Dame i gospodo delegati, poštovani gosti srdačno vas pozdravljam i otvaram 20. Sjednicu Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Na sjednicu su pozvani naši redovni gosti predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Savjeta ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u BiH koji redovno prate rad našeg Doma i predstavnici Tužilaštva BiH, Direkcije za evropske integracije BiH i Državne regulatorne komisije za električnu energiju. Sjednici u ovom trenutku prisustvuje 14 delegata, od kojih 4 iz bošnjačkog naroda, 5 iz hrvatskog naroda, 5 iz srpskog naroda. Očekujemo priključenju radu delgata Halida Genjca. Kao što vam je naznačeno u pozivu za sjednicu, a u skladu sa članom 155. Poslovnika na početku sjednice, prije rasprave o dnevnom redu delegatima će biti omogućeno postaviti delegatska pitanja u usmenoj formi. Podsjećam da su vam zajedno sa pozivom za 20. sjednicu Doma naroda upućeni i dopisi u vezi sa procedurom postavljanja delegatskih pitanja u usmenoj formi. Navedeni dopis, odnosno obavještenje o mogućnosti postavljanja delegatskih pitanja u usmenoj formi na 20. sjednici Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH takođe je upućeno predsjedavajućem Savjeta ministara BiH i Generalnom sekretarijatu Savjeta ministara BiH. U skladu sa članom 156. stav (1) Poslovnika najavu za postavljanje delegatskih pitanja u usmenoj formi dostavili su: Delegat Sredoje Nović, za predsjedavajućeg Savjeta ministra BiH, gospodina Denisa Zvizdića; delegat Sifet Podžić, za predsjedavajućeg Savjeta ministara BiH, gospodina Denisa Zvizdića; delegat Dragutin Rodić, za Savjet ministara BiH; delegat Mario Karamatić, za predsjedavajućeg Savjeta ministara BiH gospodina, Denisa Zvizdića; delegat Martin Raguž, za predsjedavajućeg Savjeta ministra BiH, gospodina Denisa Zvizdića. Napominjem da delegati Sredoje Nović, Sifet Podžić, Dragutin Rodić i Mario Karamatić nisu bili u mogućnosti da na prošloj sjednici dobiju odgovor na delegatsko pitanje, pa će odgovor dobiti na ovoj sjednici. U skladu sa članom 156. stav (2) Poslovnika, ove najave dostavljene su predsjedavajućem Savjeta ministara BiH i onom članu Savjeta ministara na kojeg se pitanje odnosi. Želim da vas podsjetim da smo uputili obavještenje i Javnom RTV servisu BiH radi obezbjeđenja direktnog TV prenosa ovog dijela sjednice, u skladu sa članom 155. stav (1) Poslovnika. Sada možemo početi sa postavljanjem usmenih delegatskih pitanja i davanjem odgovora, pa riječ dajem gospodinu Sredoji Noviću. Izvolite uvaženi kolega. 2
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolegice delegatkinje, uvaženi delegati, članovi Savjeta ministara, sve vas pozdravljam, dame i gospodo. Moje pitanje je vrlo kratko – Šta Savjet ministara BiH preduzima da se građanima BiH ubrza isplata stare devizne štednje u Ljubljanskoj banci? Jedno od možda najakutnijih i najbolnijih pitanja koje muči hiljade građana u BiH. Svjedoci smo bili i unazad nekoliko dana da kažem, da ne kažem mjesec dana, kada je bila i dramatična situacija oko jednog od štediša ovdje u gradu Sarajevu i hiljade ljudi čeka na svoju deviznu štednju. Stalno se u javnosti govori da Bosna i Hercegovina nije ispunila svoje obaveze prema Ljubljanskoj banci, nije dostavila potrebna dokumenta i mi čini mi se ćutke prelazimo preko toga i očekujemo valjda da ako se pojavi nekoliko stotina ili hiljada ljudi koji će pasti u nemilost u bolest pa ćemo onda izgleda otvarati psihijatrijske klinike, pa da smještamo te ljude koji imaju ogroman novac i koji njihov novac neko drugi koristi. Prosto mislim da je ovo nedopustivo da već 7-8 mjeseci kako je Ljubljanska banka odobrila da se pošalju zahtjevi za isplate i ljudi šalju na stotine, koliko sam bar informisan, i hiljade ljudi je već poslalo svoje zahtjeve prema Ljubljanskoj banci, ali još nijedan građan u BiH defakto nije ni certifikovan da ima deviznu štednju i da će mu biti pogotovo u dogledno vrijeme isplaćena. Zato tražim odgovor, šta Savjet ministara čini, odnosno čija je to, ako nije eventualno nadležnost Savjeta ministara, nadležnost i šta će se u narednom periodu učiniti? Hvala.
Zahvaljujem gospodine Noviću. Dvominutno pravo na odgovor, ostvariće predsjedavajući Savjeta ministara, uvaženi gospodin Denis Zvizdić. Izvolite gospodine Zvizdiću.
Zahvaljujem se i sve skupa lijepo pozdravljam. Želim prije svega da kažem da je jako loše zašto ovo pitanje nije i ranije riješeno i zašto i ranije Vijeće ministara i Bosna i Hercegovina nisu obavile svoje potrebne zadatke, tako da ovo nije ni moralo čekati ovo Vijeće ministara BiH, moglo se završiti mnogo ranije, kao što je to, recimo, uradila Hrvatska. Ali evo ipak sačekalo je ovo Vijeće ministara i ovo Vijeće ministara je na neki način riješilo taj problem. Dakle, donijelo je Odluku o osnivanju Ekspertne grupe za praćenje izvršenja presude Evropskog suda za ljudska prava koja je na bazi najave Republike Slovenije da će početak verifikacije štediša i isplata stare devizne štednje početi od 1. decembra 2015. godine, dostavila sve što je potrebno što se tiče nivoa BiH Komitetu ministara Vijeća Evrope, koji je održan od 5. do 7. juna 2016. godine i na kojem je jasno utvrđeno da je Bosna i Hercegovina izvršila sve potrebne predpostavke, tako da bi se isplata trebala krenuti od jeseni ove godine. Što se tiče aktuelne priče o dostavljanju spiskova, to nije kao što znate u nadležnosti Vijeća ministara, to je u nadležnosti entitetskih vlada, entitetskih ministarstava financija i entitetskih komisija za vrednosne papire i agencija za privatizaciju koje treba jasno da dostave spiskove da li je neko od starih deviznih štediša svoju staru deviznu štednju koristio u bilo 3 koju drugu svrhu, kako bi Slovenija o tome imala potpune podatke i poslije toga krenula isplata, kao što kreće isplata i građanima Hrvatske i svim drugim koji se nalaze u istom statusu kao i BiH. Dakle, Zakon koji je usvojila Republika Slovenija, na bazi upravo aktivnosti koje smo mi pokrenuli je identičan i drugim zakonima koji su tražile štediše drugih zemalja, tako da će biti isplaćeni čini mi se puni iznosi plus 50% kamate, može jednokratno ili na bilo koji drugi način i to bi trebalo krenuti već od jeseni ove godine.
Hvala gospodine predsjedavajući na reakciju u trajanju od jedne minute pravo ima uvaženi kolega, delegat Sredoje Nović. Izvolite gospodine Noviću.
Hvala lijepo predsjedavajućem. Pozdravljam naravno i dobro je da je Savjet ministara preduzeo ovo što je predsjedavajući danas iznio. Naravno, da li je trebalo čekati ili nije trebalo čekati, o tom- potom. U ovoj zemlji hiljade stvari nisu završene i prije 20 godina, a još čekaju na red da se završe, tako da ne bih o tome diskutovao. Ja samo mislim da bez obzira što i uvažavam da Savjet minsitara ima ograničenu nadležnost u nekom dijelu i tog posla, ali bi dobro bilo da ili Savjet ministara ili domovi ili ovaj Parlament uputi i preporuke entitetskim vladama, odnosno institucijama u entitetima da je ovo, da se ovo pitanje ubrza i da se zaista više nema nijednog razloga da se razvlači sa tim, pogotovo ako je u junu mjesecu ove godine i održan taj sastanak na kojem se definitivno perfektuiralo sve. Jer u protivnom, građanima neće ništa značiti da li je nadležnost ovog ili nadležnost onog, on očekuje da se isplate njegova štedna, odnosno njegova sredstva. Hvala lijepo.
Hvala i Vama gospodine Noviću. Sljedeći sa pravom da postavi pitanje je uvaženi kolega, gospodin Sifet Podžić. Izvolite gospodine Podžiću.
Poštovani predsjedavajući, kolege delegati, dame i gospodo. Moje pitanje je za predsjedavajućeg Vijeća ministara – Zašto Vijeće ministara BiH nije usvojilo Poslovnik o radu i Plan rada za 2016. godinu za Komisiju za NATO integracijske procese Bosne i Hercegovine? Znači, Vijeće ministara je institucija koja je formirala Komisiju za NATO integracijske procese čiji su članovi po Odluci o formiranju predstavnici različitih ministarstava i različitih institucija Bosne i Hercegovine. Na 38. sjednici Vijeće ministara BiH, održanoj u januaru 2016. razmatralo je Poslovnik o radu i Plan rada Komisije. Isti nisu usvojeni od strane Vijeća ministara i moje pitanje je jednostavno – Zašto ova dva akta, koji su vrlo važna za ovu Komisiju, do današnjeg dana nisu usvojena? Hvala. 4
Hvala i Vama, gospodine Podžiću. Pravo na odgovor, uvaženi predsjedavajući Savjeta ministara, gospodin Zvizdić. Izvolite.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku na postavljenom pitanju. Odgovor je isto tako vrlo jednostavan jer još uvijek nismo na Vijeće ministara dobili korigovani niti Poslovnik o radu, niti Plan rada Komisije, na bazi diskusija koje smo na Vijeću ministara imali 8. januara 2016. godine. Dakle, riječ je o normativno-pravnom aktu koji, prije svega, mora imati potrebna mišljenja, od Ureda za zakonodavstvo pa do Ministarstva pravde. Mi ta mišljenja nismo imali u trenutku kada smo raspravljali o tom aktu, a opredjeljenje Vijeća ministara jeste da u potpunosti podržavamo ovu Komisiju. Zbog toga je na čelu Komisije i zamjenik ministra vanjskih poslova. Ali na samoj sjednici dali smo određeni broj sugestija ili korekcija za koje mislimo da će značajno poboljšati i kvalitativno unaprijediti i Plan rada same Komisije, a i samu efikasnost u proceduralnom djelovanju, donošenju odluka i nastupanju u ovom za nas izuzetno važnom procesu kao što je proces NATO integracija. Prema tome, očekujemo korigovani i Poslovnik o radu i Plan rada Komisije na bazi diskusija koje je predsjednik Komisije dobio na Vijeću ministara. Poslije toga pozitivna mišljenja u skladu sa Poslovnikom o radu Vijeću ministara. I nema nikakvih razloga da već na narednoj sjednici, ako to dobijemo, ovaj materijal ne bude usvojen. Hvala.
Hvala Vam gospodine predsjedavajući. Gospodine Podžiću ukoliko želite reakciju izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Biće mi zadovoljstvo ako to bude istina da već na narednoj sjednici, ja ipak, shodno članu 155. Poslovnika stav (4) i (5) tražim pismeni odgovor na ovo pitanje. A reći ću Vam, gospodine predsjedavajući, da ovo tražim iz jednostavnog razloga što bi neko građanima Bosne i Hercegovine 10. jula, nakon Samita u Varšavi morao reći ko je kriv zašto nije aktiviran MAP za Bosnu i Hercegovinu. Pazite, molim vas, mi jednostavno mislim da moramo izaći iz ovog začaranog kruga. Vi imate gospodina Josipa Brkića, zamjenika ministra vanjskih poslova i cijelu Komisiju koja radi jedan fantastičan, odličan posao, ali krajnje je vrijeme da mi kažemo ko je taj koji ne radi posao, ko blokira Josipa Brkića. Da kažemo otvoreno koji to ministar ne da kada mu saradnici pripremaju govor, da se stave euroatlanske integracije, da se prekriže atlanske da se stave ... [[ne razumije se]] , mislim, samo malo, mislim da nije korektno. Moramo biti otvoreni do kraja, Josip Brkić i ova Komisija rade fenomenalan posao i sve su učinili da se ovo u julu desi. Ali imamo ljude koji to rade da se to ne desi. E, sad Vas molim, predsjedavajući, ako ste me shvatili kao delegata jedne opozicione stranke ovdje, zaboravite nisam ništa pitao, ne tražim pismeni odgovor, ništa ne znam, ako ste me shvatili kao čovjeka koji od 2004. godine živi ovaj proces i tvrdim odgovorno ovdje da je 5 Bosni i Hercegovini preči taj proces od evropskih integracija. Ako ste me tako shvatili onda Vas molim odgovorite mi, jer će trebati za budućnost.
Vrijeme gospodine.
Jednostavno, znam, vrijeme zanam, ali evo molim Vas još dvije rečenice.
Izvolite.
Dakle, govorim ovdje o pitanju aktiviranja MAP-a. Iz poštovanja prema kolegama koji, delegatima koji imaju drugačije mišljenje o tom procesu, ne govorim o punopravnom članstvu Bosne i Hercegovine u NATO-u, a molim vas gospodo malo sam više radio na ovoj tematici, radio sam moj doktorat igrom slučaj evo po ovoj temi, molim vas MAP kaže, MAP- om se prvo rješavaju politička pitanja. Pa dajmo aktivirati MAP, pa rješavati politička pitanja.
Zahvaljujem gospodine Podžiću.
Znate vi jako dobro, gospodine predsjedavajući ja se izvinjavam, nikada do sada nije bilo da je bilo koji delegat samo minut odgovarao pa nemojte ni mene prekinuti, molim Vas.
Vi ste ušli u treći.
Dobro, hvala.
Izvinjavam se, zbog drugih kolega, meni će zamjeriti.
Ok, ali vjerujte ono što se čuje, mada ja ne tvrdim da je istina, da će Vučić odobravati kad ćemo aktivirati MAP, ja nikada neću biti za to.
Hvala gospodine Podžiću. Dakle, ja se zaista izvinjavam, Vi znate da smo mi prilično elastični kada je u pitanju poštovanje vremenskih ograničenja. Međutim, ovdje je trostruko vremensko ograničenje počelo da teče i ja bih vjerovatno bio u situaciji da mi neko nađe primjedbu, imajući u vidu, recimo, evo i atmosferu sa prošle sjednice Doma naroda, ovaj, koja se ticala rada Kolegija. Tako da siguran sam da sve to jeste tema, već imamo Izvještaj o radu Savjeta ministara na 6 prvoj tački iza Zapisnika, predpostavljam da ćete u sklopu Izvještaja Ministarstva odbrane pronaći način da sve stavove koji su sigurno referentni možete da saopštite i da Vam time neće biti uskraćeno pravo delegata da saopštite ono što su stavovi Vaši ili Vaše političke opcije. Hvala Vam. Sada prelazimo na rad po sljedećem pitanju koje postavlja uvaženi kolega, delegat Dragutin Rodić. Izvolite gospodine Rodiću.
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo. Moje pitanje se odnosi na sledeće – Kada će Savjet ministara BiH usvojiti Pravilnik o regulisanju maksimalne cijene lijekova u BiH? Obrazloženje – stanovnici BiH plaćaju najskuplje lijekove od svih zemalja u regionu, a izdvajaju više novca čak i od pojedinih država u Evropi, jer još uvijek nije usvojen Pravilnik. Pravilnik nadležni pokušavaju da donesu još od 2011. godine ali bezuspješno. Osim građana trpe i entitetski fondovi zdravstvenog osiguranja iz kojih se izdvajaju značajna sredstva koja bi mogla biti uložena u zdravstveni sistem i poboljšavanje pružanja usluga pacijentima. Procjena je da je u proteklih 8 godina izgubljeno oko 900 miliona KM zbog nepostojanja pravilnika, a uskoro bi mogli izgubiti i dodatnih 70 miliona dolara podrške Svjetske banke, ako ovaj dokument ne bude usvojen. Znam da se dugo radi na ovom dokumentu, pa me interesuje dokle je to stiglo i imali šanse da se usvoji? Hvala.
Hvala Vam, gospodine Rodiću. Pitanje je upućeno Savjetu ministara, a predsjedavajući odgovara u ime Savjeta minsitara. Izvolite gospodine Zvizdiću.
Ma ja, pošto su danas sva pitanja upućena predsjedavajućem, ok. Zahvaljujem se gospodinu na postavljenom pitanju. Situacija u vezi sa Pravilnikom o cijeni lijekova je slijedeća i Vi sami u vašem pitanju ste rekli da je riječ o procjenama. Mi nismo htjeli raditi i donositi odluke na bazi procjena, one su različite i velika je disproporcija između procjena kolike bi bile uštede ili koliko je novca do sada BiH izgubila. Neki smatraju da je to 900 miliona, kao što Vi kažete, neki smatraju da je to manje od 100 miliona, zavisi od izračuna i od pristupa tom pitanju. No da se vratimo na relevantne činjenice. Kao što znate Agencija za lijekove je u skladu sa članom 84. stav (2) Zakona zadužena da pripremi taj Pravilnik i mi smo taj Pravilnik dobili od prilike prije nekoliko dana, konačnu i finalnu verziju toga Pravilnika. On je otišao na mišljenje Uredu za zakonodavstvo i Ministarstvu financija i trezora BiH. Ta pozitivna mišljenja od tih nadležnih institucija još uvijek nismo dobili i kada dođu ta pozitivna mišljenja, mi ćemo to staviti na dnevni red Vijeća ministara i razmotriti to pitanje. U međuvremenu smo se potrudili da kontaktiramo i entitetske vlade, da vidimo i njihove 7 stavove i od prilike dobili smo jedan pozitivan stav, da se smatraju da Pravilnik o lijekovima treba da uđe u proceduru na Vijeću ministara, da isti uz određene i njihove sugestije i korekcije treba da bude usvojen. Istovremeno obavljen je i čitav niz razgovora sa domaćim kompanijama koje su na bazi prvobitnog prijedloga i teksta Pravilnika smatrali da bi se jako loše odrazio na domaću proizvodnju. Zbog toga su napravljene dodatne analize, u to je bila uključena i Svjetska banka i na bazi tih analiza došlo je do određenih korekcija u samom Pravilniku, koji će omogućiti i niže cijene lijekova, kompatibilnost sa lijekovima u zemljama okruženja, ali na neki način neće u potpunosti ugroziti domaću proizvodnju, istovremeno naravno ne stavljajući je u bilo kakav položaj u kome će biti dominantna na konkurentne firme, na konkurenciju koja uvozi lijekove i farmaceutska sredstva u Bosnu i Hercegovinu. Dakle, čim dobijemo pozitivna mišljenja nadležnih institucija, ja kao predsjedavajući ministara, Vijeće ministara ću to staviti na dnevni red. Ja sam pročitao ovu formu i ovaj tekst novog Prijedloga pravilnika o lijekovima i što se mene osobno tiče, on je za mene prihvatljiv i u tom smislu ću glasati za ovu novu i zadnju verziju teksta Pravilnika o lijekovima. Hvala.
Hvala gospodine Zvizdiću. Gospodine Rodiću imate pravo na reakciju ukoliko želite. Izvolit, u trajanju od jedne minute.
Hvala. Ja se zahvaljujem gospodinu predsjedavajućem. Iskreno se nadam da će ovaj Pravilnik konačno ugledati svjetlo dana, jer mislim da je to od velikog interesa građana i BiH, jer činjenica jeste da li su procjene ili nisu, da mi plaćamo najskuplje lijekove u BiH u čitavom regionu. Hvala.
Hvala. Riječ dalje ima uvaženi kolega delegat Mario Karamatić. Gospodine Karamatiću, Vi takođe svoje pitanje postavljate predsjedavajućem, gospodinu Zvizdiću. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege, gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Pa moje pitanje je u jednom dijelu priličito slično kao pitanje koje je uputio uvaženi kolega Sredoje Nović i odnosi se na to, na mogućnost da ..... raspolažu novcem građana Bosne i Hercegovine. Naime, o čemu se radi, Bosna i Hercegovina je na kraju protekle godine imala 3 cijelih i jednu milijardu maraka odobrenih kredita koje nije povuka i za koje je samo u 2015. godini platila 3,4 miliona maraka penala, dok 2 milijarde i 100 milijuna čekaju da budu investirane, mi se zadužujemo za novih 550 miliona eura, tj. 1 milijardu i 100 milijona maraka koje ćemo vratiti u idućih 13 godina. Tu je, po meni, vjerovatno problem što je teško 8 nekoga natjerati da uradi svoj posao i da aplicira kako treba. Međutim, ono što je mene zabrinulo su poluinformacije koje kruže. Naime, na protekloj sjednici ovog uvaženog Doma, između ostalog je bio guverner Centralne banke BiH, gospodin Senad Softić i na moje pitanje koje se odnosilo na kredite u švicarskim francima, odgovorio je precizno, citiram iz stenograma – u ovom najnovijem pismu s MMF-om, dotiče se malo i tih konverzija, ali to još nije usuglašeno onako kako bi trebalo, pa ćemo vidjeti kakva će biti reakcija MMF-a prema tom problemu. Znači Međunarodni monetarni fond po uvaženom gospodinu Softiću bi trebao odlučivati o sudbini naših građana i pljačci njihovih sredstava. Informacije koje kruže, a čuli ste već slično pitanje na Zastupničkom domu su, da ste Vi, gospodine Zvizdiću, gospodin Fadil Novalić premijer Federacije i gospođa Željka Cvijanović dogovorili s MMF-om da nećete provoditi konverziju kredita u švicarskim francima, ukoliko ona stupi na snagu u zamjenu za 550 miliona eura kredita. Moje pitanje precizno glasi – Je li to istina? Ja se iskreno nadam da nije i uvjeren sam da nije i da ćete Vi to demantirati i da ćete mi sada odgovoriti uvaženi gospodine Karamatiću, nije to istina, mi nismo prodali 10 tisuća naših građana Međunarodnom monetarnom fondu, odrekli se 900 miliona maraka koje će Hypo banka izvući iz BiH u zamjenu za 1 milijardu i 100 miliona kredita. Hvala.
Hvala i vama gospodine Karamatiću. Riječ ima uvaženi predsjedavajući Savjeta ministara, gospodin Denis Zvizdić. Izvolite gospodine Zvizdiću.
Hvala najljepša. Uvaženi gospodine Karamatiću, to nije istina. Dakle, u sedmosatnom razgovoru sa MMF-om nijedna jedina rečenica niti bilo koja riječ nije spomenuta u vezi te teme. Tako da u Pismu namjere koje je nama predočeno i o kojem smo razgovarali na zadnjem sastanku ne postoji uopće specificirana tema. Tamo postoji naravno jedno poglavlje koje na ozbiljan način tretira pitanje bankarskog sistema u BiH, uz njihovu stručnu, tehničku, finansijsku i svaku drugu pomoć, da taj sistem u narednom periodu uredimo, a da više nikada ne budemo u prilici da nam u roku nekoliko mjeseci dođe do likvidacije 2 ili 3 vrlo značajne banke i da brojne javne institucije, pa i građani praktično izgube svoje depozite. Razgovaralo se, dakle, samo o uvođenju novih savremenih, modernih standarda, kontrole i jačanja bankarskog sistema, a ne nikako o toj temi. I u vezi sa prvim dijelom vaše diskusije, krediti o kojima govorite su krediti koji imaju sasvim drugu namjenu, koji su namjenjeni direktno za realizaciju određenih projekata i svakako je pitanje na mjestu, treba ga postaviti onima koji su zaduženi da realiziraju te projekte, zašto ti projekti su u fazi stagnacije ili zašto nisu dovoljno dinamizirani da prate rate samog kredita kroz implementaciju samih projekata. A, najveća prednost ovoga kredita MMF-a jeste da je on ustvari praćen vrlo ozbiljnim, strukturnim reformama u brojnim oblastima koji će značajno ojačati BiH u segmentu fiskalne politike bankarskog sistema, jačanja administracije, poreskih kontrola i svih drugih obaveza koji će definitivno urediti te sisteme u BiH, jer je obaveza da svaka naredna tranša će ići tek kada Misija MMF-a pregleda 9 da li smo mi realizirali ono što će biti definirano u pismu namjere, to je jedna jako važna stvar. Hvala.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Gospodine Karamatiću, imate pravo na reakciju. Izvolite.
Zadovoljan sam odgovorom. Nisam iskreno ni očekivao drugačiji, zahvaljujem se gospodinu Zvizdiću i u svoje ime. Zahvaljujem mu se u ime 9.804 građanina koja imaju te kredite i mislim da ih je ovo rasteretilo što se tiče budućnosti, a nadam se da ćete zajedno vi u Vijeću ministara i mi u Parlamentarnoj skupštini nekako uspjeti natjerati državne službenike da konačno počnu svoj raditi posao, pa da uspijemo implementirati i ove 2 milijarde. Hvala.
Hvala i Vama, gospodine Karamatiću. Slijedeći i ujedno posljednji za današnju sjednicu, riječ ima uvaženi kolega delegat Martin Raguž. Izvolite gospodine Raguž.
Zahvaljujem se gospodine predsjedatelju i pozdrav svim nazočnim izaslanicima i članovima Vijeća ministra, gospodinu predsjedatelju. Moje pitanje je vrlo jednostavno, upućeno je predsjetatelju Vijeća ministara – Kakve su stvarne šanse, dakle, da Bosna i Hercegovina u 2017. godini dobije status kandidata za članstvo u EU? Prije nego što kratko obrazložim zašto postavljam ovo pitanje, želim dakle pozdraviti način na koji predsjedatelj Vijeća ministara i većina članova Vijeća ministara komunicira sa Domom naroda, ne samo nazočnošću sjednicama nego i jednim aktivnim odnosom. I, mislim da je to jedan pomak naprijed. A, ovo što me je ponukalo da postavim ovo pitanje jeste ustvari vrijeme koje Bosna i Hercegovina gubi i to radikalno gubi u smislu najavljenih reformi i koraka na koje smo se svi skupa obvezali, i vlast i oporba, da ćemo poduzeti da iskoristimo novi evropski fokus i pokrenemo stvari s mrtve točke. Znači, mi ćemo danas ovdje tijekom sjednice imati Izvješće Direkcije za evropske integracije, imaćemo jedan tehnički pregled, imaćemo jednu dinamiku, ali suštinski nećemo imati odgovore zašto nismo riješili ključne stvari, objavu rezultata popisa, Mehanizam koordinacije, korištenje IPA fondova. I samo da vas podjestim, od predaje aplikacije za koju ja razumijem da je dio i političkog folklora i dnevne politike i političkog pozicioniranja i da je bila potrebna na izvjestan način Evropskoj komisiji a i nama, prošlo je evo skoro pola godine, a da mi defakto još nismo nijednu od onih stvari za koje je tada rečeno da su riješene, još riješili. A najava da će stići upitnik i da ćemo uspjeti u 2017. godini, je ustvari najveći 10 strateški prioritet ove zamlje i svi bi trebali dati doprinos da se to realizira i ja stvarno molim dakle, jedan otvoren i precizan odgovor na ovo pitanje, pogotovo i nakon susreta juče sa gospodinom Hanom, komesarom za susjedstvo i proširenje i nakon održanih sjednica Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje i Odbora za stadbilizaciju i pridruživanje. Mi imamo juče izjavu ministra vanjske trgovine i ekonomskih odnosa da kada je u pitanju Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju i primjena načela tradicionalne trgovine, Bosna i Hercegovina uopće nije u poziciji da pregovara, nego smo u poziciji uzmi ili ostavi. To smo znali i prije 7- 8 mjeseci, ali prošlo je 7-8 mjeci da bi mi to sada znali, privreda gubi, gospodarstvo gubi, ljudi odlaze, tako evo ovaj, mislim da je ovo prevažno pitanje, ne, ovo upućujem Vama kao pitanje za Vašu odgovornost, da se razumijemo, ali ste ipak na vrhu jedne piramide institucionalne koja odražava političku volju parlamentarne većine i unutar te parlamentarne većine mi imamo najavu, dakle, da nakon ovakvog odnosa oko popisa će se stvari u BiH zategnuti do kraja, da najava defakto blokada, govori se o prevarama političkim i da ne govorim dalje, evo nadam se da nisam puno prekoračio vrijeme. Hvala još jednom.
Samo duplo. Hvala gospodine Raguž. Riječ ima uvaženi predsjedavajući Savjeta minsitara, gospodin Zvizdić. Izvolite.
Hvala, zahvaljujem se uvaženom zastupniku na postavljenom pitanju. Izgledi da Bosna i Hercegovina dobije kandidatski status u 2017. godini su realni i izgledni ako svi budemo radili na realizaciji onih zadataka koji stoje ispred Bosne i Hercegovine. No, ako mi ... samo deklarativno na početku 2015. godine, a to su potpisali i članovi Predsjedništva, predsjednici svih političkih partija, usvojila oba doma Parlamenta, ako je to samo deklarativan odnos i deklarativno opredjeljenje za evropske integracije, a u realnom životu i u realnim zadacima se opstruiraju takvi procesi onda naravno nije Vijeć ministara to koje može samo to završiti. Dakle, to možemo završiti samo svi zajedno, sve institucije Bosne i Hercegovine zajedno sa drugim nivoima vlasti koji su uključeni u ove procese. I ja se iskreno nadam da to nije bilo deklarativno opredjeljenje, odnosno do sada se pokazalo da ipak nije riječ o deklarativnom nego o stvarnom opredjeljenju da idemo ka evropskim integracijama i to smo pokazali usvajanjem niza brojnih dokumenata koji su prethodili i predaji aplikacije, ali i usvajanjem niza dokumenata koji će sada prethoditi sjednici Vijeća za vanjske poslove, koja će biti negdje polovinom jula, i na kojoj će se vjerovatno donijeti zaključak Evropskoj komisiji da počne pripremati upitnik za Bosnu i Hercegovinu koji bi onda po toj dinamici došao negdje otprilike na jesen ove godine. Mi smo praktično pred završetkom, odnosno završili smo što se tiče Vijeća ministara, jedan od ta dva uvijeta, mi smo juče, odnosno prekluče usvojili Izvještaj o završetku tehničkih pregovora za prilagodbu SSP-a i taj Izvještaj smo poslali dalje ka Predsjedništvu da ga potvrdi čime ulazimo dalje u fazu razgovora ili procedura koje će u konačnici dovesti do ratifikacije takvoga akta, ali koji će trajati naravno pet, šest mjeseci jer svih 28 zemalja EU moraju odobriti finalizaciju tehničkih pregovora u vezi sa prilagodbom SSP-a. Ono što smo imali priliku čuti od ovlaštenog pregovarača, podaci koje je on iznio su podaci koji su dosta povljni za Bosnu i Hercegovinu i koji su mnogo bolji nego što smo imali situaciju kada su tavki razgovori počeli i ti pregovori počeli, što znači da su, da je Evropska komisija u potpunosti razumjela situaciju u Bosni i Hercegovini i u značajnoj mjeri takvo 11 razumijevanje je ugrađeno u sam tekst finalizacije tehničkih pregovora SSP-om. Dakle, taj uvjet je praktično u momentu kada Predsjedništvo to odobri dovoljan da bi se 17. jula kada bude već se Vijeća za vanjsku politiku donijelo odluka o pripremi upitnika, a do tada ćemo mi sigurno imati i finaliziran tekst Mehanizma koordinacije koji će biti usvojen od strane svih nadležnih institucija, svih nivoa vlasti u Bosni i Hercegovini. Dakle, ako nastavimo raditi ovim tempom i ako zadržimo ovu vrstu spremnosti da idemo dalje ka EU integracijama onda će Bosna i Hercegovina sigurno biti kandidat, dobiti kandidatski status u 2017. godini. To će se isto, ako se mogu još dvije rečenice, da se osvrnem na zadnju diskusiju uvaženog zastupnika Podžića, to će se isto desiti i u vezi sa MAP-om ako opet naše opredjeljenje, a imamo konsenzus kada govorimo o MAP-u, mi ne govorimo o članstvu u NATO paktu nego o aktivaciji MAP-a, ako svi nastavimo raditi tim tempom onda MAP će biti aktiviran ili sada u Varšavi ili neposredno poslije toga. Što se tiče Vijeća ministara mi smo kredibilno obavili naš dio posla da MAP može biti aktiviran, zatečenih šest lokacija uknjiženih je sada taj broj 24 i mi mislimo da je to kredibilan napredak za nekih 12 mjeseci. Ostale institucije isto tako trebaju završiti svoj posao da bi došlo do aktivacije MAP-a. Dakle, optimista sam kad govorim o kandidatskom statusu za 2017. godinu. Hvala.
Hvala i Vama, gospodine predsjedavajući. Pravo na reakciju ima, uvaženi kolega, gospodin Martin Raguž. Izvolite gospodine Raguž.
Zahvaljujem se i zahvaljujem se na odgovoru, najvećim dijelom sam stvarno zadovoljan, a pogotovo bi svi tebali biti zadovoljni ovim optimizmom koji je iskazao predsjedatelj Vijeća ministara, da je realno da BiH u 2017. dobije status kandidata, ali ja osobno ne mogu prihvatiti ocjenu da ako nastavimo ovom dinamikom, jer smatram da je ova dinamika na ovim strateškim pitanjima ispod potreba koje BiH treba realizirati da bi to se desilo u 2017. godini. Činjenica jeste da Vijeće ministara tu samo dio ima odgovornosti u lancu, ali isto tako moramo reći, dakle, da Vijeće ministara treba biti lokomotiva i koordinator rješavanja tih otvorenih pitanja koja evidentno postoje, a postoje ne trebamo ih gurati pod tepih, pitanje popisa može objektivno dramatično usporiti ovaj i promijeniti neke stvari na tom put. A isto tako to poakazuje, dakle, da neke stvari koje se dešavaju u Bosni i Hercegovini su politički konktirane izvan Bosne i Hercegovine u smislu dinamike, što bi ja mislim javnost u Bosni i Hercegovini trebala znati, a Vijeće ministara bi trebalo jasno detektirati ko i na koji način usložnjava i usporava tu dinamiku.
Hvala.
A ako to govore najviši državni dužnosnici onda treba na neki nači locirati i problem na političku strukturu i javno to u Parlamentu reći da to ne ovisi više od Vijeća ministara nego od nekih centara političke moći. A javnost u Bosni i Hercegovini mora znati u stvari da je ova dinamika u stvari i stanje u Bosni i Hercegovini taoc takvih politika, i završavam, koje pod krinkom europske reforme pune javni sektor, javna poduzeća po političkim kreterijima, ne ni 12 po kakvim stručnim i drugim bez projekata i da se ne zavaravamo zato imamo takođe svi odgovornost, ali vlast ponajviše. Hvala lijepo.
Hvala i Vama, gospodine Raguž. Ovom reakciom završili smo ovaj dio današnjeg rada i sada prelazimo na dnevni red sjednice. Za 20. sjednicu predlažem sljedeći Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika sa 19. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH; 2. Izvještaj o radu Savjeta ministara BiH za 2015. godinu, broj: 01,02-50-19-850/16 od 16.03.2016. godine; 3. Zahtjev Savjeta ministara Bosne i Hercegovine za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorističkih aktivnosti po hitnom postupku, u skladu sa članom 124. Poslovnika Doma naroda, zakon broj: 01-02-1-1567/16 od 27.05.2016. godine; 4. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o zaštiti i dobrobiti životinja (drugo čitanje), predlagač: delegat Mario Karamatić, zakon broj: 02-02-1-669/16 od 24.02.2016. godine; 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o radnom vremenu, obaveznim odmorima mobilnih radnika i uređajima za evidentiranje u drumskom prevozu (prvo čitanje), predlagač: Savjet ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-34/15 od 24.12.2015. i 01.03.2016. godine; 6. Prijedlog zakona o izmjeni Krivičnog zakona Bosne i Hercegovine (prvo čitanje), predlagači: delegati iz Kluba srpskog naroda, zakon broj: 02-02-1-31/15 od 23.12.2015. godine i od 26.01.2016. godine, sa Mišljenjem Ustavnopravne komisije Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH; 7. Prijedlog zakona o Ustavnom sudu Bosne i Hercegovine (prvo čitanje), predlagači: delegati iz Kluba srpskog naroda, zakon broj: 02-02-1-32/15 od 23.12.2015. godine i od 26.01.2016. godine, sa Mišljenjem Ustavnopravne komisije Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH; 8. Izvještaj o radu Državne regulatorne komisije za električnu energiju u 2015. godini, broj: 01,02-28-1273/16 od 28.04.2016. godine; 9. Informacija o radu Tužilaštva Bosne i Hercegovine za 2015. godinu, broj: 02-09- 1205/16 od 21.04.2016. godine; 10. Trenutno stanje procesa evropskih integracija: a) Informacija o napretku u procesu ispunjavanja uslova Bosne i Hercegovine na evropskom putu, b) Informacija o održanim prvim sastancima Savjeta za stabilizaciju i pridruživanje i Odbora za stabilizaciju i pridruživanje između BiH i EU i v) Akcioni plan za realizaciju prioriteta iz Izvještaja za BiH za 2015. godinu (dio A, koji se tiče nadležnosti institucija BiH odnosno Savjeta ministara BiH, i dio B, koji se odnosi na institucije entiteta, Brčko Distrikta BiH i kantona u Federaciji BiH), materijal Direkcije za evropske integracije BiH, akt broj: 01- 50-1-853/15 od 17.04.2016. godine; 13 11. Prijedlog zaključka Komisije za finansije i budžet Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH: „Dom naroda Parlamentarne skupštine BiH smatra da se odredbe člana 39. Zakona o platama i naknadama u institucijama BiH ne primjenjuju na Savjet Regulatorne agencije za komunikacije zbog specifičnosti načina finansiranja ovog ekspertskog tijela (sopstveni prihodi)“, materijal broj: 02/3-02-1-1410/16 od 15.06.2016. godine; 12. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Savjeta ministara BiH i Vlade Republike Austrije o naučnoj i tehnološkoj saradnji, broj: 01,02-05-2-1422/16 od 16.05.2016. godine; 13. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora o Centru za istraživanje i inovacije Zapadnog Balkana – WISE, broj: 01,02-05-2-1419/16 od 16.05.2016. godine. Da li se neko javlja za riječ, ima li izmjena i dopuna? Niko nije prijavljen. Ovo je usaglašeni dnevni red Kolegijuma Doma naroda, pa s obzirom na to u skladu sa članom 60. o njemu se ne glasa. Prelazimo na tačku jedan, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika sa 19. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH Otvaram raspravu. Da li se neko javlja za riječ? Prijavljenih nema. Zaključujem raspravu. Prelazimo na izjašnjavanje. Glasamo o Zapisniku sa 19. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH. Zahvaljujem. Od prisutnih 15 delegata – 14 je bilo za, protiv nije bio niko, uzdržan je bio 1 delegat. Iz Federacije BiH – 9 za, protiv niko, uzdržan 1. Iz Republike Srpske 5 za, protiv niko, niko uzdržan. Postoji opšta i entitetska većina, pa konstatujem da je Zapisnik sa 19. sjednice Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH usvojen. Prelazimo na tačku dva, Ad. 2. Izvještaj o radu Savjeta ministara BiH za 2015. godinu, broj: 01,02-50-19- 850/16 od 16.03.2016. godine
Zahvaljujem se. Vrlo kratko, znači iz ovo sveobuhvatno Izvješće Vijeća ministara podijeljeno po ministarstvima želim reći, dakle, da evidentan je napredak u, rekao bih, i u koordinaciji i u strategiji i u prioritetima i da se može dati u suštini jedna pozitivna ocjena ovom Izvješću. Međutim, ono što definitivno nedostaje u ovom Izvješću, a rekao bih i ukupnom radu Vijeća ministara, jeste taj jedan zajednički odnos, jer ovo više djeluje kao jedan mehanički povezani izvještaj o radu samo ministarstava bez cjeline jednog timskog pristupa koja ipak mora postojati ako se žele ovi složeni izazovi rješavati. Tako da, evo to je jedna zamjerka koja objektivno nedostaje. Znači, Vijeće ministara mora ulaziti u ova otvorena pitanja, po meni, poštujući naravno nadležnosti i razina vlasti u Bosni i Hercegovini i institucija, ali u taj prostor, po meni, nije dovoljno ušlo kao jedan tim koji može pokrenuti mnoge stvari koje su u interesu Bosne i Hercegovine i ja očekujem da će u narednom periodu biti fokusiran jedan takav pristup. Hvala. 15
Zahvaljujem gospodine Raguž. Riječ ima uvažena kolegica, gospođa Zdenka Džambas. Izvolite gospođo Džambas.
Lijepo vas pozdravljam, posebno kolegu Radončića. Što se tiče ovog Izvješća, opsežno, veliko i sve je u redu kad pogledamo da je to 2015. godina u kojoj je tek bilo formirano, pardon, formirano Vijeće ministara. Al' ono što ipak moramo reći, mi izaslanici i zastupnici nismo zadovoljni odnosom ministara prema nama u ovom smislu kao što je evo i danas, svaki puta imamo ovu istu situaciju da neki dolaze uvijek, a evo pozdravljam i novog ministra, a neke nisam vidjela nikad, a 20. je sjednica, recimo, jednog ministra nisam nikad vidjela. I kako bi djeca rekla ili ovi mladi ne doživljavate nas, zaista bi bilo dobro pošto su sjednice zakazane uvijek na vrijeme, neko vrijeme, da ministri nazoče bar ovom neko dijelu sjednice, a ne samo kad imaju pitanje i samo oni koji imaju pitanja dođu, ispričavam se kolegici ona najčešće dolazi, .... Uvjete imate, znači imate zgradu pored nas 20 katova, to bi trebalo biti zgrada izvršne vlasti i nigdje na svijetu nema da su zajedno izvršna i zakonodavna vlast, pa smo onda 2009., tako piše, privremeno je došao predsjedavajući tadašnji i ministar financija, ali su sada ušli svi, tako da osim ona tri ministarstva koja su van zgrade svi ostali se nalaze u ovoj zgradi i okupiran nam je 3 i 4 kat. Dakle, imate zaista sve uvjete da radite dobro, zamjenike, pomoćnike, savjetnike, sve za razliku od ovih ovdje zastupnika koji su svi smješteni na drugi kat, u nikakvim uvjetima, ja mogu reći o Klubu Hrvata, evo npr. ja se nalazim, stolica koju ja imam, nalazim se u jednoj maloj prostoriji sa kolegama Karamatićem i Ragužom, nas troje dolazimo iz tri različite političke opcije, pa imamo i različite goste i različite ljude koje zovemo kad se pripremamo za sjednicu, tako da ovaj, dakle imate sve uvjete da možete dobro da raditi i bilo bi dobro da nas ispoštujete. I samo da napomenem npr. zadnjih dvadesetak dana u Republici Hrvatskoj ganjanje zastupnika koće, evo danas odlučuju, hoće li Vlada ostati neće li i onda su bitni zastupnici. Mi smatramo da smo biti, razlog je što smo mi za sve krivi i elektornski i printani mediji uvijek će govoriti o zastupnicima. I ja sam pokušala da postavim neka pitanja, nisam znala kome ću postaviti jer nemam odgovor, npr. koliko ljudi radi u ovoj zgradi? Ja mogu da pretpostavim da se radi oko par stotina ljudi, ne znam, koji imaju restoran dolje u prizemlju, ja nemam to koga pitati, nemam kom postaviti, koga sam god pitala ne zna. Ali smo mi zastupnici i izaslanici na udaru i koliko košta naš ručak i kolike su naše plaće, a samo da kažem da ministri imaju veće plaće od zastupnika, tako da uz sve ove uvjete koje sam rekla. Sam broj pitanja preko 300 govori, na koje ste vi odgovorili u prošloj godini, govori da ste poprilično zatvoren sustav tako da se moraju postavljati ovakva pitanja, ja mogu zasita navjiše to čuti iz medija šta se dešava u Vijeću ministara. Dakle, ja osobno, al' mislim da govorim i u ime kolega, tražimo više poštovanja prema izaslanicima i zastupnicima, jer ipak ovdje se donose zakoni. Mi smo jedan od tri stupa koji bi trebali biti tri ravnopravna, međutim mi smo okomito, prvo ide Tužiteljstvo koje baš ništa ne možemo ni pitati, ja pitam i nemam odgovora, on, čak ne znamo ni njihove imovinske kartice, pa ste vi ministri, a onda dođemo mi kao zastupnici na dno, a krivi smo za sve. Dakle, ja apsolutno ću prihvatiti ovo Izvješće iz 2015. svjesna okolnosti u kojim ste radili, ali vjerojatno ove godine nećemo zadnji dan usvajati proračun, jer opet smo samo mi zastupnici krivi, pa 16 vas evo podsjećamo da taj proračun dobijemo na vrijeme, da bismo o njemu mogli da raspravljamo i da on bude dobar za 2017. godinu. Na primjer htjela sam da pitam i drago mi je ove godine da je Predsjedništvo pokrenulo inicijativu da se formira radna skupina do kraja šestog mjeseca za ministra vanjskih poslova, jer mi nemamo još Zakona o vanjskim poslovima, nemamo pojma šta nam se dešava po DKP, u DKP mreži. Ja sam nedavno bila u jednoj ambasadi u Jordanu, gdje nam je tu naš ovaj ambasador iz Bosne i Hercegovine rekao da nemaju nikakvih uvjeta i stvarno to je jedna plastična stolica, to je jedan stolić u Konzulatu odljepljenih pločica, nemaju ni za kameru koja može da prati zgradu, a govorim o Jordanu okruženom Sirijom i svim ostalim državama. Znači, drago mi je da će se u ovoj godini, ćemo mi zastupnici imati i izaslanici mogućnost da govorimo o Zakonu o vanjskim poslovima. Onda npr. ministar sigurnosti je lani rekao nakon onog terorističkog napada, koji se desio u Rajlovcu, na svojoj konferenciji za tisak da će hitno, da mu je to broj jedan zadatak da uradi zakon koji će posložiti policijske strukture i sve ostale strukture u državi. Evo prošlo je neko, ovoliko vremena ne vidimo to. Ja se želim zahvaliti ministrici za ljudska prava, jer govorimo i o konvencijama, večeras je tema na nekoj televiziji i onda smo opet mi krivi zato što ništa ne sprovodimo iz konvencija koje Bosne i Hercegovina prihvati i tema je, mislim vidjela sam isječak katastrofa, znači, koliko smo mi svi krivi da se ne poštuju. A onda ja zaista ne znam kome da postavim pitanje oko registara, npr. registar djece koja su, nedavno tu je bio protest ispred ove zgrade, nemamo registra djece oboljele od rijetkih bolesti. Jučer, prekjučer čujem da nemamo ni registar koliko imamo dobrovoljnih davatelja krvi, nemamo registar o oboljeloj djeci od dijabetesa, ne znamo kolika je rodnost žene u Bosni i Hercegovini, nema takvog podatka na razini Bosne i Hercegovine, a ja zasta ne znam kome to da, koga da pitam. Da li nas u Bosni i Hercegovini zanima šta se dešava, evo u Federaciji za prva četiri mjeseca je rođeno pet tisuća i nešto djece, a umrlo je 7 tisuća, preko 7 tisuća. Hoće li država BiH praviti strategiju kako da poboljšamo to stanje, šta se dešava, jer mi ne znamo kolika je rodnost žene u BiH, pa ne možemo ništa ni pričati. I čitav niz takvih nekih pitanja koja ja ne znam da, kome da kažem, nemamo popisa. Kad idete u neku zemlju uguglate tu zemlju i ona vam izbaci koliko je, koliki su prihodi po glavi, koliko i tako sve nešto znate o toj zemlji. Kad ukucate BiH sve je to prazno, kao da se nalazimo na rogu roga nekog kontinenta. Tako da evo vidjećemo šta će biti sa ovom godinom, kažem ja sam zadovoljna 30 prijedloga zakona ste uradili, ne znam točno koliko je prihvaćeno kroz naše domove, može se reći stvarno da se radi. Ako se toliko putuje, ne znam točno onda što su rezultati, jer ovaj mladi narod, svijet odlazi, a mi ne pravimo strategiju kako da zadržimo te mlade. Da li i ta putovanja širom svijeta će nam doprinijeti da ostavimo mlade u Bosni i Hercegovini, a ne da školovani idu i da rade najniže poslove u Zapadnoj Europi, jer eto tamo imaju posao. Ja se ispričavam, ali zaista moram reći ono s čim se nisam složila i nadam se da će u ovoj godini ove ispravke biti.
Hvala kolegici Džambas. Riječ sijedeći ima, uvaženi kolega, gospodin Sifet Podžić. Izvolite gospodine Podžiću. 17
Pa evo da iskoristim, ovaj, sugestiju predsjedavajućeg, ovaj, pošto nisam uspio završiti ovu temu, hvala dakle predsjedavajućem.
Stali ste kod Vučića.
Da, to ćemo sami ja i ti. Ja se stvarno predsjedavajućem Vijeća ministara, gospodinu Zvizdiću zahvaljujem da se i kroz odgovor na ovu drugo pitanje dotakao pitanja ... plana. Jedino što, dakle, a izvinjavam se ako je pogrešno utisak stvoren da ja kažem da je Vijeće ministara odgovorno što MAP neće biti aktiviran, ne naprotiv mislim da je Vijeće ministara uz neke sitne stvari kao što je i aktiviranje Poslovnika i Plana rada ove Komisije jako dobro uradilo i znam sve jako dobor ko je odgovorniji i ko je trebao šta uraditi prije toga. Ali gospodine predsjedavajući mislim da se Vi morate složiti, trebate složiti sa mnom, da vi imate ministara u Vijeću ministara koji rade protiv aktiviranja MAP-a. Mislim da budemo mi realni i otvoreni, svi smo mi deklarativno za euroatlanske integracije, bla, bla, bla, ali nas ima podobro onih koji radimo na euro bez atlanskih integracija. Ja sam to hito reći i želim, kažem ne nije to Vijeće ministara i nikako nisam to želio reći. Želim reći samo da i podsjetiti još jedanput, ovaj, nakon završetka hladnog rata i nakon pada čelične zavjese ni jedna zemlja od Poljske, zemalja Višegradske grupe, zemalja baltičkih, do susjeda, preko Rumunije, Bugarske, Hrvatske, Crne Gore, Slovenije, niko nije prije postao član EU nego član NOTO-a. Pa eto kažem malo sam, ovaj, detaljnije radio na tome, ako neko misli da će to Bosna i Hercegovina samo mogu reći da se grdno vara. A još ću jedno reći, nije samo, mene iznenadilo neki dan obraćanje mog uvaženog prijatelja i cijenjenog delegata Radmanovića, ovaj, pa nije gospodin Radmanović potpisao samo ispred Republike Srpske atlantske integracije, ja želim gospodo da vas podsjetim, a ne znam, mislim malo me začudilo da se on pravda gore u Narodnoj skupštini Republike Srpske, to nije uradio gospodin Radmanović. Molio bi da uzmete svi „Službeni glasnik“ broj 25 iz marta 2008. godine u kome je decidno rečeno da je Parlamentarna skupština BiH na 12. sjednici Doma naroda, održanoj 25. marta 2008. i na 23. sjednici Zastupničkog doma 18. marta 2008., usvojila Rezoluciju o spremnosti Bosne i Hercegovine za NATO integracije. Pa nije gospodin Radmanović glasao, glasao ovaj Parlament gospodo. Ja li došlo vrijeme da se revidira to, hajmo onda da se dogovorimo, ja i dalje tvrdim, jedino što se s Vama gospodine predsjedavajući ne mogu složiti, da ako neće biti u Varšavi, a neće da Vam kažem sigurno, da će biti brzo poslije Varšave, jer neće vjerujte mi, sad smo u začaranom krugu i koliko god mi svi koji smo radili na integracijama toliko su radili i oni na neintegracijama. Da iznesemo to na sto da kažem jesmo li mi za ovo što je ovaj Parlament usvojio ili nismo. A ovako smo u začaranom krugu, vjerujte mi da smo u začaranom krugu i neće tek tako lako ići dok ne kažemo jesmo li ili nismo. Hvala lijepa.
Hvala i Vama, gospodine Podžiću. Reagovaće na Vaš nastup, uvaženi kolega delegat, gospodin Nebojša Radmanović. Izvolite gospodine Radmanoviću. 18
Dame i gospodo delegati, gospodo predsjedavajući zadovoljsto je slušati gospodina Podžića i ja mu se zahvaljujem što me brani ovdje, iako moram reći da to nije potrebno i nisam se zbog toga javio, javio sam se zbog druge njegove rečenice. Ako sam dobro shvatio sve ste, rekli ste – svi smo mi ovdje za euroatlantske integracije. Ja mislim da to jednostavno nije tačno i saglasan sam sa posljednjom rečinocom gospodina Podžića da trebamo o tome otvoriti raspravu. Dakle, jasno je da građani u Bosni i Hercegovini ne misle isto o NATO savezu, potpuno je jasno i sve ankete pokazuju da u Republici Srpskoj velika većina je protiv toga, dakle to je stvar o kojoj trebamo otvoreno, jasno i smireno voditi raspravu i takav je odnos i kod nas. Bez obzira na tačnost ovih opredjeljenja i Parlamentarne skupštine i Predsjedništva i sve ostalo, dakle vrijeme je da otvorimo raspravu o tome, kao što je vrijeme, evo imamo jednu tačku danas, predlažem da i tu pokrenemo razgovore o eurointegracijama i tu imamo štošta da kažemo, a ne samo na ovaj način da kažemo mi smo svi za evroatlantske integracije. Ja mislim da nismo i da o tome trebamo ubuduće potpuno otvoreno i jasno razgovarati. Hvala.
Gospodin Ognjen Tadić ima ispravku krivog navoda.
Zapravo replika. Poštovani zamjeniče predsjedavajućeg, uvaženi dame i kolege i gospodo, poštovani predsjedavajući Savjeta ministara, članovi Savjeta ministara. Dakle, javio sam se baš u ovoj kratkoj formi jer mislim da bi bilo šteta koristiti više vrijeme na ovu temu, a da bi opet bilo šteta da se ne kaže sljedeće, da se ne čuje sljedeće. Kvalitet ovog Savjeta ministara je upravo u tome što on nije Savjet ministara koji je naslijedio tu, rekao bih, neplodotvornu ideologiju evro ili NATO integracija, koja je u jedno vrijeme u ovu zemlju došla kao zamjena za onu predratnu ideologiju. Dakle, na jedan prazan prostor nakalemljeno je nešto po čemu su kasnije godinama mnogi tretirali sve nas koji živimo u ovoj zemlji, da li smo mi za budućnost ili protiv budućnosti ove zemlje zavisno od toga kakvo je naše mišljenje i kakav diskurs imamo kad su u pitanju tzv. evro i tzv. NATO integracije. I ja mislim da insistirati na ovim pitanjima i kad je u pitanju ovaj Savjet ministara, koji se bavim životnim i ekonomskim problemima, zapravo nije prava tema. Vi u ovom Izvještaju mogli ste da pročitate mnoge stvari koje su vezane za rad Savjeta ministara, poboljšanje uslova poslovanja, otvaranje poslovnih šansi, podsticaj izvoza, sređivanja stanja u finansijskom sektoru, sređivanje stanja u oblasti ljudskih prava, nastojanje da se poprave odnosi kada je u pitanju borba protiv kriminala i korupcije, sređivanje stanja u raznoraznim institucijama, odnosno organima koji su u specifičnim problemima itd. nastalim ranije i sve ostalo. I to je kvalitet ovog Savjeta ministara i dok se Savjet ministara na takav način odnos prema životnim pitanjima do tad će imati podršku, evo da kažem i predstavnika Saveza za promjene i Srpske demokratske stranke u prvom radu, koju evo na određen način predstavljam ovdje. I mislim da je to upravo ono što ovaj Savjet ministara čini uspješnijim od ranijih saziva, jer su raniji sazivi upravo na toj ideološkoj matrici, dakle, pokušali da idoktriniraju društvo da je jedino ispravno misliti o evro ili NATO integracijama, pa se onda vode polemike šta je dobro, šta nije dobro itd. Dakle, gubili smo vrijeme, skretali smo pažnju sa bitnih pitanja. 19 I u tome smislu, evo da kažem na kraju, što je valjda korektno kad sam već uzeo riječ, i ovaj Izvještaj Savjet ministara ima moju podršku i dobiće moj glas za ovaj Izvještaj, jer se bavio po ovoj matrici koja je dogovorena, dakle ekonomskim i životnim pitanjima i na taj način obezbjedio taj novi kvalitet zahvaljujući kojem možemo danas da govorimo i većem broju zakona i normalnijim odnosima, pa evo da kažem o ozbiljnijem stavu javnosti o tome da se ovdje radi o nekoj realnoj vlasti nego što je to bio slučaj u nekom peoteklom periodu. A što se tiče stava o evropskim integracijama, o NATO itd. dakle ja mislim da ga treba potpuno racionalizovati, pogotovo s obzirom na procese koji postoje u svijetu i da ovaj Savjet ministara ne treba time pretjerano opterećivati imajući u vidu, u ovom ideološkom kažem smislu, imajući u vidu i ono što je rekao gospodin Podžić, a to je da u vrijeme ovog Savjeta ministara mi sigurno nećemo ni u jedan ni u drugi ešalon stati, a pitanje je naravno šta će biti iza toga. Hvala.
Hvala lijepo. Riječ .... gospodin Dragutin Rodić.
Uvaženi predsjedavajući, koleginice i kolege delegati, dame i gospodo. Mi danas imamo pred sobom Izvještaj o radu Savjeta ministara za 2015. godinu i mislim da zaslužuje da obzirom na sveobuhvatnost Izvještaja, na metodologiju kojom je urađen, na mnoštvo podataka koji se nalaze u ovom Izvještaju da se i prokomentariše nakoliko dijelova ovoga samog Izvještaja. A ono što mi je vrlo bitno i drago da je i predsjedavajući Savjeta ministara, koji inače je često na Domu narod, tu i da jednostavno iskoritim priliku da postavim jedno pitanje koje se tiče samog Izvještaja, a bez odgovora na to pitanje teško je i razmatrati sve ostalo, a to se radi i ljudskih resursa i radi se oko onoga dijela koji se tiče i inauguralnog govora predsjedavajućeg Savjeta ministara kada je izabran za predsjedavajućeg u Predstavničkom domu. Citiraću samo dvije stvari iz tog Izvještaja koje se tiču reforme javne uprave, gdje se kaže da je reforma javne uprave isto tako jedan od preduvjeta za uspješnu integraciju Bosne i Hercegovine u EU, ispunjavanje obaveza iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju. Javna uprava ima izuzetno važnu ulogu u procesu evropskih integracija jer predstavlja jedan od ključnih instrumenata za provođenje neophodnih reformi za ulazak u EU i neophodan alat za organizovanje strukturnog i efikasnog dijaloga u procesu pristupanja. I drugi dio kaže: „Iako prema Izvještaju o napretku u 2014. godini nisu postignuti očekivani rezultati u procesu reforme javne uprave, naš konačan cilj mora biti da dosegnemo nivo kvalitete evropskog upravnog prostora, te prihvatimo i praktično provedemo zajedničke standarde država članice EU. Ključni prioriteti u reformi javne uprave u narednom periodu će biti usmjereni na izbor kompetentnih kadrova i podizanja nivoa kvalitete i pružanja usluga građanima i privrednim subjektima. Kada to kažem onda prije svega mislim na pojednostavljenje upravnog odlučivanja i preuzimanja odgovornosti administracije za kvalitetan rad i obezbjeđivanje dokaza iz službenih evidencija i smanjenje administrativnih opterećenja, kao i pojednostavljenje procedura i brzine rješavanja zahtjeva građana, poslovnih subjekata po principu da se sve što im je potrebno može dobiti na jednom mjestu. To podrazumijeva rad na strateškom planiranju, odgovornom vođenju javnih finansija, 20 modernizaciji sistema upravljanja ljudskim potencijalima, ojačavanju kapacitetu institucija za kontrolu propisa i uspostavljanje sistema redukcije administrativnih prepreka, obuci službenika za strateško komuniciranje i odnosa sa javnošću, izgradnju kapaciteta za borbu protiv korupcije u strukturama državne službe. Bosni i Hercegovini trebaju odgovorni i profesionalni državni službenici koji mogu brzo odgovoriti zahtjevima evropskih integracija i svojim radom vratiti povjerenje građana i poslovnih subjekata u javnu upravu.“ Tu završavam ovaj citat i ovo je što se tiče namjera sve najbolje, jer ono što očekuje Bosnu i Hercegovinu u nekom daljem periodu bez ovoga ne može. Iz ovog Izvještaja Savjeta ministara može se vidjeti da je tu kada pogledate i ono što je sumarno navedeno i kada je u pitanju Agencija za državnu službu i ono sve što je rađeno u 2015. Godini, onda možete da vidite da je provedeno čitav niz obuka uz podršku i međunarodnih organizacija, tu je GIZ bio najaktivniji, ali u nekom ranijem periodu je bilo velike podrške da se ljudski resursi dovedu na onaj nivo koji mogu odgovoriti nastupajućim zadacima. Ono što se ne može vidjeti iz ovoga Izvještaja jeste koji su to postignuti efekti nakon svega toga i da li sve ovo što je navedeno ovdje i koliko ste Vi, gospodine predsjedavajući, zadovoljni učinjenom ovom reformom u 2015. godini i da li se nalazimo na pravom putu ostvarivanja svih onih zadataka koji stoje pred nama iz potpisanih i protokola i onoga što smo mi kao i Parlament i sve institucije u Bosni i Hercegovini se opredijelili za evropske integracije i za sve ono što je i danas i juče što je dolazio gospodin Han i što se analizira i oko stabilizacije i pridruživanju, da li smo na pravom putu kada je u pitanju ova reforma javne uprave? Hvala.
Hvala i Vama, gospodine Rodiću. Meni je ostalo da konstatujem da daljih prijava za učešće u diskusiji nema, ali naravno i ukoliko želi gospodin Zvizdić, eventualno ili i nema potrebe. Kako želite, riječ ima predsjedavajući Savjeta ministara, uvaženi gospodin Zvizdić. Izvolite gospodine Zvizdiću. Ja se Vama izvinjavam, a ja molim tehničku službu da Vam to i omogući. Izvolite sada.
Obzirom da mi je uvaženi zastupnik postavio pitanje zbog toga sam izašao da kaže par riječi. Mislim da se u ukupnom odnosu prema administraciji u Bosni i Hercegovini nivo Bosne i Hercegovine ili Vijeća ministara vrlo neprincipijelno stavlja u jedan opći koš nabujale ili prekomjerne administracije na svim drugim nivoima vlasti. Dakle, to nije takav, takav drastičan primjer, niti je takav slučaj sa nivoom Bosne i Hercegovine i zbog toga mi strateški i planski pristupamo i eventualnim novim zapošljavanjima, ciljano u onim institucijama koje znače jačanje njihove funkcionalnosti, pa samim tim jačanje i Bosne i Hercegovine i obaveza koje Bosna i Hercegovina ima unutar svojeg unutrašnjeg funkcioniranja, a i u odnosima sa susjedima i sa EU, zemljama CEFTA-e itd. Dakle, mi idemo na ciljanu podršku onim institucijama, u smislu jačanja njihovih kadrovskih kapaciteta, kao što je to Državna granična služba, kao što su to policijsko-obavještajne agencije itd. a ne ide se sa zapošljavanjim u onim institucijama koje obavljaju najjednostavnije administrativne procese. Isto tako kadrovski jačamo određene direkcije, agencije i institucije, kao što je recimo Ured za veterinarstvo i ostali uredi koji su nam značajni u ovome momentu kada treba da ispunimo uvjete i zadovoljimo standarde za izvoz naših proizvoda u EU. Istovremeno naša, naš Ured za reformu javne uprave nastavlja provoditi brojene edukacije, tako nešto nudimo i drugim nivoima vlasti 21 i u tom smislu mislim da je u protekloj godini naša administracija postala značajno sposobnija u redovnom, pravovremenom obavljanju svojih zadataka. Ja želim da podsjetim da je Vijeće ministara za samo 9 mjeseci ispunilo, evo sada se približavamo, skoro 60% obaveza iz Reformske agende koje ima Vijeće ministara i ispunili smo sve obaveze koje ima, recimo, Direkcija za evropske integracije na putu evropskih integracija, što govori o visokom nivou osposobljenosti državnih službenika koji rade u takvim ili sličnim institucijama. Dakle, želim samo da se napravi vrlo jasna ... između onoga što imamo kao trenutno aktuelnu situaciju na nivou Vijeća ministara i na drugim nivoima. Dakle, ja sam taj koji je zasita vrlo otvoren i želim to još jednom da ponovim, zagovornik da policajcima na nivou Bosne i Hercegovine treba povećati plaću, jer ne vidim ni jedan jedini razlog zašto bi policajac koji obavlja isti nivo složenosti poslova na nivou Bosne i Hercegovine imao manju plaću skoro 250 ili 300 maraka od policajca na nivou Federacije i Republike Srpske, pa čak 500 i više maraka od nekih kantona. Dakle, kada govorim o mogućem povećanju plaća za policajce onda se to ne može tretirati povećanim fondom plaća nego se tretira ustvari jednim korektnim odnosom prema ljudima koji obavljaju svoje najodgovornije poslove. Dakle, želim da vrlo jasno kažem da se nivo Bosne i Hercegovine treba na neki način separatno, separatno ponašati ili separatno tretirati u odnosu na druge nivoe, jer broj državnih službenika na nivou Bosne i Hercegovine, ako izuzmemo pripradnije Oružanih snaga, je manji nego što je to broj takvih službenika u pojedinim kantonima. A Bosna i Hercegovina ipak obavlja vrlo, vrlo složene zadatke u smislu njenoga međunarodno- pravnoga statusa i uopće zadataka koje ima u ključnim koordinirajući ili ustavno nadležnim funkcijama unutar Bosne i Hercegovine i odnosa Bosne i Hercegovine prema međunarodnoj zajdenici. Hvala i evo ja vas isto tako pozivam da usvojite Izvještaj Vijeća ministara, ja neću reći, vi ste ga pročitali, on je u svakom segmentu znači unapređenje u odnosu na ranije godine i oblasti evropskih integracija, posebno ekonomskog razvoja, ja moram kazati da u ovome trenutku Bosna i Hercegovina ima najbolje ekonomske pokazatelje u čitavom regionu Zapadnog Balkana. Dakle, najbolji vitalni ekonomski parametri na području Zapadnog Balkana su u ovome trenutku oni pokazatelji koje ima BiH, mislim moguće je da to izaziva kod nekih sumnju, ali ja mogu sada narednih pola sata govoriti o takvim relevantnim pokazateljima od rasta GDP-a, pa do izvoza, smanjenja vanjsko-trgovinskoga debalansa, broja uposlenih u jednom kondenzovanom vremenu, povećanja prihoda. Dakle, povećanje prihoda indirektnih poreza za prvih 5 mjeseci je bilo 4,2% na nivoima entiteta, evo recimo ja konkretno znam, u Federaciji direktnih poreza za 10,4%. Dakle, to su značajni, to je značajni rast i govori o ekonomskoj osposobljenosti i ekonomskom rastu BiH. U oblasti vladavine prava značajno smo napredovali s implementacijom brojnih strategija, kao što možemo primijetiti, možda izgleda dosta čudno, ali Bosne i Hercegovina postaje sve stabilnije ili možda najstabilnije područje, područje Zapadnog Balkana zbog čega imamo takav veliki, enormno veliki porast broja turista koji u prvih 5 mjeseci raste i preko 35%. Kao što i značajno učestvujemo u smirivanju i relaksiranju stanja u regionalnim odnosima, pogotovo sa našim prvim susjedima. I ja se izvinjavam ja sam već juče najavio da ću poslije ove tačke morati otići, putujem kod budućeg predsjedavajućeg EU, idem u Bratislavu obzirom da će oni biti oni koji će nam značajno pomoći u našim daljim evropskim integracijama, tako da se izvinjavam što ću poslije ove tačke morati napustiti zasjedanje. Hvala. 22
Hvala Vam, gospodine predsjedavajući. Time smo iscrpili raspravu po ovoj tački dnevnog reda, pa bih ja sad molio tehničku službu da nam omogući izjašnjavanje. Prvo ćemo se izjašnjavati o Izvještaju o radu Savjeta ministara BiH za 2015. godinu. Zahvaljujem. Od prisutnih 14 delegata – 10 delegata je bilo za, 3 su bila protiv, 1 je bio uzdržan. Iz Federacije BiH – 8 za, protiv niko, uzdržan 1. Iz Republike Srpske – 2 za, 3 protiv, niko uzdržan. Postoji opšta i entitetska većina, pa konstatujem Izvještaj o radu Savjeta ministara BiH za 2015. godinu je usvojen. Sada prelazimo na izjašnjavanje o zaključcima i to tako što ćemo se prvo izjasniti o zaključku Zajedničke komisije za evropske integracije Parlamentarne skupštine BiH. Da li ima potrebe da ga čitam ponovo? Nema. Molim da pokrenemo izjašnjavanje. Zahvaljujem. Od prisutnih 14 delegata – 10 je bilo za, 2 su bila protiv, uzdržana su bila 2. Iz Federacije BiH – 8 za, protiv niko, uzdržan 1. Iz Republike Srpske – 2 za, 2 protiv i 1 uzdržan. Postoji opšta i entitetska većina, pa konstatujem da je zaključak Zajedničke komisije za evropske integracije Parlamentarne skupštine BiH usvojen. Sada glasamo o zaključku Zajedničke komisije za nadzor nad radom Obavještajno- bezbjednosne agenicije BiH, o prijedlogu zaključka. Zahvaljujem. Od prisutnih 14 delegata – 10 je bilo za, 2 su bila protiv, 2 uzdržana. Iz Federacije BiH – 7 za, protiv niko, uzdržana 2. Iz Republike Srpske – 3 za, 2 protiv, niko uzdržan. Postoji opšta i entitetska većina, pa konstatujem da je zaključak Zajedničke komisije za nadzor nad radom Obavještajno-bezbjednosne agencije BiH usvojen. Siguran sam da će predsjedavajući prvo što će reći gosodinu Lajčaku da ima stabilnu podršku u Parlamentarnoj skupštini BiH. Sada prelazimo na rad po tački tri, Ad. 3. Zahtjev Savjeta ministara Bosne i Hercegovine za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorističkih aktivnosti po hitnom postupku, u skladu sa članom 124. Poslovnika Doma naroda, zakon broj: 01-02-1-1567/16 od 27.05.2016. godine Dobili ste zahtjev Savjeta ministara BiH za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorističkih aktivnosti po hitnom postupku u skladu sa članom 124. Poslovnika Doma naroda. Otvaram rad po ovoj tački na taj način što dajem riječ predlagaču, ukoliko želi. 23 Kao u Prijedlogu, hvala. Ovdje nemamo komisije, otvaram raspravu o hitnosti postupka. Da li se neko javlja za riječ? Prijavljenih nema. Zaključujem raspravu. Pa prelazimo sada na izjašnjavanje o prijedlogu da se ovaj Zakon radi po hitnoj proceduri. Molim vas da pokrenete glasanje. Zahvaljujem. Od prisutnih 14 delegata – 13 delegata je bilo za, protiv nije niko bio, a uzdržan je bio 1 delegat. Iz Federacije BiH – 8 za, protiv niko, uzdržan 1. Iz Republike Srpske – 5 za. Postoji opšta i entitetska većina, pa konstatujem da je zahtjev za razmatranje Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorističkih aktivnosti po hitnom postupku usvojen. Sada prelazimo na raspravu o ovom Prijedlogu zakona po hitnom postupku. Prijavljenih nema, pa zaključujem raspravu i prelazimo na izjašnjavanje. Glasamo o Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorističkih aktivnosti po hitnom postupku u skladu sa članom 124. Poslovnika Doma naroda. Zahvaljujem. Od prisutnih 15 delegata – 15 je bilo za, protiv niko, uzdržan niko. Iz Federacije BiH – 10 za, protiv niko, uzdržan niko. Iz Republike Srpske – 5 za, protiv niko, uzdržan niko. Postoji opšta i entitetska većina, pa konstatujme da je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju pranja novca i finansiranja terorističkih aktivnosti usvojen. Sada prelazimo na rad po tački četiri, Ad. 4. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o zaštiti i dobrobiti životinja (drugo čitanje), predlagač: delegat Mario Karamatić, zakon broj: 02-02-1-669/16 od 24.02.2016. godine
Zahvaljujem se. Znači, ovdje imamo prijedlog, dakle, da se brišu određene odredbe Kaznenog zakona. Znači, koje su to odredbe, ja vam moram to pročitati zbog po mom sudu vrlo, vrlo velikog značaja ovih odredbi koje bi se trebale brisati. Dakle, a odnosi se na članak 239. i kaže – službena osoba u institucijama BiH, institucijama entiteta ili institucijama Brčko Distrikta BiH koja odbije da izvrši konačnu izvršnu odluku Ustavnog suda BiH, Suda BiH, Doma za ljudska prava ili Europskog suda ili je spriječena da se takva odluka izvrši, kazniće se kaznom zatvora od 6 mjeseci do 5 godina. Znači, po prijedlogu bi ovo trebalo izbrisati. Ja uz svo poštovanje predlagača smatram da niti je momenat, niti su okolnosti u Bosni i Hercegovini, pogotovo u pravosudnom sustavu takve da možemo još sebi dopustiti luksuz da otvorimo prostor za dodatno nepoštivanje odluka ovih najvažnijih institucija. A samo da vas podsjetim, postoje odluke Ustavnog suda koje se ne provode ne samo unutar pola godine koliko je Ustavni sud dao rok ili druge sudska instance, nego po više godina, a to u imalo 26 zdravim okolnostima znači pad potpuno pravnog sustava i poretka. Tako da bez obzira na obrazloženje da se to regulira i drugim zakonima na entitetskoj razini smatram, dakle, da mi trebamo tražiti načina, dakle, da odluke najviših sudskih instanci dobiju snagu i da budu ustvari ključni katalizator i pokretač uspostave konačno jednakosti građana pred zakonom. Mislim, dakle, da po mom sudu bez jedne temeljitije, sveobuhvatnije rasprave o stanju u pravosuđu i primjeni odluka ad hok rješenja koja bi samo izdvajala jednu, jednu dimenziju ovog Zakona pogotovo na način da se sankcije brišu o, a i onako i s ovim sankcijama vidimo da je neprovodivost odluka izuzetno visoka, uz svo poštovanje predlagača, ja osobno ne mogu podržati ovakva...
Zahvaljujem se gospodinu Ragužu. Ukoliko nema daljih prijava za diskusiju, primarno imajući u vidu da razgovaramo o Mišljenju Komisije, ja zaključujem ovu raspravu i prelazimo na izjašnjavanje. Dakle, izjašnjavamo se o Mišljenju Ustavnopravne komisije Doma naroda. Zahvaljujem. Od prisutnih 15 delegata – 10 je bilo za, 5 protiv, uzdržanih nije bilo. Iz Federacije BiH – 10 za, niko protiv, niko uzdržan. Iz Republike Srpske – niko za, protiv 5, uzdržanih nema. Postoji opšta većina, ali ne postoji entitetska većina pa prelazimo na konsultacije. [[konsultacija Kolegija]] Nema saglasnosti, pa su obezbjeđeni uslovi za izjašnjavanje u drugom krugu. Molim da se pokrene izjašnjavanje u drugom krugu. Zahvaljujem. Od prisutnih 15 delegata – za je bilo 10 delegata, protiv je bilo 5 delegata, uzdržanih nije bilo. Iz Federacije BiH – 10 za, protiv niko, uzdržan niko. Iz Republike Srpske – niko za, protiv 5, uzdržan niko. Dakle, postoji opšta većina, ali ne postoji entiteska većina, pa konstatujem da Mišljenje Ustavnorpavne komisije Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH nije usvojeno. Napomena, u skladu sa članom 104. stav (4) postupak iz stava (3) ovog člana se može ponavljati najviše dva puta nakon čega se zakonodavni postupak obustavlja u slučaju neprihvatanja mišljenja u skladu sa Poslovnikom Doma naroda. Što znači da se sada obustavlja zakonodavni postupak po ovom prijedlogu. A mi prelazimo na rad po tački sedam, Ad. 7. Prijedlog zakona o Ustavnom sudu Bosne i Hercegovine (prvo čitanje), predlagači: delegati iz Kluba srpskog naroda, zakon broj: 02-02-1-32/15 od 23.12.2015. godine i od 26.01.2016. godine, sa Mišljenjem Ustavnopravne komisije Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Pa evo postoji razlog što ja nisam u Ustavnopravnom povjerenstvu, vjerovatno zato što nisam pravnik i vidim ovdje da je usklađeno sa Ustavom, ali nešto pravno da nije. Ono što je meni bitno, znači ovdje se radi o Ustavnom sudu BiH i odluke Ustavnog suda su obvezujuće ma kakve one bile, kako u Bosni i Hercegovini, tako i u svim zemljama. Znači, sve imaju ustavne sudove, jedino ispadne mali problemčić što mi odluke koje dobijemo od Ustavnog suda ne sprovodimo, neke od 2008. godine, neke malo kasnije, neke malo ranije, a upravo zbog težine tih odluka svi ustavni sudovi svih zemalja EU, a vjerujem da ćemo se svi složiti da evropski put nema alternativu, imaju strane suce u svojim sudovima. Tako primjerice radi u Njemačkoj uz njemačke suce o ustavnosti bilo čega u Njemačkoj odlučuje jedan gospodin iz Zambije, jedan Francuz i jedan Moldavac. Primjerice radi u Francuskoj je Kenijac, Mađar i Englez. U Rusiji – Mongol, Amerikanac, Meksikanac, u Americi pretpostavljam da je neko iz Sirije itd. Vidite li vi kakve ja gluposti govorim, ovo vam je smiješno, a nije vam smiješno što tri lika, Boga pitaj odakle su došla, Boga pitaj jesu li im validne diplome, odlučuju o ustavnosti u Bosni i Hercegovini. Imamo točku koja kaže nakon 5 godina da možemo promijeniti tu trojicu stručnjaka, koji su ničim izazvani, ni od koga potaknuti zaglavili u Bosni i Hercegovini, ja vas pozivam da napravimo novi Zakon o Ustavnom sudu, gospodu fino pošaljemo svojim kućama, a mi imamo pravnika koji mogu zauzeti njihova mjesta i da građani Bosne i Hercegovine odlučuju šta je u Bosni i Hercegovini ustavno, a šta nije. Jer nije ono, nama kao zemlji nije pametno da mi moramo ići po svoje mišljenje negdje vani, nimalo to nije pametno, ja se nadam da će se to primijeniti i da ćemo se stranaca u bilo kojem obliku što prije riješiti osim naravno kao investitora u ovu prekrasnu. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Karamatiću. Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Dragutin Rodić. Izvolite gospodine Rodiću. 28
Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo, vrlo kratko. Obzirom da će i ovaj, ovo Mišljenje doživjeti sudbinu kao i prethodno, a kao član Ustavnopravne komisije i čovjek koji je zajedno sa ostalim kolegama učestvovao i mnogo šire analizirao sve ovo što danas imamo pred sobom, imam potrebu da kažem samo dvije stvari. Prvo i kada je govorio gospodin Raguž maloprije vezano za prethodni zakon, možda da smo prvo razgovarali o ovom Zakonu pa onda o Krivičnom zakonu, onda bi se možda razumio i smisao zašto su predlagači ovog Zakona delegati na čelu sa predsjedavajućim Kluba Sredojem Novićem za ovakav Zakon. Ključna stvar koja je ovdje problem, a svi to znamo, jeste da je stvar povjerenja u odluke koje su donesene u tom Sudu, da je dobrim dijelom čitav niz odluka donesen preglasavanjem i kada odluke Ustavnog suda postaju izvor prava onda to postaje vrlo problematično i to je ono pitanje koje se ovdje postavlja i koje je na ovaj način pokušano da se djelomično riješi. Znači, ključna stvar je povjerenje, može ovo danas i da doživi sudbinu i da se obustavi dalja procedura, ali mi imamo problem i taj problem ćemo zajedno rješavati, jer mi nemamo iste poglede vjerovatno na organizaciju države, na sve ključne stvari u ovoj državi, možemo mi imati napredak svake godine sve veći i možemo ići krupnim koracima ka EU, međutim mi ostajemo sa svojim problemom koji nam niko neće riješiti nego ga moramo riješiti mi sami. Eto to je problem koji proizlazi iz ovoga i naravno, ovaj, ja bih volio da je to drugačije, ali nažalost nije. Hvala.
Hvala gospodine Rodiću. Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Sredoje Nović. Izvolite gospodine Noviću.
Poštovani predsjedavajući potpuno je jasna sudbina danas u ovom Domu i ovog Zakona, kao i prethodnog. Niko od nas nije ni naivan da bi mogao vjerovati da će se desiti „salto mortale“ i kojim čudom u ovoj zemlji početi da razmišljamo na način da je ovo samostalna zemlja, da bi trebala bolje reći biti samostalna, neovisna od bilo koga. Međutim, naprosto je to tako, iskusili smo i lično sam vidio čak i u Komisiji za proglašavanje nacionalnih spomenika sjede dva stranca, koji će da diriguju sa cijelom Komisijom da li je neki stećak od interesa za Bosnu i Hercegovinu, da bi se mogao, Bože moj, proglasiti. Pa i to nismo uspjeli i pored pokretanja makar pet puta zahtjeva da strance, poštujemo, poštujemo sve te eksperte velike, ali vrijeme je da oslobodite ovu zemlju od svoje pameti i pružite šansu domaćoj pameti. Bilo je tužilaštvo i sudovi, nemojte da sada zatvaramo oči pa da ne kažemo, da ne imenujemo ni jednog tužioca, ni sudiju sa biografijom koja je ponuđena i sa onim što je radio u predmetima i smijala se Evropa takvim presudama. Pa eto božijim nekim proviđenjem otišli. Sad imamo u Ustavnom sudu, nije ovdje samo problem jedne odluke koja je donesena, mi mislimo, na štetu naroda Republike Srpske, nije to problem. Problem je zašto mi ne koristimo ono što nam je Ustav dao, pa da kaže da imamo pravo da umjesto onih koji su danas predložimo svoje sudije. Je li to nepovjerenje prema domaćoj pameti? Ja mislim da jeste. Ja sam duboko razočaran ako neko misli, ako neko misli da u ovoj zemlji nema ravnih eksperata, stručnjaka, sudija koji mogu potpuno suvereno, nezavisno i potpuno slobodno da izraze svoju volju kroz presude koje donose, duboko sam u to, bio bi razočaran ako toga ne bi bilo u ovoj Bosni i Hercegovini. 29 Naravno, ovo nije više sfera pravnog pitanja, ovo je sfera politike, jer da je sfera prava onda bi se mi danas sigurno mnogo jednostavnije i lakše opredijelili svi i rekli to je to. Jedno od pitanja koje ćemo mi morati dati odgovor, Parlament BiH, jeste – Ko je taj ko kaže i ko može da stoji da li je jedan zakon usklađen sa pravnim sistemom Bosne i Hercegovine, je su li to dva, tri čovjeka u Ustavnopravnoj komisiji, koji mogu da preuzmu na sebe odgovornost i kažemo to nije u skladu sa pravnim sistemom, ali jeste sa Ustavom? Ne vjerujem da neko danas može reći da ovaj Zakon i ovi zakoni nisu u skladu sa Ustavom BiH. Mi ćemo sad reći da, da, to nije samo Ustav, to je i ustavni sistem, pa ćemo onda nalaziti sto i jedan razlog. Ja mislim da se mi moramo ako hoćemo ozbiljno da bavimo ovim pitanjima, moramo otvoriti i to pitanje da vidimo koji je to organ u Bosni i Hercegovini koji će reći da jedan zakon nije u skladu sa pravnim sistemom, govorim o pravnom sistemu u Bosni i Hercegovini. Ako to ne možemo dati odgovor onda sve drugo možemo da dovedemo pod pitanje. Naravno, neću da oduzimam mnogo vremena, jer kažem ponovo potpuno je jasna sudbina ovog Zakona i ok, to je sasvim legalno, legitimno, demokratski, parlamentarno, kako god hoćemo, mi ćemo se tako danas oko toga izjasniti, ali ono što ostaje ostaje problem koji nismo htjeli ili nećemo da riješimo. Možda ovaj Zakon nije dobar, možda on nije najsretnije formulisan, možda je to samo početak nečeg drugog i bio bi srećan čovjek kada bi smo imali snage pa da otvorimo pitanje i kažemo hoćemo da donesemo svi zajedno taj zakon, al on mora da izgleda ovako, ovako, ovako i bude plod konsenzusa ovih naroda koji ovdje žive. Kad bi to bar htjeli onda bi bilo nekog ohrabrenja da hoćemo da idemo unaprijed, bez toga uzalud optimizam predsjedavajućeg Savjeta ministara da će u narednoj godini, ćemo mi tako ići dobro i Evropa će nas baš ono prigrliti, a pola ove zemlje kaže mi ne prihvatamo, ne prihvatamo odluke ovog ili onog organa. I samo jedna još rečenica, zakonodavac kada kaže – da će odgovarati službena osoba za neprovođenje odluka. I jeste tu zamka, ko je ta službena osoba u ovoj zemlji koja ne provodi zakon, nema te osobe ni jedne službene koja neće to provesti, znamo mi svi gdje leži problem neprovođenja odluka i Ustavnog suda itd. Ali vas pitam može li na bazi ovog akta, koji danas imamo važećeg, može li biti odgovornosti ili ne? Ja mislim da ne može i zato je to mrtvo slovo, ali ako smo spremni i to da mijenjamo, nismo zadovoljni, treba odluke provoditi, onda mislim da moramo i politički svi jednako da razmišljamo, ne jednako, ali konsenzusom, doćićemo do nečega, ajmo otvoriti to pitanje i krenuti u nešto što može biti korak naprijed. Hvala lijepo.
Hvala i Vama, gospodine Noviću. Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Martin Raguž. Izvolite gospodine Raguž.
Hvala lijepo. Mislio sam i inače govoriti, ali potaknut stvarno raspravom gospodina, uvaženih izaslanika gospodine Rodića i gospodina Novića i bez obzira na evo jasnu sudbinu ovog Prijedloga zakona, ja smatram da su oni napravili dobar posao jer su otvorili neka pitanja, iskreno. Ovaj, i želim nešto reći jer je stvarno važno reći neke stvari. Prvo, slažem se da bi pitanje povjerenja i načina funkcioniranja pravosudnog sustava trebalo prethoditi raspravi o kaznenim sankcijama i provođenju oduka, to je moglo se tako 30 strukturirati dnevni red, ali ni to nije bitno. Jasno je da postoji određena vrsta nepovjerenja u funkcioniranje pravosudnih institucija, ali isto tako onda je pitanje kako prići rješavanju tog problema. E sad kako je priđeno kroz ovaj Prijedlog zakona. Znači, ovaj Prijedlog zakona otišao je korak ili dva dalje od onog što je temeljna intencija, a to jeste da se zamjene inozemni suci. A Ustav BiH kaže – da Parlamentarna skupština BiH može nakon 5 godina, ali to ne znači i da mora, odrediti drukčiji način izbora sudaca Ustavnog suda. I o tome trebamo razgovarati i ako hoćete moj stav i ja sam za to da Bosna i Hercegovina gradi vlastitit subjektivitet u toj najvažnijoj instituciji, ali ne samo u njoj nego u svim drugim. I ovdje je glavni problem i da se ne lažemo, ad hok i al kart otvaranje pitanja po potrebi od određenih struktura, političkih grupacija u posojećim odnosima u Bosni i Hercegovini, tako da osim zamjene sudaca što je legitiman zahtje i legitimno pravo i da se kretalo u okviru toga mislim da bi možda i došli do rješenja. Ali se otišlo korak dalje da se traži promjena načina odlučivanja i donošenja odluka Ustavnog suda, što onda znači treba promijeniti Ustav da bi se pojedine odredbe vašeg predloženog zakona mogle prihvatiti i reći da su usklađene s Ustavom. Što isto nije sporno, ali hajmo mijenjati Ustav, ali ajmo mijenjati Ustav na način da pormijenimo odlučivanje i u Parlamentarnoj skupštini BiH, a ne samo kad je to u interesu jednog entiteta ili jednog naroda, ne govorim o kojem. Pa vas podsjećam zašto je pao famozni Travanjski paket, samo zato što jedan amandman nije prihvaćen da se izjednači način odlučivanja pripadnika konstitutivnih naroda u Parlamentarnoj skupštini BiH. Pa znači hoćemo li se vratiti temeljnim načelima kako odlučivati u svim instucijama BiH, a Ustavni sud je važna institucija i ako hoćete moj glas biće za ovo kad dođu na dnevni red promjene Ustava i pravo na ovakvu vrstu zaštite, ali ne samo u pravosuđu nego i u zakonodavstvu u izvršnoj vlasti u, naravno, nekim realnim kategorijama i granicama. I slažem se također da dok ne otvorimo principijelnu raspravu hoće li Bosna i Hercegovina biti subjekt ili objekt međunarodnih odnosa, što je ona sad uglavnom objekt i ovaj nažalost najvišu cijenu plaćaju ljudi koji su shvatili da teško mogu imati povjerenja u ovakvu vrstu odnosa institucija, pa odoše, egzodus, a što naravno nema spremnosti, pogotovo vladajućih struktura da .... temeljni konsenzus oko ovih najvažnijih pitanja, nama će se dešavati, dakle, pojava ad hok inicijativa, koje onda naravno uz svo njihovo poštovanje, pa čak i argumente koje imaju, koje ja ovdje ne osporavam, osim da za ovu, ovakvu vrstu Zakona trebamo značajno promijeniti Ustav, da bi se drugačije odlučivalo u Ustavnom sudu i da bi se neke stvari radile mora se mijenjati i Ustav. A zamijeniti suce možemo međunarodne ako izgradimo konsenzus i ja sam za to da tu vrstu prvog koraka možda napravimo. Ali evo ponavljam, glavni problem kad je već otvoreno pitanje povjerenja jeste, dakle, ad hok pristup, ala kart pristup Dejtonu i Ustavu i sve dok se jedan konsenzus temeljni ne postigne u ovoj zemlji o istim pravima sva tri kolektiviteta i svakog građanina mi ćemo se vrtiti u ovom krugu o kojem je gospodin Nović govorio. Ja sam zato da to što prije radimo, a evo vidimo kako se ko očituje u tom smislu, zato mislim da ste dobro otvorili pitanja, nažalost trebalo je šire pripremiti ovu raspravu koja podrazumijeva i promjenu Ustava da bi jedan ovakav zakon mogao proći.
Hvala gospodine Raguž. Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Bariša Čolak. Izvolite gospodine Čolak.
Hvala gospodine predsjedatelju. Poštovane izaslanice i izaslanici, javio sam se po ovoj temi poslije ovog živopisnog govora kolege Karamatića, ali naravno i ovo što je rekao gospodin Nović. Ja jesam, i to sam 31 nekoliko puta ponovio, zato da konačno strani suci odu iz Ustavnog suda i to opet ponavljam, međutim treba red poteza uskladiti sa našim Ustavom. Naime, činjenica je da nema konsenzusa oko toga kako tumačimo tu odredbu, da se poslije proteka od 5 godina strani suci, odnosno da se drugačiji način izbora stranih sudaca, da o tome može odlučiti Parlamentarna skupština i ako imamo u vidu da su do sad stranci bili u mnogim institucijama počev od Doma za ljudska prava, Međunarodni ombudsman, u Sudu BiH, Tužiteljstvu BiH, ne znam kad je riječ o Centralnoj banci guverner itd. itd. Bosne i Hercegovina je u tom pogledu napravila određene iskorake i mislim da je došao red da i o ovom pitanju vrlo ozbiljno govorimo. Ali je činjenica da ovaj Zakon u istovjetnom tekstu nije prošao u Zastupničkom domu i zaista je činjenica da odredbe, dakle, koje su napisane u ovom Zakonu zaista ne korespondiraju sa ustavnim odredbama, iako postoji ustavni temelj. Jednostavno bismo morali prethodno neke stvari promijeniti u Ustavu da bismo mogli stvari urediti na ovakav način, evo to je razlog zbog čega sam se i ja javio i zbog čega mislim da trebamo nastaviti raspravu o ovome na način kako je to već Zastupnički dom svojim jednim zaključkom uredio, a to je da se izabere jedno povjerenstvo koje će vrlo ozbiljno raditi na ovim pitanjima i ja ću sigurno u tom smislu i dati i vlastiti doprinos. Hvala vam.
Hvala gospodine Čolak. Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Halid Genjac. Izvolite gospodine Genjac.
Zahvaljujem predsjedavajući. Rasprava je otvorena i mnogo toga je rečeno što jednostavno zahtjeva možda i argumentaciju s druge strane ili možda stavljanje u cjelokupni kontekst. Naime, argumentacija za i protiv ne bi je trebali omalovažavati na način mi ćemo to reći tako i mi ćemo nastaviti. Nećemo reći tako nego ćemo reći onako kako jeste, jer ne može niko osporiti da je ustavnopravni aranžamn Dejtonskog mirovnog sporazuma, čiji je dio i Dejtonski ustav, nije rezultat nastojanja da se zaustavi rat i da se napravi odgovarajući balans krupnih pitanja u društvu koje će biti prihvatljivi. Pa rezultati ili sastavi dio tog balansa su i entiteti i entitetska glasanja, ali i Ustavni sud takav kakav jeste pozicioniran u Ustavu BiH. Dakle, upravo Ustavni sud takav kakav jeste. I sve je to dio jednog aranžmana koji posjeduje unutarnji balans i zaista je vrlo teško i bez krupnih posljedica moguće ili nemoguće uzimati na način švedskog stola jedno po jedno pitanje, pa ga rješavati po našim interesima legitimnim željama itd. jer da je to tako moglo biti vjerovatno bi u Dejtonu bilo drukčije. Nije problem samo u ovom Zakonu pitanje stranih sudaca, ono je, rekao bih, jedno od manjim pitanja, po mom mišljenju daleko su veća druga pitanja koja je ovaj Zakon otvorio i vrlo, daleko rizičnija i opasnija pitanja po taj aranžman i po taj sistem koji funkcionira u Bosni i Hercegovini po postojećem sporazumu. Naime, poznato je da u članu VI tačka 2. pod b) Ustava BiH propisuje se da će Sud većinom glasova svih članova usvojiti svoja pravila o radu. Time se ne ostavlja mogućnost da se zakonski ova pitanja uređuju ili da se zakonom mijenja Ustav, dakle da bi se to utvrdilo drugačiji način rada i odlučivanja Ustavnog suda mora se promijeniti taj član, odnosno član VI tačka 2.b) Ustava BiH. Prijedlog zakona protivno ovoj odredbi utvrđuje skoro kompletnu ili kompletnu organizaciju rada Ustavnog suda od načina donošenja odluka, biranja predsjednika i potpredsjednika Suda do odredbi o prestanku vršenja i nespojivosti funkcije sudija. Dakle, evidentno je to odredba koja je 32 protivustavna. Uvodi se čak entitetsko glasanje u, među ustavne sudije, uvodi se etničko glasanje i naravno sad nije vrijeme i nije prilika možda o implikacijama svega toga da se govori. Dalje, poznato je da članom VI tačka 3. Ustava BiH je propisano šta je sve nadležnost Ustavnog suda BiH i koje on sporove preispituje. Pa je naravno tu i pitanje odnosa bilo koje odredbe ili zakona jednog entiteta da li je u skladu sa Ustavom BiH, nadležnost je Ustava da propisuje usklađenost ili neusklađenost. Prijedlog zakona nije naveo da će Ustavni sud odlučivati o tome da li je bilo koja odredba Ustava ili zakona jednog od entiteta u skladu sa ovim Ustavom, dakle to se izuzima iz nadležnosti Ustavnog suda, što je takođe protivustavno i u suprotnosti sa Ustavom. Ja napominjem da je Ustavni sud imao svoj Poslovnik koji je mijenjan, zatim je nakon toga donio Pravila koja su objavljena u „Službenom glasniku“ 22/14 i 57/14 i tim navedenim Pravilima je uređen postupak pred Ustavnim sudom, finansijska i upravno-administrativna samostalnost, što je takođe izuzetno značajno, te osnove organizacije i druga pitanja značajna za rad Ustavnog suda, sve u skladu, naravno, sa Ustavom BiH. Dakle, imajući sve ovo u vidu, ovaj Prijedlog zakona u sebi sadrži protivustavne odrebe, on nije usaglašen sa Ustavom BiH i Ustavnopravna komisija Parlamentarne skupštine Doma naroda i jednog i drugog u skladu sa Poslovnikom, koji je opet usvojen u skladu sa Ustavom BiH, ta koja ocjenjuje usaglašenosti sa Ustavom i pravnim sistemom, to je jednostavno po Ustavu i prema Poslovniku donešenom u skladu sa Ustavom pitanje koje uređuje Ustavnopravna komisija. Da li će to nekad neko drugi, neko drugo tijelo raditi legitimna ideja, legitimno posmatranje, ali naravno zna se kojom procedurom treba do nje doći. Zato treba razgovarati o ovim pitanjima, treba razgovarati, treba otvoriti pitanjima koja su od interesa bilo koga, bilo kojeg subjekta u Bosni i Hercegovini, ali naravno treba imati osjećaja i za drugu argumentaciju i za argumentaciju koja možda vodi računa i o ovoj cjelokupnoj ravnoteži. Zahvaljujem.
Hvala i Vama, gospodine Genjac. Riječ ima uvaženi kolega, prvi zamjenik predsjedavajućeg gospodin Safet Softić. Izvolite gospodine Softiću.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, ja sam se javio da kažem nekoliko svoji opservacija i pogleda na ovo pitanje, ali prije toga moram kazati da sam zaista iznenađen upornošću predlagača da ovoliko i na ovakav način raspravljamo o ovoj temi, jer koliko je meni poznato istovjetan ovakav zakon je bio u Predstavničkom domu i u dva navrata se raspravljalo o njemu. Evo drugi puta rasrpavljamo i u ovom Domu o ovim zakonima, a svi koji diskutujemo o ovim zakonima unaprijed znamo i to kažemo ovdje za govornicom kakav je ishod svega ovoga. Dakle, vrlo jasno, ne postoji politička saglasnost da mi ovdje u državnom Parlamentu od Ustavnog suda napravimo nevladin sektor. Ja ne znam zaista kakvi su pravnici smislili rješenje da se brišu kaznene odredbe koje se tiču neprovođenja odluka Ustavnog suda, ne znam zaista nije mi jasno ko je mogao doći na tu ideju. Ali ako uzmemo hronologiju zbivanja koja su se dešavala vezano za predlaganje u ova dva zakonska akta u parlamentarnu proceduru, sjetićemo se da su oni obadva došli kao rezultat ili reakcija vlasti iz Republike Srpske kada je Ustavni sud donio onu poznatu presudu vezano za obilježavanje 9. 33 januara Dana Republike Srpske, koju je Ustvni sud osporio zbog miješanja određenih državnih praznika i vjerskih praznika koji su sadržani u jednom danu i koji na neki način za koji je Ustavni sud ocijenio da to, da to vrijeđa ili ne poštuje prava svih građana u Republici Srpskoj. Kao rezultat te, dakle, presude mi smo dobili ova dva zakonska akta i ukoliko i mogu razumjeti da je predlagač ovih zakona predložio brisanje stavki koje se tiču učešća stranih sudaca u Ustavnom sudu BiH, u istoj mjeri ne mogu razumjeti da je predlagač predložio izmjene Krivičnog zakona koje znače da se od Ustavnog suda napravi nevladin sektor i da se odluke Ustavnog suda praktično bude neobavezujuće za bilo koga u ovoj zemlji. Ustavni sud je jedna od najvažnijih institucija u ovoj zemlji, ja mislim da se dok mi u Bosni i Hercegovini, kako to svi prethodnici prije mene kažu, ne pogledamo u oči i ne kažemo da dok mi u Bosni i Hercegovini imamo instituciju visokog predstavnika, koja na neki način još uvijek egzistira u Bosni i Hercegovini, koja na neki način još uvijek ovdje postoji, zašto se mi čudimo što postoje suci Ustavnog suda u Ustavnom sudu, zašto kad imamo instituciju koja može promijeniti i Ustav, može donijeti bilo koji zakon u ovoj zemlji, može smijeniti bilo kojeg funkcionera. Druga je stvar zašto to oni ne rade, koja je to politika i koja je to filozofija, ali imamo instituciju koja to, i sad se mi tobože iščuđavamo što imamo suce Ustavnog suda koji nisu naši domaći suci i to pravdamo time što oni koji su protiv ovih zakona smatraju da ne postoji dovoljno domaće pameti. Ja mislim da je to zaista vrijeđanje onih koji glasaju protiv ova dva zakona, mislim da ne trebamo takvu argumentaciju potezati i mislim da na neki način trebamo danas staviti tačku na ovo, jer svi smo konstatovali da ovi zakoni nemaju prođu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem gospodine Softiću. Riječ ima radi ispravke krivog navoda, uvaženi kolega, gospodin Darko Babalj. Izvolite gospodine Babalj.
Možda sam pogriješio, replika.
Pa nema replike ovdje, dobro ste postupili.
Dobro, ovako znači slušajući uvažene kolege postoje dvije-tri stvari, odnosno dvije-tri činjenice i mi smo svjesni svi tih činjenica, a to je da se ne poštuju odluke Ustavnog suda. Samim tim zbog nepoštovanja odluka Ustavnog suda i problema u Ustavnom sudu Klub srpskog naroda je pokrenuo Zakon o Ustavnom sudu. Da li je on prihvatljiv, evo vidimo iz diskusije, nekom jeste, nekom nije, međutim ono što je sigurno Klub srpskog naroda tu proceduru nije pokrenuo po hitnom postupku, Klub srpskog naroda nije pokrenuo tu proceduru po skraćenom postupku, Klub srpskog naroda je pokrenuo Zakon o Ustavnom sudu u redovnoj proceduri u prvom čitanju. I ono što je svima nama jasno, delegatima srpskog, bošnjačkog i hrvatskog naroda, u Bosni i Hercegovini se ništa ne može uraditi bez konsenzusa, ali šta bi nama svima trebalo biti jasno, da bi došli do konsenzusa moramo razgovarati, ukazivati na loše stvari i na dobre stvari. Ukoliko mi imamo pred sobom danas zakon u prvom čitanju, a svjesni smo situacije da onda slijedi amandmanska faza i mi kao Srbi smo svjesni ukoliko se neke stvari ne promijene u ovome Zakonu o Ustavnom sudu, koji 34 možda nije prihvatljiv bošnjačkom ili hrvatskom narodu, taj Zakon u drugom čitanju će opet doživjeti sudbinu koju će vjerovatno doživjeti danas. E sad evo molim, apelujem, diskutujem, hajmo dati zakonu šansu, pa da se onda predstavnici tri konstitutivna naroda usaglase o nečemu što su Srbi spremni da prihvate da bi Zakon o Ustavnom sudu sutra dobio, evo da tako, da bi sutra bio bolji, evo jednostavno tako da kažem. E dok god mi se ponašamo ovako kako se ponašamo, a to je da nečemo ne damo šansu, iako imamo mehanizam da to oborimo kad god hoćemo, e mi ćemo živjeti kako smo živjeli juče i prekjuče i danas, a bojim se da u ovoj budućnosti našoj ćemo se i dalje vrtiti u krug kao što se vrtimo i do sad. I možda nije sve idealno, doće neki drugi zakon hrvatskog naroda ili bošnjačkog naroda, a reakcija na taj zakon će biti identičan kao što je danas, recimo, reakcija jednog od tri konstitutivna naroda. Što odma a priori sve odbiti? Možda ćemo sve uvažiti ovo što su uvažene kolege predlagale, možda nećemo, ali ovaj Zakon danas ukoliko prođe u redovnoj proceduri, u prvom čitanju pa mi smo valjda svi svjesni da se on može oboriti u drugom čitanju na identičan način kao što će se oboriti danas. Znači, mi a priori odbijamo nešto i ja molim da se tako u budućnosti ne ponašamo, nadam se da će doći vrijeme kad će ovo što sam ja rekao biti stvarnost. Hvala.
Gospodin.... [[nije uključen mikrofon]]
Hval gospodine Softiću. U pravu su svi oni koji kažu da ovo nije odnedavno polemika i što duže traje ja se sve više pitam zašto se Vi gospodine Karamatiću, Vi gospodine Noviću, Vi gospodine Rodiću, Vi gospodine Babalj uopšte čudite što ova priča o strancima u Ustavnom sudu nije argument, možda neko i vas smatra strancima u ovoj zemlji, ništa vi manji stranci niste za neke ljude nego što su sudije Ustavnog suda iz Makedonije, Moldavije ili iz Savezne Republike Njemačke, s tim što su vaši interesi dodatno neprihvatljivi. Jasno vam je poručeno da je to iz dejtonskog aranžmana, potpisali ste, pa se sad sa tim nosite kako znate, živite kako umijete. Zamislite sada da ja, recimo, svečano ovdje obećam za ovom govornicom, da nikada ni jedan od delegata iz srpskog naroda više neće glasati ni za šta od onoga što nije striktno navedeno u Ustavu BiH. Hoćete li takvu situaciju? Ako ćete takvu situaciju onda da pričamo sa jednakim gardom i zamislite da je to bio stav dosad, da li bi bilo vojske, da li bi bilo SIPA-e, da li bi bilo Suda BiH, da li bi bilo Tužilaštva BiH, da li bi bilo Ombudsmana, da li bi bilo agencije za uzbrdo i nizbrdo itd. itd. itd.? Ako neko misli da mi učestvujemo u stvaranju zamlje koja pripada nekom trećeme, a ne nama, taj se grdno vara, mi ovu zemlju pravimo kao svoju i nikad ni jednom svojom odlukom nismo isključili pravo drugog da kaže šta misli i da predloži ono što smatra da je najbolje i da se uporno bori za to. Ne znam zašto bi nama neko govorio da mi nemamo pravo nešto da predložimo, pogotovo kad stoji u tom Ustavu da imamo pravo. Dakle, Ustav kaže da se nakon isteka jednog mandata, prvog mandata, dakle, može predlagati da ljudi koji su stranci budu zamijenjeni ljudima koji su domaći u sastavu tog Ustavnog suda. I to je dio tog aranžmana koji se često ovdje zove švedski sto i mi smo to jelo uzeli sa tog švedskog stola i predložili naše rješenje. Je li ono dobro, nije dobro, može li se popraviti, doraditi, šta sa njim, znači sve to može biti predmet odluke da li mi to obaramo ili ne obaramo, ali ne može biti prijedlog preispitivanja da li mi to imamo pravo po Ustavu i da li je to u skladu sa ustavnim principima kad piše u Ustavu da je to dozvoljeno. Zato je ovo Mišljenje Ustavnopravne komisije neprihvatljivo. 35 E sad šta je apsurd ovog našeg Poslovnika? Potpuno suvišno moj kolega, gospodin Babalj predlaže ovdje da se mi izjašnjavamo na ovaj ili na onaj način. Da svi glasaju protiv Mišljenja Komisije opet nema Zakona u proceduri, da svi glasaju za Mišljenje Komisije opet nema Zakona u proceduri, dakle s tog stanovišta sva ova diskusija je suvišna. Ali nije suvišno nešto drugo, da raspravimo uvijek kad je momenat za to neke teme koje očito ovdje imaju vječni karakter, a jedna od tih tema je i to da li smo mi zadovoljni radom Ustavnog suda BiH. Možemo mi to mjeriti aršinima Republike Srpske, moram vam reći da ova odluka koja je donesena, o kojoj se pričalo a vezano je za Dan Republike Srpske i datum 09. januar, dakle, ona je u ovoj fazi o kojoj mi pričamo još uvijek predmet preispitivanja, dakle pred Ustavnim sudom BiH i zahtjev ako nije završen biće završen ovih dana i upućen, što znači da tvrditi da je Ustavni sud donio ispravno mišljenje je zapravo prejudiciranje i uticaj na Ustavni sud političkim putem da ne promijeni svoje mišljenje. A to, evo da kažem, bar za onoga ko ne predstavlja stranu u postupku, a ovdje su strana predlagač i Republika Srpska, dakle niko iz ove sale ne bi trebao biti predmet rasprave. Da li je Ustavni sud nevladina organizacija? Pa sad takav kakav jeste, jeste. Jer se poštovanje njegovih odluka odnosi samo na ona pitanja koja su naknadno ušla u njegov rad, a to je ovo što se tiče običnih ljudi, njihovih života, imovine, presuda i svega onoga što nije bilo ni zamišljeno kao predmet rada Ustavnog suda BiH, pa čak evo da kažem nije striktno bilo ni određeno samim Ustavom, već je upravo tim famoznim Pravilima sam Ustavni sud sebi dao za pravo čineći valjda sebi nekakvu zadaću zbog tog što se osjetio možda i beskoristan u svakodnevnom poslu kad je vidio da svega nekoliko desetina ima predmeta iz svojih izvornih ustavnih nadležnosti. Ali ono što nije dobro, nije dobor brkati pravne institute, pravne pojmove i pravne kategorije. Kad se kaže pravila o radu, onda mi znamo šta je to, doći na posao u toliko sati, kancelarijski raspored takv i takav, ko ustaje, ko sjeda, do kad je radno vrijeme i ostale stvari, to su pravila o radu, to nisu pravila o postupku. Ova zemlja ima zakon za svaki mogući sudski postupak, ima Zakon za upravni postupak, za krivični postupak, za građanski postupak, vanparnični postupak itd. da ne nabrajam, upravni spor itd. i to na svim nivoima na kojima sud postupa i ne znam iz čega je izvučen zaključak da bi ovo trebalo biti jedino pravosudno tijelo u ovoj zemlji koje samo sebi piše pravila postupka, a to ne radi niko drugi. Ne znam kakva je to logika, kome je to palo na pamet, kako je došao do takvog zaključka kada to nema nikakvog smisla, nikakav kriteri u ovoj zemlji nije ispunjen ni pravnog nasljeđa, ni prakse, ni onoga što piše u Ustavu, ali je to urađeno. I reću vam zašto je to problem. Problem je zbog toga što su oni sebi onda uzeli za pravo da propisuju nadležnosti tim Pravilima, šta mogu a šta ne mogu da rade. A nadležnosti su jasno definisane Ustavom i tu nastaje čitava zbrka koju je do sad osjetio svaki čovjek koji je imao posla sa Ustavnim sudom, svako kome je vraćana ili oduzimana imovina, svako ko je bio u ovoj ili onoj fazi postupka iz razloga što je tvrdio da su mu se kršila ljudska i građanska prava itd. itd. itd. I sve što mi tražimo ovim predloženim Zakonom to je da vratimo taj Ustavni sud u ustavnopravni sistem BiH iz koga je on izašao. Jedina logika na osnovu koje je taj Ustavni sud izašao iz pravnog sistema BiH, pa i iz Ustava BiH, je ta njegova konekcija sa predsjednikom Evropskog suda za ljudska prava, gdje su ljudi rekli ako ove ljude bira predsjednik Evropskog suda za ljudska prava onda je i logično da oni sada po praksi Evropskog suda za ljudska prava donose svoje odluke i da rade po tim principima, što nigdje ne piše, u Ustavu BiH bar nigdje ne piše, pa ni u jednom pozitivnom pravnom aktu. I da bi ovaj Ustavni sud napokon mogao postati dio ovog domaćeg pravnog sistema on upravo mora da se otkači od predsjednika Evropskog suda za ljudska prava, uz uvažavanje te ličnosti, jer nije po bilo kom pravu i pravnom sistemu logično, pa evo da kažem ni normalno, niti prihvatljivo sa stanovišta sukoba interesa da predsjednik jednog višeg suda u ovom slučaju suda u jednom linearnom postupku zaštite ljudskih prava, predsjednik Suda za ljudska prava, bira trojicu sudija u neki niže pozicionirani sud ili prethodni sud, a da onda kasnije odlučuje o njihovim, o žalbama na njihove odluke. To bi bilo kao da date pravo predsjedniku okružnog 36 suda da postavlja sudije osnovnog suda, a onda kad se vi žalite na presudu osnovnog suda, da se zapravo obraćate predsjedniku okružnog suda koji je postavio te sudije osnovnog suda i time je, time je nepristrasnost tog suda ugrožena, pa i samostalnost. Jer ako taj sudija mora da razmišlja o tome šta misli o njegovoj odluci onaj koga je imenovao, a koji će odlučivati u sljedećem postupku po apelaciji protiv te odluke kod Evropskog suda za ljudska prava, kakva je njegova samostalnost, kakva je njegova, kako se kaže, nezavisnost?
Vrijeme.
E to je poenta, meni je žao ako nema volje da se mi izborimo da Ustavni sud BiH pripada BiH. Ali to nije krivica delegata iz srpskog naroda, ne želim nikog drugog optuživati, niti hvaliti, ali znam sigurno da nije naša, jer mi smo ovo radeći tražili način da izađemo iz svega ovoga. Zahvaljujem gospodine Softiću. Rasprava je zaključena, pa prelazimo na izjašnjavanje. Mi sada glasamo o Mišljenju Ustavnopravne komisije Doma naroda. Zahvaljujem. Od prisutnih 15 delegata – 9 je bilo za, 6 je bilo protiv, a uzdržanih nije bilo. Iz Federacije BiH – 9 za, 1 protiv, nema uzdržanih. Iz Republike Srpske – niko za, protiv 5, uzdržanih nema. Postoji opšta većina ali ne postoji entitetska većina, pa konstatujem da Mišljenje nije dobilo saglasnost, ali smo dužni da obavimo konsultacije u Kolegiju. [[konsultacije Kolegija]] Nema saglasnosti u Kolegiju. Pa pozivam da se izjasnimo u drugom krugu. Dakle, vidim neki delegati komentarišu kako se mi konsultujemo, znate mi smo kolektivni organ, da smo džedaji ne bi morali razgovarati, ali ovako. Zahvaljujem. Od prisutnih 15 delegata – 9 je bilo za, protiv je bilo 6, uzdržanih nije bilo. Iz Federacije BiH – 9 za, protiv 1, uzdržanih nema. Iz Republike Srpske – niko za, protiv 5, uzdržanih nema. Postoji opšta većina ali ne postoji entitetska, pa konstatujem da Mišljenje Ustavnopravne komisije Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH nije usvojeno, što znači da se primjenjuje član 104. stav (4) Poslovnika Doma naroda koji kaže – da se postupak iz stava (3) ovoga člana može ponavljati najviše dva puta, što smo i učinili, nakon čega se zakonodavni postupak obustavlja u slučaju neprihvatanja mišljenja. 37 Prelazimo na rad po tački osam, Ad. 8. Izvještaj o radu Državne regulatorne komisije za električnu energiju u 2015. godini, broj: 01,02-28-1273/16 od 28.04.2016. godine
Podržavam Izvješće, dobro je napravljeno, imam jedno pitanje za ljude iz ove Agencije, ovdje na strani 57. govori se o temeljnim podacima o elektroenergetskom sustavu BiH, gdje se kaže – da je ukupan instalirani kapacitet proizvodnih objekata 4.000 MW, 4.900, od čega u hidroelektranama 2.054, termoelektranama 1.765. I moje pitanje se odnosi na ovome – instalirani kapacitet malih hidroelektrana, vjetro-solarnih i elektrana na bioplin je 97,41 MW i ako računamo u postotcima u odnosu na ukupni, ukupni kapacitet proizvodnih objekata to je znači negdje, koliko bi to bilo jedan zarez i nešto procenata, a ako znamo da bi do 2020. trebali slijediti Evropsku strategiju o energiji to bi trebalo biti oko 20%. Zanima me vaša ocjena, imamo li strategiju, imamo li volju i kakvi su odnosi u tom smislu da Bosna i Hercegovina, koja osim ovih objektivnih hidroenergetskih i termo potencijala, koje naravno ne treba dovoditi u pitanje nego ih treba dalje afrimirati, treba konačno i zbog zaštite okoliša i zbog šire konkurencije i poduzetništva otvoriti vrata i jedan drugi odnos graditi prema ovim kapacitetima malih hidroelektrana, vjetro, solarnih i drugih ...? To je jedno pitanje. Drugo pitanje je, se odnosi na činjenicu, dakle, da Bosna i Hercegovina, hvala Bogu, ima kvalitetne elektroenergetske potencijale, možda najveće na jugoistoku Evrope. Dakle, nismo mi samo siromašna zemlja, nego energija kao instrument budućnost ustvari treba konačno doći na pozornicu, ovaj, strateškog potencijala i resursa ove zemlje u kojoj mjeri, možda to pitanje na koje vi izravno i ne trebate odgovoriti, jer to nije dio izravno vaše odgovornosti – U kojoj mjeri je ta energija ustvari usmjerena na pokretanje proizvodnje i razvoja ove zemlje, a koliko se radi o odnosima visokoprofitnih uskih eletinih grupacija koje na neki način dominiraju i kontroliraju i snažno utiču na ovo tržište? Hvala lijepa.
Zahvaljujem gospodine Raguž. 38 Vi naravno imate prvo da odgovorite ukoliko želite, oprostite želite riječ. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Da, da naravno, naravno, pitam Vas da li želite riječ? Želite. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH, gospodo zamjenici, uvaženi delegati, ministri, dame i gospodo. Ja nisam imao namjeru da se javljam da diskutujem kao trenutno predsjedavajući Državne regulatorne komisije za električnu energiju, jer je i Komisija ovoga Doma dala jednoglasnu podršku ovom našem Izvještaju, međutim da ne bude neke dileme i zabune, ovaj, vi ste svi različitih profila, obrazovanja itd. tako da ne može svako razumjeti onaj Izvještaj Državne regulatorne u potpunosti, znači da ne pomiješa instalisane kapacitete sa megavate, megavat-sate i ovaj šta je obnovljiva energija, šta je zelena, šta je Kyoto protokol definisao itd. Znači, Bosna i Hercegovina kao i ove države u okruženju u EU se obavezala da će 2020. godine po onom principu, onaj čuveni tzv. princip 20-20-20, da će znači 2020. godine u ukupnoj potrošnji imati 20% obnovljive energije, da će redukovati 20%, da kažem, CO2 i da će napraviti, onaj, uštedu energije od 20% u odnosu na neku referentnu godinu kada se posmatra itd. Obnovljivi izvori i plan njihovog razvoja, znači je definitivno i na državnom nivou definisan prije možda nepunih pola godine, kada je Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa u saradnji sa entitetskim ministarstvima za energetiku uspjelo uzeti dva akciona plana, ovaj, entitetska i od Brčkog i napraviti jedan okvir i poslati Energetskoj zajednici i reći to je Akcioni plan što se tiče obnovljivih izvora za Bosnu i Hercegovinu. Znači, Energetska zajednica je vodila proces proti nas zbog toga, kao i zbog drugih stvari koje Strategije ili ovaj ili ovog, onaj, Plana o energetskoj efikasnosti itd. mislim da su to sve pitanja koja ne treba da zadiru u političku ravan i ... ni iz Republike Srpske da se posmatra u smislu prenošenja nekih nadležnosti, ni iz Federacije u smislu da neko nekome odlučuje koliko će čega proizvoditi i gdje će praviti elektranu itd. itd. Ali da ne dužimo i da se držimo teme. U sklopu ovih 20% energije, ovaj, iz obnovoljivih izvora skenirana je Bosna i Hercegovina rečeno je '91. ili '92. koja je referentna godina, '90. ili '91. potrošnja vaša iz obnovljivih je, odnosno proizvodnja u hidro je bila 38, 39, e vi ćete 2020. bez obzira što imate tako velik udio to vas ne abolira da dalje ne razvijate to, imati, će te trebati imati 40% 2020., 2030. će to biti možda i 50%. Dok Mađar, koji nema hidroelektrana i ima znači nešto vjetra itd. on je imao 13% udio, on će imati 18%, znači otprilike 5,5% je svima dodato u ono što je zatečeno i u tom je ta razlika ovaj tih odnosa i tih procenata. S druge strane vi znate da je EBRD-u isto kreditirao i revitalizaciju Rame i revitalizaciju Grnačareva, odnosno Trebinje I, znači i stare elektrane Grančarevo u Trebinju je pravljeno '68., ali revitalizacijom određenih elemenata elektrane ona dobiva status da narednih godina može proizvoditi zelenu energiju itd. Tako da mi na tom putu nismo u nekom zaostatku i da se mi dosta dobro borimo, jedino je problem složen i to sam govorio i na Predstavničkom domu, ovaj, kada je neko pitao, čini mi se isto iz zapadne Hercegovine – kako mi sa obnovljivim, zašto mi to malo intenzivnije ne forsiramo itd.? Iz Bosne i 39 Hercegovine ovakva kakva je što se tiče zakona kantonalnih, federalnih, državnih itd. i administracije i odnosa i kompleksnosti sistema je, ja sam rekao, i crni đavo je pobjegao. Znači, mi se svi udaljismo pričom od opštinskih kampanja, kad političar treba da se dodvori, do državnih, stvaramo ambijent za zapošljavanje za obnovljivu enerbiju, za zelenu, za životnu sredinu itd. itd. Da bi dobili jednu građevinsku dozvolu u Bosni i Hercegovini za jednu elektranu manju od MW treba vam jedno najmanje 40 do 48 mjeseci, da bi dobili građevinsku dozvolu, pa kad poredite sa 160 zemalja gdje spada i Somalija, Bosna i Hercegovina je na 135 mjestu itd. itd. Ne bih više, ako ima, uzeo sam vam dosta vremena, ako ima dodatanih pitanja rado ću odgovoriti. Hvala vam.
Možda da pitam gospodina Raguža, da li je zadovoljan odgovorom?
nije uključen mikrofon
Samo izvolite gospodine Raguž. Ja molim da se, pardon, da se mikrofon uključi gospodinu Ragužu. Izvolite sad.
Znači, nisam spominjao, zahvaljujem se prvo na odgovoru, znači nisam spominjao stvarno nikakve nadležnosti i jasno mi je dakle, niti sam uopće želio ovo stavljati u politički kontekst, nego jednostavno u filozofski i civilizacijski kontekst. Znači, zašto sam ovo postavio, recimo na čitavom jednom prostoru, a takva je situacija mislim u Bosni i Hercegovini, ne postoji ni jedan dovoljno kvalitetan način rješavanja otpada, evo uzećemo klaonički otpad, koji bi riješio istovremeno jedno veliko zagađenje ove zemlje i stvarao energiju. I ne radi se tu više o hidroelektranama, radi se o filozofiji života i mislim da nam treba ta jedna vrsta poticaja da konačno i to što ne izgleda tako interesantno, jer to je igra velikih brojki, hidroelektrane i termoelektrane, i ok to se službeno može reći da je zelena energija, ja to nisam ni osporavao, nego se radi o tome da ovaj dio solara, bioplina, zaštite okoline i rješavanja otpada može biti jedan također veliki inpuls u ovoj zemlji i o tome treba voditi računa i to ne znači da neko mora nekom oduzeti nadležnosti ili ih prenijeti. Drugi dio odgovora o korištenju energije u Bosni i Hercegovini za razvoj ove zemlje očito nije bio predmet odgovora, ne inzistiram, ovdje se možda smatra da mi trebamo tehnički prihvaćati izvještaj, a ne ovaj raspravljati suštinski i ja ne mislim tako i koristiću svoje pravo da suštinski raspravljam o ovim pitanjima o jednom od najvećih potencijala ove zemlje. I ko i kako usmjerava i utiče na cijenu električne nergije i njenu redistribuciju, što također nisam dobio odgovor, ali zadovoljan sam. Evo, hvala lijepo.
Hvala i Vama, gospodine Raguž. 40 Ovim smo iscrpili diskusiju po ovoj tački dnevnog reda, pa sada prelazimo na izjašnjavanje. Dakle, glasmao o Izvještaju o radu Državne regulatorne komisije za električnu energiju u 2015. godini. Molim vas da pokrenete glasanje. Zahvaljujem. Od prisutnih 14 delegata – za je bilo 12 delegata, 1 je bio protiv, a 1 suzdržan. Iz Federacije BiH – 10 za, protiv niko, uzdržan niko. Iz Republike Srpske – 2 za, 1 protiv i 1 uzdržan. Postoji opšta i entitetska većina, pa konstatujem Izvještaj o radu Državne regulatorne komisije za električnu energiju u 2015. godini je usvojen. A mi prelazimo na rad po tački devet, Ad. 9. Informacija o radu Tužilaštva Bosne i Hercegovine za 2015. godinu, broj: 02-09-1205/16 od 21.04.2016. godine Dobili ste Mišljenje Ustavnopravne komisije Doma naroda, Komisija je razmatrala Informaciju i dostavila Domu na dalje postupanje. Na 31. sjednici Predstavničkog doma, održanoj 15.06.2016. godine, Informacija je primljena k znanju. Riječ dajem gospodinu Halidu Genjcu, predsjedavajućem Ustavnopravne komisije, ukoliko želi naravno. Kao u Izvještaju. Riječ dajem podnosiocu. Kao u Izvještaju, zahvaljujem. Samo trenutak. Onda otvaram raspravu. Izvolite. Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Mario Karamatić. Izvolite gospodine Karamtiću.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Pa evo kolika je zainteresiranost Tužiteljstva hoćemo li mi ovo primiti k znanju ili nećemo primiti k znanju pokazuje što nema, recimo, glavnog tužitelja i ja ga još uvijek nisam vidio u ovom Domu i ovo je nastavno na onu priču o Ustavnom sudu. Mi to uporno ne primamo k znanju, oni uporno ne rade ili rade šta ih je volja, pa evo htio sam se osvrnuti na par stvari, meni će biti neugodno govoreći o svemu ovomu, a nadam se da će se barem neko u Tužiteljstvu zacrveniti, iako ne vjerujem da će to bilo što promijeniti. Prije dva dana je bila presuda u Županijskom sudu u Zenici za ubojstvo jedne djevojke i dva gospodina su dobila po 40 godina zatvora. I sad bi trebalo reći da je to Tužiteljstvo odradilo dobar posao, frišak je slučaj pa neću govoriti detalje, znači radi se o iznimno brutalnom ubojstvu. Međutim, u svemu tome se prešutilo, da je se ta jadna djevojka dva puta obraćala Tužiteljstvu i tražila zaštitu i da ono nije reagiralo i da bi ta dama danas bila živa da je Tužiteljstvo radilo svoj posao, međutim postupajući tužitelj je odredio da i nakon paljevine oko kuće i prijetnji koje su dobili i ona i obitelj da nema osnove za pokretanje bilo kakve istrage. 41 Slučaj drugi, za katolički Uskrs ove godine u selu Poljani kod Kaknja zapaljena kuća pokojnog Mije i Ane Šušnja, koću im je zapalio njihov susjed koji je u istu kuću više puta provaljivao, pljačkao je, zna to i MUP, zna ju to i suseljani i Tužiteljstvo naravno ponovo ne reagira, zašto bi to, to su tamo neki povratnici, jesu tu, nisu tu, nek ih pali, nema veze. I na taj način funkcionira naše Tužiteljstvo, ovo je sve u Zeničko-dobojskom kantonu, doću ja i do drugih. Jedan primjer od prošle godine takođe u Zeničko-dobojskom kantonu Arnes Delić je u travnju 2014. brutalno ubio i opljačkao dvoje invalida, hendikepiranih staraca povranika takođe Nikolu Crepulju i Maricu Krstić, zločin je priznao, zatukao ih je cjepanicama, priznao je da je to uradio, ukradene stvari su nađene kod njega u kući, krvava majca je nađena kod njega. Prošle godine ga je Sud u Zenici oslobodio s obrazloženjem kako Tužiteljstvo nije ponudilo dovoljno materijalnih dokaza. Postupajući tužitelj uopće nije tražio DNK analizu krvi staraca, utvrdili su da je ista grupa kao sa ubijenim....
Gospodine Karamatiću, ja se zaista izvinjavam, dužan sam, dakle, samo da imajući u vidu interes javnosti za ovu sjednicu, ovdje naglasim, dakle, da Izvještaj koji mi razmatramo je Izvještaj Tužilaštva BiH ne Visokog-sudskog i tužilačkog savjeta, kao ne ni tog kantonalnog tužilaštva, pretpostavljam da se o njemu radi, samo da razjasnimo stvari, da bi javnost imala u vidu
Evo završavam, znači s kantonalnim, znači Tužiteljstvo ne radi svoj posao. Idemo dalje, uvaženi predsjedavajući uzeli ste mi minutu nadoknadiću je, osim u slučaju ....
Nadoknadiću.
... onda ću replikom ili nešto. Idemo dalje na još jednu temu, znači ajmo malo na ratne zločine, opet ću uzeti najsvježiji slučaj, slučaj uvaženog gospodine Envera Buze ratnog zapovjednika Prozorskog bataljona. Znači, da ne bude nikakve zabune o čemu govorim, vrlo ću kratko. U Uzdolu je 14. rujna '93. bio masakr, pokojni Alija Izetbegović je tada naredio pokojnom Rasimu Deliću, zapovjedniku Armije BiH, da istraži detalje akcije i kazni odgovorne. Zapovjednik Prozorskog bataljona Enver Buza je ustvrdio kako tu nije bilo zločina i da su staradali uglavnom naoružani civili. U studenom '95. gospodin Sefer Halilović je u pismu sarajevskom „Oslobođenju“ rekao da je za ubojstva civila u Uzdolu kriv Enver Buza. On je na to odgovorio da je radio samo ono što mu je rekao Sefer Halilović. U knjizi „Lukava strategija“ koju je potpisao gospodin Rasim Delić kaže da je najodogovorniji Prozorski bataljon. Sad o kakvim se tu uglavnom naoružanim civilima radilo mogu reći vrlo kratko, recimo u krevetu je ubijena baka Ruža Zelenika sa svojom unukom dvanaestogodišnjom Jadrankom, ubijene metkom pa isječene noževima. Desetogodišnji Stjepan Zelić je ubijen iz pištolja u glavu u donjem rublju, njegova trinaestogodišnja sestva je zaklana malo dalje od njega. Mijo Rajić je ubijen u kući, a kako reče gospodin Buza, uglavnom naoružani civil ... Ivka Mijina supruga je izmasakrirana u krevetu, a žena je 9 godina prije tog bila nepokretna. 42 Ne pokušavajući pravdati ničiji zločin, znači zločin je zločin, bez obzira tko ga napravi i nad kim ga napravi. Volio bi da mi neko iz Tužiteljstva objasni kako je gospodin Enver Buza dobio lijepo plavu kovertu sa zamolbom da se javi na sud, dok u slučaju kada se privode pripadnici HVO-a to se radi uz SIPA-u, uz pompu, uz kamere Federalne televizije, isto tako je i kada se radi o pripadnicima Vojske Republike Srpske. Tužiteljstvo bi trebalo biti neovisno, ovo nije. I posljednje u ovom dijelu obraćanja, ali ne i najmanje bitno, politički pritisak koji Tužiteljstvo radi i zastrašuje ministre, izaslanike i zastupnike. Nije normalno da Tužiteljstvo traži ispis kako su zastupnici glasali i da poziva predsjedatelje komisija na saslušanja, to nije normalno, jedna stvar. Druga stvar, u ovoj zemlji se više nego selektivno podižu optužnice, reću vam samo jedan primjer. Na jednom portalu je prije godinu i nešto izišlo da je netko podnio anonimnu prijavu protiv ministrice Pendeš, anonimnu prijavu, koja ... i objavljena je, skenirana, znači ta anonimna prijava na jednoj stranici kao ima tu elementara. Tužiteljstvo je podiglo kaznenu prijavu u roku 14 dana. U međuvremenu normalno da je to propalo, da je ministrica i drugostupanjskom presudom oslobođena, međutim to je na nju napravilo pritisak, ona nije mogla raditi svoj posao. Znači, tu se radi o pritisku Tužiteljstva. Primjer drugi, 02.03. sam ja osobno u ime HSS-a protiv bivšeg ministra Slavka Matanovića podnio kaznenu prijavu na 23 stranice, možda sam pogriješio što je nisam objavio na nekom internet portalu, pa da Tižiteljsto reagira, sa 30 dokaznih materijala, evo ih ovdje, podnio sam to isti dan SIPA-i i Tužiteljstvu. Iz SIPA-e sam dobio odgovor u roku 4 dana da su pregledali prijavu, potvrdili sve stavke i proslijedili to Tužiteljstvu i ništa se dalje ne događa. Znači, tri i po mjeseca je prošlo s dokumentiranom prijavom, a ondje anonimna podignuta u roku 14 dana. Ako to nije pritisak ili evo slučaj gospodina Radončića, manje-više znamo koliko je nedostajao u ovom Domu, pogotovo u nekim slučajevima kada je bila bitna ruka iz reda bošnjačkog naroda, gospodin Genjac je o tom govorio u par navrata, kao i u povjerenstvima, znači u Povjerenstvu za odbranu i sigurnsot, u Povjerenstvu za vanjske i trgovinske poslove. I šta je, Tužiteljstvo je protiv njega diglo optužnicu, zamislite za slučaj gdje on, ja znam da gospodin Radončić o ovom ne smije govoriti, pa ću ja reći, za slučaj gdje on uopće nije optužena strana, znači on je svjedok u nekom postupku. I optužuju ga zbog utjecaja na svjedoke u zemlji koju Bosna i Hercegovina ne priznaje, znači te zemlje nema u našim aktima, mi tu zemlju ne poznamo, nema je, nismo je priznali, ne postoji. Znači, tu se vodi proces i mi čovjeka koji sjedi u najvišem zakonodavnom tijelu zbog izjave kada ga prvi put puštaju na slobodu da će se posvetiti političkom radu, jačanju stranke, koalicije, a za sve ostalo u vezi predmeta da se obrate njegovom advokatu, oni ga vraćaju nazad u pritvor. Je li to pritisak na izaslanike i zastupnike? O čemu mi ovdje pričamo, svako malo pojavi se neko iz Tužiteljstva iz VSTV-a, nebitno odakle, pa hapsiće Milu Dodika, pa krenuće istrage protiv Čovića, pa na kraju će Bakir završitim, pa o čemu mi pričamo, ovo je ono što je se govorilo. Znači, sudska vlast je apsolutno preuzela u svoje ruke sve, radi po čijem diktatu, po diktatu onih koji su ih tu i postavili, spominjali smo maloprije strance. I gospodine predsjedavajući, evo mrvicu ću probiti, ako mi dozovlite samo vrlo kratko.
U produžecima 2 minute imate. 43
Zahvaljujem. Znači, da ne bude da u Bosni i Hercegovini ne postoji vladavina prava, a postoji evo sad ću vam ja reći kako. Prije nekoliko godina Bariša Šarić je tužio svog susjeda sudu zato što mu je ovaj napravio asfaltni put preko njegove parcele. Naravno, sud je presudio u korist pokojnog Bariše, čovjek je umro u međuvrmenu, da ovaj mora ukloniti taj asfaltirani put, a Bariša da mora platiti sudske troškove koji su tad iznosili negdje oko 4 tisuće maraka. I Bariša jadni umro, ovaj ukolonio asfaltni put, Kata Barišina žena, ne zna žena, stara, ... nepismena, stoji kod kuće a sud obračunava kamate, obračunava, redovno izvjesi u sudu na oglasnoj ploči dokle je došla kamata i zbog neplaćanje i nekako je se taj dug popeo na 8 tisuća maraka. Sukladno pravu djelatnica suda Vesna Milas kupuje stan umirovljenice Kate Šarić za 25 hiljada maraka. Prije dva dana su institucije uradile svoj posao, umirovljenicu izbacili na ulicu, a uvažena djelatinica suda se uselila u stan koji je po svim zakonima Bosne i Hercegovine kupila za 25 tisuća maraka zbog neke naknade sudu koju je ta strana u konačnici i dobila. I to je pravo, znači imamo vladavinu prava što se tiče sudskih i tužiteljskih institucija, jedino šta nemamo pravde. A što se tiče pravde, pa i tužitelji i suci i svi će oni doći na onaj konačni sud gore, a onda im je džaba se pozivati na amandmane, neko će im presuditi, a ja živim za onaj dan kad mi ovdje u Parlamentu mognemo reći tužitelju nisi obavio svoj posao mijenjamo te, mognemo reći sucu nisi obavio svoj posao mijenjamo te. E onda će ovo biti zemlja u kojoj se isplati živit, a dotle smo banana ili paradajz država kako god želite. Hvala.
Hvala gospodine Karamatiću. Rasprava je zaključena. Prelazimo na izjašnjavanje, glasamo ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Izvinjavam se nema ..., a sada ima. Riječ ima uvaženi zamjenik predsjedavajućeg, gospodin Bariša Čolak.
Ma ja sam nešto govorio, ovaj, o ovoj problematici kad smo bili na, imali na dnevnom redu na Ustavnopravnom povjerenstvu. Naime, ne možemo negirati da Tužiteljstvo i Sud nisu napravili neke i dobre stvari, treba pogledati i činjenicama u oči, ne bi to bilo u redu kazati da sve ne valja. Ali doista ima takvih nedostataka koji se prije svega naše pravosuđe, ali evo posebno Tužiteljstvo mora jednostavno na određen način odmaknuti od tih, rekao bih, nepravilsnoti koje onda zasjene i ono što su dobro napravili. U ovoj zemlji ima previše problema, u ovoj zemlji ima previše kriminala, od organiziranog, od terorzima, od nerješenih ratnih zločina, ja također mislim da se ne treba Tužiteljstvo baviti nekim pitanjima koja dodatno samo usložnjavaju i ovako složenu situaciju u Bosni i Hercegovini i na određen način htjeli mi to priznati ili ne, doživljava se kao svojevrsna vrsta pritiska bilo na zakonodavnu, bilo na izvršnu vlast. Ja bih volio ako Tužiteljstvo osjeća pritisak na svojim leđima bilo da je to od strane izvršne, zakonodavne vlasti, političkih predstavnika, da kažu što je to, osim onog 44 što kažu da je to što objave mediji, pa što pojedini političari, pojedini predstavnici izvršne ili zakonodavne vlasti znaju kritizirati naše pravosuđe, pa naravno i Tužiteljstvo BiH. Ali ja mislim da mi moramo biti demokratska zemlja i neka se nitko ne uvrijedi, svi su podložni kritici i mi ovdje koji radimo ovaj posao i oni koji rade u izvršnoj vlasti i oni koji rade u sudbenoj vlasti, dakle ako ima nekih drugih pritisaka to bi trebalo vrlo jasno i otvoreno kazati, jer smo i mi pozvani da omogućimo da Tužiteljstvo radi svoj posao dobro, da Sud radi svoj posao dobro. Ali naprosto evo želim se referirati, dakle, pomenuto je ovdje nekoliko slučajeva, ovaj, ne želim ih ponavljati, ali ja se želim isto tako referirati na ratne zločine. Pazite, mi smo donijeli Strategiju za rješavanje pitanja ratnih zločina 2008. godine, tamo je vrlo jasno i precizno napisano šta bi trebala biti svrha da zločini ostanu nekažnjeni, dakle nekažnjivost, da jednostavno uklonimo, da se suočimo sa našom vrlo teškom prošlošću, na kraju krajeva pa to su i uvjeti koji mogu dovesti do napretka ove zemlje kako na unutarnjem planu, tako i na vanjskom planu i nekoliko ciljeva koje je tamo ta Strategija postavila, prije svega da se ovi najteži i najsloženiji ratni zločini riješe u roku od 7 godina, a ovi koji su manje složeni u roku od 15 godina. Nažalost, to se do dana današnjega nije desilo. Jedan drugi, po meni jednako tako važan, ako ne i važniji cilj jeste jednostavno ujednačavanje sudsk prakse. Tu ima svoju ulogu i Tužiteljstvo, ne samo Sud kod podizanja optužnice, kod optuženja. A to ujednačavanje sudske prakse bi trebalo dovesti do pravne sigurnosti, trebalo bi dovesti do jednakosti građana pred zakonom, tada bi Tužiteljstvo, pravosuđe u cjelini pomoglo na ovom putu, ako hoćete većeg povjerenja u pravosuđe, na putu našeg pomirenja, na putu našeg svekolikog napretka. Ono što posebno zabrinjava kod ratnih zločina, ja to moram vrlo otvoreno i javno reći, a radio sam analize i volio bih da to Tužiteljstvo napravi, da Tužiteljstvo nema isti kriteri prema svakom zločinucu, odnosno prema svakom zločinu, prema svakoj žrtvi i prema svakom počinitelju. Pa to nije prihvatljivo, oprostite, to se mora mijenjati i što prije se to shvati mislim da će nam svima u ovoj državi biti bolje. Ne može se za isti zločin nekog optuživati samo po individualnoj odgovornosti, a neke druge i po zapovjednoj. Pa onda da ne kažem, čitao sam neki dan neke optužnice, vjerujte pamet vam stane kad pročitate. Radi se o pripadniku HVO-a koji je pripadnik udruženog zločinačkog podhvata, koji je sudjelovao u široko rasprostranjenom sistematskom napadu na civilno stanovništov bošnjačkog naroda i znate šta, ali ono što najviše boli i što piše u toj optužnici i što se zaista ne može ničim pravdati, tamo piše doslovno – a sve u cilju realizacije strategije hrvatskog naroda u BiH. Gospodo iz Tužiteljstva mjenjajte to, time nećete postići ništa dobro i što prije to napravite svima će nam biti bolje. Hvala vam lijepo.
Hvala i Vama, gospodine Čolak. Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Safet Softić. Izvolite gospodine Softiću.
Dame i gospodo u vezi sa ovom tačkom želim da kažem nekoliko stvari. Prvo, mislim da ovaj visoki Dom i ovaj Informacija zaslužuje da prilikom obrade ove Informacije glavni tužilac sjedi u ovim klupama i da na neki način imamo relevantnog sagovornika za ovu Informaciju, mislim da je danas glavni tužilac trebao da bude ovdje, a ukoliko nije makar smo dobili, makar smo trebalo da dobijemo neku ispričnicu ili objašnjenje zašto nije ovdje. To 45 smatram određenim propustom u pripremi ove tačke i obradi ove tačke i mislim da se to ubuduće ne bi smjelo ponavljati. Drugo, podržaću ovaj Izvještaj, ali naravno uz konstataciju da izvještaji se uglavnom spakuju onako kako treba lijepo da izgledaju, svi smo mi svjesni i slabosti i nedostataka i problema, pa ako hoćete i određene stručnosti i kompetencije određenih tužilaca koji rade u Tužilaštvu BiH, ali to svakako nije tema za ovu Informaciju, jer to je tema za Visoko sudsko i tužilačko vijeće i kada bude izvještaj na dnevnom redu ovdje u Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH tad će biti prilika da govorimo možda i o ovoj temi. Ja sam se javio da predstavniku Tužilaštva ovdje postavim nekoliko pitanja koja me interesuju u vezi sa ovom informacijom ili ovim Izvještajem. Naime, svima nama je poznato da je Tužilaštvo BiH radilo određenu istragu koja se tiče nesprovođenja presude Evropskog suda za ljudska prava kad je u pitanju Sejdić i Finci i neke naše kolege su davale izjave u vezi sa ovim predmetom itd. ali ja barem ne znam da li je to igdje objavljeno, nikad nisam dobio informaciju - kako je uopće završio taj predmet i da li je u ovoj zemlji iko odgovoran što se ta presuda Evropskog suda još uvijek nije provela? Drugo pitanje je vezano za ovu tačku koju smo imali maloprije, a vezano je za odluke Ustavnog suda BiH. Naima, kao što smo i čuli iz onoga što je kolega, čini mi se Raguž ili Karamatić pročitao, čini mi se da se radi o članu 239. koji se tiče krivične odgovornosti onih koji ne provode odluke Ustavnog suda, moje je pitanje upućeno Tužilaštvu u smislu – Da li je Ustavni sud ikada pokrenuo istragu u vezi sa neprovođenjem bilo koje presude Ustavnog suda i da li imamo i jednu presudu ili i jedan okončan proces u vezi s tim? Mi smo naime svjedoci ovih dana određenog, da kažem, zaista brutalnog terora koje čovjek ne može razumjeti zbog čega se događa kada je u pitanju bosanski jezik i kada je u pitanju obrazovni sistem u drugom entitetu, u Republici Srpskoj i terora nad djecom da im se ne može upisati naziv njihovog jezika onako kako to govore, ovih dana imali smo i saopćenje Ustavnog suda u vezi sa, sa njihovom odlukom da narod ima pravo i vrlo jasno rečeno da svaki narod može nazvati svoj jezik onako kako smatra. I imamo osjećaj da se poslije te presude da su se intenzivirali, evo imamo Srebrenicu i neke druge sredine, da su se intenzivirali ove aktivnosti u vezi sa uskraćivanjem prava djeci da im se u đačke knjižice upiše naziv njihovog jezika. Moje je pitanje upućeno, vezano i za ovo, i za ostale presude Ustavnog suda – Da li je Tužilaštvo i koliko je Tužilaštvo radilo na ovom članu Krivičnog zakona 239. i imamo li ikakve rezultate u vezi s tim? I treće pitanje koje me zanima, naime ovih dana je u javnosti jako prisutna priča o popisu stanovništva u Bosni i Hercegovini, imali smo i određene, određene zahtjeve člana Predsjedništva gospodina Ivanića prema Visokom sudskom i tužilačkom vijeću u smislu određenih pritisaka iz Tužilaštva kada je u pitanju direktor ove agencije. Ja sam tragajući za odgovorom šta se ustvari uistinu dešava pogledao nastup gospodina Jukića na nekoj od telelevizija i nisam razumio u kakvoj je formi i u kojem svojstvu gospodin Jukić ispitivan ili saslušan ili na koji način je razgovarao s Tužilaštvom, ali bi bolio da dobijemo odgovor - Kako i na koji način je Jukić, gospodin Velimir Jukić imao kontakte sa Tužilaštvo, da se u javnosti ta dileme otkloni i da se na neki način skine hipoteka sa legitimne odluke koju je on donio kao direktor agencije? Evo ovo su moja tri pitanja pa ako može odgovor sad, a ako ne, ako niste spremni za to onda možda u pismenoj formi da se dobije. Hvala vam lijepo. 46
Hvala gospodine Softiću. Ispravak krivog navoda, uvaženi kolega gospodin Nebojša Radmanović. Izvolite gospodine Radmanoviću.
U Republici Srpskoj, gospodine Softiću, niko nije ugrožen, ničija prava se ne krše, a najmanje prava djece i ovo govorim zbog toga što u javnost odlazi potpuno pograšna informacija. Sve se radi u skladu sa Ustavom Republike Srpske i svi će imati ista prave bez obzira kom nacionu pripadaju, pogotovo će se to odnositi uvijek na djecu. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Radmanoviću. Ja Vas zarumijem, ali takođe moja je obaveza da kažem, dakle da se radi o tome da neko u ime Tužilaštva, dakle sad mora da saopšti šta je politika Tužilaštva po ovim stvarima, a da ima veze sa Izvještajem. Ako želite to slobodno izvolite za govornicu. Pošto su u pitanja konkretni predmeti o kojima su postavljena pitanja.
Hvala lijepo, gospodine predsjedavajući, zamjenici, gospodo delegati ako može samo, s obzirom da glavni tužilac
Samo se predstavite, molim Vas.
Hasan Pleh šef Kabineta. S obirom da je glavni tužilac službeno odsutan, je li moguće pomjeriti ovu tačku za neku drugu sjednicu kako bi on mogao obezbijediti svoje prisustvo i odgovoriti na postavljena pitanja?
Dakle, tačku nije moguće pomjeriti moguće je dobiti odgovore na ova pitanja naknadno u formi u kojoj glavni tužilac smatra da je to svrsishodno da bi uvaženi kolega, prvi zamjenik predsjedavajućeg, bio informisan kao jedan od članova ovog Parlamenta o temama koje je naveo, ali ne odgađa se tačka dnevnog reda, nije to direktno vezano za Izvještaj.
Dobro, hvala.
Hvala i Vama. 47 Ovim smo iscrpili raspravu po ovoj tački dnevnog reda, pa sada prelazimo na izjašnjavanje. Glasamo o Informaciji o radu Tužilaštva BiH za 2015. godinu. Zahvaljujem, ali molim da se ponovi glasanje očito gospodin Raguž i ja nismo ili ne znam, ja molim da se ponovi glasanje. Od prisutnih 15 delegata – 4 su bila za, 9 je bilo protiv, 2 su bila uzdržana. Iz Federacije BiH – 4 za, 4 protiv, 2 uzdržana. Iz Republike Srpske – niko za, 5 protiv i niko uzdržan. Postoji, odnosno ne postoji opšta većina, pa konstatujem da Informacija o radu Tužilaštva BiH za 2015. godinu nije primljena k znanju. Prelazimo na tačku 10. Ad. 10. Trenutno stanje procesa evropskih integracija: a) Informacija o napretku u procesu ispunjavanja uslova Bosne i Hercegovine na evropskom putu, b) Informacija o održanim prvim sastancima Savjeta za stabilizaciju i pridruživanje i Odbora za stabilizaciju i pridruživanje između BiH i EU i v) Akcioni plan za realizaciju prioriteta iz Izvještaja za BiH za 2015. godinu (dio A, koji se tiče nadležnosti institucija BiH odnosno Savjeta ministara BiH, i dio B, koji se odnosi na institucije entiteta, Brčko Distrikta BiH i kantona u Federaciji BiH), materijali Direkcije za evropske integracije BiH, akt broj: 01-50-1-853/15 od 17.04.2016. godine Zajednička komisija za evropske integracije Parlamentarne skupštine BiH razmatrala je dokument Savjeta ministara o odgovoru na poslaničku inicijativu Senada Šepića poslanika u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine BiH, Informacija o napretku u procesu ispunjavanja uslova Bosne i Hercegovine na evropskom putu, te odlučila da predloži Predstavničkom domu i Domu naroda Parlamentarne skupštine BiH da inicijativu uvrste u dnevne redove svojih sjednica. Komisija je usvojila sljedeći zaključak te predlaže Domu njegovo usvajanje, zaključak glasi: Zajednička komisija za evropske integracije preporučuje Savjetu ministara BiH da prilikom izrade informacije o realizaciji Akcionog plana koristi metodološki pristup kakav je korišćen u dosadašnjoj paksi, tj. da informacija o realizaciji Akcionog plana bude jedinstven dokument za sve nivoe vlasti u Bosni i Hercegovini. Predstavnički dom je na 29. sjednici, održanoj 11.05.2016. godine, primio k znanju Informaciju. Riječ dajem predsjedniku Zajedničke komisije za evropske integracije na sjednici Doma naroda. Dakle, kao u Izvještaju. Riječ dajem podnosiocu Informacije, ukoliko želi. Kao u Informaciji. Otvaram raspravu. Da li se neko javlja za riječ? 48 Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Nebojša Radmanović. Izvolite gospodine Radmanoviću.
Dame i gospodo samo nekoliko rečenica, znam da informacije primamo k znanju i da niko ne voli kad se o njima vodi široka rasprava, ali ja ne bi rizikovao da sam van dnevnog reda i da kažem da je povod ova Informacija o saradnji našeg Odbora za evropske integracije sa Odborom za evropske integracije Evropskog parlamenta. U okviru toga želim samo da otvorim par pitanja, jer znam da ćemo o ovome po našem zaključku i po zaključku Predstavničkog doma raspravljati skoro na svakoj sjednici o našem putu prema EU. Želim ovdje da ukažem na jedan drugi način razmišljanja koji već godinam nemamo, naime u BiH mi već više od jedne decenije svi vičemo mi smo za EU, žurimo u EU, naš cilj je EU, a da ne razmatramo razne mogućnosti pristupa EU i iz našeg ugla, ali i iz ugla EU i evo nekoliko rečenica o tome. Podrazumijevalo se da mi u BiH sve postižemo dogovorom, konsenzusom, vodeći računa o ravnopravnsoti ne samo naroda što je obaveza, nego i svih drugih i da se na taj način približavamo EU. Vrijeme je da svi razmislimo da li smo napravili tu iskorake, siguran sam da nismo. Dakle, ovdje ukazujem na potrebu da se bavimo našim uređenjem i našim pristupom u Bosni i Hercegovini u razvijanju i poboljšanju društva u cjelini i to je po mom mišljenju naš strateški cilj, a ne EU. Kada je u pitanju EU i kada smo prije više od jednu deceniju svi rekli da hoćemo prema EU ona nije bila ista kao danas i o tome niko ne raspravlja, težili smo ka EU jer pripadamo Evropi na više načina, težili smo EU jer je to najviši stepen ljudskih prava, težili smo ka EU jer je ona razvijena, bogata. A danas, jesu li danas ljudska prava u EU ista kao prije više od decenije? Naravno da nisu. Različiti su aršini pristupa i među državama i među narodima i među građanima u EU i to moramo da kažemo. EU je danas puna strahova, EU je sa ogradama, jesmo li rekli u BiH da li smo za takvu EU? Ja moram reći da ja nisam za EU koja pravi ograde, nisam za EU koja ima odnos kao prema, što je imala prošle godine prema izbjeglicama. Dakle, moraćemo o svemu tome razgovarati i u Domu naroda i u Predstavničkom i u svim organima BiH. Moraćemo primjer na koji smo se nasmijali, koji je gospodin Karamatić rekao, reći da je to evropski primjer, Evropa mislim da smo mi dio njenog nerazvijenog ili varvarskog duha i mi moramo to njoj da kažemo, u Evropi postoji razvijeni i bogati sjever i nikakav nerazvijeni jug i različiti su odnosi u njoj prema tome. Ovo i govorim jer smo u saradnji sa evropskim parlamentarcima imali iskazivanje sile prema BiH, ljudi su došli i rekli da moramo da promijenimo način našeg odlučivanja, ovaj koji imamo ovje u Domu naroda, u Predstavničkom domu i inače u BiH o kome se danas govorilo. Niti imamo pravo, niti hoćemo, niti se BiH može tako razvijati, niti ima neko pravo iz Evrope koji dođe ovdje da nam natura takvo mišljenje. I zato imamo različite poglede kao što kaže gospodin Podžić, ne samo prema NATO-u nego i prema EU. Slažem se da razgovaramo otvoreno o tome, ne danas ali u svim narednim i ovim situacijama kad budemo imali raspravu o našem putu prema EU da kažemo prema kakvoj EU hoćemo da idemo i šta smo mi obavezni tu da uradimo. I ima alternative, ovdje se osvrćem na tu čuvenu floskulu nekada čuvene Margaret Tačer koju su nama i ovdje donijeli u Bosnu i Hercegovinu visoki predstavnici iz Velike Britanije i mi prihvatili i kažemo nema alternative. Uvijek ima alternativa, a pogotovo ima alternativa ako ovo nije EU za koju smo se mi zalagali, a nije. Biće potrebe da o onome što radimo u okviru Odbora za evropske integracije i saradnju sa Evropskim parlamentom govorimo otvorenije ovdje i dobijemo i podršku ili kritiku i od ovog organa kada je u pitanju razgovor sa evropskim parlamentarcima koji kažu nemojte nam 49 Dejton spominjati na putu evropskom. Ali evo ja hoću da spominjem Dejton, mislim da i vi svi hoćete i da ste obavezni. Dakle, ovo je nekoliko razmišljanja, a ima ih mnogo mogli bismo o tome da govorimo koliko god hoćemo, samo kao prijedlog da u narednim raspravama o našem putu prema EU raspravljamo i na ovaj način, da imamo u vidu i neke druge poglede. I ovo je, moram reći, jedan evro-realizam, ne bi volio da ovo sve pređe u evro-skepticizam, ali nije nemoguće sa ovakvim načinom razmišljanja i razgovaranja jednog dijela evropljana prema nama. Hvala.
Riječ ima uvaženi kolega, gospodin Martin Raguž.
Zahvaljujem se. Dio ovog što sam mislio reći o ovim izvješćima rekao sam prilikom postavljanja pitanja prdsjedatelju Vijeća ministara, dijelom smo dobili i odgovore na poziciju BiH kad je u pitanju proces integriranja BiH u euroatlantske procese šta god ko od nas mislio o tome, legitimno je pravo imati različite stavove, ali to je neodvojiv proces. Mislim, možemo mi sad misliti podijelićemo sad evropski pristup od NATO-a, ali dame i gospodo svi mi znamo kako se stvari odvijaju na toj globalnoj i europskoj razini, jasno je dakle apsolutno da je to neodvojim proces. Druga je stvar kako će ko reagirati na njega i politički i na neki drugi način, ali ne bi trebali ovdje otvarati tu dvojbu, te dvojbe aposolutno nema, neće biti nikakvog ozbiljnog iskoraka ako se bude pokušalo razbijati taj proces na način, dakle, da se on formalizira, on je suštinski, suštinski povezan. Zašto? Zato što Evropa, i ja pozdravljam ovu inicijativu gospodina Radmanovića, da otvorimo neka pitanja i u Parlamentu BiH kad je u pitanju evropski put ove zemlje, bez obzira na aktualnu situaciju u Evropi koja može s aspekta migracijske krize, sigurnosnog stanja, borbe protiv terorizma smatrati turbulentnom, jasno je dakle jedno da je Evropa najuspješniji mirovni projekata u novijoj povijesti. I u tom smislu za mene zaista nema alternative, ima alternativa nastavak ratova na balkanski način, ciklusi ratova i stradanja ovih ljudi, ako je to alternativa ovom mirovnom projektu, ja ovdje jasno kažem nema alternative mirovnom projektu kakav je zaista EU. To što se Evropa trenutno nalazi u takvoj situaciji pokazuje i situacija s Velikom Britanijom i Bregzit takozvani, pa vidjećemo sad šta će građani, eto EU, Velike Britanije jedne demokratske superiorne, organizirane, institucionalne dimenzije reći o EU. Legitimno je da i mi pričamo o interesima građana, naroda ove zemlje, jel' se oni najbolje zadovoljavaju na način, dakle, da bude Bosna i Hercegovina punopravna članica EU i to je legitimno pitanje, al ono što nije dobro, nije dobro, dakle, da potpišemo 12 predsjednika stranaka, pa stavimo svoj potpis na evropski put, damo šansu novom pristupu EU, a onda sutra ... naopako pa na svakom koraku blokada tog puta. To nije dobro, to govori o nama, ne govori to o evropljanima. I ja se divim, iskreno moram reći, nihovoj upornosti i ispruženoj ruci pored svega kako se ponašamo u odnosu na te prilike koje smo dobivali, ne idealizirajući Evropu. I smatram da je dobro, dakle, da otvorimo argumentiranu raspravu o prednostima, manama i aspektima našeg članstva u EU, a ja ponavljam sve ove krize Evropa je iz Zajednice za uglja i čelik došla do zajedničkog Ustava, zajedničkih institucija, doći do zajedničke vanjske i sigurnosne politike u ineresu njenih građana i ako je nešto dobro da vi danas možete odavde u Dablinu ili Helsinkiju ili bilo gdje imati isti status, ovaj, kao osoba i ista prava i u radnom i u zakonodavnom i svakom drugom pogledu, ja tu situaciju zaista ne bi podcjenio. 50 Što se tiče ovih izvješća moramo i dužni smo reći da su ona dosta dobro urađena, ali ona su pomalo već zastarjela i pitanje je, evo ova Informacija o napretku, je par mjeseci, ova je druga skoro pola godine i mislim da mi moramo reći, dakle, da ova izvješća, moramo naći metodologiju i to je odgovornost i Kolegija i nas, je li to jednom mjesečno, je li to na svakoj sjednici, jer da nađemo načina da imamo uvid u stvarno stanje procesa pristupanja Bosne i Hercegovine. Dakle, jednom, uz svo poštovanje uvaženog izaslanika i njegove političke principe, gospodina Radmanovića, ja sam zaista pozitivio doživio inicijativu da o ovom raspravljamo jednog neodvojivog euroatlantskog procesa o kojem mi se možemo odrediti kako hoćemo, ali oni je istinski neodvojiv jer je to pitanje sigurnosti i temeljni preduvjet da bude, da dobijete neku kartu za tu asocijaciju. Hvala lijepo.
Hvala i Vama, gospodine Raguž. Ovim smo iscrpili diskusiju po ovoj tački dnevnog reda i prelazimo na izjašnjavanje. Glasamo o informacijama i Akcionom planu. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Gospodine Radmanoviću, hoćete samo radi stenograma mikrofon, omogućite gospodinu Radmanoviću da bi mogli da, prekidamo dakle tok glasanje. Riječ dajem gospodinu Radmanoviću, povreda Poslovnika. Izvolite. Ja se izvinjavam nemamo identifikaciju da, e sada možete. Izvolite.
Ako se izjašnjavamo o informacijama onda njih primamo k znanju. Da li vi predlažete da mi i predložene zaključke primimo k znanju ili nešto drugo ili razdvajamo to glasanje, mislim nije isti pristup, čini mi se, možda nisam u pravu, evo.
Hvala gospodine Radmanoviću. Dakle, dodatno objašnjenje ću svakako dati, razlika između ovih predmeta o kojima se izjašnjavamo je i u predlagaču i u sadržaju, podnosilac Informacije je Savjet ministara po inicijativi poslanika Senada Šepića, a predlagač zaključka je Zajednička komisija za evropske integracije i u tome smislu to su, evo da kažem, različite adrese i predlagača i sami prijedlozi, tako da zbog toga ovaj princip moramo, moramo da zadovoljimo. Ili možda predlažete, što ovaj Dom može da usvoji ukoliko je, naravno, riješimo kao prethodno pitanje, da se zajedno 51 izjasnimo o oba akta. Dakle, kako želite da predložite, rješićemo to proceduralno pitanje, to je najmanji problem. Samo izvolite, želite riječ? ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] I ovo da razjasnim na intervenciju gospodina Čolaka. Dakle, Informaciju dakle primamo ili ne primamo k znanju zajedno sa akcionim tim planovima, a zaključak usvajamo ili ne usvajamo, da, da ali zato prvo glasamo o Informaciji, a onda ćemo, znači sad samo je prijedlog u tome da li ćemo se izjasniti ako želite zajedno o svemu tome, ne želite. U redu, hvala. Onda se vraćamo, dakle, na izjašnjavanje. Ponavljamo izjašnjavanje o Informaciji, dakle, uz naglasak, dakle, da li je primamo ili ne primamo k znanju ili smo uzdržani kad je to u pitanju. Zahvaljujem. Od prisutnih 14 delegata – 13 je bilo za, protiv nije bio niko, uzdržan je bio 1 delegat. Iz Federacije BiH – 8 za, protiv niko, uzdržan 1. Iz Republike Srpske – 5 za, niko protiv, niko uzdržan. Postoji opšta i entitetska većina, pa konstatujem Informacija o napretku u procesu ispunjavanja uslova BiH na evropskom putu, Informacija o održanim prvim sastancima Savjeta za stabilizaciju i pridruživanje i Odbora za stabilizaciju i pridruživanje između BiH i EU i Akcioni plan za realizaciju prioriteta iz Izvještaja za BiH za 2015. godinu (dio A, koji se tiče nadležnosti institucija BiH odnosno Savjeta ministara BiH, i dio B, koji se odnosi na institucije entiteta, Brčko Distrikta BiH i kantona u Federaciji BiH) primljeni su k znanju. E sada prelazimo na izjašnjavanje o prijedlogu zaključka Zajedničke komisije za evropske integracije Parlamentarne skupštine BiH. Zahvaljujem i tražim da se ponovi glasanje radi nedostatka koordinacije u Klubu kome pripadam, fizička udaljenost je uticala. Sad bi mogli i radi nekoordinacije u stranci, ali ne bih to smio izgovoriti. Molim da se ponovi glasanje. Hvala. Od prisutnih 14 delegata – 8 je bilo za, protiv nije bio niko, a uzdržanih je bilo 6. Iz Federacije BiH – 8 za, protiv niko, uzdržan 1. Iz Republike Srpske – niko za, niko protiv, 5 uzdržanih. Postoji opšta većina ali ne postoji entitetska, pa prelazimo na konsultacije. [[konsultacije Kolegija]]
Lijepi pozdrav svim nazočnim, pa moram malo pojasniti jer ovako izgleda malo nelogično, ali je u kontinuitetu naše Pvojerenstov za financije prepoznalo probleme koji će se dogoditi ovakvim rješenjem Zakona kakv se dogodio i članka 39. Nama se obratila Regulatorna agencija za komunikacije i mi smo donijeli ovakav zaključak i ovaj Dom i ako uvaži taj zaključak vjerovatno nema nikakvog efekta. Ja bi zamolila ako možemo pošto već imamo Mišljenje Vijeća ministara gdje oni ..., Vijeću ministara se obratilo više institucija i tijela gdje je preporuka na kraju kaže – da se u tom smislu izuzeće od primjene odredbi članka 39. Zakona o plaćama u institucijama BiH može ostvariti samo kroz izmjenu predmetnog Zakona. Ja bih ako je moguće da uz ovaj zaključak koji je predložila naše Povjerenstvo predložim još jedan zaključak. Znači, zbog svih tih problema u primjeni članka 39. i stava evo i Vijeća ministara da mi donesemo zaključak: Dom naroda Parlamentarne skupštine zadužuje Vijeće ministara BiH da izradi prijedlog izmjene i dopune Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH koji će uvažiti opravdane zapreke u radu specifičnih i za državu Bosni i Hercegovinu posebno značajnih tijela koje su se pojavile nakon posljednje izmjene Zakona, članka 39. Zakona o plaćama i naknadama u institucijama Bosne i Hercegovine, prijedlog izmjene napraviti u formatu programskog proračuna kako bi bili vidljivi svi financijski efekti rada takvih tijela, kao i 53 razlog izuzeća u financijskom smislu posebno vodeći računa o izuzeću tijela koja se financiraju iz vlastitih prihoda ili se samofinanciraju, rok za izradu 30 dana. Pa evo ako ste, ja dajem ovakav zaključak na usvajanje. Hvala vam lijepa.
Hvala Vam uvažena kolegice. Dakle, jedno prethodno pitanje radi Poslovnika, ja molim samo da razjasnimo u ovome trenutku. Zaključak koji je predložen kao inicijativa po kojoj radi ovaj Dom po ovoj tački, dakle, vezana je za odluku Komisije za finansije i budžet Doma naroda da predloži takav zaključak. Noveliran zaključak, odnosno novi zaključak ne noveliran, koji Vi predlažete, molim Vas samo mi saopštite radi stenograma, da li je prijedlog Komisije ili je Vaš prijedlog i jedno i drugo je legitimno, samo da radi stenograma imamo to izjašnjenje Vaše. Izvolite samo u mikrofon.
Moj, moj je prijedlog.
Hvala Vam. Otvaram raspravu o ovoj tački dnevnog reda. Prijavljenih nema, zaključujem raspravu. Pa sada po redu stvari prelazimo na izjašnajvanje. Prvo ćemo glasati o prijedlogu zaključka Komisije za finansije i budžet Doma naroda. Molim vas pokrenite glasanje. Zahvaljujem. Od prisutnih 13 delegata – 6 je bilo za, 6 je bilo protiv, a 1 je bio uzdržan. Iz Federacije BiH – 4 za, protiv 3, 1 uzdržan. Iz Republike Srpske – 2 za, 3 protiv, nema uzdržanih. Ne postoji opšta većina, pa konstatujem da ovaj zaključak Komisije za finansije i budžet Doma naroda Parlamentarne skupštine BiH, prijedlog zaključka nije usvojen. Sada predlažem da se izjasnimo o prijedlogu zaključka koji je ovome Domu saopštila, a i pismeno kasnije podijelila uvažena delegatkinja Ljilja Zovko. Da li postoji potreba da ponovim ovaj zaključak, da čitam. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Dobili ste svi. Molim vas da pokrenete izjašnjavanje. Gospodine Noviću je li graška u pitanju ili stav? 54 Molim vas ponovite glasanje. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]