Kolegice poslanke, cenjeni kolegi poslanci, gospe in gospodje. Dober dan na nadaljevanju 4. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji kolegi in kolegice: Anton Delak, Pavel Rupar, Mario Gasparini, Vili Trofenik od 15.00 do 17.00 ure, Andrej Vizjak in Roberto Battelli. Prosim, da z vstavitvijo kartice v glasovalno napravo ugotovimo sklepčnost. V dvorani je navzočih 52 kolegic in kolegov. Zbor je sklepčen in lahko odloča. Na sejo sem vabil predstavnika urada predsednika Republike Slovenije, predsednika računskega sodišča, predstavnika sodnega sveta, kandidatko za drugo namestnico predsednika računskega sodišča, gospo Nevenko Cukon-Mavec in predstavnike vlade Republike Slovenije. Vse med nami prav lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 4. seje državnega zbora bomo, kot smo sklenili v petek, pričeli z obravnavo 40. točke dnevnega reda - volitve in imenovanja.Po koncu te seje bomo odločili, o kateri točki bomo vodili razpravo naprej. Prehajamo torej na 40. TOČKO DNEVNEGA REDA - VOLITVE IN IMENOVANJA. Pod to točko dnevnega reda bomo obravnavali predlog predsednika Republike Slovenije o imenovanju guvernerja Banke Slovenije, predlog predsednika računskega sodišča Republike Slovenije o imenovanju druge namestnice predsednika računskega sodišča Republike Slovenije, šest predlogov sodnega sveta o izvolitvi v sodniško funkcijo in o imenovanju sodnika vrhovnega sodišča ter devet predlogov komisije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve o spremembah odlokov o ustanovitvi delovnih teles in ustanovitvi delovnih teles zbora. Prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih predlogih. Pred tem naj mi bo dovoljeno opozoriti kolegice in kolege na dogovor o neuporabi mobilnih telefonov v dvorani. Najprej se bomo posvetili predlogu predsednika Republike Slovenije o imenovanju guvernerja Banke Slovenije. Gospe in gospodje, kolegice in kolegi! Predsednik Republike Slovenije gospod Milan Kučan je državnemu zboru predložil predlog o imenovanju mag. Mitje Gasparija za guvernerja Banke Slovenije. Želi predstavnik urada predsednika Republike Slovenije besedo? [[Ne želi.]] Predlog je obravnavala komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve in zboru predložila poročilo ter predlog odloka. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Predstavnika sekretariata še ni med nami. Sprašujem kandidata, gospoda mag. Mitjo Gasparija, če želi nagovoriti državni zbor. Želi, prosim imate besedo.
Hvala gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. V kratki predstavitvi bi rad omenil samo nekatere bistvene stvari, ki jih vidim kot pomembne elemente vodenja dobre denarne politike v Republiki Sloveniji v naslednjem obdobju. Pod prvo točko bi rad povedal, da je delovanje centralne banke, Banke Slovenije v obdobju po osamosvojitvi omogočilo takšen razvoj na tem področju, ki v tem trenutku daje možnost, da se ta proces nadaljuje mirno in kvalitetno v približevanju Slovenije in v končni vključitvi Slovenije v Evropsko unijo. Kvalitetno je bila uvedena nacionalna valuta, vsi osnovni instrumenti in pa politike na tem področju in pa zadovoljivo je bil organiziran bančni sistem, ki je sedaj trden in omogoča nadaljnji razvoj, tako konkurenčen kot siceršnji ob vstopu Slovenije v Evropsko unijo. Prav tako je Banka Slovenije na svojem področju stkala velikomednarodnih zvez, kontaktov in članstvo, ki omogoča Republiki Sloveniji in tej instituciji, da njene interese v Evropi in širše v svetu zastopajo kvalitetno in enakopravno drugim državam članicam mednarodnih finančnih organizacij. Zato gre priznanje dosedanjemu vodstvu Banke Slovenije in guvernerju in pa svetu Banke Slovenije, ki je skupaj z guvernerjem to politiko in ta sistem razvijal. Sam vidim politiko centralne banke in pa njeno delovanje v nadaljevanju ne kot razliko od dosedanjega, ampak nadgradnjo tistega, kar zahtevajo nove okoliščine, v katerih se bo Slovenija znašla v naslednjih letih. Gre predvsem za vključitev Slovenije v Evropsko unijo, na eni strani, ki seveda ni pretežno samo ali izključno projekt Banke Slovenija ampak celotne Republike Slovenije, s parlamentom in vlado na čelu, pa tudi vključitev kasneje v enotni monetarni prostor, za katerega pa seveda Banka Slovenija prevzema glavne odgovornosti in naloge, da bi ta proces se lahko izpeljal učinkovito in v korist tako državljanov kot tudi gospodarstva Republike Slovenije. S tega stališča se mi zdijo najpomembnejši trije sklopi nalog oziroma obveznosti Banke Slovenije. Prvič, ustrezna dopolnitev in pa sprejem zakonodaje na tem področju, ki bo usklajen z zakonodajo evropske centralne banke. To pomeni sprejetje novega zakona o Banki Slovenije. Dosedanji zakon je sicer služil dobro v zadnjih desetih letih in omogočil Banki Slovenije njeno samostojno vlogo do drugih institucij v Republiki Sloveniji in neodvisno vodenje denarne politike. Tisto, kar bo zahtevala evropska centralna banka in pa vključitev v ta sistem, pa je popolna neodvisnost slovenske centralne banke od drugih vej oblasti v Republiki Sloveniji po statutu evropske centralne banke, izključna posvetitev cilju nizke inflacije oziromazniževanju inflacije kot osnovnemu cilju denarne politike, dokler bo to tolar, seveda tolarja, ko bo Slovenija postala polnopravna članica Evropske unije, pa v zoni evra za evro. V tem času bo morala Republika Slovenija doseči primerljivo stopnjo inflacije in obrestnih mer, ki bodo omogočale vključitev v sistem, ki sem ga omenil. Prehod na nižjo stopnjo inflacije od dosedanje, in to najmanj do tiste ravni, kot jo ta trenutek kažejo države Evropske unije oziroma države evropskega monetarnega sistema z najvišjo inflacijo, in ta se giblje med 3 in 4% pri najslabših, bi moral biti neposredni cilj tako centralne banke kot tudi vlade v naslednjih, največ treh letih, če želi Slovenija držati tisti korak z rokovnikom, ki si ga je postavila, da bi postala članica Evropske unije, polnopravna članica z ratificiranimi sporazumi v letu 2004. Če bodo vse stvari tekle normalno, da bi lahko postala članica evropske monetarne unije v roku približno dveh do treh let, kot to določajo predpisi Evropske unije. Da bi lahko bil ta zakon sprejet, mora državni zbor Republike Slovenije doseči soglasje o temeljnih izhodiščih te nove ureditve. Upam, da bo državni zbor to delo opravil v drugi polovici letošnjega leta, kot je bilo predvideno z rokovnikom in tudi predstavljeno Evropskiuniji pred časom. V tem zakonu boste predvsem določili, kaj so osnovni cilji in naloge centralne banke, ki se bodo spreminjali tako, kot sem omenil, da bo osnovni cilj postala inflacija, in na drugem mestu, ob tem osnovnem cilju, vzdržna gospodarska rast,vendar le za centralno banko kot podrejeni cilj zniževanju inflacije. Na drugi strani bo centralno banko lahko vodil svet, ki bo sestavljen samo iz profesionalnih strokovnjakov; Evropska unija ne dovoljuje članstva v svetu centralne banke osebam, ki niso profesionalno zaposlene v centralni banki ali pa so iz akademskih krogov in nimajo konfliktnih interesov s tistim področjem, ki ga v centralni banki kot člani sveta pokrivajo. Poleg tega bo zakon moral predvideti tudi proces prehoda na drugo valuto, to je na evro, in pa seveda tudi prenos določenih funkcij centralne banke na evropsko centralno banko, ki postaja potem tudi za slovensko centralno banko banka bank, tako kot velja za sedanjih dvanajst članic evropskega monetarnega prostora. Pomembno za centralno banko je - in tu mislim, da ni dileme - da mora centralna banka spoštovati tisti cilj, ki ga zakon predpisuje, kot sem rekel, predvsem zniževanje inflacije, na drugi strani pa neodvisna v uporabi instrumentov, da lahko ta cilj v praksi tudi doseže. Se pravi, centralna banka ne sme biti ovirana s kakršnimikoli predpisi v uporabi instrumentov za kontrolo denarja in pa deviznega tečaja. Druga pomembna zadeva, ki je v tem trenutku pomembna, je, kako bo centralna banka vodila denarno politiko. Da bi lahko centralna banka vodila politiko zniževanja inflacije kot prioritetnega cilja, bo morala uporabljati tiste instrumente, ki jih ima na razpolago, to sta predvsem kontrola denarja v obtoku in pa politika deviznega tečaja. V tem primeru seveda centralna banka lahko s kombinacijo teh ukrepov vpliva na znižanje inflacije, vendarle sama po sebi ne more tega cilja doseči neodvisno, brez sodelovanja oziroma ustrezne koordinacije na področju fiskalne politike, dohodkovne politike in cenovne politike v tistem delu,ki jo država še vedno nadzira. Pri tem je treba upoštevati tudi dejstvo, da se Slovenija kapitalsko in finančno odpira v skladu z napori za priključitev v Evropsko unijo in da bodo zaradi tega vplivi z zunanjega sveta na pogoje gospodarjenja v Sloveniji vedno bolj, bom rekel fleksibilni. Slovenija sama ne bo mogla velikokrat vplivati na dogodke, ki prihajajo iz tujine, tako kot se je zgodilo lansko leto s spremembami cen nafte. Tudi kapitalski prilivi in odlivi bodo postali bolj dinamični, glede na to, da so ovire za te odlive in prilive vedno manjše in bodo v kratkem tudi popolnoma odpravljene. Zaradi tega je seveda izrazito pomembno, da ima Banka Slovenije to možnost, fleksibilnost, da lahko s tečajem v času do polnopravnega članstva vpliva na zmanjšanje negativnih učinkov na tem področju na domače gospodarstvo. Notranjo omejitev sem pa že omenil, ki bi lahko vplivala na to, da se te sile ne bi mogle v polni meri izvesti. Gre za prehitro rast plač, premajhno stopnjo varčevanja in pa neusklajeno gibanje tistih cen, ki jih bo država do popolne sprostitve še kontrolirala. Na tej osnovi je seveda naloga guvernerja in pa sveta Banke Slovenije tudi v naprej, da poskuša najti tako kombinacijo ukrepov tečaja in pa količine denarja v obtoku, ki bodo omogočali, da bo ta inflacija v dveh do treh letih padla na raven največ med 3 in 4% letno. Ker bo Republika Slovenija vedno bližje Evropski uniji oziroma se bo v njo tudi vključila, se bodo naloge Banke Slovenije in njena pooblastila postopoma zmanjševala, ker se bo delpooblastil prenašal po zakonu in sistemu na Evropsko centralno banko. Tisto, kar bo Banki Sloveniji ostalo tudi v bodoče, ne glede na njeno polnopravno članstvo, bo njena kontrolna, nadzorna funkcija nad bančnim sistemom. V tem primeru mislim, da bo potrebno sedaj dobro delujočo nadzorno funkcijo Banke Slovenije nadgraditi, v naslednjih letih predvsem zaradi tega, ker bo z odpiranjem finančnega trga prišlo do bistveno večjih vplivov na poslovanje bank na slovenskem trgu, tako s strani tujih kot tudi domačih bank in bo zato kvalitetna supervizija oziroma nadzor poslovanja bank pomemben element stabilnosti finančnega sistema in pa tudi njegovega razvoja. Ustrezno opravljena privatizacija bank, ki so v državni lasti, ko bo do njih prišlo, mora upoštevati - in pri tem ima centralna banka to vlogo, da na to vpliva, mora upoštevati predvsem elemente stabilnosti in pa robustnosti bančnega sistema, ki bo sposoben reagirati in se odzvati na vedno ne pozitivne vplive, ki prihajajo iz zunanjega okolja. Banka Slovenije je pri svojem delu, po svojem zakonu in po statutu samostojna in neodvisna institucija, kar zavezuje tako člane sveta kot tudi guvernerja, da sledijo samo eni politiki, in to je politiki sveta centralne banke oziroma dokler se zakon o Banki Slovenije ne bospremenil, tudi tistim zahtevam oziroma nalogam, ki jih lahko v tem trenutku še določi državni zbor Republike Slovenije Banki Slovenije. Če lahko na koncu izrečem še eno misel. Če mi bo dano voditi to institucijo, potem bi rad z državnim zborom sodeloval na takšen način, da bo Banka Slovenije predstavila svojo politiko najmanj enkrat letno državnemu zboru, da se bo ob taki predstavitvi politike lahko tudi izvedla diskusija oziroma različna mnenja o tem, ali ta politika tudi za državni zbor in druge pomeni kvalitetno opravljanje njenih nalog in da bo seveda lahko se takrat centralna banka oziroma Banka Slovenije soočila tako s programom dela oziroma s tistimi načrti, ki jih vlada oblikuje v proračunu, ob tem, kar bo predstavila tudi Banka Slovenije. Težišče pri oblikovanju nekaterih politikih pa verjetno po mojem mnenju v naslednjih letih prehaja na centralno banko, predvsem mislim na določanje cilja stopnje inflacije, pri čemer bo seveda vlada, če bi želeli, da bodo te politike usklajene, morala takemu cilju s svojimi ukrepi tudi ustrezno slediti. Če temu ne bo sledila, potem pride lahko do konflikta interesov različnih institucij ekonomske politike. Banka Slovenije bo morala vztrajati pri svojih ciljih omejevanja količine denarja. Če druge politike temu ne bi sledile, bo prišlo do likvidnostnega primanjkljaja mnogih subjektov v gospodarstvu. Zato mislim, da je koordinacija dela centralne banke in pa tistih organov države oziroma vlade, ki skrbijo za osnovne ekonomske politike, nujna. Po svetu se je izkazalo, da boljša, kot je koordinacija, kar pa ne pomeni podrejanja, boljši so skupni rezultati ekonomske politike. Samo še opomba na mednarodne finančne okoliščine, ki spremljajo današnjo predstavitev in siceršnja gospodarska gibanja. Soočeni smo z nekaj kritičnimi gibanji v svetovnem gospodarstvu. Na eni strani je težko opredeliti, kakšna bodo gibanja v naslednjih mesecih in letu v Združenih državah Amerike kot najpomembnejšem gospodarskem subjektu v svetu. Trenutno bi težko našli večinsko mnenje o tem, alise razmere v Združenih državah gospodarsko gledano izboljšujejo ali poslabšujejo. Upati je, da je mnenje tistih, ki pravijo, da se bo začasna kriza v gospodarskih gibanjih končala v letošnjem letu, pravilnejša, ker bo sicer prišlo do resnejših vplivov, seveda prek stagnantnih gibanj v ameriškem gospodarstvu tudi v Evropi. Na drugi strani se je bati podaljšane recesije na Japonskem, ki s svojimi kontakti in gospodarskimi stiki s precejšnjim delom Azije, tako daljne kot tudi srednje, lahko privede do kriznih vplivov tudi na evropsko območje. Zato menim, da je pomembno, da so se tako ekonomska politika, predvsem pa na tem področju fiskalna in dohodkovna politika, tudi v Sloveniji tem razmeram sposobne prilagajati čim bolj fleksibilno in hitro. Za monetarno politiko pa mislim, da je v tem trenutku bistveno, kot sem že na začetku omenil, boj z inflacijo in na drugi strani preprečitev negativnih učinkov, ki bi jih lahko imela zelo različna nihanja v kapitalskih tokovih do Slovenije v naslednjem obdobju. Sam se zavezujem, da bom pač tem ciljem in načelom sledil, ne glede na to, ali bodo vedno v interesu tudi drugih vej ekonomske politike. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa, gospod Mitja Gaspari, kandidat za guvernerja Banke Slovenije. Stališča do imenovanja bodo predstavili predstavniki poslanskih skupin, najprej kolega Janez Podobnik, za njim kolega dr. Andrej Bajuk in kolega Lojze Peterle. Prosim, besedo ima kolega Podobnik.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod predsednik, spoštovani kandidat za guvernerja, dosedanji poslanski kolega mag. Gaspari! Pred nekaj dnevi je Miha Jenko zapisal v sobotno prilogo Dela naslednje: "Imenovanje človeka, ki bo v marsičem odločilnem času med leti 2001 in 2007 vodil slovensko centralno banko, bo letos verjetno najbolj eminentna kadrovska odločitev pri nas." In naslednji stavek: "Tudi zato, ker je guverner Arhar v desetih letih vodenja Banke Slovenije postal eden redkih politično ekonomskih prvokategornikov, na njegovo mesto pa očitno prihaja prav tako močna politična in finančna osebnost." Vse povedano. Tudi zato je razumljivo, da je taka odločitev v središču zanimanja vsake poslanske skupine, tudi poslanske skupine SLS + SKD - Slovenske ljudske stranke. Ko sem imel čast in možnost, da sem na pogovoru pri predsedniku države predstavil naše stališče, sem bil, izgleda, edini neposredni, ki sem jasno povedal, da ne vidimo prav nobenih razlogov, da bi po desetih letih uspešnega vodenja Banke Slovenije, ob vseh atributih uspešnosti - to je mednarodna uveljavitev, velika domača kredibilnost, trden slovenski tolar, kredibilnost te institucije in nepristranskost te institucije - da bi torej uspešen, dober guverner Banke Slovenije dr. Arhar, ki bi to želel še opravljati, torej ninobenih razlogov, da se ta zamenjava opravi, da torej naslednjih šest let dr. Arhar še naprej vodi Banko Slovenije. Iz spremnega dopisa predsednika države pa je razvidno, da je na podlagi pogovora z vodji poslanskih skupin ocenil, da ima politično prednost in večino v državnem zboru kandidat mag. Gaspari. V obrazložitvi tudi piše v začetku, da se je predsednik države obrnil tudi na predsednika vlade dr. Janeza Drnovška in da je dr. Janez Drnovšek ocenil, torej on osebno in ne vlada, morda bi bilo dobro, da bi se o tem vprašanju opredelila vlada, ne pa predsednik vlade, torej, da dr. Drnovšek ocenjuje in daje prednost kandidatu mag. Gaspariju. Ponovil bom stališče, ki sem ga zastopal tako pri predsedniku države kot tudi na komisiji za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Ključno vprašanje je, ali je predlagani kandidat, spoštovani poslanski kolega mag. Gaspari, ki ga cenimo kot korektnega poslanca, delovnega, verodostojnega človeka, ali je boljši kandidat po vseh njegovih dosedanjih referencah kotdr. France Arhar. Priznati moramo, da smo se vsi skupaj, skupaj s predsednikom države, znašli v zadregi, kako utemeljiti to njegovo "boljšost". V čem je boljši? Ali v stroki ali v mednarodnih referencah, ali v svojem dosedanjem delu? Zadrega je, pa naj jorešuje tisti, ki jo je povzročil. Mi bomo spregovorili odkrito, ob vsem spoštovanju do mag. Gasparija. Nedvoumno dejstvo je, da strokovnih odločitev dr. Arharju ne gre očitati, čeprav je razumljivo, da se neodvisnost centralne banke, in še posebej guvernerja, lahko včasih izrazi tudi v tem, da se komu zameriš, morda gospodarstvu ali komu drugemu. Ampak to je v njegovi funkciji. Guverner se mora komu zameriti, še posebej vladi, potem je dober guverner. Če se hoče poiskati razloge v politični aktivnosti enega ali drugega, tukaj bi rad izrecno poudaril, da v ničemer ne problematiziramo politične aktivnosti kogarkoli v tej državi, potem lahko samo ocenimo, da sta bila vsak na svoj način delno tudi politično aktivna. Toda priznati bomo morali, da če kandidira za mesto guvernerja Banke Slovenije poslanski kolega, to je politična funkcija, velika, visoka politična funkcija, ki jo kot tako neproblematiziramo. Torej tukaj razloga ne more biti. Slišali smo razlog, ki ga je izrazil poslanski kolega Tone Anderlič, da se je nekako po desetih letih dr. Arhar upehal oziroma je dosegel neke vrste rutino pri svojem delu. Odgovarjamo, tako rutino Slovenija potrebuje. To je rutina, ki je pozitivna in ne negativna. Torej tudi ta argument ne bo vzdržal. In potem pridemo do zadnjega argumenta, ki seveda šteje v tej hiši, ki se ji reče parlament, argument je politična večina. Dejstvo je, da je predsednik države ocenil, da ima kandidat mag. Gaspari mnogo večjo politično podporo kot dr. France Arhar. V naši poslanski skupini smotrdno prepričani, da je vprašanje volitve guvernerja Banke Slovenije take narave, da presega vprašanje samo politične podpore. Gre za vprašanje vsebine, programa, kredibilnosti osebe, ki pač neko funkcijo opravlja. Torej po našem mnenju se je tukaj zgodilo, da je edini resnični razlog in argument za to, da bo Slovenija na tem pomembnem mestu dobila novo osebnost, politične narave. Večina v državnem zboru je tista, ki bo podprla mag. Gasparija. Tako je ocenil tudi predsednik države. Vsekakor je to zelo odgovorna odločitev, predvsem tistih, ki ste predvsem poudarjali pričakovanje, da bo v tem primeru vaš kandidat, še posebej bi tu izrecno izpostavil poslanskim kolegom v liberalni demokraciji Slovenije, da bo vaš kandidat, za katerega imate že 34 glasov, tisti, ki bo dobil najprej podporo s strani predsednika države in nato tudi podporo s strani državnega zbora. Odgovornost in modrost je, da 34 glasov daš najboljšemu kandidatu, ne pa svojemu kandidatu. Mi smo trdno prepričani, da bi bila to prava pot. Odločili smo se za drugačno pot. Očitno je torej, da bo - ponovno lahko citiram zapis Miha Jenka - politično zmernega konzervativca zamenjal politično zmerni "liberalec". Eno od vprašanj, ki ostaja vedno v središču opravljanja funkcija guvernerja, pa je neodvisnost: neodvisnost guvernerja, neodvisnost centralne banke. Res je, da je svet centralne banke tisti, ki strokovno pokriva in usmerja delo guvernerja. Toda njegova osebnost, njegova odločnost, kritičnost, nepopustljivost pa je tista, ki daje pečat tej funkciji. Tukaj nas lahko skrbi, da bi dejstvo, da se bosta monetarna in fiskalna politika srečali v istih rokah, da bi le to bila lahko slaba popotnica za opravljanje te funkcije. Kot rečeno, iz dopisa predsednika države je razvidno, da ima mag. Gaspari zagotovljeno politično večino v državnem zboru. Bilo bi dobro in modro, da bi bil dosežen dogovor in konsenz, da bi ob imenovanju za guvernerja Banke Slovenije ne bilo glasov proti. Iz razprav in napovedi je očitno, da, žal, ne bo kandidat izvoljen soglasno oziroma s čim večjo večino. Zato mi dovolite, da ob pričakovanju, da bo mag. Gaspari dobil večinsko podporo v državnem zboru, izrazim pričakovanje naše poslanske skupine. Pričakujemo, da bomo iz vaših ust, gospod Gaspari, kot guvernerja Banke Slovenije slišali pogosto lepo slovensko besedo "varčevanje". Vsakemu guvernerju taka beseda pritiče. Pričakujemo, gospod Gaspari, da boste nadaljevali pozitivno dediščino dr. Arharja, ki se ji reče neodvisnost Banke Slovenije. Pričakujemo tudi korektno in uspešno sodelovanje z državnim zborom Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Podobnik. Besedo dajem kolegu dr. Andreju Bajuku, ki bo predstavil stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Za njim se je v imenu poslanske skupine Socialdemokratov prijavil kolega Janez Janša. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik! Spoštovane poslanke in poslanci! V začetku tega meseca, smo bili povabljeni vodje poslanskih skupin na razgovor k predsedniku države glede kandidata za novega guvernerja Banke Slovenije. Po temeljiti razpravi v naši poslanski skupini smo se odločili, da predlagamo kandidata dr. Borisa Pleskoviča. Upali smo, da bo potem, ko se bo izoblikovala lista kandidatov, predsednik države odprl večjo debato ocelotni listi, ne pa da bi se tako na hitro odločil, kot se je. Najpomembnejša naloga guvernerja Banka Slovenije v prihodnje bo gotovo vzpostavitev učinkovitega in neodvisnega nadzornega sistema nad delovanjem komercialnih bank in hranilnic. V Sloveniji namreč še vedno nimamo takšnega nadzora, ki bi ustrezno zagotavljal trajno trdnost našega bančnega sistema. Tukaj moram še poudariti, da se je odgovornost Banke Slovenije in komercialnih bank s 1. januarjem letos še posebej povečala, ker od tedaj dalje za vloge varčevalcev ne jamči več Republika Slovenija, ampak zgolj naš bančni sistem. Banka Slovenija bo morala preglede poslovanja bank temeljiteje in pogosteje opravljati, kajti samo to je garancija, da bomo dovolj zgodaj zaznali morebitne težave v posameznih bankah. Ob tem bo potrebno zagotoviti tudi kontinuirano kontrolo njihovega tekočega poslovanja. Na bridkih izkušnjah iz tujine se lahko naučimo, kaj vse je potrebno storiti, da se izognimo krizam v posameznih bankah ali celo v celotnem bančnem sektorju.Slovenski finančni trg je še posebej občutljiv, ker so se začele medsebojno prepletati različne finančne ustanove. Želim tudi poudariti, da bo moral bodoči guverner skrbeti za obstoj in izgradnjo takšnega sistema bank in hranilnic, ki bo ostal blizu prebivalstva in dejansko tudi igral vlogo podpore celotnemu razcvetu našega zasebnega gospodarstva. Nedopustna bi bila koncentracija bank in kapitala zgolj v velika središča. Zaradi tega pa bi se morale zapirati hranilnice in bančne izpostave na podeželju. Mag. Mitja Gaspari je bil osem let minister za finance. To so bila leta, ko bi morala Slovenija na področju financ izpeljati kar nekaj konkretnih projektov. V svojih dveh mandatih je dobil mag. Gaspari dvakrat interpelacijo, ki pa ni bila izglasovana, kar seveda govori njemu v prid. Skrbi nas pa vendar, da sta bili dani interpelaciji na podlagi trdnih dokazov. Vsi se namreč moramo zavedati, da mora biti guverner Banke Slovenije vir verodostojnosti in zaupanja celotnemu sistemu. Ti dve vrlini pa se kažeta predvsem skozi prehojeno pot. Zato smo zelo zaskrbljeni, da bo morda med njegovim mandatom kot guverner Banke Slovenije moral še in še razlagati nekatere svoje odločitve v preteklosti. Slovenija potrebuje guvernerja, ki bo lahko posvetil svoj čas izključno zarešitev odprtih vprašanj naše skupne prihodnosti. Nova Slovenija ravno zaradi tega predloga predsednika države ne bo podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega dr. Andrej Bajuk. Za vami ima besedo kolega Janez Janša, ki bo predstavil stališča poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije. Še enkrat opozarjam, da uporaba mobilnih telefonov ni dovoljena in da nediskretno branje dnevnih časopisov moti govornike. Prosim, da to upoštevate. Kolega Janša, imate besedo.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Kolegice in kolegi, spoštovani gospod kandidat! Državni zbor danes odloča o izjemno pomembni temi. Tretjič v zgodovini parlamentarne demokracije parlament odloča o imenovanju guvernerja Banke Slovenije. Razmerje sil, ki se je izoblikovalo že prej, preden je prišla na dnevni red ta odločitev, je bilo takšno, da sta na koncu ostala dva kandidata, o katerih je praktično odločil predlagatelj. Dejstvo je, da je v teh posvetovanjih, ki jih je imel predsednik države, bilo govora samo o imenih, nikoli o programu - po zakonu kandidati tudi niso dolžni predložiti programa - in da sta oba kandidata, ki sta na koncu ostala kot favorita v tej tekmi ali pa sta bila to že od začetka, prihajala s podporo iz vladne koalicije. Nobena vladna stranka, vsaj tako je bilo rečeno na pogovoru pri predsedniku države, ni izrazila nobene kritike na delo dosedanjega guvernerja, gospoda dr. Arharja. Vsi so izrekali pohvale in tudi sam predsednik države je izrekel veliko pohval na račun dosedanjega guvernerja. Včeraj smo ga lahko poslušali v Studiu ob 17.00, kjer je ponovno bistveno več komplimentov kot gospodu Gaspariju podelil gospodu Arharju za izjemno dobro delo. Hkrati je gospod predsednik države, ki je tudi predlagatelj kandidata za guvernerja Banke Slovenije, včeraj zelo kritiziral strankokracijo, češ, da si stranke lastijo državo in da praktično o vsem odločajo. Seveda pa je predsednik države ravno s tem, ko je med dvema kandidatoma, ki sta oba prihajala s podporo iz vladne koalicije, izbral tistega, ki ima večjo politično podporo, in ne tistega, za katerega misli, da je bolje delal, sam storil ravno to, kar najbolj kritizira. V bistvu je on sam odločil in ne bo odločal državni zbor. Glede na to, da nobena stranka oziroma poslanska skupina iz vladne koalicije, ki ima tu praktično 70% podporo, se ni vsebinsko opredeljevala ne do gospoda Arharja niti do gospoda Gasparija, je imela dobro mnenje o obeh, bi bil izvoljen kdorkoli, verjetno. Predlagatelj je s tem, ko je izbral enega, pač tudi že odločil. Če bi predlagal gospoda Arharja, bi bil verjetno izvoljen gospod Arhar. To je jasno po vsem tem, kar smo lahko slišali v tem postopku. Tako v tem primeru ne bo strankokracija tista, ki bo izbrala guvernerja Banke Slovenije, ampak jebil to predsednik države. Kogarkoli bi predlagal, tisti bi bil imenovan. Dejstvo je, da kandidat, ki je predlagan, kljub temu, da ga naša poslanska skupina ni podprla, uživa dovolj visoko podporo, tako da bo verjetno danes izvoljen. Z vidika tega mu postavljamo naslednje vprašanje. Guverner Banke Slovenije bo imel tako moralni kot tudi formalni vpliv na bodoče oblikovanje bančnega prostora v Sloveniji. Dve glavni banki in dve največji banki v Sloveniji še nista privatizirani in v razmeroma kratkem času bo potrebno ta proces dokončati, začeti in dokončati. V javnosti sta se pojavila dva koncepta te privatizacije. Enega od teh dveh konceptov je včeraj v javni radijski oddaji zagovarjal tudi predsednik države, ki je predlagatelj gospoda Gasparija, to je koncept, po katerem naj bi se banke privatizirale tako, da bi v bistvu domači kapital oziroma podjetja iz Slovenije postala tudi lastniki te banke. Nekaj takšnega smo že imeli v času, ko sta obe banki zašli v največje težave, kjer takšna oblika lastništva pripelje do tega, da sam sebi daješ kredite in seveda pri tem nikoli nisi realen. Drug koncept je bolj odprt koncept, ki naj bi bil - vsaj, kolikor smo prebrali v koalicijski pogodbi in v tem, kar je govoril predsednik vlade - koncept, ki bi omogočal privatizacijo bank na, recimo temu, evropski način in ki bi omogočal, da se tudi v Sloveniji vzpostavi neka normalna bančna struktura. Naša poslanska skupina je v prejšnjem mandatu vložila zakon, ki je zasledoval enak cilj in ki bi omogočal tudi vstop tujih strateških partnerjev v ta proces. Sprašujemo torej gospoda Gasparija, kandidata za guvernerja Banke Slovenije, kateri koncept bo on podprl. Iz njegovega uvodnega nastopa ni bilo jasno, kakšno je njegovo stališče do teh dveh konceptov. Bo pa na mestu, na katerega bo izvoljen, imel izjemen vpliv na to, kateri koncept bo realiziran. Želeli bi, da ob koncu te razprave dobimo odgovor na to vprašanje, ker od tega bo v veliki meri odvisna tudi naša odločitev. Hvala.
Hvala lepa, kolega Janša. Besedo dajem kolegu Feriju Horvatu, predstavil bo stališča poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov, za njim kolega Zmago Jelinčič za poslansko skupino nacionalne stranke in za njim kolega Ciril Pucko za poslansko skupino LDS. Prosim, imate besedo kolega Feri Horvat.
Hvala za besedo gospod predsednik, spoštovani kandidat mag. Mitja Gaspari, spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov podpiramo in bomo podprli predlog predsednika republike, da izvolimo za guvernerja Banke Slovenije našega dosedanjega kolego mag. Mitjo Gasparija. Verjamem, da je bila težka izbira predsednika, kar je tudi sam priznal oziroma tudi povedal, izmed dvema kvalitetnima kandidatoma tako po strokovnih kot po človeških referencah. Dr. Arhar se je res izkazal, vemo vsi, kot uspešen guverner centralne banke. Dejstva o tem so vsem dobro znana. Mag. Mitja Gaspari ima kljub temu, da v zadnjem času slišimo predvsem poudarek na tem, da izhaja iz politike, nesporne strokovne reference. Naj omenim samo nekatere. Delal je v Banki Slovenije, vodil analitični sektor, ki je prav gotovo eno od jeder strokovnosti vsake centralne banke. Bil je namestnik guvernerja Narodne banke Jugoslavije, in to v času, ki ni bil ravno naklonjen, niti delu centralne banke, pa tudi vsem nam ne, ki smo imeli priložnost z njim sodelovati. Moram reči, da je po moji skromni oceni delal strokovno in v prid Republike Slovenije. Bil je cenjen že takrat tudi v mednarodnih finančnih krogih, kar ni nepomembno za takrat, pa tudi za danes ne. Mag. Mitja Gaspari je kot finančni minister, kljub številnim težavam in omejitvam, uspešno vodil ministrstvo za finance, čeprav z njim dostikrat nismo bili zadovoljni poslanke in poslanci v prejšnji sklicih, tudi mi iz združene liste smo bili dostikrat kritični do njega, predvsem ob obravnavi letnega proračuna, z njim dostikrat niso bili zadovoljni kolegice in kolegi ministri v vladi, pa včasih tudi nekateri gospodarstveniki ne. Vendar glede na vlogo in naloge, ki jih imata guverner in minister za finance, so morda odlika tudi kritike, ki so lete nanj, kajti če bi vsem ugodil in kar se zdi sedaj pri nekaterih kot bojazen, prav to dokazuje, da ta bojazen ni upravičena. Dejstvo je, da je s svojim delom v veliki meri prispeval k stabilizaciji financ Republike Slovenije in predvsem k urejanju normativnega sistema na področju javnih financ, saj so prav pod njegovim vodstvom bili sprejeti ključni zakoni za področje javnih financ, začenši od zakona o javnih financah in drugih, da jih ne naštevam. Morda ne tako hitro, kot smo si to želeli, vendar to ni bilo odvisno samo od njega, ampak tudi navsezadnje od vseh vlad, v katerih je delal, pa tudi od poslancev in poslank državnega zbora. Dejstvo je, da je tudi kot minister za finance je mag. Gaspari bil in je cenjen v mednarodnih finančnih krogih, kar je gotovo tudi pomembno za opravljanje funkcije guvernerja. Kratka napoved prednostnih usmeritev in nalog, ki jih je tukaj podal pred nekaj minutami gospod Gaspari dokazuje, da mag.Gaspari pozna ključne naloge Banke Slovenije in guvernerja v novih razmerah, v prihodnjih mesecih in prihodnjih letih, zlasti v procesu pridruževanja Evropski uniji in vključevanja v Evropsko denarno unijo. Pomemben se mi zdi iz tega kratkega uvoda poudarek po potrebi po sodelovanju in usklajevanju makroekonomskih politik med vlado, Banko Slovenije in državnim zborom. To je bila v preteklosti, priznati moramo, dostikrat pomanjkljivost. To ni očitek bivšemu ali pa dosedanjemu guvernerju, ampak je to očitek vsem skupaj, samokritičen, tudi vladi in tudi državnemu zboru. Spomnil bi vas samo na to, in bilo bi dobro, da bi v prihodnje tudi državni zbor posvetil več pozornosti delu centralne banke. Spomnim vas samo, kolegice in kolegi iz preteklih sklicev, da običajno, ko je bilo obravnavano poročilo centralne banke in načrt za prihodnje leto, da smo te obravnave opravili praviloma zelo pozno, celo prepozno in da te obravnave, žal, tudi vsebinsko, niso zaslužile potrebne pozornosti državnega zbora. Menim, da v primeru, da bo gospod Gaspari izvoljen za guvernerja centralne banke in da bo potem posledično to mesto zapustil dr. France Arhar, sedanji guverner, da mu je ob tej priliki potrebno izreči priznanje, pohvalo in zahvalo za uspešno vodenje centralne banke. Dejstva in zasluge so znane državnemu zboru, strokovni in najširši javnosti, zato ni potrebe, da bi o tem podrobneje govoril. Dovolite pa mi, da se v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov zahvalim gospodu dr. Arharju za vse veliko delo, ki ga je opravil in predvsem za zelo korektno sodelovanje tudi s poslansko skupino in z nami, posameznimi poslanci, kadarkoli smo za to pokazali zanimanje. Ob tem izrekam, se mi zdi, zelo pomembno željo, namreč, da bi država Slovenija, predvsem mislim na vlado, pa tudi na državni zbor in druge ustanove, čim bolje izkoristile bogato znanje, izkušnje in mednarodni ugled ter povezave, ki jih ima dr. France Arhar. Hvala za pozornost.
Hvala lepa, kolega Feri Horvat. Besedo dajem kolegu Zmagu Jelinčiču, ki bo predstavil stališča poslanske skupine nacionalne stranke Slovenije. Za njim bo dobil besedo kolega Ciril Pucko, v imenu poslanske skupine LDS. Prosim, kolega Jelinčič.
Hvala lepa, gospod predsednik. O strokovnosti dosedanjega guvernerja dr. Arharja in o strokovnosti kandidata za novega guvernerja mag. Gasparija ni treba govoriti. Oba sta vrhunska strokovnjaka, kakršnih bi Slovenija potrebovala še več. Dr. Arhar je naredil na svojem področju kot guverner Narodne banke Slovenije ogromno. Naredil je tisto, kar marsikomu ne bi uspelo, in za to se mu v imenu slovenske nacionalne stranke zahvaljujem. Ravno tako pa smo prepričani, da bo mag. Gaspari nadaljeval s tem delom, s tem trendom, in da bo še naprej učvrščeval slovensko nacionalno valuto in držal tisto smer neodvisnosti, obenem pa povezave z evropskimi in svetovnimi finančnimi strukturami, kot jo je zastavil dr. Arhar. Še enkrat, zahvaljujemo se dr. Arharju za dosedanje delo in želimo mag. Gaspariju uspehe vnaprej. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Zmago Jelinčič. Besedo ima kolega Ciril Pucko, ki bo predstavil stališča poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije; za njim pa kolega Peter Levič, za poslansko skupino Stranke mladih Slovenije. Prosim!
Spoštovani gospod predsednik, gospod kandidat, kolegice in kolegi! Vsaka odločitev, ki je sprejeta v državnem zboru, je politična. Zato smo se tudi odločili za parlamentarno demokracijo. In v tem smislu je Liberalna demokracija Slovenije že dvakrat na predlog predsednika države podprla za guvernerja gospoda Franceta Arharja. S tega vidika mu Liberalna demokracija Slovenije tudi ne zanika ničesar, kar je dobrega storil na tem mestu, in se mu za to tudi zahvaljuje. Znotraj tega pa vodi Liberalno demokracijo Slovenije za podporo kandidatu gospodu Mitji Gaspariju, predvsem naslednje: njegove strokovne in bančne izkušnje, njegovo znanje, visok mednarodni ugled, njegova neodvisna pozicija bivšega finančnega ministra v vladi in njegova pripravljenost voditi Banko Slovenije v skladu z načeli, ki jih je uvodoma predstavil. Ta so primerljiva s politiko moderno vodenih centralnih bank posameznih država znotraj Evropske unije. Prepričani smo, da bo današnja visoka podpora poslank in poslancev kandidatu dobra popotnica, spodbuda in priznanje, ne samo njegovemu strokovnemu ugledu, temveč tudi njemu kot človeku, ki na prvo mesto postavlja etična načela. Hvala lepa.
Hvala vam kolega Ciril Pucko. Zadnji, ki ima besedo kot predstavnik poslanskih skupin, je kolega Peter Levič. Predstavil bo stališča poslanske skupine stranke mladih. Za tem bomo prešli na razpravo kolegic in kolegov. Imate besedo kolega Levič.
Hvala za besedo. Spoštovani. V Stranki mladih Slovenije smo pred dokončno odločitvijo koga podpreti in s tem posledično danes glasovati, opravili razgovor z dvema po našem mnenju najprimernejšema kandidatoma za opravljanje te odgovorne funkcije, dr. Arharju, sedanjim guvernerjem, in mag. Gasparijem. Oba sta nas s svojim znanjem in izkušnjami in vizijo vodenja Banke Slovenije prepričala in postavila pred težko odločitev. Po tehtnem razmisleku smo postavili mag. Gasparija na prvo mesto. Tej odločitvi je botrovalo več dejstev. Menimo, da ima mag. Gaspari dovolj izkušenj, tako doma kot v tujini. Pozna delovanje izvršilne oblasti, bil je sposoben finančni minister. To lahko rečemo tudi za dr. Arharja, dosedanjega guvernerja Banke Slovenije. Dobro je vodil Banko Slovenije, branil stabilnost tolarja in ni podlegel pritiskom. Vendar v Stranki mladih Slovenije menimo, da po določenem času vsaka delo postane rutina, pojavi se pomanjkanje motiva. Želja po izognitvi morebitnim zapletom in težavam, ki bi jih lahko imel predlagatelj predsednik Kučan pri potrjevanju kandidata za guvernerja Banke Slovenije, nas je vodila k temu, da upoštevamo tudi, kdo ima največjo podporo v ostalih strankah. Od mag. Gasparija pričakujemo, da bo, če bo seveda imenovan, uspešno vodil Banko Slovenije in bil vsaj toliko učinkovit kot njegov predhodnik, ki se je izkazal na funkciji guvernerja Banke Slovenije. Pričakujemo, da bo znal postaviti meje in ne bo podlegel pritiskom vlade, kateri interesi zaradi želje po vstopu v Evropsko unijo ne bodo vedno najbolj prijazni do slovenskega gospodarstva in prebivalcev Slovenije. Gospod Gaspari, prevzemate odgovorno nalogo in zato vas pozivam, da naj vam bo pri vašem delu vedno na prvem mestu dobrobit Slovenije in vseh njenih državljanov, ne pa kratkoročni politični interesi posameznikov in skupin. Hvala.
Hvala lepa. S tem smo zaključili predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo dajem poslankam in poslancem. Kolega Lojze Peterle bo prvi med njimi. Njegova razprava lahko traja neomejeno dolgo, vse ostale, ki se bodo prijavili naknadno, ne pisno, pa omejujem na 5 minut. Imate besedo kolega Peterle.
Hvala lepa gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani kandidat za guvernerja Banke Slovenije. Pravijo, da so javne finance ogledalo vsake države. Upam, da velja to tudi za nas. Danes odločamo o eni od ključnih državnih funkcij. Od Banke Slovenije je nedvomno odvisno denarno in v veliki meri gospodarsko zdravje naše države kot tudi lep del njene zunanje, kaj šele notranje verodostojnosti, po tuje, kredibilnosti. Tudi sam bi rad dejal, da sem prepričan, da je guverner Arhar opravil v dveh mandatih te funkcije temeljno in temeljito delo in predvsem tudi verodostojno delo. Doslej nisem slišal v zvezi s tem kakšnih vprašanj na tujem, javno mnenje pa mislim, če se prav spomnim pogledov na lestvice, je ocenjevalo njegovo delo z visoko stopnjo zaupanja. Ključno vprašanje, ki se postavlja danes pred nas, in je bilo v bistvu že odgovorjeno z govorniki pred menoj, je, ali bo postala po vsem tem, kar se je že zgodilo, tudi Banka Slovenije del tranzicijske regresije sodobne slovenske države, ki hoče v Evropsko zvezo. Poudarjam - tranzicijske regresije. V tej zvezi se najprej postavlja vprašanje, ne kandidata samega, ampak tistega, ki ga je kandidiral, se pravi predsednika države. Predsednik države je imel vsaj tri možnosti oziroma vsaj tri so javnosti in nam znane. Imel je možnost, da predlaga človeka, ki se je na tem mestu izkazal, človeka z doktorskim naslovom, znanjem ekonomije in prava, z domačo in zunanjo verodostojnostjo, s človekom, ki je najbolj odločilen za to, da smo izvedli denarno reformo, v močni meri zaslužen za to, da ni šla inflacija višje. Seveda pa se ni dalo samo s te pozicije delati v smeri zniževanja. Vendar njegovi nastopi v parlamentu, v prejšnjem mandatu, ko je govoril o začetku proračunske razprave, so govorili, da se ta mož zelo zaveda, kaj pomeni inflacija, kaj pomeni njena spiralnost, če se jo dopusti. V tem smislu sem tudi razumel njegove nastope kot precej močno kritiko vladni potrati oziroma vladnim pogledom na javne finance. Mogoče je to in današnja kandidatura oziroma izvolitev razlog za to, da letos pa ni smel govoriti guverner Arhar o teh zadevah. Letos mu velika koalicija ni dala besede, pa mislim, da bi bilo prav, da bi ga slišali tudi letos. Potem je imel gospod predsednik države možnost, da ponudi dr. Borisa Pleskoviča, človeka z izjemnimi strokovnimi referencami, potrjenimi na svetovni ravni in z delom v instituciji, ki se imenuje Svetovna banka, tudi človeka, ki je pomagal pripravljati podlage za denarno reformo, ki je slovenski državi stal in stoji ob strani in ki mu verjetno na svetovni ravni ta čas ne vidimo konkurence v referencah na bančno temo. Torej, gospod predsednik je imel potem seveda na razpolago ime, ki pripada njegovi opciji, ne od včeraj, in izbral je slednje. Imenoval je oziroma predlagal nam je v potrditev našega poslanskega kolega Mitja Gasparija, ključno osebo slovenskih javnih financ zadnjih osmih let. Predsednik države je imel na razpolago dva doktorjain enega magistra. Predsednik države rad govori o nadstrankarstvu, rad se spotakne ob stranke, vendar to pot je nase in na svoj kriterij pozabil. Dal je človeka izrazito strankarskega porekla, mi si ne moremo predstavljati gospoda kandidata drugače kot strankarsko, če je bil tudi kandidiral na volitvah in je bil seveda tudi izvoljen kot poslanec neke stranke. Tudi to je dokaz za izrazito političen premik pri predsedniku države, ki je sicer enkrat predlagal gospoda Arharja, v prvi rundi pa ga je predlagala vlada. In očitno smo v območju popolne prevlade političnega kriterija. Kandidat za guvernerja se je prijazno odzval vabilu poslanske skupine Nove Slovenije in je povedal svoje poglede, ki so tako, kot so bili povedali, sprejemljivi in jih naša poslanska skupina prejšnji teden ni zavračala oziroma jim ni nasprotovala. Gospod kandidat, kot verjetno vsak kandidat, ki bi se pojavi pred nami, ve, kaj je treba povedati ob tej priliki. Gesla so: neodvisna banka, evropski standardi, nizka inflacija, kontrola bank. To vemo tudi tisti, ki ne kandidiramo ali nismo kandidirali za to pozicijo oziroma, verjetno, je to vsem nam znano. Torej, tukaj ni podlage za nasprotovanje. Postavlja pa se nam vprašanje, kako bo kandidat glede na tako svojo vlogo v javnih financah v dveh, skorajda treh mandatih - trikrat je bil minister za finance - kako bo lahko ravno on neodvisno opravljal to izredno pomembno zahtevno vlogo. Vodenje Banke Slovenije zahteva red, disciplino, zelo dobro menedžeriranje ekipe in zahteva neodvisnost ter zahteva tudi odločnost oziroma - bi rekel - doslednost. In mislim, da se ravno pri teh merilih kandidat predsednika države oziroma LDS-a ni izkazal, čeprav je včasih napovedal tudi odstop. Spregovoril bom samo o nekaterih dejstvih. Nekatera druga sta detajlneje obravnavali obe interpelaciji. Gospod kandidat je bil štiri leta priča proračunskega primanjkljaja in mislim, da mu ni pariral, kot se finančnemu ministru spodobi. Seveda menim, na podlagi dejstev, kakršna so, da statistično ugotovljen primanjkljaj ne ustreza resnici; o tem bo verjetno govora še pri proračunski razpravi. Gospod kandidat ni reagiral, ko je šlo - ali pa ni reagiral tako, da bi videli to kot njegovo nasprotovanje - takrat, ko nas je hotela vlada, ki ji je pripadal, zaposliti in obtežiti to državo z najbolj megalomansko investicijo socialističnega tipa, proti vsem evropskim kriterijem, se pravi, naložbo v TET 3. Za to naložbo je stala vlada, razumem, da je stal tudi minister, sicer bi jo zapustil pri takih stotinah milijard, pa tega ni storil, ne prej, ko je vlada to predlagala, ne potem, ko je referendum padel z osem proti dva z zmago tistih, ki so referendum predlagali; tudi vlada, seveda, ni odstopila, predsednik vlade tega skorajda ni komentiral, v normalni demokratični državi bi vlada ob takem dejstvu šla. Naslednja zadeva - davčna reforma. Že minister Krajnc v prvi demokratični vladi je začel pripravljati uvedbo davka na dodano vrednost. Trajalo je sedem let, preden je do tega prišlo. Prehitele so nas vse države kandidatke za vstop v Evropsko zvezo in Hrvaška, ki je v nekoliko drugačnem statusu. Tu ni bilo odločnosti, tu se ni naredilo tega, kar je Slovenija obljubljala v nekem drugačnem roku. Potem neverjeten in samo politično razumljiv je odnos do davkov v času gospoda ministra Gasparija. Davkov niso pobirali in to v desetinah milijard, ne v kakšnih milijonih ali v kakšnih nižjih številkah kakšnih nižjih potenc. Niso pobirali tam, kjer je dobesedno ležal - o tem smo že govorili in ne bo zgodbe obnavljal; vendar to dejstvo ni v čast kandidaturi. Postopno ukinjanje bencinskega tolarja, ki, veste, kje je pristal, na kakšnih odstotkih. To je pomanjkanje nedoslednosti, seveda tudi odstop od sprejetih pravil igre; ljudje kupujejo bencin, pa naj je bil davek ali je trošarina, živijo v prepričanju, da plačujejo za ceste, plačevali so pa za razne luknje, za kupovanje socialnega miru, za pokrivanje izgubarskih firm, ne v eni rundi, ampak v zaporednih zalogajih, vse to se je dogajalo z vednostjo ali z "žegnom", po domače povedano, ministra Gasparija. In vse to vnaša nered v naše javne finance in z neurejenimi, netransparentnimi in nepreglednimi financami mi ne bomo prav hitro napredovali v Evropsko zvezo. In jaz si ne želim, da se ta nered preseli še v eno hišo, kjer je, izgleda tako, ta red doslej bil. Preglednost, transparentnost je ključna zadeva, na katero nas opozarja Evropska zveza. In če mi malce pogledamo sistem spremljanja finančnih tokov pri nas, ki je bil postavljen v času gospoda ministra Gasparija, potem pridemo v situacijo, da danes očitno državni zbor, ne volivke in volivci ne morejo vedeti, koliko je ta država dolžna svojim zavodom oziroma tistim, ki jim je denar obljubila za leto 2000 ali mogoče še za kakšno leto nazaj - pravijo nekateri, da niso bile pokrite storitve še za leto prej. Vemo, kako težo nekateri dobijo denar od države, čeprav so pogodbe jasno, ne vemo, koliko so se posredni ali neposredni uporabniki zadolžili za naprej oziroma predobremenili za leto 2001 in tega proračuna, katerega, bi rekel, korenine so nastajale prej, preprosto ne moremo z ničemer primerjati. Ta sistem, tak, kot je, ta sistem, ki generira, proizvaja, poraja, po domače, po slovensko poraja nepreglednost, je nastal v času ministra Gasparija. Javna naročila, gospe in gospodje. Začnem s tem, kako smo sprejemali zakon. Zavestno je vlada poslala v parlament zakon, ki je bil v nasprotju z ureditvijo, kot jo pozna Evropska zveza in ki je pričakovala, da bomo mi to storili. In smo delali v tej hiši - nekoliko drugačni, kot je sedaj - ta zakon čez nekaj mesecev še enkrat, ker je bilo jasno, da s tem ne bomo preživeli. Čas ministra Gasparija, čas kupovanja socialnega miru in volitev, gospe in gospodje. Sedaj nekateri za tako politiko že plačujejo račun, politiko dobrikanja, socialistično politiko življenja čez mero tega, kar pridelaš; politika zadolževanja, zaradi stroškov drage države in ne zaradi razvojnih programov, čas gospoda ministra Gasparija. Privatizacija bank. Minister Gaspari je bil v tej hiši, ko smo sprejeli sklep oziroma odločitev, da bomo privatizirali banke z zakonom. Nič od tega potem ni bilo videti, nekaj slišati, ampak državni zbor nima zakona o privatizaciji bank. Zadeve se niso premikale, pa smo bili leta pod isto vlado, sedaj po tej izvolitvi sem prepričan, da bo šlo hitro. Sedaj ne bo nobene motnje več, kajti Banka Slovenija je seveda mesto, ki ima tudi neko besedo, neko odgovornost pri tem, sedaj bo ta zadeva v "družini" pod narekovaji. Jaz se tukaj zelo bojim, da gospod kandidat, ki bo - tako računam - izvoljen, ne bo mogel ravnati v skladu s tem, kar je sam izpostavil kot temeljni kriterij. Se pravi, da ne bo mogel poslovati neodvisno. Kajti, če na dosedanjih funkcijah ni posloval neodvisno in je sprejemal vse tisto, kar tudi vse tisto - ne trdim, da je vse slabo - sprejemal tudi vse tisto, kar ne gre k javnim financam oziroma kar slabša našo javnofinančno situacijo. Kako se bo uprl pritiskom v tej rundi, ko se bo mogoče dogajala privatizacija bank s slamnatimi možmi pobeglega slovenskega kapitala ali kaj podobnega, gospe in gospodje? Kako se bo branil milijonov, ki so želeli že zdavnaj v Slovenijo za majhen denar? Torej, nad tem, čeprav obstaja Svet Banke Slovenije, vendar ne odloča ravno popolnoma sam, vodi ga guverner po zakonu; torej, v zvezi s tem imam jaz velike skrbi. In tukaj bi se lahko naš predsednik države izkazal za demokrata, ki ga zanimata obe strani, ključ slovenske politike ali slovenske družbe in bi poskrbel malo za to, da ne bi bilo vse v eni hiši. Pa bi lahko ponudil tega ali drugega kandidata, kajti po strokovnosti so vsaj trije odgovarjali, pa še vsaj kakšnega bi lahko našli, vendar ni problem strokovnost. Problem v tem primeru je politika. In to, kadrovsko detoniranje LDS-a oziroma opcije, ki nas vodi v tranzicijsko regresijo, je po mojem mnenju za Slovenijo nevarno. In bomo o dokazih za to nedvomno lahko kmalu govorili. In s to odločitvijo, da se tako jača, kako bi rekel, samo del neke opcije, jaz ne bom govoril o kakšni koalicijski kulturi ali koalicijskih dogovorih- torej jaz menim, da zlasti na tem področju, pri denarju, ki je plašen kot srna, je rad rekel gospod guverner Arhar, menim, da ta koncentracija ob - bi rekel - taki finančni preteklosti kandidata zlasti ob tem ni - je lahko za Slovenijo nevarno oziroma škodljivo. Jaz obžalujem, da se predsednik ni potrudil drugače. Prvič je tako izpostavil zgolj kriterij oziroma izrazito kriterij večine. Mislim, da je nekdo že dejal: "Menim, če bi ponudil koga drugega, bi imel tudi možnost za izvolitev, tako pa nas je seveda postavil pred to dejstvo." Jaz zaključujem in kot je bilo že povedano, kot član poslanske skupine Nove Slovenije, ne bom podprl tega predloga, ker menim, da je moja bojazen utemeljena, da se bo tudi tja preselila taka politika, kakršne si ne želimo. In ne bi želel, da nas na to temo boli glava. Lepa hvala za pozornost.
Hvala lepa, kolega Peterle. Za besedo se je za njim prijavil kolega Jerovšek. Imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod kandidat, poslanski kolega gospod Gaspari. Danes je bilo že večkrat poudarjeno, da je imel predlagatelj dilemo oziroma možnost predlagati temu državnemu zboru, da enega od dveh izredno kvalitetnih kandidatov. In mislim, da bi bil tudi tretji izredno kvaliteten, če bi prišel v ozir. Dejstvo je, da bomo imeli tudi v bodoče na čelu Banke Slovenije uglajenega gospoda, kar mislim, da je dobro in na tem mestu bom najprej rekel, da visoko cenim gospoda Gasparija, njegov profesionalni odnos do parlamenta, vendar pa se kljub temu postavlja vprašanje. Ali je izbira gospoda Gasparija najboljša rešitev za monetarni sitem v Sloveniji? Dejstvo je, da se danes mnogi sprašujejo oziroma opravičujejo, zakaj ni prišel predlog za guvernerja Slovenije v naslednjem obdobju v parlament tudi, da bi bil na tem mestu kot kandidat gospod Arhar. Jaz se sprašujem o iskrenosti takih naknadnih spraševanj in tudi o iskrenosti vseh današnjih zahval. Namreč, dejstvo je, da bi v tej smeri bilo možno marsikaj storiti. Če sem sam lahko protestiral proti temu, da prejšnji guverner ni bil povabljen, da bi tukaj predstavil proračunski memorandum in proračun, je imel to možnost - po mojem - vsaj vprašati tudi predsednik države. Zato predsednika države za objokovanje naknadno ne razumem. Glede na to bi bolj verjel, da so pri predlagateljevi odločitvi igrali vlogo še drugi momenti. Kot se govori, tudi nekatere zgodovinske reminiscence. Dejstvo pa je - kot še enkrat poudarjam - da spoštujem strokovne reference mag. Gasparija in da bi po tej plati lahko rekli kot Ciril Kosmač v noveli Sreča, kjer pravi, da so ljudje v vasi včasih rekli, še sreča, da je temu in temu pogorel samo hlev, da mu ni pogorela tudi hiša. V tej smeri bi lahko tudi danes rekli, da je še sreča, da je gospod predlagatelj se odločilza gospoda Gasparija, da se ni odločil za kakšno drugo ime. Kajti poglavitno pa, kar bom sam postavil kot dilemo, ki me danes navdihuje je, ali bo dejansko lahko ohranil neodvisnost Banke Slovenije. V tej luči sprašujem oziroma ali so točne informacije, da je bil v času, ko je Nova kreditna banka Maribor napovedala prevzem Dolenjske banke, najprej pristaš takega prevzema, potem pa je klonil pod pritiskom stranke, da mora biti opravljen prevzem s strani Ljubljanske banke. Namreč, tudi v zadevi Temeljni razvojni programi je najprej tolmačil, v vlogi ministra za finance, da so obresti vštete v celotno vsoto, ki je bila dodeljena obrambnemu ministrstvu, potem pa je ravno tako, pod pritiskom stranke, spremenil to mnenje. Bojim se, da bodo vsled tega, takih pritiskov, ogrožene enakopravne možnosti bančnih subjektov v Sloveniji. Čeprav smo vsi za to, da se banke v finančnem interesu združujejo, vendar pa moramo zasledovati interese celotnega slovenskega gospodarstva, ki je zelo odvisno od tega, kako jih servisirajo posamezne banke. In bati se je, da bo prvenstveno izražen interes centrale, se pravi, Ljubljane. Zaradi tega se sprašujem, kolegi poslanci, ali ne bi bilo bolje, da bi gospod Gaspari ostal v parlamentu in bi tu dvignili nivo parlamenta - namreč, da bi bil paralela dr. Bajuku, da bi imeli na tem področju močan parlament, da bi končno dvignili ugled. Mislim, da bi tu lahko opravil zelo veliko vlogo in da bi bile tudi na nivoju Banke Slovenije možne drugačne rešitve. Predlagam - mislim, da bi danes z odločitvijo, da bi ohranil to vlogo v tem parlamentu, na nek način ohranili in zaščitili integriteto parlamenta in tudi integriteto kandidata, kajti vemo, da v tako kratkem času na poslanskem sedežu zamenjati pozicijo ni v prid ugledu parlamenta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika? Razprave in replike so zdaj dolge po pet minut. Pred vami je še kolegica Zupanova. Predlagam, da damo kolegici Zupanovi besedo, potem pa imate besedo vi; drugih prijavljenih ni. Prosim, kolegica Zupanova.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani kandidat, spoštovane kolegice in kolegi! Rada bi izrazila nekatere pomisleke. Državljanke in državljani nas na terenu, v poslanskih pisarnah, ki jih imamo, veliko sprašujejo glede novega guvernerja Banke Slovenije in izražajo določeno bojazen in kritiko na predlaganega kandidata. Njihova vprašanja in ugotovitve bi strnila v naslednjem. V času naraščajočega javnega dolga, velikega pritiska proračunskih porabnikov na še nesprejeti državni proračun, bi potrebovali na čelu Banke Slovenije človeka, ki ne bo podlegel skušnjavam pritiskov vladajoče stranke LDS. Bojimo se, da bo inflacija letos neizbežno visoka, zato vodilna garnitura rabi za guvernerja človeka, ki bo mašil proračunsko luknjo s čezmernim povečanjem denarja in ustreznimi ukrepi monetarne politike. Gospod Gaspari je bil izvoljen za poslanca na listi LDS, vedno pa je bilo poudarjeno, prav v času guvernerja, gospoda Arharja, da guverner ne sme biti vpet v politiko. Torej se postavlja vprašanje neodvisnosti. Kako naj Slovenci, ki imajo svoje prihranke v poslovnih bankah, mirno spijo, če bo imel roko nad tolarjem človek, ki je bil eden vodilnih Narodne banke SFRJ, ko je bil izvršen srbski rop rezerv banke, ki so jih sestavljale tudi slovenske devize? Dobila sem tudi pismo mestnega svetnika gospoda Jarca in dovolite, da preberem en odstavek, in sicer se nanaša na Kreditno banko Triglav, ki je bila ustanovljena 1989. leta po Markovičevi zakonodaji. Oktobra 1997 pa - pravi gospod Jarc, da so mestni svetniki ljubljanskega mestnega sveta sklicali izredno sejo v zvezi z mestno naložbo 800 milijonov tolarjev v Kreditno banko Triglav, ki je kmalu zatem propadla in z njo tudi mestna naložba. Takrat na tej seji se je visok mestni uradnik iz vrst LDS-a skliceval na takratnega finančnega ministra Gasparija, češ da je tudi on dva dni pred tem, pred objavo stečaja Kreditne banke Triglav, ko so že "vrabci čivkali", da je banka v težavah, v tej banki vezal milijardo 300 milijonov tolarjev kratkoročnih viškov proračuna. Da je ironija še večja, je gospod Gaspari takoj po objavi stečaja Kreditne banke Triglav mestnemu načelniku za finance poslal dopis, v katerem zahteva, naj se raziščejo motivi za vezavo mestnega denarja v to banko. Človek se ne more nikakor znebiti vtisa, da ta dejanja niso bila za to, da bi davkoplačevalski denar oplemenitili. Prav gotovo obstaja ozadje, ki je akterjem poznano, navadnim davkoplačevalcem pa prikrito. Ti sedaj plačujejo drag mestni avtobus, odvoz smeti in vodo, ker mestna občina nima denarja za subvencije, ker ga je v preteklosti s tako lahkoto pognala. Gospod Jarc sprašuje, koga so reševali tik pred propadom Kreditne banke Triglav z velikimi vložki davkoplačevalskega denarja v to banko. Bojim se, da bodo takšna in podobna vprašanja ostala brez pravega odgovora, naše nezaupanje v kandidata na tako občutljivo mesto pa tudi, zato ne morem glasovati za. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Franci Rokavec je prosil za besedo, za njim kolega Pohorec. Imate besedo, kolega Rokavec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod kandidat. Repliciral bi oziroma nekaj bi se dotaknil, predvsem razprave gospoda Jerovška, ko se je dotaknil tudi besede "iskrenosti". Verjetno danes že na začetku, ko smo slišali vse predstavnike poslanskih skupin, se tudi meni zastavlja vprašanje o iskrenosti vseh zahval, ki so bile danes resnično izrečene dosedanjemu guvernerju dr. Arharju za njegovoopravljeno delo. Potem bi se človek spraševal, da so se njihovi predstavniki pri predsedniku države zmotili v svojih stališčih ali pa da so na nek način spremenili razmišljanje v tem času. Potem drugo bi se dotaknil tudi iskrenosti predstavnikov dveh opozicijskih strank, Socialdemokratske in pa Nove Slovenije, na posvetu pri predsedniku države. Namreč, tudi pri tej iskrenosti se mi zastavlja vprašanje, ali je bilo - recimo - taktiziranje Socialdemokratske stranke, da ne podpira niti enega kandidata, ali pa taktiziranje Nove Slovenije s svojim kandidatom, tudi iskrenost v teh pogovorih. Verjetno bi se potem izkazala tudi iskrenost predsednika države, da je ponudil oba tako imenovana favorita v izbir pri teh pogovorih, ali je bila tudi dejansko iskrenost namestu pri predsedniku države, ki je ponudil ta dva predloga. Dejansko bi pa potem dodal še, da gre za odgovornost. Za odgovornost vseh političnih strank. Namreč, dejstvo je, da vsak dober gospodar ne menja konja, ki dobro pelje. In, dejansko, če se postavimo v luči gospodarnosti, smo lahko danes ugotovili, da je dosedanji guverner, dr. Arhar, dobro peljal Banko Slovenije, ni bilo nikakršnih pripomb in mislim, da v tem trenutku ta parlament ne dela gospodarno. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega ROkavec. Kolega Pohorec ima besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod kandidat za guvernerja. Kot ste videli in slišali, da naša poslanska skupina ni posebej predstavila nekega skupnega stališča, ket smo tudi že pred časom izjavljali, da bomo pač sledili nekemu predlogu predsednika države, da pa sodimo, da sta tako sedanji guverner, gospod Arhar, kot kandidat, gospod Mitja Gaspari, enakovredna, da sta oba enakovredna kandidata in da bomo tistega, ki bo pač prišel s predlogom v parlament, podprli. Zato bom obrazložil svoj glas. Kakorkoli, sodim vendarle, da tudi na takih odgovornih položajih ni napačno, če po dveh mandatih, ki trajata šest let, doživimo spremembo. Sodim, da tudi spremembe prinašajo mnogo pozitivnega, nov človek, nova razmišljanja, nova mnenja, mogoče tudi znanja in drugačna gledanja na nekatera vprašanja, tako da je tudi v tem novem predlogu lahko nekaj pozitivnega, za kar bom sam tudi glasoval. Gospodu Gasparijubi z vidika stranke, ki jo zastopam, položil na srce eno vprašanje: da ko spoštujem njegovo gledanje na vsak strošek države, na gospodarnost, na gospodarno obnašanje, da vendarle gledam na to veliko postavko v vsakoletnem proračunu, ki jo mora nameniti država za pokrivanje primanjkljaja v pokojninski blagajni, gledam z eno strpnostjo, z razumnostjo. Danes je tak sestav našega prebivalstva, da nas je upokojencev Slovenije veliko, da je to tudi sad neke, mogoče lahkomiselne, politike upokojevanja v preteklemobdobju. Zdaj je stanje tako in je treba pač s tem tudi živeti. Da to z razumom tudi gleda in da ne dobivamo, kot smo že dobili včasih, očitek nekega prevelikega stroška. Jaz vam želim veliko uspehov in dobre volje pri tem odgovornem delu. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Pohorec. Prosim za mir v dvorani. Besedo ima kolega Anderlič, za njim kolega Jerovšek in kolega Peterle. Po vrsti. Prosim, kolega Anderlič.
Sam sem mislil, da ne bo potrebno pri tej točki veliko razpravljati, ker gre za evidentno jasen predlog, utemeljen s širokim konsenzom med tistimi, ki so bili povprašani o tem, kdo naj bi v naslednjem mandatu bil guverner Banke Slovenije. Zastonj se je spraševati, kdo je mislil iskreno ali ni mislil iskreno, ko je govoril o tem, na kakšen način se ob izteku drugega mandata govori o sedanjem guvernerju gospodu Arharju. Prav gotovo je bilo z naše strani to mišljeno iskreno - gospod Rokavec, in seveda tudi tisti drugi, ki mislite da ni tako, če greste pogledat, koliko glasov je liberalna demokracija prispevala k imenovanju gospoda Arharja prvič in drugič. Ugotovili boste, da smo soglasno to kandidaturo podprli. Govoriti o tem, da bo sedaj to nekako podrejeno ali pa podvrženo LDS, je neutemeljeno, predvsem zaradi tega, ker bi takoj lahko postavili vprašanje, kdo je kandidiral ali pa bil največkrat omenjen za kandidata za predsednika kakšne politične stranke. Gospod Arhar [[...]]Nikoli! In nikoli teh želja ni izražal, o gospodu sedanjem guvernerju se je pa slišalo marsikaj. Jaz seveda spoštujem, da nekdo podpre določeno politično opcijo, da se strinja s programom, ki ga določena politična opcija opredeljuje, konec koncev gre za to, da ima vsak državljan pravico, da svoj glas izrazi javno in seveda ga izrazi tudi na volitvah in tudi aktivnosodeluje na kandidatnih listah oziroma v procesih volitev, imenovanj in raznih drugih stvari. To seveda ni v ničemer sporno in to isto velja za oba kandidata, s tem, da političnost je prej mogoče očitati - če je to slabost, ampak jaz ne menim, da je to slabo, da se kdo politično jasno izrazi - gospodu Arharju kot pa gospodu Gaspariju. Vsekakor držijo naše trditve in ugotovitve, da mu izrekam vse priznanje za tisto, kar je do zdaj delal. Odločitev je pač taka, kakršna je bila. Jaz sem sam bil na pogovoru pri predsedniku države in sem rekel - tako kot je bilo danes malce tudi zlorabljeno - da bomo podprli, tako kot smo vedno do zdaj predloge, ki jih bo predsednik države oblikoval, ker čutimo neko odgovornost do institucije in do samega predsednika, ker vemo,da ima na voljo mehanizme in vse drugo, da pride do najbolj objektivnih pokazateljev o možnosti, da bo nekdo funkcijo opravljal najbolj kvalitetno in, seveda, da bo dobil v parlamentu tudi podporo. Jaz nisem prepričan, da smo v preteklosti upoštevali in imeli na voljo predvsem to drugo, torej da smo imeli na voljo to prvo, najboljši predlog za kakšno funkcijo. Imeli smo pa najboljšo podporo. To se boste spomnili ne dolgo nazaj. In seveda, tisti predlog je bil oblikovan. Takrat sem rekel, seveda, da če bo gospod Gaspari predlagan, bo imel vso našo podporo, in bil sem prepričan, da takrat - 34 glasov danes, na žalost niso vsi naši poslanci prisotni, ampak to nima prav nobene zveze. Še enkrat pravim: pri nas je prevladalo prepričanje, da bodo reference, ki jih gospod Gaspari ima, in sprememba na tem mestu dobrodošla za utrditev javnih financ v smeri, kot je bila začrtana in kot se je konec koncev utemeljevala tudi v teh letih, ko je bil guverner gospod Arhar. Če kaj, potem vam lahko zagotovim, da smo poslanci v liberalni demokraciji v dveh prejšnjih sklicih, ko je bil gospod Gaspari finančni minister, bili zelo kritični in mnogokrat tudi nezadovoljni z rešitvami, ki so bile podane, ker smo mislili, da se lahko nekatere stvari bolj liberalno, bolj hitro, bolj odprto počnejo, ampak on je kot vesten gospodar, kot tisti, ki je vedel, kaj pomenijo javne finance, vedno opozarjal na vso kritičnost in vso problematiko, ki se na tem področju pojavlja. In seveda smo mnogokrat bili, pravim, nezadovoljni, ampak vendarle vkonsenzu sprejeli nekatere predloge in sugestije, ki jih je dajal, in tudi podpirali skozi vsa leta proračun, ki je bil tak, kakršen je bil, in glede na to, da je javnofinančni dolg in primanjkljaj pač zgleden za mnoge države, pomeni, seveda, da ni na temmestu ravnal slabo; nasprotno, zasluži si vso podporo. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Anderlič. Besedo ima kolega Jerovšek, za njim kolega Peterle, Barovič in Podobnik.
Hvala lepa. Najprej bom v obratnem vrstnem redu vprašal gospoda Anderliča, ker je rekel na začetku, da gre za evidentno jasen predlog - ali v tem primeru, če se vam zdi, da gre za evidentno jasen predlog, ni dovoljena razprava? Problematizirate to, kako v tem kontekstu pač diskutiramo. Samo toliko Kot drugo pa sem dolžan kolegu Rokavcu na njegovo spraševanje o iskrenosti, ki sem ga sprožil sam, povedati, da je v tem primeru neupravičeno v isti koš dal mene in svoje koalicijske partnerje, ki bi lahko naredili bistveno več za bolj pošten odnos do guvernerja Arharja, za manj licemeren odnos, kajti šlo je za licemeren odnos, in v nekaterih primerih tudi za zahrbten odnos do guvernerja Arharja. Sam sem bil tisti, ki sem na proračunski razpravi protestiral proti temu, da se ga na tak način v fazi, ko šetudi predsednik sedaj sam sebe sprašuje, še ni bilo jasno, kdo bo kandidat za guvernerja, da se ga je onemogočilo kot razpravljavca in predstavitelja pogledov na proračun. Gotovo je bilo to projektirano in ob iskrenosti te dvorane se to ne bi zgodilo; poudarjam, da se to ne bi zgodilo. Meni samemu, ki sem v opoziciji, pa en teden prej nisem bil prisoten, ko so te razprave tu potekale, je bilo popolnoma jasno, za kakšen projekt gre. Potem bi se lahko o tem vprašal tudi marsikdo izmed vas, in prav gotovo bi bilo to dobro za Slovenijo, da bi imeli jasnejši pogled na državne finance v letu 2001, tako pa je bila ob višjem cilju, da se gospodu Arharju onemogoči na nek način predstavitev, tudi v vlogi kandidata za guvernerja, žrtvovano tudi to, da je bil tukaj podan zgolj enostranski pogledna državne finance. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Jerovšek. Kolega Peterle, za njim kolega Barovič. Kolega Peterle!
Hvala lepa, gospod predsednik. Najprej proceduralna opomba. Navajeni smo bili, da se da besedo za repliko takoj po govorniku, ampak dobro, bom pač povedal v takem zaporedju. Veste, da sem že večkrat nastopil v bran oziroma nastopil proti dvojnim kriterijem, ko obravnavamo zadeve, in tukaj repliciram gospodu Pohorcu. On je problematiziral, če tako rečem, "rok trajanja" guvernerja, ki je preživel dva mandata. Rad bi pa slišal, če bi rekel tudi kaj o predsedniku države, če spustim njegov CK-jev del, je bil že trikrat izvoljen za prvo osebo te države. Gospod predsednik vlade je četrtič predsednik vlade, gospod Gaspari je bil pa trikrat minister za finance in enkrat viceguverner Narodne banke Jugoslavije. Torej prosim za malo bolj pošten odnos do "roka trajanja". Potem, gospod Anderlič, jaz sem se tudi začudil, saj on pravi, saj je vse jasno, kaj še govorimo. Tone oprosti, smo vendar v parlamentu in tukaj se govori! Ne. Jaz vem, da nomenklatura želi ob zaključevanju tranzicije popoln mir in nobenih ovir, in to boste danes naredili. Arhar je vsaj malo držal določene fronte, kjer so pritiskale zadeve, ki ne bi bile v čas tej državi. Sedaj boste pač to zaokrožili in bo zgodba popolna. Samo že sedaj sprašujem, kdo jo bo plačal.
Hvala lepa. Kolega Barovič ima besedo. To so vse replike na kolege, ki so govorili pred vami. Za njim kolega Podobnik, kolega Kangler. Vse so replike na kolege. Glede na to, da trajajo tako nastopi kot replike pet minut in da je težko ugotavljati, kdo komu replicira, predlagam, da se dogovorimo za sistem prijavljanja. Kolega Barovič ima besedo, za njim kolega Podobnik.
Hvala lepa, predsedujoči, gospod predsednik, za besedo. Včeraj zjutraj je bila podelitev Oskarjev, pet od dvanajstih jih je dobil Gladiator. Kdor ga je mogoče videl, bo potegnil z vsem povedanim neko paralelo, izražam svoje osebno mnenje. Maksimus je bil general rimske vojske, ki ga je izdala, in postal gladiator, se proti njej boril za pravico. Jaz osebno ocenjujem, glede na to, da smo v tem parlamentu navajeni dvignjenih palcev in spuščenih palcev itn. - primerjava, mislim, da vsaj umestna - da je mag. Gaspari človek, ki bi se lahko, ko bodo to pokazale potrebe, in ki se bo s svojim znanjem in tistim, kar je dokazal do sedaj, lahko prelevil iz generala v gladiatorja in da bo storil za državo Slovenijo tisto, kar od njega pričakujemo tako mi v tem parlamentu, kot tudi ostali državljani. Osebno toliko vanj zaupam. Mogoče mi boste lahko čez leto ali dve očitali ali pa pritrdili. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Barovič. Kolega Podobnik, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Na kratko bi rad repliciral spoštovanemu kolegu Anderliču in sicer o treh vprašanjih: o njegovem stališču, da je bil dosežen širok konsenz o predlaganem kandidatu; o argumentu, da so kolegi iz LDS-a dvakrat podprli dr. Arharja in pa o domnevno preveliki politični angažiranosti dr. Arharja - po vrsti. Po mojem trdnem prepričanju je bilo storjeno premalo, da bi uresničili dosežen velik konsenz o kandidatu za guvernerja Banke Slovenije. Dolžnost politike in tistih, ki ga po zakonu predlagajo, je, da je ta konsenz čimvečji. Danes ugotavljamo, da je premajhen. Nenazadnje, jaz se spominjam razprave izpred šestih let, je bila mnogo drugačna kakor danes. In to ni najboljša popotnica za novoizvoljenega guvernerja. Drugič, argument, dvakrat smo podprli dr. Arharja, tretjič ga nam pa ni potrebno. To ni dober argument! Če je delovanje nekoga dobro - in to ste rekli, da je - potem ga še enkrat podprite. Toda, da ne bo nesporazuma, danes imamo tukaj samo predlog za mag. Gasparija. Odločitev o teh dveh imenih je bila sprejeta v predsedniški palači. In tretji argument. Tukaj bi pa jaz najbolj odločno zavrnil ta poskus, da se dr. Arharja vrže iz igre zaradi njegove domnevno prevelike politične angažiranosti. To pa ne bo zdržalo.
Kolegica Pozsonceva. Kolega Podobnik govori in vas prosim za mir v dvorani. Prosim, kolega Podobnik!
Predlagam, da se s tem argumentom ne nadaljuje. Kot rečeno, v naši poslanski skupini ocenjujemo, da ni nič narobe, če smo politično opredeljeni in angažirani, to je tudi v skladu z našo ustavo in parlamentarno demokracijo in to ni nič narobe. Toda seveda, reči da so bile nekatere odločitve dr. Arharja v preteklih mesecih take, da se je preveč politično angažiral, istočasno pa podpreti nekoga, ki je naš poslanski kolega, to pa ne bo šlo skozi! Ta argument ni dober, in ga opustite, ker je nepotrebno, da se na to temo prerekamo. To ne bo šlo skozi. Hvala lepa.
Kolega Kangler, za njim kolega Pucko in kolega Anderlič.
Hvala za besedo, predsedujoči. Na kratko bom repliciral poslanskemu kolegu Jerovšku, pa upam, da mi ne bo zameril, ko je govoril, da je moj poslanski kolega Franci Rokavec dejal, da je imel zahrbtni odnos do Arharja. Seveda, z vsem spoštovanjem, kolega Jerovšek, tudi jaz verjamem, da on ni mislil osebno vas in da vi, kolikor vas jaz poznam, tega niste imeli. Prav verjetno pa si upam trditi in z vso odgovornostjo, glede na to, kar smo slišali danes v tem državnem zboru, mislim na predsednika vaše stranke, ki je podal mnenje poslanske skupine, da se bom s svojim zahrbtnim odnosom ponovno skril za hrbet predsednika države. Ponovno se je kolega Janša skril za hrbet predsednika države Milana Kučana. To je dejstvo. Komentiral je njegovo izjavo v Studiu ob 17h včeraj na radiu, da sam predsednik države kritizira vladno koalicijo oziroma enega izmed partnerjev vladne koalicije, pri čemer je pa kolega Janša pozabil povedati, da mu je pa sam zelo pomagal. Pomagal pa mu je s tem, ko je bil povabljen na razgovor, ni podprl dosedanjega guvernerja banke. Če bi ga on podprl in če bi ga podprla tudi Nova Slovenija, glede na to, da v Novi Sloveniji sedi kolega Peterle, ki se je tiste čase, ko je postal, ko je bil mandatar in ko je Arhar postal guverner banke tolkel po prsih, da je to njegova zasluga, danes pa ne želi in noče slišati o njem nič. Še ne samo to, niti ga niso podprli pri predsedniku države! In se danes tu skrivati za hrbet predsednika države in komentirati njegove izjave, da opozarja na to, pri čemer pa ste mu vi sami pomagali. Imeli ste možnost z argumenti, povedati, kdo je kolega Arhar, kakšno je do sedaj njegovo delo in prav gotovo tudi tu, da izkoristim to priliko - tudi kolega poslanski Mitja Gaspari bo verjetno priznal, da tudi on ne bi bil uspešen finančni minister, če ne bi bilo uspešnega guvernerja Narodne banke. Brez tega ne gre. In za njegov uspeh in za njegov odnos do javnih financ ima tudi veliko zaslugo tudi guverner banke, gospod Arhar. Imeli ste prilikodanes v tem državnem zboru, v tej dvorani se skrivati za nekom drugim. Da niste kolega Arharja podprli pri predsedniku države, je prepozno. Predlog je v tem državnem zboru in čez nekaj trenutkov bomo o njem glasovali. Imeli ste možnost in prosim vas, ne skrivajte se za hrbti drugih, ampak povejte to, kar mislite, in imejte čisti obraz.
Hvala kolega Kangler. Kolega Pucko ima besedo, za njim kolega Anderlič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Večjega borca za kontinuiteto v tej državi, kot je kolega Peterle, še nisem srečal. Namreč, za borca za kontinuiteto na čelu SKD. To je šlo celo tako daleč, da je v decembru leta 1999 guvernerju dr. Arharju pisal pismo, kako ne bi bilo "fer", da bi on kandidiral za predsednika združene stranke. In seveda s tem ste javno [[...]]
Prosim, da se držimo točke dnevnega reda in da je mir v dvorani. Prosim.
Ja saj, to je, tudi dr. Arhar ni kandidat, pa se o njem pogovarjamo. Torej, šli ste celo tako daleč, da ste ga javno oklofutali, mu neposredno pokazali, kako dobro ne bi bilo, da bi se on nahajal v vlogi kandidata za predsednika žlahtne desnosredinske konzervativne stranke. In upoštevam vaše navodilo, gospod predsednik: kandidat za guvernerja Banke Slovenije je kolega Mitja Gaspari in prosim, da preidemo k temu. In ne govorimo o Francetu Arharju. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima najprej kolega Anderlič, za njim kolega Jerovšek. Govorimo o imenovanju guvernerja Banke Slovenije.
Saj verjetno ne bi bilo potrebno posebej replicirati, ker sem bil tudi v prvi izjavi zadosti jasen. Ko sem govoril o širokem konsenzu, sem govoril o tistem potrebnem konsenzu, ki ga - vsaj iz pisma predsednika države je razbrati in tudi tisto, kar sem slišal na pogovoru - bi strokovna javnost in tista javnost, ki se posebej spozna na ta vprašanja, ko je bila konzultirana, je nesporno podprla, da je predlog - tako eden kot drugi - pravi, oziroma da v strokovnem smislu gospod Gaspari prav gotovo izpolnjuje vse - recimo - pogoje, če sploh lahko govorimo tukaj o pogojih, glede na to, da je to tako specifično delo, zahteva tako specifična znanja, da jih je potrebno verjetno pridobiti na raznih področjih, na raznih predhodnih angažiranjih, in gospod Gaspari jih je prav gotovo z angažiranjem v banki, prej Narodni banki, pa v banki, pa v tujini itn., in kot minister prav gotovo pridobil. V tem smislu je na nas, da - mi smo povedali svoje mnenje prej, ga povemo sedaj in ker je ta predlog zares edini tukaj, bomo tudi o njem glasovali in ga bomo podprli, ker verjamemo, da je to dober predlog. In seveda s tem, ko sem rekel, da podpiramo gospoda Arharja v njegovi - in mu nekako tudi izrekamo priznanje za tisto, kar je počel; in to, kar smo pred šestimi leti oziroma še prej - oziroma koliko je, petletni mandat - pred obema mandatoma, ko smo razpravljati in ko smo ga podpirali, smo mislili iskreno in tudi sedaj mislimo iskreno. V tem smislu ni nobene, po mojem, dileme in česarkoli drugega. Ta podpora je bila zato, ker je predlog tudi v državnem zboru bil. Verjetno, če bi bil sedaj predlog za koga drugega, mogoče celo za gospoda Pleskoviča ali za gospoda Arharja - ti trije so se najbolj omenjali, omenjalo se je še vrsto drugih imen - bi verjetno naša podpora iz razlogov, o katerih sem prej govoril, da čutimo neko odgovornost do te institucije, do predsednika države in verjamemo, da se predhodna opravila bila tako kvalitetna, da je predlog utemeljen in bo dobil ustrezno podporo. To je, mislim, da dokaj principialno stališče, ki ga mi - ne samo v tem primeru, ampak tudi sicer - zastopamo. Politično angažiranje. Nisem jaz seveda govoril predvsem o angažiranju gospoda Arharja, ampak sem odgovarjal gospodu Peterletu in Jerovšku in še komu drugemu, da če govorimo o političnem angažiranju, potem bi verjetno prej se lahko postavilo vprašanje, kdo pa je čutil večje afinitete do politike in do stranke itn. Gospod Gaspari je res da kandidiral na naši listi in še kakšen je v tem državnem zboru, ki ni član tiste stranke na listi, v kateri je kandidiral, ne samo enkrat, celo dvakrat, trikrat, poznam ljudi iz te dvorane. Ampak nima smisla, da o tem govorim. Nekdo se strinja z neko politično opcijo, jo javno podpre in to aktivno in pasivno. Torej, da voli in da se da tudi voliti na tej listi. To mislim da ni napak, če smo se seveda opredelili. Tukaj sva se z gospodom Podobnikom mnogokrat strinjala, da je to pravi pristop. Seveda pa mora v tistem trenutku odložiti pristne in ne vem kakšne relacije s političnim angažiranjem, če odštejemo tudi prepoved, ki je - se mi zdi, mislim, da tudi pri tej funkciji in nekaterih drugih pa sploh - da ti kandidati ne smejo biti člani vodstev, recimo, političnih strank in podobno. To so stvari, ki jih mi pravzaprav striktno upoštevamo pri vseh obravnavah kandidatur in tudi pri tej.
Hvala lepa, kolega Anderlič. Kolega Jerovšek, imate besedo. Za njim je zadnji prijavljeni kolega Sok.
Hvala lepa. Nekateri današnji nastopi, predvsem s te strani, včerajšnja reagiranja in tudi, bi rekel, neiskreno objokovanje gospoda Arharja so mi ob repliki gospoda Baroviča, ko je omenil gladiatorja, dali asociacijo, da bi - izgleda - gospod Arhar ob današnjih volitvah, se pravi, ugašajoči guverner, moral pozdraviti ta zbor z gladiatorskim pozdravom: "Ave Caesar, morituri te salutant" - "Spoštovani vladar, umirajoči te pozdravlja." Namreč, nekateri nastopi so bili tako intonirani in to je, seveda, za mene zelo nesprejemljivo. Hkrati pa, kolega Kangler, ko problematizirate neizrazito podporo pri predsedniku države, se zavedate, da s tem nismo škodovali gospodu Arharju, pač pa smo ga zaščitili. Namreč, naša jasna podpora je marsikateremu kandidatu na tistem mestu škodovala. In iz današnjega vašega nastopa se mi zdi, da vi tako izrazito ne morete skriti negativnih čustev do gospoda Janše, da bi v primeru, če bi gospod Janša tam kot edino izbiro navedel gospoda Arharja, potem bi bil gospod Arhar ob vašo podporo. Hvala.
Hvala, kolega Jerovšek. Kolega Sok je zadnji prijavljeni. Vabim vse kolegice in kolege, da pridejo v dvorano, ker bomo bržkone kmalu glasovali. Prosim!
Hvala za besedo. Sicer malo bolj pozno, ampak repliko imam na gospoda Cirila Pucka [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Kolega Sok, trenutek! Prosim za mir v dvorani.
Imam repliko na izvajanje gospoda Cirila Pucka, ki je poskušal napadati gospoda Peterleta. Torej, rekel bi mu, da je on pošteno poskrbel za diskontinuiteto in v slovenski politični prostor uvedel nov pojem, ki se imenuje "puckizem". Hvala lepa.
Te razprave ni potrebno voditi naprej, ker ni sestavni del predmeta. Želi še kdo besedo? Ugotavljam, da ne in razpravo zaključujem. Sprašujem gospoda Gasparija, če želi besedo, v tem primeru bo imel seveda kdo od kolegic in kolegov še možnost priglasiti se v diskusijo. Prosim za mir!
Gospod predsednik, ker so bila postavljena nekatera vprašanja, nekatera med njimi tudi zelo relevantna, mislim, da sem dolžan na njih odgovoriti. Glede vprašanja oziroma mnenja gospoda Podobnika bi rekel: praksa bo pokazala, kdo ima prav in kako bo bodoči guverner, če bom to jaz, v praksi izvajal to neodvisnost. Od besed k dejanjem. Torej, v praksi bom poskušal dokazati, da je centralna banka tako kot institucija, kot njeno vodstvo, od tiste politike, o kateri je bilo danes tukaj govora - neodvisna. V praksi in v dejanjih. Gospod Bajuk je postavil, dr. Bajuk, je postavil pomembno vprašanje nadzorne funkcije. S tem, kar je povedal, se popolnoma strinjam. V Sloveniji je lahko glavni problem pri nadzoru v finančnem sistemu medsebojna povezanost finančnih organizacij, predvsem bank, zavarovalnic, investicijskih skladov in podobno, ta tako imenovana navzkrižna lastništva. Zaradi tega je po mojem mnenju pomembno, da je nadzorna funkcija Banke Slovenije tesno povezana z nadzornimi funkcijami dveh drugih institucij, to sta agencija za nadzor zavarovalnic in pa agencija za nadzor trga vrednostnih papirjev. Moja želja je, kolikor bo pač tudi volja državnega zbora vprihajajočih letih, da se te institucije postopoma integrirajo v eno nadzorno finančno institucijo, zaradi narave finančnih storitev, ki se vedno bolj razvijajo, ne samo v Evropi, ampak tudi v Sloveniji. Na ta način se bo možnost tako imenovanega snežnegaali pa učinka snežne kepe lahko z dobro koordiniranim nadzorom in kontrolo, ne samo na terenu, ampak tudi v institucijah samih, ki so za to pooblaščene, močno dvignil. Strinjam se tudi s tem, da je od 1. januarja naprej zavarovalna shema za depozite prešla na komercialno raven poslovnik bank in zaradi tega se odgovornost tako poslovnih bank kot centralne banke za stabilnost bančnega sistema še dodatno povečuje in seveda tudi ne samo povečuje, ampak tudi zaostruje. Glede vprašanja gospoda Janše, kakšen je v tem primeru moj pogled na vprašanje privatizacije slovenskih bank, bi rekel, da sem prvo tako mnenje izrazil ob interpelaciji, ki je bila, mislim, da leto nazaj, v odgovoru na interpelacijska vprašanja. Sam menim, da ni mogoče narediti take kombinacije, v kateri bi na eni strani veljalo, da bomo zaščitili slovenski interes, na drugi strani, da se bomo zaščitili pred nezdravo lastniško strukturo, predvsem tisti, ki so tudi kreditojemalci v bankah, katerih lastniki so, in tretjič, da bomo finančni trg odprli ne samo domačemu, ampak tudi tujemu kapitalu. V tem primeru je treba izbrati med temi, po mojem mnenju, v celoti nezdružljivimi, vsaj ne vseh teh elementov, kombinacijo, ki bo omogočala: prvič, kvalitetno opravljanje banke, kar pomeni, da mora biti struktura lastništva taka, da v lastništvu obstaja vodilni lastnik oziroma vodilni lastniki, ki vodijo politiko banke v smeri njene učinkovitosti, profitabilnosti in varnosti poslovanja. Drugič. Da praviloma lastniki bank ne bi smeli biti podjetja oziroma v slovenščini običajno rečemo institucija iz realnega sektorja, ampak finančne institucije. In to po možnosti tiste finančne institucije, ki svoje presežke nalagajo v delnice ali dolgoročne vrednostne papirje, to so običajno zavarovalnice, investicijski skladi in - kolikor se bodo pojavili v Sloveniji - tudi pokojninski skladi. Ker je velikost vsaj ene od teh bank in to je Ljubljanske banke takšna, da razpoložljivost in to likvidna razpoložljivost kapitala v Sloveniji za njeno polno lastništvo samo z viri kapitala iz Slovenije prevelika, je popolnoma jasno, da bo pri lastninjenju oziroma privatizaciji Ljubljanske banke moralo priti tudi do soudeležbe tujih investitorjev, pri čemer je po mojem mnenju glavno vodilo takega lastništva transfer tistih znanj, tehnologij in pa trgov, ki jih Ljubljanska banka brez soudeležbe takih investitorjev ne more pridobiti. Verjetno Ljubljanska banka in Mariborska banka, govorimo o teh dveh bankah, sami po sebi ne moreta prodirati na zahodne in južne trge zaradi velikosti kapitala in svoji izpostavljenosti, ampak to lahko storita v sodelovanju z dobrimi, kvalitetnimi kapitalsko močnimi in tržno sposobnimi soinvestitorji. Mislim, da je razlika med Ljubljansko in Mariborsko banko v tem, da je Ljubljanska banka nacionalna ali za slovenske razmere mednarodna, medtem ko je Mariborska banka v tem pogledu nekoliko manj pomembna s stališča mednarodnih relacij oziroma - kar ne pomeni, da jo seveda po njeni podcenjujem. Zaradi tega mislim, da je seveda stališče centralne banke tisto, kar je bistveno, je, da ob privatizaciji obeh bank pride do take lastniške strukture, ki omogoča stabilnost teh dveh bank in pa bančnega trga - na eni strani; in na drugi strani takšno konsolidacijo bančnega trga v Sloveniji, ki bo usposobljen odgovarjati na izzive, ki prihajajo z liberalizacijo kapitalskih tokov v in iz Slovenije, zaradi pogojev, ki jih pač izpolnjujemo z vstopom v Evropsko unijo in razvojem slovenskega gospodarstva. Takšne ideje sem rekel, kot sem jih razvil sam v odgovoru na interpelacijo in jih vedno zastopam. Mislim, da sva imela podobne ideje tudi s sedanjim guvernerjem dr. Arharjem. Nemogoče je pa vnaprej povedati, kako se bo finančni trg v Sloveniji razvijal ob svojem odpiranju. Mislim, da je osnovni koncept, ki ga mora guverner centralne banke zastopati, ko ščiti interes Republike Slovenije, to je načelo recipročnosti. Tam, kjer slovenski bančniki oziroma drugi finančniki lahko nastopajo na trgih s svojimi investicijami oziroma s svojo prisotnostjo, od tam lahko prihaja tudi v slovenski prostor takšen nastop. To je pravilo, ki velja v vsej Evropski uniji in tudi širše po svetu. Kar se tiče mnenj gospoda Peterleta. Se strinjam, da je možno ocenjevati javno finančno situacijo v Sloveniji v zadnjih osmih letih kvalitativno z različnih izhodišč. Odvisno je predvsem, kakšen je želeni pogled na situacijo. Vendarle, če se odmaknemo od te - si upam trditi - subjektivne ocene kogarkoli od nas in če pogledamo tuje reference, ki govorijo v Sloveniji o najnovejši, mislim, da govorijo ravno na predstavitvi v poslanskem klubu Nove Slovenije, to je študija Mednarodnega denarnega sklada, ki bo izšla - mislim, da zdajle v aprilu, tako imenovano "Ocassional Paper", ki govori o vseh petih državah, ki se želijo pridružiti Evropsku uniji; se pravi, skupaj s Slovaško. Slovenija v tem gradivu ni ocenjena na način, kot je v zadnjem času prisoten v razpravah o javnih financah v Sloveniji, ne s stališča njenega tekočega poslovanja, se pravi, proračuna, kot tudi ne s stališča javnega dolga. Mednarodni rating agencijene zaznajo tega izrazitega poslabšanja v Sloveniji s poslabšanjem njenega ratinga, prav tako tudi Evropska unija ne zazna tega izrazitega poslabšanja, ko govori o članicah, ki so najbolje pripravljene na vstop v Evropsko unijo. Glede same organiziranosti proračuna in javnih financ si pa upam trditi, da v tem trenutku Slovenija s svojo metodologijo priprave državnega proračuna, računovodstvom in vsem, kar spremlja jasnost in transparentnost izvajanja proračuna tam, kjer je Evropska komisija sprejela enakestandarde in metode dela, kot jih ta trenutek sprejema Evropska komisija za svoj proračun. Ne trdim pa, seveda, da slovenski proračun oziroma celotne javne finance ne bi mogle biti boljše v Sloveniji v teh osmih letih. Vemo, kje so osnovni strukturni problemi, in upam, da bo državni zbor v tej sestavi bil uspešnejši in bo znal nekatere negativne tendence zaustaviti in druge, tako imenovane pozitivne, pospešiti. Vsekakor bo pa šlo v vsakem primeru za nujne omejitvene ukrepe, če bomo želeli znotraj Evropske unije doseči tiste konkurenčne prednosti, ki jih moramo, poleg tistih pozitivnih in razvojno usmerjenih ukrepov, ki jih bo državni zbor z zakoni in drugimi ukrepi tudi sprejel. Glede davčne reforme, TET 3 in pa odnosa do davkov bi rekel podobno. Res je, da sem sam osebno in tudi ministrstvo doživelo kritike glede neizterjave davkov, vendar če vzamete objektivno merilo, ki velja tudi v svetu, koliko je neizterjanih davkov na letno maso potrebnega plačila davkov, potem Slovenija - po tem kriteriju govorim, to ni subjektiven kriterij - ne sodi v države, ki slabo, ali nezadovoljivo, ali zelo slabo izterjujejo davčni dolg. O tem bo lahko v bodoče sodila tudi Evropska komisija, ki bo v vedno večji meri kontrolirala ta del delovanja države oziroma tudi davčnega sistema. Glede davčne reforme pa bi lahko bila razprava seveda daljša, ali bi bilo smotrno prej uvesti davek na dodano vrednost ali ne. Ko se je lansko leto zgodil tisti primanjkljaj sredstev iz davka na dodano vrednost, je bila kritika predvsem na to, da minister oziroma vlada nista znala planirati, hkrati se pa nismo zavedali ali pa se niso zavedali tisti, ki so kritizirali ta ukrep, da je bistvo tega davka na dodano vrednost, da kadar se izvoz povečuje nad pričakovanji, ko investicije rastejo nad planiranimi in ko potrošnja raste slabše, kot je bilo planirano, seveda izplen davka na dodano vrednost ne more biti takšen, kot je bil predviden. To je pač, če lahko poenostavim: ko gre gospodarstvu zelo dobro, gre državi z davkom na dodano vrednost nekoliko slabše. Žal je pač logika davka na dodano vrednost povsod po svetu taka, tudi pri nas. Glede vprašanja Nove Kreditne banke Maribor in pa Dolenjske banke oziroma s tem povezane Nove Ljubljanske banke, so bila moja dejanja potrjena tudi z izjavami v javnosti v tistem času in lahko, če želite, preverite, kako so se te stvari odvijale. Minister za finance ni imel preference ne do Ljubljanske ne do Mariborske banke, ko je šlo za poskus prevzema Dolenjske banke, ampak je to v principu stvar nadzornih odborov oziromakonkurence. Na trgu tisto, kar je ministrstvo za finance preprečilo oziroma se ni strinjalo, je bilo, da banke v državni lasti za takšne tržne operacije uporabljajo likvidna sredstva iz svojih bilanc, ampak bi to morale storiti za zamenjavo delnic, v kolikor bi bil en tak interes za take prevzeme. Kolegica je tudi iz Nove Slovenije zagotovila, da bom popustil ali pa da bi popustil, če bi bil izvoljen, pritiskom proračuna na inflacijo. Tukaj lahko povem, in to ni novost, da zakon o Banki Slovenije ne dovoljuje kreditiranja proračuna - po zakonu; proračun se ne more zadolževati pri Banki Slovenije. To velja v tem zakonu, v novem zakonu, ki je v pripravi, bo ta klavzula seveda ostala, ker je to evropka klavzula, ki velja v sistemu Evropske centralne banke; torej financiranje proračuna s strani centralne banke ne more biti. Seveda, če pa prihajajo pritiski iz tujine, predvsem skozi pritok kapitala, v tistem trenutku je pa seveda funkcija centralne banke, da poskuša te pritoke tako sterilizirati, zmanjšati, da to ne vpliva na preveliko ponudbo denarja in s tem pritisk na rast cen. Kar se tiče vdora v monetarni sistem bivše države, sem jaz tudi na skupini povedal; kdor to želi, bi lahko tudi naknadno še preverjal, takrat je šlo za izkoriščanje žiro računa Narodne banke Srbije, ki ga je imela, tako kot vse narodne banke republik in pokrajin, v tistem sistemu in Narodna banka Jugoslavije v trenutku, ko se je to zgodilo, ni mogla: prvič, ukrepati in ni bila o tem informirana. O tem je bila informirana naknadno. In je potem z ukrepi centralne banke zmanjšala primarno emisijo za selektivna kritja takratne Narodne banke Srbije. Glede Triglav banke, žal niso čivkali ptiči na vejah, da gre v stečaj. O tem ni bilo opozorila z nobene strani. Banka je bila klasificirana kot normalna banka v sistemu. Denar, ki je bil s strani ministrstva za gospodarstvo uporabljen, je šel takrat za prestrukturiranje delovanja podjetja Cimos, ki je danes - hvala bogu - uspešna firma, ki deluje tako v Sloveniji, kot tudi na Hrvaškem. In pa na koncu, bi se zahvalil za vsa mnenja, ki so bila izražena, tako pozitivna kot negativna, ker bom, v kolikor bom izvoljen, vsa ta mnenja enakovredno spoštoval in z vsemi vami, upam, dobro sodeloval. Hvala lepa.
Z vašim nastopom, mag. Gaspari, ostaja seveda razprava odprta. Kolega Andrej Bajuk je želel besedo. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala lepa, gospod kandidat. Zelo sem vam hvaležen za vaša pojasnila, seveda nekatera so še vedno odprta. Rad bi pa samo ugotovil sledeče. Po vsem tem, kar ste vi povedali, da se tudi strinjate o nujnosti okrepitve nadzora na našem finančnem sistemu, da smatram vaše besede kot podporo k temu, da bomo dosegli spremeniti zakon o revidiranju, ki je jedro vsega in ki nam ni dopustilo, da bi pravočasno te stvari izvedeli in v sedanji sestavi nam tudi to omogoča. Hvala lepa in upam, da če boste izvoljen kot guverner, da se boste tudi zavzeli, da bomo zakon o revidiranju spremenili. Hvala.
Hvala, kolega dr. Bajuk. Kolega Pucko želi besedo. Imate besedo!
Hvala lepa. Spoštovanemu kolegu Bajuku bi povedal, da verjetno takrat kolega Gaspari ne bo več poslanec in ob vsej njegovi dobri volji ne bo mogel pomagati, da bi bil zakon o revidiranju spremenjen. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Ugotavljam, da ne, in zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o imenovanju mag. Mitja Gasparija za guvernerja Banke Slovenije za dobo šestih let. Glasujemo. V dvorani je navzočih 80 kolegic in kolegov. Za predlog predsednika republike je glasovalo 53 poslank in poslancev, 14 mu jih je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je mag. Mitja Gaspari novi [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Ugotavljam, da je bil mag. Mitja Gaspari imenovan za guvernerja Banke Slovenije za dobo šestih let. Funkcijo guvernerja Banke Slovenije bo začel izvrševati 1. aprila 2001. Na podlagi navedenega državni zbor seznanjam z naslednjim ugotovitvenim sklepom: "Državni zbor Republike Slovenije ugotavlja, da je bil mag. Mitja Gaspari imenovan na funkcijo guvernerja Banke Slovenije, kar je po 10. členu zakona o poslancih nezdružljivo s funkcijo poslanca, zato mu z dnem, ko začne uresničevati funkcijo guvernerja Banke Slovenije,v skladu z peto alineo prvega in drugim odstavkom 9. člena zakona o poslancih in s tem dnem preneha mandat poslanca državnega zbora." S tem ugotovitvenim sklepom bom seznanil republiško volilno komisijo. Kolegice in kolegi, glede na izrečene misli o dosedanjem delu dr. Franceta Arharja na položaju guvernerja banke mi dovolite, da v imenu državnega zbora dosedanjemu guvernerju mag. Arharju čestitamo za opravljeno delo in mu želimo vse najboljše na njegovi nadaljnji profesionalni poti. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]] Prehajamo na predlog predsednika Računskega sodišča o imenovanju druge namestnice predsednika Računskega sodišča Republike Slovenije. Predsednik Računskega sodišča Republike Slovenije je državnemu zboru predložil predlog za imenovanje druge namestnice predsednika Računskega sodišča. Želi predsednik Računskega sodišča besedo? [[Ne želi.]] Prosim državni zbor za potrpežljivost, da pride predstavnik računskega sodišča v dvorano. Nadaljujemo sejo. Pozdravljam predsednika računskega sodišča! Sprašujem vas, ali želite besedo? [[Ne želite besede.]] Predlog je obravnavala komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve in zboru predložila poročilo. Želi predsednik komisije besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Tudi ne.]] Želi besedo kandidatka? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne vidim interesa.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Prav tako se za besedo ni priglasil nihče, zato to razpravo zaključujem. Prosim za pozornost v dvorani! Prehajamo na glasovanje. V skladu z drugim odstavkom 42. člena zakona o računskem sodišču je glasovanje za drugega namestnika predsednika računskega sodišča tajno. V skladu s 97. členom poslovnika vodi tajno glasovanje predsedujoči s pomočjo generalne sekretarke državnega zbora in štirih poslancev, ki jih izvoli državni zbor na predlog predsedujočega. Predstavniki poslanskih skupin so mi že posredovali predloge za člane komisije, in sicer kolega Rudolfa Mogeta, Branka Kelemino, Aurelia Jurija in kolegico Majdo Zupan. Sam sem član komisije kotpredsedujoči. Želi kdo ugovarjati temu predlogu ali ima drugačen predlog? [[Ne.]] Če ne, prehajamo na odločanje o taki sestavi komisije. Glasujemo o sestavi komisije, kot sem jo navedel. Glasujemo. V dvorani je navzočih 77 kolegic in kolegov. 60 se je s predlogom strinjalo, nihče mu ni ugovarjal, zato je sprejet. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. V skladu z drugim odstavkom 97. člena poslovnika državnega zbora bo poslancem vročena glasovnica tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Poslanec, ki mi bo pomagal pri izvedbi glasovanja, izroči vsakemu poslancu glasovnico, generalna sekretarka državnega zbora pa označi pri imenu in priimku poslanca v seznamu, da mu je bila glasovnicavročena. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali "proti". V skladu z drugim odstavkom 98. člena poslovnika državnega zbora je neizpolnjena glasovnica ali glasovnica, ki ni izpolnjena v skladu s prej omenjenim navodilom, neveljavna. V skladu z drugim odstavkom 42. člena zakona o računskem sodišču bo kandidatka izvoljena, če bo zanjo glasovala večina vseh poslancev, to je 46 poslancev ali več. Glasovali bomo v dvorani. Poslanke in poslanci bodo izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjo, ki bo v dvorani na mizici ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslanci, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se zglasimo v sobi 117, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 18. uri in 30 minut, pardon 16. uri in 30 minut ter bo trajalo do 16. ure 50 minut. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se zberejo v sobi 117. Rezultate volitev bomo razglasili ob 17. uri. Prehajamo na izvedbo glasovanja.
Prosim, da z vstavitvijo kartic v glasovalne naprave ugotovimo sklepčnost v dvorani. Ugotavljamo navzočnost v dvorani! V dvorani je navzočih 74 kolegic in kolegov. Državni zbor Republike Slovenije je sklepčen in lahko nadaljuje z delom. Prebral bom zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju druge namestnice predsednika Računskega sodišča Republike Slovenije. Predsednik računskega sodišča je na podlagi prvega odstavka 42. člena zakona o računskem sodišču kot kandidatko za drugo namestnico predsednika Računskega sodišča Republike Slovenije predlagal gospo Nevenko Cukon Mavec. Glasovanje je potekalo v torek, 27. marca 2001, v prostorih državnega zbora Republike Slovenije. Razdeljenih je bilo 76 glasovnic. Oddanih je bilo 76 glasovnic, neveljavna je bila ena glasovnica. Veljavnih je bilo 75 glasovnic. Za je glasovalo 45 poslancev, proti pa 30 poslancev. Na podlagi izida glasovanja predlagana kandidatka Nevenka Cukon Mavec ni bila imenovana za drugo namestnico predsednika Računskega sodišča Republike Slovenije. Na podlagi četrtega odstavka 42. člena zakona o računskem sodišču predsednik računskega sodišča v 15-ih dneh po glasovanju, na katerem prejšnji predlog ni dobil potrebne večine, poda nov predlog. Zahvaljujem se obema za navzočnost. Nadaljujemo s točko dnevnega reda, to je predlog sodnega sveta o izvolitvi v sodniško funkcijo. Sodni svet je državnemu zboru predložil predlog o izvolitvi v sodniško funkcijo na mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Novem mestu, sodnice za prekrške pri sodniku za prekrške Murska Sobota, dveh višjih sodnic na Upravnem sodišču Republike Slovenije, okrožne sodnice na Delovnem sodišču v Kopru ter predlog o imenovanju na sodniško mesto vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Želi predstavnik sodnega sveta besedo? Ni navzoč. Predlog je obravnavala komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve in zboru predložila poročilo ter predlog odlokov Želi predsednik ali poročevalec besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Predlagam, da razpravljamo o vseh predlogih sodnega sveta skupaj. Želijo besedo poslanke in poslanci? [[Ne.]] Potemrazpravo zaključujem in prehajamo na odločanje. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospoda Marka Zupaniča v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Novem mestu. Glasujemo. Navzočih je 76 kolegic in kolegov. 46 je predlog podprlo, 5 mu jih je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospe Marije Filipič v sodniško funkcijo na sodniško mesto sodnice za prekrške pri sodniku za prekrške Murska Sobota. Glasujemo. V dvorani je navzočih 77 kolegic in kolegov. Za je glasovalo 51, proti 4. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospe Bogdane Bradač v sodniško funkcijo na sodniško mesto višje sodnice na Upravnem sodišču Republike Slovenije. Glasujemo. V dvorani je navzočih 77 kolegic in kolegov. Za je glasovalo 50, 5 jih je temu nasprotovalo. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi mag. Mire Dobravec Jalen v sodniško funkcijo na sodniško mesto višje sodnice na Upravnem sodišču Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 77 kolegic in kolegov. Za je glasovalo 49, 3 pa proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o izvolitvi gospe Barbare Berce Žale v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Delovnem sodišču v Kopru. Glasujemo. V dvorani je navzočih 77 kolegic in kolegov. 52 jih je predlog podprlo, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Tako ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Na glasovanje dajem predlog odloka o imenovanju gospoda Vladimirja Balažica na sodniško mesto vrhovnega sodnika na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 77 kolegic in kolegov. 50 jih je predlog podprlo, 3 so mu nasprotovali. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o spremembi odloka o ustanovitvi Komisije državnega zbora Republike Slovenije za nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb. Predlog je v obravnavo zboru predložila komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Predstavnika sekretariata ni. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? Ker razprave ni, bomo o predlogu odloka glasovali. Glasujemo. V dvorani je navzočih 77 kolegic in kolegov. Za predlog odloka je glasovalo 59, 4 so mu nasprotovali. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Odločali bomo o predlogu odloka o spremembi odloka o ustanovitvi Odbora Državnega zbora Republike Slovenije za obrambo. Predlog je v obravnavo zboru predložila pristojna komisija. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? [[Ne želijo.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 76 kolegic in kolegov. Za je glasovalo 59, 4 pa so temu nasprotovali. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Odločali bomo o predlogu odloka o spremembi odloka o izvolitvi predsednika, podpredsednika in članov Komisije Državnega zbora Republike Slovenije za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Ta predlog je ta komisija tudi predlagala v obravnavo. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? [[Ne želijo.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. V dvorani je navzočih 76 kolegic in kolegov. Za je glasovalo 58, 2 pa sta temu nasprotovala. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog odloka sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o spremembi odloka o ustanovitvi Odbora Državnega zbora Republike Slovenije za notranjo politiko. Želi besedo predsednik pristojne komisije, ki je predlog predlagala? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? Za razpravo ni interesa, zato bomo o predlogu odločali. Glasujemo. V dvorani je navzočih 77 kolegic in kolegov. Predlog odloka je podprlo 57 kolegov in kolegic, eden mu je nasprotoval. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o spremembi odloka o ustanovitvi Komisije Državnega zbora Republike Slovenije za peticije. Predlog je v obravnavo zboru predložila komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Predsednik ne želi besede. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? Nihče ne želi razpravljati, zato bomo o predlogu odloka odločali. Glasujemo. Navzočih je 77 kolegic in kolegov. Za je glasovalo 66, eden je temu nasprotoval. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je predlagani odlok sprejet. Odločali bomo o predlogu odloka o spremembah odloka o ustanovitvi Komisije Državnega zbora Republike Slovenije za nadzor proračuna in drugih javnih financ. Želi predsednik komisije besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? Nihče ne želi razpravljati, zato razpravo zaključujem in dajem predlog odloka na glasovanje. Glasujemo. Glasovalo je 77 kolegic in kolegov. 67 jih je bilo za, 2 pa proti. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog odloka sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o ustanovitvi Komisije Državnega zbora Republike Slovenije za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu. Želi predsednik pristojne komisije besedo? [[Ne.]] Predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Poslanke in poslanci? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 76 kolegov in kolegic. Za predlog odloka je glasovalo 40, 22 jih je temu nasprotovalo. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 22.]] Predlog je sprejet. Odločamo o predlogu odloka o ustanovitvi Komisije Državnega zbora Republike Slovenije za evropske zadeve. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Poslanke in poslanci? [[Ne.]] Predstavniki poslanskih skupin? [[Nihče.]] Glasujemo o predlogu odloka. V dvorani je navzočih 77 kolegov in kolegic, 45 jih je predlog podprlo, 7 mu je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 7.]] Predlog odloka je sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu odloka o spremembah odloka o ustanovitvi Odbora Državnega zbora Republike Slovenije za zunanjo politiko. Želi predsednik pristojne komisije besedo? [[Ne želi.]] Predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Poslanke in poslanci? [[Ne.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 78 kolegov in kolegic, 60 jih je predlog podprlo, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tudi ta predlog odloka sprejet in zaključujem to točko dnevnega reda. Kolegice in kolegi, v skladu s 65. členom poslovnika dajem državnemu zboru v odločanje predlog, da bi nadaljevali z 39. točko dnevnega reda - odločanjem o kandidatki za generalno sekretarko državnega zbora. Dvakrat je državni zbor to odločanje že preložil in predlagam, da odločimo o tem danes, ko imamo sicer na dnevnem redu kadrovske zadeve. To je proceduralni predlog in ga dajem državnemu zboru v presojo. Glasujemo o tem predlogu. Glasovalo oziroma navzočih je 77 kolegic in kolegov, za jih je 53, 8 pa proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 8.]] Tako prehajamo na 39. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ODLOKA O IMENOVANJU GENERALNE SEKRETARKE DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog odloka je v obravnavo in sprejem zboru predložila komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve. Komisija predlaga zboru, da za generalno sekretarko državnega zbora Republike Slovenije imenuje gospo Jožico Velišček. Želi predsednik pristojne komisije besedo? [[Ne želi.]] Prav tako ne predstavniki sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Poslanke in poslanci? Nihče ne želi razpravljati, zato predlagam, da odločimo o predlogu. Dajem ga na glasovanje. Glasujemo. V dvorani je navzočih 76 kolegic in kolegov. 41 jih je glasovalo za, 14 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je predlog odloka sprejet. Rad bi čestital vsem, ki so bili danes imenovani na položaje s sprejemom odloka. [[...]] [[Aplavz]] [[...]]Predlagam, da naredimo 5-minutno pavzo, potem pa nadaljujemo s točko dnevnega reda, tako da se lahko pripravimo. Prosim. 5 minut. Nadaljujemo z 10. točko. 5-minutni odmor.
Nadaljujemo z zasedanjem. Prosim, da vstavite kartice, da ugotovimo navzočnost. Navzočih je 66 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Nadaljujemo z obravnavanjem 10. TOČKE DNEVNEGA REDA, in sicer ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POPISU PREBIVALSTVA, GOSPODINJSTEV IN STANOVANJ V REPUBLIKI SLOVENIJI LETA 2001. Začetek razprave je bil v petek, 23.3.2001 in sicer je bil podan uvod predstavnika vlade Republike Slovenije, gospoda Tomaža Banovca, nakar je bila podana predstavitev predsednika odbora za notranjo politiko gospodaMaksimiljana Lavrinca in podana predstavitev vodje poslanske skupine SLS+SKD, gospoda Janeza Podobnika. Točka je bila nato prekinjena. Proceduralno? Gospod Tone Anderlič, izvolite.
Proceduralno predlagam, da državni zbor preide na točko 13, in sicer zakona o telekomunikacijah, glede na to, da je zakon v hitrem postopku in da je v obravnavi, predlagam, da to točko opravimo. Pobuda za referendum je vložena, ampak glede na to, da je na državnem zboru, da zakon sprejme in potem seveda, če se bo predsednik odločil za zbiranje podpisov za referendum, če seveda ta pobuda [[...]] [[Glas iz ozadja.]] [[...]]Prosim? Ne, ne, referendum. Vložena je zahteva za zbiranje podpisov za referendum o tem zakonu. O tem govorim. In če se bo predsednik državnega zbora odločil, da bo določil rok, če pobuda izpolnjuje pogoje, lahko to še vedno potem naredi. Predlagam torej, da ta zakon pripeljemo do konca in naj deli potem tako usodo, kot jo bo pač zaslužil.
Hvala lepa. Glede na to, da [[...]]Na osnovi 65. člena poslovnika, ki pravi, da med sejo državni zbor lahko spremeni vrstni red obravnave posameznih točk dnevnega reda, je ta proceduralni oziroma predlog za spremembo lahko vložen in ga zaradi tega, ker je v skladu s poslovnikom, dajem na glasovanje. In sicer: odločamo o tem, da državni zbor nadaljuje z obravnavo 13. točke dnevnega reda, to je predloga zakona o telekomunikacijah - hitri postopek. O tem ta trenutek glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti 20. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je predlagana sprememba dnevnega reda sprejeta, zato nadaljujemo. Prehajamo na obravnavo 13. TOČKE DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O TELEKOMUNIKACIJAH. Počakati bomo morali še predstavnika vlade, da nam poda uvodno obrazložitev, in predstavnike sekretariata. Gospod Sok, proceduralni predlog, izvolite.
V imenu naše poslanske skupine predlagam pol ure odmora, da se lahko pripravimo na to točko. Hvala lepa.
O proceduralnem predlogu, da za pol ure prekinemo obravnavo te točke, da se lahko poslanci pripravijo, in potem nadaljujemo - ta proceduralni predlog dajem na glasovanje. Praksa državnega zbora je, v skladu s poslovnikom, da se pred odločanjem brez glasovanja daje posamezni poslanski skupini možnost, da se posvetuje, da se ji tudi primeren rok [[...]]Ker je bil predlog podprt s 13 glasovi za in 6 proti, prekinjamo zasedanje za pol ure, da se poslanske skupine pripravijo, in nadaljujemo z delom ob 18.00 uri. Glede na nastalo situacijo, da je bil izglasovan predlog za prekinitev dela, nadaljujemo jutri ob 10.00 uri z izglasovano točko dnevnega reda. Hvala lepa.