Ali dvije godine u procesu privatizacije gdje se mogla uprava dokazati nije ništa učinjeno. Dvije godine su prošle. Zašto o tome ne govorimo, pa ćemo naći svoju odgovornost u tom dijelu. Da, to su naši problemi. Stalno zavirujemo u tuđi lonac. Ali vidite, mi kao predlagači prihvaćamo. Ma za sve smo krivi, za sve smo krivi, za sve. Stalno, nađite krivicu i nađite ju. Sve je kriva bivša Vlada. Ali gospodo, uložite novac, modernizirajte pruge. Jer vidite, jako dobro pamtim situaciju kad se odlučilo u tri i pol godine izgraditi cestu od Zagreba do Splita. Odgovor državnih činovnika je bio vrlo sličan. Klapnje, nemoguće, nerealno. Sedam godina treba. Da, to je bio odgovor na cilj, na vrlo jasno. U tri godine mora biti gotovo. Svi su rekli ne može. Ne, govorimo o ljudima, ne opoziciji. Govorimo o činovnicima. Ja govorim o činovnicima. Državni činovnici, stručnjaci u graditeljstvu su rekli ne može. Pa se pokazalo da može. Večeras opet čujemo, ne može Željeznica završiti ovaj proces koji je Hrvatski sabor donio, modernizaciju u 4 godine. Opet čujemo, ne može to Željeznica, ne može sustav od 15 tisuća zaposlenih. Ne može. Zašto? Jer moguće da ga ne možemo pokrenuti. Jel' to moguće? Za nas neprihvatljivo. Moguće je, mogu ljudi, mogu, sposobni su, imamo to znanje. To je odgovor. Svakom onaj tko veli da vremenski se ne može. Ostaje najveći problem, imamo li hrabrosti donijeti odluku o posebnim sredstvima. Posebnim. Jel' ljudi moji da li je nama jasno, u četiri godine treba potrošiti 15 milijardi, a mi smo predložili izvor od samo milijardu i 400. Jer to su poruke financijerima, to su dodatna zaduženja, sustavi se moraju zadužiti, mora se 15 milijardi potrošiti. Nemamo ih, ali dugoročno pokazujemo da su izdvojena posebna sredstva koja će vratiti te kredite, jer će se krediti vratiti 20 godina u Europi. Uobičajeno je za željeznice 40 godina povrat sredstava za ulaganje u modernizaciju. To je europski standard. 40 godina. Ali mi moramo pokazati da željeznice neće ovisiti o volji ovog Sabora kad se utvrđuje proračun, o političkoj volji nekih jer ćemo ocijeniti da je malo važnija u 2007. godini socijala od željeznice ili da je važan put prema Rijeci autocestom od željeznice. Da, to je problem donošenja proračuna. I kada financijeri vide da je ovaj Sabor rekao za program od četiri godine koji se mora realizirati u vrijednosti od 15 milijardi, imati ćemo trajni izvor i to će biti trajni izvor. Jer to je bio način kako su se osigurali izvori za cestogradnju. Zato su potrebna specijalna sredstva, posebna, namjenska. Ne moraju biti iz trošarine, ne mora biti 0,60, neka Vlada reče nešto drugo. Bez tih sredstava nećemo uspjeti dobiti namjenske kredite na 25 godina. Nećemo. Jer tko jamči da se promjenom politike u Saboru u proračunu neće osigurati sredstva. Tko to jamči? I to su poruke koje se šalju. Da, modernizacija da, posebna sredstva da, i kada se jednom utvrde posebna, kad se na bazi njih stvore financijske obveze neće ih više nitko tako lako ukidati. To su poruke koje mi mislimo, to su poruke s kojima mi želimo reći kako financijski osigurati budućnost i modernizaciju pruga. Ako ocjenjujemo da željeznice trebaju i zato smo i naveli nekoliko citata iz "Bijele knjige" Europske zajednice koji govore da mora se ulagati u željeznice, da se mora. Ali ako ćemo mi stalno o tome koliko je netko neistinit, dvoličan, koliko je kontradiktoran, onda nismo ništa dobili. Nismo. Mi se samo svodimo na to da jednu stratešku odluku o željeznici svodimo na to tko u kojem zarezu se radi, ne želimo voditi takvu politiku sa ljudima koji su eto zaduženi za provođenje politike i strategije Hrvatskog sabora. Mi smatramo da, željeznice da, modernizacija željeznica da, modernizacija željeznica da, za sada jedini dokument, projekt na 15,2 milijarde i smatramo da trebaju posebna sredstva. To su odluke koje smatram da moramo ocijeniti, podržati ili od njih odustati. Nema li posebnih sredstava, nema namjenskih kredita, nema modernizacije željeznice. To upozoravamo i to je činjenica koje se bojimo.
Hvala. Poštovana zastupnica Milanka Opačić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Mislim da su većinom zastupnici SDP-a danas naglašavali zbog čega smo išli sa ovom interpelacijom. Doista nam je bila isključivo želja upozoriti na problem u hrvatskim željeznicama na zaustavljanje razvoja i naprosto na nužnost nastavka razvoja i ulaganja u modernizaciju u Hrvatske željeznice. Općenito mi se čini da imamo dosta problema sa razvojem, mislim da već se sada pokazuje da u ovom gospodarskom dijelu imamo vrlo nisku stopu gospodarskog rasta, dakle sa 5,2% pali smo na 3,5%. S druge strane treba reći da isto tako po, ako je suditi dakle po najavama iz "Plive", se zatvara uskoro i prvi razvojni centar i jedini u Hrvatskoj, dakle onaj u sklopu "Plive" kao farmaceutske tvrtke. Prema tome čini mi se da nismo baš u najboljim odnosima sa razvojem u ovoj zemlji i čini mi se da bez razvoja neće biti niti napretka Hrvatske. Bez ulaganja u razvoj infrastrukture, nove tehnologije, u znanje, u znanost, u razvojne centre, teško da možemo govoriti o brzom priključivanju Europskoj uniji, jer bez toga nećemo moći napraviti sve ono što treba da bismo postali punopravna članica Europske unije, a ono što je puno važnije to je da nećemo moći u ovoj zemlji puno bolje živjeti od ovoga kako živimo danas. Naš je problem u tome što ne poštujemo ono što je Hrvatski sabor donio kao prioritet ove zemlje, a to je modernizacija dakle Hrvatskih željeznica i definitivno našim prioritetima i o našem razvoju neće i ne mogu odlučivati niti Svjetska banka, niti MMF. Ovdje je kolegica Zgrebec malo prije rekla da je MMF i Svjetska banka su bili protiv izgradnje autoceste Zagreb-Split, međutim mi smo znali da je to naš prioritet, da je to nama važno i izborili smo se za to i to napravili. Međutim žao mi je zbog toga što su sada u ovoj Vladi nema takve odlučnosti da se na neki način borimo za ono što je nama bitno i da se vrlo jasno postave naši ciljevi i prioriteti. Isto tako ovu interpelaciju nije danas otvorio ovdje u Saboru zbog toga da bi govorio o tome koja je Vlada što napravila. Činjenica je da je bivša koalicijska Vlada 2000. godine zatekla vrlo teško stanje na Hrvatskim željeznicama. Činjenica je isto tako govore podaci, da je učinila pomake, međutim problem je u tome što se nije nastavilo dalje i što se punih 11 mjeseci ova Vlada bavila na Hrvatskim željeznicama smjenom ljudi na samouprave nego i puno šire od uprave. Zbog toga što se bavila istraživanjem nezakonitih radnji i danas doista čudi jedna izjava gospodina ministra koji je ovdje suočen sa argumentima od strne kluba SDP-a, posegnuo za nečim što nije dobro kada za tim poseže ministar jedne Vlade i rekao da u HŽ-u bi se mogli nekim investicijama baviti mnogi organi, aludirajući dakle da je postojalo na, dakle u radu HŽ-a u proteklom periodu i kriminalnih radnji. Ako je tome tako gospodine ministre, vi imate sve organe u svojim rukama. Možete dakle poslati policiju, USKOK, bilo koga da obavi uvid u HŽ-u. Prema tome ukoliko postoje neka kaznena djela… To znači da bi vi gospodine ministre trebali dakle, vrlo ozbiljno tamo odraditi posao i reći ukoliko postoje kaznena djela da se onda ta kaznena djela sankcioniraju i da se kaže točno imenom i prezimenom tko je kriv i tko je nešto učinio protuzakonito. Na žalost danas smo se vratili zbog zaostajanja Hrvatskih željeznica na stanje 2000. godine jer smo ponovno dakle krenuli sa nezgodama u željezničkom prometu. Dakle imali smo dvije dosta velike nezgode u kojima nije bilo na svu sreću ljudskih žrtava, ali je bio dosta materijalne štete i u svakom slučaju utvrđeni su i uzroci takve jedne nesreće zbog toga što je stanje pruge u vrlo lošem stanju. To znači da su ulaganja u modernizaciju pruge nužni. Isto tako bi trebalo reći da je ovdje gospodin Breglec rekao, da kada bi HŽ-u dali godišnje 5 milijardi kuna ne bi znali kako bi to potrošili ili ne bi bilo nekih efekata za HŽ. Pa ja neznam što to znači, je li ta onda uprava nesposobna, da li ljudi na HŽ-u neznaju što trebaju raditi, onda bi to ustvari bio dokaz da vi potvrđujete svoju nesposobnost. Na kraju treba reći da vi kad ste govorili o ukidanju 60 lipa koje su se trebale izdvajati iz benzina, odnosno prodaji nafte, bilo bi puno bolje kada biste rekli ne da ste to ukinuli zbog toga što utječe na standard građana nego zbog toga što imate neki drugi model. To bi bilo puno poštenije i puno korektnije nego pričati o tome kako ste zabrinuti za standard građana. S druge strane, nema zbrinutosti za naše gospodarstvo, a treba reći da se u slučaju da se nastavilo sa ulaganjima koja su postojala, dakle, u planu za 2003. do 2007., dakle u iznosu od 15,3 milijarde kuna da bi nešto više od 10 milijardi bilo predviđeno za infrastrukturne projekte i da bi od tih 10 milijardi kuna sasvim sigurno dobar dio moglo uprihodovati i hrvatska poduzeća koja bi radila na tim projektima, kao «Hidoroelektra», «Vijadukt», «Dalekovod», «Vibrobeton» sa svim svojim partnerima i kooperantima. Ali isto tako i «Gredelj», «Končar», «Đuro Đaković» sa isto tako domaćim i inozemnim partnerima. Prema tome, o našem gospodarstvu se jednako tako ne vodi računa kada se zaustavlja razvoj željeznica. Kako će HŽ ući u Europsku uniju? Hrvatska će ući, ali HŽ će očigledno teško ući ukoliko se ne nastavi sa ulaganjem u razvoj. Zbog toga što je do 2020. godine u Europskoj uniji su predviđene vrlo velike, dakle, promjene u željezničkom prometu i teško je da Hrvatska može slijediti ovakva ulaganja. Pitanje je zbog čega je nekim drugim čak tvrtkama u Europskoj uniji važno ne samo moderniziranje nego čak i stvaranje, dakle, posebnih grupacija koje se bave željezničkim prometom, a Hrvatskoj nije važno da modernizira i podigne na europsku razinu i postane, dakle, konkurentna sa svojom željeznicom. Naime, švedska grupa «Ikea» trenutno ima 18% robe prenosi željeznicom. Menadžment «Ikea-e» želi to podići na 40% do 2006. godine. Zbog tih svojih planova «Ikea» npr., planira objaviti poziv za tendere željezničkim društvima za prijenos dobara između njezinih podružnica po najnižoj cijeni i uz najbolje garancije. Sasvim sigurno će, dakle, «Ikea» iskoristiti priliku koja se pruža otvaranjem europskog tržišta i postati glavno željezničko poduzeće. Prema tome, u Europi stvari idu ubrzano naprijed, a Hrvatska nažalost vrlo sporo slijedi ili vrlo sporo, dakle, slijedi te trendove Europske unije. I na kraju bi htjela nešto reći o ličkoj pruzi, zbog čega je razvoj i modernizacija ličke pruge važna. Prvenstveno zbog toga što možemo ostvariti bolju prometnu povezanost Zagreba i Dalmacije, dakle, preko Like. Ali isto tako zbog toga što ta željeznička trasa prolazi gotovo polovicom područja od posebne državne skrbi. Vidjeli ste što je za područja učinila autocesta. Dobrim dijelom je, dakle, oživjela ta područja i prolazak, dakle, i modernizacija ličke pruge sasvim sigurno može tim područjima dodatno osigurati poticaj za razvoj. I na kraju, da nismo izgubili pune 2 godine zbog toga što ste se vi naprosto odricali jednog programa kojeg je donijela bivša Vlada, ali i prethodni saziv Sabora. Na kraju ste ipak, po mojoj informaciji, prihvatili taj program. Međutim, da je nastavljena onako kako je prethodna Vlada započela i planirala, da je nastavljena modernizacija i tempo ulaganja u željeznice, do Božića ove godine vozili bismo se vlakom, kažu neki, za 4 sata i 15 minuta od Zagreba do Splita. Ovako se nažalost još uvijek vozimo puno sporije. Hvala lijepo.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Nema ga, gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Zdravko Sočković. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ako je cilj predlagača sa ovako bombastičnim naslovom da je interpelacija o radu Vlade Republike Hrvatske zbog zaustavljanja razvoja Hrvatskih željeznica, ako je bio cilj da se nađu na naslovnicama dnevnih listova, onda su vjerojatno uspjeli. Ali sve ostalo prezentirano ovdje je zapravo niz neistina koje nije teško demantirati jer nema niti govora o bilo kakvom zaustavljanju razvoja Hrvatskih željeznica. Naprotiv istina je sasvim drugačija od onoga što se želi ovdje prikazati. Naime, prošla Vlada smijenila je upravu HŽ-a na čelu sa gospodinom Šubatom i postavila svoju upravu na čelu sa gospodinom Drempetićem. Nije to sporno jer smo već nekoliko puta raspravljali. Svatko ima pravo promijeniti ako smatra da treba staviti sposobnije ljude, ali me pomalo smeta da su svi drugi bili mijenjani na nekakav drugi način, a sad su mijenjani kao politički, što nije točno. Prošla Vlada je, osim redovnih sredstava za Hrvatske željeznice, odobrila 2002. godine kratkoročne kredite u iznosu od 600 milijuna kuna, a otplatu stavila na teret proračuna za 2006. godinu. Isto tako u 2003. godini Hrvatske željeznice su isto tako im je odobren kredit u iznosu od 400 i od 500 milijuna kuna, a otplata je također stavita na teret 2004. godine. Na taj način ja bi mogao financirati niz projekata ako ćemo se zadužiti i ne bi mi bilo teško. Naime, ova 3 kredita prošla Vlada zadužila je proračun u 2004. godini. Dakle, sadašnju Vladu za 1,5 milijardu kuna što znači da prošla Vlada nije osigurala realne izvore financiranja Hrvatskih željeznica već je napravila dug koji mora izmiriti ova Vlada i još ju se proziva kako ulaže iako se vidi da ona ulaže više nego što je to ulagala prošla Vlada i plus toga mora izmirivati dugove koji su ostaviti za 2004. godinu. Tome svemu treba dodati i da je prošla Vlada izdala državnih jamstava za kredite HŽ-u 5 milijardi 254 milijuna kuna. Iz svega navedenoga možemo zaključiti da su u razdoblju 2000. do 2003. godine u HŽ-u ponašalo kao i u tadašnjoj Vladi, a to znači da se je enormno zaduživalo. Najveća tragedija je što se zaduživalo za tekuću likvidnost, a ne za razvoj pa sam i iznenađen da isti ti ljudi koji nisu znali upravljati HŽ-om već su samo zaduživali danas imaju hrabrosti i postaviti ovo pitanje. Postaviti ovo pitanje hrvatskoj Vladi koja otplaćuje njihove dugove, njihova jamstva i još više od njih ulaže u razvoj, a ne diže kredite ni za 2004., ni za 2005. godinu za tekuću likvidnost. Gledano kroz uložena sredstva u HŽ-u prošla Vlada je u 2003. godini za subvencije uložila milijardu i 308 milijuna, dok je ova Vlada u 2004. uložila 2,7 milijardi, a u 2005. 2,8 milijardi. S time da je ova Vlada za 2004. za HŽ morala zbog ranijeg zaduženja prošloj Vladi izdvojiti čak 4,7 milijardi kuna u 2004. godini. U razdoblju od 2000. do 2003. godine nabavljeni su i tzv. Nagibni vlakovi i to bez natječaja što je protuzakonito, a znali smo da nismo uredili pruge kojima se isti vlakovi mogu prometovati. Posebna priča je oko broja zaposlenih gdje je on i prije i danas na HŽ-u nešto viši od 20 tisuća djelatnika pa ne stoji da je prošla Vlada smanjila broj zaposlenih. Jer je evidentno da je ostatak tih radnika prebačen na neovisna društva ili poduzeća kćerke koji uglavnom se financiraju od matice, dakle od HŽ-a. Prijedlog prošle Vlade o izdvajanju 60 lipa po litri benzina zaista mislim da nema osnovu na tome inzistirati jer je vidljivo da su uvjeti različiti. Do kraja 2003. godine barel nafte košta 35 dolara, danas je on blizu 60 dolara. Pa valjda ne može biti kriva ova Vlada što je došlo do svjetskih poskupljena cijena nafte pa je gorivo već i sada skupo ljudima i bez ovih 60 lipa. Pogotovo što je ova Vlada osigurala za HŽ znatno veća sredstva, i za subvencije i za investicije i bez ovih 60 lipa kroz redovan proračun. Nema dileme da je razvoj željeznica veoma važan za Hrvatsku kao i razvoj autocesta. Željeznica je uvijek značila prosperitet i napredak, pa sam siguran da će tako biti i ubuduće, a na Vladi je da na svojim trenutnim mogućnostima maksimalno ubrza taj proces. I na kraju dolazim kao zastupnik iz Brodsko-posavske županije koja je zbog svojih građana, ali i zbog Đure Đakovića izuzetno zainteresirana za modernizaciju Hrvatskih željeznica. U 2004. godini Đuro Đaković isporučuje 101 vagon, a u 2005. godini do sada 162 vagona, a do kraja 2005. godine isporučuje još isporučuje još preostalih 7 vagona. Za sve te vagone, ukupno njih 320 HŽ je platio 159 milijuna kuna. Iz svega navedenog vidljivo je da modernizacija nije stala, jer se u 2 godine proizvelo 320 vagona, ali ono što je bitno gledajući tu delikvidnost da su svi ti vagoni do sada uredno plaćeni, a u narednih nekoliko dana Hrvatske željeznice i Đuro Đaković specijalna vozila potpisat će ugovor o novih 300 vagona. Hvala.
Hvala lijepa. Sad ćemo prekinuti sjednicu. Sutra nastavljamo u 9,30. Prvi na redu je poštovani zastupnik Slaven Letica. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom i raspravom o Interpelaciji. Riječ ima poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče! Mislim da je vrlo dobro što su 24 zastupnika SDP-a pokrenuli ovu interpelaciju koja doduše nije interpelacija ni o upitu ni o izazovu, ni o zahtjevu Vladi koji bi smjerao ili podnošenju ostavke državnoga tajnika, ili ministra ili ne daj Bože cijelog kabineta. Međutim, gotovo idealno vrijeme kad se podnosi ova interpelacija idealno je zbog nekoliko razloga. Prvi je i najvažniji što su promijenjene povijesne i međunarodno pravne okolnosti u odnosu na vrijeme kad je 2000. godine stvaranja Strategija razvoja željeznica. Naime, početak pregovora sa Europskom unijom u simboličkom i doslovnom smislu otvara Hrvatske željeznice prema sjevero-zapadu i prema zapadu. S druge strane, dobijanje statusa kandidata Turske i Hrvatske istodobno i realizacija Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju otvara mogućnost stvaranja željezničkih puteva prema jugo-istoku i prema jugu. Čak se otvara mogućnost razvoja za Europu inferiornih koridora, koridora 5B i 5C. Što se tiče druge okolnosti koja mi se čini vrlo važnom jeste što ova rasprava je uoči rasprave o državnom proračunu tako da pruža mogućnost da se rezultati ove rasprave uključe i u raspravu o proračunu. Što se mene osobno tiče sa velikom radošću želim sudjelovati u ovoj raspravi zbog dva bitna razloga i oba su na neki način vezana uz neke nostalgične rime. Ja sam veliki zaljubljenik u vlakove i željeznice i to ne u doslovnom smislu nego u odnosu na civilizacijski i povijesni kontekst i ulogu koji je razvoj željeznica imao u integraciji hrvatskog nacionalnog bića i u prvom krugu europeizacije naše zemlje. Treba podsjetiti da su željeznice uz pošte, gruntovnice, razvoj zakonodavstva i Radecky marš bili osnovni instrumenti akulturacije ovoga prostora i da su u 19. i 20. stoljeću, početkom 20. stoljeća imale gotovo istu ulogu koju imao je recimo u našem vremenu proces izgradnje auto-putova i povezivanja sjeverne i južne Hrvatske. Drugi je razlog također sentimentalne naravi, poznam i najbolji sam prijatelj osobni sa nizom željezničarskih obitelji čije su obiteljske povijesti, mitovi i legende vezani za željezničare i željezničarstvo. Što se tiče kompetencije za ovu raspravu ona je dakako ograničena, ja sam apsolutni autsajder. Međutim, uložio sam veliki napor da budem bar do neke mjere obaviješteni autsajder o tematici o kojoj raspravljamo. I sada na suštinu stvari. Prvi dojam koji sam stekao pažljivo pročitavši interpelaciju i prigodničarstvo izvješće Vlade prilično je pesimističan. Ni potpisnici interpelacije ni pisci Vladina izvješća ne nude nama saborskim zastupnicima jasnu sliku stanja u Hrvatskim željeznicama a još i manje jasnu i kreativnu viziju razvoja željezničkog sustava i njegovih pratećih djelatnosti u budućem hrvatskom i europskom željezničkom prometu. Interpelacija zastupnika SDP-a i izvješće Vlade podjednako su površni, pristrani i analitički ograničeno vrijedni papiri koji uglavnom uvjeravaju javnost i nas ovdje u sabornici da su oni učinili malo i nimalo za razvoj željeznica a da smo mi učinili puno i strašno važne stvari. Umjesto u suštini problema polemika između interpelacije i izvješća Vlade vodi se oko modaliteta državnog protekcionizma u razvoju željeznica. Vlada, koalicijska Vlada na čelu koje je bio Ivica Račan zalagala se za trošarinski način financiranja razvoja željeznica. Nova Vlada se zalaže za proračunski model razvoja. Mate Crkvenac i ja ćemo se lako složiti da se u oba slučaja radi o državnom protekcionizmu i svaki iole bolje obaviješteni stručnjak za javne financije zna da se o suštini ili meritumu stvari ne može raspravljati uzimajući u obzir dva podjednako kondicionirana modela državnog protekcionizma. Što se tiče logične ili sadržajno logične komparativne analize pažljivim čitanjem dvaju dokumenata dolazi se do dvije kontradikcije ili dva paradoksa. Prvi paradoks Vlada u posljednjoj rečenici svog izvješća apelira na nas zastupnike da odbijemo interpelaciju o radu Vlade a ne kaže da je nadzorni odbor u kojem sjede samo ministri, ima četiri ministra, državni tajnik i nekoliko bivših državnih dužnosnika, već uslišio ključni zahtjev interpelacije koji glasi odmah prići promjeni članova Uprave Hrvatskih željeznica u cilju stvaranja uvjeta za stabilizaciju unutar sistema HŽ-a te sigurnosti zaposlenih u HŽ-u i građana Republike Hrvatske. Drugi još veći i opasniji paradoks, gospodine državni tajniče budite skoncentrirani, Vlada je pristala na promjenu Uprave Hrvatske željeznica iako u svom izvješću u završnom dijelu tvrdi iz navedenog je vidljiv evidentan napredak u razvoju Hrvatskih željeznica tijekom 2004. i 2005. Iz drugog je paradoksa bjelodan kadrovski i karijerni poučak Vladine politike. Vodstva javnih poduzeća i ustanova koji ostvare evidentni napredak u razvoju mogu računati na smjenu od strane Vlade. Druga tvrdnja u izvješću je još apsurdnija i gotovo uvredljiva za porezne platiše. Ona glasi ovako "Vlada se odrekla dijela već vlastitog prihoda od 200 milijuna kuna u korist modernizacije Hrvatskih željeznica". Bilo bi dobro znati koja su to vlastita sredstva i vlastiti prihodi hrvatske Vlade kojih se ona odrekla da bi pripomogla razvoju Hrvatskih željeznica. Paradoksalna smjena Uprave Hrvatskih željeznica kojoj je predsjedavao doktor Tomislav Mlinarić a koja je prema tvrdnji Vlade ostvarila evidentni napredak u razvoju bila je razlog za moje prigodničarsko istraživanje sudbine ranijih vodstava Hrvatskih željeznica u samostalnoj Hrvatskoj državi. Ako napravite takvu analizu zaključite da je u 15 godina smijenjeno 13 uprava odnosno da je mandat prosječne uprave trajao jednu godinu, jedan mjesec i 24 dana. Rok trajanja pašteta, mesnih doručaka, voćnih sokova i američkih baby siterica znatno je duži od tog roka. Prema tome, sustav Hrvatskih željeznica trebalo bi dovesti u neovisni položaj politike na način kako je to ostvareno za Hrvatsku radio-televiziju. Umjesto mandata od jedne godine, jedan mjesec i 24 dana trebalo bi prihvatiti logiku mandata francuskih i belgijskih željeznica koja traje šest godina i trebalo bi ispraviti čitav niz drugih paradoksa. Iz niza tih paradoksa samo ću zaključiti gospodine predsjedniče sa mojom pričom o nagibnim vlakovima. To je jedna priča koja je vrlo dirljiva i pokazuje kako se ne smije poslovati u Hrvatskim željeznicama. Prošle godine sa providurom Tončijem Tadićem, otprilike prije godinu dana putovao sam iz Splita u Zagreb jer je bilo veliko nevrijeme u Trogiru i nismo mogli letjeti i ušli smo u nagibne vlakove. Zatekli smo mladog vlakovođu iz Vinkovaca koji nam je rekao da imamo silnu sreću što ne putujemo klasičnim vlakom a ne nagibnim vlakom. Jer nagibni vlakovi su dobri za regionalne vožnje do dva sata, a nakon toga javljaju se snažne mučnine i morska bolest. Nabavka nagibnih vlakova pokazuje šta je dilentantizam u upravljanju Hrvatskim željeznicama. Plaćeni su 30% od tržišnih cijena u tom dobu. Drugo. Prije kupnje nisu napravljeni nikakvi testovi na otpornost tih vlakova, na vjetar, na ogromne temperaturne razlike, nabavljeni su vlakovi da nisu testirani kolosjeci, nabavljeni su vlakovi koji izazivaju tešku mučninu i hrvatska javnost za to ne zna. Tonči Tadić je bio neugodno iznenađen jer je sam lobirao za te vlakove. Prema tome, nabavljeni su vlakovi u kojima nema niti jedna kuna vrijednosti proizvedene u Hrvatskoj itd.. Prema tome, ako danas raspravljamo o Hrvatskim željeznicama, nemojmo da završi u pronalaženju žrtvenih janjaca u upravi, ja vas uvjeravam da je gospodin Tomislav Mlinarić apsolutno sposoban mladi čovjek, i da je sramota Vlade Ive Sanadera što se takvih ljudi a ne samo jednoga, nego ja znam za 10 slučajeva rješava. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Antun Peruško. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajničke, kolegice i kolege. Ja u svojoj raspravi neću se puno doticati brojaka jer smo skloni da iste cifre različito interpretiramo ali ću se malo vratiti u povijesni kontekt i podsjetiti kada je Stevenson pokrenuo prvu željeznicu početkom 19. stoljeća nakon što je prethodno izvršeno testiranje u željezariji u Wallesu, i time oduzeo teret kočijama bili su komentari da ako nikad u životu nije ni pile zgazio da … [[Govornik se ne razumije.]] svojom željeznicom ubijati ljude. Ovo gotovo 200 godina nakon tih povijesnih događaja, hrvatska Vlada odustajući, ili u najmanju ruku usporavajući program modernizacije Hrvatskih željeznica, zadaje udarac hrvatskom gospodarstvu, dovodi hrvatske luke u nepopravljivo nepovoljan položaj u međunarodnoj konkurenciji za prihvat tereta te usporava regionalni razvoj. Već dosadašnja rasprava o interpelaciji kako na matičnom odboru za pomorstvo, promet i veze … [[Govornik se ne razumije.]] ova rasprava na plenarnoj sjednici Hrvatskoga sabora potvrđuju opravdanost upućivanja interpelacije u saborsku proceduru, time smo se izgleda u mnogočemu složili. Interpelacija ukazuje na kadrovske probleme unutar sustava HŽ, ukazuje na nestručnoj uprave postavljene sa strane aktualne vlasti i nadam se odabir novih kompetentnih ljudi koji će moći voditi složeni sustava HŽ-a, a to ćemo tek vidjeti. Interpelacija ukazuje na nužnost modernizacije sustava bez koje modernizacije nema ni učinkovitog restrukturiranja i u ta tri temeljna cilja izgleda da smo većinom suglasni, ono o čemu nismo suglasni je način kako doći do ostvarenja ovih ciljeva. Koalicijska Vlada je ponudila jasan razvojni koncept, predložila je rješenja kojima se osigurava u tri godine ulaganje u sustav HŽ-a, dakako u svojoj ukupnosti u iznosu od 15-ak milijardi kuna. Predložila je način koji je, na koji je moguće da HŽ i Hrvatsku dovesti u situaciju da se primjerice na relaciji Zagreb-Split ne putuje 7,5, već oko 4,5 sata. Koalicijska Vlada je bila svjesna da taj koncept nije moguće ostvariti isključivo intervencijom iz proračuna, predložila je izbore financiranja. Aktualna vlast taj moidel ne prihvaća. Dobro. Pitam što nudite? Usporavanje i odgađanje realizacije projekta nije rješenje. Što dakle nudi aktualna vlast, to je ključno pitanje. Na koji način misle osigurati 15 milijardi kuna investicija u sustav koji je bio plan Vlade Ivice Račana za razdoblje od 2003. do 2007. godine i koji je plan usvoje i u ovoj sabornici. Čime bi Hrvatske željeznice poboljšale svoju konkurentnost, konkurentsku sposobnost u odnosu na druge vrste prijevoza. Bivša Vlada je imala jasan problem, kojima se te investicije mogu ostvariti u petogodišnjem periodu. U tom projektu jedan od ključnih investicijskih zahvata bila je i modernizacija ličke pruge koja nema alternative. Unski pravac nije rješenje, valjda nam je to danas konačno jasno, unska pruga ide drugom državom i to područjem dvaju entiteta za Hrvatsku je potpuno neprihvatljivo. Dakle, naša je sudbina lička pruga. Sadašnja Vlada govori da za ličku prugu treba 7 godina, a podsjećam izgubili smo već 11 mjeseci samo na analizi projekta. Da je to moguće ostvariti i ranije ukoliko za to ima i političke volje pa onda i iznalaženja modaliteta, dokazano je i na realizaciji cestovnog pravca Zagreb-Split gdje su također mnogi bili skeptični. Kada smo predlagali povećanje cijene benzina za 30 lipa uz ono obrazloženje koje je jučer ovdje dato, cijena benzina je bila 5,6 lipa. Hrvatska je Vlada tada demagoški štitila standard građana i pitala što danas čini hrvatska Vlada u zaštiti standarda građana kada je cijena benzina dostigla i prešla 8 kuna. Pitam dalje koja je sudbina hrvatskih morskih i riječnih luka? Nema razvoja lučkih djelatnosti, nema novog priliva tereta u hrvatske luke bez željeznice. Po definiciji luke su mjesta stjecišta morskih i kopnenih putova, mjesta integralnog transporta, nema novih tereta ukoliko željeznički pravci, … [[Govornik se ne razumije.]] i logitudimenalno nisu prilagođeni novim tehnološkim dostignućima. Hrvatske luke, primjerice ploče, Split, Šibenik, Zadar, Rijeka, a o Puli ću nešto posebno reći, bez perspektive su za preuzimanje i otpremanje tereta iz ili u srednjoeruopski bazen, bez kvalitetne željeznice i to nam mora biti jasno. Obzirom da dolazim iz Istre, da kažem nekoliko riječi i o prugama u Istri. Potreba za izgradnjom željeznice u Istri generirana je u vremenu početka razvoja različitih industrijskih djelatnosti kao što su brodogradnja, građevinsko, industrija građevinskog materijala, strojogradnja, elektroindustrija i u vremenu jakih vojnih interesa Austrija. Nastavno na izgradnju pruge Beč-Trst, 1876. godine, otvorena je za promet pruga … [[Govornik se ne razumije.]] - Pula duga 122 km., sa ogrankom … [[Govornik se ne razumije.]] 21 km. Za nastavka izgradnje novih pruga u Istri došlo je tek 1951. godine kada je izgrađena pruga Lupoglav-Štalije namijenjena prvenstveno prijevozu tadašnjeg strateškog energenta Raškog Ugljena. Istarske pruge temeljito su obnovljene sredinom 80.-ih, otvaranjem terminala u Vršici. Do značajnih promjena uloge istarskih pruga dolazi početkom 90.-ih kada iste u hrvatskom dijelu Istre preuzima i u Hrvatske željeznice ali su praktički odsječene od hrvatskih. Izgradnja tunela kroz Učku je neminovnost. 1993. godine, hrvatski je predsjednik nažalost u predizborne svrhe postavio kamen temeljac za izgradnju želježničkog tunela kroz Učku. Nažalost danas tu lokaciju ne možemo ni pronaći jer je obrasla u šikaru. Koalicijska je Vlada definirala europski željeznički koridor Trst-Rijeka koji je ušao u kartu europskih pruga i kojim tunelom rješava pitanje povezanosti Istre željeznicom sa ostalim dijelovima Hrvatske. Ako je točan podatak, a je da željeznica u Istri u ukupnom željezničkom prometu u Hrvatskoj učestvuje sa nula, svega 0,4% onda vidimo koje je stanje? Usporavanjem projekta koalicijske Vlade pitam se kada će taj projekt za Istru doći na red? Jednog lijepog dana, a možda ni tada. Kako onda molim vas gospodarstvo u Istri može biti konkurentno? Tu bi učinio jednu malu digresiju pa pod rizik da me i predsjednik opomene. Koliko god se mnogi sa mnom i ne slagali ovih dana resorno Ministarstvo nudi program smanjenja cestarina na auto-cestama od 15 do 27% što ja pozdravljam međutim nigdje se opet ne ističe «istarski ipsilon» i mislim da je o tome potrebno porazmisliti jer će reakcije Istarske županije odnosno Skupštine Istarske županije, a i javnosti iz Istre biti žestoko. Kad je u pitanju socijalna komponenta u sustavu Hrvatskih željeznica koalicijska je Vlada 2000. godine zatekla 19 tisuća 600 zaposlenih u matici kompaniji. Prosječnu plaću 25% nižu od prosjeka gospodarstva u Hrvatskoj. Nepostojanje bilo kakvog dijaloga sa sindikatima, a ostavila je 15 tisuća 200 zaposlenih u matici kompanije. Vladin program zbrinjavanja viška zaposlenih u Hrvatskim željeznicamam, uspostavljen je socijalni dijalog. Odnos između poslodavca i radnika uređeni su po prvi put nakon osnutka Hrvatskih željeznica kolektivnim ugovorom. Prosječnu plaću zaposlenih na Željeznici na razini prosjeka plaća u gospodarstvu Republike Hrvatske i socijalni mir. Dakle koalicijska Vlada je programom koji je usvojen i u ovom Saboru predložila rješenja za ključne probleme Željeznice. Koja je svrha interpelacije? Isključivo ta ukoliko taj program nije dobar, ukoliko postoji i bolji tražimo onda od postojeće Vlade da ponudi bolji program ili da nastavi sa realizacijom onoga koje je zacrtala koalicijska Vlada i tražimo konkretan odgovor ovom interpelacijom na koji način aktualna vlast misli pokrenuti Hrvatske željeznice da one više ne voze u rikverc. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo malo gledam ove materijale, strategiju koja je navedena tamo u 8 točaka, utvrđena u Saboru 2000. godine. Obavezuje Vladu da smanji broj zaposlenih čak u 3 od 8 točaka u kontekstu modernizacije te donošenje zakonske regulative. Dakle to sve skupa lijepo piše. Više od 300 milijuna kuna utrošeno je na poticajne opremnine. Brojni zaposlenici premješteni u … [[Govornik se ne razumije.]] društva. Rezultat na kraju 2003. godine 85 radnika više nego 4 godine prije. Stvarno interesantno. Zakon je donesen tek na kraju mandata dakle 2003. godine, a gotovo sve investicije planirane za iduće mandatno razdoblje. Priloženi materijal interpelacije tipičan je predizborni materijal neiskorišten pred izbore 2003. godine i prevladavaju riječi: odmah prići, osigurati, obvezati, izraditi i slično. Ali zgodno ga je upotrijebiti za alibi izgubljenog četverogodišnjeg mandata. Ono što bivša Vlada nije propustila čudna je nabava nagibnih vlakova. Prvo bez natječaja što nama običnim smrtnicima po općinama nije bilo ili gradovima ni slučajno dozvoljeno. Ovdje je riječ o ogromnim novcima, direktna pogodba. Drugo, interesantno nabava je išla čak od proizvođača prekomorskog ali preko posrednika, a posredništvo znamo koliko košta. I treće, vlakovi puni nedostataka. Čujemo neće moći čak u države Europske unije kasnije, a malo prije smo čuli o nizu drugih problema s njima. Jedno, drugo i treće navodi na sumnju da je namjerno zanemareno sve navedeno. Po mom mišljenju čisto zgodan poslić za USKOK jer sumnjam da je to samo tako bilo, a da netko nije imao od tog koristi. Firma koja je, obnova pruga recimo, angažirana je firma koja je uvozila čak i drvene pragove izvana, tračnice, vijke, dakle, i kamen. Dakle isključila domaću industriju što se u ugovoru moglo zaštititi. Ali očito da nitko nije brinuo u to vrijeme za domaće proizvođače. Obnova je kasnila jer je jedno vrijeme čak preferirana unska pruga pa dok se na kraju zaključilo koju ćemo prugu popravljati prošle godine. Strategija razvoja bazira se na financiranju iz cijene litre derivata dakle povećane za 60 lipa, a ono što se događalo s naftom jasno da bi dovelo do poremećaja i u funkcioniranju privrede. Tih 60 lipa bilo bi sigurno onaj uteg koji bi pretegnuo u negativnom smislu. Međutim čujemo da je iz Proračuna išlo dovoljno novaca, znatno više nego što je to pa mislim da taj argumenat otpada. Potrebe u željezničkom saobraćaju sigurno su velike. Razorene su bile i pruge, to zaboravljamo. Čak i oteti i kompleti vlakovi, željeznice, ali ono što je najgore se događalo gubitak prioriteta, prometa prestankom korištenja luka naših jer zapravo najviše je Željeznica radila sa lukama jer je takvo vrijeme bilo. Roba je brzo našla drugi put, a još nešto što smo zaboravili to je uvoz i doprema ogromnog broja kamiona, šlepera. Konačno imali smo primjer Podravske magistrale gdje je kontinuirana kolona bila gotovo od, od Zagreba do Osijeka. Ogromnih kamiona koji zapravo pojednostavljuju prijevoz jer ukrcaj, iskrcaj je od vrata do vrata. Ako govorimo o putnicima ne treba zaboraviti da posljednjih nekoliko godina je kupljeno nekoliko stotina tisuća automobila. I uz auto-cestu sigurno da će mnogi koristiti automobile. Konačno evo čuli smo, ja vjerujem da je jedini kolega iz Osijeka koji je doputovao Željeznicom. Mislim da nitko više od zastupnika nije koristio Željeznicu. Sigurno da auto-ceste smanjuju i konkurentnost Željeznici. Dakle teško je da će dobiti putnike. Ali ono što mislim da je bitno i hitno to su prijelazi, uređenje prijelaza, održavanje signalizacije jer tu zapravo najviše dolazi do izražaja sve ono, sve manjkavosti Željeznice. Željeznica nije profitabilna ni u najrazvijenijim zemljama pa se održavanje stimulacije i razvoja najčešće financira iz državnih proračuna. Svi smo tog svjesni i svi to podržavamo, ali u granicama mogućnosti. Nažalost predlagači me nisu uvjerili u svoje tvrdnje, a posebno u efekte ulaganja. Iz niza razloga vjerujem da budućnost pripada Željeznici. Jasno, ovisno i o cijeni nafte i zakrčenosti cesta, ali posebno prigradskoj željeznici. Međutim teško se vratiti u doba od prije 50, 60 godina kad je Željeznica bila dominantna. Nostalgiju i budućnost je uvijek teško pomiriti. Hvala.
Hvala. Dvije replike. Prvi, poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa na kraju je kolega Markovinović rekao kako budućnost Željeznice da, ali da se ne možemo vraćati u prošlost. Ja bih vas poštovani kolega upozorio da studije pokazuju koliko su željeznice isplativije i upravo pad, pad prometa u našim lukama je zbog toga što nisu osposobljene niti pruge na koridorima 5B niti 5C. Ali, ali je činjenica i to vam ja moram reći znači Željeznica može biti profitabilna posebno u putničkom prometu, ali treba napraviti i reći to su to prioriteti kod nas da se Željeznice osposobe. Sukladno Zakonu o željeznicama 1.1. sljedeće godine operatori na našim prugama će moći biti stranci. Nažalost zaostajanjem u razvoju Željeznica mi ćemo doći do toga da će stranci biti operatori na hrvatskim prugama, a ne naši. Ja razumijem i ministra Kalmetu i on je jedan od rijetkih u ovoj Vladi koji ima smisla i koji je uložio utjecaja da se kupuju novi vagoni ili da se izvrši reparatura starih vagona, jer, kako putničkih tako i teretnih, jer bez njih i bez novih vučnih kapaciteta nema posla na Hrvatskim željeznicama. A to je suština. Zaostajanje u razvoju Hrvatskih željeznica je zbog toga što se u njih nedovoljno ulaže. Ja mogu shvatiti da je to razlog da nema dovoljno novca. Međutim, što ćemo 1.1. jer mi, počeli smo pregovore za ulazak u Europsku uniju. Mi više nećemo moći spriječiti strance da voze hrvatskih prugama, a jedino je infrastruktura ono što će biti u vlasništvu hrvatske države. Sve ostalo ide na tržište i kako ćemo kad koncesiju dobiju stranci? To, u tome je stvar. Prema tome, razvoj Hrvatskih željeznica u ovom trenutku donosi niz prednosti, kako trenutno zbog razvoja ostalih grana gospodarstva, prije svega stanogradnje koja inače zaostaje u Hrvatskoj i na drugoj strani naše luke ove jadranske će dobiti značajnu revolvarizaciju ako budemo imali željeznice koje će imati sav promet. Usput budi rečeno, zakočena je i mogućnost da imamo niskopodne vagona za prijevoz kamiona koji su se trebali izrađivati u Čakovcu, upravo nedovoljnim ulaganjem u Hrvatske željeznice.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa mislim da me kolega nije dobro slušao. I činjenica je da treba napraviti obrnuto. Treba osposobiti luke. Naime u ratno i poratno vrijeme roba je promijenila smjer, to sam naglasio. Koparska luka se opremila, naše luke su stagnirale, pale, prijevoz robe se smanjio i zbog i to je ono bitno. Dakle, treba ići ili paralelno ili prije urediti luke, a nabava kamiona, nabava vagona i sveg ostalog sigurno u nekom periodu treba, ali ne u toj mjeri u ovom trenutku jer ne vjerujem u brzo oživljavanje i vraćanje Željeznice. Međutim, zašto sam rekao da imamo budućnost. Ima budućnost, i to niste slušali, jer sam rekao da se očekuje vjerojatno u daljnjem periodu veliko poskupljenje energenata, goriva i vjerojatno zakrčenosti cesta. I tu je šansa, ali u ovom trenutku sumnjam još jedno vrijeme.
Hvala. Druga replika, poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Vidite kolega Markovinoviću, vi kao mantru ponavljate jednu netočnost iz odgovora Vlade o broju zaposlenih koja je ovdje jučer objašnjena i koju je čini mi se i ministar prihvatio kao točnu. Ja ne znam jeste vi sinoć bili tu da vi to slušate, jeste li pratili tu raspravu i ako ste ju pratili jeste li ju razumjeli. Jer gledajte, nije točno da nije smanjen broj zaposlenih. Osnovano je 9 trgovačkih društava. Broj zaposlenih 2000. u matici kompanije je bio 19 tisuća 600, a 2004. 15 tisuća i 200, to je minus 4 tisuće i 400. ti ljudi nisu otpušteni, znate, oni nisu otišli na ulicu, oni nisu ostali bez radnog mjesta. Osnovano je, izdvojeno je 9 trgovačkih društava koja posluju bolje nego kad su bili pod HŽ-om ili u sustavu HŽ, koji ostvaruju profit tri puta veći na vanjskom tržištu, pa ti radnici imaju danas zagarantiran posao, imaju zagarantiranu plaću, imaju zagarantiran razvoj. To je sve jučer objašnjeno. I sad se vi protiv toga bunite i vi tvrdite da to ne valja. A što bi valjalo? Da se sve te ljude na ulicu poslalo? To bi valjalo? To što se te ljude zbrinulo, što im se omogućilo da danas rade, da imaju budućnost, to vi kolega Markovinoviću napadate. I time ulazite u sukob, ne samo sa onim što ovdje, ne samo s brojkama, ne samo s činjenicama, ma nego i s onim što vam je ministar jučer prihvatio kao nešto što je uistinu dobar model rješavanja viška zaposlenih. Stvarno vas ne razumijem.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Evo, bio sam sinoć ovdje do posljednjeg trenutka. Izgleda nismo slušali istog ministra, vi vjerojatnog vašega, a mi našeg ministra. Naime, ja ne znam koliko je vama jasan pojam trgovačkih društava ali evo možemo na primjeru Grada Zagreba vrlo brzo reći. Postoje trgovačka društva, niz trgovačkih društava u Gradu Zagrebu koja posluju sa gubicima, Grad Zagreb pokriva gubitke. Slično je i na Željeznici. Ali ja govorim o lošoj strategiji. Vi ste pisali 2000. godine da treba smanjiti bitno broj zaposlenih. Ostao je, ako jasno sa ovim svim društvima ostao je broj jednak. Drugo, mislim da treba ipak izostaviti … [[Govornik se ne razumije.]] briga za radnike. Svi mi brinemo za radnike i sretni smo ako ih možemo negdi zaposliti. Ako možemo, ako prihvaćaju otpremninu, s tim da mogu otvoriti neki drugi posao, ali mislim da to više ne prolazi. Zaposlenost, prezaposlenost na, u nekim našim, ne samo Željeznice, nego i brojnim firmama upravo je i dovela do ovog stanja da zapravo, ako se počne profitabilno raditi onda se tek pokazuje omjer između nekakvog proizvoda i broja zaposlenih između usluga i broja zaposlenih a to smo, onda ne gledamo prema Europi. Jer Europa zapravo to bitno drugačije radi.
Hvala. Poštovani zastupnik Mario Zubović. Izvolite. U ime predlagatelja, poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege, iako sam već nekoliko puta za ovom govornicom govorio što je proces restrukturiranja s obzirom i na polemičke tonove koje, eto na samom početku današnje rasprave, a opet na istu temu želim vrlo jasno reći da proces restrukturiranja u trgovačkim društvima, pogotovo u trgovačkim društvima koje nisu bile tržno orijentirani znači smanjivanja broja zaposlenih u monopolnim djelatnostima. U djelatnostima koje opterećuju cijenu koštanja u prometu, a koja cijena prometa se jednim dijelom subvencionira u državnom proračunu. Svi zaposleni koji se izdvoje iz osnovne djelatnosti, iz temeljen djelatnosti uveze na društva sutra sa procesom privatizacije neće više direktno opterećivati cijenu koštanja. Prema tome, to na kilometar nije više ta koja će biti opterećena sa 6 tisuća zaposlenih uvezenim društvima. Putnik nije više taj koji će biti opterećen sa 6 tisuća zaposlenih. To je proces koji se zove restrukturiranje, to je izdvajanje zaposlenih iz temeljne djelatnosti. Pljuvati po procesu koji znači 6 tisuća radnika sutra nemaju sigurnu budućnost nego ih moraju sami izboriti na tržištu gdje je Željeznica samo jedan od njihovih komitenata, a ostali moraju biti oni koji će doći i dati mogućnosti za tih 6 tisuća zaposlenih, ako budu konkurentniji od ostalih sudionika u gospodarstvu Republike Hrvatske. Proces koji je vrijedan pažnje, vrijedan pažnje zato što je u Željeznici prošao bez socijalnih nemira, bez socijalnih nemira, uz suglasnost zaposlenih i uz suglasnost sindikata. I to brojnih sindikata koje imamo u Hrvatskoj željeznici. 6 tisuća radnika nemaju sutra garanciju svojih plaća u državnom proračunu. Zašto u zadnje dvije godine ta izdvojena društva nismo privatizirali? Nismo čuli odgovor ni u pisanom materijalu Vlade, nismo čuli ni od samog ministra. Dapače, čuli smo sprdnju o tom procesu. To je žalosno. To je žalosno da cijeli svijet govori o restrukturiranju koje je već davno prošlo jer nikad se ne završava proces restrukturiranja. Ali u Hrvatskoj mi omalovažavamo te procese. To nije dobro. I zato je nešto što je vrlo bitno, poruka radnika u Hrvatskim željeznicama je bilo, svjesni smo da moramo dati svoj doprinos u procesu modernizacije Hrvatskih željeznica, i dali su ga. Dali su ga zajedničkim naporima u formiranju neovisnih društva, u izdvajanju zaposlenih u neovisna društva. A sada je na redu Hrvatska država koja mora osigurati neophodna sredstva, ja bi rekao izdvojena sredstva za ubrzani proces modernizacije ako želimo da Hrvatska željeznica konkurira u teretnom prometu i da može konkurirati u putničkom prometu. I očito je da kao predlagači ćemo neprekidno za ovom govornicom ponavljati o tom procesu. Jer on niti je banalan niti je tako neozbiljan kako mi olako znamo govoriti u ime političkih osporavanja pojedinih poteza u ime političkih osporavanja. Proces restrukturiranja prošla je i INA vrlo teško gdje su se radnici na održavanju izdvojili iz procesa proizvodnje i prerade nafte i također su sada ti koji će svoju budućnost tražiti na slobodnom tržištu uz mogućnost da rade i za INA-u. Prošli su i zaposleni u HT-u, sve su to procesi koje smo zajednički odradili u pokušaju da restrukturiramo javni sektor, da restrukturiramo energetiku, promet, neke monopolne djelatnosti. Ali mi pokušavamo neprekidno banalizirati pojedine procese u Hrvatskoj, a želimo reći da smo dio Europe. Sa ovakvim pristupom ja bi rekao rješavanja gospodarskih problema koje nam izvana priznaju, a mi ih ne želimo priznavati. Zašto? Možda zato što ih ne poznamo. Onda je potrebno da vrlo često slušamo o toj temi u Hrvatskom saboru da bi postali svjesni pojedinih procesa. I zato radnici su svoje učinili, ostaje pitanje da li ćemo mi u Hrvatskom saboru odraditi svoj dio posla, a to je osigurati neophodna sredstva za ubrzanu modernizaciju željeznica. Uvjeren sam da hoćemo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine predsjedniče, kolega Linić, ma nitko ne, slušam jučer raspravu od početka do sada. Nitko ne pljuje na proces, na vaš proces, nitko ne omalovažava vaš proces nego ukazuje na slabosti vašega procesa. A slabost je vašega procesa, jedna od slabosti jeste u 2002. godini Hrvatske željeznice odobren je kratkoročni kredit u iznosu 600 milijuna kuna. Otplata kredita na teret proračuna dospjela je 2004. godine. U 2003. godini odobren je kratkoročniji kredit u iznosu od 400 i 500 milijuna kuna, otplata kredita na teret proračuna dospjela je u 2004. godini. Kad bi ja sada podigla kredit od milijun dolara onda bi to mogle otplaćivati moj Mate, Lucija i Jelena, to su meni na ponos unučad. To vam je samo jedno što je vaš proces bio slab i nije dobar. I da Einstein dođe sada u ovu sabornicu ne bi vam mogao ukazati ovo što od jučer stalno ukazujete hrvatskoj javnosti da vam je to dobro, a nije dobro. Lako je zadužiti sljedeće generacije.
Hvala. Državni tajnik, Dražen Breglec. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Evo, nakupilo se po velik broj izrečenih rečenica i tvrdnji koje je potrebno na neki način pojasniti ili dati dodatne informacije kako bi hrvatska javnost dobila pravu sliku i pravo stanje stvari. Prije svega, uvaženi gospodin saborski zastupnik Letica govorio je o određenim paradoksima i postavio je direktno pitanje o razlozima za smjene u … [[Govornik se ne razumije.]] Navodio je činjenicu da se u jednom dijelu navodi napredak u Hrvatskim željeznicama u tekućoj i prošloj godini, a s druge strane da se ipak smijenila uprava. Nema nikakvog paradoksa. Napredak potvrđuju brojke, on je iskazan u povećanom broju netotonskih kilometara provezenih hrvatskom željeznicom, on je prikazan u boljim rezultatima, u objektivnim pokazateljima brojke to potvrđuju. Međutim, za trenutak u kojem se Hrvatske željeznice nalaze taj napredak nije bio dovoljan. Napretka je bilo, ali ne onakvog kakvog iziskuje ovaj trenutak i ne na dovoljnoj razini da bi Hrvatske željeznice mogle u dogledno vrijeme biti ravnopravne predstojećoj konkurenciji u prijevozu, odnosno biti sposobne prevesti onoliko roba koliko će to od njih iziskivati i svi ostali, i tržište prijevoza roba. Dakle, nismo mogli biti zadovoljni napretkom koji je postavljen. Dakle, paradoksa nema kada govorimo da jest bio napredak, to jest tako. To potvrđuju brojke. Kada govorimo da on nije bio dovoljan to je činjenica jer imamo više ciljeve. S druge strane u ovom trenutku nije se moglo dopustiti eskalacija socijalnih nemira, eskalacija nerazumijevanja između socijalnih partnera jer bi upravo, jer bi takav mogući scenario doveo do jedne blokade sistema i sav onaj minimalni napredak, okrenuti trendovi koji su napravljeni u poslovanju bili bi uništeni. Jednostavno, to se nije moglo dozvoliti stoga se je prišlo ovom nepopularnom, ali u ovom trenutku datom jedinom mogućem rješenju. Dijelim zabrinutost za možda i koju ishitrenu nabavku, kako nagibnih vlakova, tako možda i još koju u prošlosti. Ali evo, za utjehu također istom saborskom zastupniku mogu reći da se nova vučna vozila koja se nabavljaju već 6 mjeseci testiraju, da se testiraju i na temperature i na opterećenja i na specifičnosti naše željezničke mreže. Složit ćete se, nije svejedno ako govorimo o vagonima, da li vagon putuje mađarskim željeznicama i ravničarskim prugama ili on putuje na relaciji od luke Rijeka preko Gorskog kotara i dalje gdje ima izrazite opterećenja i uspone i gdje se onda mogu dogoditi i neke nepredviđene stvari kao što su se nažalost već i događale. Zatim, bilo je također izrečeno od uvaženog saborskog zasutpnika Korenike da će od 1.1.2006. godine na Hrvatskim željeznicama voditi stranci. Zakon o željeznicama predviđa i stupit će na snagu 1.1.2006. godine, međutim njemu prethodi još Zakon o razdvajanju Hrvatskih željeznica, a isto tako postoji i klauzula u prijelaznim i završnim odredbama postojećeg Zakona o željeznicama koje govori da do punog stupanja Republike Hrvatske u Europsku uniju strani operatori mogu voziti samo na lokanim prugama. S obzirom da isplativost prijevoza na lokalnim prugama izuzev velikih urbanih i prigradskih cjelina nije velika, a na tom dijelu je dobra pokrivenost i sa prijevozom Hrvatskim željeznicama procjena je da do tog trenutka, dakle na koridorskim prugama, na međunarodnim pravcima neće biti konkurencije. Iz jednostavnog razloga jer konkurencije ne može prema našem zakonu biti. Također je bilo pogrešno rečeno od istog saborskog zastupnika da luke imaju pad prometa zbog željeznice. Potpuno pogrešno. Sve brojke usporedite, a ja ih imam, neću vas zamarati. Jučer smo jako puno govorili o brojkama. Sve brojke o realiziranim prometima u lukama, kako luci Rijeka, tako i luci Ploče, tako i ostale 4 tzv., nacionalne luke u Republici Hrvatskoj, ali isto tako i u 4 riječne luke, napose u luci Vukovar bilježe izrazito strmu liniju rasta prometa napose u posljednjih nekoliko godina što je i logično s obzirom na prekid koji je bio uzrokovan događajima u povijesti na ovom području, ali isto tako je i zaslugom menedžmenta ovih luka i lučkih uprava, prije svega koji skrbe o infrastrukturi, ali i luka koje dobro menedžiraju i koje su uspješne u pribavljanju roba i otvaranju novih robnih tokova. I na kraju po ne znam koji put vraćamo se na istu priču da li su društva izdvojena, ovisna, neovisna, da li je to bio važan ili nevažan proces. Još jedanputa želim ovdje otvoreno reći to je bilo dobro i to je bio važan proces, to nitko ne spori i to u ovoj raspravi nitko nije rekao. Međutim, ne možete se ne složiti da je puno lakše osnovati trgovačko društvo, izdvojiti trgovačko društvo, a ostaviti ga u sustavu i ostaviti ga u dogovornoj ekonomiji. Ostaviti ga u ekonomiji kada se cijena za pojedinu uslugu dogovara. To je puno lakše, nego to društvo staviti na tržište i ustrojiti ga tako da ono može s vlastitim povećanim prihodima preživjeti na tržištu. Dakle, ne tvrdimo da nije bilo dobro, bilo je dobro, ali je puno važnije i puno teže ovaj proces koji sada predstoji, taj proces je otpočeo. Zašto nije bilo privatizacije u 2 godine? Zato jer ta društva, osim što su bila ustrojena kao d.o.o. i dakle društva kćeri unutar postojećeg sustava, ta društva nisu bila ni sa svojim nekretninama definirana, čak ni definirana, u mnogo čemu nisu još ni danas, dakle one nisu imale sve atribute samostalnog subjekta kojeg bi bilo moguće uputiti u jedan transparentan proces privatizacije. Stoga je vrlo naporan posao bio i protekle 2 godine i on traje još i sada i odluka koju je hrvatska Vlada donijela o privatizaciji, a koja govori da će se o toj privatizaciji omogućiti i učešće radnika, zaposlenika u privatizaciji, koja govori o tome da će prihodi od privatizacije biti prihodi i Hrvatskih željeznica, dakle vrlo važna činjenica, dakle taj proces nastavit će se, on će dobiti svoju završnu fazu, najteža faza jest pred nama, a da ne cvatu baš ruže u izdvojenim društvima potvrđuje i opravdana bojazan i strepnja zaposlenika da li će u novim … [[Govornik se ne razumije.]] moći biti tako uspješni kao što su sada kada to nije slučaj. Evo, zahvaljujem za pažnju za ovaj, za u ovom trenutku. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slavko Linić.
Ispravljam netočni navod državnog tajnika da su društva sudionici dogovorne ekonomije. Dogovorna ekonomije teoretski znači plansku privredu, znači planove. Odnos između Hrvatskih željeznica i trgovačkih društva bio je ugovoren i to je ugovorni odnos, taj ugovorni odnos je dio tržne ekonomije, a ne dogovorne ekonomije.
Hvala. Poštovani zastupnik Mario Zubović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Pred nama se nalazi interpelacija o radu Vlade Republike Hrvatske zbog zaustavljanja razvoja Hrvatskih željeznica koja je potpisana od 24 saborska zastupnika. Sa zadovoljstvom mogu kazati da je otvorena ova rasprava u Hrvatskom saboru, te da se napokon rasvijetle sve nedoumice vezane za rad Hrvatskih željeznica, a koje se ovih zadnjih nekoliko mjeseci vrte po medijima. Jedan od glavnih prijedloga podnositelja interpelacije je stavka o vraćanju zakonske odredbe o dodjeli 0,60 kuna iz trošarina iz cijene naftnih derivata Hrvatskim željeznicama. Treba kazati da je takva zakonska odredba o izdvajanju 0,60 kuna po litri prodanih naftnih derivata s namjerom financiranja željezničke infrastrukture bila zamišljena kao osiguranje kontinuiteta financijskih izvora, ali bez detaljne razrade mogućih posljedica njezine primjene. Dolaskom na vlast ove Vlade našao se bolji modus financiranja željezničke infrastrukture, naime tijekom 2004. godine Vlada Republike Hrvatske odlučila je iz proračuna povećati sredstva za modernizaciju Hrvatskih željeznica na 876 milijuna kuna, te sredstva za poticanje putničkog i kombiniranog prijevoza na 430 milijuna kuna i održavanje željezničke infrastrukture i regulacije prometa na milijardu i 37 milijuna kuna ili ukupno 2 milijarde i 68 milijardi kuna, te u 2005. za iste namjene 2,8 milijardi kuna. Prema tome, od uvođenja naknade na benzin u iznosu od 0,60 kuna po litri benzina Hrvatske željeznice bi ostvarile prihod u iznosu od 1,4 milijarde kuna, a odlukom Vlade Hrvatskim željeznicama je dodijeljeno 1,6 milijardi kuna. Odlukom Vlade Republike Hrvatske Republika Hrvatska je postigla sljedeće ekonomske rezultate. Omogućila je Hrvatskoj željeznici 200 milijuna kuna više sredstava nego što bi dobili iz novih trošarina. U situaciji kada cijene naftnih derivata dostižu rekordne razine ova Vlada nije dodatno opteretila građane novim porezom, te time izbjegla udar na standard hrvatskih građana. Ako pogledamo poslovna izvješća Hrvatskih željeznica onda je iz stabilarnih pregleda vidljivo da je ostvarenje planiranih investicija u razdoblju od 2000. do 2003. godine bilo daleko ispod planiranog, od 34 do 55%. Tek u 2004. godini ostvareno je 82% planiranih investicija, isto tako najveće investicije iskazane u kunama ostvarene su u 2004. godini i to je bilo milijardu 835 milijuna kuna. U 2002. godini planirana su ulaganja u infrastrukturne projekte od milijardu 438 milijuna kuna. Ostvarenje je bilo svega 18,8%, odnosno 269 milijuna kuna. U 2003. godini planirana su ulaganja od 2 milijarde 172 milijuna kuna, a realizacija je svega 36,3%, odnosno 789 milijuna kuna. U 2004. godini planirana ulaganja su iznosila milijardu 653 milijuna kuna, a realizacija je iznosila 960 milijuna kuna, odnosno 58% i to je godina sa najvećim ostvarenjem ulaganja u razdoblju od 2000. do 2004. godine. U 2005. godini Hrvatske željeznice do kraja godine očekuju realizaciju investicija u Hrvatskim željeznicama u infrastrukturi oko 60%. Dame i gospodo, gotovo ista situacija je i kod ulaganja u Hrvatskim željeznicama u prijevoz. Isto tako ogromna planirana ulaganja, a realizacija jedva 20%. U 2005. godini planirana proračunska sredstva za ulaganja u programe i projekte je veća za razdoblje od 2000. do 2003. godine. U 4 godine iz proračuna za investicije izdvojena su sredstva u iznosu 588, a u 2005. godini 797 milijuna kuna, prema tome prava je istina da su sredstva za investicije samo u 2005. godini veća za više od 200 milijuna kuna. To nas navodi na zaključak da financijska podrška potrebna za predviđena ulaganja u proteklim godinama nije pratila programe i projekte. Prema Zakonu o željeznici obveza državnog proračuna je i osiguranje sredstava za poticanje putničkog prijevoza, te sredstava za održavanje željezničke infrastrukture. Ova sredstva su tijekom proteklih godina bila vrlo neujednačeno planirana u državnom proračunu. Zbog nedostatka sredstava za redovno poslovanje i ulaganja infrastrukture i infrastrukturne projekte koje prema Zakonu o željeznici obvezna osigurati država Hrvatske željeznice permanentno imamo problem tekuće likvidnosti što je rješavano kratkoročnim zaduživanjem i to u 2002. godini 600 milijuna kuna, a otplata kredita na teret proračuna dospjela je 2004. godine, to znači ovoj Vladi. U 2003. godini 400 i 500 milijuna kuna otplata kredita na teret proračuna dospjela je u 2004. godini također na teret ovoj Vladi. Početkom 2004. godine Hrvatske željeznice povlače kratkoročne kredite u iznosu od 179 milijuna kuna na ime vraćanja kratkoročnih kredita dignutih tijekom 2001. i 2003. godine. Otplata kredita na teret proračuna dospjela je u 2005. godini također na teret ovoj Vladi. Na ime otplate ovih kratkoročnih kredita na teret državnog proračuna ukupno je plaćeno milijardu i 703 milijuna kuna od čega milijardu 679 milijuna kuna glavnice i 24 milijuna kuna kamata. Hrvatske željeznice iz vlastitog prihoda su platile 63,7 milijuna kuna kamata po ovim kreditima. Unatoč tome tim silnim zaduženjima koje su se krajnje neplanski i mogu slobodno kazati bahato vodila tek u 2004. i 2005. godini državni je proračun na transparentan način iskazao sredstva za pozicije namijenjene Hrvatskim željeznicama. Međutim, od sredstva za održavanje željezničke infrastrukture za poticanje putničkog prijevoza, za ulaganje u programe i projekte za obveze po otplatama dugoročnih kredita u državnom proračunu bilo je potrebno osigurati i sredstva u iznosu od milijardu 703 milijuna kuna za izmirenje obveza po navedenim kratkoročnim kreditima. Da su ova sredstva bila usmjerena u ulaganje riješila bi se mnoga pitanja financiranja investicija i modernizaciju i nabavku modernih kapaciteta vagona, lokomotiva i ostalog, te investicije u infrastrukturne kapacitete. Također treba kazati kako je bivša uprava Hrvatskih željeznica jako ponosna na kupnju osam garnitura nagibnih vlakova. Međutim, porezni obveznici trebaju znati da je svaka od tih garnitura plaćena oko 4,5 milijuna eura. Samo za usporedbu jedan luksuzni putnički autobus sa 60 sjedećih mjesta košta oko 500 tisuća eura. Dakle, za novac svake garniture mogli smo kupiti devet modernih autobusa. Također, bitno je naglasiti da je za nabavku tih garnitura vlakova nikad nije objavljen javni natječaj već su vlakovi kupljeni putem posrednika. Nedugo nakon te kupnje taj vrući krumpir morala je naslijediti nova Uprava Hrvatskih željeznica. Riječ je o vlakovima koji su po svojim tehničkim karakteristikama predviđeni za udaljenosti do 200 kilometara a ne za relaciju od Zagreba do Splita u kojoj ima više od 400 kilometara. Zbog toga je dolazilo i dolazi do čestih problema kako sa klima uređajima tako i sa sanitarnim čvorovima. Također je bivša Uprava Hrvatskih željeznica prije odlaska s vlasti kupila kondukterima oko 800 uređaja za pregled karata u vlakovima. Svaki uređaj je plaćen po visokoj cijeni i ti uređaji nikad nisu stavljeni u funkciju prvenstveno zbog svoje nekvalitete i nefunkcionalnosti. Još bih htio reći da se argumentira od predlagača na primjer jučer da bi se pokazalo kako su u pravu jučer se tvrdi da hrvatska Vlada i Hrvatska država neće graditi auto-cestu kroz Neum što svi znamo da je neistina. Znači, sa netočnim informacijama se želi utjecati na hrvatsku javnost kako bi se pokazalo da ova hrvatska Vlada radi nešto što nije u interesu Hrvatske i mislim da to nije korektno i fer. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kolega Zubović netočno tvrdi da se sada iz proračuna izdvaja više nego što bi se izdvojilo za Hrvatske željeznice da se nije mijenjao Zakon o Hrvatskim željeznicama i da se nije odustalo od ove modernizacije. Dakle, da se nije odustalo od modernizacije samo u ovoj godini bi bilo izdvojeno 6,6 milijardi a ovako će biti izdvojeno 2,8 milijardi. E pa kolega Zubović, 2,8 je manje od 6,6 odnosno 6,6 je više od 2,8. To je vrlo jednostavno za shvatiti. A osim toga, ovih 2,8 milijardi nije to iz proračuna kao što tvrdite. Tu su konsolidirani i svi izvori osigurani iz kreditnih zaduženja uključujući i Razvojnu banku, Svjetsku banku, Europsku banku za obnovu i razvoj itd. A to što kažete da se za jedan vlak moglo kupiti šest autobusa je stvarno duhovito. Mogli ste reći ne znam koliko čamaca ali autobusi i čamci ne voze po šinama, ne voze kolega Zubović. Ovdje razgovaramo o razvoju željeznica.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Nije točno da je itko od predlagatelja rekao da neće biti auto-cesta kroz Neum nego je bila riječ o mostu. Kolega Linić je spominjao most kopno-Pelješac kada je bila riječ o unskoj i ličkoj pruži, kada je ministar Kalmeta možda slučajno rekao da je sumnjiva lička pruga. Čini mi se da je taj termin upotrijebio. A onda je kolega Linić odgovorio a sumnjivo je kad je u pitanju željeznica, a kad je u pitanju cesta onda i most nije sumnjiv itd. Ali zaista, nije bilo to u pitanju.
Replika poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa ja ću replicirati na onaj dio izlaganja kolege gdje je on govorio da je bolja politika koju vodi ova Vlada jer je to izdvajanje iz proračuna nego što je to iz trošarine na gorivo. Čini mi se da je rekao da je to nekako neprocjenjive posljedice su bile, nisu bile procijenjene posljedice kad se to uvodilo. Naime, model koji je bio 2003. godine za financiranje utvrđen on je zapravo financiranje željeznice gledao kroz tri izvora i to na način da se iz državnog proračuna kao subvencija financira javni interes u prijevozu. Dakle, to je ono što se planira u proračunu i to mislim da je dobro jer ako bi se ukupno planiralo u proračunu sredstva za željeznicu onda to ovisi iz godine u godinu o tome kakav je odnos između korisnika proračuna i ne može se unaprijed znati koliko će se u kojoj godini izdvajati. Drugi dio financiranja bio je plan kroz Zakon o željeznici izdvajanjem 0,60 kuna iz cijene benzina kao sredstvo za održavanje infrastrukture. To je moguće činiti da nekontrolirano ne raste cijene goriva jer u ovom trenutku i u onom trenutku kada se takav zakon donosio država participira kroz poreze sa 37% u cijeni goriva. I treći izvor financiranja koji bi trebao pokriti investicije u infrastrukturu trebao bi se naći na tržištu, dakle kroz kredite a država će dati državno jamstvo. Pa to radi i ova Vlada. Ne može ona iz proračuna izdvojiti tolika sredstva za financiranje željeznice i mislim da je pogrešno se ukinuo ovaj jedan vid financiranja koji je bio planiran Zakonom o željeznici.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Mario Zubović.
Ja sam rekao da bez detaljne razrade financiranja sa 0,60 lipa po litri benzina da nije razrađeno do kraja takovo financiranje i da nisu sagledane sve moguće posljedice koje su, koje bi proistekle iz toga. To je bilo moje. Hvala lijepa.
Druga replika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, moram reagirati na prvo tvrdnju gospodina Zubovića da je za jedan nagibni vlak su Hrvatske željeznice mogle kupiti 6 autobusa. Hrvatske željeznice se ne bave prijevozom putnika, nije riječ o firmi koja se bavi autobusnim prijevozom, nego je riječ o Hrvatskim željeznicama. A stoga plediram da danas razgovaramo o tome kako napraviti da se iskoriste potencijali željeznica i da željeznice iskoriste ono što nama pruža i naše geografsko obilježje i sve mogućnosti da mi naiđemo u situaciju da sve ove situacije koje se događaju u Europskoj uniji da mimoiđu Hrvatsku i izgubimo veliki dio i ostvarivanja novčanih prihoda i mogućnost modernizacije željeznice. Drugi dio, moram reagirati, vezano je na onu situaciju osnivanja firmi kćeri u okviru i hrvatskih željeznica. Mislim da je to dosta opasna situacija ako smo čuli i situaciju kako i Vlada tumači vezano za ITAS jučer na, šta se događalo sa ITAS-om da su također osnivane firme kćeri i što se dogodilo. Ja vam moram upozoriti oko toga da je to jedan modal koji od davnina postoji a taj ide i protiv samih hrvatskih branitelja jer znamo da oni imaju pravo na udjele iz svih javnih poduzeća, a to je prvo krenula vodoprivreda i svi ostali. I na taj način samo se stvara dodatno plodno tlo za korupciju i za grabež u, i pljačka u pretvorbi i privatizaciji. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Marijo Zubović.
Ja bih uvaženom zastupniku odgovorio da upravo sam razmišljao što bih stavio kao usporedbu da se razumije koliko košta i vrijedi jedan takav vlak pa sam stavio autobuse i mislim da sam uspio budući da je on upravo sada shvatio koliko to košta i koliko je to veliko. A ovo drugo što govori, ja nisam govorio o nikakvim kćerima, makar imam dvije kćeri ali, ne znam povodom čega meni u replici odgovara.
U ime predlagatelja interpelacije poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Ova Vlada je omalovažavala i stalno omalovažava koncept bivše Vlade u svezi sa modernizacijom Hrvatskih željeznica što je značilo i investicije i radna mjesta, ukratko razvoj. Što je ponudila? Strogo kontrolirane vlakove, ali ne u smislu sigurnosti jer nažalost sigurnost na prugama danas je ugrožena. Vlakovi voze ne redovit, a predsjednik sindikata dodaje i to da su se počele organizirati čak i interne kladionice hoće li se lokomotiva zapaliti ili će vlak ostati u kvaru. Čak je skoro bilo došlo do smjene prometnika vlakova na kolodvoru Ogulih-Hreljin koji je medijima rekao istinu kako je spriječio gotovo sigurnu nesreću što je Vlada preko uprave HŽ-a željela zataškati. Ambiciozni projekt restrukturiranja i modernizacije Hrvatskih željeznica, otpočeo je 2003. godine za vrijeme Vlade Ivice Račana, a do 2007. godine predviđena su bila ulaganja od gotovo 15,5 milijardi kuna ili više od 3 milijarde kuna godišnje. Trebamo znati da svako ne odustajanje od ovoga koncepta nego svako usporavanje, restrukturiranja i modernizacije utječe na konkurentnost. Plan je bio da kroz petogodišnje ulaganje konkurentnost Hrvatskih željeznica podigne se na razinu ravnopravnog partnera i da se upusti u, dakle, Hrvatske željeznice upuste u tržišnu utakmicu s konkurencijom iz susjednih zemalja. Nagibni vlakovi tek su vrh ledenog brijega kada je riječ o domaćoj željeznici, bez ulaganja domaćim će prugama i dalje voziti 28 godina stare kompozicije, ne klimatizirani putnički vlakovi od kojih malo koji zadovoljava ekološke norme Europske unije. Vučna vozila pak sklona su kvarenju dok u teretnom prijevozu imamo vagone za terete kojih nema, dok tereti koji se nude na tržištu nemamo čime prevoziti. Bez ulaganja ostati ćemo na infrastrukturi Karoline i Josefine, pa niti putovanje vlakom neće biti privlačno. A najveća opasnost također vreba za domaće kooperante, željeznice, i to za tvornicu željezničkih vagona Gredelj, za Končar, za Đuru Đakovića, koji obavljaju najveći dio poslova modernizacije, čisti uvoz, odnosi se samo na nagibne vlakove dok upravo ove projekte modernizacije određuju nitko drugi nego domaća poduzeća. Kobna odluka o usporavanju modernizacije Hrvatskih željeznica nažalost donesena je prijedlogom i izglasavanjem ovdje državnog proračuna za 2004. godinu. I upravo nakon toga, na okruglom stolu koji su upriličili Hrvatska udruga sindikata, Prometni fakultet u Zagrebu i udruga inženjera prometa, doslovce je rečeno ovo. Hrvatske bi Željeznice uspori li se njihova modernizacija mogle postati jeftina meta preuzimanja. Sve manje željeznice koje se na temelju svoje modernizacije kao partneri ne okupe oko 5 najvećih europskih željeznica, i to Njemačke, Francuske, Engleska, Švicarske i Ruske, progutati će stvari, željeznički operateri. Vlada međutim, ostala je gluha, nijema i slijepa na ove, na ova objektivna upozorenja i na ove opasnosti koje nisu minule ni dan danas, dapače one su se povećale. Čak i na neobjašnjiv način Vlada odustaje od ubiranja trošarina u visini od 60 lipa po litri naftnih derivata te ostavlja otvoreno državno jamstvo HŽ-u u vrijednosti od … [[Govornik se ne razumije.]] milijuna eura. Tada se to objašnjavalo da ta nova Vlada još tada ne želi opteretiti hrvatske građane kada je cijena naftnih derivata u pravilu bila negdje oko 5,5 kuna po litri, danas nakon 8 kuna što kažu iz Vlade? Što? Idite u tramvaje ne vozite se automobilima, to je odgovor i to je briga za hrvatske građane. I zaista u medijima se otvoreno počelo ne špekulirati nego otvoreno govoriti o ovoj objektivnom opasnosti. Poklanja li Hrvatska i svoj HŽ strancima? Uz tek načete otoke i otočiće, dok je jučer premijer Sanader rekao i tako otvoreno, nećemo rasprodati, jedno se govori a drugo se radi. Drugo se našim mehanizmima upravo otvaraju mogućnosti da se drugačije radi. Dakle, zaista uz načete otoke i otočiće sada je na redu izgleda i željeznički sustav i to čitava njihova mreža, infrastruktura, promet, korisnici, dobavljači, poslovni partneri, samo je pitanje da se taj poklon što bolje aranžira, što bolje servira, možda u ovom slučaju velikim njemačkim i francuskim kompanijama. Međutim, cilj modernizacije Hrvatske željeznice koja je za Račanove Vlade pokrenuta do jučer je glasio ovako: Hrvatska željeznica mora postati jedan od tri regionalna leadera u prijevozu robe i putnika željeznicom. U taj projekt Hrvatska željeznica je u razdoblju od 2003. do 2007. namjeravano je tu uložiti 15,3 milijarde kuna a ključne investicije bili bi kapitalni remont ličke pruge, elektrifikacija pruge u … [[Govornik se ne razumije.]] Knin-Split, modernizacija pruge Beli Manastir – Osijek – Slavonski Brod, Šamac – Metsković – Ploće, te nabava nagibnih vlakova što je djelomično bilo i otpočeto. Hrvatska se unatoč Vladinoj kobnoj odluci o redukciji modernizacije Hrvatske željeznice i dalje nalazi i ona će se uvijek nalaziti na tri izuzetno važna međunarodna koridora i to ne smije ova Vlada zanemariti. Na važnim međunarodnim koridorima koji povezuju Jadran i južnu Europu sa srednjom Europom. To je dakle veliki mamac za sve potencijalne kupce HŽ-a ili za preuzimanje željezničkih koncesija u Hrvatskoj ali do jučer i ključni razlog za ubrzanje modernizacije Hrvatske željeznice, a od čega ova Sanaderova Vlada na neobjašnjiv način odustaje. Odustajući od te cjelovite modernizacije HŽ-a Vlada poništava, umanjuje u najblaže rečeno HŽ-ove šanse da sudjeluje u investicijama i širenju poslova u regiji jugoistočne Europe bez kojih teško da može postići svoj poslovni optimum pogotovo ne u odnosu na velike konkurente iz Europske unije. Dakle ostaje otvorena opasnost i Vlada na to treba ne samo Hrvatskoj željeznici nego hrvatskim građanima dati direktni odgovor. Teretni promet prema hrvatskim lukama se povećao. Nažalost u ovom trenutku same Hrvatske željeznice uopće ne mogu udovoljiti tim potrebama i to je ono što ozbiljno mora zabrinuti. Ova Vlada često se hvali kako je u njezinim nakanama u nekim zahvatima, u nekim promjenama koje su čudno objašnjive, ali jedan argument ima. Gotovo ga izvlači kao aksiom kojem više ništa ne treba dodavati jer eto određeni sindikati stali su iza takve odluke. Gospodo ovdje su … [[Govornica se ne razumije.]] sindikati neumoljivi. Ovdje se sindikati ne potkupljuju ni na koji način. Oni su ovdje jedno. Jer vole tu Željeznicu. Jer vole svoju zemlju. Jer misle da ona ima svoj, svoju perspektivu. Sigurno je o Željeznici ovdje je već negdje govoreno, može se iz tog emocionalnog naboja govoriti. I upravo ti sindikati upozoravaju Vladu na gašenje Željeznice. Govore kako su nezadovoljni načinom na koji Vlada percipira Hrvatske željeznice i ne vide izlaz iz realno katastrofalnog stanja pruga i prijevoza kapaciteta. To su gospodo njihove riječi. Na niz okruglih stolova koje su otvorili, koje su organizirali ali Vlada i resorno Ministarstvo nisu našli za shodno da se odazovu tim okruglim stolovima. Hrvatske željeznice moraju i žele postati profitabilna tvrtka jer nije smisao živjeti od dotiranog novca poreznih obveznika. To kažu sindikalci. To kažu ljudi koji su zaposleni u Željeznici. Koji je dobro poznaju. Stanje u Hrvatskim željeznicama kažu upravo da je neodrživo. I to čelnici triju sindikata. Oni upozoravaju da je dostiglo stanje u HŽ-u krajnje dno. Tvrde kako sigurnost prometa nikada nije bila ozbiljnije ugrožena. Oni su uputili ne ovo pismo samo saborskim zastupnicima. Uputili su i pismo resornom ministru. Uputili su pismo i Vladi, a od čega javnost ne zna ništa. Ali hvala Bogu može se naći na Internetu pa i mi možemo kad izađemo odavde jer ovdje smo isključeni iz svijeta i svijeta, telekomunikacijskog svijeta kao zastupnici ne više 21. nego izgleda 19. stoljeća i stanje je takvo zaista realno stanje je takvo da možemo poslužiti se i pjesničkom eto misli, dok željeznicu hvata već daljina Vlada koja se želi oglušiti na sva ova objektivna upozorenja ne bi bila nikakva druga Vlada nego Vlada izvan svakog kolosijeka. Hvala lijepa.
Prvo, poštovana kolegice zastupnice Ingrid Antičević-Marinović nisu zastupnici isključeni iz vanjskog svijeta. Zastupnici i ostali sudionici u Hrvatskom saboru i članovi Vlade i svi ostali koji sudjeluju u radu Hrvatskog sabora su samo onemogućeni kao u svakom europskom parlamentu da koriste mobilnu telefoniju. I to će tako biti sviđalo se to nekome ili ne. Kao što je u francuskom, talijanskom, španjolskom, austrijskom, njemačkom i svakom drugom parlamentu tako će i u Hrvatskom saboru kada se pojedinci nisu htjeli držati naputka da kraj jasno vidljive zabrane mobilnog telefoniranja u Hrvatskom saboru kada su s time ometali rad cjelokupnoga Sabora tada se morala i primijeniti ova mjera da se uređajem otkloni mogućnost mobilnog telefoniranja. Nije to niti za onemogućavanje kontakta zastupnika sa vanjskim svijetom niti za, upereno protiv bilo koje stranke. To je u cilju digniteta i normalnog funkcioniranja Hrvatskog sabora. Imamo seriju ispravaka netočnih navoda. Poštovani zastupnik Ivan Vučić.
Evo u nizu netočnih podataka kolegice Antičević pokušat ću ispraviti dva. Kune se u dobru suradnju bivše uprave i bivše Vlade sa sindikatima, a pokušat ću pročitati samo jedan citat iz pisma kojeg sam dobio početkom 2004. godine od jednog sindikata: «Sada smo suočeni sa situacijom da HŽ imaju samo formalno nadzorni odbor i upravu. Nemamo niti predstavnika radnika u nadzornom odboru. I pored toga što smo zajedno sa još 4 sindikata složili oko imena predstavnika radnika. Smatramo da to stanje treba što prije razriješiti.» Toliko o suradnji sa sindikatima. Kolegica je rekla da je prometnik vlakova u postaji Ogulin-Hrelji. Nije postaja Ogulin-Hrelji nego je postaja Ogulinski hrelji. Prometnik je Brozović. I nije on udaljen. On je kao sudionik izvanrednog događaja prema Zakonu o sigurnosti prometa na Željeznici do okončanja postupka i utvrđivanja uzroka privremeno udaljen samo sa radnog mjesta. Hvala.
Hvala. Drugi ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo u nizu netočnih navoda, stvarno ih ima puno. Ajde da uzmemo najjednostavniji. Jedno se govori, a drugo se radi. Naime evo odmah da ilustriram. Veli: «Nagibni vlakovi su vrh ledenog brijega», valjda modernizacije Željeznice, čega drugog? Nagibni vlakovi su vjerojatno vrh ledenog brijega moguće korupcije Račanove Vlade jer pod tim uvjetima nitko živ ne bi takve vlakove uzeo. Drugo, pričate jedno radite drugo. Sveti Rok veli uzgajat ćemo gljive, danas se hvalite s tim. I treće, sreća živa da pruga nije prolazila Piranskim zaljevom jer bi nam uz Račanovu Vladu ostala samo lijeva tračnica. Hvala.
Treći ispravak poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažena zastupnice Antičević netočno je kazala sljedeće: «Vlada je na neobjašnjiv način odustala od uvođenja trošarine.» To apsolutno nije točno. Ovdje već drugi dan predstavnici Ministarstva, a i ministar osobno je argumentirano i sa prezentiranim konkretnim podacima obrazložio zbog čega i na koji način se odustalo od trošarine i na koji način su namaknuta sredstva koja su se trebala na taj način ostvariti i usmjeriti prema Hrvatskim željeznicama. I ispravljam i drugi netočan navod koji je uvažena kolegica kazala, a glasi: «Vlada odustaje od modernizacije HŽ-a odnosno Hrvatskih željeznica». To jednostavno nije točno. Iz svih podataka financijske prirode koje smo imali prilike ne samo čuti nego i po prezentiranim dokumentima proizlazi apsolutno suprotno. Ova Vlada ne odustaje od modernizacije Hrvatskih željeznica. Možda su modaliteti financiranja u okviru proračunskih mogućnosti drugačiji, ali apsolutno je neprihvatljiva konstatacija da je ova Vlada odustala od modernizacije Hrvatskih željeznica.
Hvala lijepa. Molim zastupnike da budu u granicama fair play-a bez optužbi, generalnih optužbi za korupciju da se držimo onoga što neće izazivati nepotrebne konflikte u Hrvatskom saboru. Poštovana zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Draga moja kolegice, 10 minuta vaše netočnosti ja ću iznijeti samo nekoliko. Hrvatska Vlada ne odustaje od razvoja Hrvatskih željeznica nego je u državnom proračunu tek prvi put u 2004. i 2005. godini na transparentan način iskazala sredstva za pozicije namijenjene Hrvatskim željeznicama, prva netočnost. Druga netočnost da ova Vlada, hrvatska Vlada govori vozite se tramvajem. Ne rasprodaje ova hrvatska Vlada hrvatske otoke i otočiće nego sa odgovornošću radi naš zajednički put prema Europskoj uniji. Ova Vlada nije iskliznula sa kolosijeka i na kraju vama gospođo kolegice od kad ste vi postali čuvarica hrvatskog ognjišta.
Evo i sestrinske ljubavi. Izljevi. I poštovani zastupnik Marijan Bekavac, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispravio bih netočan navod. U nizu netočnih navoda kolegice Ingrid Antičević Marinović koja kaže da hrvatska Vlada jedno govori, a drugo radi, te da rasprodaje otoke, hrvatsku imovinu. Netočno je da ova Vlada jedno govori, a drugo radi, te da rasprodaje hrvatske otoke i imovinu. Ova Vlada radi transparentno i otvorena je prema javnosti za razliku od vas i vašeg predsjednika koji je bez odluke Sabora skoro predao Savudrijsku valu Slovencima.
Državni tajnik Dražen Breglec. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Mislim da je potrebno iznijeti nekoliko rečenica temeljem onog što je bilo rečeno u prethodnim raspravama. Uvažena gospođa saborska zastupnica, gospođa Ingrid Antičević je rekla da omalovažavamo rad bivše Vlade, odnosno. Isto tako, a nakon toga je izrekla i to da je Vlada željela zataškati jedan slučaj na Hrvatskim željeznicama. Mislim da je i moja rasprava prethodna, a i cijeli jučerašnji dan zapravo obilovala i naglascima od strane Vlade na pozitivnim elementima koje je učinila bivša Vlada i neposredno moj prijašnji nastup je bio isto takav. Dakle, ni u jednom elementu rad bivše Vlade na tom dijelu koji je bio pozitivan se nije omalovažavao. Upravo obrnuto, iznošenjem time da Vlada želi zataškati jedan benigan slučaj koji je nakon toga razjašnjen, prometnik vraćen, a kao što je rekao dobro uvaženi gospodin saborski zastupnik iz proceduralnih razloga bio udaljen. Dakle upravo taj slučaj potvrđuje da niti se dogodilo to što se je željelo insinuirati, a Vlada dakako ima apsolutno puno, puno, puno važniji poslova nego da zataškava ovakav slučaj. Dakle, ova definicija omalovažavanja možda i nije bila najprimjerenija. Također je bilo iznešeno da se odlukom o proračunu 2004. godine zaustavila modernizacija Hrvatskih željeznica. Nikad u povijesti Hrvatske nije se toliko izdvojilo za Hrvatske željeznice kao 2004. godine. 4,7 milijardi kuna 2004. godine. Ako je, ja zaista ne znam logično razmišljati ili ako je to zaustavljanje, a izdvojilo se više nego nekoliko puta više u prethodnoj godini, onda ja zaista ne znam kakav zaključak iz toga možemo zaključiti osim toga da to nije točna tvrdnja. Možda će plastična usporedba dočarati što znači 4,7 milijardi. U 2004. godini Ministarstvo unutrašnjih poslova cijelo potrošilo je oko 3,3 milijarde kuna, 3 i pol milijarde kuna, a Ministarstvo unutarnjih poslova 3,3 milijarde kuna. Dakle Hrvatske željeznice su od 2004. godine dobile gotovo 50% više sredstava nego Ministarstvo obrane Republike Hrvatske. I takve usporedbe možda će bolje nego gole brojke, jer na brojke smo već pomalo oguglali, možda će ovakve usporedbe bolje dočarati koliko se izdvojilo prošle godine na granicama usudio bi se čak reći i preko granica mogućeg u tom trenutku. Da se promet povećao u lukama, a Hrvatske željeznice nisu u stanju to servisirati već je bila iznesena tvrdnja koju sam načelno demantirao. Ako se promet povećao u lukama, a povećao se. Konkretno, 2003. iznosio je 12 milijuna 733 tisuća tona, 2004. 14 milijuna 368 tisuća kuna, 2005. prognoza, a bit će premašena prema zadnjim podacima, 16 milijuna 900 tisuća tona u 4 hrvatske najveće luke, Rijeka, Ploče, Šibenik, Zadar. Dakle, nesporno, brojke govore, promet se skokovito povećava. Ako odete u jednu od tih luka vidjet ćete da roba ne stoji u lukama. Što je zaključak? Netko je tu robu morao odvesti. Dakle, najbolji dokaz da se je promet povećao, a da ona ne stoji u lukama je upravo to da ju netko odvezao. Odvezle su je Hrvatske željeznice i to je dokaz da Hrvatske željeznice u ovom trenutku jesu sposobne servisirati luke. A da će u budućnosti trebati raditi puno na modernizaciji kapaciteta kako bi i još povećane prometom mogle servisirati, to je točno, to nismo osporavali, to i danas tvrdimo. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, ja sam jučer isto na netočan navod kako u prvi 9 mjeseci 2004. godine nije zaustavljena modernizacija Željeznice ispravio netočan navod jer je činjenica sljedeća. Da u proračunu je tek rebalansom u 9. mjesecu ostvaren onaj dio o čemu vi sad govorite. Znači, nesporna je činjenica da je u prvih devet mjeseci 2004. godine bio zaustavljen proces modernizacije Željeznice, te znači nije bila aktualna ona pjesma "Beži Jankec, beži Jankec cug ti bu pobegel", nego sad za Bregleca "Stani Breglec, stani Breglec, cug se nije maknul", to je istina.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Moj ispravak se odnosi na iste činjenice. Gospodine državni tajniče, 2004. godine vaša Vlada, ustvari vi ste plaćali ono što je napravljeno, a istina je ovo što je rekao moj prethodnik da se zaustavio tempo realizacije prihvaćenih planova modernizacije, da su, dakle da je došlo do zakašnjevanja, usporavanja i zaustavljanja brzine realizacije modernizacije Hrvatskih željeznica koje bi se bile nastavili da je ostala jedna druga Vlada.
Valjda trebamo biti svjesno da uvijek postoji Vlada Republike Hrvatske, a ne postoji vaša i naša i njihova Vlada. … [[Upadica se ne čuje.]] Razumijemo se, ali prvo treba prestati rabiti to, vaša Vlada, njihova Vlada. Poštovana zastupnica Biserka Perman. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Promjenom državne vlasti u Republici Hrvatskoj na prošlim parlamentarnim izborima u odnosu državne politike prema Hrvatskim željeznicama nastaje zaokret. Zaustavljanje tempa modernizacije Hrvatskih željeznica od strane nove Vlade nažalost je još jedan primjer koliko Hrvatskoj nedostaje dugoročno planiranje. Pitam se mora li nužno svaka promjena vlasti značiti ujedno i odustajanje od projekata koje je započela prethodna Vlada. Možda bi nebriga aktualne Vlade za modernizaciju Hrvatskih željeznica ostala nezapažena da niz nesreća na prugama nije skrenulo pažnju medija i javnosti u tom smjeru. Jedna od dugoročnih posljedica tih nesreća uz onu konkretnu materijalnu će biti i daljnje smanjenje broja putnika što je rezultat smanjenja povjerenja u željeznički promet kao siguran oblik prometa. Gdje tražiti uzroke spomenutih nesreća? Odgovornost za iste prebačena je na najniže razine upravljanja, a ne na upravu HŽ-a, odnosno Vladu koji su lošim poslovanjem i napuštanjem projekta modernizacije doveli Hrvatske željeznice u nezavidan položaj. Teškoće u financijskom poslovanju HŽ-a i učestale nesreće sa ogromnim štetama dostatan su razlog da Vlada ozbiljnije shvati modernizaciju i restrukturiranje željeznica. Potrebno je osigurati kredite za trenutno izmirenje dugova HŽ-a, te da se plan 2003.-2007. razradi dinamični po godinama kako bi se mogla pratiti realizacija programa modernizacije i restrukturiranja željeznica. Ne bih spominjala brojke kao ni argumente i protuargumente jer smo ih već jako puno čuli jučer i danas, ali ipak želim jednim slikovitim primjerom ilustrirati današnje stanje Hrvatskih željeznica. Uvođenje poslovnih vlakova 70-ih godina prošlog stoljeća put vlakom iz Rijeke u Zagreb je izgledao otprilike ovako. Putovalo se 3 i pol sata. U cijenu karte bio je uključen topli napitak, dakle kava ili čaj. Nasloni za glavu putnika imali su bijelu presvlaku. Iznad svakog sjedala bila je svjetiljka za čitanje, ako ostali putnici spavaju. Vagoni su imali sustav razglasa iz kojeg se tijekom putovanja mogla slušati glazba i putne informacije osoblja vlaka. Bilo je moguće regulirati temperaturu u kupeima. Vrlo često se događalo da neposredno prije puta niste mogli kupiti kartu jer su sve bile rasprodane i to tjedan i više dana unaprijed. Uz to podsjećam da je put iz Rijeke do Zagreba autobusom trajao 4 sata i da je cijena povratne karte za vlak bila 20 do 30% niža od autobusne karte. Danas 30 godina kasnije, dok se u najrazvijenijim državama željeznica ponovno afirmira kao konkurentno prometno sredstvo, u putničkom prometu najrazvijenijih država dosegnute su vrtoglave brzine od 300 i više kilometara na sat, a opremljenost i udobnost vlakova u potpunosti odgovaraju tehnološkim dosezima te potrebama i načinu življenja modernog čovjeka, što imamo u Hrvatskoj, odnosno kako danas izgleda putovanje Rijeka – Zagreb vlakom? Put traje 4 do 4 i pol sata, a zbog čestih zakašnjenja i često puno duže. Zbog dotrajalosti pojedinih dionica pruge vlak se kreće brzinom pješaka. Uglavnom nema svjetiljki za čitanje kao ni bijelih presvlaka za glavu. Nema toplog napitka, ne može se regulirati temperatura u kupeima pa često imamo efekt saune ili hladnjače. Razglasa nema ili ne radi. Ako uzmemo u obzir da se izgradnjom autocesta put autobusom skratio i za više od sata, a cijena puta vlakom je postala i do 20% viša od autobusa jasno je da su, uz ranije spomenute nesreće, to dodatni razlozi za daljnji kontinuirani pad broja putnika Hrvatskih željeznica. I međunarodnih vlakova Hrvatske željeznice imaju sve manje jer su u takvom stanju da uskoro neće ni moći dalje od granice. Kad bi se na našem putu u Europu oslonili na naše željeznice bojim se da bi njihovim sadašnjim tempom brzine do Europe stigli u nekoj od budućih generacija i to ako bi sišli s vlaka i nastavili pješke ili autostopom. Primjerice, gotovo na svim kolodvorima Hrvatskih željeznica u zemlji pa tako i na glavnom kolodvoru u Zagrebu invalidi u kolicima ne mogu ući u zgradu kolodvora niti mogu bez najave krenuti na putovanje, prići peronima i ući u vlak jer na tom najprometnijem čvorištu u zemlji nisu osigurane prilazne rampe koje bi im omogućavale slobodno kretanje. Još jedna posljedica izostanka ulaganja je kontinuirani rast troškova održavanja infrastrukture za minimalnu prometnu osposobljenost, te potpuna nekonkurentnost teretnog prijevoza u okviru primjena direktiva Europske unije. Krajnje je vrijeme da se ovaj ekološki najprihvatljiviji oblik kopnenog prometa i u Hrvatskoj nastoji razvijati sukladno tendencijama i standardima najrazvijenijih država. I zato se pridružujem svima onima koji traže promjenu politike naše Vlade prema Hrvatskim željeznicama kako bi izbjegli situaciju da mi budemo servis drugima koji na nama ostvaruju vrtoglave profite. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Mato Gavran. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Već je postalo uobičajeno da se svaka rasprava ovdje u Hrvatskom saboru o gospodarskim aktivnostima, a napose o potrebi da se iznađu kvalitetna rješenja ili ubrzaju započeti procesi, pretvori u analizu i optužbe koja Vlada je učinila više i čije su mjere bile efikasnije. O tome ste i vi, gospodine predsjedniče, intervenirali, intervenirajući i sami rekli. I danas se postavlja pitanje tko je bio pametniji, tko je bio snalažljiviji, sposobniji, učinkovitiji i etc. I po tome niti ova današnja rasprava nije izuzetak. I jučer, a i danas uz ovu raspravu imamo dvije slike. Pozicijsku i ovu opozicijsku. I to ne samo u materijalima koje smo dobili u pripremi ove točke već i ovdje što se iskazuje i u raspravama pojedinih kolegica i kolega. I dalje se statistika različito upotrebljava, različito miksa i pri tom čvrsto ostaje na zadanim pozicijama dok životna stvarnost nažalost ukazuje suprotno. Građani najbolje znaju kako im nije. Većina od njih nažalost i dalje teško živi i što je najbitnije, sve nam manje vjeruju. Umorni su i iscrpljeni od ovih najčešće neproduktivnih rasprava, a u konačnosti međusobne optužbe ih i ne zanimaju. Oni žele čuti samo jedno i to kada će doživjeti i osjetiti boljitak, kada će kvalitetnije i bolje živjeti. Znamo da kvalitetne odgovore na ova pitanja, a i po ovoj današnjoj temi, ne mogu dati Hrvatske željeznice. Već isključivo Vlada Republike Hrvatske i mi zastupnici u Hrvatskom saboru. Imamo li mi snage i sposobnosti, a napose dobre volje i odgovornosti donijeti kvalitetna rješenja i istrajati na njihovoj provedbi. Kako sada stvari stoje u potpunosti nemamo ili nemamo uopće. I dalje imamo različite istine pa smo niz puta čuli u raspravi kako je prethodna Vlada planirala jedna sredstva, ova druga. U materijalima stoji između ostaloga, istine radi, projekcijom restrukturiranja i modernizacijom Hrvatskih željeznica strukturiranih u poslovnom planu za razdoblje od 2003. do 2007. godine ukupna ulaganja u Hrvatske željeznice trebala su doseći iznos od 16 milijardi kuna, a za redovno održavanje infrastrukture iznos od cca 7 i pol milijardi i za subvenciju javnog interesa u putničkom prijevozu cca 2 milijarde kuna. Pa je tako u 2005. godini planom prihoda Hrvatskih željeznica trebalo biti 3,9 milijardi kuna i za investicije 2,7 milijardi kuna, odnosno ukupno 6,6 milijardi kuna. Vlada u svom odgovoru kaže da se ukupno u modernizaciju Hrvatskih željeznica u 2005. godini trebalo utrošiti 2 milijarde 814 milijuna kuna i tako redom. Ova interpelacija ili kroz ovu raspravu puno toga smo čuli, da ne nabrajam brojke, osobno držim da cilj interpelacije nije da se međusobno optužujemo već da naprosto poboljšamo stanje. Svima nam je znano da veliki infrastrukturni radovi pokreću široku lepezu djelatnosti i suprotno usporavanjem, zaustavljanjem ili izostankom istih izostaje i ukupan gospodarski razvoj. Neću govoriti o slabostima, o onome što je bilo 2000. godine naslijeđeno, što je ostavljeno 2004. godine, kamo idu Hrvatske željeznice, o tome je već prije mene puno toga rečeno, pa i dozvolite mi samo nekoliko riječi o jednom od segmenata zaustavljanja razvoja. Gledajući kroz prizmu gospodarskog razvoja ne optužujući već vjerujući statistici, vozni park Hrvatskih željeznica prosječne je starosti od 24 do 28 godina i to putnički vagoni 26 godina, motorni vlakovi 24 godine, teretni vagoni 27 godina, lokomotive 28 godina. Posljednje nabavke novih putničkih vagona dogodile su se 1991. godine, a lokomotiva 1989. godine. Ako tome dodamo zaostatak u nužnom kapitalnom remontu pruga, te nedostatne sve ostale modernizacije, da ih ne nabrajam, nije realno očekivati da će Hrvatske željeznice biti sposobne i konkurentne za buduću vrlo brzu i nesmiljenu tržišnu utakmicu, a naš bi cilj trebao biti upravo taj, stvoriti pretpostavke da Hrvatske željeznice budu i sposobne i konkurentne za tržišnu utakmicu i to ne samo na našim prugama i ne samo Hrvatske željeznice, već i ostali gospodarski subjekti. Jedan od tih subjekata je svakako i "Đuro Đaković" prva tvornica vagona, mostova i strojeva osnovana 1921. godine, vjerojatno svima vama iznimno dobro znana, bar po brendu i upravo taj "Đuro Đaković", odnosno specijalna vozila "Đure Đakovića" su zahvaljujući naporima prethodne Vlade u prethodne 3 i pol godine za Hrvatske željeznice proizvele i što je i najbitnije i isporučile 618 vagona, a do konca godine i isporučit će i preostala 34 čime će biti zatvorena narudžba od 652 vagona. Zahvaljujući ovako velikoj narudžbi "Đuro Đaković" se vrlo uspješno afirmirao i stekao reference kojima omogućavaju da se nosi sa jakom europskom i svjetskom konkurencijom i po pitanju kvalitete, ali i dinamike proizvodnje. Naime, u unazad 2 godine "Đuro Đaković" je već uspjeo proizvesti jedan vagon dnevno, a što više vrijeme odmiče neupitno je da se i povećava i dinamika proizvodnje, no na žalost unatoč dokazanim sposobnostima u "Đuri Đaković" specijalnim vozilima ne spavaju svi mirnim snom. Možda je bolje reći da uopće ne spavaju i to iz razloga velike zabrinutosti i to za golu egzistenciju, na žalost zbog Vlade Republike Hrvatske. Da pojasnim, tijekom protekle 2 godine zbog investicijskog usporavanja usporena je i smanjena i dinamika proizvodnje i vrlo je izvjesno da prvotni plan od tisuću 670 novih vagona do 2008. godine neće biti ispunjen. U ovom trenutku unatoč čvrstom obećanju Vlade Republike Hrvatske i to za vrijeme zasjedanja u Slavonskom Brodu 22. rujna ove godine i obećanju o proizvodnji novih 300 vagona do rujna 2007. godine ukupne vrijednosti 2 stotine 20 milijuna kuna, zbog izostanka ugovora o proizvodnji tih vagona upitna je sudbina najmanje 2 stotine od ukupno 500 zaposlenih djelatnika. Vodeći računa o tim ljudima koji sigurno prate i ovu današnju raspravu u odsutnosti gospodina ministra pitam vas gospodine državni tajniče i molim za jasan odgovor, koliko znate naravno, kada će biti potpisan ugovor i nastavljena proizvodnja vagona u "Đuri Đaković" specijalnim vozilima kako ne bismo doživjeli da umjesto vagona na tračnicama budu radnici, bez obzira na lijevoj ili na desnoj tračnici, štrajkajući naravno, a najave za štrajk su više nego očite? Poznavajući i većinu od tih djelatnika koji su i svojim tijelima branili izvoženje tenkova za vrijeme ili pred Domovinski rat ne bi bilo dobro da takovu scenu na hrvatskim prugama ma u kom dijelu doživimo, a sindikalisti najavljuju da će između ostaloga blokirati prugu Zagreb-Vinkovci. Naravno strpljenje, ponavljam je na kraju, pa stoga molim da evo što prije riješimo taj problem i na kraju dozvolite mi gospodine predsjedniče da samo iskažem sljedeće. U čvrstom uvjerenju da sva do sada uložena sredstva, ali i napori nisu dostatni, te da ih treba znatno povećati, što su moje kolegice i kolege iz kluba SDP-a i naglasili, smatram ovu današnju raspravu potrebnom, a zbog kontinuiteta i stabilnosti sustava podržavam predložene zaključke, naročito obavezu Vlade da razradi dinamiku realizacije programa modernizacije i rekonstrukcije željeznica, te da osigura potrebna sredstva ma iz kojeg izvora. Samo na taj način.
Hvala lijepa.
Ići ćemo dalje. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Živko Nenadić. Nema ga. Gubi pravo na riječ o ovoj temi. Poštovani zastupnik Ivan Vučić.
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolege i kolegice zastupnici, kolege željezničari. Pokušat ću nastaviti raspravu od jučer gdje se raspravljalo u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice iako mislim da ću se u dobrom dijelu ponoviti ili već reći ono što je i rečeno od kolega zastupnika. Dok raspravljamo o interpelaciji po zahtjevu zaustavljanja modernizacije željeznica Ministarstvo financija priprema otplatu 160 milijuna kratkoročnog kredita kojim je bivša Vlada premostila nelikvidnost Hrvatskih željeznica iz 2000. godine. U periodu od 2000. do 2003. godine HŽ se često kratkoročno zaduživao za potrebe premošćivanja nelikvidnosti i konsolidacije financijskog poslovanja. Dodatnih 500 milijuna kratkoročnih kredita zaduženja za obrtna sredstva iz 2003. godine također je prošle godine podmirila ova Vlada. Za godinu dana očekuje nas isplata dodatnih 400 milijuna kojima je bivša vlast konsolidirala Hrvatske željeznice u 2001. godini. Poslovna politika bivše Vlade o premošćivanju nelikvidnosti i konsolidacije poslovanja HŽ-a opteretila je rad ove Vlade sa preko 2 milijarde kuna ne računajući kamate. Uz 2 milijarde kredita za tekuću likvidnost obveze prema dobavljačima na kraju 2003. godine iznosili su preko 530 milijuna kuna, nakon prvih 6 mjeseci ove godine bez kreditnih zaduživanja za konsolidaciju i financijskog poslovanja Hrvatske željeznice one su svedene na manje od 460 milijuna kuna. Brojkama je puno govoreno i možda dovoljno ne obraćamo pažnju na njih ali mislim da ovi slijedeći podaci koje ću iznijeti dovoljno govore o svemu i o opravdanosti podnošenja interpelacije. U periodu od 2000. do 2003. godine Hrvatske željeznice su ukupno realizirale milijardu i 370 milijuna investicija u infrastrukturu i milijardu 220 milijuna u prijevoznim kapacitetima. Za samo 18 mjeseci ove Vlade u Hrvatskim željeznicama je realizirano milijardu i 260 milijuna investicija u infrastrukturi i milijardu 80 milijuna u prijevoznim kapacitetima, napominjem za samo 18 mjeseci. Uz takav investicijski omjer važno je reći da je samo u 2003. godini ugovoreno preko 630 milijuna kuna investicija direktnim pogodbama dok je u 2004. i 2005. godini, dakle za ovih 18 mjeseci direktnim pogodbama ukupno realizirano manje od 160 milijuna. Mislim da omjer sve govori. U Hrvatskim željeznicama kao i ukupnoj bilanci sa ovisnim društvima bilježimo po prvi puta znatnije smanjenje broja zaposlenosti uz rad prihoda i povećanje efikasnosti Hrvatskih željeznica mjerenog radnim omjerom za 10%. U 2005. godini došlo je i do povećanja plaća Hrvatskih željeznica za 5%. U prvih šest mjeseci ove godine Hrvatske željeznice bilježe rast broja prevezenih putnika za 6,3% što su mnogi rekli da nije istina i prijevoz, ono što posebno veseli, roba za 14,3% mjereno u broju putničkih odnosno neto tonskih kilometara. Često puta iz kolega zastupnika i ispred klubova i u pojedinačnoj raspravi se govori da moramo napraviti željeznice koje će biti konkurentne cestama, hrvatskim auto-cestama. Ja mislim da uz to što moramo napraviti i modernizirati Hrvatske željeznice da budu konkurentne našim auto-cestama da je prioritet napraviti i modernizirati Hrvatske željeznice da one budu konkurentne europskim željeznicama, drugim europskim koridorima jer ulaskom Hrvatske u Europsku uniju sigurno će roba tražiti druge koridore i da Hrvatske željeznice moramo toliko modernizirati da naši koridori budu konkurentni tim ostalim koridorima a ovo konkurentni hrvatskim auto-cestama je za mene manje važno jer Hrvatska država i obveznici porezni su uložili i u izgradnju hrvatskih auto-cesta ako tu izuzmemo onu ekološku sferu koja je za Hrvatske željeznice sigurno povoljnija. Toliko se kunemo u rad naših trgovačkih društava, sestara željeznice i to je dobro. Dobro je da je bivša Vlada napravila i ta društva idu na tržište, samo ne na način kako se to radilo, ne na način da obnova blok kućice u Zagrebu ranžirnom kolodvoru kćerke poduzeća košta 400 tisuća kuna, da obnova sanitarnog čvora u Donjim Dubravama košta 500 tisuća kuna. Na taj način se ne može investirati porez, sredstva poreznih obveznika u društva kćeri da bi one sutra bile tržišno sposobne kad se privatiziraju na tržište. Ja jesam za to da se daje kćerkama poduzeća Hrvatskih željeznica ali isto tako da oni u cijenama moraju biti bar približno najpovoljnijem ponuđaču a ne da koriste one zakone, one odredbe u zakonu ako su u vlasništvu da im se može dati pred natječaj što onda četiri do pet puta povećava cijenu toga što je tada napravljeno. Puno govorimo o kadrovima. Dobro je reći da je do 31.12.2003. godine 85 djelatnika više zaposleno u usporedbi sa 31.12.2000. godine. Ali mislim da se tu dobro vratiti možda i 15 godina unatrag kada je ŽTP Zagreb 90. godine imao čini mi se 41 tisuću i 250 djelatnika, ili tada radnika. Dakle, Hrvatske željeznice su puno napravile u restrukturiranju i smanjenju broja radnika u svih ovih petnaest godina. U ovih proteklih četiri godine za vrijeme bivše Vlade za otpremu djelatnika utrošeno je 97,4 milijuna kuna. Otišlo je tisuću 884 radnika a istovremeno je primljeno 969 radnika što daje 85 onih više zaposlenih a uz to je izostao efekt poboljšanja kvalifikacijske strukture samo 10% zaposlenih ima obrazovanje više od srednje stručne spreme. 2005. godine po prvi puta sporazumne, dakle dobrovoljno, otišlo je 600 radnika sa Hrvatskih željeznica nego što je primljeno. Prigovaranje Vladi na političkim smjenama, na kadroviranju političkim u Hrvatskim željeznicama pa ja ću možda malo drukčije reći nego ostali. Ja osobno smatram, kažem osobno da je svrha svake politike osvojiti vlast. A da bi čovjek vladao, da bi stranka vladala mora imati svoje ljude. Ako neće imati svoje ljude u državnim poduzećima, u ministarstvima ja onda ne znam gdje će imati i kako će jedna politika vladati. I to je po meni jednadžba politike jedan puta jedan. Koliko je ona dobra o tome možemo suditi ali nije dobro da se na kraju jednog političkog mandata kao što je napravila bivša Vlada tri mjeseca prije izbora imenuju regionalni direktori kojih do tada uopće nije bilo, i gle igrom slučaja skoro svi predsjednici sindikata. Vi znate koji su to. Da li je to slučajno i zbog čega? I sada, da li je to kupovanje socijalnog mira? Ti direktori su evo i danas tamo. Ja mislim da to nije dobro i da je to politika i kadroviranje, a direktora uprave da je to skoro pa normalna stvar. Evo toliko. Hvala.
Hvala. Prva replika poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Pa repliciram na dio izlaganja uvaženog kolege da je svrha svake Vlade imati svoje ljude svagdje. Pa to je i dovelo Hrvatsku u ovo stanje. Baš ta činjenica je dovela Hrvatsku u ovo stanje da je sve uvijek kretalo se iz početka. … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] državnu upravu i na javna poduzeća … [[Govornik se ne razumije.]]
Dobro. Omogućite zastupniku da govori slobodno.
Znači, temeljna svrha je da imamo stručne, poštene, profesionalne ljude a politiku će oni provoditi jer svaka Vlada svoju politiku iskazuje u zakonskim inicijativa. A njihova je obveza znači provoditi zakone Republike Hrvatske. E onda ćemo mi krenuti naprijed a ne stalno dovoditi svoje ljude. Ti "svoji ljudi" su nas doveli ovdje gdje jesmo. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Vučić.
Pokušat ću odgovoriti kolegi Kovačeviću. Ja sam rekao da je to moje mišljenje i ja ostajem kod svog mišljenja da je svrha politike, svrha vlasti politike osvojiti vlast i vladati. I ja to, rekao sam u državnim poduzećima, i ja kod toga ostajem. Ali isto ja mislim da vi ne govorite istinu jer se ne ponašate tako u prirodi kada se ili u politici kada se pregovara sa političkim subjektima, pa i sa vašom strankom onda tražite da budemo direktori tamo, da imamo direktora tamo. Dakle, vi ste sami sebe sa svojom raspravom anulirali.
Poštovani zastupnik Miroslav Korenika druga replika.
Na istoj liniji kao i gospodin Kovačević, neosporna je činjenica da vlast želi postići rezultate, ali oprostite poštovani kolega, preko nadzornog odbora, a tamo sjede i najčešće političari se može ta politička kontrola ostvariti nad državnim poduzećem što često puta može i ne mora biti dobro, jer često puta ti političari koji sjede po nadzornim odborima pojma nemaju o tome što bi trebali nadzirati. Upravo zbog toga dok ne budemo imali i u državnim poduzećima menadžere koji će bez obzira tko je na vlasti moći slobodno raditi, nećemo imati prosperiteta u takvim poduzećima. To što vi podržavate … [[Govornik se ne razumije.]] to je nešto sasvim dobro za hrvatsku javnost da čuje da podržavate … [[Govornik se ne razumije.]] i da će ih očito još uvijek dovoljno biti. A još jedna replika vezana uz ono što ste govorili, Hrvatske željeznice i ne mogu ostvariti veći rad upravo zbog toga što nemaju dovoljno, …/Govornik se isključio pa naknadno uključio./… kako putničkih tako teretnih vagona i nemaju vučnih kapaciteta, vi kao čovjek koji ste … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatske željeznice to itekako dobro znate a Vlada svojim mjerama mora poraditi na tome da, to je kolega Gavran govorio da se dovoljno takvih vagona napravi u Republici Hrvatskoj jer zaposliti ćemo naše ljude, porezna davanja koja se ovdje daju, koristimo za veći bruto nacionalni dohodak i da ljudi na kraju krajeva rade, da radi hrvatski radnik a ne neki njemački ili onaj odakle se uvozi. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Vučić.
Kolega Korenika ja ne podržavam niti jedne … [[Govornik se ne razumije.]] ako je bilo … [[Govornik se ne razumije.]] onda su one bile 3. siječnja 2003. godine. Ja ću ponoviti, ja ću ponoviti ono, 2000, ja ću ponoviti ono što sam rekao, ja smatram da se provoditi politika može samo preko ljudi, svojih ljudi koje politike ili koalicijskih partnera, svakako da tu trebaju biti stručni ljudi. Na koji način ćemo provoditi politiku ako ostavimo direktore u državnim poduzećima nekih drugih političkih opcija. Tko će biti kriv, hoće li biti politika ili će biti ti direktori. Na koga ćete vi, ma kome ćete vi replicirati, koga ćete vi napadati?
Da, da, … [[Govornik se ne razumije.]] moći i sposobnim i nesposobnima, i stručnim i podobnima. Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ja mislim da nema nikoga iz moje generacije splitskih i dalmatinskih studenata koji može o željeznici govoriti bez emocija, mi smo, svi mi smo bili vezani za željeznicu, za vlak, kako mi doli kažemo za feratu, kada smo dolazili u Zagreb, ovdje, studirati, raditi, dolaziti kod prijatelja itd.. Dakle, zaista imaju pravo oni koji govore da ne može se govoriti bez emocija o željeznici. Meni osobno pored broda to je najdraži i dalje način prijevoza i ja bih, čini mi se da je kolega Markovinović, evo samo je kolega iz Osijeka došao ovdje u Sabor željeznicom, a svi ostali autima, šta ja znam i kako. I ja bih došao željeznicom da ona vozi 4,5 sata a to je bilo ono obećanje koje je dala stara uprava da se onim tempom modernizirala željeznica za Božić ove godine mi bi do Splita po tim projekcijama Marijan expresom dolazi za 4,5 sata u Zagreb, onda bih ja putovao željeznicom a ne ovako i malo čorav itd. vozia po magli i šta ja znam. Ja sam vozim auto i nije mi baš ugodno voziti, biti stalno na autocesti ili šta ja znam gdje, ja bih radije došao željeznicom, i tu je pitanje čini mi se osnovno. Osnovno je pitanje i ovo … [[Govornik se ne razumije.]] je kolega Vučić govorio, ja ću kratko komentirati, ali osnovno je pitanje da zaista nije važno, je li, samo bi lud čovjek bio protiv željeznica u biti. Nije važno u čijoj se vlasti u političkom smislu radi i tu se slažem i sa kolegom Šeksom, sve su to hrvatske Vlade i one koje su bile i ova sadašnja i one koje će doći, koje će tek biti. Dakle, nije važno uopće o kojoj se Vladi u političkom smislu radi, o kojoj se vlasti radi nego o kojoj se filozofiji razvoja Hrvatske radi. E tu smo različiti. I tu zaista različite političke opcije, različite politike imaju različita viđenja. I to je ono o čemu bi mi danas trebali razgovarati a ne tko je koliko više metara modernizirao kada je došlo na naplatu. Jeste li vi to zato što ste platili napravili ili oni šta su to zbilja fizički napravili? I da li se tempom modernizacije nastavlja kako je predviđeno ili je usporeno? Po nama je usporen, po nama je usporen na osnovu ovih evidentnih pokazatelja. Vidite kolega Drmpetić koji je bio na čelu uprave Hrvatskih željeznica nije potjeran, on je sam otišao. I svaka mu čast da je sam otišao da ga Vučići ne bi tjerali. Pametan čovjek. Otišao sam jer zna gdje živi. To što je bio uspješan po mnogima, koji više znaju o tome nego ja, … [[Govornik se ne razumije.]] znao gdje živi, neka je uspješan, neka je obećao javno ovo za što bi danas odgovarao da nije ispunio. To očito nije važno, treba imati svoje ljude. A šta su to naši ljudi? Jesu li to članovi stranke. Onda mijenjajmo hrvatske zakone, mi smo Hrvatski sabor, Hrvatski parlament, promijenimo zakone pa po tim zakonima kažimo, kada dođemo na vlast, onda … [[Govornik se ne razumije.]] koje su na vlasti, to što nije demokratski, pa nema veze, bar će biti po zakonu. Ovako niti je po zakonu, niti je demokratski nego je nakaradno. I to čujemo u Saboru danas. Ista je priča oko one druge interpelacije jer neki kažu u Splitu treba biti vlast koja je u Zagrebu, jer to je logično, pa onda recimo tko je pobijedio u Hrvatskoj, pobijedio je i u općinama, županijama i gradovima i nema izbora, šta će nam izbori? To što je nakaradno, to što je ne demokratski, to što je protiv lokalne logike razmišljanja, pa nema veze. Zamislimo se nad samima sobom, pa kakvi smo mi to općenito bez obzira na političke razlike, i čini mi se da su to važna pitanja. Puno se toga reklo u ova dva dana ali ja se slažem sa svima onima koji su rekli da su ljudi koji rade, dakle, radnici, kolega je rekao prije bili djelatnici, sada radnici, ma ovi su bili radnici, koja ideologija može izmijeniti to da iz rada proizlazi radnik, iz pjevanja pjevač, iz plivanja plivač, nije on sada mahorukac, pomorski, morski, nego je plivač, tako tko radi je radnik. I dakle, radnici na Hrvatskoj željeznici su dali najbolji primjer kako se svjesni ljudi ponašaju, oni su zaista ispunili svoje obveze. To je ono što je proizišlo iz kolektivnog ugovora, to je onih 6 tisuća koji su otišli da se bore na tržištu za svoju egzistenciju. I oni su zaista napravili svoje, ajmo mi napraviti svoje, ne dijeli sada na HDZ i SDP nego na nas, evo zastupnike. Idemo mi napraviti svoje. Zajedno sa hrvatskom Vladom, ajmo mi napraviti svoje, svoj dio i svoj dio odgovornosti prihvatiti za to. Bilo je ovdje riječi i je li unska, je li lička pruga itd., tu se može osjetiti duh i politiziranja itd., ali i te stvari treba razjasniti pa je dobro da se kazalo u Hrvatskom saboru, lička pruga je naša orijentacija zbog toga šta tamo idete kroz tuđu državu dvije željeznice, jedna od federacije, druga od Republike Srpske, kako se već zove i idemo. A kada se orijentiramo na to onda će otpasti neka druga pitanja. I istina je da je bivša Vlada tražila ono povećanje koje bi povećalo jednu litru benzina za 30 lipa. I istina je da se to nije prihvatilo jer je rekla da će to biti udar na standard građana. I istina je da je onda benzin litra bila oko 5,6, 5 kuna i 6 lipa i da je sada 8. Istina je da opet se ljudi voze autima. I istina je da nemamo moderne vlakove, brze pruge šta ja znam. Istina je. A šta bi bilo da smo prihvatili tih 30 lipa. I to je legitimno pitanje koje se treba postaviti. Ne zbog toga da govorimo tko je bio pametniji nego zbog toga da sad napravimo nešto kako bi se Hrvatske željeznice dovelo u situaciju dakle da budu moderne, da budu konkurentne. Uostalom da dolazimo njima a evo ne autima. Da ja puno ne pričam bilo je onih oko, oko nagibnih vlakova. Pa dobro je rekao i ministar Kalmeta. Pa, pa, čak da prihvatimo kakvi bili da bili to je jedino što se je napravilo. A šta bi bilo da se, da se pruga modernizirala kako je bilo zamišljeno? Ja ne znam. Ja vjerujem, kažem volio bih da se to desilo, da se pružila mogućnost onima koji su to obećali, koji su to radili da pokušaju ispuniti svoja obećanja. Ali oni su otišli jer kažu: «Nećemo čekati da nam siću glave. Idemo ča sami.» Ja bih molio, čini mi se da će državni tajnik Berglec radi hrvatske javnosti ipak, jesam dobro rekao? [[Upadica: Prezime. Breglec.]] Breglec, izvinjavam se. Da ćete morati radi hrvatske javnosti pojasniti vašu jučerašnju izjavu ako sam ja dobro razumio. Da kad bi i svake godine davali 5 milijardi kuna Željeznici da ona ne bi ništa napravila. Ne bi ih potrošila je li tako? Ne bi, mislim ta izjava me ovako mi je ubola me nekako u uho pa onda zaista je izjava teška. Ja bih je molio radi vas da objasnite jer čini mi se da dovodimo u pitanje i sposobnost i da je to možda najveća kritika koja je dana ikada u ovom Saboru prema nekoj upravi recimo jednog poduzeća kao što su Hrvatske željeznice. Vi ste rekli sada implicite da su oni super nesposobni ljudi. Ja se ispričavam ako sam ja vas krivo razumio ali postoji i fonogram. Ako netko ne može kad mu date, ovaj, ne znam potrošiti, a u teškoj je situaciji onda zaista, ovaj, ne može dobiti težu kritiku. Naročito ne sa tako jakog mjesta kao, na kojem se vi nalazite. I dobro evo, da, da završim i ponovio bih i ono pošto ima dosta skepticizma. Bilo je: «Pa ionako Željeznice ne mogu to», to između redova je tko bio da bio svi smo mi dobronamjerni, ali nema tu spasa. Primjer je zaista auto-cesta koja se napravila u tri godine. Istina je dakle da nitko nije bio protiv nje, ali da su, da je birokracija bila protiv nje. Birokracija je često bezbojna. Nema, nije politički obojena. Birokracija vam je vječna, a vlasti prolaze. Zapamtite to! I nije vam ovo najpametnije kolega Vučiću da pokušavate na takav način rješavati situaciju u Hrvatskoj jer će nas sve zajedno ćemo otići da ne kažem di. U neku rupetinu recimo. Evo toliko.
Dobro. Replike poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče iako se slažem sa nadahnutim izlaganjem i emotivnim uvaženoga kolege imam jedan, možda je to više ispravak. Kolega je rekao da su sve vlade i ova i koje su bile i koje će doći da su hrvatske. Mislim da je bolje rabiti izraz ustavni Vlada Republike Hrvatske. I o tome koliko su bile hrvatske ako se ima u vidu Domovinski rat, ako se ima u vidu pretvorba i privatizacija, ako se ima u vidu rasprodaja nisam baš siguran da su sve bile hrvatske i ponašale se na način što znači pridjev hrvatski. One su bile samo vlade Republike Hrvatske. I na kraju ću samo reći kolegu Vučiću da je netočno rekao onaj dio za HSP. HSP nigdje gdje je vlasti nije niti će provoditi čistke. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Pa ovaj, ja, ja sam uvjeren da me svak dobronamjeran dobro razumio. Ne bih ulazio u ove jezične i političke konotacije, toga. Bio je sasvim benigan pokušaj da se kaže kako sve laste, sve vlade u Hrvatskoj koje izabere hrvatski narod imaju legitimitet da se mogu nazivati hrvatskim vladama. I to je sve da ne bi sada tko je više, tko je manje i opet uveli politiku tamo gdje ne triba među šine.
Da. Sve lastavice lete na jug. Poštovani zastupnik Ivan Vučić. Odgovor na repliku.
Pa pokušat ću odgovoriti. Ne znam da li će me uvaženi zastupnik razumjeti, na repliku [[Upadica: Replika, da.]] Ja ono što sam rekao i kod onog stojim i rekao sam to iskreno jer tako mislim. I tako mislim i dalje. A da, da to nije tako kako vi govorite ja ne, ne znam ni jedne jedinice lokalne samouprave ni jednog grada ni jedne općine gdje je SDP na vlasti, a da nije smijenio pročelnike i direktore gradskih ili općinskih poduzeća. A da je o moralu jedan vaš, jedan vaš stranački kolega direktor gradskog poduzeća Karlovca Marčetić je moralan pa je rekao da je s politikom došao, da s politikom mora i otići i nažalost zbog toga nije predsjednik, a Gradski odbor je raspušten. Šta se tiče, šta se tiče kolege Drempetića izuzetno ga poštujem i cijenim. I mislim da je izuzetno moralan i da je upravo zbog toga rekao i otišao.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Ja ću pokušati samo sa nekoliko primjera kazati, uvjeriti vas da je, da nije baš tako kao što vi govorite. Na razini države postoji direktor HT-a, Croatia Airlines-a, dalje mi ne pada napamet. U Splitu, u Splitu je li, u Splitu 7 godina smo bili dio vlasti, ja vas uvjeravam nijedan direktor javnih komunalnih poduzeća nije smijenjen. Oni koji su bili su ostali. Ako je netko sam otišao na drugi posao i tako dalje nije smijenjen. Istina, istina! To je istina. Možete mahati glavom. Recite mi da lažem i dajte mi primjer za to. Otišao je jedan i iz prometa koji je bio inače član vladajuće koalicije. Samo ga je unutar sebe promijenila. Ali nitko nije maknut. Nijedan direktor javnog komunalnog poduzeća dok smo mi bili na vlasti. A sada ćemo vidjeti. Bumo videli, kako bi rekli kolege iz Zagreba. Ali, dakle nije vam to tako. U principu krivo mislite uvjeravam vas. I to nije dobro da bilo tko, nije, nisam bitan ja ni vi nego nije bitna ta logika. Ajmo je mi ozakoniti pa nek bude. Pa zamislite šta to znači? To je zaista sječa ljudi onda. Donesimo onaj zakon je bio o, o prijenosu vlasti pa kažimo tko sve triba otići pa da bude napokon ljudi mirni da se ne dižu ponoći usrid sna, skaču jer misle da su ih došli ovi, ekipa potirati.
Sad osim delikta mišljenja, verbalnog delikta, krivokletnika imamo i krivog mišljenja, po vama. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa kažete da, zastupniku da krivo misli [[Upadica: Ali to dobronamjerno.]] Dobronamjerno, krivomislik. I poštovani zastupnik Petar Mlinarić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja bih prvo iskoristio priliku da vas pozovem, studeni je dan sjećanja na žrtvu Vukovara. Da vas sve skupa i vas gospodine predsjedniče i zastupnice i zastupnike pozovem u Vukovar gdje je ove godine po sloganu: «Gdje da tražim sina svoga?» Od rata pa do danas po prvi puta HŽ posluje pozitivno. Sa predsjednikom uprave gospodinom Tomislavom Mlinarićem koji je mladi stručnjak, poželjan suradnik Europskoj banci i od njih je dobio visoku ocjenu za svoj rad i suradnju. Imaju program modernizacije HŽ-a za Europsku uniju. No, to se nije upravo, nije ga ova Vlada smijenila, to se upravo nije sviđalo onima kojima je gospođin Vučić rekao prije nekoliko trenutaka u svom izlaganja rekao da su upravo imenovani tri mjeseca prije smjene Vlade. i normalno sa svojim barikadama su to učinili. Krajem '90.-ih godina temeljna ideja kod načina nabave naignih vlakova bila je odabir inozemnog strateškog partnera, a TŽV "Gredelj" trebao je biti nositelj i organizator domaće industrije koja bi sudjelovala sa 505 udjela u projektu. Alternativa tome bila je isporuka aluminijskih proizvoda TLM-a sa 50% vrijednosti vlakova. Kako nije postignuta suglasnost niti za jedno rješenje, uprava HŽ-a donosi odluku i imenuje Povjerenstvo za provođenje javnog nadmetanja te je pripremljena natječajna dokumentacija. Također je određivala udio domaće industrije i gospodarstva od minimalno 50% vrijednosti investicije. Imenovano Povjerenstvo nije provelo postupak javnog nadmetanja i nema pisanog traga o razlozima odustajanja od javnog natječaja, već se donijela odluka o nabavi nagibnih vlakova izravno s pogodbom "Bombardier" firmom bez sudjelovanja domaće industrije i gospodarstva, kreditnim zaduživanjem s državnim jamstvom. Od 4 moguće varijante nabave nagibnih vlakova izabrana je najnepovoljnija jer u projektu ne sudjeluje domaća industrija i gospodarstvo, a stvara se financijska obveza za Hrvatske željeznice i Republiku Hrvatsku kao jamca. Lesin, Debis Lesin dostavio je ponudu za najam 4 nagibna vlaka "regio svinger" stari model VT 611 u kojoj se navodi nabavna cijena vlaka bez PDV-a 6 milijuna DM-a ili 3 milijuna eura. Istovremeno, Njemačke željeznice naručuju 200 nagibnih vlakova "regio svinger" novi model VT 612, kasnije ga naručili i HŽ, po cijeni od 5 milijuna DM-a ili 2 i pol milijuna eura po vlaku. Tijekom 2001. i 2002. godine u pregovorima Hrvatske željeznice sa "Bombardier-om" cijena nagibnih vlakova već je podignuta na 3 milijuna 875 tisuća eura, po vlaku, za nabavu 5 vlakova. Naposljetku, srpanj 2003. godine potpisuje se ugovor o kupnji 8 nagibnih vlakova "regio svinger" po jediničnoj cijenu vlaka od 4 milijuna i 63 i pol tisuće eura, uz opasku tadašnjeg člana uprave HŽ-a, ja ga neću imenovani, i direktora vuče vlakova i željezničkih vozila kako su uspjeli sniziti cijenu vlaka za 5% od početnih 4 milijuna eura na 4 milijuna 63 milijuna eura. Upet godina jedinična cijena nagibnog vlaka "regio svinger" novi model VT 612 narasla je sa 2 i pol milijuna eura Njemačke željeznice na 4 milijuna i 63 milijuna eura neto. Za 8 vlakova HŽ, odnosno za milijun i pol eura ili 63% ugradnjom "katering opreme" 61 tisuća po vlaku i "Kernes" osiguranjem kredita od 200 tisuća eura po vlaku. Ukupna jedinična cijena nagibnog vlaka iznosi oko 4 milijuna 324 tisuće eura, odnosno 73% više. Za 8 nagibnih vlakova razlika iznosi 12 i pol milijuna eura ili 92 milijuna i 500 tisuća kuna, a riječ je o 8 vlakova iz narudžbe od 200 vlakova koje su Njemačke željeznice ustupile Hrvatskim željeznicama. Ugovor o kupnji nagibnih vlakova sastavljen je na način da ostavlja mnoga pitanja otvorenima, a u eksploataciji odražavanja nagibnih vlakova stvaralo je brojne probleme. Ovo se prije svega odnosi na način i dinamiku plaćanja vlakova, zatezne kamate, nedovoljno definiran tehnički opis vlakova, otvorena komercijalna pitanja, vrijeme rada. Servis "Bombardier" samo sa 40 sati tjedno garancijske uvjete omogućuju jednostrana ukidanja garancijskih prava od strane "Bombardiera", nabavu rezervnih dijelova, isključivo prednost BT-a, u protivnom BT ne priznaje garanciju ako su dijelovi nabavljeni izravno od proizvođača i tehničku dokumentaciju, nije prevedena na hrvatski jezik. Nedostaci ugovora o prodaji, isporuci dizel motornih nagibnih vlakova "regio svinger" upravo kroz otvorena komercijalna pitanja dolaze do izražaja. Uzmimo samo stolići na sjedalicama 250 tisuća eura, pomoćna kvačila 169 i pol tisuća eura i tako sve da ne nabrajam. Ukupno sa zateznim kamatama milijun i 261 tisuća eura. Pregovore s "Bombardier-om" nova uprava Hrvatskih željeznica uspjela je smanjiti potraživanja najprije na 700 tisuća eura, zatim na 461 tisuću eura, a trenutno je spornih potraživanja oko 350 tisuća eura. Hrvatske su željeznice uplatile BT-u 35 tisuća 200 eura zbog otkazivanja školovanja. Ovo je još jedan od primjera kako je bivša Vlada trošila novac poreznih obveznika. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodin Mlinarić je rekao da ova Vlada nije smijenila bivšeg predsjednika uprave Hrvatskih željeznica gospodina Mlinarića. Nije ga izravno, to se možemo složiti. Međutim, ako znamo da je Skupština Hrvatskih željeznica, ministar Kalmeta, da su članovi nadzornog odbora uglavnom ministri ili državni tajnici onda nije šija nego vrat, upravo su oni smijenili gospodina Mlinarića. Zašto? To ostaje na razmišljanje svima nama. S obzirom da sam pomno pratio ovo vaše nadahnuto izlaganje ja bih vas molio gospodine Mlinariću da mi kažete, i meni i svima ostalima, kolika je stvaran cijena nagibnih vlakova jer od ovih silnih brojki niti ja niti ovi kolege oko mene baš nismo to uspjeli razumjeti.
Hvala. Sad smo završili pojedinačnu raspravu. Klub zastupnika HSP-a, poštovani zastupnik Tonči Tadić, petminutna rasprava.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovana gospodo iz Ministarstva mora, prometa i razvitka. Ova današnja interpelacija o razvoju, odnosno o zaustavljanju Hrvatskih željeznica se zapravo u cijelosti vodi oko načina financiranja razvoja Hrvatskih željeznica. Ja ću ovdje i sada, kao i sinoć, ponoviti čuvenu anegdotu sa Juliom Andreotiem kada je govoreći o razvoja Talijanskih željeznica rekao da postoje samo dvije osnovne vrste luđaka, jedni su oni koji vjeruju da su Napoleon, a drugi su oni koji vjeruju da se sa željeznicama može raditi tako da posluju bez gubitaka, odnosno da se ih može pustiti da posluju bez sanacija i bez gubitaka. Dakle, potpuno je jasno da svake željeznice u svijetu posluju uz određeni oblik subvencije, je li to sad kroz subvencioniranu cijenu goriva, je li kroz odustajanje države od određenih poreza, je li kroz državna ulaganja u infrastrukturu, odnosno u vozni park to je za vidjeti. Ali nitko, doslovce nitko, u svijetu ne pomišlja da željeznice kao jedan važan sustav ostavi sam sebi pa ćemo vidjeti hoće li izvući iz problema u kojima su. Razlika je samo u metodologiji pristupa. Hoćemo li željeznice financirati posebnim trošarinama iz cijene goriva ili ćemo ih financirati iz državnog proračuna izravno. Samo se o tome radi. Ovdje se spominjalo često puta ta cifra 60 lipa po litri goriva. Međutim, činjenica je da smo u međuvremenu izgradili autoceste na isti način jer je to bilo prihvatljivo dok za pruge to odjednom nije prihvatljivo. Kao da su pruge za razvoj Hrvatske manje bitne negoli autoceste. Mada svi dobro znamo da nema nijedne luke u svijetu koja želi konkurirati ostalima, a da nema dobru povezanost sa željeznicom, bilo da je riječ o riječnoj, bilo da je riječ o morskoj luci. Također krajnje je licemjerno raspravljati o efektima sadašnjeg uvođenje 60 lipa po litri goriva za razvoj željeznica dokle god je struktura cijene goriva ovako u najmanju ruku neobično postavljena kao što je danas. Dakle, mi danas plaćamo PDV ne samo na osnovnu cijenu goriva, nego i na trošarine i na naknade za ceste i na sva mogu ostala davanja. Na sve to skupa se još opali PDV, što je doista jedan potpuno nekorektan način računa. I dok se to ne promijeni je doista licemjerno govoriti o tome da li je ovakav način financiranja željeznica koji se predlaže u ovoj interpelaciji dobar ili loš. Mi dakle podržavamo ovu interpelaciju. Bili bismo daleko sretniji da je ovaj njezin dio, ova 3. točka malo pažljivije napisana i da govori o potrebi redefiniranja cijene goriva u Hrvatskoj. Ali kristalno je jasno jedno, da je iz razno raznih razloga koje Vlada pokušava navesti Hrvatska izgubila 9 mjeseci iz 2004. godine, kasneći sa modernizacijom željeznica, sve do rebalansa kada je dodijeljeno 867 milijuna kuna. To kašnjenje je nažalost nepopravljivo. Nas 1.1. iduće godine očekuje i liberalizacija, ali zajedno s njom i modernizacija, a bojim se i privatizacija Hrvatskih željeznica. A malo je zemalja, možda smo mi jedina, koja su ta 3 procesa istodobno radile. Umjesto da do sada pripremimo Hrvatske željeznice za konkurenciju, da ih moderniziramo, da se prestanemo svađati oko modela nego da doista investiramo novac u to da HŽ zadrži danas sutra kod potpuno otvorenih međunarodnih natječaja, da HŽ zadrži svoje koncesije za provoz na velikih prometnim koridorima. Budu li nam te koridore uzeli stranci, jao si ga se našim lukama, ali i čitavoj hrvatskoj metalskoj industriji koja se dijelom financira i od održavanja HŽ-a. Dakle, financiranje željeznica u svakoj zemlji financira čitav niz drugih grana djelatnosti i od strateške je važnosti. I ponavljam, nemojte nikada pomišljati da se željeznice neće morati financirati. Stvar je samo u modelu. I za kraj, krajnje je nedopustivo da mi od 2000. godine do danas nismo dobijali redovita izvješća o stanju na HŽ-u, nego se eto mora ovakvim interpelacijama to izvlačiti iz Vlade i iz Uprave HŽ-a. Hvala.
Hvala. Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Ivan Vučić, 5-minutna rasprava.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa evo u ovoj dvodnevnoj raspravi o Hrvatskim željeznicama osobno cijenim, bez obzira što mi moja gospoda s lijeve strane neće vjerovati, da je i dobro da je došlo i da je u dobrom trenutku. Priprema se državni proračun pa ćemo vidjeti svi koliko vodimo brigu o Hrvatskim željeznicama. Svi se slažemo da Hrvatske željeznice svakako trebaju modernizirati, da postanu konkurentne, i ono što sam rekao u izlaganju svome, i autocestama, ali više da postanu konkurentne europskim koridorima i onima koji će sigurno željeti kad Hrvatska uđe u Europsku uniju da dobiju ove prevezne koridore za svoja poduzeća. Dakle, modernizacija da svakako, ali i modernizacija sa domaćom operativom. Moramo biti iskreni sami sebi da sredstava nemamo za modernizaciju. Da za modernizaciju dižemo kredite, i bivša Vlada, bit će prisiljena i ova Vlada. Često puta su to i nepovoljni krediti, krediti u kojima davalac kredita traži da operativa, da rezervni dijelovi ugrađeni budu iz uvoza. I to nije dobro, ali moramo shvatiti da je to i naša realnost, i to svakako trebamo svi zajedno mijenjati. Ono što se dogodilo na ličkoj prugi, nemojte misliti, ne krivim baš nikoga. Svi znamo da remont ličke pruge radi austrijska tvrtka «Sitelski», da su šinje iz Češke, da se kamen uvozio, nije se uvozio. Znamo na koji način, da je hrvatsko bilo dobra volja i tupi kramp. Kad ulazimo u modernizaciju jednog prometnog koridora svakako onda treba ući studiozno. Studiozno sa kompletnom prometnom dokumentacijom od uređenja i kolodvora i svega onoga što prati jedan takav veliki infrastrukturni objekt, a isto tako i riješiti problem prijevoza za vrijeme zatvora pruge na toj dionici. Sa ovakvim načinom prijevoza od autobusima, nekomfornim autobusima, od Ogulina do Štarija, do Splita, gubimo putnike, gubimo robu. Čovjek naprosto ne zna kada će doći i kada će planirati. Gubimo putnike za budućnost. Oni gube vjeru u željeznicu, vjeru, i gubimo robu. Roba traži druge koridore i kad ih nađe teško ih je vratiti natrag. Dakle, modernizacija vučnih sredstava, imamo milijardu kuna u rezervnim dijelovima. Ne treba kriviti, pa mi danas imamo u vučnim sredstvima Mađare, Poljake, Čehe, Lepe Brene, Semante. Ajmo se jednom odlučiti da imamo jednu vuču, da imamo tipske lokomotive. Tada ćemo zasigurno smanjiti i rezervne dijelove i kao takvi modernizirani sigurno ćemo ući i biti konkurentni u Europi. Hvala lijepa.
Hvala. Državni tajnik Dražen Breglec, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Prije nego iznesem i završnu riječ, izvolite nekoliko odgovora na upite koji su bili direktno adresirani meni. Uvaženi saborski zastupnik gospodin Jurjević postavio je pitanje, tražio je od mene da objasnim svoju jučerašnju izjavu. Kada bi i uložili 5 milijardi kuna u ovom trenutku, kada bi ih namijenili za željeznice da ih one ne bi mogle potrošiti. To je bilo rečeno ne na ovaj način i u kontekstu kada sam govorio o ulaganjima u infrastrukturu i kada sam nakon toga govorio da zbog restrukturiranja koje je nužno treba HŽ pripremiti da može racionalno potrošiti novce. I nakon toga sam rekao izjavu o milijardu kuna. A da sam bio u pravu govore i činjenice o realiziranim ulaganjima u infrastrukturu proteklih godina kada je realizirano 2000. 139 milijuna, a 2001. 169, 2002. 269, 2003. 789, 2004. 960 milijuna kuna i 2005. još nije gotova, bit će nešto manje nego 2004. Dakle, nijedan iznos nije bio do milijarde kuna, stoga sa punom odgovornošću stojim iza ove izjave. Ali sam isto tako dodao da kroz restrukturiranje treba Hrvatske željeznice pripremiti da mogu apsorbirati još više novaca, a da Vlada treba voditi brigu o tome da te novce osigura. Dalje, također se postavilo i pitanje igre brojaka oko toga da li je netko nešto napravio, a tko je platio? Mislim da je potrebno pročitati još 5 brojaka o tome, ali vrlo egzaktno kada su bili, dakle koje godine, koliko tehničkih pregleda bilo napravljeno na remontiranim prugama i kakva je perspektiva. Pa, eto dozvolite. 2001. na 9 kilometara 748 metara, 2002. na 45 kilometara, 2003. na 19 kilometara, 2004. na 114 kilometara, 2005. na 73 kilometra do sada, trenutno je u izvođenju 94,5 kilometara u remontu, a perspektive iz rafta plana za buduće razdoblje govore da u sljedećem razdoblju 2006. pa do 2010. će biti prosječno nešto više od 100 kilometara godišnje od dovršenih remonta pruga. Dakle, ja ne mogu ulaziti, ne želim ulaziti u igre brojke kada je nešto napravljeno, kada je plaćeno, ali više od ovoga zaista nije potrebno reći da bi se dočaralo kakvo je stvarno stanje stvari. Za informaciju oko trajanja putovanja vlaka od Splita do Zagreba kojega ste rekli da bi putovali ako bi on bio 4 i pol sata, on je trenutno 5 sati i 15, 5 sati 20, 5 sati 22 minute otprilike, to je znatno manje nego je bilo prije 2 godine, ali isto tako znatno više nego će biti za 2 godine do 2007. kada će kompletni remont pruge, Ličke pruge biti gotov, a taj remont naravno ne može se raditi kao što svi znate koji ste radili ili koji imate veze sa strukom, ne može se raditi 365 dana, može se raditi ograničeni broj dana u godini i pod specifičnim uvjetima tekućeg prometa. Sljedeće pitanje koje je bilo postavljeno i direktno adresirano na mene bilo je pitanje nabavke teretnih vlakova koje treba izraditi "Đuro Đaković". Ovdje treba reći da je hrvatska Vlada na svojoj sjednici održanoj u Slavonskom Brodu, sjednica je bila održana 22. rujna ove godine, dala podršku sklapanju ugovora, da je nakon toga uprava HŽ-a donijela Odluku o suglasnosti, odnosno donijela Odluku o nabavci 300 novih teretnih vagona, dakle investicije 220 milijuna kuna sa PDV-om, da je nakon toga Nadzorni odbor dao suglasnost na odluku Uprave Hrvatskih željeznica, a da je u ovom trenutku u tijeku davanje suglasnosti Hrvatskim željeznicama za kreditno zaduženje i kada se taj posljednji čin riješi tada će i posao moći biti zaključen. Toliko o direktnim upitima kojima sam bio ispostavljen. Za kraj, povodom ove interpelacije želim reći najprije da ne mogu postojati dvije istine. Mogu postojati dva mišljenja, ali postoji jedna istina. Gospodo, brojevi su istina. Ja sam ih iznio, iz njih treba izvući zaključke koje ja neću dalje vama interpretirati. Rasprave što treba reći nekoliko rečenica o praksi. U posljednje 2 godine uprave nadzirane Nadzornim odborom ove Vlade kojeg je imenovala ova Vlada prekinuli su nekoliko loših praksi. Prekinuli smo praksu povećanja broja zaposlenih u sustavu, 600 manje ove godine uz suglasje stimulativno i dobrovoljno bit će rezultat krajem godine, bio je i veći interes, taj proces dobrovoljnog, dogovornog, stimulativnog smanjenja broja radnika bez socijalnih potresa bit će nastavljen i u 2006. godini. Prekinuli smo također i praksu direktnih pogodbi. Činjenica da je 2003. godine bilo realizirano 630 milijuna kuna investicija od, ispričavam se, milijardu 280 milijuna realizacije investicija gdje su se izvadile nabavke, a da su se te nabavke realizirali sa 630 milijuna kuna kao direktne nabavke govori za sebe. Usporedba sa 2004. i 2005. je sljedeća. Od ukupno 2,3 milijarde kuna nabavki tek 160 milijuna kuna napravljeno je direktnom pogodbom, dakle i to je jedna praksa i jedan zaokret koji je iz ovih brojki proizlazi bitno promijenjen. Isto tako povećala se i realizacija u planiranim sredstvima koja je u 2004. godini bila 80-tak posto, a u 2005. bit će nešto malo niža, a 2003. bila je 34%. Za, dakle ova rasprava o interpelaciji često se na žalost vodila kao da nova zaduženja o kojoj se sugerira neće trebati nitko vratiti, kao da proračun ima samo jednu stranu ili kao da je prihodovna strana proračuna bezgranična, dakle ona se vodila izvan konteksta realnosti ovog trenutka i situacije u kojoj se nalazi Republika Hrvatska. 3,6 milijarde za Hrvatske željeznice u ovoj godini, nešto više u 2006., 4,7 milijarde je za Hrvatske željeznice u prošloj godini, brojke su koje govore same za sebe dovoljno, a rekao sam prije možda je zgodno ponoviti još jedanputa, dakle rekao sam prije za 2004. sada ću reći za 2005. To je 3,6 milijardi je otprilike na razini izdvajanja za obranu u Republici Hrvatskoj u ovoj godini, a 10 do 15% više, nego za ukupno Ministarstvo unutrašnjih poslova u Republici Hrvatskoj. Zaključno, nismo odustali od modernizacije, pojačali smo ulaganja, brojke to govore. Nismo zaustavili razvoj ni u infrastrukturi ni u strukturnim reformama koje, govorili smo cijelo vrijemo i argumentirali ih na koji i na kakav način se provode. U te strukturne reforme, dakako, treba i uključiti i reforme koje se tiču i privatizacije, dakle jednog vrlo teškog dijela privatizacije trenutno ovisnih društava, odnosno društava kćeri. Na kraju zahvalio bih na neki način čak i na poticaju za ovu raspravu, dakle i onim saborskim zastupnicima koji su potpisali zahtjev za interpelacijom, jer je ova rasprava bila potrebna, ova rasprava je otvorila i nove perspektive, usudio bih se čak reći, ali prije svega ona je bila savršena prilika za jednom revizijom što je bilo učinjeno u proteklom periodu i za prezentacijom svega onoga što će biti učinjeno u budućem periodu, a u budućem periodu do kraja ove godine čeka nas još Zakon o razdvajanju, u ovom Saboru čeka nas u prvoj polovici sljedeće godine Nacionalni plan infrastrukture Hrvatskih željeznica koje treba prihvatiti također ovaj Sabor, u konačnoj je fazi izrade i Nacionalni plan željezničko-cestovnih prelaza koji će u sljedećem u dugoročnom razdoblju od tisuću 500 prijelaza, trenutno ih je 30% zaštićenih, 70% nezaštićenih, okrenuti te brojke, pa će biti 70% zaštićenih, a 30% nezaštićenih uz ulaganja 700-tinjak 750 milijuna kuna. Isto tako u završnoj fazi i program modernizacije, odnosno, ispričavam se, program restrukturiranih Hrvatskih željeznica ma koje treba biti, koje je 5-godišnji, koji će biti usvojen isto tako i u suglasju sa međunarodnim institucijama, jer i to moramo voditi računa. Svima skupa se zahvaljujem na konstruktivnom doprinosu i veselim se budućim ovakvim rasravama. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I završni osvrt, predstavnik predlagatelja poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. U ime predlagača zaista možemo biti zadovoljni sa proteklom raspravom i zahvaljujem se svim sudionicima u raspravi, jer mislim da u zaključku ove rasprave možemo reći da smo poslali dvije poruke jednu pozitivnu, jednu negativnu poruku. Koje su to pozitivne poruke? Poruke koje ipak govore da smo svi zdušno bili za to da treba ubrzani razvoj Hrvatskih željeznica u Republici Hrvatskoj i nije bilo ni jedne rasprave suprotno tom stavu. Znači, Hrvatski sabor i predstavnici Vlade ocjenjuju da je budućnost prometa u Hrvatskoj, jače investiranje i snažniji prijevoz i putnika i tereta putem Hrvatskih željeznica i mislim da su to poruke važne za zaposlene u Hrvatskoj željeznici, ali da su to poruke i ostalim granama gospodarstva u Republici Hrvatskoj jer jednostavno oni mogu računati na svoj jači razvoj zahvaljujući ovakvom opredjeljenju. Koji su to ostali u Republici Hrvatskoj? Kad govorimo o prometu onda su to sigurno na prvom mjestu hrvatske luke i to jadranske, duž cijelog Jadrana ali i riječne luke koje itekako važnu funkciju trebaju imati za tranzitni teret, ja bih rekao prijevoz tranzitnog tereta i kombinaciju riječnog i željezničkog tereta. Na taj način odgovorili smo Europi koja je vrlo jasno rekla da je budućnost prometa snižavanje troškova, čuvanje okoliša upravo razvijanje riječnog, pomorskog i željezničkog tereta, i mislim da je to vrijedna poruka rasprave oko naše interpelacije. Ali još nešto. Bitka za razvoj, bitka za stopu rasta, stopu rasta gospodarske aktivnosti u Republici Hrvatskoj koja nam je važna jer nam ona rješava i određene financijske probleme, proračunske probleme, jer stopu rasta neće osiguravati direktno samo željeznica nego i ostali sudionici jer je evidentno da hrvatska industrija može dati itekako snažnu potporu Hrvatskim željeznicama u tom razvoju. Hoćemo li govoriti o građevinarima, hoćemo naglasiti značaj "Đure Đakovića", "Končara", željezničke radionice u Čakovcu, da ne govorimo direktno o "Gredelju" koji je značajni izvoznik i proizvođač, industrijski proizvođač koji itekako Hrvatskim željeznicama mogu snažno pomoći u ovom razvoju. Prema tome, i bitka za gospodarski razvoj je snažna poruka da razvoj Hrvatskih željeznica, izvolite pripremati svoje razvojne projekte. Sve je to ovo što smo u ova dva dana jasno definirali i poslali poruku, i s time sigurno možemo biti na neki način zadovoljni. S čime ne možemo biti zadovoljni i što je to što je još proisteklo iz ove rasprave a na što ne smijemo biti ponosni? Europske deklaracije, europske politike govore da treba revolucionarna ulaganja. Što to znači? Snažna financijska ulaganja. Njihove su jasne poruke. Ulaganja trebaju dati, osigurati vlasti, vlasti koje jesu sudionici u bitnim promjenama kad je željeznica u pitanju. Da li time mi možemo biti zadovoljni, da li smo time na tragu europskih politika, to je ono što moramo reći nismo. Jedna od vrlo ružnih poruka koje smo poslali to je da smo pokazali koliko politika nema zajedničkih ciljeva, koliko se znamo podijeliti, koliko se znamo posvađati, koliko jedan drugome znamo predbacivati, koliko jedan drugome želimo dokazivati da smo uspješniji a napustili smo temeljni cilj. A temeljni cilj je eksplozija razvoja u željeznici i to je ono što smo nažalost pokazali da se nismo bitno promijenili nakon dvije godine što zajednički sjedimo u ovim klupama. To je negativno. To je negativno i prema radnicima ali i zaposlenima u željeznici ali ja bi rekao i u ostalom dijelu gospodarstva. Nismo dorasli jednostavno odgovornosti jer dozvolit ćete eksplozija razvoja koju poziva Europa i europske politike traži naše zajedništvo. Pokazali smo nažalost da nećemo biti u tome nažalost uvijek na istim ciljevima jer bitno politički se nadmudrivati. Naša želja kad smo predlagali ovu interpelaciju upravo je bježala od toga da budemo ti koji ćemo se nadmudrivati. Ne želimo se uspoređivati u tome tko je više doprinjeo ili ne. Želimo jasno reći bit ćemo uz našu Vladu ali pokušajmo se dogovoriti kako utjecati na snažnije i jače ulaganje jer je važno za željeznice ali i važno i za ostale dijelove gospodarstva. I naša poruka i u ovoj završnoj riječi je bit ćemo uz hrvatsku Vladu uz sve rizike snažnijeg ulaganja u Hrvatske željeznice. Što je ono što nas mora povezati? Zadnji dokument o Hrvatskim željeznicama koji imamo je plan ulaganja, Plan modernizacije 2003.-2007. U dvije godine mi ga ne realiziramo. On nije realiziran. Mi se u tome dijelu moramo uspoređivati. Ne bivšu i sadašnju Vladu. Jedini dokument koji nama saborskim zastupnicima daje mogućnost da rečemo da li Vlada je na tom eksplozivnom putu razvoja ili nije. Ocjenjujemo da nije. Nijedan dokument nam ni državni tajnik nije dao da slijedimo to. Zašto? Jer je to 15 milijardi ulaganja u četiri godine, 15 milijardi. Ne ulažemo. Uprava koja je otišla nije ulagala. Evidentno je da je to zastario dokument. Što nam treba Vlada dati? Vlada nam treba dati novi dokument, nove uprave koje će govoriti u koliko godina i koliko novaca za ulaganje. I ako taj dokument kaže u redu, nismo uspjeli ostvariti 2003.-2007., ostvarit ćemo od 2006. do 2009., 2010., treba nam 12 milijardi vjerujem da ćemo prihvatiti. Ali tada ćemo reći da, 12 milijardi, 15 milijardi, 18 milijardi. Mi trebamo taj dokument. Mi više nemamo dokumenta, ili imamo dokument koji se ne ostvaruje. I usporedba sa tim dokumentom pokazuje da Vlada ne slijedi put ulaganja u brzi, snažni razvoj i modernizaciju Hrvatskih željeznica. S tim dokumentom se nitko iz Vlade nije uspoređivao. Prema tome, vjerujem da je proračun pred nama, ne znam koliko je novoj upravi ostalo vremena da pokuša predložiti novi plan razvoja modernizacije Hrvatske željeznice, ali taj dokument nam je neophodan da bi vidjeli što je to ulaganje u Hrvatske željeznice, što je to budućnost da željeznica bude na razini konkurenta ostalim europskim željeznicama. Prema tome, ako i drugi efekat ova interpelacija postigne a to je da nam Vlada da novi dokument u kojem će reći ajde izgubljeno godinu dana ili devet mjeseci ili više, nećemo se sada u tome dijelu nadmetati da pokušavamo dokazivati koliko je izgubljeno, ali da mi moramo dobiti novi dokument da probamo vidjeti što su to budući razvoj Hrvatskih željeznica. I u tom trenutku svest ćemo problem na ovo što je i u ovoj interpelaciji naglašeno a to su namjenska sredstva za modernizaciju željeznica. Zašto namjenska sredstva? Ako trenutno u narednih četiri godine treba uložiti 15 milijardi ne možemo ih osigurati bez dugoročnih kredita, kredita na 20 do 25 godina. Te kredite ni Hrvatska željeznica bez namjenskih sredstava neće osigurati. Namjenska koja će pokazivati da milijardu ili milijardu 400, milijardu 500 kuna godišnje namjenskih sredstava u narednih 20 godina pokrit će ulaganja u naredne četiri godine. Zato se slažemo i sa HSP-om da mi moramo govoriti o namjenskim sredstvima. Bez toga Hrvatske željeznice neće dobiti dugoročne kredite. Neće dobiti i to je ono o čemu mi želimo reći. Naglo ulaganja, ubrzano ulaganje u kratkom roku trebaju namjenska sredstva. Koja smo mi namjenska sredstva predlagali? Iz trošarine ili iz poreza na goriva. Danas kažemo ne treba povećati cijenu goriva. Ne, preraspodjelu treba učiniti jer od onih 60 lipa kad smo to predlagali u Zakonu o željeznici 30 je trebalo biti smanjivanjem potrošnje u proračunu a 30 povećavanjem cijena goriva. S obzirom da su u međuvremenu 2,5 kune povećane cijene goriva, da je samo PDV porastao preko 40 lipa, ne treba više rasti cijena, samo preraspodjelu svih 60 kuna iz preraspodjele. … [[Govornik se ne razumije.]] drukčijom politikom formiranja cijena kao što govore naše kolege iz HSP-a, ali mi smo taj prijedlog našli. Prihvaćamo da Vlada može reći, ne to, ali dajte nova, druga sredstva od milijarde do milijarde i pol kuna, koje trebaju biti namjenski za razvoj Hrvatskih željeznica. Namjenski za razvoj. Jer je to ono zbog čega će međunarodni financijeri dati potrebna sredstva za ubrzani rast, razvoja Hrvatskih željeznica. Znači mi smo predložili varijantu koja je bila usvojena u ovom Saboru 2003. godine. Ako postoji drugi izbor, mi ćemo i o njemu porazgovarati. Ali namjenska sredstva nam treba ako mislimo da uložimo od 10 do 15 milijardi što ocjenjujemo da je neophodno u kratkom roku u Hrvatske željeznice. I zato mislimo da ćemo se na ovu temu, vjerojatno vraćati. Hrvatske željeznice su dužne dati novi program srednjoročnog ulaganja. Nova uprava će, ja se nadam u kratkom vremenu odgovoriti, tako da nama još predstoji rasprava o Hrvatskim željeznicama. I onog trenutka kad mi nađemo taj namjenski izvor za razvoj željeznica, vjerujem da i ovi sukobi među nama koji su politički obojeni tko je gdje bio uspješniji, tko je kunu više ili manje dao, neće više toliko izazivati polemike među nama. Kada se svi zajedno složimo da namjenska sredstva trebaju. Što to znači? I nadalje žrtve na teret i poreskih obveznika i drugih grana gospodarstva, ali je to ono što moramo shvatiti. Hrvatske željeznice isto izdvajaju trošarinu za cestovni promet, za svoju konkurenciju. Uložiti u ceste, pa to je konkurencija Hrvatskim željeznicama i one daju za tu konkurenciju, jer je to stvaranje cijele baze infrastrukture Republike Hrvatske. Kao SDP i kao predlagači želimo vrlo jasno reći, restrukturiranje u željeznici je najviše učinjeno u dijelu koji pada na teret radnika. Izdvajanje 6 tisuća zaposlenih iz matice, iz osnovne djelatnosti, u vezana društva koji sami moraju pronaći put na tržištima bio je najveći doprinos zaposlenih i sindikata u Hrvatskim željeznicama. To je proces koji je svugdje najteži. Kada hrvatske primjere gledamo to je bio najteži. U željeznici je prošao bez velikih problema. Zašto? Pa zato što su zaposleni shvatili ako žele dobiti razumijevanje cijelog hrvatskog gospodarstva, razumijevanje poreznih obveznika u Hrvatskoj oni moraju svojim primjerom pokazati koliko im je važna sudbina Hrvatskih željeznica. I oni su to pokazali. Sve sporosti u privatizaciji, u ja bih rekao jačanju tih povezanih društva na tržištima, to je problem uprava, to nije problem radnik, to je problem efikasnosti uprava, ali radnici svoj dio itekako pokazali. Na nama je da to znamo cijeniti i da odgovorimo tim radnicima sa što prije donošenjem odluke o visini projekta i osiguranju posebnih sredstava. Osobno SDP-u i nama predlagačima teško pada da nastavak procesa restrukturiranja ide sa otpuštanja radnika, neovisno što su otpremnine a ne i nadalje stvaranjem mogućnosti da ti radnici nađu posao na tržištu i u bitci, ja bih rekao poziciju tržišnu sa ostalim konkurentnima. Jer to je daleko veća obveza za vlasnika, to je daleko veća obveza za uprave, a ja bih rekao izazov za radnike koji više ne mogu naći svoje rješenje u cijeni kilometra, tone ili u cijeni karte za svakog putnika. I naša je sugestija i hrvatskoj Vladi i upravi pokušajte pronaći povezana društva, tržišne pozicije, nemojte ljude slati na zavode ili u mirovine sa otpremninama, daleko je teže, daleko je odgovornije. I to je ono što želimo na neki način završavajući ovu raspravu i zaključiti. Mnogi su se pitali zašto interpelacija, vrlo jednostavno nije nam bila cilj politizacija ni prijedloge smjene ni ministara ni Vlade, cilj nam je bio promjena politike. Promjena politike je vrlo odgovorno raspravljanje o ovom, znači odgovornost ovoga Sabora u raspravama. Kada govorimo o promjenama politike, ona treba uslijediti samo u distribuciji sredstava i pronalaženju namjenskih sredstava. Vjerujem da je ovo tek početak rasprave o željeznici i da u idućoj godini ćemo itekako nastaviti i osigurati namjenska sredstva za Hrvatske željeznice. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa ispravljam krivi navod gospodina Linića da je izgubljena godina dana, to može reći samo čovjek koji je potpuno ignorirao brojke koje je jučer izrekao ministar a danas državni tajnik. Interesantno je da zapravo za četiri godine nije predviđen brzi razvoj, četiri godine prethodne Vlade. Taj brzi razvoj je prebačen za sljedeće razdoblje, jer normalno Vlada koja donosi proračun donosi ga prema realnosti a drugi, drugi netočan navod je da je riješeno pitanje radnika koje su prebačene u ovisne firme. Stvoreno je niz nekonkurentnih firmi a kao što ste rekli gospodin Linić pa neka se bore. Mislim da će vam radnici biti zahvalni. Hvala.
Zaključujem raspravu. Drugo. Interpelacija o radu Vlade Republike Hrvatske zbog zaustavljanja razvoja Hrvatskih željeznica. Sukladno prijedlogu Odbora za pomorstvo, promet i veze, dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Odbija se interpelacija o radu Vlade RH zbog zaustavljanja razvoja Hrvatskih željeznica koju su predložila 24 zastupnika Kluba zastupnika SDP-a. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Zaključak donijet sa 67 glasova za, 1 suzdržanim i 25 protiv.