Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 9. izredne seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Ljudmila Novak od 18. ure dalje, gospa Anja Bah Žibert, gospod Ljubo Žnidar, dr. Matej T. Vatovec, gospod Janez Janša, gospod Tomaž Lisec, mag. Matej Tonin od 16.30 ure dalje in gospod Roberto Battelli. Vse prisotne lepo pozdravljam! Nadaljujemo s prekinjen 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 po nujnem postopku. Nadaljujemo z razpravo k 1. členu ter amandmaju Poslanske skupine Združene levice. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Nič prijavljenih. Še enkrat se prijavimo, očitno niste dali notri [[…]]Ni prijavljenih? Prav. Če ni prijavljenih [[…]] Besedo ima Luka Mesec, ker se je prej prijavil sam. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Želel bi samo dodatno utemeljiti naš amandma k 1. členu, ki smo ga podali včeraj; in sicer bi še nekaj argumentov naštel, zakaj mislimo, da bi bilo treba ta amandma sprejeti. Prvič, z našim amandmajem bi se ohranila varovalka za izplačilo pokojnin oziroma pokrivanje primanjkljaja pokojninske blagajne. V zakonu bi ostala simbolična zaveza, da ima pokojninsko varstvo prednost pred maastrichtskimi kriteriji, in mislimo, da je že to dosti tehten razlog, zakaj bi bilo treba ta amandma podpreti. Ob tem opozarjamo, da varovalka ni od včeraj, ker je bila popolnoma enaka določba vsebovana že v 9. členu Zakona o izvrševanju proračunov v letih 2004 in 2005, torej ni v zakonu od leta 2012, kot je včeraj navedla gospa sekretarka, ampak se je pojavljala že od leta 2004 in 2005 naprej in gre za neko dolgoročno varovalko pokojninskega varstva. Tretjič, mi trdimo, da odhodkov za pokojnine, torej postavke 21 v posebnem delu ni mogoče dovolj natančno načrtovati. Ne pravimo, da ni mogoče dovolj natančno načrtovati transferov v ZPIZ, ampak trdimo, da ni mogoče natančno načrtovati celotnih prihodkov na postavki 21. Drugi odstavek 12. člena ZIPRS namreč govori o skupnih izdatkih na postavki 21 za pokojninsko varstvo in ne samo o transferu o ZPIZ, kot je včeraj navedla sekretarka. Dejstvo je, da je bila razlika med načrtom proračuna in rebalansom na postavki 21 za leto 2014 337 milijonov, za leto 2015 pa 100 milijonov evrov. Razlika med oceno na postavki 21 je bila leta 2014 torej 26,4 % in na podlagi tega sklepamo, da obstaja tveganje, da bo sredstev za pokojninsko blagajno premalo. Če bo varovalka, ki jo mi predlagamo, ostala, bo lahko Vlada v skrajnem primeru brez pompa izdala zakladne menice ali obveznice in rešila problem. Če te varovalke ne bo, pa bo potrebna novela zakona in to bo spet signal finančnim trgom, špekulantom in tako naprej, da lahko zahtevajo višji donos na slovenske državne obveznice in bomo spet pri problemu previsokih obrestnih mer, kot smo bili leta 2013. Zato je treba ohraniti varovalko za pokojninsko varstvo. Skratka, če mogoče sklep, ki ga je včeraj navedla sekretarka, obrnem na glavo – vi trdite, da je način sprejemanja dodatnih sredstev za pokojninsko varstvo bolj demokratičen, če varovalko odpravimo. Ker če varovalka ostane, potem se lahko o tem odloči Vlada, če varovalko odpravimo, se bo o tem odločal Državni zbor. Zdaj, če pogledamo na to s stališča obrestnih mer in, recimo, pač neke politične krize v Sloveniji, ki jo lahko to povzroči, bi bilo v bistvu z vašega pragmatičnega stališča bolje, da varovalka ostane in da to ostane v pristojnosti Vlade, da v primeru, če sredstev zmanjka, pač Vlada to potiho opravi, kakor da se odpre zopet velika razprava o teh sredstvih in da tvegamo nastanek neke politične krize in posledičnega višanja donosa na slovenske obveznice. To so v glavnem razlogi, zaradi katerih v Združeni levici še enkrat apeliramo, da to varovalko, ki jo imamo v zakonu že od leta 2004 in 2005 dalje, podpremo. Hvala.
Besedo ima državna sekretarka na Ministrstvu za finance mag. Mateja Vraničar.
Res gre v bistvu za to, ali o povečanju pravic porabe pri transferih v pokojninsko blagajno odloči Državni zbor ali odloči Vlada v okviru svojih pristojnosti. Če bo mogoče povečanje pravic porabe zagotoviti s prerazporeditvijo drugih prostih pravic porabe, v tem primeru seveda lahko Vlada v skladu z zakonom sama o zadevi odloči. Če je povečanje takšno, da takega povečanja ni mogoče zagotoviti s prerazporeditvami, potem je bila pač ocena Vlade, da je primerno, da o tem odloča Državni zbor. Pravice porabe na tem segmentu se določajo toliko vnaprej, enako tudi na področju servisiranja javnega dolga, da je mogoče izpeljati v bistvu vse potrebne postopke za rebalans proračuna v tem izjemnem primeru. V primeru nekaterih drugih povišanj pravic porabe je treba odreagirati veliko hitreje, zaradi tega mogoče drugačen pristop; ampak kakorkoli že, odločitev je na Državnem zboru, koliko želite biti vključeni v te odločitve. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Ne. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo in dajem v razpravo 6. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O INTERVENTNIH UKREPIH ZA URAVNOTEŽENJE JAVNIH FINANC OBČIN PO NUJNEM POSTOPKU. V zvezi s to točko sta bila v zakonodajni postopek vložena 2 predloga zakona, in sicer Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lokalni samoupravi po skrajšanem postopku, katerega predlagatelj je skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Janijem Möderndorferjem, ter Predlog zakona o interventnih ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin po nujnem postopku, katerega predlagateljica je Vlada. Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je v razpravi o navedenih predlogih zakona odločil, da jih bo obravnaval v skladu s tretjim odstavkom 117. člena Poslovnika Državnega zbora. Hkrati je tudi sklenil, da bo nadaljnji postopek v skladu s 127. členom Poslovnika Državnega zbora vodil na podlagi predloga zakona, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada po nujnem postopku. V skladu s 4 odstavkom 117. člena Poslovnika dajem besedo predlagateljem obeh predlogov zakona za dopolnilno obrazložitev. Besedo dajem najprej predstavniku Vlade. mag. Renati Zatler, državni sekretarki na Ministrstvu za javno upravo.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci ! Vlada predlaga sprejem Zakona o ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin, ki ga je sprejela na svoji seji dne 30. 1. 2015. Gre za zakon, ki spada v tako imenovani trojček zakonov, skupaj s Predlogom rebalansa proračuna in Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračun Republika Slovenija za leto 2014 in 2015. Predlog zakona vsebuje ukrepe za uravnoteženje javnih financ občin in je posredno ali neposredno povezan s prihranki občin na različnih področjih. Ukrepi, ki se realizirajo preko različnih sprememb zakonov, so bili predlagani s strani predstavnikov občin, ZOS, SOS in ZMOS. Vladni predstavniki smo se od novembra lanskega leta dalje s predstavniki občin pogajali o višini povprečnine za leto 2015 in hkrati za znižanje stroškov njihovega delovanja. V mesecu decembru smo skupaj s predstavniki različnih ministrskih resorjev oblikovali tako imenovane 3 pakete ukrepov. Prvi paket je bil že realiziran, drugi, še vedno interventni del ukrepov, je danes pred vami, tretji, ki posega v pripravo sistemskih rešitev, pa bo Vlada še pripravila in jih je treba realizirati do meseca junija letošnjega leta. Na podlagi sklepa Vlade, ki je bil sprejet 22. 1. 2015 so namreč ministrstva že dobila nalogo, da skupaj z občinami pripravijo akcijske načrte za realizacijo sistemskih ukrepov. Ta proces se je torej že pričel. Torej na podlagi večmesečnih pogajanj je bil z reprezentativnimi predstavniki občin ZOS in SOS dne 29. 1. 2015 podpisan sporazum o višini povprečnine. Višina povprečnine za prvo polovico leta 2015 ostaja v višini 525 evrov, tako kot je bilo že določeno za leto 2015 z Zakonom o izvrševanju proračuna. Za drugo polovico leta pa znaša višina dobrih 500 evrov. Sporazum hkrati Vlado zavezuje, da predlaga realizacijo drugega paketa ukrepov, tako imenovani zakon, ki je pred vami, in ta tretji paket sistemskih ukrepov. Spomnimo: s predlagano spremembo Zakona o izvrševanju proračuna se v primerjavi z letom 2014 občinam na letni ravni prihodki znižujejo za cirka 40 milijonov. Dodatno pa opozarjamo, da je ne glede na te spremembe občinam v letu 2015 še vedno zagotovljenih preko 400 milijonov finančnih sredstev za investicije, celo več kot v letu 2014. Če se osredotočim na ta predlagani interventni zakon, ki je pred vami, je treba opozoriti, da predlagani ukrepi, ki so jih predlagale občine, prinašajo občinam različne učinke – vemo, da se med seboj razlikujejo. Nekatere so usmerjene v tako imenovano debirokratizacijo, drugi dajo možnost za direktne prihranke, tretji pa možnost za dodatne prihodke, na primer uvedba možnosti za pripisovanje občinske takse in uvedba upravne takse. Učinki bodo na občine bodisi v praksi zelo različni, vsekakor pa je od občine do občine v praksi odvisno, v kakšni meri bo uspela možnosti, ki jih daje zakon, v praksi izkoristiti. Predlog zakona s spremembami posega v paket zakonov, in sicer v Zakon o financiranju občin, Zakon o lokalni samoupravi, Zakon o zemljiški knjigi, Zakon o prostorskem načrtovanju, Zakon o ukrepih za odpravo posledic žleda in tako dalje. Vlada je seznanjena z dopolnitvami oziroma spremembami zakona, z vloženimi amandmaji koalicijskih poslancev, ki so bila izvedena na matičnem odboru. Spremembe sledijo priporočilom oziroma ugotovitvam Zakonodajno-pravne službe, zato jih Vlada podpira. Na koncu še enkrat poudarjam, da so pogajanja z občinami oziroma predstavniki združenj potekale zelo konstruktivno, imeli smo približno deset sestankov. Verjamemo pa, da so interesi 212 občin v praksi različnih. Vsi skupaj razumemo predlog zakona kot prvi uspešen korak v fazi reševanja problemov, ki jih občine v praksi imajo. Tovrstne aktivnosti za reševanje problematike so prejšnje vlade izvajale neuspešno, so pa kljub vsemu zniževale višino povprečnine zaradi znane javnofinančne krize. Vlada torej predlaga, da, spoštovane poslanke in poslanci, zakon podprete. Hvala.
Besedo dajem predstavniku predlagatelja poslanskega predloga zakona gospodu Janiju Möderndorferju.
Dober dan vsem skupaj! Glede na dolgo včerajšnjo sejo seveda danes nadaljujemo. Glede na to, da sam naslov zakona in to, da nastopamo v tej točki kot predlagatelji točke, katere v resnici nismo predlagatelji, saj je v skladu s poslovnikom Vlada v resnici povozila osnovni zakon in intenco, kar je bila naša žeja poslanske skupine, to pa so spremembe Zakona o lokalni samoupravi, s katero smo želeli spremeniti predvsem dve stvari; eno je odpoklic župana in drugo tudi način trajanja mandata. In kar je bolj pomembno, je to, da si je Vlada v skladu s poslovnikom seveda lahko tudi privoščila, ker ji to zakonito tudi pripada. Glede na to, da bomo danes govorili o vsem drugem, samo o tistem ne, kar smo mi predlagali, ker gre za tako imenovani hibrid, bom v tem delu povedal samo ta del, da seveda takoj, ko bo zakon sprejet, ga bo poslanska skupina ponovno vložila; isti zakon, z istimi predlogi in spremembami. Predvsem pa tukaj opozarjam na naslednjo zadevo, namreč, glede na to, da gre še za ostali paket zakonov, ki urejajo vprašanje možnosti predvsem z vidika, ali funkcionar, ki je pravnomočno obsojen, lahko kandidira, je prav, da povem, da smo se skupaj s koalicijskimi strankami dogovorili, da bomo sodelovali v tem paketu in skušali najti vse tiste pravne možnosti, predvsem pa podlago za to, da bodo takšni zakoni tudi lahko zakonsko ustrezali tako ustavi kot seveda ostali zakonodaji. Tukaj pričakujem veliko sodelovanje in predvsem tudi uspeh, da naredimo ta preboj. Zato bom vse spremembe oziroma to, kar bo dejansko danes tema, to pa je sprememba desetih zakonov, razpravljal šele v sami predstavitvi, ki sledi, in kasneje tudi v sami razpravi. Sem pa zadovoljen, da bomo lahko našli skupni jezik tudi na tej točki. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo članici gospe Eriki Dekleva.
Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 12. nujni seji kot matično delovno telo obravnaval dva predloga zakonov, in sicer Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lokalni samoupravi, skrajšani postopek, EPA 144-VII , ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Janijem Möderndorferjem, in pa Predlog zakona o interventnih ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin, nujni postopek, EPA 324-VII , ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odbor je na podlagi tretjega odstavka 117. člena Poslovnika sprejel naslednji sklep, in sicer da bo po določbah poslovnika o nujnem postopku za sprejem zakona obravnaval Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lokalni samoupravi, ki ga je vložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Janijem Möderndorferjem, in Predlog zakona o interventnih ukrepi za uravnoteženje javnih financ občin, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada. V nadaljevanju je odbor na podlagi 127. člena Poslovnika sprejel naslednja sklepa: Dopolnjeni predlog zakona se pripravi na podlagi Predloga zakona o interventnih ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada. V predlog zakona, na podlagi katerega bo pripravljen dopolnjen predlog zakona, se ne vključi nobenega izmed členov iz Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lokalni samoupravi, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Janijem Möderndorferjem. Glede na predhodno sprejete sklepe je odbor opravil drugo obravnavo Predloga zakona o interventnih ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin. Minister za javno upravo Boris Koprivnikar je kot predstavnik predlagatelja povedal, da je predlog zakona posledica dogovora med reprezentativnima združenjema občin in Vlado. Vsebuje ukrepe za uravnoteženje javnih financ občin, katerih namen je doseči prihranke občin na različnih področjih, zato posega v več področnih zakonov. Predstavnik predlagatelja je povedal, da amandmaji koalicijskih poslanskih skupin v veliki meri upoštevajo pripombe Zakonodajno-pravne službe, pojasnil pa je tudi razloge za neupoštevanje nekaterih pripomb, in sicer k 3., 4., 6., 12. in 14. členu, ker te naj ne bi sledile ciljem predlagatelja. Podpredsednik Skupnosti občin Slovenije Leo Kremžar je poudaril, da so združenja občin z Vlado dosegla dogovor, ki je sprejemljiv za obe strani. Pomemben rezultat pogajanj pa je tudi zaveza, da se v bodoče vprašanje vira financiranja občin sistemsko uredi. Predsednik Združenja občin Slovenije Robert Smrdelj je označil pogajanja med predstavniki občin in Vlado kot zelo intenzivna in koristna. Predlagane rešitve v predlogu zakona so kompromisne in ne sledijo v celoti predlogom občin, vendar pa hkrati predstavljajo dobro podlago za nadaljnje iskanje ukrepov v smeri racionalizacije in debirokratizacije sistema. Predsednik Komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Jernej Verbič je izpostavil, da komisija in interesna skupina lokalnih interesov predloga zakona ne podpirata, pozdravljata pa napore Vlade za iskanje rešitev za razbremenitev občinskih proračunov. V razpravi so članice in člani odbora iz koalicijskih poslanskih skupin izrazili zadovoljstvo z doseženim dogovorom med Vlado in združenji občin, ki predstavlja kompromis, po katerem so združenja pristala na znižanje povprečnine ob hkratnem sorazmernem znižanju stroškov občin. Člani odbora iz opozicijskih poslanskih skupin so opozorili, da predlog zakona ni bil ustrezno usklajen, saj posamezne občine v svojih pisnih mnenjih opozarjajo na nekatere neustrezne rešitve. Opozorili so tudi na obsežno mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je opozorila, da je predlog zakona v nekaterih delih sporen z ustavnega in pravnosistemskega vidika. Glede na potek obravnave obeh predlogov zakonov, ki urejata isto družbeno razmerje, in sprejete odločitve je odbor na podlagi drugega odstavka 128. člena Poslovnika sprejel še naslednji sklep: Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lokalni samoupravi, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Janijem Möderndorferjem, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Miha Kordiš.
Najlepša hvala za besedo. Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona obravnava po nujnem postopku, da se preprečijo težko popravljive posledice za delovanje države. S tem stavkom se prične besedilo Predloga zakona o interventnih ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin, občinskega ZUJF. Iz imena predloga in uvodnega besedila gre sklepati, da gre za ukrepe, ki so interventni, nujni in potrebni za uravnoteženje javnih financ. Poleg tega pa naj bi bili vsi usklajeni s predstavniki občin. Tisti, ki ste prebrali zakon, še bolj pa tisti, ki ste bili prisotni na seji odbora, ste najverjetneje zelo hitro ugotovili, da nič od navedenega ne drži. Prvič, ker predlog sploh ne govori o interventnih ukrepih, zato mu je koalicija na odboru preprosto spremenila ime in iz njega odstranila besedilo interventnih. Drugič, ker ukrepi niso nujni, saj jih več kot polovica sploh nima s strani Vlade tako zelo zaželenih varčevalnih učinkov. Tretjič, ker brez korenitih sistemskih sprememb občine ne bodo delovale bolje. In četrtič, ker ukrepi sploh niso tako zelo usklajeni s predstavniki občin, kot je Vlada to vehementno zatrjevala. Podobna praksa se kaže praktično že ves mandat pod pretvezo ideologije varčevanja, ki je sicer dokazano družbeno, socialno in finančno škodljivo, Vlada po nujnih in skrajšanih postopkih reže vse povprek: brez premisleka, brez vizije, brez sodelovanja javnosti. Prav tako se je pod to vlado uveljavila posebna praksa, in sicer zakone piše tako, da ima skoraj vsakič mnenje Zakonodajno-pravne službe vsaj toliko strani kot besedilo predloga zakona. Tokrat je mnenje dolgo deset strani in ravno toliko strani ima tudi besedilo zakona. Kar pa je še bolj zaskrbljujoče, je to, da iz tega mnenja skoraj vedno razberemo podoben zapis: "Opozarjamo, da je predlagana ureditev sporna tako z ustavnega kot tudi pravnosistemskega vidika." Koalicijo seveda takšna opozorila ne ganejo, saj glasovalni stroj potrdi vse, kar mu je preneseno na mizo, in tako bo verjetno tudi tokrat. S predlogom v resnici ne več tako zelo interventnega zakona pa se je Vlada tokrat privoščila nekaj, kar je po našem mnenju preseglo vse meje. Na tiho in po nujnem postopku je seveda pod pretvezo nujno potrebnega varčevanja želela ukiniti demokratične volitve v četrtne krajevne in vaške skupnosti. Tako smo se na odboru znašli v dokaj ironični situaciji. Na isti seji smo namreč najprej obravnavali predlog zakona, s katerim bi se uvedel institut odpoklica župana, institut, s katerim bi ljudstvu, ki ima po ustavi še vedno oblast, omogočili, da to svojo demokratično oblast tudi udejanja. Vladni predlog, ki smo ga obravnavali takoj zatem, pa bi, kot že rečeno, demokratične in neposredne volitve kar ukinil. V Združeni levici smo seveda predlagali črtanje najbolj spornih členov, a to, da je koalicija našim opozorilom prisluhnila in rušenje demokracije preprečila, še ne pomeni, da se tega ne bo lotila še kdaj. Bojimo se namreč, da je za to vlado tudi demokracija predraga. Vlada se je torej še enkrat lotila reševanja težav na napačen način. Že dlje časa je vsem jasno, da je potrebno šerifovanje, ki se odvija v nekaterih občinah, nujno preprečiti, ne pa mu še bolj na stežaj odpreti vrat. Pri pripravi sistemskih rešitev, ki jih je napovedal minister, pričakujemo, da bodo šle te ravno v nasprotno smer, in sicer v smer krepitve sodelovanja občanov pri upravljanju javnih zadev ter krepitvi pristojnosti krajevnih, vaških in četrtnih skupnosti, ki bi morale opravljati tisti ključni nadzor nad delovanje županov in občinskih svetov. Delovanje lokalne samouprave bi bilo torej treba spodbujati v luči večje demokratizacije in participacije prebivalcev, ne pa poskusiti ukiniti še tistih nekaj možnosti za delovanje, ki jih sploh imajo. V Združeni levici predloga zakona ne moremo podpreti, ker predlagane rešitve niso nujne, niso interventne in niso usklajene. Vse, kar so, so hitre, nepremišljene in neučinkovite. Vlada zakon najverjetneje predlaga le zato, da se ustvarja vtis, da nekaj dela. Zadnje čase pa se nam tako ali tako zdi, da druge vizije kot trdne zavezanosti k brezglavemu varčevanju ta vlada preprosto nima. Hvala za besedo.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov, zanjo gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani predsednik! Predlog zakona o ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin je ukrep, katerega osnovni cilj je, vsaj po obrazložitvi Vlade, konsolidacija javnih financ občin in državnega proračuna. Nadalje je, prav tako po obrazložitvi Vlade, predlog zakona rezultat sklenjenega dogovora med reprezentativnima združenima občin ZOS in SOS ter Vlado, ki bo pozitivno vplival na občinske proračune v skupni vrednosti 15 milijonov evrov. Naj najprej poudarimo, da je do sklenjenega dogovora med Vlado in reprezentativnimi združenji občin večina članic teh združenj, torej občin in tudi mestnih občin, zadržanih ali ga celo ne podpirajo. Opozarjajo tudi, da so finančni učinki zakona, kot jih je ocenila Vlada, pretirani. Po mnenju večine občin predlagani zakon občinam, zlasti manjšim občinam, sploh ne bo prinesel občutnih prihrankov v občinskih proračunih. Predvsem pa so občine kritične do dogovora med ZOS in SOS na eni strani ter Vlado na drugi strani o znižanju višine povprečnine, o čemer smo govorili že včeraj ob obravnavi novele Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015. Posebno ta dogovor o znižanju povprečnine bo po oceni večine občin pomembno vplival na finančno poslovanje občin. Pravzaprav bo zlasti manjšim občinam kar onemogočal izvrševanje vseh nalog, ki so jim naložene z različnimi zakoni. V Novi Sloveniji - krščanskih demokratih ugotavljamo, da predlog tega zakona prinaša nekatere ukrepe, ki bodo prispevale k zmanjšanju izdatkov občin. Med temi ukrepi bi izpostavil neodplačno ustanavljanje služnosti za gradnjo ali vzdrževanje gospodarske javne infrastrukture, torej poti, vodovodov, kanalizacij in tako naprej, na nepremičninah v lasti države oziroma občin. Nadalje bo pozitivne finančne učinke prinesla tudi sprememba Zakona o zemljiški knjigi, na podlagi katere bodo občine lahko samostojno vlagale zemljiškoknjižne predloge in samostojno zagotavljale pretvorbo zemljiškoknjižne listine v elektronsko obliko. V okviru predlaganega zakona so pa tudi ukrepi, ki predstavljajo odpravo administrativnih in drugih ovir za lažje poslovanje občin, kot na primer določitev določene kvalifikacije večine članov agrarnih skupnostih in za ustanovitev služnostne pravice, za gradnjo gospodarske infrastrukture; torej zagotavlja se soglasje treh četrtin članov agrarne skupnosti glede na višino njihovega deleža in ne več soglasje vseh članov agrarnih skupnosti. Ampak poleg ukrepov, ki bodo finančno ali administrativno razbremenile občine pa se s predlogom tega zakona uvajajo dodatne obremenitve občank in občanov. In tem ukrepom v Novi Sloveniji odločno nasprotujemo. Med temi ukrepi bi izpostavil uvajanje upravne takse za potrdila o namenski rabi zemljišča. Spoštovane poslanke in poslanci, to je nov davek, ki se imenuje v tem primeru taksa. Ne glede na to, kako se ta davek imenuje, mu v Novi Sloveniji odločno nasprotujemo, kajti vemo, da novi davki ne prispevajo k novi gospodarski rasti in blaginji državljank in državljanov. Kljub vloženemu in sprejetemu amandmaju odbora smo prepričani, da bo ta ukrep obremenil številne lastnike nepremičnin, predvsem kmete, ki si prizadevajo za združevanje in zaokroževanje svoje posesti in nepremičnine menjujejo. Glede na razdrobljenost posesti v Sloveniji bi zanje prej pričakovali spodbude za združevanje zemljišč in ne dodatnih ovir. Nasprotujemo tudi obdavčitvam oziroma uvajanju možnosti obdavčitev nepremičnin v lasti občin. To pomeni samo prelaganje denarja iz levega v desni žep in nepotrebno administrativno delo za proračunske uporabnike, saj v ničemer ne prinaša dodane vrednosti z javnofiskalnega vidika. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije Predloga zakona o ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin torej ne bomo podprli iz vseh teh navedenih razlogov. Kajti, če bi Vlada želela dejansko zmanjšati izdatke občin, bi morala s tem predlogom zakona poseči tudi na področje vzgoje in izobraževanja. Izdatki iz občinskih proračunov za te namene so največji. Torej, v Novi Sloveniji predlogu zakona nasprotujemo.
Besedo ima Poslanska skupina Zavezništvo, zanjo gospod Jani Möderndorfer.
Kar se tiče samega zakona, lahko rečem samo naslednje. V resnici se je pokazalo, da imamo problem z reprezentativnostjo občin v Sloveniji. Če je na eni strani Skupnost občin Slovenije kot eno najstarejših združenj in takoj za njo Združenje občin Slovenije, imamo problem, da pa tretja predstavniška organizacija Združenje mestnih občin Slovenije, ki predstavlja pa več kot eno tretjino vsega prebivalstva v Sloveniji, še danes ni reprezentativna organizacija. V resnici se je Vlada pogovarjala z vsemi tremi, dogovor podpisala pa samo z dvema. Večkrat je bil predlog, mislim da vsaj dvakrat, da se to isto združenje vključi kot reprezentativno in če kje, bi sedaj lahko v Zakonu o lokalni samoupravi, ki tudi določa reprezentativnost, bil predlog Vlade tudi v tem zakonu, da se ta zadeva uredi in popravi – pa tega predloga nimamo. Problem pa je tudi to, da ko Vlada sporoči, da se je dogovorila z reprezentativnimi organizacijami, da je vse dogovorjeno, pridemo na odbor in na odboru ugotovimo, da ni dogovorjeno vse, kar se je Vlada dogovorila; še več, predstavniki teh interesnih skupnosti pridejo v svojevrstni paradoks. Tisto, kar so trdili, da je dogovorjeno, nam pišejo občine posebej, da se ne strinjajo s tem predlogom, in skratka pridemo v svojevrsten kaos, da v resnici ne vemo več, komu naj kaj verjamemo. Zato je seveda zakon sam kot tak v resnici na nek način težko sprejemljiv. Drugi problem tega zakona pa je, da se je ta vlada poslužila nečesa, kar smo v preteklosti tako v pravniških krogih kot ne nazadnje tudi v parlamentarni praksi vedno obsojali, to pa je, da z enim zakonom spreminjamo več zakonov. Edini zakon, ki je večkrat to kršil v preteklosti je bil ZIPRS, kjer smo dva do tri zakona naenkrat spreminjali, potem je nastopil famozni ZUJF, ki je Janševa vlada predlagala, da več kot 40 zakonov spremenimo z enim zamahom in so imele katastrofalne posledice, katere čutimo še danes. In sedaj prihajamo z novim zakonom, kjer bomo spremenili 11 zakonov, in to interventno in v resnici to ni v redu. Ni v redu zato, ker se spreminja marsikaj, s čimer se tisti, katerih se to vprašanje dotika, to pa so občine – v resnici spreminja brez njihovega soglasja. Je pa res, da – najmanj kar je – se v tem zakonu spreminjajo tudi stvari, za katere lahko rečem, da jih podpiramo. Eno zagotovo je, da je obstajal ta famozni nered, da smo imeli znotraj ene občine različne pravne subjektivitete; eni deli okrajev so imeli to, drugi pa tega niso imeli. Celo predstavniki občine povedo sami, primer na Goriškem, kako v resnici je pet občin ne imelo znotraj ene občine pravne subjektivitete, ena občina sama pa je imela. V resnici to pomeni, da na nek način je ožji del občine se lahko celo zadolžil in spravil v nelagoden položaj edinega zakonitega predstavnika občine, to je župana, v situacijo, da je šel skupni dolg v dolg celotne občine in da je na nek način v resnici odgovarjal za nekaj, o čemer sploh nikoli ni odločal. Zato seveda podpiramo, če ne drugega vsaj ta del, da je treba to pravno subjektiviteto preprosto odstraniti oziroma kot neke vrste anomalijo, saj je več kot jasno, da znotraj ene občine ne more biti 6 krmarjev, ampak je lahko samo en; in to je zakoniti predstavnik in se ve, župan s svojimi organi, ki odločajo. Sam zakon z amandmaji je v samem postopku naredil tudi nekaj sprememb, nekatere so bile sprejete, nekatere ne. Do konca razprave pa se bomo v poslanski skupini odločili, ali bomo zakon podprli ali ne. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina SMC, zanjo mag. Lilijana Kozlovič.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo! Spoštovani kolegi! Torej, predlog zakona, ki ga danes obravnavamo, spada v skupino treh dogovorjenih ukrepov med predstavniki Skupnosti občin Slovenije, Združenje občin Slovenije in Vlado. V prvega sodi dogovor o znižanju povprečnine za leto 2015, druga dva pa sta dogovor o znižanju stroškov na odhodkovni strani občin, kar naj bi uravnotežilo njihov proračun in zagotovilo nemoteno delo lokalne skupnosti. Struktura tega predloga je res podobna strukturi ZUJF iz leta 2012. Razlika pa je v tem, da ta prinaša pozitivne ukrepe za občine, torej občinam ne jemlje, ampak daje možnost racionalnejšega poslovanja. Res pa je, da bi morali ti ukrepi biti sprejeti že davno nazaj, kajti le tako bi se v času predvsem velikega investicijskega buma dosegli bistveno večji učinki. Predlog zakona res posega v 11 zakonov in naj le nekatere od teh naštejem. Torej s posegom v Zakon o financiranju občin bo omogočeno, da občine predpisujejo takso za dejavnosti, ki pomenijo posebno javno rabo površin, ki jih imajo v svoji lasti. Nadalje, poenostavil se bo postopek dodeljevanja dodatnih sredstev državnega proračuna za sofinanciranje občin in njihovih investicij. S posegom v Zakon o prostorskem načrtovanju in v Zakon o upravnih taksah se bo občinam omogočilo, da zaračunavajo takse za izdajo potrdil o namenski rabi. V tem primeru ne gre za davek, ampak gre za plačilo storitve za delo javnih uslužbencev. Na odboru je bil sprejet predlog Združenja občin, da se ne bo za vsako parcelo računala taksa, ampak da se bo lahko do 10 parcel štelo za en zahtevek. Nadalje je tudi bil predlog spremembe Zakona o lokalni samoupravi. V javnosti se je govorilo, da skušamo ukiniti lokalno oziroma ožje dele in da skušamo posegati v same temelje demokracije in ustroj lokalne samouprave. Ne gre za ukinjanje ožjih delov. Predlog je bil, da se ukine njihova pravna subjektiviteta, kajti v SMC menimo, da je to dober ukrep iz različnih, predvsem administrativnih razlogov, ki jih je že gospod Möderndorfer predhodno povedal. Tukaj je bilo dano tudi soglasje Združenja občin, kasneje so pa to soglasje umaknili. Eden od ukrepov je tudi možnost, da občine ustanovijo svojo občinsko ali medobčinsko pravobranilstvo namesto dragih odvetnikov. Seveda je to na strani občin, ali se bodo za to odločile. Prihranek bo tudi v tem, da bodo lahko poleg elektronskih vlaganj zemljiškoknjižnih predlogov lahko vlagale tudi zasebne listine elektronskih, torej jih pretvorile in tudi hranile. In še vrsto teh pozitivnih ukrepov, ki bodo skupni finančni učinek za proračun pomenili in znašali 15 milijonov. Torej, še posebno nam je pa pomembno, da so ti ukrepi bili dogovorjeni in usklajeni z reprezentativnimi združenji občin, zavedamo pa se, da 213 občin v Sloveniji ne bo vedno zadovoljno s predlaganimi in vsemi ukrepi. V Sloveniji imamo zelo dobro razvito lokalno samoupravo, ki je eno od temeljev demokracije. Prav ta omogoča, da ljudje uresničujejo svoje najbolj osnovne in pomembne potrebe. Nobena organizacija, njena struktura in tudi proces delovanja pa ne more biti statičen. Prilagajati se morajo dejanskim razmeram in vsi se strinjamo, da je glede tega dejansko stanje in glede na dejansko stanje treba racionalizirati in bolje organizirati delovanje lokalne samouprave, kar bo nedvomno storjeno v naslednjih korakih, in ta zakon je eden od tistih, ki prispeva k dobremu namenu. Poslanci SMC bomo zakon podprli in predlagamo, da to storite tudi ostali poslanci. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Zvonko Lah.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Moje izvajanje bo malo drugačno kot od predhodnice, žal. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zakona ne moremo podpreti, še tistih nekaj dobrih rešitev zakona, ki jih predlog zakona prinaša, predvsem tu in tam olajšanje dela občinskih upravam, ima toliko napak, nedoslednosti, slabih rešitev, da vsi tisti, ki želimo občinam le dobro, ne moremo glasovati za ta zakon. V uvodu zakona piše, da je ta zakon usklajen; verjetno med posameznimi ministri in državnimi sekretarji. Dejstvo je, da je Vlada po delnem dogovoru z Združenjem in Skupnostjo občin v parlament poslala verzijo, ki z njimi ni usklajena. Nedopustno in žalostno za to vlado visokih etičnih in moralnih vrednost, a očitno je to stalnica te vlade. Zakon je tudi katastrofalno slabo vsebinsko in nomotehnično napisan. Šest strani besedila členov in ravno toliko strani mnenja Zakonodajno-pravne službe, ki pa opozarja na ustavno sporne rešitve, na nesistemske rešitve, na posledice zakona na druge zakone in tako dalje, pa ste Vlada in koalicijski poslanci vsaj eno tretjino vsebinskih pripomb povozili kot valjar. Samo kot primer, zakon uvaja institut občinskega pravobranilca, a ta bo z razliko od državnega pravobranilca, ki je funkcionar, le javni uslužbenec, posledično pa več zaposlenih v občinskih upravah, česar pa Vlada ne želi in pravi, da bodo izmed obstoječih pravnikov na občinah nekomu dali to delo – kar enostavno. Očitno popolno neznanje predstavnikov Vlade oziroma nepoznavanje lokalne samouprave! Najslabše pri zakonu pa je finančni blef. Vlada pravi, da bo privarčevanih okoli petnajst milijonov evrov – a ne znajo povedati, kako so prišli do teh izračunov. Morda bo res Ljubljana in nekaj večjih mestnih občin nekaj taks zaračunalo na področju oglaševanja; drugod, v manjših občinah pa ne bo nobenih prihrankov. Še več, zaradi instituta občinskega pravobranilca bo strošek za občine večji, ne manjši. Ena ključnih zadev, zakaj v SDS ne bomo podprli zakona, pa je ukinitev pravne subjektivitete krajevnih, četrtnih ali vaških odborov ali skupnosti. Po koncu seje odbora smo se poslanci Slovenske demokratske stranke spraševali, koliko uradnikov na ministrstvu in koliko koalicijskih poslancev je kdaj delovalo v lokalni samoupravi. Predstavniki Vlade in koalicije so natrosili polno cvetk, žal pa poznavalce lokalne samouprave niso prepričali. Slika vam bo jasna po naslednjih lokalnih volitvah, že sedaj veliko županov ni imelo protikandidatov, pa tudi interesa za občinske svete ni bilo veliko. Podobno smo tudi na odboru doživeli licitiranje brez vsebinskih argumentov glede potrdila o namenski rabi zemljišč. Država, Vlada je hotela občinam dati neko možnost, da zaračunavajo občanom, našim prebivalcem, ta potrdila, in to za vsako potrdilo 22,6 evrov. Primer ene občine je pokazal, da bi en zahtevek stal tisoč 330 evrov. Potem pa smo nekako razpravljali, kako bi to zagato rešili, ampak rešitve ni bilo prave. Spoštovani, gre za zakon, ki je neusklajen z občinami, je vsebinsko katastrofalen in finančno ne prinese skoraj nikakršnega prihranka za občino [[znak za konec razprave]] , skupaj nižjo povprečnino in manj denarja za investicije, kar boste pa sprejeli z ZIPro, pa pomeni ali nepoznavanje delovanja lokalne samouprave ali pa – še slabše – želja po ukinjanju občin in tihi centralizaciji. Takšni politiki v SDS nasprotujemo. Dobili smo tudi včeraj dopis Skupnosti in Združenja občin, da – to bom pa moral povedati [[znak za konec razprave]] potem v razpravi. V Slovenski demokratski stranki smo pripravili dva vsebinska amandmaja, s katerima želimo vsaj delno odpraviti nesmisel tega zakona.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Benedikt Kopmajer.
Spoštovani, predsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Kot smo že na odboru sklenili in v končnem tudi potrdili z amandmajem k naslovu predloga zakona, je danes govora o ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin. Ne gre za interventne ukrepe, ampak za trajne rešitve oziroma sistemske ukrepe, s katerimi bomo skupaj z občinami poiskali možnosti za zmanjšanje stroškov občin. Ne glede na izraz, kako bomo ukrepe poimenovali, smo v Poslanski skupini Desus mnenja, da morajo lokalne skupnosti težiti k čim večji finančni neodvisnosti, predvsem pa finančni uravnoteženosti. Kajti fiskalno pravilo ne more biti zaveza, ki naj bi jo spoštovala samo država, ampak se morajo resnosti nadzora nad svojimi prihodki in odhodki zavedati tudi lokalne skupnosti. Zdi se nam prav, da tudi občine pristopijo k prevzemu bremena finančne krize in izkažejo odgovornost za prezadolženost, na katero se opozarja že dlje časa. V Poslanski skupini Desus trdimo, da je v tem pogledu treba stopiti skupaj in podeliti odgovornost za nastalo situacijo. Eden od načinov je tudi uresničitev sistemskih ukrepov na posameznih področnih zakonodajah. Vprašanje, ki si ga je treba zastaviti, je tudi vprašanje razporeditve finančnega bremena na lokalni ravni. Že večkrat je bilo izpostavljeno, ali bodo finančni učinki sploh pravilno razporejeni med občinami. V Poslanski skupini Desus se zavedamo, da razlike izhajajo iz trenutne organizacijske strukture, v kateri že sedaj obstajajo neenakosti. Zato bi bilo v primeri neučinkovitosti predstavljenih rešitev dobro razmisliti tudi o reorganizaciji občin kot skrajnem ukrepu. Bolj smiselno pa se nam zdi, da se podprejo današnji predlogi kot bolj blag poseg, zlasti zaradi dejstva, da so bile občine vseskozi prisotne v procesu pogajanj in oblikovanju sporazuma. Vsaka stran se je pogajala po svojih najboljših močeh. Težko je presojati, kdo izmed soočenih je odnesel večji delež finančne pogače oziroma da določimo enega zmagovalca. Najbolj občutljiva tematika pogajanja je bila višina povprečnine, ki pa je del ZIPRS za leto 2015. Slednji ukrep bo imel tudi največje finančne učinke, rezultati pogajanj so danes na mizi in za dokončno realizacijo potrebujejo samo še našo podporo. V Poslanski skupini Desus se v stališču ne bomo posebej opredeljevali do vsakega posameznega ukrepa, vendar pa napovedujemo, da bo predlog zakona v celoti deležen naše podpore. Hkrati opozarjamo tudi na dejstvo, da že več let obstajajo vse večje razlike med državnim in lokalnim proračunom. Nesorazmernost da vedeti, da je treba nekaj spremeniti. Podpora Poslanske skupine Desus predlogu zakona bo šla ravno v tej smeri, da bi nesorazmernosti pri reševanju finančnih dolgov pravično prerazporedili med državnim in lokalnimi proračuni. Naj se vsaka stran ravna po načelu dobrega gospodarja, ki zna skrbeti za izvajanje lastnih nalog in je skrbna pri načrtovanju osebnega proračuna. Po drugi strani pa moramo priznati, da je država več let prelagala naloge na občine, za kar pa ni zagotovila virov finančnih sredstev. Zato je nujno, da se lotimo celovite sistemske prenove zakonodaje na področju financiranja občin s ciljem zagotavljanja avtonomnosti lokalnih skupnosti, ki bodo oblikovane tako, da bodo zadovoljile vse potrebe njihovih prebivalcev. Prav je, da se občine financirajo skladno z obsegom svojih nalog in zagotovljenimi viri financiranja, pri tem pa se nikakor ne sme ogrožati vzdržanosti javnih financ. Še bolj smiseln je in nujno se nam zdi, da morajo razpoložljiva sredstva biti oblikovana na način, da se zagotovi nemoteno delovanje občin, zlasti z namenom, da bodo javne storitve na razpolago vsem občankam in občanom. Pri promociji občin, prijaznih do ljudi, ne sme biti razlik. Zadovoljstvo občank in občanov obstaja torej edina prioriteta Poslanske skupine Desus, po kateri se bomo ravnali tudi takrat, ko se bomo lotili že napovedane sistemske prenove zakonodaje. Torej, poslanci Desusa bomo zakon podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov. Zanjo gospa Andreja Katič.
Spoštovani predsednik, spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki Vlade! Po dolgi in izčrpni včerajšnji razpravi o Predlogu rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2015 in noveli Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 bo zagotovo tudi današnja razprava podobna. Kajti obravnavamo na matičnem delovnem telesu dopolnjen Predlog zakona o ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin, nekajkrat pa smo se tega področja dotaknili že včeraj. S tem predlogom zakona pravzaprav posegamo na eni strani v 11 veljavnih zakonov in na drugi strani v proračune 212 občin. Za proračune občin pa vemo, da so pripravljeni na podlagi mnogih zakonskih obveznosti in na podlagi potreb prebivalk in prebivalcev v občinah in občine skušajo zadostiti v največji mogoči meri. Obravnavani predlog zakona o uravnoteženju javnih financ občin je nastal po dolgotrajnih in napornih pogajanjih z dvema reprezentativnima združenjema – Skupnostjo občin Slovenije in Združenjem občin Slovenije – ter z Združenjem mestnih občin Slovenije na eni strani ter Vlado na drugi strani. Na matičnem delovnem telesu sta oba predstavnika zagotovila, da je dosežen in podpisan dogovor sprejemljiv za obe strani. Prav tako so se pogajalci zavezali k sodelovanju pri bodočem sistemskem urejanju financiranja občin tudi zato, ker je struktura občinskih proračunov občutno spremenila. Investicije se zmanjšujejo, zvišujejo pa se tekoči stroški občin. Kljub sprejetemu dogovoru Socialni demokrati ocenjujemo, da finale pogajanj šele prihaja. Po sprejetih občinskih proračunih in po skrbnem pregledu učinkov tega zakona bomo dejansko lahko ocenili njegovo vrednost. Višina dogovorjene povprečnine za prvo polletje 2015 znaša 525 evrov, za drugo polovico pa se ta višina predvidoma zniža na 500,83 evra. Ali bo vzdržna višina povprečnine, ki je zapisana v zakonu o izvrševanju proračuna Republike Slovenije, bo pokazal čas. Prav tako bodo izračuni pokazali, v kakšni višini bodo občine še lahko izvajale investicijske projekte, kajti Socialni demokrati verjamemo, da si večina županj in župan prizadevati v dobrobit občankam in občanom. Ko govorimo o investicijah in investicijskih ciklih, ne gre namreč spregledati dejstva, da so se v občinah v letih od leta 1994 pa do danes izvedli mnogi investicijski projekti. Prispevali so k izboljšanju bivalnega okolja. Mnogi projekti so bili financirani iz različnih evropskih skladov in perspektiv. Najprej smo bili do teh sredstev upravičeni kot država kandidatka, ki se pripravlja za vstop v Evropsko skupnost. Investicijski cikel s črpanjem evropskih sredstev se je nadaljeval tudi v finančni perspektivi 2007–2013. Mnogo občin, ne glede na njihovo velikost, je ta sredstva, ki jih je Evropa namenila za razvoj posameznih področij v državi članici, s pridom izkoristila. Na tej točki pa je prav, da se ustavimo in pogledamo naprej. Pred nami je nova finančna perspektiva 2014–2020. Slovenija v tem obdobju razpolaga s približno 3,255 milijarde evrov sredstev. Vendar je ključno vprašanje, ali imajo država in lokalne skupnosti pripravljene projekte, s katerimi bodo lahko uspešno kandidirale na razpisih. Država in lokalne skupnosti bi morale stremeti k uspešnemu pridobivanju teh sredstev, saj bodo pomembno pripomogla k lajšanju gospodarske krize v državi. Čeprav že tolikokrat povedano, pa vendar, evropska sredstva smo marsikdaj videli le kot B-plan, kot rezervni predal, iz katerega lahko tu in tam kaj dobimo. Temu v prid, žal, pričajo tudi podatki iz vseh preteklih let, ki se odklanjajo od optimalnega mogočega zneska evropskih sredstev, ki bi jih lahko počrpali, pa jih nismo znali, želeli ali zmogli. Teh izgovorov je konec. Upam, da nam je danes tu vsem jasno, da morajo biti evropska sredstva še kako v A-planu, če želimo gospodarsko okrevanje in nov investicijski cikel. Spoštovani! Danes govorimo predvsem o ukrepih, povezanih s financiranjem občin in Socialni demokrati zaupamo reprezentativnim predstavnikom lokalne samouprave, da so se in se še bodo z Vlado dobro pogajali. Socialni demokrati pa menimo, da si bo politika morala začeti odgovarjati na vprašanje, kakšne občine želimo imeti v prihodnje, kako bomo razvijali lokalno samoupravo in na čem bo ta slonela. Na lokalni samoupravi smo največ v teh letih [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]na ustanavljanju občin, zvez. Z 62 občin leta 1993 smo na zadnjih lokalnih volitvah izvolili 212 županov in županj. Tako si ne moremo več zatiskati oči in pustiti, da je razvoj lokalne samouprave prepuščen sam sebi in ad hoc rešitvam. Socialni demokrati bomo predlog zakona podprli, pričakujemo pa sistemske rešitve v soglasju z občinami. Hvala.
Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 5. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospa Anita Koleša.
Lep pozdravljeni, gospod predsedujoči in seveda vse kolegice in kolegi! Ko sem poslušala prejšnje razpravljavce, predvsem tu mislim na tiste, ki ste oporekali danemu soglasju občin k tej noveli zakona, se mi je zdelo, da nekako nismo sedeli na isti seji odbora. Namreč, na tej seji odbora so celo sami predstavniki oziroma dva predstavnika teh občin nekako prepričevala druge, da so se dogovorili in da so izjemno zadovoljni z dejstvom, da je ministrstvo stopilo bliže občinam in se z njimi začelo pogovarjati; in ne samo pogovarjati, tudi dogovarjati in tudi nekaj dogovoriti. Pravzaprav so celo omenili, da se je to zgodilo prvič in da si silno želijo, da se ta pogajanja oziroma ti pogovori nadaljujejo, ker bo samo to pripeljalo k tisti tretji fazi, ki jo je ministrstvo omenilo in bo pripeljalo do končnega ali do tega ustreznega dogovora. Ta dogovor pač resnično pomeni racionalizacijo lokalne uprave, tudi moramo to zadevo sprejeti v luči proračunskih predpisov. Govorili smo oziroma slišali smo dilemo o reprezentativnosti. Seveda tudi mi smo na tem, da ta morda ni ustrezna, ampak minister se preprosto ne more pogovarjati z župani 213 občin. Zato je pač ta reprezentativnost trenutno takšna in pripeljala je do dogovora, ki je podpisan in drži. Res ne vidim, zakaj imamo tolikšno nezaupanje do predstavnikov teh občin. No, v zvezi z amandmajem, ki pa ga je vložila Slovenska demokratska stranka, pa bi rekla nekaj. Ta 5. člen, že prej je bilo rečeno, za kaj gre, pišejo, da en zahtevek obsega več posameznih zemljiških parcel, če so urejene z istim prostorskim aktom. Gre pač za to t. i. takso in ta imenovana taksa je pravzaprav tudi del dogovorov z občinami. Dogovor je bil, da se združijo te parcele in da se lahko na podlagi desetih teh parcel, ki se združijo, zaračuna ena taksa. Mislim, da če so se v občini zmenili za takšen dogovor, ne vidim razloga, da mi ta dogovor sedaj ne spoštujemo. Tudi mislim, da je prav, ta tisti, ki ima 10 parcel, ki ima, ne vem, toliko zemljišč, res ne vidim razloga, da ne bi imel še tistih nekaj evrov za to, da ne bi plačal te takse. Vendarle tudi ne gre za tako zelo velike denarje. To se mi zdi popolnoma nepotreben amandma. Kar pa zadeva druge amandmaje, ti pa zadevajo tako imenovane ožje dele občin. Moram reči, da smo bili vsaj v stranki SMC in – tudi nekateri drugi predstavniki strank – zelo naklonjeni temu, da se ukine ta prava subjektiviteta ožjih delov občin. Verjetno veste, za kaj gre. Tudi povedano je že bilo, da se je dogajalo, da je občina ohranjala neomejeno solidarno odgovornost do teh ožjih delov in da je lahko prišlo do silnih zlorab, ki so pomenile to, da je neka krajevna skupnost, da so neki krajevni funkcionarji morda zadolžili to krajevno skupnost, vaško skupnost, mestno skupnost; seveda, logično, občina pa je potem morala te zadeve sanirati. Čisto razumljivo mi je, da so marsikateri župani želeli to tako urediti in da so tudi na nek način pritiskali na ministrstvo, da se tudi to počasi uredi, ker ne vodi nikamor. Po drugi strani je pa veliko stanja na terenu takšnega, da zelo dobro delujejo, največkrat gre za krajevne skupnosti, ki sploh nimajo te subjektivitete, se pravi lastnih tekočih računov, zaposlenih itak ne, tako da so lahko zelo dober vzor v delovanju teh ožjih delov občin. Vendar je nekaj res, na to so nas opozorili tudi predstavniki občin na sami seji odbora, da tega dogovora niso sklenili. Glede na to, da ga niso sklenili, se nam je zdelo prav, da je o tem ministrstvo še enkrat razmislilo. Tudi mi smo staknili glave, ker včasih smo pozvani, naj še kaj premislimo, in zato smo se dogovorili, da bomo podprli ta drugi amandma, o katerem pač na nek način se ta pravna subjektiviteta ožjih delov občin ohranja. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Zvonko Lah.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Vseeno, poglejte, včeraj smo dobili dopis predsednika Združenja občin, predsednika Skupnosti občin, to se pravi po seji odbora pred današnjo sejo. Želel bi seznaniti tiste, ki niste prebrali te vsebine, in tiste, ki nas sedaj gledajo. Poziv za nasprotovanje spornim in neusklajenim določilom zakona o interventnih ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin. "Spoštovane, spoštovani! Skupnost občin Slovenije in Združenje občin Slovenije z ogorčenjem ugotavljata, da je Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo na svoji seji, ki je bila v ponedeljek, 16. februarja 2015, z amandmajem spremenil z reprezentativnimi skupnostmi občin že usklajeni Predlog zakona o interventnih ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin. Skupnost občin Slovenije in Združenje občin Slovenije sta na številnih sestankih, na katerih so se v preteklem mesecu pregledovali, usklajevali predlogi členov, s katerimi naj bi se občinam v bodoče zmanjšale naloge in posledično stroški delovanja, nasprotovali spremembam 19. c člena Zakona o lokalni samoupravi, Uradni list številka 95/07, uradno prečiščeno besedilo tam do 40/12. Pristojno ministrstvo je s predlagano dikcijo želelo ukiniti pravno subjektiviteto ožjih delov občin, čemur smo nasprotovali, saj bi bile posledice ukinitve težke in za številne občine finančno zelo obremenjujoče. Pa tudi, da v primeru predlaganih rešitev gre za grob in nedopusten poseg v avtonomijo lokalne samouprave, ki bi jo država morala ne samo varovati, temveč tudi nadgrajevati in spoštovati. Ko smo v preteklem letu skupnosti in ministrstva pričeli pogovore o nujnosti zmanjševanja obremenitev občin, tako birokratskih kot tistih pri pristojnostih, oboje pa naj bi se odrazilo na nižjih stroških občin, smo predstavnike občin večkrat opozorili, da smo imeli podobne pogovore že z nekaj vladami in da se dogovori med nami v preteklosti na vladni strani niso spoštovali. Večkrat nam je bilo povedano, da je sedanja Vlada Republike Slovenije odločena, da bo ravnala drugače in da skupaj postavljamo temelje za partnersko delovanje, gradimo medsebojno zaupanje, kjer ima dana beseda obligatorno vrednost in težo. Zato je z amandmaji, koalicijskimi, spremenjen že dogovorjen in medsebojno usklajen Predlog zakona o interventnih ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin na seji odbora v ponedeljek lahko samo dokaz, da dana besede tudi sedaj nima nobene resnične veljave. Skupnost občin Slovenije, Združenje občin Slovenije bosta sicer uporabili vsa možna pravna sredstva za zaščito avtonomije lokalne samouprave, vprašanje pa seveda je, kako nadaljevati številne skupne naloge, ki nas čakajo v tem in naslednjih letih, ko eden izmed partnerjev že v prvi priložnosti naredi vse za to oziroma ko že ob prvi priložnosti naredi vse za to, da uveljavi svojo voljo mimo dogovorjenega in usklajenega. Zaupanje je namreč izjemno težko zgraditi. Z lahkoto pa ga je mogoče z enim samim dejanjem porušiti. Poslanke in poslance pozivamo, da ne podprejo členov: 8. člen, 9. člen, 10. člen, 11. člen, 12. člen, 13. člen in 29. člen prehodnih in končnih določb Predloga zakona o interventnih ukrepih za uresničevanje javnih financ občin, ki na tako grob način posegajo v avtonomijo lokalne samouprave. S spoštovanjem, predsednik Združenja občin, predsednik Skupnosti občin." Spoštovane kolegice in kolegi oziroma gospod minister! Ali je tudi to enostransko dejanje brez upoštevanja partnerstva? Mislim, da ne. Nekdo je delal s figo v žepu. Gospod minister, ko sem prebral, da pripravljate reformo javne uprave, ki naj bi bila vzgled za tudi druge evropske države, se potem sprašujem, kakšna bo. Ali bo taka, kot je bila od prejšnjega ministra Viranta, na tak podoben način – vse zrušiti, vse uničiti? Na tak način kar ad hoc sprejeti neke zakone in poseči v lokalno samoupravo, ki je v evropski skupnosti temelj pravne države, mislim, da ni prav. Skrbi me, nujno potrebujemo res korenite reforme javne uprave, ampak vsaj kar se tiče lokalne samouprave, bo treba drugačen posluh imeti za tako občutljivo tematiko. Večina kohezijskih projektov, ki so sedaj v izvedbi ali pa še bodo v prihodnjih letih, so na plečih lokalnih skupnosti. Država ima bore malo projektov za črpanje teh evropskih sredstev, sploh iz nove finančne perspektive. Ti projekti niso samo za občane, so za državljane, za vse nas; za tiste osnovne dobrobiti, kot je vodovod, kanalizacije, ceste, od ravnanja z odpadki itn. S temi občinami je treba ravnati drugače. Kdor pozna delo predsednikov krajevnih skupnosti, kot volonterji delajo po desetletja brezplačno, se trudijo, žanjejo uspehe na svojih področjih in delajo za nas, tudi za državo. Zato smo, da ta zakon res ne bo preveč prizadel, v Slovenski demokratski stranki pripravili dva vsebinska amandmaja, to je k 5. členu, kjer želimo predlog, ki je bil pač velikodušen s strani države, da občine lahko pobirajo takse kar tako, za vsako odločbo, za vsako zemljiško parcelo 22,6 evrov, kar je nesmisel. Tudi predhodnica, ko je govorila o tem, da če ima nekdo toliko parcel, da lahko plača tisto takso. Ne moremo kar tako, pavšalno! A veste, da imamo tudi solastnike, ki jih je po 100 na eni parceli. Vsak posebej mora dati vlogo, se pravi 22 krat 100, če hočejo urejevati neke zadeve. Zato mislim, da bi ublažili ta del, da v dobrobit občine ne nalagamo na občane to veliko breme, da dovolimo, da je ena odločba za vse zemljiške parcele pokrita z enim prostorskim aktom. To se pravi na nivoju ene občine ali če je sprejet podroben prostorski načrt, potem verjetno velja ta podrobni prostorski načrt, saj je tukaj napisano "s prostorskim aktom". K 8. členu bi pa kasneje.
Besedo ima dr. Franc Trček. Replika, gospa Erika Dekleva.
Hvala za besedo.
Ne, ne. Pardon.
Ne?
Replika ne more biti, ker še niste razpravljali. Repliko ima lahko samo tisti, ki je že razpravljal. Tako bo kar imel besedo dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Čestitam, da ste končno začeli uporabljati poslovnik malo bolj resno. Po malo več kot šestih mesecih sem prvič na neprotokolarnem delu parlamentu s kravato. Zakaj? Ker se mi zdi tematika lokalne samouprave tako zelo pomembna. To je razlog za kravato. Te zadeve poslušam in zdi se mi, da je to isto kot včeraj, ko smo se pogovarjali o proračunu. Očitno smo mi iz mavrične opozicije gledali nek drug dokument kot vi iz koalicije in nekako se mi zdi, da iz koalicije, zlasti v stranki, ki bo spreminjala ime, ampak v kateri je najmočnejši lobi pravniški, verjetno ste tako prepričani sami vase, da niti ne berete zakonodajnopravnih zadev, ki jih pripravi naša služba. Mi imamo tu deset strani zakona, ki šari, in deset strani totalnega raztrganja tega predloga. Totalnega raztrganja. Lahko si to državljanke in državljani tudi preberejo. Kot se dotikamo te debate, obstaja neka Evropska listina lokalne samouprave, ki je bila pri nas sprejeta že 1. 10. 1996 in je stopila v veljavo 20. 10. 1996. Verjetno ste malo že pozabili na to. Ne gre za dolgo listino, vsebinski del ima 11 členov. Prebral bom samo – ker se o teh financah govori – 9. člen, Finančni viri lokalnih oblasti, druga alineja: "Finančni viri lokalnih oblasti morajo biti v sorazmerju z nalogami, ki jih določa ustava in zakon." Gospoda ministra sem v poslanskem vprašanju povprašal, kaj bomo naredili z lokalno samoupravo. S tem nekim prvim takim delom odgovora se seveda strinjam. Nekaj navedb: Lokalna samouprava v Republiki Sloveniji potrebuje premislek o smernicah nadaljnjega razvoja [[…]]Vlada pravi, da bo v letošnjem letu pripravila strategijo lokalne samouprave, da bo pristop celovit, da bo vključila številne deležnike in da bo dokument v skladu z Evropsko listino lokalne samouprave, ki predlog tega zakona ni. Strategija bo obravnavala 4 najpomembnejše pravnosistemske sestavine lokalne samouprave – skratka, funkcionalno, finančno, teritorialno, organizacijsko; sledila bo načelu subsidiarnosti [[…]]Jaz sem nekako gospoda ministra tudi povprašal malo v luči te debate o povprečnini. Rekel sem, naredite ali dajte mi neko tabelico, v kateri bodo na eni strani vse obvezne naloge občin plus iz katerih zakonov izhajajo ter na drugi strani tudi, od kje naj bi jih financirali. Odgovor sem dobil, da naj si pogledam katalog pristojnosti občin, trikrat sem pravilno vtipkal ta url – error, ne najde mi tega! Zdaj upam, da vsaj ne bi rad bil žaljiv, gospod minister, ampak upam, da vsaj vi to tabelico imate pa jo nekako gledate. Navezal bi se na tisti stari ZUJF, ta veliki ZUJF; zdi se mi, da sem to že omenjal v tej dvorani, ustavna sodnica Etelka Korpič Horvat je imela lep intervju, zdi se mi, da je bil v celo našem Večeru, v katerem je bila zelo kritična že do tistega ZUJF, ki pravi, da je to tako, da nekako prepiknemo nek pravni red, številne zakone in ustvarjamo še večjo pravno šlamastiko. Seveda kot družboslovec se lahko vprašam, komu to odgovarja. Ali pa če hočete – metafora. Veste, to je približno tako, hočete skuhati enolončnico pa odprete hladilnik, verjetno malo v glavi razmislite, kaj boste skupaj zmetali, verjetno kar ne prekucnete hladilnika v lonec pa malo zmešate pa nekaj dobite ven. Kolega Lah, ki je bil župan, ki pozna tudi ta drugi del, je rekel, da je to "tu pa tam zakon", in jaz se tukaj strinjam. Kolegica Katič je rekla, da "ne več ad hoc rešitev". Ne vem, očitno je SD bral nek drug zakon, ker to so neke nametane ad hoc rešitve, ki zdaj niso urgentno interventne, to se je nekako umaknilo, ki ne bodo – nehajmo se slepiti – prinašale nekih blaznih finančnih prihrankov, mogoče na nekaterih mestih, kot je že kolega Lah opozorili, bodo malo olajšali delo občinski upravi. Ta zadeva tudi ni očitno, če uporabim izraz zgučana, ker dopis, ki je bil pred kratkim prebran [[…]]In še nekaj, esemcejevci so rekli, da so razmišljali, da bi ukinili pravno subjektiviteto teh najbolj mikro, najbolj osnovnih enot teritorialne organizacije demokracije. Pazite! In to pravi stranka, ki mi tuli od ustanovitve, skratka sedem, osem mesecev, o pravni državi. Se opravičujem, mislim, to je nevarno, veste. To je nevarno. Ne vem, ali se vi zavedate, kaj nekako govorite [[…]]Moram v kontekst – Jani, glej, to sem se od tebe naučil, ne me prekinjati, prosim! Tukaj seveda Združena levica – prihajam do amandmajev – podpira oba amandmaja SDS – vem, da bom zdaj spet dobil na Facebooku, da so nas pregoljufali in gor ali dol –, zaradi tega, ker sta dobra. Prvi zaradi tega ker nečesa ne omejujemo na število parcel, koliko bi jih kupčkali skupaj ali ne, in drugi zaradi tega, ker ne moremo kar mi povoziti neko zadevo, ki smo jo ratificirali. Drugače je pa brez zveze, drugače dajmo tudi nehati evropske direktive uvajati v slovenski pravni red. Bomo malo uvajali, kar nam paše, kar nam pa ne paše, nekako ne bomo uvajali. Če malo prevedem neko besedo, ki je nisem avtorsko zaščitil, šerifovanje, na določenih občinah. Mogoče je to neka intenca te nove politike, katere lider je SMC, da bi z ukinitvijo teh subjektivitet to šerifovanje nadalje še omogočali. Združena levica je seveda za participativnost, ne le za participativni proračun in nekako se nam to zdi prehuda grožnja in neko nemišljenje, če se tako lahko izrazim. Gospa z ministrstva je govorila o nekih občinskih in upravnih taksah; mislim, nehajmo se slepiti, da bodo tukaj neki blazni denarji iz tega ven padli. Še na ravni mestnih občin, ali veste, nedotakljivi teflonski gospod Janković, ki ga tudi mediji nič ne smejo napadati, v začetku decembra rebalansira proračun občine za 20 %. Pazite, proračun občine je močnejši od proračuna vašega ministrstva brez tistega, kar je na SVRK. Zakaj? Ker pač nekih parcel ni prodal. Nehajmo se slepiti glede tega. Še vedno čakam in bom hotel dodatno obrazložitev svojega pisnega poslanskega vprašanja, še vedno čakam to tabelico, gospod minister, da jo vidim, ker se ne maram več tako, počez, malo preko palca pogovarjati. Upam, da to, kar ste mi v prvem delu vašega odgovora napisali: "Res drži, da bomo šli v nek resni premislek, kaj in kako z lokalno samoupravo …" Ampak da ne boste potem rekli, da občine kar ukinimo. Veste, tudi ukiniti občin se ne da kar tako, kot si nekateri predstavljajo, ker obstajajo neke pravne uzance. V tej šlamastiki od zakona je mogoče kakšno izhodišče dobro. Mi niti ne napadamo tako, recimo, občinsko pravobranilstvo kot idejo samo, kako je ta ideja izvedena, o tem bi se dalo nekako razpravljati. Mi živimo v neki pretirano centralizirani državi in neki tovrstni nedomišljeni zakoni to centralizacijo samo nekako še krepijo. Reklo se je, ne da se pogovarjati z 212 župani. 212 županj in županov imamo in to ni sedaj debata, ali se da ali pa se ne da. Nekdo je na tem resorju in mora to početi. Prosim vas lepo, malo razmišljajte, kaj nekako govorite. Tukaj se bom ustavil. Ta dva predloga amandmaja bomo podprli. potem se bom pa še na kratko oglasil glede amandmaja, ki ga predlaga koalicija. Hvala za besedo.
Hvala. Besedo ima minister za javno upravo, gospod Boris Koprivnikar. Replika gospa Anita Koleša.
Hvala lepa, gospod predsednik. Rada bi se samo gospodu Trčku obrnila. Zelo cenim, da ste se za tak pomemben zakon tako lepo oblekli, smo se tudi mi spraševali, zakaj. Me veseli. Ampak bolj kot sem poslušala to vašo razpravo, manj sem razumela, kateri so tisti škodljivi posegi znotraj tega zakona za občine. Vse tisto, kar je v teh členih, je pravzaprav dogovor občin in so tudi nastali na ta način. Poleg tega ste govorili o neki šlamastiki, ki naj bi bila posledica pripomb naše pravne službe. Saj so amandmaji pokrili te zadeve, tako smo se tudi na odboru pogovarjali. Res je, tudi nam ni bila ta nujnost všeč in poseg v več aktov, ampak to smo se dogovorili, da je to pač pravi način. Mislim, da ta dogovor, ki ga je minister opravil z župani, pogovarjal se je tudi z drugimi župani, ampak na žalost v tem trenutku imamo dve reprezentativni skupnosti, ki imata vso podporo županov, da sta tudi podpisali ta dogovor. Še enkrat. Mislim, da nima smisla, da se prepiramo o tretji zadevi, ki jo je izpostavil gospod Lah; tudi mi se strinjamo. Če pač občine niso enotne in niso soglasne okoli tega, ali želijo ohranjati to subjektiviteto ožjih delov občin, se tudi mi strinjamo. Prav. Čeprav pa res ne razumem, kako bi bili mi, ki smo za to, da to ukinjamo, bolj pristaši tega, da je več šerifov [[...]]To mi pa nekako ni jasno, ampak prav v redu. Samo to.
Najprej,replike na repliko ni. Drugič, to ni bila replika, ampak je bila razprava zaradi tega, ker replika je dopustna takrat, ko nekdo napačno razume tvojo razpravo. Ni pa to odgovor na razpravo nekoga drugega. Za odgovor na razpravo nekoga drugega se bo treba pač še enkrat prijaviti za razpravo in glede na to, da imate čas in da je isti čas za repliko in za vse ostalo, je to seveda mogoče narediti. Ne bom dopustil replike na repliko. Prosim? Ne, rekel sem ne more biti replike na repliko, ne more biti tudi replike na tisto, kar ni bila replika. Tako bom dal zdaj končno besedo gospodu Borisu Koprivnikarju. Prosim.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Spoštovani poslanci! Pri tej razpravi, ki jo poslušam, sem malce v dvomih, kako naj se nanjo sploh odzovem, pa vendar bom poskušal biti bolj sistematičen in postaviti te dogovore in te predloge v kontekst, ki ga dejansko tudi predstavljajo. Najprej kratko komentar na mnenje Zakonodajno-pravne službe. Vsa so bila upoštevana, vsa so bila pokrita z amandmaji, kot je rekla kolegica. Dejansko smo skrbno preučili in z njimi izkomunicirali, kako tak zakon, ki meni neljubo posega v številne druge zakone, uskladiti tako, da bo pravno sprejemljiv. To smo tudi storili v dialogu in zaradi tega so tudi predlogi narejeni. Ampak stalno poslušamo očitke, tudi meni, še enkrat poudarjam, da ta neljubi zakon, ki nesistemsko rešuje in posega v različne druge zakonske predloge, nesistemsko ureja neka področja, ampak ureja področja, ki jih lokalne skupnosti želijo urediti, ki smo jih temeljito izpogajali, želijo področja, ki so se dolgo želela urediti in jih na tak način lahko uredimo. Lahko pa rečemo, urejali bomo sistemsko, vsako z odprtjem posebnega zakona, nekoč v prihodnosti, nekoč, ko bo dosežen konsenz, kar pomeni, da se to ponovno ne bo uredilo. To je ključni razlog, da predlagamo zakon, ki na enem mestu posega v več drugih zakonov, zato ker na enem mestu odraža tiste dogovorjene zakonske spremembe, ki smo jih tako predstavniki lokalnih skupnosti, njihovih združenj, kot predstavniki Vlade smatrali za utemeljene, smiselne in zato tudi upamo zapisati v predlog in ga predložiti Državnemu zboru v sprejetje. Zakaj takoj, zakaj urgentno? Ukrepi so, tako kot tudi že iz amandmaja naslova izhaja, spremenjeni, ni več interventno, ampak so ukrepi, ki bodo veljali, hvala bogu, trajno. Ampak prej jih bomo uveljavili, prej bodo začeli dati dejansko tudi učinke. Vsak ukrep, ki je predlagan, je zato, ker je sedaj to predlog koalicijske strani ali Vlade, če želite, seveda kritiziran, ampak to so ukrepi, ki so dogovorjeni med lokalno skupnostjo, med predstavniki lokalnih skupnosti in Vlado in so bili zapisani v ta predlog, ki je bil prenesen v Državni zbor. Še ena stvar je pomembna, predvsem kar se tiče pravnih subjektivitet lokalnih skupnosti, ki ga je tudi Državni zbor naprej dodatno spreminjal. Kajti, vi morate razumeti, kaj je bil dogovor z občinami, podlaga za predlog, ki ga je Vlada sprejela, vendar ima Državni zbor vso pravico ta predlog še nadgraditi tudi na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe, ki je vplivala na to, da so bili dodatno sprejeti amandmaji. Gospod Lah, to pismo s strani občin, ki ste ga prebrali, smo zelo resno tudi vzeli na znanje, tudi že kolegica iz Poslanske skupine SMC je povedala, da imamo resne pomisleke, kako se odzvati na tako pismo, ampak dejstvo je, da je bila pravna subjektiviteta v smislu ukinjanja ožjih delov skupnosti oblikovana na parlamentarnem odboru kot odziv na pripombo Zakonodajno-pravne službe. Če to ogrozi kredibilnost Vlade v pogovorih z občinami, sem jaz pripravljen lepo prositi poslance Državnega zbora, da s podprtjem opozicijskih amandmajev umaknejo ukinjanje pravne subjektivitete, ampak jaz lahko poslance zgolj lepo prosim. In s predstavniki občin se je pogajala Vlada in ne Državni zbor. To je pač vse, kar lahko v tem primeru storim. Sam osebno sem še vedno trdno prepričan, da pravna subjektiviteta ožjih delov občine, krajnih skupnosti, ni potreba, ni smiselna in je lahko celo škodljiva in v ničemer ne okrni avtonomijo delovanja krajevnih skupnosti. Gre za to, da pravna subjektiviteta pomeni samo to, da imajo lahko krajevne skupnosti samostojno finančno poslovanje. Ampak zanje solidarno, popolno solidarno odgovarja občina. Čeprav lahko same nastopajo v finančnem prometu, prevzemajo obveznosti, ob tem da občina polno prevzema vso odgovornost za njihove odločitve. V ničemer nikakor ne posega v imenovanje, upravljanje, delovanje krajevne skupnosti, njihovo vplivno občinsko politiko in tudi finančna sredstva, ki so vedno del občinskega proračuna. Pravna subjektiviteta gre samo za nastopanje, za samostojno prevzemanje finančnih obveznosti. To je zelo pomembno. Mogoče bi se odzval samo še [[…]]In mimogrede, več kot polovica občin slovenskih je pravno subjektiviteto že ukinilo s spremembo svojih statutov. Druga polovica občin ali ne more doseči dvotretjinske večine, da bi pravno subjektiviteto ukinilo s statutom. In če sem še iskren, ukinitev pravne subjektivitete je bil eden od prvotnih predlogov z občinske strani na začetku pogovorov, ki so ga potem umaknili; kar pomeni, da tudi ta predlog ni ideja vlade, ampak spoštuje mnenje predstavnikov lokalnih skupnosti, da tega ne podpirajo. Zato bom tudi prosil, da se temu ustrezno odzovemo. Mogoče pa samo še za konec moj odziv na to – glede dogovarjanja in različna stališča, ki jih imajo različne občine. 212 občin, od katerih so velikosti od 400 do preko 200 tisoč prebivalcev, ne bo nikdar zavzelo enotnega stališča do enotnih rešitev. To je popolnoma razumljivo. Dogovori, ki z občinami potekajo, dogovori potekajo še ta trenutek in predvsem bodo potekali še naprej in je težko reči, kdaj je dokončno dosežen popoln konsenz. Ampak mislim, da je največji uspeh teh dogovorov, ki smo jih z občinami odprli, ravno v tem, da se je odprl odkrit, trajen, odprt dialog z občinami in se s sprejetjem tega zakona nikakor ne bo zaključil. Še več, celo zavezali smo se, kako točno strukturirano se bo ta dogovor z občinami nadaljeval, da bi iskali še nove, še bolj sistemske rešitve, ki bodo še bolj omogočale, da bodo občine delovale bolj racionalno in bolj učinkovito. K temu dogovoru smo se dejansko tudi zavezali. Popolne usklajenosti ne bomo nikdar dosegli in nikdar se ne bomo nehali dogovarjati, ampak je pomembno, da se dogovarjamo naprej. To mislim, da je temeljni najboljši izplen tega začetka dogovarjanja, da je bilo vzpostavljeno to sodelovanje in ta stalni konflikt različnih mnenj, ki bo vodil v boljše rešitve. Hvala.
Kot vidim, je še interes za razpravo, zato prosim, da se prijavite. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo. Gospod predsednik, spoštovani kolegice, kolegi, spoštovani gospod minister s sodelavci! Naj povem, da bom tako sam kot bo tudi Poslanska skupina Nove Slovenije podprla amandma kolegic in kolegov Slovenske demokratske stranke. Kot pa je pač parlamentarna praksa takšna, da pri prvem amandmaju imamo neformalno dovoljenja, da v splošnem nekaj povemo tudi o predlogu zakona, moram reči, da kot minister sam pravi, da je to njemu neljubi zakon, da je gotovo imel težko delo. Res pa je, da morda včasih preveč posegamo v lokalno samoupravo. Morda dobro tega ne razumemo, kaj pravzaprav pomeni samouprava. Meni je bilo zelo všeč kolegice in kolegi, ko je dr. Trček, moj spoštovati kolega, odprl vprašanje načela subsidiarnosti. To je pravzaprav ključno. To je ključni temelj, na katerem lokalna samouprava sloni. Ne bom zdaj na dolgo razpredal o encikliki Quadragesimo anno iz leta 1931, ki je zaradi izzivov totalitarnih ideologij konkretizirala svoje mnenje o svobodi posameznika. Mimogrede, v tej encikliki je opisano za krščansko demokratsko filozofijo zelo pomembno načelo subsidiarnosti. Sledi načelom zasebno pred državnim, prednost daje odgovornosti posameznika pred intervencijo države in tudi malemu pred velikim, ko gre za delovanje države. Iz tega sledi načelo, da naj bo država, kolikor je mogoče, decentralno organizirana, obstaja pa tudi dolžnost subsidiarnosti, ko manjša in šibkejša enota ne more izpolniti določene obveznosti. No, kar zadeva decentralizacijo bi lahko seveda veliko govorili in seveda tudi tokrat na tem mestu obžalujem, da leta 2008 nismo uspeli prepričati tudi opozicijskega dela takratne sestave državnega zbora, da bi v Sloveni vpeljali tudi pokrajine; torej drugi nivo lokalne samouprave. Zdaj, od takrat do danes je minilo že kar nekaj časa in tudi imamo na tem zaradi tega veliko negativnih izkušenj, velikih problemov pri izvajanju kohezijskih projektov, črpanju evropskih sredstev in tako naprej. Če bi takrat uspeli uvesti pokrajine, bi nam, verjemite, bilo danes življenje bistveno lepše. Ko sem se pripravljal na to točko, sem seveda šel tudi pogledat koalicijski sporazum in sem pogledal, kaj pravzaprav koalicijski sporazum govori o lokalni samoupravi. Pravzaprav nobenih tako zelo konkretnih ukrepov, jih je naštetih sicer 10, in kot 10. je tudi finančna samostojnost lokalne samouprave. Ne bom zdaj šel brat, vsak si lahko to prebere. Seveda tudi verjamem, da ta ministru neljubi zakon je namenjen izključno temu, da državni proračun enostavno privarčuje nekaj denarja na račun lokalne samouprave. To seveda ni dobro, ni dobro! Mi smo imeli v preteklem mandatu veliko razprav o reformi lokalne samouprave, danes pravzaprav ne vem, kje je ta reforma, zato tudi ministra sprašujem, ker je pač obravnava te točke zelo pomembna, in me zanima, kako je zdaj z delovno skupino, ki deluje na področju reforme lokalne samouprave. Po 20 letih pač imamo nekaj izkušenj in gotovo je kakšna reforma smiselna, gotovo pa se tukaj tudi večina strinja, da ne reforma na ta način, kot si jo je zamislil dr. Gregor Virant, ko bi kar črtal polovico slovenskih občin. Mimogrede, slovenske občine so pravzaprav, v povprečju gledano, med večjimi v primerjavi z drugimi državami članicami Evropske unije. Tukaj je seveda tudi to pismo, ki smo ga dobili od Združenja občin Slovenije in Skupnosti občin Slovenije. Dejansko je en cmok za vse nas, kot da smo jih ali pa jih je Vlada na nek način izigrala, podobno pismo smo dobili tudi za Zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2014 in 2015, ko se Skupnost občin Slovenije čudi nedogovorjenemu novemu 64. a členu. Ampak, tako na hitro je vse skupaj šlo, in danes če boste vprašali župane ali pa tudi občinske svet, boste videli, da nihče s temi rešitvami ni zadovoljen. Kar zadeva ukinjanje pravne subjektivitete, ta zadeva 29. člen; torej pravne subjektivitete, recimo krajevnih skupnosti. Tukaj je zdaj vprašanje, če bi imeli, recimo, dobrega pravnika ali pa tako močnega političnega sindikalista, kot je gospod Branimir Štrukelj, ki bi zastopal občine, bi najbrž zadeva lahko tudi pravno padla, če jo primerjamo z Evropsko listino lokalne samouprave. Ni samouprava, če enostavno država poseže v neko organiziranost in pravno subjektiviteto ali pravno subjektiviteto na lokalni ravni. To bi morala biti pristojnost občin. Mi imamo primere v občini, iz katere prihajam, smo že pretekli mandat spremenili statut in dejansko krajevne skupnosti kar ukinili. Tu je bilo polno soglasje, tako da imamo občinski svet in potem šest vaških odborov za šest vasi, ki so na nek način posvetovalni organi občinskemu svetu, v katerih, teh vaških odborih, seveda sedijo tudi svetniki iz tiste vasi, če jih vas seveda ima, in na nek način zadeva kar dobro funkcionira. Ni pa dobra ta rešitev, da država na nek način dirigira, kakšna naj bo organizacijska shema lokalne samouprave. Hvala lepa zaenkrat.
Besedo ima gospod Matjaž Han.
Hvala lepa. Sem mislil, da bom pri tej točki molčal, ampak je bilo na začetku predvsem s strani nekaterih nametanih toliko neresnic, toliko izmišljotin in toliko nepoznavanja, pri tem pa še, zanimivo, poučevanje, kako nekateri nič ne vemo, se mi zdi, da je to bilo po moje zelo nekorektno. Zato bom zelo plastično, ker zelo rad plastično povem, kaj se sploh tukaj dogaja in kaj je bil namen zakonodajalca. Prvič, občine so podpisale, za moje pojme, zelo dober dogovor. Zakaj? Obdržale so v priv fazi povprečnino relativno na znesku, ki na nek način lahko omogoča občinam, da imajo in investicije, da se ukvarjajo z vso zakonodajo in tako naprej, po drugi strani so pa z državo sklenile dogovor, da mora v šestih mesecih za 210 občin, ta ista država, skleniti dogovor, kjer bo toliko zakonskih obveznosti izpustila, da bodo lahko znižali povprečnino na 500 evrov. Če tega ne naredi, bo ostala povprečnina 525, ker mora država najti nekje 23 milijonov. Moje osebno mnenje, ker sem pa vendarle bil župan, sicer malo manjše občine, ampak zadeve poznam, država ne bo mogla, za moje pojme, najti neke skupne ukrepe, ki bodo zadovoljile 210 občin, ki bo občine od 300 pa do 210 tisoč prebivalcev in bo to zelo težko. Če pa bo, pa mislim, da je treba ministru dati potem neko medaljo. To je ena stvar. Druga stvar, ko sem poslušal gospoda Jožeta Horvata, malo je skakal sem in tja, moram reči, ne gre kriviti opozicijo pri pokrajinah, Jože. Ti sam veš, da kadar se govori o novih občinah, kadar govorimo o pokrajinah, kadar smo govorili v Državnem zboru, ni bila opozicija ali pozicija, ampak so bili županski lobiji, če lahko temu tako rečeš, bom rekel, lobiji iz različnih okrajev. Sam veš, kako smo prihajali najprej s šestih pokrajin na 12 pokrajin in tako naprej. V Sloveniji na nek način gre zadeva v to smer: treba je nekaj spremeniti, moramo nekaj narediti, ampak ne v moji občini, ne v mojem podjetju, ne pri meni, pri tebi in pri tvoji občini, tam je treba pa nekaj spremeniti. Zato se pa v tej državi ne spremeni nič. Na tisto, če želite, notorično zavajanje glede pravne subjektivitete. Verjamem, da Miha Kordiš ne pozna delovanja lokalne skupnosti, da ne ve točno, kaj v občinah delajo župani, da ne ve točno, kaj delajo člani krajevnih skupnosti in tako naprej. To, da je zavajal iz te sredinske dvorane, da je zavajal, da s tem členom ukinjamo, ne vem kaj, celo je rekel, ukinjamo krajevne skupnosti, ukinjamo demokracijo in ne vem še kaj, je laž. S tem ukinjamo – ne denar – ukinjamo tiste majhne šerife v občinah [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Ne, ne, ne! Sedaj bom pa nekaj povedal. Poglejte, kaj se je naredilo. Krajevne skupnosti zelo dobro laufajo, če je med njimi in med županom dober odnos. In ne rabiš nobene pravne subjektivitete, ampak dogovor, kaj bo ta krajevna skupnost delala, kakšen program bo imela in ko se to dogovoriš, v proračun daš postavko in zadeve funkcionira – če je normalen odnos. Če je pa med županom in predsednikom krajevne skupnosti političen dvoboj, je pa za predsednika krajevne skupnosti seveda pomembno, da ima svojo pravno osebo, da je svoj mali župan in se nekateri za to borijo. S tem pa, da občino bistveno več stane, ker je treba imeti enega zaposlenega, ker je treba delati obvezno zaključne račune, ker je treba delati bilance in tako naprej. V primeru, da bi pravno subjektiviteto ukinili, bi ostala normalna krajevna skupnost, vse bi ostalo isto, samo ne bi bilo treba imeti tam enega zaposlenega, ne bi bilo treba delati bilance, ker bi to delali vse na občini. Ne bi pa [[…]]Če je pametni župan, pa pametna krajevna skupnost, se pa nobena investicija ne bi ustavila. Ampak, ker Socialni demokrati spoštujemo dogovore predvsem s socialnimi partnerji in tako naprej, v tem primeru z občinami, bomo podprli ta amandma. Samo ta amandma bomo podprli, žal samo zaradi enih petih, šestih županov, ki v svoji občini ne morejo narediti reda. In podprli bomo tudi zato, da ne bi slučajno ogrozili dobre pogovore in dogovore, ki jih rabimo v šestih mesecih, da bomo našli neko rešitev, ki bo predvsem dobra za občanke in občane vseh 2013 občin. Tako, da tukaj gre za eno veliko zavajanje in za en politični prestiž posameznikov tudi v ZOS in v SOS. Še nekaj. Tudi župani se med sabo nismo mogli dogovoriti, pa da bi imeli samo eno skupnost, ki bi nas zagovarjala. Ne! Smo morali imeti Skupnost občin Slovenije, ker so bili tam bolj levi župani, potem pa je ZOS naredil pa svojo skupnost, zato ker so bili tam bolj desni župani. Potem so pa mestni župani mislili, da pa se tudi ne morejo pogovarjati, ker so to premajhne občine, so naredili pa še ZMOS. In zdaj imamo 3 skupnosti občin, ki se pogovarjajo in se dogovarjajo in se nič ne morejo med sabo dogovoriti. Mislim, samo zadeve moraš malo poznati, moraš biti realen, pa ne smeš računati, da ti bo mogoče škodoval kak takšen nastop. Ampak jaz raje dam več denarja za občine kot pa za nekatere posameznike, da bodo sestankovali, da si bodo izplačevali denar. Ko sem bil župan, so predsedniki krajevnih skupnosti najbolj delali [[oglašanje iz dvorane]] – v redu je – so predsedniki krajevnih skupnosti najbolj delali, več, kot vsak občinski svetnik. Predsedniki krajevnih skupnosti so hodili od hiše do hiše pobirat podpise, da smo lahko imeli investicije v kraju, hodili na vse sestanke občinskih svetov in zato niso prijeli nobenega evra in je taka krajevna skupnost odlično funkcionirala. Svetniki pa velikokrat pridejo na občinske seje, odprejo na sami občinski seji svoj program oziroma vabilo in ga malo preberejo. Tako mislim, da ni fino, da govorimo kar tako, na lahko, da govorimo, da bomo ukinjali, ne vem občine in tako naprej, če zadeve ne poznamo. Je pa fino slišati, kako ti vse veš, kako to vse znaš. Fino pa je, da kdaj sodeluješ pri postavitvi kakšne telegraf štange, pa kakšne ceste, ki jo kje delajo, da znaš malo drugače razmišljati, ne samo to, kar prebereš v knjigah. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Erika Dekleva.
Hvala za besedo. Prej sem hotela replicirati gospodu Lahu. Bom zdaj povedala, da pač ne vem, ali ste natančno sledili razpravi v Državnem zboru, vsekakor pa niste razumeli kolegice Anite, ki je razpravljala pred vami. Res ne vem, zakaj ste vi brali cel dopis Združenja občin, niti ne vem, komu ste ga brali, še manj razumem, zakaj menite, da mi tega nismo prebrali, ker Anita, ki je pred vami razpravljala, vam je povedala, da smo ta dopis prebrali, da smo se o njem pogovorili, da smo razmislili in da bomo sledili željam občin, in da bomo podprli vaš amandma. Tako da [[…]]Razprava [[…]]O. K., je bila malce mimo. Drugače pa – ja, predlog zakona o ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin res posegajo v enajst zakonov, vendar pa so prav vsi ukrepi v zakonu, kot prvič, usklajeni in dogovorjeni z reprezentativnimi združenji občin in Vlado in pa definitivno vplivajo na povprečne stroške za opravljanje obveznih nalog občin in odpravo administrativnih ovir. Vse te ukrepe oziroma večino teh ukrepov so predlagale občine same in meni se zdi to ključno in pomembno. Si pa osebno ne delam nobenih utvar, da je kdorkoli s tem zadovoljen. Dejstvo je, da se z rebalansom proračuna jemlje finančna sredstva občinam v obliki znižanja povprečnine. Vendar menim, da bi bilo velik bolj neodgovorno, če bi nižali povprečnino in puščali občinam isti obseg zakonsko obveznih nalog ali pa bi jih celo povečevali. Tako pa dejansko imamo sedaj pred seboj predlog zakona, ki prinaša pozitivne spremembe in te spremembe bodo imele pozitivne finančne učinke in občinam bodo pomagale doseči prihranke na različnih področjih. Seveda je to le prvi korak in nas najpomembnejše še čaka in to je sprejetje sistemskih ukrepov na področju financiranja občin. Kolega Kordiš je dejal, da je Vlada vehementno zatrjevala, da je predlog zakona usklajen. Tudi sama se sprašujem, ali sva sedela na seji istega odbora, ker tam so to isto povedali tudi predstavniki občin. Tako podpredsednik SOS kot predsednik ZOS sta poudarila, da so združenja občin z Vlado dosegla in podpisala dogovor. Upam, da so podpisali nekaj, kar je bilo usklajeno. Seveda pa je jasno, da gre za kompromis; in prav to mislim, da je pohvalno. Najlažje je biti v opoziciji in kritizirati, bistveno težje pa se je usesti in doseči nek dogovor oziroma sprejeti, kot v tem primeru, kompromis. Predlogi, verjamem, da sledijo skupnemu cilju in to je stabilizacija delovanja občin. Res je, da smo poslanci prejeli tudi pisna mnenja posameznih občin, ki se z ukrepi ne strinjajo in opozarjajo na nekatere po njihovem mnenju neustrezne rešitve, ampak kot smo že slišali, jasno, učinki finančni v vseh občinah ne bodo enaki, ker so tudi razlike med občinami zelo velike. Nekje je treba začeti, saj je delovanje lokalne samouprave treba racionalizirati in bolje organizirati, ne nazadnje se je ravno v občinskih upravah število zaposlenih od leta 2008 dalje povečalo za kar 4,2 %. Tako kot sem na začetku rekla, bi danes predvsem z veseljem ugotovila, da je predlog zakona usklajen, da je dogovorjen in da predlagani ukrepi predvidevajo zmanjševanje stroškov občin, kar je bil cilj. Kako visoki bodo ti prihranki, pa bomo lahko preverili še čez čas in se mi zdi sedaj zelo neodgovorno trditi, da jih ne bo. Hvala.
Besedo ima gospa Andreja Katič.
Hvala. Žal mi je ostalo zelo malo časa, ampak najprej, naloge občin so se bistveno povečale v vsem tem času in finančni viri za to se niso zagotavljali, čeprav bi se morali. Zato se je povečalo tudi število zaposlenih v občinskih upravah. Od leta 1998 naprej sem direktorica občinske uprave, sodelovala sem skoraj v vseh pogajanjih z Vlado na nasprotnem bregu kot gospod Lavtar in velikokrat se ne strinjam in tudi sedaj menim, da ta zakon je samo blažev žegen na to, kar občine potrebujejo in finale pogajanj šele pride. V Sloveniji imamo tri različne vrste občine: mestne občine, občine na posebnih območjih in ostale občine. Zakon žal ni šel v tej smeri, da bi se jim zagotovilo tudi različno financiranje, ampak vse mečemo v isti koš. Od ministra bo pričakovati, pa verjamem, da bi bilo to delo za enega celega ministra, da se bo lotil tega, da bo pogledal in da se bomo skupaj odločili, kakšne občine želimo, katere naloge dejansko opravljajo ali naj opravljajo in koliko denarja za te naloge tudi potrebujejo. In to je tisto temeljno, kar nas čaka, in šele takrat bodo občine v bistvu zadovoljne s tem, ko bodo videle, kje so in kje je njihovo mesto v tej strategiji razvoja lokalne samouprave. Kar se tiče samo pa še položaja mestnih občin, tudi Ustavno sodišče je velikokrat naložilo, da mora zakon urediti poseben status mestnih občni pa temu žal še nismo sledili, tako da nas tudi to čaka. Kar se tiče pa krajevnih skupnosti in mestnih četrti, pa se strinjam s tem, kar je kolega Han pred menoj povedal. V Velenju imamo šestnajst krajevnih skupnosti, ki so samostojne pravne osebe, tri mestne četrti, ki niso, delajo približno enako, samo predsedniki krajevne skupnosti, ki so samostojne pravne osebe, imajo nekoliko več dela s finančnimi papirji. Hvala.
Besedo ima gospod Franc Laj.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo, spoštovani predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Ogromno je bilo že povedanega okoli financiranja uravnoteženja javnih financ občin – ampak, kaj je bistveno? Zagotovo to, tudi lahko vam povem iz same prakse, da je marsikatera občina že pred tem ugotovila, da ne razpolaga z zadostnimi sredstvi, s katerimi bi lahko kvalitetno pokrila vse na njo prenesene naloge. Zato kot tudi ta zakon so bile prisiljene oziroma so se prilagodili trenutnim finančnim situacijam in so določene službe organizirane v obliki organov skupnih občinskih uprav, in sicer trenutno že v Sloveniji obstaja oseminštirideset tovrstnih organov in ti so se začeli ustanavljati že leta 2005. To je vsekakor pozitivna praksa, ker na marsikaterem območju zelo dobro funkcionira. Zakaj? Zaradi tega, ker so ene občine, predvsem majhne občine, bile kadrovsko izredno podhranjene, vendar pa si zaradi razpoložljivih virov financiranja niso mogle privoščiti, da bi se kadrovsko okrepile in so se prav zaradi tega odločile v tovrstno obliko povezovanja. Glede na to, da pričujoči zakon ne prinaša celovite sistemske rešitve, kar je objektivno jasno, da zaradi tega hitrega ukrepanja to sploh ni mogoče oziroma zelo težko je pričakovati, da bi se v temu kratkemu času lahko kvalitetno pripravile. Prinaša pa, kot sem že rekel, na marsikaterem področju pozitivne stvari, ki so se že uveljavljale v praksi, in predvsem to, da tudi ostale občine, ki se do sedaj še niso prilagodile novim razmeram, da bodo na nek način tudi na podlagi tega zavezane, da se bodo prilagodile. Zakon bom podprl tudi zaradi tega, ker prinaša možnosti in priložnosti za pridobitev dodatnih finančnih sredstev za investicije, in to predvsem velja za tiste občine, ki so nekako razvojno odrinjene, to se pravi, da je redka poseljenost, obmejne občine in tako dalje. Tako govoriti, da ta zakon prinaša samo slabo, mislim, da kar nekaj pozitivnih stvari tudi prinaša. Prav tako – bom še to izkoristil, da bom omenil, kar se tiče pravne subjektivitete. Marsikatera občina je to že uredila, ker je videla, da bo lahko tako bolj racionalno funkcionirala in celo še povečala svojo učinkovitost in investicijsko sposobnost. Hvala.
Hvala. Besedo dajem gospe Janji Sluga. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Rekla bi takole , da bi si seveda vsi želeli več denarja na vseh področjih. Ampak, če bi ga bilo vsepovsod dovolj, potem proračuna sploh ne bi potrebovali in potem teh ukrepov danes tukaj ne bi sprejemal. Zakaj je ta zakon nujno sprejeti – zato ker je bil dogovorjen s soglasjem z občinami, pogajanja, smo slišali, so bila dolgotrajna, naporna in bi se morala zgoditi že zdavnaj. Pozdravljam napore te vlade, ki – če malo spremljamo – na vseh področjih resnično, resnično dela na tem in se trudi, da se dogovarja s socialnimi partnerji in da vzpostavi neko komunikacijo in nek dogovor in tega sem zelo vesela. Kot so že ugotovili vsi moji predgovorniki, občin je veliko, med sabo so si povsem različne, nikoli, nikoli – po stari slovenski navadi – neki ukrepi ne bodo všeč vsem in nikoli se vsi med sabo ne bodo mogli dogovoriti in se poenotiti. Ta predlog po eni strani predstavlja nek protiukrep, neko uravnoteženost temu, da je pač občinam treba znižati povprečnino. Državni proračun ne prenese več takšne višine, kot je bila določena do sedaj. Če bi kar naštela mogoče nekaj dejstev, neko dejansko stanje. Zakon o financiranju občin je bil sprejet pred letom 2008, to se pravi pred letom, ko so se zaradi krize prihodki iz naslova dohodnine v bistvu začeli zniževati. Ta učinek je bil na državni proračun takojšen, občinske proračune pa ne, ker se pri izračunu povprečnine upoštevajo podatki za 2 leti nazaj, torej pride vsaj do 2-letnega zamika. Če pogledamo tudi indeks državnega proračuna in indeks proračuna občin, lahko ugotovimo, da znaša indeks državnega proračuna v letih med 2008 do 2014 minus 9, torej 91 %, medtem ko znaša indeks občinskih proračunov plus 8, torej 108 %. Pomemben podatek se mi zdi tudi število zaposlenih, in sicer da se je v tem istem obdobju, se pravi od leta 2008 do leta 2014, število zaposlenih na občinskih upravah povečalo za 195, torej za 4,2 %. Seveda se zavedam, da so občine v zelo različnih položajih; kot rečeno, ene nimajo do zdaj še nikakršnih težav, še vedno tudi zaposlujejo, druge se že vsakodnevno spopadajo z zamiki plačil in nesposobnostjo plačevanja računov. Ampak v svoji občini, če pogledam, lahko v tem trenutku zelo hitro naštejem kar nekaj stvari, ki bi si jih želela, da bi bile še narejene, pa mogoče to zdaj ne bo mogoče, ker je stanje v državi takšno, kot pač je. Ta predlog ponuja občinam nek nabor nekih ukrepov, ki jih lahko občine izkoristijo, si s tem pomagajo in nekako, kot sem že rekla, s tem dobimo neko protiutež temu znižanju povprečnine. Glede amandmaja k 5. členu bi pa dejala samo to, kar je bilo sicer že rečeno, ampak nekako se mi zdi, da je bilo tudi preslišano. Se pravi, na predlog Združenja občin Slovenije, na njihov predlog, se en zahtevek – gre na en zahtevek zemljiške parcele znotraj katastrske občine lahko največ 10 posameznih nepremičnin. Torej, to so predlagale občine same. Ni predlagala Vlada in v tem primeru je bil njihov predlog upoštevan. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Zvonko Lah. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Zelo se strinjam z vašo razpravo. Tukaj v parlamentu mislim, da so vsaj štiri bivše direktorice občinskih uprav. Ministru bi predlagal, da jih vključi v ekipo in še kakšnega bivšega župana, in mislim, da bo zakonodaja dosti bolj užitna, kot pa če bodo samo uradniki na vladi to pripravljali. Ta dopis, ki je prišel včeraj – zakaj sem ga prebral? Očitno, če ni to prav oziroma ali lažeta ta dva predsednika, ki sta to napisala ali kaj? To je po seji odbora, ki je sprejel te amandmaje in te člene in naknadno je to prišlo po seji odbora. Če mislite, da ni prav [[…]]Prav pa je in sem prebral, da tudi tisti predsedniki krajevnih skupnosti, ki danes gledajo, vedo, kaj je bilo napisano. Mogoče so se samo posuli s pepelom, ti združenji, do tistih občin, ki jih nista prav zastopala v dogovorih, mogoče tudi to. Vesel pa sem, da ta naša dva amandma tudi koalicijske stranke podpirajo. To, kar je bilo rečeno – zakaj ta zakon? Ni denarja, občinam je treba manj dati, da pa ne boste toliko manj in toliko prizadete, vam bomo pa omogočili, da boste privarčevali, ne boste imeli toliko izdatkov. Če gledam samo ta amandma k 5. členu. Vlada je hotela dati neko orodje, da bodo občine prišle do določenega prihodka, s tem da bodo zaračunavali nenormalno visoke takse za ta potrdila našim občanom in državljanom. Je bilo rečeno, občine bodo toliko pridobile. Ja, ampak bodo zaračunale občanom, kar ni prav in ni pošteno! Enostavno skrbi prestavite na nižji nivo in naj se občine potem znajdejo! Potem smo kupčkali na samem odboru, kaj je prav, če je za vsako parcelno številko to preveč, dajmo pa na 10 skupaj in dajmo na katastrsko občino pa dajmo, ne vem kaj še vse. Kar nekaj smo tam modrovali in na koncu prišli do enega zaključka. Mogoče bi bilo celo bolj prav na katastrsko občino kot pa na OPN. Veseli me, da vsaj nekateri to podpirate. Kar se pa tiče k 8. členu. Že sedaj imajo občine in župani – in verjemite mi, tisti, ki so vsaj večkrat bili izvoljeni, niso neumni, so dobri gospodarji in to lahko dokazujemo, da so občine ogromno naredile s tistim denarjem, ki so ga imele v teh 20 leti. Bistveno več kot država! Pustimo njim, da občinski sveti sami odločijo, ali bo tam ena krajevna skupnost imela račun ali ga ne bo imela; naj se sami odločijo. Ena mestna občina, ki ima 20 krajevnih skupnosti, 20 krajevnih praznikov, donatorjev, sovlaganj in ne vem koliko služnosti, je treba pobrati. Zakaj ne pustijo račune predsedniku krajevne skupnost, da ima svoj denar in bo lažje pobiral tiste služnosti po terenu, da bodo vodovode lahko zgradili, kanalizacijo in ceste. To je stvar posameznikov. En ima tako prakso, da bolje deluje, drugi pa drugačno. To je stvar. Sedaj pa bomo mi kaj na silo osrečevali nekatere župane. Jaz to tako vidim. Tukaj ne bomo profitirali. Ne vem, kdo je izračunal. Ali ste izračunali, koliko bomo tukaj pridobili ali bodo občine pridobile? Mislim, da bodo več izgubile, če določeni projekti zaradi tega ne bodo izvedeni; da bo manj ljudi dobilo zdravo pitno vodo ali kakšna cesta ne bo zgrajena. Sedaj imamo velik problem, kar se tiče posegov občinskih cest, kategoriziranih, na privatna zemljišča; tožbe, ker so sodišča kar pripoznala nazaj lastnikom, do so lastniki cest, lastniki objektov, ne samo zemljišča pod objektom. Baje je bil tudi celo primer, da bi enemu moral Dars celo plačati del avtoceste, ker gre po parceli, ki ni bila prej pridobljena v imenu države. Kot Butalci. In velike probleme imajo zdaj občine, ker pravijo, da kar v vrsti čakajo lastniki s tožbami. Verjetno bodo na terenu predsedniki krajevne skupnosti ali pa člani sveta krajevnih skupnosti lažje do tistih lastnikov prišli in se pametno pogovorili, če že nimamo zakonodaje tako urejene, kar bi bilo sam po sebi umevno, da je vrednost tistega zemljišča pod objektom vrednost dejanske rabe, ali je bil travnik, ali je bil gozd, ali je bila njiva, ne pa vrednost objekta, kar se v praksi zdaj pojavlja. In pustimo tisto, kar dobro funkcionira in dobro dela, tistim, ki to upravljajo bolje, kot pa upravlja država. Ne dvomim, da minister nima najboljših namenov in želi kar najbolje stvari urediti, ki so zelo neurejene, vendar, gospod minister, na tak način, kot so bili ti prvi koraki, ne bo najbolje. Lokalna samouprava, kot je kolega Trček že tam bral Evropsko listino ali pa določbe Evropske listine lokalne samouprave, je zelo občutljiva tema. In Evropska listina in naša Ustava pravi, da mora država zagotoviti sredstva za naloge, ki jih naloži občinam. Tudi predsedujoča je to povedala. Od leta 2008, kot pravite 4 %, 4,2 % je bilo več zaposlenih, nalog verjetno pa za 10 % več zaposlenih, za katere pa občina niti sredstev ni zagotovila. Vesel sem, da boste podprli, upam da, oba amandmaja. V tem času pol leta pa, gospod minister, da boste našli res tiste prave prihranke pri občinah. Mislim, da je na odpravljanju administrativnih ovir ali pa birokratskih, največ dela in največ koristi, ker sem prepričan, da občine opravljajo najmanj 30 % jalovega dela. Če bi vsi tisti, ki opravljajo jalovo delo, opravljali koristno delo, pa je tega tudi veliko, bi bilo tudi še bistveno več narejenega. Določena poročila morajo pošiljati po trikrat na državo, pa še pokličejo nazaj, kdaj boste poslali. To lahko povejo bivše direktorice, kako to zgleda. Želim vam srečno roko pri tem, upam pa, da boste tistih 23 milijonov zagotovili, če ne boste dobro uspeli, pa res konec leta dali občinam, če ne bodo toliko prihranile. Hvala.
Hvala. Besedo ima dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Kot je kolega Lah zelo plastično povedal, mi se tu pogovarjamo o lokalni samoupravi. Samouprava. Občine na to seveda različne načine organizirajo. Če bi šli zdaj gledat to najnižjo delitev, bi videli, v enih občinah imajo krajevne skupnosti, mestne četrti, vaške več pristojnosti, v drugih manj. Kolega Han je žal odšel, lahko bi mu povedal, da sem v življenju tudi kakšen jarek za vodovod skopal – pa za kaj še? Kaj smo že kopali? Za ozemljitev televizijskega oddajnika na Žežlju, da sem tudi v gozdu z babico kakšne kostanje podiral, da smo potem dobili, bom rekel v lepi slovenščini telegraf štange, da smo si telefon postavili in tako naprej. Tako ta praktični vidik zelo dobro poznam. Zelo mi je tudi jasno, kaj pomeni pravna subjektiviteta. Ne vem, kako delate druge stranke, v Združeni levici naši strokovnjaki za svoje peneze garajo in včasih mogoče tudi preveč časa namenimo kakšnim zakonom, ki niso najpomembnejši, to pa gledamo v luči seveda tudi participativnega proračuna. Navsezadnje, da prihaja tudi do neke delitve odgovornosti. Seveda je tukaj kolega Han strigel, pa rekel, zdaj boš pa dobil še toliko malih šerifov, pa je šel takoj spraševat sekretarja ali vedeje, koliko pa je teh subjektivitet, pa bi jih bilo 800, pa je rekel, da bo to blazno drago. Glejte, 10. člen, Pravica lokalnih oblasti do združevanja: "Lokalne oblasti imajo pri izvajanju svojih pooblastil pravico sodelovati in v okviru zakona oblikovati konzorcij z drugimi lokalnimi oblastmi za izvajanje nalog skupnega pomena." Lahko pa potem, ne vem, ima deset občin skupaj enega birokrata, ki bo bilance na koncu delal, pa bo prišlo cenejše, če sem zelo banalen. Moti nas v tem zakonu in v sorodnih tovrstnih zakonih sam pristop, ki ni dober za pravni red v Sloveniji, kar sem že večkrat nekako povedal. Tudi imam občutek, da minister nekako razume resor in hoče nekaj premakniti. Sedaj pa je na meni kot poslancu – poglejte, ne bom delal forenzike, kdo se je dogovarjal s figo v žepu. Resorno ministrstvo trdi, da ste se zmenili, včeraj dobimo nek tovrstni dopis in zdi se mi, da bi malo vseeno morali končno se začeti zavedati, da živimo v 21. stoletju, kjer različni ljudje različno mislimo in tudi delujemo in tudi pričakovati neko enotnost občin, da jih boste vse na eno šimelno merili – tega več ne bo! Zaradi tega bo delo izvršilne oblasti vse težje in bomo verjetno vse težje tudi našli ljudi, ki bodo pripravljeni na tem garati. Meni se zdi pravna subjektiviteta teh najnižjih teritorialnih ravni organizacije družbenega delovanja pomembna tudi zaradi tega, ker na ta način tudi v nekih občinah porazdelimo odgovornost. Če bi bilo tega zavedanje več, mogoče celo kakšne občine ne bi imeli. Mogoče bi imeli celo manj občin, ker občine so se pogosto ustanavljale, veste, ste imeli kraj A in kraj B. Kraj A je bil center občine, kraj B je bil malo zanemarjen, se je počutil zanemarjenega, pa je bila zakonska podlaga za neko tovrstno ustanovitev. Mi sedaj lahko na veliko bentimo tu, da polovica občin niti ni zagotovila tisti minimalni kriterij, ampak te občine so v 20 letih naredile nek infrastrukturni preboj, kar je v redu. Na nas pa je, da po 20 letih seveda to temo odpremo, jo premislimo, se končno že nehamo pogovarjati o pokrajinah, ampak se resno zagrizemo v to. Upam, da bomo junija imeli o neki razpravi s številnimi deležniki res nek dober predlog strategije lokalne samouprave, ki bo izhajala iz tega, da govorimo o samoupravi, ne pa o tem, kaj bomo mi občinam nalagali. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Jani Möderndorfer.
Saj ni čudno, da volivci in volivke, Slovenci in Slovenke, pravijo, da toliko neumnosti in norosti je lahko samo v tem državnem zboru. V tej eni uri sem se naposlušal o pravni subjektiviteti od volilne všečnosti posameznim občinam in za to da so opravili domačo nalogo do nekih razlag, kako je treba prepustiti lokalno samoupravo, da se samoupravlja in tako naprej. Kar je pa najbolj obskurno, je pa to, da se večina strinja, da pravna subjektiviteta, takšna, kakršna je ne more biti, ampak O. K, zaradi petih županov boste podprli trapast SDS amandma. Tega ne razumem! Oprostite! Tega ne razumem. Štiri ure in pol smo bili na odboru in štiri ure in pol je bila, bom rekel, neka konsistentna razprava, kjer smo prišli do nekih zaključkov, zakaj kakšna stvar je prišla in zakaj jo je treba podpreti in zakaj ne. Sedaj pa ne vem; jaz ne vem, kaj se je zgodilo ponoči – čira čara, gotovo, drugi ljudje, fertig, bomo podprli, ne gremo se več. Poglejte, tako to več ne gre naprej! Sedaj grem pa po vrsti, dovolj časa imam, da to razložim. To je približno tako, kot da imate v familiji, saj poznate tisto družinsko kartico, Pika kartico, da ne bom še imena in reklame delal. Ene so na ime in priimek – tisti, ki bo plačal to na koncu –, zraven spodaj je pa družinska kartica, kjer hčerke in sinovi vlečejo in drajsajo po POS-terminalih in vlečejo in zapravljajo, kakor se da. Ampak na koncu vedno samo en plača: ata ali pa mama. V tem primeru lokalne skupnosti je občina tista, ki bo vedno plačala vse neumnosti, ki jih naredi del občine s pravno subjektiviteto, ki je šel v kredit in vzel za neko cesto, nek vodovod in ne vem kaj še vse in tega denarja sploh nima. Veste, kdo ima pravno subjektiviteto? Tisti, ki tudi denar dobi! Ta trenutek je odvisno samo od občinskega sveta na lokalni ravni, ali se bo odločil, da bo dal denar, ne glede na to, ali ima pravno subjektiviteto ali je nima. Vedno lahko odloči, da ga ima – s podračunom na računu občine, v kateri ta ožji del je, pa če se mu reče vaška skupnost, krajevna skupnost ali četrtna skupnost. Kakorkoli že. Razlika je samo ena, da v nobenem primeru se ne more zgoditi, če tam ni pravne subjektivitete, da bi se lahko zadolžil mimo župana, ki je pa na koncu glavni in odgovorni v občini in bo nosil vse posledice teh neumnosti in norosti, ki se dogajajo v ožjem delu. In to vi dobro veste! Samo zaradi 5, 6 županov, zaradi tega, ali pa bom rekel, političnih strank, ki jim ustreza, ampak dobesedno ustreza, da ostaja pravna subjektiviteta, zato ker jim ni povšeči župan, bo nazaj noter zabijal kol in bodo delali po svoje. Gremo naprej. Kaj sploh je pravna subjektiviteta? Ne gre za to, da vam bom zdaj razlagal in vas učil. Daleč od tega! Ampak, ker vi to zelo dobro veste, veste nekaj, da če hočeš biti pravno in neodvisen in se ne vmešavati v lokalno samoupravo, moraš imeti najprej svoje vire. Lokalne skupnosti še danes nimajo svojih virov 100 %, ampak jih na koncu zalaga zgornja mama, država jih sofinancira s povprečnino. Dokler je tako, ima država tudi pravico povedati, kje se pa stvari nehajo. Gre lahko ožji del četrtne skupnosti občine v stečaj? Ne more. Ne more iti v noben stečaj. Gre lahko občina? Pravnoformalno da. Seveda gre lahko, ampak zato je država posegla z nekimi mehanizmi. Zakaj se takrat niste oglasili, ko je država rekla, da se občina ne sme več zadolžiti za več kot 20 %? Zato ker je videla, da so tudi nekatere občine bile nore in so se zadolževale na 100 % svojih lastnih prihodkov. Takrat pa nič niste govorili o tem, da je to poseg v lokalno samoupravo. Zakaj niste tega takrat omenili? In mimogrede, koliko ima kdo znanja o tem, kaj kaj je in kaj kaj ni v lokalni samoupravi. 6 let sem bil podžupan, zadolžen – ne boste verjeli, gospod Lah – za četrtne skupnosti. In niso imeli nobene pravne subjektivitet, glasni pa ropotali so pa sto na uro in vsi so se sklicevali na njih, na njihove odločitve. In so uslišani, če hočejo biti. Tako da to – to je nonsens! Danes imate, oprostite minister, večino tukaj v Državnem zboru. Prepričajte jih, tako kot pri proračunu, da ne sprejmejo takšnih neumnosti, in boste naredili veliko koristi za 90 % občin, ne samo za ne vem koga. Zaradi tega, ker imajo občine ta problem, in to je nonsens, da enostavno to razlikujemo. Ja, nikoli se ne bomo poenotili. Seveda se ne bomo nikoli poenotili! Saj to je normalno, saj smo zdrava družba. Ampak, en pa mora odločiti, ker ne moremo od tu do večnosti se pogovarjati, ali je to prav ali ni prav, ali smo pred volitvami ali nismo, ali ustrezamo tistemu, tretjemu, četrtemu. Lepo vas prosim, ta podpis, garantiram, da če grem zdaj vprašati vse člane županov, je večina za to, da se tak amandma ne sprejme, ampak zaradi 5, 6 županov je pritisk zaradi tega, ker se Skupnost občin vedno bolj in bolj boji, da bo vedno manj članov in potem mora takšne dopise pošiljati. Valjda nismo toliko neumni in naivni, da ne vem, kako nastajajo takšni dopisi. Čim ne ustreza en interes, dajmo poslati in potem seveda poslanci vstanejo in čitajo takšne dopise, kot da bomo zdaj pa vsi se tresli. Novi poslanci in poslanke, navadite se, za kakšno stvar je treba vzeti tudi odgovornost. Če ste včeraj govorili, da ste prevzeli odgovornost za rebalans, prevzemite odgovornost tudi za to odločitev. In tako je tudi edino prav! Minister, tu vas podpiram, skrajni čas je, da se tukaj naredi red. Če ne boste s tem manevrom uspeli, kako boste uspeli šele z ostalimi manevri, ker potem ne bo več en dopisek, potem bo sto dopisov. Je treba res enkrat carski rez narediti tu pri teh stvareh. Kdo je izvoljen neposredno – župan; kdo odloča in nosi odgovornost – župan. Torej, župan naj odgovarja za vse, ne pa neki lokalni šerifi, ta mali, ki niso niti izvoljeni neposredno na volitvah v smislu funkcije kot nosilci vodje četrtnih skupnosti, vaških skupnosti, ampak so samo izvoljeni kot četrtni svetniki ali pa vaški svetniki ali karkoli že. In tako je tudi prav. In kdo gre na koncu na sodišče? Župan! Nobeden drug ne gre. Župan! [[oglašanje iz dvorane]] Na besedo boste prišli, ko se boste javili, do takrat pa dajte mir. Hvala lepa.
[[oglašanje iz dvorane]] Prosim za mir v dvorani! Gospod Zvonko Lah, replika. Izvolite.
Najprej bom povedal, da je bil gospod Jani Möderndorfer podžupan v Mestni občini Ljubljana šest let. Podžupan je lahko vsak svetnik. Velika večina od teh ne bo pa nikoli župan in nikoli ne bo imel polne odgovornosti. Vprašal bi, koliko samoprispevkov krajevnih je imela Mestna občina Ljubljana v času, ko je bil on podžupan. Nič! Vse je dala občina, občini pa država. V velikih, manjših občinah, ki imajo – moja občina ima primerne porabe milijon 800, proračun pa 5 milijonov. Od kod razlika? Razlika v prispevkih občanov, lastnih prispevkov od svojih osebnih dohodkov, zato da imajo zgrajeno komunalno infrastrukturo; za kanalizacijo, za vodovod, za telefonijo, ki smo jo gradili – vse smo gradili z lastnimi sredstvi. In še bomo morali! 30 % Slovencev nima zdrave pitne vode. Mogoče v Ljubljani? Če je nimajo v Ljubljani, potem je sramota za Ljubljano! Kolikor ima Ljubljana lastnih sredstev nad primerno porabo, koliko prihodkov dobi s taksami, s parkirninami, z vsem, potem je to sramota za tiste, ki ste upravljali z občino! Veliko občin, tam na robu, še nima vodovoda, gradijo vodovode s sredstvi, ki so namenjene za ceste, ker imamo tako formulo za financiranje, za ceste, ki so jih gradili pred 30, 40 leti s krajevnimi samoprispevki, pa ni za flikanje lukenj. In ne primerjati Ljubljano pa tam eno Zgornjo Kungoto ali pa Mirno Peč. Kaj smo pa v Mirni Peči zgradili s tistim denarjem, ki smo ga dobili od občine v tem času, pa trdim, da petkrat več kot Ljubljana na prebivalca. Petkrat več, grem stavit, kolikor hoče! In ne tukaj žaliti vse tiste župane, vse predsednike krajevnih skupnosti, ki po dvajset let gradijo, hodijo od človeka do človeka, pobirajo služnosti in denar. Šest let sem sam pobiral z blokcem od hiše do hiše. Koliko ste tega v Ljubljani storili? Ne zdaj forsirati. Naj se župani sami zmenijo in občinski svetniki, komu zaupajo, kateri krajevni skupnosti, da bodo imeli svoj račun in bodo delali s tistim. Drugače je, če predsednik krajevne skupnosti reče, da nam je občinski svet s proračunom določil toliko denarja in to je naš denar, določen z občinskim odlokom. Če bomo toliko in toliko še sami zbrali, bomo to investicijo speljali in vodili jo bomo sami [[…]]
Prosim, če končate. To ni bila replika, niste povedali, kdo vas je narobe razumel.
Narobe razumel, ja, in še marsikaj bo.
Prav. Hvala. Proceduralno gospod Möderndorfer. Izvolite.
Kolega Lah, ne vem, o čem sem ga narobe razumel. Govoril je vse druge traparije, ki sploh nimajo veze s tem, o čemer sem jaz razpravljal. Glede na to, da se je odštevalo od časa, bi vas prosil, predlagam podpredsednica, da to takoj na začetku naredite, ne da čakate tri minute, ko pove že vse tisto, kar ni potrebno. Za prihodnje. Se bom pa potem kasneje javil k razpravi, da razložim to, kar mi očita.
Hvala. Besedo dajem ministru za javno upravo gospodi Borisu Koprivnikarju. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Vseeno menim, da je na mestu, da še nekaj dejstev pojasnim, pa tudi naših stališč glede na to precej burno razpravo, ki moram reči, da mi je zelo všeč, zato ker je vsebinska. Pa bodimo natančni. Pravna subjektiviteta. Približno polovico občin jo je že ukinilo zaradi tega, ker so očitno smatrali, da je ali moteča ali jo ne potrebuje. Pa poglejmo, kaj je razlika. Če lokalna skupnost oziroma krajevna skupnost nima pravne subjektivitete, je lahko neposredni uporabnik občinskega proračuna. Pri občinskem proračunu ima svoj lasten podračun, letno ima svoj finančni načrt. Javnih naročil sama ne more upravljati, tudi če ima pravno subjektiviteto; zaposlenih ne more imeti, tudi če ima pravno subjektiviteto; torej, v ničemer ni razlika. Če ima pravno subjektiviteto ,ne more sprejeti lastnega statuta, imenovati nadzorni odbor, nima lastnih finančnih virov, z njimi pa razpolaga. Še naprej bo lahko predsednik, tudi če nima pravne subjektivitete, sveta ožjega dela pooblaščen za zastopanje občine pri izvajanju v okviru ožjih delov občine – se pravi, brez problema dobi pooblastilo – in tudi ožji del občine lahko še naprej upravlja z premoženjem te krajevne ali četrtne skupnosti. Torej, diskutiram o tem, zato da ugotovimo, ali se dejansko s tem predlogom kakorkoli posega v avtonomijo delovanja, samoupravno zastopanje, možnost uveljavljanja interesov občanov v ožjem delu. Tukaj ne vidim nobenih zadržkov, vprašanje je samo v tem, kako se razpolaga s sredstvi in prevzema obveznosti. Mogoče glede zagotavljanja, da država ima nalogo, da zagotavlja občinam delovanje. Država zagotavlja občinam, da s svojo ureditvijo približno milijardo 100 letno za njihovo tekoče delovanje. In v preteklih letih iz zadnje finančne perspektive je bilo občinam s posebnim programom, ki je bil namenjen prav za lokalne skupnosti, namenjeno dodatne 1,4 milijarde za neposredne investicije in iz teh investicij se je dejansko ogromno v občinah zgradilo infrastrukture. Kar se tiče dejanskih prihrankov, gospod Lah, ko omenjate, da bi se morali ukvarjati s konkretnimi zadevami, ki se nanašajo na hitrejše postopke in odpravljanje administrativnih ovir. Točno to je predmet tega zakona, v več točkah se točno tega dotikamo in te poenostavitve postopkov in zmanjšanje obremenitev občin dejansko tudi uvajamo. Še enkrat pa komentar glede na reprezentativnost, kar je bilo tudi večkrat očitano. Tri združenja občin imamo, dve imata po zakonu reprezentativnost, tretja te reprezentativnosti po zakonu nima, pa vendar so vsa tri združenja ob vseh pogovorih popolnoma enakopravno sodelovala, vsa stališča so bila enakopravno upoštevana, seveda so pa na koncu dogovor podpisala samo združenja, ki imajo dejansko priznano tudi reprezentativnost. Mogoče še za ta načelna vprašanja, ki se vedno znova odpirajo takrat, ko želimo delati manjše izboljšave. Strategija lokalne samouprave je začela svojo pot, se pravi, je tik pred tem – mislim, da naslednji teden gredo dokumenti v javno obravnavo –, ampak še enkrat poudarjam: to ne bo strategija lokalne samouprave, za katero bi, recimo, na Ministrstvo za javno upravo pripravili predlog besedila in jo dali za nekaj dni v javno razpravo, ampak smo pripravili predlog odprtih vprašanj, na katera želimo stališča deležnikov; tudi predstavnikov lokalne samouprave, poslanskih skupin in vseh ostalih, potem pa bomo šele zapisali neke usmeritve v dokument, ki se bo ponovno tudi javno obravnaval. Torej ne projiciramo stališč do teh ključnih sistemskih vprašanj, ampak sprašujemo ciljne javnosti, kakšna ta stališča dejansko so. Ob vsej tej razpravi, ki jo poslušam, se mi vedno znova, pa ne samo tokrat, ko govorimo o lokalni samoupravi, ampak tudi na nekaterih drugih področij, dva ključna zaključka, taka zelo splošna, porajata. En ključni zaključek, s katerim se vsi strinjamo, je to, da nujno potrebujemo spremembe, izboljšave, popravke sistema. S tem se vsi strinjamo. In drugi ključni zaključek je, da vsako spremembo, ki jo predlagamo, je treba zavreči. Na tak način se spremembe ne bodo zgodile. Predlagali smo nekaj konkretnih sprememb, niso briljantne, gredo pa v pravo smer in so dogovorjene. Torej predlagam, da te spremembe podpremo in dejansko zagotovimo, da se v nekem manjšem delu pa vendar izboljšajo pogoji za poslovanje lokalnih skupnosti, v ničemer pa ne poslabšajo.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima, gospod Primož Hainz. Izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala lepa za besedo. Kolegice in kolegi! Seveda moram reči, da ta razprava je na nek način globalna, ker je lokalna samouprava eden velikih problemov naše družbene ureditve. Seveda pa moram reči, da če ste pred dnevi brali intervju z Vesno Vuk-Godina, ki je zbrala nekaj zgodovinskih – napisala je knjigo seveda na to temo – dejstev, nekateri so na to že prej opozarjali, ona pa kot antropologinja, v kateri ugotavlja, da slovenski družbeni princip je princip kolektivizma. To je seveda zelo pomembna zadeva, ko gradiš lokalno samoupravo, ker je samouprava v tistem pozitivnem smislu ne samo – ker nekateri pravijo, da je samoupravljanje bilo v preteklosti neka izmišljotina in ona ni. Gre za to, da je samoupravljanje bilo imanentno slovenskemu življu že pred stoletjem, še preden smo rekli, da je to slovenski živelj. To samo zato, ker tema je težka in se je moramo na ta način tudi previdno lotevati. Kar se pa tiče konkretnega zakona, pa moram reči, da je popolnoma očitno bilo iz te razprave, da je ves zakon sporen, če malo poenostavim, samo na točki vprašanje pravne subjektivitete. Pri pravni subjektiviteti gre za razpolaganje s finančnimi sredstvi, to je minister seveda tudi na nek način sedaj razložil. Ta problem te subjektivitete pa ni povezan z evropsko listino o lokalni samoupravi. Evropska listina lokalne samouprave popolnoma jasno reče princip subsidiarnosti; ampak ta princip subsidiarnosti pomeni samo to, da če višja stopnja ali pa večja stopnja da pooblastilo nižji stopnji – beri država občini ali občina četrtni skupnosti – mora dati za to tudi sredstva. To je. Tako da se pri tem zakonu na Evropsko listino lokalne samouprave ne moremo sklicevati. Ker četrtna skupnost ali pa vaška skupnost, kakor koli se ta najnižji del imenuje, ponekod pač neko zadevo uredi, če za to dobi denar. In ni pomembno, ali je pravna subjektiviteta ali ni pravne subjektivitete. Kar se tiče pa teh stopenj, četrtna skupnost, krajevna skupnost, vaška skupnosti, potem seveda občina, nato pokrajina, ki jo imamo v ustavi, pa je nismo uspeli ustanoviti, in država. Praviloma četrtne skupnosti težko prenašajo župana, župan ima seveda same težave s četrtnimi skupnostnimi, ki bi rade več naredile, več pločnikov, več tistih drobnarij, ki seveda v četrtni skupnosti so. Potem je seveda pokrajina. Zakaj nimamo pokrajine? Zelo preprosto, ker župani nočejo pokrajine, ker bi se morali potem podrediti nekomu ne glede na [[…]]In seveda, tudi noče država, ker noče dati pooblastila in noče dati sredstev. In ta kregarija je tako približno [[…]] Če konkretiziram, pa to ni nova zadeva oziroma ni popolnoma nič novega, že v socializmu je bilo tako – da vas lahko potolažim za nazaj, ker nekateri ste bistveno mlajši. Namreč, zakaj se Ptuj in Maribor ne moreta združiti v eno pokrajino? Zelo preprosto – kdo bo prvi? In so stalne težave. To je nekaj, kar je popolnoma staro in je tako rekoč večno, lahko rečem – vsaj kar se mene tiče, štirideset let okoli teh stvari študiram. Sicer pa, kar se te večnosti tiče, moram reči, da ko gledam gospoda Romana Lavterja, ki že tudi trideset ali petintrideset let to počne, popolnoma z istimi vprašanji se ukvarja – po mojem, ne vem, če smo danes, ampak vendar, to samo mimogrede v informacijo. Kar se pa tiče dejstev, koliko občin imamo in kakšne občine imamo, pa gospa Katič, gospa podpredsednica, dovolite. Tisto, kar ste rekli, je res, ampak je premalo. Mi imamo občine, ki so v skladu s temeljnim zakonom, in imamo občine, ki niso v skladu s temeljnim zakonom – namreč, pet tisoč prebivalcev kot omejitev – in imamo eno občino, ki je dana od boga ali berite: Ustavno sodišče. To je klasifikacija, pri kateri smo v tem trenutku. Drugače pa moram reči, ko beremo pa poročila Računskega sodišča, so pa zelo različna. Imamo Veliko Polano, ki jo vsi hvalite, upravičeno hvalite, ker je uspešna pri pridobivanju sredstev, mednarodnih sredstev in tako naprej. Imamo pa tudi nekatere občine, ki strahotno slabo delajo s tem denarjem, ki ga dobijo od države ali pa, dobro, davkoplačevalcev. Ljubljana je seveda nekje [[…]]Težko bi rekel, Ljubljana ima malo težave. Namreč, imamo Ljubljano ali pa župana, ki je perfektno uredil nekatere dele, recimo center, tako da nam vsi zavidajo, nekateri na obrobju so malo manj zadovoljni s tem, imamo pa seveda tudi Stožice. Skratka, ni rečeno [[…]]Prav v Ljubljani je res vprašanje, in prav zaradi Ljubljane bi rabili pravzaprav zakon o mestnih občinah, tu bi pa bilo vprašanje, če nima smisla, da so Fužine posebna, s svojo pravno subjektiviteto, enota ali ne. Tukaj se pa pojavlja to vprašanje. Skratka, stvar ni tako [[...]] Dobro, da ne bom predolg v tem trenutku, mislim, da ta rešitev za te potrebe, ki jih danes imamo, in glede na najavljeno razpravo ministra okoli lokalne samouprave v globalu, mislim, da ta rešitev danes je popolnoma [[nerazumljivo]]. Hvala lepa.
Hvala. Besedo želi minister. Gospod Boris Koprivnikar, izvolite.
Se opravičujem, ker sem nesistemski, ampak dve stvari sem pozabil povedati, pa mislim, da je prav, da jih jasno povem. Eno je odgovor glede tabel, ki ste jih želeli, imeti tukaj pred seboj jih imam, na spletni strani so objavljene, tako da so dostopne. Mogoče je bila kakšna tehnična težava. Druga zadeva pa še moj razmislek glede pravne subjektivitete, svoje osebno mnenje sem povedal. Pravna subjektiviteta ožjih delov lokalnih skupnosti v ničemer ne zmanjšuje njihove vloge v odločanju o participaciji občanov. To je moj pogled in zato zagovarjam, da se pravna subjektiviteta kot taka ukine. Drug pogled je pa pismo oziroma stališče predstavnikov občin, katerega je komentiral gospod Möderndorfer, ki jasno nasprotuje temu ukinjanju. Poudarjam, ukinitev pravne subjektivitete ni bila predmet dogovora s predstavniki občin. Je bila rešitev, ki je nastala na matičnem delovnem telesu kot odgovor na pomisleke Službe Vlade za zakonodajo. Ne želim, da je s strani predstavnikov občin upoštevanje tega stališča tretirano kot nekredibilnost Vlade v nadaljnjih pogovorih, ki jih nameravamo zelo resno nadaljevati, zato poudarjam, da pravna subjektiviteta oziroma njihovo ukinjanje ni bilo predmet zaključka dogovorov z občinami, ampak je nastala v parlamentarni proceduri, osebno jo podpiram, ne želim pa, da se interpretira kot nekredibilnost v nadaljnjem pogovarjanju s predstavniki lokalnih skupnosti, ki ga bomo zelo potrebovali in ki ga zelo resno jemljemo in nameravamo nadaljevati.
Hvala. Če sem prav razumela, gospod Möderndorfer želite [[…]]Kot predlagatelj? Izvolite.
Se hecno sliši, da sem predlagatelj, ampak ste me povozili, predlagatelj sem pa še vedno. Tako imam svojih pet minut. Danes smo slišali tudi to, da kot je omenil kolega poslanec, češ da sem bil samo podžupan, potem pa se je spravil na Ljubljano in govoril same traparije in neumnosti. Mimogrede, da ne bomo govorili preveč traparij in poenostavljali. Mestna občina Ljubljana, ker ste jo ravno omenili, je, kakorkoli se hecno sliši, tudi kmetijska občina. Ne boste verjeli, 8. največja občina kmetijska v državi! In ima še kar nekaj hiš, kjer ni vodovoda, imajo pa samostojne vodnjake in podobne stvari. Tudi nimajo vseh cest asfaltiranih. Je pa ena redkih občin v državi, kjer je država prej jemala, kot dajala; razen tisto, kar je po statusu o glavnem mestu. Ne nazadnje Ljubljančani, ki živijo v Mestni občini Ljubljani, se morajo zaradi državnih zadev ogromnokrat odpovedati tistim delom in tistim stvarem, ki je v resnici last vseh občanov. Ne tako poenostavljati in tako naprej. Zagotovo imajo mestne občine neke prednosti, ki jih druge ruralne občine, ki niso mestne, nimajo, velja pa tudi obratno. V mestu je bolj onesnažen zrak kot v kakšnih drugih občinah in se zato manj ukvarjajo s kakšnimi stvarmi, ki so bolj problematična za taka velika strnjena mesta. Tisto, kar je bolj pomembno, pa je, da ko omenjate mestno občino, vam predlagam sprehod po zgodovini mesta Ljubljane in stvarnem dejstvu, preden kvasite neumnosti tukaj v Državnem zboru. Ampak res dobesedne neumnosti, ker enostavno vidim, da kot bivši župan nimate niti približno pojma, kako deluje Mestna občina Ljubljana. Ker pa govorimo o pravni subjektiviteti, moram pa reči, da je seveda ta [[…]]So kakšne težave? Ne. Se mi je zdelo, da ne. Tisto, kar je bolj pomembno za mene, je, da je danes priložnost, da lahko odstranimo nekaj, kar je samo po sebi umevno. Zato sem omenil, da četrtne skupnosti, na primer v Ljubljani, kjer nikoli ni bilo pravne subjektiviteti, so normalno funkcionirale. Imele so vse tisto, kar imajo, in tisto, kar ste najbolj omenili – če želijo same zbrati denar, tako imenovani samoprispevek, čeprav ga nimamo več, in ga v resnici nakažejo z zelo jasnim namenom na račun Mestne občine Ljubljana, ga bodo dobile na podračun in bodo tudi o tem denarju odločale in ga bodo lahko porabile. Tako se ne izgovarjati, da je to nemogoče, seveda je mogoče. Zato je prav, da vemo, o čem kdaj kaj govorimo. Danes pa je izredna priložnosti in večina je bila pripravljena to podpreti. Na koncu boste to pravno subjektiviteti, če je ne boste danes ukinili, jo boste kasneje prodajali bistveno dražje, kakor poznam pogajanja s Skupnostjo občin v Sloveniji in ostalima dvema združenjima in jo boste drago, drago, drago plačali. Zdaj pa se tega lahko znebite, čez en mesec pa nihče v Sloveniji več ne bo vedel, kaj je to pravna subjektiviteti četrtnih ali pa ožjih delov občin. Verjemite, da bo tako, ker bodo imeli druge probleme in se bodo z njimi ukvarjali.
Prosim, če smo strpni v svojih razpravah in ne uporabljamo besed, ki jim ni mesto tukaj. Dr. Trček, ste želeli proceduralno? Izvolite.
Po navadi vedno dobim opomin, ko kakšno tako besedo rečem – nimam problema s tem. Rad bi videl, da je slovenski parlament bolj podoben južnokorejskemu, dobro, ne rabimo ga ravno demolirati, ampak imejte iste vatle za vse, ne glede na to, koliko kilometrov ima kdo v parlamentu, kdo ne. Mislim, predsednik Državnega zbora je danes to končno začel, upam, da boste vi tudi nadaljevali s tem. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Jože Tanko, proceduralno. Izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Že nekajkrat sem opozoril, da tisti, ki vodite seje, imejte enake kriterije, enaka merila do vseh, ki razpravljajo v Državnem zboru. Mislim, da nekatere razprave, ki so bile danes opravljene, niso spoštljive do kolegov poslancev. Včeraj ste za, ali pa je predsednik Državnega zbora praktično za nič podelil javne opomine poslancem, ki si tega niti po moji predstavi niso zaslužili, danes pa grobe razprave, tudi zaničevanje in nespoštljivosti, niso niti opozorjeni niti prekinjeni pri takih razpravah. Še posebej bi morali biti budni pri razpravah tistih, ki so predlagali poslancem v sprejem etični kodeks in tam je ena pomembna postavka, je spoštljivost. Predlagam vam, gospa predsedujoča, da tiste, ki so ta etični kodeks predlagali, napotite, da ga ponovno preberejo in da ga poskušajo razumeti. Da poskušajo razumeti, kaj so predlagali poslancem Državnega zbora v sprejetje. Mislim, da to zaničevanje bivšega ljubljanskega podžupana, ki ga ima do župana ene druge občine, je pravzaprav neprimerno in nedostojno. Ljubljana tudi ni vse, bi pa lahko uredili tudi tiste pašnike tamle sredi mesta, kjer je Plečnikov stadion, pa še kakšno drugo kmetijsko površino bi lahko kultivirali in jo naredili urbano, tako kot je že nekoč bila, pa še dediščina bi se uredila na spodoben način. Tako predlagam vam in drugim predsedujočim v Državnem zboru, da ne ločujete poslance na poslance koalicije in opozicije in da imate pri istih točkah, predvsem pa pri sejah Državnega zbora iste kriterije, ne da enkrat veljajo ena stroga merila, drugič pa – kljub temu da tudi vi nosite očala –, spregledate marsikaj in tudi ne opozorite. Hvala lepa.
Hvala. Predlagam, da se tega vsi držimo, vključno tudi z vami. Prekinjam razpravo glede proceduralnih vprašanj in predlagam, da gremo naprej z vsebinsko razpravo. Kot predlagatelj Jani Möderndorfer, izvolite.
Saj veste, da me ne boste mogli zaustaviti, ampak škoda, ker sem hotel nekaj drugega narediti. Poglejte, s tiste strani dostikrat prihajajo čudni vzdevki v smislu svojevrstnega označevanja poslancev in poslank. Kolega Tanko je dobro začel stavek, potem pa ga je sredi stavka preformuliral: zaničevanje podžupana Mestne občine Ljubljana, ki ga ima do gospoda Laha, potem je pa obrnil. Ja, prva polovica je bila v redu, druga je bila tako nazaj. Gospod Lah, če ste se čutili ogroženega ali pa napadenega, poglejte, danes se vam opravičujem, čeprav ne vem, s čim vas prizadel. Povedal sem vam samo, da nimate pojma o stvareh, o katerih govorite, kar se tiče Mestne občine Ljubljana, in ste jih poenostavljali – zavestno ali nezavestno, pa ne vem. Vendar, če vas je prizadelo, se opravičujem. Niste se pa javili, to je pa res. Drugi so morali to povedati. Ampak veste, tega opravičila nazaj jaz nikoli ne dobim s tiste strani, in to je ključni problem tega, kar se pogovarjamo danes.
Hvala. Nadaljujemo razpravo. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Morda v uvodu samo to, da mi, ki iz periferije prihajamo v Ljubljano, mnogo več vemo o Mestni občini Ljubljana kot Ljubljančani o drugih občinah, ker tu smo praktično vsak dan, čutimo vse probleme, ki jih ima mesto ravno tako kot meščani glede parkiranja, glede prevoza, glede konic, glede nedostopnosti, glede vseh ostalih zadev. Toliko mogoče v pojasnilo. Sam vem več o Mestni občini Ljubljana kot katerikoli ljubljanski podžupan o Mirni Peči ali občini Ribnica. Sedaj bi pa rad v tej svoji razpravi opozoril na eno zadevo, ki se mi zdi nekorektna, nanaša se pa na ministrstvo oziroma na predlog tistega, ki je zakon predlagal. Namreč, v oceni finančnih posledic je zapisano – gospod minister, bi lepo prosil za pozornost – zapisano, da ima ta predlog zakona za občine 15 milijonov evrov pozitivnih učinkov. Ko preberemo pozitivne učinke pri tistih desetih ali enajstih zakonih, ki so napisani, so morda ocenjene vrednosti res tako velike. Vendar žal pri tej oceni manjka uvod, manjka ocena učinka zmanjšane povprečnine, ki bo visoka približno 40 do 60 milijonov evrov in toliko bodo manj občine dobile za izvajanje svojih nalog, in manjša ocena učinka, tistega dela, ki ga država namenjala za sofinanciranje. Ta zakon, gospod minister, nima 15 milijonov pozitivnih učinkov, ampak ima 50 milijonov še ali 70 milijonov negativnih učinkov. Saldo tega zakona za izvajanje nalog, ki jih boste reducirali, je negativen. Meni se zdi priprava zakona s tako obrazložitvijo nekorektna in neprimerna. Občinam boste dodatno vzeli še približno 30 do 40 milijonov evrov za namene spodbujanja investicij oziroma sofinanciranje investicij. S tem se bo marsikaj v občinah spremenilo. Pozitivnih učinkov ne more biti, če bodo občine denar izgubile. To, kar predlagate, te redakcijske popravke pri tem, kako bo potekala lokalna samouprava ali se izvajala lokalna samouprava na spodnji ravni, je pravzaprav bagatelna zadeva, neprimerna za urejanje s takim zakonom. To je stvar občinskega odloka navsezadnje, kako bo občina uredila te zadeve v statutu in potem tudi naprej izvajala. Danes je pomembna razprava pač samo o tem. Vendar tistega, kar je povezano s ključno spremembo, o tistem pa ni nič. In da minister napiše, da ima ta zakon samo pozitivne učinke za občine, je v tem delu nekorektno, zato ker niso samo pozitivni, ampak je tisti negativni del približno trikrat do štirikrat večji, kot je pozitiven učinek. Žal bodo marsikatere stvari ostale problem, velik problem bo dolgoročno, zato ker ta zakon ni enoleten, ampak je večleten, ima trajne posledice, bodo tudi trajne posledice pri investicijah na lokalni ravni in bodo trajne posledice pri črpanju evropskih sredstev. To je končni učinek tega zakona. Mislim, da predlagati nekaj na način, da ni pravilno in korektno obrazloženo, ni korektno obrazloženo, in ne povedati o tem, kakšne bodo tudi po tem dolgoročne posledice teh nekorektnih obrazložitev, se mi zdi neprimerno; za raven Vlade neprimerno. To ni poslanski zakon ali karkoli, kjer je težko kakšne stvari oceniti, ampak podatki o znižanju povprečnine, o znižanju učinkov za sofinanciranje pa obstajajo. V tem zakonu jih pa ni napisanih. Hvala lepa.
Hvala. Želite proceduralno ali kaj? Ne. Besedo dajem predstavniku Vlade ministru za javno upravo gospodu Borisu Koprivnikarju. Izvolite.
Hvala. Mislim, gospod Tanko, da ste delno že sami odgovorili na vprašanje, ki ga tudi želim sam pojasniti. Ta zakon ima pozitivne učinke, vendar je povezan z ostalimi zakoni in mi nismo nikdar zavajali ali karkoli podobnega govorilo o tem, da je to kompenzacija za tisto zmanjšanje financiranje občin, ki prihaja iz drugih zakonov. To je bil tudi osnovni namen in osnovni dogovor oziroma osnovni namen pogovarjanj z občinami: kako lahko zmanjšano porabo občin dosežemo na takšen način, da se tudi zmanjša obremenitev občin z določenimi ukrepi, ki jih ta zakon dejansko tudi prinaša. Opozoril bi še enkrat, da smo se dogovorili z predstavniki občin za 3 nivoje ukrepov. Prvi, manjši novi, ki se je uredil na podlagi nekih pravilnikov in sprememb, poenostavitev, je bil izveden, še preden je bil sploh sklenjen dogovor. Drugi nabor ukrepov je ta, ki ga prinaša zakon, ki je pred vami, in tretji nabor ukrepov, ki bo še bolj sistemski kot ta drugi, je tisti, ki bo rezultat dogovorov, ki jih še vedno nadaljujemo. Mi smo 6 resornih ministrstev zavezali tudi s sklepom Vlade, da postavijo vodje skupin, ki se bodo s predstavniki občin pogovarjali o nadaljevanju sistemskih ukrepov, ki jih enostavno v tako kratkem času ni bilo mogoče realizirati in bodo imeli za posledico tudi posege v zakonodajo, ko bo ta seveda tudi pripravljena. Kar se tiče sofinanciranja investicij, v letošnjem letu je bilo sofinanciranje po dogovoru ne ukinjeno, ampak zmanjšano za 1 odstotek, s tem da je drug procent. Pomeni, 2 odstotka sofinanciranja odprto za leto 2016, ob tem pa se je tudi ta ukrep kompenziral z možnostjo občin za lažje, hitrejše in višje zadolževanja v primeru sofinanciranja evropskih projektov. Tak je bil dogovor in je tudi zapisan. Kar se pa tiče evropskih sredstev, pa moramo tudi vsi na nek način sprejeti dejstvo, da je bila tako visoka investicijska dinamika, ki je bila posledica posebej rezerviranih evropskih sredstev stare finančne perspektive, šlo je za približno milijardo 400, samo za potrebe lokalnih skupnosti, da se take investicijske dinamike v prihodnji finančni perspektivi ne bo nadaljevala. Prihodnja finančna perspektiva ne ločuje sredstev za lokalno samoupravo in ostalih evropskih sredstev, ampak odpira skupne tenderje za projekte, zato pričakujemo, da ta dinamika ne bo tako intenzivno, kot je bila do sedaj. Pa še enkrat, če pogledate samo osnovne številke, da pri milijardi 100 tekočega stroška za poslovanje občin v enem letu doseže to v enem letu nekje med 600 in 700 milijonov investicij, to je tako intenzivna investicijska dejavnost, da v nobeni, še tako intenzivni panogi ni mogoče take dinamike investiranja zdržati na dolgi rok. To na nek način pojasni, upam da, zakaj ima ta zakon pozitiven saldo, v kombinaciji z ostalimi zakoni je saldo še vedno negativen. Pričakujemo pa tudi mi, da bodo lokalne skupnosti delile breme, ki ga nosi ta država že nekaj let, in bodo zmanjševale lastno porabo. Če dam samo primerjavo, zelo konkretno, v državni upravi se je od leta 2008, 2009 število zaposlenih zmanjšalo za 4 tisoč, s 35 tisoč na 31 tisoč, državni proračun se je skrčil za skoraj 10 %, medtem ko je v istem obdobju v lokalnih skupnostih število zaposlenih naraslo za 3,4 % in se dejansko poraba povečala za 8 %. To pomeni, da so se praktično v primerljivih odstotkih gibale zneski v nasprotno smer. To so dejstva in na podlagi teh dejstev tudi pričakujemo, da bodo, tako kot je bila država sama prisiljena iti v racionalizacije, del tega negativnega učinka pa občine kompenzirale tudi s svojimi notranjimi prilagoditvami, pri katerih pa želimo sodelovati in iskati neke skupne rešitve, da bodo te prilagoditve lažje.
Hvala. Replika gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Samo pojasnilo. Gospod minister, občinski proračuni so rastli izključno zato, ker so se povečala in izboljševala črpanja evropskih sredstev, ne zaradi delovanja države in blagovoljnosti države, ki jim je namenjala več sredstev. Če občine ne bi bile sposobne črpati za investicije in dobiti sofinanciranje iz evropskih proračunov, teh virov ne bi bilo. Učinki evropskih sredstev na lokalne proračune, celo pri isti nominali, imajo bistveno večji indeks ali odstotek kot na državni proračun. Mislim, da je to razlaganje tega, da so te zadeve rastle na tak način, neprimerno, ker to ne zdrži.
Zdaj dajem najprej besedo ministru gospodu Koprivnikarju, potem pa je gospod Möderndorfer kot predlagatelj tudi zraven. Izvolite.
Pojasnjujem zdaj,da te se razprave učim, in mislim, da sem bil narobe razumljen. Ločeno govorimo o sredstvih, ki so bila vložena v investicije, in ločeno govorimo o sredstvih, ki se uporabljajo za tekoče delovanje občin. Za tekoče delovanje občin se namenja okrog 1,1 milijarde letno, investicije pa niso vključene v ta podatek. Ti procenti se ne nanašajo na investicije, kajti če bi investicijska sredstva upoštevali v skupno porabo občin, potem se ta ne bi povečala za 9 %, ampak za 50 %, kar je bistveno drugačna številka.
Hvala. Kot predlagatelj gospod Möderndorfer, izvolite.
Hvala lepa. En od poslancev je zelo jasno povedal, da kako država nič ni dala občinam. Ni res! Leta 2007 je Janševa vlada sprejela Zakon o financiranju občin, kjer je spremenila način financiranja. Trem občinam je vzela, zato da se bo sorazmerno porazdelilo, da bodo ves ostale občine dobile več denarja. Takrat smo opozarjali, da bo tako funkcioniralo samo eno do dve leti, potem pa je enostavno začelo vse skupaj padati. Tako je rezultat seveda, kolega, na vaši strani.
Hvala. Besedo ima dr. Dragan Matić, izvolite.
Havla za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Sicer se nisem mislim danes oglašati k besedi, ampak ko sem videl vso to dramatiko in vso to napetost, sem šel še enkrat pogledat, kaj pravzaprav je na dnevnem redu in vidim Predlog zakona o interventnih ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin. To je slikovito v nasprotju z vsem, kar je bilo tukaj povedanega; s strani Združene levice se je opisovalo, da je to ataka na demokracijo, da gre za rušenje osnovnih postulatov lokalne samouprave, s strani SDS je bilo slišati, da je ta zakon itak brezvezen, ker ne bo imel nobenih posebnih učinkov oziroma bo imel kvečjemu škodljive. Skratka, zelo sem bil začuden ob vseh teh izvajanjih, ker če lahko pripomnim, pa nisem neka avtoriteta, nek bivši občinski funkcionar, kot gospo Lah ali gospod Möderndorfer, ampak vseeno, dovolite mi, da pripomnim. Bil sem na seji Odbora za notranje zadeve in tam sta bila tudi dva predstavnika združenj občin, gospod Kremžar in gospod Smrdelj, in ta dva sta povedala – lahko pogledate tudi magnetogram –, da izrekata posebno priznanje tej vladi za potrpežljiv odnos, za razpravo, za analizo vseh problemov, ki so na mizi in za skupno iskanje rešitev, kar je ta zakon dejansko tudi prinesel. Res je bilo že takrat v razpravi slišati razne očitke, zlasti s strani SDS, da ti predvideni ukrepi ne bodo prinesli rezultatov, ampak je bilo tudi pojasnjeno s strani obeh predstavnikov združenj občin, da so ti ukrepi različno učinkoviti glede na specifiko, glede na velikost občin, da nekje prinašajo zelo velike prihranke, nekje spet manjše. Ampak, da v globalu, ko potegnemo črto, da so ti skupaj izpogajani ukrepi zelo pozitivni. Tudi tam, kjer je bilo, recimo, očitano, da preveč odstopajo od interesov, kot je na primer znižanje povprečnine, je bilo jasno pojasnjeno, da so se zelo dobro izpogajali, da obstaja varovalka, da v primeru, če ukrepi ne bi prijeli, da potem seveda bo država tista, ki bo morala tisto razliko občinam povrniti. To se pravi, bilo je zelo jasno obrazloženo, da je bil tukaj dogovor sporazumen, da rezultati, ki so vgrajeni v zakon, so dobri. Seveda, če pa pride nekaj dopisov s strani občin, ki pa s tem ne soglašajo, se temu ne gre čuditi, ker imamo občin 210 in vedno se bo nekdo našel, ki bo imel neke določene pripombe na že izpogajane in dobre rešitve. Hvala lepa.
Hvala. Lahko se potem še prijavite k razpravi. Besedo dajem gospodu Möderndorferju.
Hvala lepa. Rad bi se opredelil še do nekaterih amandmajev, ki so bili podani v samem postopku. Eden je zagotovo ta, ki smo ga obravnavali na odboru – veste, da sem razpravljal predvsem v smeri, da je noro omejevati na deset, če bi lahko bilo tudi več, pa sem predlagal tudi rešitev, kako bi se ta amandma popravil. Seveda pa nisem pričakoval to drugo skrajnost, ki pa je zdaj predlagana z amandmajem, da to pa pomeni kar kolikor hočeš, od tu do večnosti, do onemoglosti. Se pravi, tega amandmaja, kar se tiče zemljiškoknjižnih zahtevkov, preprosto ni za podpreti, ker dejansko to pa res potem lahko nastane strošek, še posebej, kadar bo šlo za resno velike investitorje, kjer bodo želeli toliko in toliko zahtevkov vložiti. Se mi zdi pa zelo pomemben predlog ustanovitev občinskega in medobčinskega pravobranilstva, ki ga tudi pozdravljam v takšni obliki, kakršen je. Mislim, da je to končno en napredek naprej, v korist občinam. Dileme okoli tega funkcionar ali ne funkcionar pa mislim, da ta v bistvu niti niso toliko pomembne, bolj pomemben je rezultat, zakaj se to uvaja oziroma kaj hočemo s tem doseči. To se mi zdi zelo pomembno. Naj zaključim s tistim, kar sem v osnovi začel, glasovali bomo popoldne ob štirih. Predlagam, vmes boste imeli itak še pavzo, da resno razmislite, ker imate res lepo priložnost, da naredite ta korak. Ne nazadnje res ni treba podlegati temu vprašanju, še posebej zato, ker sta bila na temu odboru dva predstavnika in tudi približno ni bilo tega rompompoma, kot se zdaj nekateri obešajo na ta dopis. Predvsem pa izpeljite kakšno stvar do konca, tako kot se spodobi. Samo enkrat boste minister; če boste imeli srečo dvakrat, trikrat pa ne boste, ker niste nori.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Prosim, če se prijavite. Besedo ima mag. Matej Tonin, izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi, amandmaji, ki so pred nami, na nek način lahko izboljšajo ta zakon, ki je pa, resnici na ljubo, slab in občinam predvsem veliko jemlje, več jim jemlje, kot jim pa daje. Da bom zelo konkreten in da ne bom govoril samo v načelnih stališčih, lahko to povem iz prakse, konkretno iz naše občine Kamnik, ker v današnji razpravi se zdi, kot da, toliko kot bodo občine izgubile pri glavarinah, bodo sedaj lahko nazaj dobile preko tega interventnega zakona, pozabi pa se dodati vejico – ja, če bodo dodatno davčno obremenjevale svoje občane, kar pa najbrž ni v interesu nobenemu občinskemu svetu ali pa nobenemu županu. Na nek način zdaj država sili s tem zakonom župane in občinske svete, da bodo dodatno obremenjevali svoje občane, kar je narobe. Rekel sem, da bom govoril o številkah; Občina Kamnik približno 30 tisoč prebivalcev, z glavarino bomo izgubili približno pol milijona evrov, preko teh ukrepov, ki se nam jih pa ponuja, bomo pa pridobili 50 tisoč evrov. Torej, razlika je 1:10. Če je to pravičen ukrep pa če je to dober ukrep, naj si vsak sam odgovori. Je pa dejstvo, da so občine še ena izmed redkih institucij, kjer se investicije še vedno peljejo, ker se še vedno zmanjšujejo zaradi njihovega dela regionalne razlike in na nek način povišujejo standard vsem našim državljanom. Razmisliti, če bi veljalo vztrajati pri takšnih zadevah.
Hvala. Besedo ima gospod Primož Hainz. Izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala lepa! Prej seveda nisem dobil besede, ker sem se čutil prizadetega, če lahko tako rečem, od gospod Tanka, ki je sicer govoril o Ljubljančanih, ni me imenoval osebno – upam, da je šel na malico, da posluša tam spodaj. Namreč tako je, 67 let sem bil Ljubljančan, ampak vendar sem od tega 40 let ali pa skoraj 40 let bil v nekih službah, kjer sem bil vedno vezan na teren in sem vedno ali cerkve gradil – seveda ne v materialnem smislu – ali sem se ukvarjal z lokalno samoupravo itn. Skratka, bil sem izjemno veliko in poznam Slovenijo od Lendave do Portoroža, bi rekel naš glasbenik. Tako ne vem, če je res, da gospod Tanko tako dobro pozna Slovenijo, kot jaz, recimo, poznam Ribnico ali pa Ljubljano. Mislim, da njegova pripomba ni bila korektna. Poleg tega smo pa poslanci, po mojem, rekli, da nismo vezani na lokalne sredine, ampak imamo širše zadolžitve, tako da pripomba na Ljubljančane ni bila prav vljudna. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod minister Boris Koprivnikar, izvolite.
Samo gospodu Toninu bi pojasnil, da bom prav razumljen. Kamnik z letošnjim letom izgublja 375 tisoč v primeru največje restrikcije, če bi bila uveljavljena. Govorimo o prvi seriji ukrepov, ki je bila že izvedena, drugi, ki prinaša ta zakon, in o nadaljevanju ukrepov, ki bodo dodatno zmanjšani. In če bomo te uspešno izvedli in kompenzirali izpad v primeru Kamnika 375 tisoč, potem bodo tudi uveljavljeni, in sicer bo država po več letih dolžna doplačevati, tako kot dela sedaj, v prvi polovici leta iz integralnega dela proračuna poleg glavarine. Tak je dogovor in tako je tudi zapisano.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 5. členu in vloženemu amandmaju? [[Ne.]] Potem dajem naprej razpravo 8. člen in amandma k 8. členu, ki je vsebinsko povezan z amandmajem k 10. in 29. členu, se pravi, da dajemo skupaj v razpravo 8., 10. in 29. člen in amandmaje Slovenske demokratske stranke k temu členu. Pri tem opozarjam tudi, da smo dobili spremembe amandmaja k 8. členu. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem še 31. člen in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Gospa Sluga, izvolite.
Samo želela bi dodati eno dodatno obrazložitev k 31. členu, in sicer ta amandma pomeni, da se bodo postopki, ki bodo začeti, se pravi vložene vloge, do 31. marca končali po dosedanjih predpisih. Pravica bo [[izklop mikrofona]].
Hvala. Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE ZA ORGANE DRŽAVNE UPRAVE, PRAVOSODNE ORGANE, JAVNE ZAVODE, JAVNE GOSPODARSKE ZAVODE, JAVNE AGENCIJE IN JAVNE SKLADE ZA LETO 2015. Predlog odloka je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga odloka dajem besedo predstavnici Vlade gospe mag. Renati Zatler, državni sekretarki.
Hvala za besedo. Gospa podpredsednica, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada Republike Slovenije Državnemu zboru predlaga sprejem odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2015. Predlagani odlok se sprejema na podlagi 2. in 5. odstavka 11. člena Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti ter 3. in 6. odstavka 13. člena Zakona oziroma 13. člena Uredbe o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti. Zakon v 5. odstavku 11. člena in 6. odstavku 13. člena določa, da se načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem predloži v sprejetje Državnemu zboru skupaj s predlogom proračuna. Ker gre v konkretnem primeru za rebalans državnega proračuna za leto 2015, se tudi letni načrti pripravljajo kot samostojen odlok za leto 2015, ki bo razveljavil in nadomestil sedaj veljavni Odlok o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne sodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2015. Obveznost priprave nam je naložila tudi 14. točka sklepa Vlade. Upoštevaje načrt oziroma podlage načrta ravnanja z nepremičnim premoženjem in načrtov ravnanja s premičnim premoženjem v letu 2015 načrtujemo 117 milijonov 337 tisoč 971 evrov prihodkov od prodaje stvarnega premoženja. Po drugi strani pa v enakem obdobju načrtujemo nakupe premoženj v višini 97 milijonov evrov. V delu, kjer se finančne posledice nanašajo na predvideno povečanje prihodkov državnega proračuna, gre za okvirne finančne posledice, te bodo odvisne od uspešnosti oziroma realizacije načrtovanih postopkov razpolaganja s stvarnim premoženjem države. Posebej poudarjam, da v predlogu odloka ni premičnin ali nepremičnin v vrednosti, ki so nižje ali enake 10 tisoč evrov. Hvala lepa.
Hvala. Predlog odloka je obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Lilijani Kozlovič. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo je na 6. redni seji 12. 2. 2015 obravnaval Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2015, ki ga je v obravnavo predložila Vlada. Odbor se je seznanil s predlogom odloka in mnenjem Zakonodajno-pravne službe. Predstavnik predlagatelja minister za javno upravo Boris Koprivnikar je v dopolnilni obrazložitvi povedal, da gradivo obsega načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem, znotraj katerega so še drugi načrti, in sicer načrt pridobivanja nepremičnega premoženja, načrt razpolaganja z zemljišči, načrt razpolaganja s stavbami in deli stavb v upravljanju organov in načrt razporejanja z zemljišči, stavbo in upravljanje organov. Drugi načrt je načrt ravnanja s premičnim premoženjem države, znotraj katerega sta načrt pridobivanja premičnega premoženja, načrt razpolaganja s premičnim premoženjem in oba načrta se predložita v sprejetje Državnemu zboru skupaj s predlogom državnega proračuna. Predlog odloka bo nadomestil sedaj veljavni Odlok o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem. Odbor je bil seznanjen tudi s pisnim mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki k predlogu odloka ni imela pripomb. Člani in članice odbora o predlogu odloka niso razpravljali, nato so pa glasovali o vseh členih skupaj in jih sprejeli. Ker v predlogu odloka na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo Državnemu zboru predlaga, da Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2015 sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Stranke Mira Cerarja bo predstavila gospa Janja Sluga.
Spoštovani, hvala za besedo. Predlagani odlok o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2015 sprejemamo v skladu z 11. členom Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti ter 13. členom istega zakona in 13. členom Uredbe o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti. Prav tako Zakon o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti določa, da se načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem predloži v sprejetje Državnemu zboru skupaj s predlogom proračuna – v tem primeru rebalansa proračuna za leto 2015. Aktualni odlok, ki ga danes sprejemamo vsebuje naslednje: načrt pridobivanja nepremičnega premoženja v orientacijski vrednosti 31 milijonov 813 tisoč 642 evrov, načrt razpolaganja z zemljišči v orientacijski vrednosti je 7 milijonov 866 tisoč 646 evrov, načrt razpolaganja s stavbami in deli stavb v vrednosti 26 milijonov 370 tisoč 163 evrov, načrt razpolaganja z zemljišči s stavbo v vrednosti 66 milijonov 123 tisoč 990 evrov, načrt pridobivanja premičnega premoženja v vrednosti 63 milijonov 695 tisoč 40 evrov in načrt razpolaganja s premičnim premoženjem v vrednosti 13 milijonov 721 tisoč evrov. Vlada v letu 2015 načrtuje 114 milijonov 81 tisoč 799 evrov prihodkov od prodaje stvarnega premoženja in nakupe premoženja v vrednosti 95 milijonov 508 tisoč 682 evrov. V delu, kjer se finančne posledice nanašajo na predvideno povečanje prihodkov državnega proračuna, gre za okvirne finančne posledice, saj so le-te odvisne od uspešnosti oziroma od realizacije načrtovanih postopkov razpolaganja s stvarnim premoženjem države in so usklajene z rebalansom proračuna za leto 2015. Kako se bodo gibale cene nepremičnin, v tem trenutku ni mogoče natančno napovedati. Geodetska uprava zaznava trend, ki še vedno kaže padanje cen. Prav tako ne vemo, kakšen vpliv na cene nepremičnin bo imela prodaja nepremičnin s strani DUTB. Ministrstvo za javno upravo se zaveda, da je realizacija ravnanja s premoženjem države bistveno nižja, glede na načrtovanje in intenzivno iščejo rešitev za boljšo realizacijo. V prihodnosti moramo zato poskrbeti za centralizacijo ravnanja z državnim premoženjem, ureditev evidenc, pravno ureditev nepremičnin in njihove prodaje na enem mestu, kar bo omogočilo bolj ekonomično razpolaganje s tem premoženjem. Poslanci Poslanske skupine SMC bomo predlog odloka podprli. Hvala.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavila gospa Nada Brinovšek.
Predsedujoča, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Zakon o stvarnem premoženju države in lokalne skupnosti določa, da Državni zbor na predlog Vlade Republike Slovenije sprejme načrt ravnanja z nepremičnim in pa premičnim premoženjem, skupaj s predlogom državnega proračuna. Iz načrta ravnanja z nepremičnim premoženjem je razvidno pridobivanje nepremičnega premoženja, se pravi zemljišč, stavbnih zemljišč, stavbe, v višini 35 milijonov 141 evrov za vse organe v posplošeni tržni vrednosti in pa razpolaganje z zemljišči, s stavbami in deli stavb v višini 103 milijone 551 tisoč, tudi za vse organe. Iz načrta ravnanja s premičnim premoženjem pa je razvidno pridobivanje v višini 62 milijonov 099 tisoč evrov, od tega motorna vozila v skupni vrednosti 10 milijonov 428 tisoč evrov, informacijska oprema v skupni višini 19 milijonov 212 tisoč evrov in drugo premično premoženje v vrednosti 32 milijonov 458 tisoč evrov. Razvidno je tudi razpolaganje s premičnim premoženjem: prodaja motornih vozil v vrednosti 5 milijonov 272 tisoč evrov, prodaja informacijske opreme v višini 60 tisoč evrov in pa prodaja drugega premičnega premoženja v višini 8 milijonov 454 tisoč evrov. Poudariti želim, da naša stranka podpira predloge, ki gredo v smeri pridobivanja in razpolaganja premoženja v smislu dobrega gospodarjenja. V tej luči bi morali ravnati vsi upravljavci premoženja, še zlasti v tem času, ko smo soočeni z visokim proračunskim primanjkljajem, ko dolg države narašča in ko so stiske državljank in državljanov iz dneva v dan večje. Ustavila bi se pri načrtu ravnanja s premičnim premoženjem, natančneje pri pridobivanju. V imenu naše stranke bi rada opozorila, da se nam zdi, da nekateri proračunski uporabniki načrtujejo nakup vozil kar po tekočem traku in s tem ne sledijo načelu dobrega gospodarja. Naj tu omenim, da izstopa Ministrstvo za finance s 45 avtomobili in Ministrstvo za okolje in prostor s 14 avtomobili. Po drugi strani pa nas policijski sindikat opozarja na iztrošen vozni park, ampak so pri načrtovanju kljub temu ravnali gospodarno in razumno. Predlagamo, da pristojni te zadeve še enkrat preverijo in ocenijo, ali so vse nabave res upravičene in gospodarne oziroma ali so v luči dobrega gospodarja. Prav tako bi želeli opozoriti tudi na postavko Informacijska tehnologija v skupnem znesku 19 milijonov 212 tisoč evrov. Za ta namen bo samo Ministrstvu za javno upravo namenjeno 11 milijonov 22 tisoč evrov. Ne nazadnje pa tako ali tako ugotavljamo, da se ti zneski postavk v rebalansu proračuna za leto 2015 ne ujemajo z načrtom ravnanja s stvarnim premoženjem in da je realizacija za pretekla leta glede na poročila o realizaciji ravnanja s stvarnim premoženjem države zelo zelo nizka. Tu bi rada poudarila, da se v naši stranki tudi strinjamo z mnenjem Vlade, da se pod vprašaj postavlja smiselnost obveznosti pripravljanja omenjenih načrtov. Hvala.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavila gospa mag. Jana Jenko.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Vsem skupaj prav lep pozdrav! Naj na začetku povem, da večina poslank in poslancev stranke Desus predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za leto 2015 ne nasprotuje. Smo pa o tem obširno razpravljali in se dotaknili posameznih točk, do nekaterih pa smo bili zelo kritični. Uvod v načrt premoženja državne uprave obeta veliko. V njem piše, da v letu 2015 načrtujemo za 117 milijonov evrov prihodkov od prodaje stvarnega premoženja, po drugi strani v enakem obdobju načrtujemo nakupe premoženja v višini 97 milijonov evrov. A že ob malo bolj detajlnem pogledu smo bili v Poslanski skupini Desus nad nekaterimi številkami, milo rečeno, začudeni. V 2. členu Ustave Republike Slovenije piše, da je Republika Slovenija socialna država, a so žal zneski, namenjeni za socialo, v primerjavi z ostalimi nizki. Znesek nakupa premičnega premoženja pri postavki Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti znaša manj kot pol milijona evrov. Gre za nakupe nujno potrebnih stvari za domove upokojencev, kot so na primer pomivalni stroji, plinske parne peči, stroji za mletje organskih odpadkov, pralni stroji, dvigala za prevoz invalidnih oseb in še bi se kaj našlo. Približno pol milijona evrov pa znaša tudi nakup štirih protioklepnih raket Spike. Ministrstvo za obrambo jih namerava kupiti 20, za kar bomo odšteli 2,4 milijona evrov. Ministrstvo za obrambo v oklepaju navaja, da gre za postopno obnovo zalog. Je pa res, da bo ministrstvo hkrati prodalo 30 tankov za 3,6 milijona evrov in eno letalo falcon za 6,5 milijonov evrov. Vojska letos prav tako načrtuje nakup 40 lahkih kolesnih oklepnih vozil ameriških hummerjev, ki se uporabljajo za varen prevoz pehotnih enot, saj imajo balistično zaščito pred prebojnimi izdelki. Hummerji bodo stali 2 milijona evrov. Tudi na Ministrstvu za javno upravo so nekatere postavke zelo visoke. Nakup treh sistemov strežniških rezin bo znašal 1,2 milijona evrov, oprema jedra HKOM pa nekaj čez 3 milijone. Po drugi strani pa nas veseli, da so pri načrtu pridobivanja nepremičnega premoženja predvidena sredstva za dom upokojencev Nova Gorica in Institut Jožef Stefan. Istočasno se prodaja kar nekaj nepotrebnih državnih nepremičnin tudi s strani obrambnega ministrstva, kar bi lahko vsaj za malenkost okrepilo stanje javnih financ. V Poslanski skupini Desus pozdravljamo tudi dejstvo, da bo nekaj nakupov nujne tehnične opreme tudi s strani Ministrstva za zdravje in Instituta Jožef Stefan, kar pomeni, da se kljub težkim časom za področje javnega zdravstva in znanosti še vedno najde nekaj sredstev. Hvala.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila gospa mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Spoštovana, podpredsednica, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi, lep pozdrav! Na podlagi zakonskih določil Državni zbor v obravnavi proračunskih dokumentov obravnava tudi Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države z organi državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade. Tokrat je pred nami dokument z načrti pridobivanja nepremičnega premoženja in razpolaganja z zemljišči, stavbami, deli zemljišč in z zemljišči za leto 2015 kot tudi z načrti ravnanja s premičnim premoženjem države. Načrti ravnanja s stvarnim premoženjem za organe državne uprave, pravosodne organe, javne agencije, javne sklade, javne zavode in javne gospodarske zavode so praviloma obsežni. Zapisane so pa ciljne številke, naslovi, kvadrature, orientacijske vrednosti in še kakšni podatki, vse z namenom čim bolj transparentnega prikaza načrta. Če pa malce pogledamo nazaj, se nekateri podatki konstantno ponavljajo iz leta v leto. Prav tako se ob teh dokumentih ponavljajo kritične razprave. Skratka, v teh razpravah se praviloma izpostavi vprašanje o smiselnosti pripravljanja teh načrtov ter praviloma prihaja do velikega razkoraka med načrtovanjem in realiziranimi pravnimi posli. To je tudi razlog, da v stališču Poslanske skupine Socialni demokrati niti ne operiramo s številkami in se nanje tudi ne sklicujemo. Prav o teh razkorakih smo razpravljali januarja 2015 na matičnem delovnem telesu ob obravnavi Poročila o realizaciji načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2013. Predstavniki Vlade so poudarili, da se bo v prihodnje centraliziral način upravljanje s stvarnim premoženjem države. Socialni demokrati si želimo, da bo to upravljanje potekalo po načelu dobrega gospodarja, prav tako v načrtovanju tudi do realizacije načrtov pa tudi, da vzdrževanje naj poteka po načelu dobrega gospodarja. Ne gre pa zanemariti dejstva, da je tak poizkus centralnega vodenja in upravljanja že bil predviden, a sicer z ustanovitvijo javnega nepremičninskega sklada. A so bile po nujnem postopku s sklepom Vlade februarja 2012 ustavljene vse aktivnosti v zvezi s konstituiranjem javnega nepremičninskega sklada. Ali bi bil sklad uspešen ali ne – nikoli ne bomo izvedli. Se pa verjetno vsi strinjamo, da je treba to področje urediti in z našim državnim premoženjem ravnati kar se da gospodarno. Glede na to, da danes obravnavamo predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem za leto 2015, ki je sestavni del Predloga rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2015, bomo poslanke in poslanci Socialnih demokratov ta odlok podprli. Pa naj na tej točki napovem tudi podporo k dopolnjenemu Predlogu odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe: Urad predsednika Republike Slovenije, Računsko sodišče in Ustavno sodišče za leto 2015, ki so navedeni pod 4. točko dnevnega reda. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu odloga matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmaja na seji zbora ni mogoče vlagati. Odločanje o predlogu odloka bomo v skladu s časovnim potekom seje opravili danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGE ODLOKOV O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE ZA DRUGE DRŽAVNE ORGANE ZA LETO 2015: PREDLOGA ODLOGA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE ZA URAD PREDSEDNIKA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2015, PREDLOGA ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM RAČUNSKEGA SODIŠČA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2015 TER PREDLOGA ODLOKA O NAČRTU RAVNANJA S STVARNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE ZA USTAVNO SODIŠČE REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2015. Predloge odlokov je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. V njenem imenu dajem besedo mag. Renati Zatler, državni sekretarki.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada predlaga sprejetje odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe za leto 2015. Vsebina načrtov ravnanja za druge državne organe je enaka kot za organe državne uprave. Postopek sprejema načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe določata tretji odstavek 11. in četrti odstavek 13. člena že prej omenjenega zakona, ki določata, da pošlje Vlada načrt ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe in njihov predlog v sprejetje Državnemu zboru. Vlada je tako pripravila predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Urad predsednika Republike Slovenije, za Računsko sodišče Republike Slovenije ter za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2015. Načrt ravnanja z nepremičnim premoženjem države, in sicer načrt razpolaganja oziroma odprodaje s stavbami in deli stavb je pripravilo le Ustavno sodišče Republike Slovenije, in sicer za leto 2015, v katerem načrtuje prodajo ene nepremičnine v orientacijski vrednosti 119 tisoč evrov. Upoštevaje vse načrte ravnanja s stvarnim premoženjem države, predložene ob rebalansu državnega proračuna za leto 2015, načrtujejo drugi državni organi v letu 2015 za nakupe premičnega premoženja porabo sredstev iz državnega proračuna v višini 147 tisoč evrov in z naslova razpolaganja tako imenovane prodaje oziroma odtujitve stvarnega premoženja, premičnega, pa načrtujejo prihodek v višini 132 tisoč evrov. Na vse tri odloke so vloženi tudi sprejeti redakcijski amandmaji, s katerimi se Vlada strinja. Predlagamo, da poslanci predlagane odloke sprejmete. Hvala.
Hvala. Predloge odloka je obravnaval tudi Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Lilijani Kozlovič.
Hvala, predsedujoča. Odbor je na 6. redni seji 12. 2. 2015 obravnaval predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče, Računsko sodišče ter Urad predsednika Republike Slovenije za leto 2015, katere je obravnaval na podlagi Zakona o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti predložila Vlada. Odbor se je seznanil s predlogi odlokov in mnenji Zakonodajno-pravne službe. K predlogu odlokov so bili vloženi amandmaji poslanskih skupin. Predstavnik predlagatelja, minister za javno upravo Boris Koprivnikar, je v dopolnilni obrazložitvi povedal, da predlogi odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe za leto 2015 na področju pridobivanja stvarnega premoženja obsegajo: Za Urad predsednika Republike – premično premoženje, motorno vozilo v predvideni vrednosti 50 tisoč evrov; za Računsko sodišče Republike Slovenije – premično premoženje, motorno vozilo v predvideni vrednosti 27 tisoč evrov; za Ustavno sodišče Republike Slovenije prav tako premično premoženje, in sicer motorno vozilo in informacijsko opremo v predvideni vrednosti 70 tisoč evrov. Ustavno sodišče je predvidelo tudi načrt razpolaganja s premičnim premoženjem v predvideni vrednosti 13 tisoč evrov. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi mnenja povedala, da so bile njihove pripombe s strani koalicijskih poslanskih skupin predlaganih amandmajev ustrezno upoštevane. Člani in članice odbora o predlogu odloka niso razpravljali, sprejeli pa so predlagane amandmaje. Odbor je v skladu s poslovnikom glasoval o vseh členih predloga in jih tudi sprejel .Glede na sprejeti amandma je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnemu zboru pripravljeno besedilo dopolnjenih predlogov odlokov, v katerih so sprejeti amandmaji vključeni, dopolnjeni predlogi odlokov so sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Gospa Nada Brinovšek, izvolite.
Hvala še enkrat, in še enkrat lep pozdrav. V tej točki gre za stališče treh predlogov odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države, in sicer za Urad predsednika Republike Slovenije, Ustavno sodišče in Računsko sodišče Republike Slovenije za leto 2015. Iz načrta ravnanja z nepremičnin premoženjem je razvidno, da se je samo Ustavno sodišče Republike Slovenije odločilo za odprodajo stanovanja, za katero meni, da ni strateška naložba in da povzroča samo stroške. Iz načrta ravnanja s premičnim premoženjem pa je razvidno, da vsi ti organi načrtujejo nakup službenih vozil in le Ustavno sodišče Republike Slovenije v načrtu ravnanja predvideva tudi odprodajo vozila v višini 13 tisoč evrov. Tu se nam poraja vprašanje, zakaj v načrtu ravnanja ni dotrajanih vozil predsednika Vlade in Računskega sodišča, saj v obrazložitvi navajajo, da gre za zamenjavo. Torej bi morali načrtovati tudi odprodajo. Le v tem primeru bi bil nakup teh avtomobilov smotrn. Še enkrat želim poudariti, da naša stranka podpira predloge, ki gredo v smeri pridobivanja in razpolaganja premoženja v smislu dobrega gospodarja. Glede na to, da pa živimo v časih, ko zmanjšujemo proračunske postavke na račun najšibkejših, ko jemljemo proračunska sredstva občinam in ko se primanjkljaj v proračunu veča, menimo, da bi bila smotrna tudi odprodaja teh avtomobilov tako pri predsedniku Vlade kot pri Računskemu sodišču. Hvala lepa.
Hvala. Stališče Poslanke skupine Stranke Mira Cerarja bo predstavila gospa Janja Sluga. Izvolite.
Lep pozdrav še enkrat. Načrt ravnanja s stvarnim premoženjem države oziroma za druge državne organe, Urad predsednika Republike, Računskega sodišča in Ustavnega sodišča, vsebinsko sledi ureditvi kot za druge organe državne uprave. Postopek sprejema načrtov ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe določa Zakon o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti, ki narekuje Vladi, da pripravi načrt ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe na njihov predlog v sprejetje Državnemu zboru. Za Vlado Republike Slovenije je načrte ravnanja in predloge odlokov za druge državne organe zbralo Ministrstvo za javno upravo. V okviru te točke dnevnega reda tako obravnavamo Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Urad predsednika Republike Slovenije za leto 2015, Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Računskega sodišča Republike Slovenije za leto 2015 in Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2015. Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2015 načrtuje prodajo ene nepremičnine v orientacijski vrednosti 119 tisoč evrov. Načrt pridobivanja premičnega premoženja v posamični vrednosti nad 10 tisoč evrov so za leto 2015 ob rebalansu proračuna pripravili na Uradu predsednika Republike v višini 50 tisoč evrov, Računskem sodišču v višini 35 tisoč evrov in na Ustavnem sodišču v višini 70 tisoč evrov. Ustavno sodišče je za leto 2015 pripravilo načrt razpolaganja s premičnim premoženjem države v višini 13 tisoč evrov. Drugi državni organi za leto 2015 načrtujejo za nakupe premičnega premoženja porabo sredstev državnega proračuna v višini 155 tisoč evrov, iz naslova razpolaganja s stvarnim premoženjem pa načrtujejo prihodek v višini 132 tisoč evrov. Veljavni načrti ravnanja s stvarnim premoženjem države za leto 2015 za preostale državne organe, ki so bili sprejeti v letu 2013, ostanejo še naprej v veljavi. Predlagane odloke bomo v Poslanski skupini SMC podprli. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji niso bili vloženi k nobenemu od predlogov odlokov. Odločanje o predlogih odlokov bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora opravili v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam pa tudi 9. izredno sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 16. uri.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanje Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance najprej prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o interventnih ukrepih za uravnoteženje javnih financ občin po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 2. 2015, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 5. členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 50. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 8. členu. Ob tem opozarjam, da je amandma vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 10. in 29. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postaneta amandmaja k 10. in 29. členu brezpredmetna. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zavezništvo gospod Jani Möderndorfer.
Ker gre za zakone, ki so v resnici povezani predvsem na tisti , o kateri smo govorili še pred eno uro in pol, je, mislim, prav, da povem stališče da tega zakona ne bomo podprli. Še posebej ne zato, ker se je zgodil svojevrstni premik. Na odboru je bila ta odločitev sprejeta v smeri za to, da se podpre in končno uredi v celem slovenskem prostoru, da ne bo pravne subjektivitete, danes pa smo doživeli svojevrstni preobrat v razmišljanju, ki je nepojmljiv, nerazumljiv, še posebej zato, ker ga je minister zagovarjal in ga je delno celo danes tudi zagovarjal, tako da o temu razlogu seveda kaže, da tega ni za podpreti.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC mag. Lilijana Kozlovič.
Poslanci Poslanske skupine SMC bomo tako ta amandma kot te med seboj povezane podprli iz razlogov, ki so bili že povedani na sami seji. Namreč, nanaša se na ukinitev oziroma, če bodo sprejeti amandmaji, neukinitev pravne subjektivitete ožjih delov lokalnih skupnosti. Mi v sami stranki, tudi v koaliciji, menimo, da bi prinesel pozitivne učinke ta ukrep, vendar sta Združenje občin in Skupnost občin temu nekako nasprotovala in menimo, ker je celoten zakon dogovor med partnerji, želimo omogočiti, da se to partnersko sodelovanje in nadaljnjimi dogovori nadaljujejo, zato bomo te predloge amandmajev podprli. Hvala.
Ni več obrazložitev glasu, zato prosim za glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za je glasovalo 76, proti pa jih je bilo 7. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma k 8. členu sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 10. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za je glasovalo 78, proti pa jih je bilo 5. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma k 10. členu sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 29. členu. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev. Za je glasovalo 78, proti pa jih je bilo 5. [[Za je glasovalo 78.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma k 29. členu sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 31. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC.
Hvala za besedo. Mi bomo seveda ta amandma podprli, ker vsebuje določila glede začetka uporabe tega zakona in predpisuje, da se bodo postopki, katerih vloge bodo vložene do 31. Marca, končali po starih predpisih, po 1. aprilu pa se bodo vloge reševale po novih predpisih in bo pravica priznana s 1. majem za obdobje enega leta. Tisti najemniki, ki že imajo pravico do subvencije najemnine priznano tudi za obdobje po 31.3., ne morejo vložiti nove vloge pred iztekom pravice, saj je o tej pravici že odločeno. Seveda amandma podpiramo, kot že rečeno.
Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine Združena levica dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Malo se bom ponavljal. Mi bomo pri tem amandmaju vzdržani. Ne zaradi tega, ker se ne bi zavedali resnosti te zadeve, ampak kot neko opozorilo koaliciji in zlasti stranki SMC, da malo bolje piše zakone. Imeli smo že na odborih primere nekih podzakonskih aktov, ko pozabite, da se zakoni tudi postavljajo v čas, ne samo v prostor, pa ste jih hoteli retrogradno in tako naprej. Mislim, da to ljudje, ki ste končali pravne fakultete, ne bi smeli početi. Hvala.
Še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 8., 10., 29. in 31. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandmaje. Očitno ne, zato lahko preidemo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupino Zavezništvo gospod Jani Möderndorfer.
Za razliko od nekaterih poslanskih skupin, kot sem napovedal, bomo mi vsaj dosledni. Na začetku sem vam napovedal, da se bomo do konca razprave odločili, kako bomo glasovali o tem zakonu. Navedel sem nekaj razlogov, ki so neobičajni in niso ravno v ponos Državnemu zboru niti vladni koaliciji, da se je sploh odločila za takšen zakon. Namreč, uvajamo novo parlamentarno prakso, ki je, bom rekel, za to državo svojevrsten unikum, da z enim zakonom lahko posekamo 11 zakonov. Tukaj vidim, sedijo ministri, ki so nasprotovali klasičnemu ZUJF, ko smo posekali 40 zakonov, danes so vehementno za to, da se gre v to smer in da pač to počnemo. To je bil prvi razlog. Drugi razlog je bil, kot sem opozoril, da kljub temu ene določene stvari seveda zakon rešuje; vendar ta svojevrsten preobrat z enim telefonskim klicem, ki praktično naredi malodane Državni zbor enoten, in pod pretvezo, da se posega v lokalno samoupravo oziroma to neodvisnost, ki je seveda iz trte zvita – o moram reči, da sem prav žalosten. Žalosten sem tudi zato, ker bo Vlada točno zaradi te odločitve, zaradi pravne subjektivitete drago plačala gor kar nekaj milijonov, ko se bo usklajevala za to isto stvar naslednjič v pogajanju, v krogu s temi istimi interesnimi skupinami. Iz tega razloga, bom zelo jasen, tega predloga zakona ne mislimo podpreti in ne bomo sodelovali v tej kalvariji. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Podobno kot pri zadnjem predloženem amandmaju se bomo tudi pri celotnem zakonu v Združeni levici vzdržali. Zakaj? Zakon vsebuje neke dobre rešitve, neke slabe rešitve, ker smo pa danes vsebinsko diskusijo na to temo že imeli, dovolite, da povzamem samo v štirih točkah nekaj mogoče manj vsebinske, pa zato nič manj pomembne zadeve. Prvič, ta predlog sploh ne govori o interventnih ukrepih, zato mu je koalicija na odboru preprosto spremenila ime in iz njega odstranila besedo "interventnih", to je pač neka taka stvar, ki se je ne počne. Drugič, ker ukrepi niso nujni, saj jih več kot polovica sploh nima s strani Vlade tako zelo želenih varčevalnih učinkov. Tretjič, ker brez korenitih sistemskih sprememb občine ne bodo delovale bolje. In četrtič, ker ukrepi sploh niso tako zelo usklajeni s predstavniki občin, kot je Vlada to vehementno zatrjevala. Kot rečeno, v Združeni levici se bomo pri tem vzdržali. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov gospa Andreja Katič.
Socialni demokrati bomo ta predlog zakona podprli predvsem zaradi tega, ker se s je s tem začelo dogovarjati med občinami in Vlado, kaj lahko naredimo za to, da bodo imele občine za svoje delovanje manj stroškov, seveda pa ob tem pričakujemo, da je to šele začetek pogajanj in da bodo prava pogajanja šele nastopila. Je pa to prvi korak v dobro smer, ta zakon je plod sodelovanja in dogovarjanja med občinami in Vlado in mislim, da je pravi korak naprej. Zato bomo Socialni demokrati, kot sem povedala, to podprli.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC mag. Lilijana Kozlovič.
Poslanci Poslanske skupine SMC bomo prav tako ta zakon podprli, ker tako kot je povedala kolegica, je to res eden prvih dobrih korakov pri nadaljnjemu urejanju lokalne samouprave. Prinesel bo določene finančne učinke in menimo, da je treba v tej smeri nadaljevati, zato bomo ta predlog tudi podprli. Hvala.
Ker vidim, da ni več obrazložitev glasu, lahko [[…]] Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jani Möderndorfer.
Eden redkih finančnih učinkov, ki bo, je to, da bodo pravne subjektivitete, ki bodo naprej delovale, lahko naprej še zunanje računovodske servise imele, zato da bodo lahko delali bilance tem četrtnim, vaškim in krajevnim skupnostim; in to je finančni učinek tega zakona. Namesto da bi to delala občina za vse, z enim finančnim načrtom. Bravo! To je prihranek.
Mogoče je to prihranek ali pa ni, ampak to ni obrazložitev glasu.
Ne bom podprl.
S tem mislim, da smo izkoristili tudi možnost obrazložitve glasu, zato lahko o predlogu zakona v celoti glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 67, proti 9. [[Za je glasovalo 67.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Prehajamo na zaključitev zakonodajnega postopka za predlog zakona, ki ni bil osnova za pripravo dopolnjenega predloga zakona. Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo predlaga zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o lokalni samoupravi, skrajšani postopek, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Janijem Möderndorferjem, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti 2. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave, pravosodne organe, javne zavode, javne gospodarske zavode, javne agencije in javne sklade za leto 2015. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo mogoče vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SMC gospa Janja Sluga.
Hval lepa. Predlagani odlok o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za leto 2015 sprejemamo v skladu z 11. in 3. členom Zakona o stvarnem premoženju države ter 13. členom Uredbe o stvarnem premoženju države in samoupravnih lokalnih skupnosti. Prav tako ta zakon določa, da se načrt ravnanja predloži v sprejetje Državnemu zboru skupaj s predlogom proračuna, torej v našem primeru skupaj s Predlogom rebalansa proračuna za leto 2015. Vlada v letu 2015 načrtuje za 114 milijonov 81 tisoč 799 evrov prihodkov od prodaje stvarnega premoženja in nakupe premoženja v višini 95 milijonov 508 tisoč 682 evrov. V delu, kjer se finančne posledice nanašajo na predvideno povečanje prihodkov državnega proračuna, gre za okvirne finančne posledice, ker so le-te odvisne od uspešnosti oziroma realizacije načrtovanih postopkov razpolaganja s stvarnim premoženjem. Na to razpolaganje vpliva gibanje cen nepremičnin, ki ga v tem trenutku seveda ni mogoče natančno napovedati, trend je zaenkrat še v padanju, nedoločen je tudi vpliv prodaje nepremičnin, ki se bo zgodil s strani DUTB. Ministrstvo za javno upravo nam je zagotovilo, da intenzivno išče rešitve za boljšo realizacijo s centralizacijo ravnanja, ureditvijo evidenc, pravno ureditvijo nepremičnin in njihovo prodajo na enem mestu, zato bomo ta predlog seveda podprli. Hvala.
Ker ni več obrazložitev [[…]] Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine DeSUS gospod Primož Hainz.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ni v imenu poslanske skupine, se opravičujem. Končam ali počakam?
V redu je.
Seveda bom glasoval sicer za, ampak moram reči, da smo v teh mesecih vendar veliko govorili o javnih naročanjih, o skupnem kupovanju. Celo Ministrstvo za obrambo sem spraševal, kako to, da se tam ne poslužujejo istih sistemov, tukaj pa seveda vidim, da so kriteriji različni, kaj kupujemo – iste kategorije, različne številke. Skratka, če so nakupi v večjem številu bolj racionalni, potem ne vem, zakaj se tega ne začnemo držati takoj. Hvala lepa. Bom pa seveda glasoval za kljub vsemu.
Ni več obrazložitev glasu, zato začenjamo z glasovanjem o predlogu odloka. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 21. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 21.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predlogov odlokov o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe za leto 2015: pod a Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Urad predsednika Republike Slovenije za leto 2015, pod b Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Računskega sodišča Republike Slovenije za leto 2015 in pod c Predlog odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2015. Amandmaji k predlogom odloka niso bili vloženi. Odločali bomo o vsakem predlogu odloka posebej. Najprej prehajamo na odločanje o predlogu odloka pod točko a,to je o Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Urad predsednika Republike Slovenije za leto 2015. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanke skupine SMC gospa Janja Sluga.
Hvala lepa. Načrt ravnanja s stvarnim premoženjem za druge državne organe, torej za Urad predsednika Republike Slovenije, za Računsko sodišče in Ustavno sodišče vsebinsko sledi ureditvi kot za organe državne uprave. Vlada pripravi načrt ravnanja s stvarnim premoženjem države za druge državne organe na njihov lastni predlog. Za Vlado je v tem primeru storilo Ministrstvo za javno upravo. Obrazložila bom kar za vse tri urade, in sicer Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2015 načrtuje prodajo ene nepremičnine v orientacijski vrednosti 119 tisoč evrov. Načrt pridobivanja premičnega premoženja v posamični vrednosti nad 10 tisoč evrov so za leto 2015 ob rebalansu proračuna pripravili na Uradu predsednika Republike, in sicer v višini 50 tisoč evrov, na Računskem sodišču v višini 35 tisoč evrov in na Ustavnem sodišču v višini 70 tisoč evrov. V Uradu predsednika Republike in pri Računskem sodišču gre dejansko za zamenjavo, in sicer kombiniranega vozila in osebnega vozila in ne za nakup, kot je bilo to danes enkrat tu zatrjevano. Namreč, odprodaja starih vozil ne bo dosegla vrednosti 10 tisoč evrov in zato v odloku ravnanja ta cena ni zajeta, ni vidna. Gre pa dejansko za zamenjavo, zato bomo v Poslanski skupine SMC to podprli. Hvala.
Ni druge obrazložitve glasu, zato glasujemo o tem odloku. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 22. (Za je glasovalo 53.)(Proti 22.) Ugotavljam, da je odlok sprejet. Prehajamo na odločanjeo predlogu odloka pod točko b,to je o Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem Računskega sodišča Republike Slovenije za leto 2015. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugih obravnavi na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 22. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. Prehajamo na odločanje opredlogu odloka pod točko c, to je o Predlogu odloka o načrtu ravnanja s stvarnim premoženjem države za Ustavno sodišče Republike Slovenije za leto 2015. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugih obravnavi na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 84 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti 22. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2015. Obrazložitev glasu? Postopkovno. Postopkovno dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Na podlagi 73. člena Poslovnika Državnega zbora najavljam prekinitev za 45 minut zaradi posvetovanja v poslanski skupini. Hvala lepa.
Pred to prekinitvijo bi prosil za obrazložitev o splošnem delu. Če ni obrazložitve o splošnem delu, potem bomo nadaljevali samo z vašo obrazložitvijo po prekinitvi 45 minut. Prekinjam sejo za 45 minut. Nadaljujemo ob 17.15.
Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda. Postopkovno gospod Franc Jurša.
V skladu s 73. členom Poslovnika predlagam petinštirideset minut za usklajevanje znotraj Poslanske skupine Desus.
Nadaljujemo s sejo ob 18.00
Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda. Besedo ima, če želi seveda, gospod Franc Jurša.
Hvala lepa, gospod predsednik. Znotraj poslanske skupine kakor tudi vodstva koalicijskih strank smo se uskladili in moram povedati, da smo prišli do korektnega zaključka. Če bo gospodarska rast v letu 2014 2,5 %, bo usklajevanje pokojnin v naslednjem letu, ta sredstva bomo morali pa zagotoviti naslednje leto v proračunu za 2016 oziroma konec letošnjega leta za proračun 2016.
Hvala za pojasnilo. Lahko prehajamo na odločanje o splošnem delu predloga rebalansa? Tam smo se ustavili. Torej, smo pri Predlogu rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2015, pri splošnem delu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti pa jih je bilo 29. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je splošni del predloga rebalansa proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o posebnem delu Predloga rebalansa proračuna. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dnem 18. 2. 2015. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1537 – Urad Vlade Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu in po svetu. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Podpora Slovencem v zamejstvu in po svetu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 51. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1540 – Urad Vlade Republike Slovenije za narodnosti. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD, k podprogramu Podpora manjšinam. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa. Poslanska skupina SMC bo podprla ta amandma. To je tudi edini amandma, ki ga bo Poslanska skupina SMC podprla v okviru rebalansa proračuna, pa še tega samo zaradi tega, ker je prišlo pri pripravi rebalansa na tej postavki do tehnične napake, ki je bila na ta način ustrezno tudi popravljena.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zavezništvo gospod Jani Möderndorfer.
Spoštovani zbor! Ne boste verjeli, ampak ko smo mi sprejemali rebalans, je bila tudi tehnična napaka; neverjetno, točno z istim amandmajem in to na isti postavki! Da se Vlada ni naučila, vsaj tisti, ki suportira in dela ene in iste tehnične napake, v enem letu in pol – oprostite, mislim, da je čas, da prevzame tudi odgovornost. Tak amandma je preprosto nemogoče sprejeti: samo zaradi tehnične napake. In to moram reči, da je res neverjetno, če res vsemu verjamete. Upam, da ne. Tega ne bomo podprli. To res ne.
Hvala. Vidim, da ni več obrazložitev glasu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti 4. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 1714 – Policija in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Najprej prehajamo na podprogram Javni mir in splošna varnost ljudi in premoženja. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu pod številko 1. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Kot veste, smo v Združeni levici inicirali razpravo o stanju v resorju, zlasti glede vprašanja stanja na področju policije. Ne se bati, ko zmaga eko socializem, mi seveda nismo za tak zelo grob tovrstni aparat, smo pa za to, da tovrstni aparat je ustrezno opremljen, ustrezno deluje, navsezadnje, da ni nevaren samemu sebi, ker je potem tudi nevaren nam, da ni nevaren samemu sebi tudi zaradi nekih frustracij, zaradi preslabih plač, iztrošene opreme in tako naprej. Ne bom dolg. Ta niz amandmajev, ki se nanašajo na policijo, bomo v Združeni levici podprli. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC mag. Lilijana Kozlovič.
Glede na cilj, ki ga zasleduje rebalans proračuna, torej primanjkljaj, manjši od 3 % BDP, v Poslanski skupini SMC ne bomo mogli podpreti tega in tudi nadaljnjih amandmajev, ki se nanašajo na policijo. Zavedamo se stanja, ki je v policiji, od takrat sprejetih zavez na odboru so bili določeni sklepi realizirani, in sicer se sredstva za plače za javne uslužbence niso zmanjšala glede na obseg za leto 2014, prav tako se bo v tem letu zagotovilo dodatnih 150 zaposlitev med policisti. Glede materialnih sredstev je v proračunu predvidenih 278 milijonov, seveda za manjkajoča sredstva, ki jih bo pa policija potrebovala, če bo to potrebno, imamo zagotovilo Ministrstva za finance, da bodo poleg teh racionalnih ukrepov znotraj samega ministrstva, če bo treba, na podlagi Zakona o izvrševanju proračuna in Zakona o financah med letom razporedili sredstva tam, kjer je potrebno, in seveda ne bodo dopustili, da bi varnost ljudi in premoženja zdrsnila na nižjo raven, zato seveda zaupamo, da se bo to tudi zgodilo.
Obrazložitev glasu v svojem imenu dr. Franc Trček.
Ja, moram se še enkrat oglasiti. Seveda bom glasoval za, ampak izhajajoč iz tega, kar je rekel SMC, očitno je nekomu do tega, da bi ta resor postal tako izčrpan, da bi se potem dejavnosti s tega področja privatizirale. V Združeni levici smo seveda proti temu. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Ja, v lastnem imenu smo zdaj. Gospod Jani Möderndorfer.
Pri teh amandmajih je treba biti zelo pozoren, še posebej, kadar gre za isti resor in, bom rekel, so si več ali manj podobni. Razlika je predvsem v temu, od kje jemlješ. Če bomo zelo natančni in bomo videli – ta amandma bi sicer takoj podprl, seveda če ne bi jemali s postavke, ki pravzaprav govori, da jemljemo iz splošne javne storitve itn. Tega pač ne morem podpreti. Zato smo mi dali drug amandma, ki je enak, vendar jemlje od drugod. Tudi ne bom podprl zaradi obrazložitve, ki jo je dala moja spoštovana kolegica. Namreč, če z ene postavke damo na drugo postavko, ne lovimo 3 %. Z enega kupčka na drug kupček je isto denarja. Problem je, da to ni dobra obrazložitev, saj ne bo nič se povečalo. Tako predlagam, da govorimo o tistem, kar vemo, ne da si pripovedujemo nekaj, kar ne gre skupaj. Ne bom podprl tega predloga.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Jaz bom podprl, tako kot tudi moja kolegica in kolega, ta amandma tudi zaradi tega, ker sem bil na odboru, ki je pristojen za notranje zadeve in seveda tudi za policijo, in tam smo sprejeli sklep, da Vlado zavezujemo, da poskrbi za varnost tudi v tem smislu, da nadomesti kadrovske izgube, če smem tako reči, ki jih je policija doživela v lanskem letu in tudi v preteklih letih. Gospe in gospodje, če se o čem moramo pogovarjati, je to danes gotovo tudi varnost. Varnost je ogrožena na evropski ravni in gotovo tudi na slovenski ravni. To, kar smo slišali od predstavnikov policije, nas močno skrbi in ta amandma in tudi naslednji ne posegajo v Maastricht, če smem tako reči. Posegajo pa v to, da našim državljankam in državljanom zagotovimo večjo varnost. Če je kdo pač za to, da varnostni nivo v Sloveniji znižamo, ali pa trdi, da je varnost na dovolj visoki ravni, potem bo pač glasoval proti temu amandmaju. Ampak mislim, da se moramo, kolegice in kolegi, zamisliti, kakšno je stanje v slovenski policiji. Poglejte, če ne bo zagotovljene varnosti v državi, je to problem zaradi naših ljudi, je to problem zaradi premoženja in na drugi strani, ko vsi govorimo, da moramo internacionalizirati slovensko gospodarstvo, se vprašam, za božjo voljo, kdo bo pa prišel v Slovenijo investirat, če ne bo varna država in opazuje te naše razprave o – pravzaprav se vsi nekako zavedamo, da je problem v policiji, vendar pa nimamo te korajže, da bi dvignili roko za piškave štiri milijone. Hvala lepa.
S tem smo izčrpali obrazložitve glasu in lahko glasujemo o podprogramu Javni red in splošna varnost ljudi in amandmaju Poslanske skupine SDS. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 50. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k istemu podprogramu pod številko 2. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa. Gre za amandma, ki je težak 33 milijonov, praktično skoraj 44, za razliko od prejšnjega, ki je samo 4 milijončke. Pa verjamem, da bo zdaj teža še hujša, če za 4 niste, potem kaj šele za 33 milijonov 900, ampak preden se boste odločali, je prav, da povem naslednje. Če ste prebrali včeraj izjavo ministrice, da je dobila zagotovilo od predsednika Vlade, da bo znotraj vsega tega poskrbel, da bo vsa stvar funkcionirala, moram reči, da ne vidim razloga, zakaj zdaj nekaj zagotavljati, zakaj potem to ni urejeno preprosto s tem, da to uredimo s proračunom danes in da bo to kar zagotovljeno. Še posebej zato, ker teh 33 milijonov 900 ni kar tako potegnjenih, ampak je to podatek, ko govorimo o plačah in vseh tistih stroških, ki so nujno potrebni za avtomobile in je podatek državnega sekretarja z Ministrstva za notranje zadeve. Zato smo izhajali točno iz te številke in se mi zdi korektno, da če resno mislite vse to, kar ste povedali na odboru, ki je bil takrat sklican na zahtevo Združene levice, bil je sicer nekako [[…]]Združena levica je bila nekako izbrana na eni od sej, da to pripravi, je pa takrat za ta odbor podprla celotna koalicija s stranko SMC in takrat smo tudi podprli neke sklepe in se zavezali. Moram reči, da sem v tem mandatu strašno začuden, če sem v prejšnjih mandatih poslušal, bom rekel zelo solidno; če je bilo na odboru "ne", potem tudi kasneje v proračunu kaj dosti nismo slišali tega. Danes imamo svojevrsten paradoks. Vsi ste "za", samo ko je treba glasovati, pa glasujete proti. To nekako ne gre skupaj. Tako iz tega razloga [[…]]Moram reči, da če boste tudi natančno pogledali, boste lahko videli, da v resnici sredstva jemljemo s postavke Plačila v Evropsko unijo in Servisiranje javnega dolga in Upravljanje z denarnimi sredstvi. In če kaj, potem s teh dveh postavk – in to minister za finance ve –, lahko med letom vse to uredi, kar je vam obljubil, ministrica za notranje zadeve, predsednik Vlade. Veliko bolj in hitreje kot to, kar vam zdaj obljubljajo, da vam bodo tokom leta uredili. Zelo vesel bom in srečen, če bo ta amandma sprejet, ker potem bomo tudi policiji dali vsaj miniminiminimini minimalne pogoje za to, da bodo lahko se postavili v vrsto in rekli, da so lahko enaki z ostalimi. Ministrica, za vas gre. Prepričajte svojo koalicijo, največ jih je v Državnem zboru. Verjemite mi, da vam bo uspelo, samo pomežikniti jim je treba. Jaz sem za.
Lepo, da ste vi za, ampak to je bila obrazložitev v imenu poslanske skupine in ni bila obrazložitev, ampak pozivanje vseh in vsakogar. Tako prosim, da se držite tega, kaj pomeni obrazložitev lastnega glasu. Še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Seveda bom podprl ta amandma. Ne bom na dolgo razlagal, zakaj. Ne glede na neke razlike med nami si verjetno vsi želimo neko varno državo. Ne bom nobenega pozival, saj nisem prerok ali kaj podobnega, se pa podobno kot kolega Jani nekako čudim neki tej bipolarnosti. Če bi rekel bipolarna motnja, bom dobil opomin, pa ga ne bom rekel, v določenih strankah koalicije. Hvala za besedo.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k istemu podprogramu kot prej, pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 28, proti pa jih je bilo 48. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo še na podprogram Kriminalistična dejavnost in na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k temu podprogramu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 28, proti 47. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2030, Ministrstvo za pravosodje. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k podprogramu Alternativno reševanje sodnih sporov - podporne dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 64. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 64.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2130, Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, in na odločanje o vloženih amandmajih k štirim podprogramom pri tem proračunskemu uporabniku. Najprej prehajamo na podprogram Lokalna razvojna infrastruktura. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k temu podprogramu pod številko 1. Glasujemo [[…]]Prekinitev! Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima gospod Hanžek.
Hvala lepa. Prepričan sem, da je to zelo koristna prerazporeditev. Gre za lokalno infrastrukturo. Veliko smo se pogovarjali o problemih financiranja občin in to je tudi ena izmed stvari, ki občinam pomagajo. Glede na to, da je to tudi za urejanja infrastrukture romskih naselij, je to dvojna pomoč. Namreč vemo, da je država v veliki meri preveč prepušča reševanje romske problematike, romske tematike lokalnim skupnostim. In tiste lokalne skupnosti, ki resno jemljejo svojo nalog, predpisano v ustavi, so na nek način kaznovane, ker so to običajno revnejše občine in potem še iz tega manjšega dela morajo ali pa hočejo reševati res kriminalen standard, ki je v večini ali vseh romskih naseljih – se sicer med seboj razlikujejo. Zato je ta denar dvojno koristen: pomaga reševati finance tistih občin, ki resno mislijo pomagati k boljšemu življenju naših sodržavljanov Romov in s tem na nek način tudi zmanjšujejo napetost med romskim in neromskim prebivalstvom. V naslednjih letih ali že prej bi morala o tej nalogi bolj resno država, Vlada razmisliti, tako da bi v to dejavno vključili tudi občine, kjer Romi ne živijo, da bi prinesli delež. Hvala lepa in seveda glasovali bomo "za".
Torej, lahko glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k podprogramu Lokalno razvojna infrastruktura. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 51. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k istemu podprogramu pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 51. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na podprogram Regionalni razvoj in na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k istemu podprogramu. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 51. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na podprogram Spodbujanje začetnih in novih investicij in na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 55. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 55.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo še na podprogram Učinkovito trženje in promocija Slovenije. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k temu podprogramu, pod številko 1. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zavezništvo gospod Jani Möderndorfer.
Pred nami je amandma v višini treh milijonov, kjer v resnici sredstva namenjamo promociji Slovenije. Vi veste, da v Državnem zboru teče postopek za izločitev slovenske turistične organizacije STO iz, bom rekel, okvira, ki je danes v okviru znotraj samega ministrstva in ga v resnici postavljamo v neko situacijo, ko v resnici bo imel eno nalogo, to pa je, da izvršuje promocijo. Problem pa nastane tisti trenutek, ko ga postaviš v neko vlogo, potem pa mu ne daš dovolj sredstev, da lahko opravi kvalitetno in dobro nalogo. Minister je na svojem zadnjem nastopu na odboru, ko smo obravnavali ta zakon, zelo jasno povedal, da je ena večjih zadev, ki jih bo v letošnjem letu potrebno izpeljati, Expo, ki bo samo iz naslova stroškov znašal, če hočemo kvalitetno predstaviti, dva milijona. Mi imamo na tej postavki ta hip 5 milijonov, za to, da STO obratuje, pa seveda porabiš vsaj pol stroškov, vse ostalo pa seveda zmanjka za tisto, kar bi v resnici res moral delati. S temi sredstvi dejansko zagotovimo multiplikativen učinek, to pa je, da z dobro promocijo, seveda lahko dobimo nazaj kapital preko, bom rekel, turizma v slovenskem prostoru. Zato se mi zdi, da če resno mislimo temu STO pihniti in mu dati življenje, potem mu dajmo še energijo za to, da bo lahko dejansko to počel. Zakaj ni tega v proračunu? Vsi vemo, vemo, zaradi tega, ker je prišlo do reza enakopravnosti teh rezov znotraj proračunov, o katerih je govorila državna sekretarka. Mislim, da je en korektiv, ki ga lahko naredimo v Državnem zboru poslanci, to je naša pristojnost, to je naša pravica in ne nazadnje omogočimo ministru, na katerega veliko stavimo, imamo veliko povedati o njemu, koliko je uspešen, ampak v resnici, če mu hočemo kaj pomagati, mu moramo pomagati zdaj na ta način. S tem amandmajem bi seveda omogočili slovenskemu turizmu kvalitetno predstavitev. Naj zaključim, včeraj sem poslušal razpravo, da učinki in rezultati stranke SMC in koalicije bodo šele v letu 2016. Če danes ta amandma sprejmemo, bodo učinki šele v letu 2017, zato ne čakati na drugo leto, ker bo prej konec mandata, preden boste uspeli učinke pokazati. Podpiramo ta amandma in zato ga bomo tudi podprli.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Ta amandma bom podprl. Jani je nekako razložil celo zgodbo. Že večkrat smo se pogovarjali v zadnjih nekaj tednih o pomenu turizma, o tem, koliko BDP turizem ustvarja, o tem, koliko bi ga lahko ustvaril. Brez promocije seveda to ne bo šlo, zato bom tudi to podprl. Hvala.
Lahko preidemo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Zavezništvo k podprogramu Učinkovito trženje in promocija Slovenije pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev. Za je glasovalo 24, proti pa jih je bilo 50. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k istemu podprogramu pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev. Za je glasovalo 20, proti pa jih je bilo 49. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2330 – Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Obnova, nega, varstvo gozdov. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev. Za je glasovalo 21, proti pa jih je bilo 51. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2431 – Direkcija Republike Slovenije za infrastrukturo in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri temu proračunskemu uporabniku. Najprej prehajamo na podprogram Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k temu podprogramu pod številko ena. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Združena levica, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Se opravičujem, ampak to so teme, ki jih jaz v strančici pokrivam. Govoril bom kar za niz teh amandmajev na tej postavki. Vsak od nas bi lahko izhajajoč iz svojega okolja napisal nekaj takšnih amandmajev. Rekel bi za moj del Slovenije, kjer sem izvoljen, pa če se usedem še z nekaj ljudmi skupaj jih napišem petdeset, za Belo krajino tudi verjetno trideset. Državnih cest imamo okoli šest tisoč kilometrov, da bi jih približno normalno uredili, poflikali, bi potrebovali 300 milijonov, v letošnjem proračunu bo pa na tej postavki, se mi zdi da, nekih 75 milijonov, nekaj takšnega – ministra trenutno ni [[…]]Skratka, dobra četrtina. Je nek resen problem, ki se ga je potrebno ustrezno lotiti. Podprli bomo enajsti amandma, ki se nanaša na sanacijo mostov, tistih sedemnajst nujnih zadev, pri drugih zadevah s te postavke bomo pa v bistvu vzdržani iz razloga, ki sem ga povedal. Hvala.
Lahko preidemo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo na podprogram Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod številko ena. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev. Za je glasovalo 20, proti pa jih je bilo 51. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k temu podprogramu pod številko dva. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev. Za je glasovalo 20, proti pa jih je bilo 51. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k temu podprogramu pod številko 3. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 51. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k temu podprogramu pod številko 4. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 51. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k temu podprogramu pod številko 5. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 51. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu pod številko 6. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 51. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu pod številko 7. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 51. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu pod številko 8. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 52. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu pod številko 9. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Marijan Pojbič.
Hvala, spoštovani gospod predsednik! V Slovenski demokratski stranki smo vložili amandma, ker smo prepričani, da je treba problematiko, s katero se srečuje Občina Zgornja Kungota, urediti na način v skladu s podpisano pogodbo. 4. 10. 2013 je bila z Občino Zgornja Kungota podpisana pogodba, torej tripartitna pogodba med Direkcijo za ceste, Občino Kungota in z izvajalcem, in sicer za vrednost milijon in 300 tisoč in še nekaj. Vendar so bila ne glede na to pogodbo, ki je bila podpisana že leta 2013, 2014 z rebalansom in 2015 ponovno umaknjena sredstva z rebalansom proračuna s postavke, ki je zagotavljala izvršitev tega, kar je podpisano s to pogodbo. Občina Zgornja Kungota je zagotovila proračunu 300 tisoč evrov, medtem ko pa s strani države, ki bi morala zagotavljati skozi podpisano pogodbo milijon in 50 tisoč evrov, so bile z rebalansom te zadeve umaknjene. Mi smo prepričani, v Slovenski demokratski stranki, da je ta problem treba rešiti in zato smo predlagali ta amandma, ta amandma vložili in smo prepričani, da bodo danes poslanke in poslanci za ta amandma glasovali ravno zato, ker je ta pogodba bila že podpisana 4. 10. 2013. In med drugim tudi zato, ker ta občina Zgornja Kungota meji z Republiko Avstrijo in kjer se točno vidi razlika, kako ta predraga Republika Slovenija, država, skrbi za svoje občine ob robu držav, torej ob robu Avstrije, in kako na drugi strani Republika Avstrija skrbi za občine, ki so vezane na mejo – torej, sicer meje uradno ni več –, ampak ko govorimo o povezavi, med Slovenijo in Avstrijo. Prepričan sem, da je ta cesta – in vsi tisti, če ste se kdajkoli vozili po tej cesti, bi lahko ugotovili, da je zelo problematična in da je rekonstrukcija izjemnega pomena in treba je to storiti. Zato prosim vse poslanske skupine v Državnem zboru, da ta amandma Slovenske demokratske stranke podprejo, ker ga bodo podprli vsi poslanke in poslanci Slovenske demokratske stranke, ker se zavedamo, da ta država Slovenija ne stoji samo na Ljubljani, temveč stoji tudi na občinah, ki so izven te naša preljube prestolnice Ljubljane. Zato vas prosim, da potrdite ta amandma.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Andrej Čuš.
Marsikdo se bo zdaj začudil, češ kaj pa zdaj, Andrej Čuš obrazlaga glas in podporo omenjenemu amandmaju. Ampak rad pa bi povedal to, da v Sloveniji imamo v veljavi Zakon o skladnem regionalnem razvoju. Pa je kdo od vas novih poslancev – 64 bi vas naj bilo – slišal kaj o tem zakonu? Po moje nič. Načelo tega zakona je, da se morajo vse regije, ki so slabše razvite, razvijati hitreje kot te, ki so boljše razvite. Ravno zaradi tega seveda podpiram amandma, ki ga je predlagal poslanski kolega gospod Pojbič. V končni fazi pa tudi sam podpiram ta amandma zaradi tega, ker sem tudi sam poslanec severovzhodnega dela Slovenije, torej Štajerske, in mislim, da je treba na Štajersko premestiti precej več sredstev iz Ljubljane, kot se jih je premestilo do danes. Ob tem pa je poslanski kolega Pojbič povedal, da je občina zagotovila vsa zadostna sredstva za financiranje izgradnje te ceste. Žal pa so ministrstva tista, ki tega niso naredila, in država. Danes, ko v medijih, vsepovsod poslušamo gonjo, kako so občine krive za vse živo na tem svetu, pa se meni zdi na podlagi teh obrazložitev seveda to: občine so še danes edini razvojni kapital podeželja in svoje obveznosti izpolnjujejo zgledno, ministrstva in država pa žal ne. Tukaj ni problem v občinah, ampak v uradnih tretje lige. Zato pozivam, da pristopimo k neki reformi javne uprave in da končno pokličemo na odgovornost tiste, ki zavirajo razvoj drugih regij Slovenije. Na koncu pa bi rad povedal: ni samo Ljubljana Slovenija. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospa Jelka Godec.
Najlepša hvala. Ta amandma bom podprla, čeprav gre za eno izmed cest, kot pravi gospod Trček, iz naše regije, ki jo zagovarjamo. Tudi sama sem predlagala takšen amandma tudi za podobno cesto, ki je prav tako nevarna, in je še obvozna cesta, kadar se avtocest zapre, je obvozna cesta za Dramlje, Slovenske Konjice – žal ni bil amandma sprejet, bom pa tega prav tako z veseljem podprla. Namreč, gre tudi za varnost v cestnem prometu in če govorimo o varnosti, lahko govorimo tudi o tej varnosti in da ne bo prihajalo do samozaprtja takšnih cest zaradi, bom rekla, tudi plazov in tako naprej – če že ne bodo takšne ceste zapirali državljani, da bodo dosegli svoje, torej da bodo dosegli rekonstrukcijo cest. Po razgovorih na Ministrstvu za infrastrukturo in po razgovorih na Direkciji za ceste so tudi sami prosili, so rekli, glejte, mi nimamo denarja, če boste pa kakšen amandma vložili [[…]]Torej, zdaj je na vas poslancih, da te zadeve na takšen način rešujete, kar je pa v bistvu zelo žalostno. Mislila sem, da bodo te zadeve doživele malo večjo podporo v Državnem zboru, kot so jo. Hvala.
Mislim, da je obrazložitev toliko, da prosim za prijavo. Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Bojan Podkrajšek.
Hvala, spoštovani predsednik, za dano besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Sam bom ta amandma Slovenske demokratske stranke z veseljem podprl. Včeraj smo skozi ves dan se pogovarjali o najpomembnejšem dokumentu v tem letu, Rebalansu proračuna za leto 2015. Državljanke, državljani nas nekako morajo razumeti, da za veliko področij ni denarja, je pa za nas nedopustno, da so projekti, ki so se pred leti začeli, bile podpisane pogodbe – in so sedaj ti projekti prekinjeni. Če se prav spomnim, je včeraj naš vodja poslanske skupine gospod Tanko o tem govoril, primerjal gospodarstvo. Zelo klavrno bi bilo, če bi v Republiki Sloveniji eno podjetje prekinilo svoj proizvodni proces, ki ga je začelo eno leto ali dve leti nazaj. To bi pomenilo veliko zgubo za to podjetje, zato bodimo toliko odgovorni, da projekte, ki so se začeli, za projekte, ki so podpisane pogodbe, da jih nadaljujemo in tudi končamo. Predvsem se mi zdi ta projekt zelo pomemben, ker tudi na meji z državo Avstrijo in dajem temu še dodatno težo. Zato apeliram na vse spoštovane poslanke in poslance, da ta amandma podprejo. Hvala.
Malo tišine prosim, kadar drugi govorijo. Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Franc Breznik.
Spoštovani predsednik, najlepša hvala. Seveda bom podprl ta amandma, o katerem sta prej kolega, mislim, da gospod Marijan Pojbič in Andrej Čuš, nekaj povedala. Za nekatere bi rad s svojega vidika povedal, zakaj je ravno za to cesto treba nameniti ta sredstva. Gre za mejno območje, kot je kolega Pojbič prej razlagal. Torej, mi na tem mejnem območju vsaj v naslednjih letih želimo vzpostaviti tesno sodelovanje z Republiko Avstrijo predvsem zaradi promocije regije Štajerske. Evropa regij je nek projekt, ki bo tekel naslednje desetletje [[..]]Mi želimo na tem območju ljudem, ki so bili stalno deprivilegirani, ki nikoli niso začutili vsaj dela neke infrastrukture, ki jo je kdajkoli imela Ljubljana z okolico, da dobijo s to infrastrukturo tudi neko osnovo, da lahko začnemo širiti na tem področju tudi turizem. Gre predvsem za vinske ceste. Kot veste, jugovzhodna Štajerska ima izrazito znano vinsko cesto in tudi na tem območju v Kungoti imamo številne vinogradnike. In cesta, da pripelje tudi turiste, predvsem tudi kolesarski turizem na to področje, je to neka osnova. Ta milijon evrov lahko, če dovolite, ta milijon evrov pomeni tudi za te ljudi, ki so v Slovenskih goricah izredno deprevilegirani, neko naslednjo možnost, kjer bodo lahko predstavili prvič tudi svoje produkte, jih lahko prodajali. Gre za del neke turistične ceste in ki ima širši pomen. Ne gre za neko lokalno zgodbo, gre za neko širšo cesto, zato vas vse kolege, kolegice nekako naprošam, tudi kot poslanec Slovenskih goric, da ta naš amandma, ki ga je predstavil tudi kolega Pojbič, podprete. Najlepša hvala.
Prosim, da se umirite. Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Ta amandma bom podprl, tako kot tudi vse prejšnje in vse prihodnje tako imenovane cestne amandmaje. Stanje na naših cestah, državnih seveda, je problematično, da ne rečem dramatično. Pred nekaj dnevi sem prebral, da je ena avtomobilska korporacija, ne bom delal reklame, katera, odločila naslednje. Da za avtomobile, ki se prodajajo v Sloveniji, skrajša garancijsko dobo. Pa ne želim, da nam neka tuja avtomobilska korporacija sporoča, kakšne ceste imamo. Želim, da se vsi mi, vseh nas 90, z odprtimi očmi vozimo po tej naši državi in da nas najbrž mora, kolegice in kolegi, skrbeti za našo varnost in varnost naših državljanov. Mene skrbi, ker sem bil priča mnogim, res mnogim smrtnim nesrečam v Prekmurju, ker pač to območje bolj poznam, kjer je bil razlog in vzrok za nesrečo edino in edino luknja na cesti, slaba cestna infrastruktura. Če mi želimo gospodarstvo razvijati, če mi želimo odpirati nova delovna mesta, ga ne boste našli junaka, ki bi investiral v nek kraj, kamor pelje luknjasta cesta ali kjer ceste sploh ni. Mislim, da je tukaj tudi priložnost, da vsaj na nek način koalicija pokaže, da resno misli, ko govori, da stopimo skupaj, da pač sedaj je treba narediti ta prvi korak za skupaj z opozicijo. Torej, podpiram ta amandma.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Marijan Pojbič.
Hvala, spoštovani gospod predsednik. Na to problematiko sem postavil pisno poslansko vprašanje, na katerega mi je gospod minister, gospod Gašperšič, odgovoril naslednje. Citiral bom en odstavek: "Novembra 2014 so bila takratni Direkcije Republike Slovenije za ceste z rebalansom proračuna za leto 2014 in s sprejetim proračunom za leto 2015 močno zmanjšana finančna sredstva za investicije vzdrževanje državnih cest v Republiki Sloveniji. Zaradi tega dejstva Direkcija ni uspela pričeti z gradbenimi deli, med drugim tudi na navedenem investicijskem projektu v Zgornji Kungoti. Z izvajalci gradbenih del in sofinancerjem občine Zgornjo Kungoto sta bila sklenjena že dva aneksa za podaljšanje roka izvedbe in dokončanja do 30. 11. 2015. V kolikor bo z rebalansom proračuna za leto 2015, ki se v tem trenutku pripravlja, možno zagotoviti finančna sredstva, bomo gradbena dela izvedli še v letošnjem letu." Ampak spoštovani gospod predsednik, denar je bil tudi za 2015 umaknjen s te postavke, ki bi zagotavljala sofinanciranje tega projekta. Torej pomeni, da gospod minister, ki je to pisal, je pisal samo zato, da meni odgovori, in mu je čisto vseeno, kako bodo tisti ljudje v občini Zgornja Kungota in v Slovenskih goricah živeli, kako se bodo lahko vozili, po kakšnih cestah se bodo vozili in tako naprej. Čisto vseeno! In čisto vseeno je tej vladi, kako se bo to zgodilo. Prepričan sem, da je to neokusno, neodgovorno, nesprejemljivo in skrajno neodgovorno obnašanje in odnos tistih, ki v tej državi kot Vlada Republike Slovenije, koalicija zastopamo interese vseh državljank in državljanov Republike Slovenije, ne samo Ljubljane, temveč tudi občank in občanov Zgornje Kungote. Zato sem prepričan, da bi bilo treba, da danes ta amandma podpremo in dokažemo, da nam gre za Slovenijo, ne za Ljubljano.
Izkoristili smo obrazložitve glasu v lastnem imenu, zato lahko preidemo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest pod številko 9. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 46. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu pod številko 10. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS gospod Žan Mahnič.
Hvala za besedo, predsednik. Ministrice in ministri, kolegice in kolegi! Verjetno vsi veste, da bomo Škofjeločani, Poljanci Sevčani in ostali po praktično 30 letih pogajanj, usklajevanj in ne vem česa še vsega, dobili škofjeloško obvoznico. Sam prihajam iz Poljanske doline in nam Poljancem bo ta obvoznica precej olajšala vsakodnevni tranzit. Gradi se tudi, bo letos otvoritev gorenjevaške obvoznice, od koder sam prihajam. Zdaj nam pa manjka za boljši razvoj kraja še ena stvar, to je pa cesta, ki vodi iz Gorenje vasi v Todraž, tam je industrijska cona, 12 podjetij, približno 80 zaposlenih, cesta je resnično v slabem stanju, gre skozi dve strnjeni naselji, veliko je peščev, tako da je tudi na precej odsekih ta cesta nevarna. Zato sem predlagal samo za milijon in 250 tisoč evrov, za gradnjo prve etape, celotna približno bo stala tam nekje okoli 4 milijone, in vas prosim za podporo. Ne nazadnje sem prepričan, da boste podprli ta amandma tudi zaradi tega, ker se po tej cesti praktično dnevno vozi moj sovaščan, to je minister za infrastrukturo gospod Boris Koprivnikar.
Prosim malo miru, nobenemu nisem dal besede. Tako lahko preidemo o odločanju o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu pod številko 10. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 49. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zdaj odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu pod številko 11. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 48. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu pod številko 12. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 51. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu pod številko 13. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 50. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo še na podprogram Investicijska dejavnost na železniški infrastrukturi in odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 50. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2550 – Ministrstvo za okolje in prostor in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskem uporabniku. Najprej prehajamo na podprogram Rudniki in sanacija rudarske škode in na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 50. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo še na podprogram Upravljanja z vodami in na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k temu podprogramu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev. Za je glasovalo 21, proti pa jih je bilo 50. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2611 – Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti in na odločanje o vloženih amandmajih k trem podprogramom pri tem proračunskem uporabniku. Najprej prehajamo na podprogram Družinski prejemki in starševska nadomestila in na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k temu podprogramu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik, spoštovani kolegice in kolegi! Nova Slovenija - krščanski demokrati smo vložili amandma, s katerim želimo izboljšati oziroma zvišati postavko Družinski prejemki in starševska nadomestila. Mislim, da pravzaprav ime same postavke pove vse. Nedavno nazaj smo imeli razpravo in ugotavljali, kako narašča pri nas revščina, da najbolj na udaru družine, sploh pa tiste, kjer so starši brezposelni. Imamo 22 tisoč družin, kjer sta dva starša, oba starša, brezposelna. 22 tisoč je takšnih družin! To je zadnjič bilo postreženo na ustreznem odboru s tem podatkom. Vsi vemo, da otroški dodatek spada med družinske prejemke in je namenjen preživljanju, vzgoji in izobraževanju otrok. Z otroškim dodatkom se zasleduje cilj izenačevanja možnosti družine za preživljanje, vzgojo in izobraževanja otrok. Upravičenost in višina otroškega dodatka je vezana seveda na premoženjski status družine. Ob splošni socialni stiski v naši državi je otroški dodatek pogosto edini, a pomemben prejemek družine za preživljanje otrok. Stopnja revščine se v Sloveniji povečuje. Kolegice in kolegi, država je dolžna sprejeti ukrepe, da revščini ne bodo izpostavljeni otroci kot najranljivejša skupina ljudi. Torej je treba na tem področju sprejeti ukrepe, ki bodo zaščitili otroke; gre za zaščito otrok, kolegice in kolegi! Prav otroški dodatek je pomemben vzvod za odpravljanje materialne prikrajšanosti. Razen tega se seveda tudi Slovenija tako kot pravzaprav celotna Evropa sooča s padcem rodnosti, ki je močno povezan tudi s socialno sliko družine. Številni pari, zlasti tisti, kjer je eden od partnerjev nezaposlen, se ne odločajo za povečanje družine oziroma za dodatnega otroka zaradi in prav zaradi materialnih razmer v družini. Vse to in še veliko več je razlogov, zaradi katerih smo se Nova Slovenija - krščanski demokrati odločili, da povečamo postavko Družinski prejemki in starševska nadomestila z amandmajem, ki to postavko povečuje za deset milijonov evrov. Poslanska skupina Nove Slovenije bo seveda ta amandma podprla. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus gospod Prikl.
Hvala lepa, predsednik. Kolegice in kolegi! S kolegom Horvatom se seveda absolutno strinjam, da se morajo sprejeti takšni ukrepi in več njih, da se zaščitijo pravice otrok, pravice družin, pravice najbolj ranljivih ciljnih skupin. Pa vendar, Poslanska skupina Desus tega amandmaja ne bo podprla iz preprostega razloga, ker vsi tisti upravičenci do otroškega dodatka in starševskih nadomestil in vseh drugih vrst družinskih prejemkov bodo dobili – torej ni pod vprašaj postavljena njihova pravica izplačila teh transferjev, ker je to določeno z zakonom in s samo odločbo. V primeru, da bi se zgodilo, da bi sredstev na teh postavkah zmanjkalo, ravno iz tega razloga, ker je garancija v izdani odločbi centra za socialno delo, se bodo sredstva morala zagotoviti in se bodo zagotovila, kot so si vsa ta leta zagotovila. Podobno razpravo smo imeli ob rebalansu proračuna za leto 2014. Želim pa iskreno si, da sprejme ta država, ta vlada tiste ukrepe, ki bodo pomenili, da se položaj otrok, položaj družin, tudi tistih z večjim številom, predvsem tistim z večjim številom otrok, bistveno izboljša. Iskreno bom pa zadovoljen, če teh sredstev ne bo treba izkoristiti v polnem obsegu, ker to pomeni, da bodo ljudje, da bodo družine v takšni situaciji, v takšnem položaju, ko teh sredstev ne bodo potrebovali. Še enkrat pa poudarjam, Poslanska skupina Desus tega amandmaja ne bo podprla, preprosto iz razloga, ker upravičenci morajo na vsak način, v vsakem primeru ta sredstva dobiti izplačana. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Kolega Jožko je lepo povedal, da ime pove vse. Kolega Prikl prihaja iz Maribora. Jaz bi tudi bil srečen, če na tej postavki bi ostalo denarja, ampak vemo, da to je pravljica, odkrito povedano. Verjamem, ko se dela proračun, čeprav nisem nobenega delal, da se pač sedi v nekih čumnatah, mogoče so celo spuščene rolete in se vrtijo ustrezni programi v tisti zarezi časa in se dela nekaj, čemur rečemo v lepi slovenščini "fine tuning" in če ste na Vladi ali v koaliciji, verjetno gledate tisto, kar vam pripravi Statistični urad pa Umar na način, pod vogalom, ki vam nekako malo bolj odgovarja. Petnajst let sem predaval indikatorje družbenega razvoja, lahko rečem, da sem vsaj dobro laik, če že ne strokovnjak za to, in situacija je daleč od tega, da bi bila rožnata. Situacija, če bere malo časopise, veste, kakšna je. V Združeni levici bomo ta predlog Nove Slovenije podprli. Gre za neko področje – čeprav se na področjih o tem, kakšna naj bi bila družina, kaj je naravna družina, zelo razlikujemo, ampak mi upamo, da bodo ta dodatek dobili otroci iz vseh možnih različnih oblik družine, tudi zaradi tega, ker sem že doživel, da mi mulc pride iz šole ves žalosten, da mu je tovarišica rekla, da pa mi nismo družina – ampak, to je neka druga tema za drugo debato. Vem, da je Uroš delal v resorjih, razume zadeve, ampak zdi se mi, da bi ta amandma lahko podprle tudi nekako koalicijske stranke in s tem izkazale tudi digniteto do nekih ljudi, ki v tej državi ne živijo tako dobro kot mi. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospa Irena Grošelj Košnik.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani ministri, ministrice, kolegi in kolegice! Res je, kot sta že omenila kolega, da bi pravzaprav vsakemu otroku pripadal en tak optimalen otroški dodatek. V bistvu je vsako otroški dodatek vezan na gmotni položaj družine in je za to odmerjen. V tem finančnem okviru, kot ga imamo na razpolago, pa je ministrstvo zavzelo takšno držo, da so otroški dodatki zelo ciljano naravnani. To pomeni, da jih res dobijo tiste najranljivejše družine. Če se bo gospodarska rast in splošna klima, ki je sicer krhka, ampak da se bo nadaljevala, potem lahko sklepamo, da bo tudi nekoliko manj brezposelnih in bodo ta sredstva za to zadoščala. Če pa bi bila situacija drugačna in bi se morda spremenila, pa je zakonska osnova za to, da se ta sredstva zagotovijo, ker so pač vezana na odločbo centra za socialno delo. Zato mislim, da bodo res tisti otroci, ki to potrebujejo, ta sredstva vsekakor dobili. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialni demokrati gospa Andreja Katič.
Včeraj je ob razpravi ministrica dr. Anja Kopač Mrak povedala, da je na tej proračunski postavki 3556 zagotovljeno popolnoma enako sredstev, kot je bila ocena realizacije 2014. Otroški dodatek je žal pomemben dohodek družine in res je, da ni pričakovati, da se bo bistveno izboljšal položaj družin in Socialni demokrati ne bi pristali na proračun, ki ne bi upošteval tudi na drugih postavkah, družinskih prejemkih, starševskih nadomestilih in podobno, da bi se zagotovile vse pravice in dovolj sredstev za izplačilo teh temeljnih družinskih prejemkov. Zato menimo, da tega amandmaja ni treba podpreti.
Končali smo z obrazložitvami glasu, tako da [[…]] Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Samo še nekaj besed. Seveda, ministrica je povedala, da je postavka na isti ravni, kot je bila realizacija v letu 2014. Ravno tu sem jo čakal. Mi želimo vendarle s tem amandmajem dvigniti otroški dodatek. Dvigniti! In zdaj nazaj k izračunu čez palec. Če so podatki uradni in točni, da imamo 24 tisoč družin, kjer sta oba starša na cesti, brezposelna, če imajo te družine v povprečju samo enega otroka in če damo enemu otroku 500 evrov na leto, smo na 12 milijonih. Za to gre! Ne mi govoriti o realizaciji, prosim vas! Podprl bom ta amandma – dvakrat!
Obrazložitev glasu v lastnem imenu Matjaž Hanžek.
Jaz ga ne bom dvakrat, ker mi pač ne dajo dveh glasov. Moj kolega je sicer šel ven, ampak [[…]] Povedal bi malo podobno, kot je moj predgovornik. Tudi mene jezi to, če bo gospodarska rast, bo pa več zaposlenih. Oprostite, ne le v koalicijski pogodbi, že pred leti, ko se je začelo z varčevanjem, je bilo rečeno, da se bodo ne samo pokojnine, ampak tudi socialni prispevki in tako naprej začeli usklajevati ob 2,5 % rasti. Mi govorimo, kako bo večja rast, ne razmišljamo pa o tem, da bi ob tej rasti lahko povečali ne samo te prejemke, o katerih smo zdaj govorili. Zelo bi želel sistemske rešitve, ampak vseeno bom podprl ta amandma, ker vsaj nekaj nakazuje, v resnici pa bi se morali lotiti vseh socialnih prispevkov, ki so zamrznjeni že kar nekaj let. Še posebej ob večji gospodarski rasti sploh ni več nobenega argumenta, da varčujemo, ampak bom ponovil to: očitno smo se navadili varčevanja; ko je bilo treba, smo varčevali, zdaj, ko je gospodarska rast 2,5 %, bomo naprej varčevali in verjetno bomo drugo leto ponovno varčevali, ker bomo že pozabili, da kaj drugače kot varčevati se sploh ne da. Še enkrat bom ponovil to, kar sem rekel: varčevanje ni ekonomska nuja, ampak je očitno ideologija. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Marijan Pojbič.
Spoštovani gospod predsednik! Ta amandma Nove Slovenije - krščanskih demokratov bom seveda absolutno z veseljem podprl. Prepričan sem, da so predlagali nekaj, kar je v tej dani situaciji še kako pomembno. Gospod Jožef Horvat je izjemno podrobno obrazložil, zakaj so predlagali ta amandma. Ko je vlada obrazlagala, zakaj ta amandma zavračajo, je zapisala naslednje: "Vlada Republike Slovenije se strinja o pomembnosti otroških dodatkov in njihov pozitiven vpliv na znižanje revščine. Vlada Republike Slovenije se tudi zaveda, da socialni položaj posameznikov in družin pomembno vpliva na rodnost. Ocenjena pozitivna gibanja na trgu dela bodo tudi pozitivno vpliva na število prejemnikov in posledično na višino sredstev. Prav tako se ne predvideva zakonskih sprememb, kar posledično pomeni, da ocenjena sredstva zadostujejo." In v zadnjem stavku je napisala: "Vlada navedeni amandma zavrača, ker posega v sredstva za izvajanje zakonskih nalog Finančne uprave Republike Slovenije. Glejte, sveti bog nam lahko samo pomaga, ko si Vlada Republike Slovenije pri tako pomembnem vprašanju dovoli zapisati ta zadnji odstavek. Prepričan sem, da ga ni v tem državnem zboru, ki bi si želel, da ima na področju vodenja te države takšno vlado, ki si dovoli napisati takšen odstavek oziroma takšen zadnji stavek. To je v resnici žalostno ali pa ta vlada v resnici ne ve, kaj počenja. Prepričan sem, ne samo zaradi tega, kar je ta vlada zapisala v zadnjem stavku, ker je žaljiv, a moramo ta amandma podpreti vsi tisti, ki se zavedamo in vemo, kaj pomeni [[izklop mikrofona]].
Kot vidim, še nismo izčrpali, torej prosim, da se prijavite. Obrazložitev glasu gospod Franc Breznik.
Spoštovani gospod predsednik, najlepša hvala! Tudi sam dajem podporo amandmaju kolegov iz Nove Slovenije. Verjamem, da se težko išče denar, ni moj namen zganjati populizem, ampak mislim, da podatek, ki ga je kolega Horvat omenil, koliko družin živi dobesedno pod pragom revščine, je tisto, kar dnevno tisti poslanci, predvsem ki prihajamo s podeželja, dnevno srečujemo. Pred kratkim sem tudi ministru za gospodarstvo predlagal nov model trošarinskega [[…]], torej spremembo trošarinskega modela, tudi njegovo vprašanje je bilo na ravni nekoga, ki ne bi končal niti osnovne šole. Torej, Slovenija ima izrazite možnosti pokasirati celo vrsto denarja v tranzitu, tega ne znate in vsaj vse te milijone, ki jih danes odrekamo tudi družinam in otrokom, so skriti ravno v marsikaterem vozilu, ki se danes vozi skozi Slovenijo, se tukaj ne ustavi, ne tanka goriva, ne kupuje cigaret, ne kupuje alkohola, ne kupuje v slovenskih trgovskih centrih in tako naprej. To pomeni, manj je več. Jaz sem predlagal rešitve, kjer bi lahko več dotoka dobili v državni proračun, ampak kot veste oziroma zgleda, da ne znate, morali bomo počakati na resno desno vlado, da bo te zadeve reševala in da bodo lahko več denarja namenili otrokom, družinam in vse ostalo. To je pač neko tipično razumevanje socialne države. Jaz je na tak način nikoli nisem razumel in tudi vedno sem dajal predloge, kje več denarja dobiti, nisem pa zganjal populizma. Zato dajem še enkrat podporo temu amandmaju kolegov iz Nove Slovenije, ker menim, da ta amandma ima neko podlago in neko realno vrednost. Hvala lepa.
Predsedujoči posluša, kaj pravite, in se ne strinja s tem, da bi kdorkoli iz vladne ekipe imel končano samo osnovno šolo. Vsakdo ima še nekaj več. Postopkovno, gospod Breznik.
Spoštovani gospod predsednik, predlagam, da v najkrajšem času lahko vam tudi tak odgovor ministra pokažem. Mislim, da ne boste verjeli, kakšna argumentacija je v tem odgovoru, od nekoga napisana, ki vodi ali pa ljudi, ki vodijo Ministrstvo za gospodarstvo v tem trenutku. Bil sem zgrožen, ta odgovor bom dal v kratkem na Facebook ali pa karkoli v javnost, zato da vidite, kakšna je argumentacija nekoga, zakaj se to ne da v Sloveniji. Zakaj se to ne da. Pa še nekaj, da povem. Glede trošarin, kljub temu da zdaj nimajo nobene zveze s tem, imam odgovor tudi predstavnikov Petrola, največje družbe, kjer nekako pozivajo Ministrstvo za finance in ministra, da spremenijo trošarinski model – in ničesar se ni zgodilo! Pol leta mesečno izgubljamo več kot milijon evrov in nič – tri milijone evrov in ni ničesar od tega. Zato moj namen ni žaliti kolegov, ampak bom pa javnosti predstavil ta odgovor ministra za gospodarstvo, ker menim, da ni na nivoju niti ministra niti nekoga, ki ima končano srednjo šolo. Dobesedno, morate to videti. Najlepša hvala.
To ni bilo proceduralno, tako da vas opozarjam. Gremo naprej. Imamo obrazložitev glasu v lastnem imenu, in to gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa, predsednik. Sam bom od Petrola preskočil k otroškim dodatkom in drugim družinskim prejemkom. Poglejte, verjamem, da je Ministrstvo za delo ocenilo potrebna sredstva korektno, da je upoštevalo vse parametre, ki so tukaj relevantni, da je sredstev toliko oziroma da bo sredstev toliko, kot jih bo dejansko potrebno. Ne bom podprl tega predloga amandmaja, zato ker mislim, da ni treba. Če bo slučajno, še enkrat poudarjam, slučajno zmanjkalo sredstev za izplačilo otroških dodatkov, starševskih nadomestil in drugih družinskih prejemkov, so zadaj odločbe in ta denar se bo zagotovil. Ta denar se mora zagotoviti! Vsako leto se je zagotovil in tudi letos bo seveda tako. In vsi tisti upravičenci, ki bodo tekom leta izpolnili pogoje za dodelitev posamezne vrste prejemka, bodo le-teh deležni. Pa še nekaj je. Noben zakon, noben predpis v letošnjem letu se ne planira, ki bi kakorkoli omejeval pravice do teh transferjev in to mislim, da je bistveno. Sem pa verjetno eden izmed tistih, ki po kar nekaj letih službovanja na tem ministrstvu pač ima malo občutka za socialo. Verjamem, da jo imam, in bom najbolj zadovoljen, da se bo položaj otrok in družin bistveno izboljšal. To pa ne bodo ob zaključku mojega izvajanja, to pa ne bodo samo ukrepi na področju izplačevanja socialnih, družinskih in drugih transferov, ampak tudi ukrepi na področju zaposlovanja, ampak tudi ukrepi na področju stanovanjske politike, gospodarstva in tako dalje. Tako ni nobene potrebe, pa nikogar ne obtožujem populizma, seveda, tukaj. Spoštujem vas, zagovornike, podpornike tega amandmaja, ni pa nobene potrebe. Kdor je upravičen in bo upravičen z odločbo do tovrstnih prejemkov, bo tega prejemka tudi deležen. To pa vam zagotavljam.
Zato boste glasovali proti, seveda. Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Tudi jaz sem izvoljen v Mariboru in si ne bi upal reči, da ni nobene potrebe, in hoditi po ulicah v Mariboru. Poglejte, mi smo v neki ideologiji: kakorkoli kažejo ključni ekonomski kazalci, je treba šparati, je treba zategovati pas. O tem je že kolega Hanžek govoril. Ko so dobra leta, bomo šparali za slaba leta, ko so slaba leta, bomo šparali za dobra leta in v krogu naprej. Gre za neko ideologijo, ki se jo potem nekako maskira v tako ekonomistično-makrotehnicističnih nebuloz, če se tako izrazim, in se vrtimo v tem krogu, da na eni strani bomo imeli vedno bolj bogate, vedno bolj revne, če odlepimo neke transfere, če malo drugače pogledamo te podatke, bomo videli, da Slovenija ni več tako egalitarna. Če greste gledat, če daste to v prosto, boste videli, da vam lokacija, kje živite, vedno bolj pojasnjuje, kako živite. Kolegica iz SMC je rekla, da je ministrstvo zavzelo takšno držo. To je pač drža, ki jo ta koalicija zavzema. Lahko bi pa zavzela tudi kakšno drugačno držo navsezadnje. Povedal bom eno zgodbo, seveda, komu iz Ljubljane se bo zdela populistična. Dve leti nazaj sem predaval v gimnaziji v Ormožu, pa sem se pogovarjal s kolegicami, skupaj smo včasih študirali, in so mi rekli, bo kar Jožko govoril. Pol naših dijakov ali sta oba starša nezaposlena ali je en nezaposlen. Če mi hočemo organizirati ekskurzijo v Ljubljano, je 37 ali 38 ali 39 evrov – saj veste, avtobus stane, pa kakšen muzej ima vstopnino – ogromno denarja in nas prosijo, če lahko plačajo v dveh obrokih. Tudi to je Slovenija. To je tisto, kar imenujem druga, tretja Slovenija. In končno se že začnimo zavedati in glasujmo za ta predlog. Hvala.
Če je bila pa to obrazložitev glasu [[…]]Predvsem je bila polemika. Obrazložitev glasu je namenjena temu, da obrazložite svoj glas. In vaš glas je glas "za". Razlog za vaš glas "za" je pa očitno ideologija, ki se skriva v rebalansu. To bi se dalo precej bolj preprosto povedati. Še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Lahko preidemo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija k podprogramu Družinski prejemki in starševska nadomestila. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 50. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na podprogram Štipendije in na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k temu podprogramu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Pri tem amandmaju dajemo dodatne tri milijone evrov za štipendije in gre za prvega od naših dveh tako imenovanih razvojih amandmajev. Zakaj sta ta dva amandmaja oziroma zakaj konkretno lahko ta amandma beremo kot razvojni? Namesto razvoja v nerazvitost, ki nam ga ponuja Vlada, predlagamo preusmeritev v štipendije preprosto zato, ker so visoko izobraženi državljani nujni, če hočemo razvijati produkcijski proces, ki bo temeljil na produktivnosti dela in ne na neposrednem zmanjševanju stroškov delovne sile, kakor današnja retorika zelo rada poniža človeka. Dodatno so štipendije pomemben socialen korektiv, hkrati pa zmanjšujejo selekcijo študentov na podlagi materialnih sredstev, so pomemben prispevek k večji socialni mobilnosti. To je še toliko bolj pomembno v današnjem izobraževanju, v katerem, jasno, raste in se vidi revščina in neenakost. V vsakem primeru si pa lahko končno ob napovedani gospodarski rasti privoščimo razširiti, okrepiti področje štipendiranja, ki v splošnem zadnje desetletje že nazaduje. 3 milijone mogoče ni veliko, je pa nek prispevek, ki bi ga v Združeni levici želeli, ki ga v Združeni levici predlagamo. Zakaj, smo pa že povedali: tako zaradi študentov, njihovih družin, samih dijakov kot tudi zaradi neke razvojne perspektive, ki je vezana na širše izobraženo prebivalstvo, ki lahko zasleduje svojo srečo skozi vertikalo izobraževanja, ne glede na to, iz kakšnega socialnega okolja prihaja. Hvala.
Prehajamo na odločanje o podprogramu Štipendije in na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združene levice. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti 62. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 62.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo še na podprogram Varstvo duševno in telesno prizadetih in na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združene levice k temu podprogramu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica Violeta Tomić.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo, kolegi in kolegice! Imela sem to čast in srečo, da sem lahko delala z osebami z motnjo v telesnem in duševnem razvoju. Lahko vam zagotovim, da je vsak evro, ki je vložen v njihov razvoj, trikrat do desetkrat povrnjen, kajti potem si ti ljudje lažje sami pomagajo in državi je treba mnogo manj skrbeti za njih. Zato v Združeni levici predlagamo povečanje sredstev za varstvo oseb z motnjo v telesnem in duševnem razvoju. Povečanje je po našem mnenju potrebno, ker ta sredstva že tri leta stagnirajo. Gospodarska rast je letos dosegla 2,5 %, napovedi za leti 2015 in 2016 pa so ugodne. Rebalans proračuna je glede na oceno ministrstva, koliko bo izplačil, nadomestil za invalidnost in dodatkov za tujo nego in pomoč, ampak iz tega programa se financira tudi nekatere ustanove, ki izvajajo varstvo oseb z motnjo v telesnem in duševnem razvoju. Del teh ustanov je seveda zasebnih, del je pa v lasti Republike Slovenije. V Združeni levici pričakujemo, da se jim omogoči razvoj, ne pa, da se že nekaj let ohranja krizno financiranje. In tako kot je rekel kolega Hanžek: varčevanje ni nuja, ampak je ideologija – tako kot so nas včasih učili, da je treba vsak dan jesti vsaj en dan star kruh, ne glede na to, da smo šli vsak dan v trgovino po svežega. Zato vas prosim, glasujte za naš predlog. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Franc Trček.
Čeprav mi vodja poslanske skupine, naj ne "moram". Ali se mi poslušamo, kaj govorimo? Motnja v duševnem in telesnem razvoju, varstvo duševno in telesno prizadetih – v katerem stoletju pa mi živimo, prosim vas lepo? In to je to in kolega in prijatelj in gospod predsednik, ideologija, ki se skriva v rebalansu. Moteni so tisti, ki v 21. stoletju še uporabljajo takšne besede. Jaz bom glasoval za ta naš amandma, ampak, prosim, prosim, prosim, da se te besede ne uporabljajo več, ker so žaljive! Hvala.
Glasujemo o navedenem podprogramu in amandmaju Poslanske skupine Združena Levica k temu podprogramu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 28, proti pa jih je bilo 45. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2613 – Inšpektorat Republike Slovenije za delo in odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Urejanje in nadzor na področju dela. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena Levica Matjaž Hanžek.
Hvala lepa za glas. Ne bom ponavljal, včeraj sem že povedal, čeprav se mi včasih malo hecno zdi, da celo popoldne sedimo pa razlagamo, zakaj je kaj smiselno, s tem pa, da že vnaprej vemo, da je tako ali tako popolnoma vseeno, ker nobeden argument ne velja nič, ampak vseeno ponovil to torturo. Ni treba kaj posebej veliko gledati medijev, pa vidimo, kaj se počne v množici firm, kjer izkoriščajo delavce, nimajo delavci zaščito, delajo brez plače, brez pogodb in tako naprej, ne samo naši, ne samo tuji – vsi po vrsti. S temi zlorabami se ukvarja osemdeset inšpektorjev za skoraj dvesto tisoč firm v Sloveniji, kar pomeni, da tudi če bi grozljivo delali štiriindvajset ur na dan – komaj kaj malo pogledajo. In zato smo prepričani, da je treba dati ta dodaten denar za povečanje števila zaposlenih inšpektorjev, da bomo imeli vsaj toliko inšpektorjev, kot smo jih leta 2010 imeli. Tako. Mi bomo seveda glasovali za, v upanju, da bodo mogoče kdaj malo drugače glasovali tudi drugi.
Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k podprogramu Urejanje, nadzor na področju dela. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 13, proti 50. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2711 – Ministrstvo za zdravje. Najprej odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijska vlaganja na sekundarni in terciarni ravni pod številko 1. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS gospod Andrej Čuš.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospa ministrica! Saj ne vem, kaj še naj na podlagi zadnjih dveh tednov dogajanja v Državnem zboru sploh rečem. Imeli smo redno sejo Odbora za zdravstvo, kjer smo glasovali o sklepu, da se urgentni center Ptuj vključi v mrežo urgentnih centrov ter se čim prej pristopi k izgradnji le-tega. Ta sklep je podprla, lahko rečem, skorajda celotna opozicija, vzdržalo se je Zavezništvo Alenke Bratušek, medtem ko so potrebo lokalnega okolja po vzpostavitvi urgentnega centra v Mesti občini Ptuj, katero – recimo, Splošno bolnišnico Ptuj obkroža preko 120 tisoč Slovenk in Slovencev – so prepoznale tudi določene stranke koalicije. Tako so naš predlog sklepa podprli tudi Socialni demokrati, medtem ko je bilo glasovanje pri Demokratični stranki upokojencev Slovenije ena proti ena. Žal je bilo glasovanje o omenjenem sklepu na koncu 8 proti 8, ampak konec koncev na koncu je nekako politika stopila skupaj in prepoznala potrebo lokalnega okolja, tudi podporo več kot 18 županov iz Spodnjega Podravja, ki so jasno povedali, da se njim ne gre za politično opredelitev, kdo od kod prihaja, ampak za potrebo lokalnega okolja. Mestna občina Ptuj, Spodnje Podravje potrebujejo urgentni center. Zato je tudi takrat na redni seji Odbora za zdravstvo, upam si trditi, skupaj stopila celotna politika in potrdila s 15 glasovi za, nobenim proti, da se urgentni center Ptuj vključi v mrežo urgentnih centrov v Republiki Sloveniji. S tem amandmajem v bistvu dajemo Ministrstvu za zdravje dodatne tri milijone evrov sredstev, katere bomo privarčevali na počitniških hišicah, na garažah, na vzdrževanju objektov javne državne uprave, da pristopimo k izgradnji urgentnega centra Ptuj, katerega Ministrstvo za zdravje obljublja Mestni občini Ptuj ter Spodnjemu Podravju že od leta 2003. Res je sicer, da je bila nekaj let tišina in se na tem področju ni dogajalo nič, ampak leta 2011 se je tedanji minister za zdravje dr. Marušič na obisku na Ptuju tudi javno zavezal, da Ptuj potrebuje urgentni center in ga je treba vključiti v mrežo urgentnih centrov. Meni se danes zdi izpod časti sploh, da se moram o tem pogovarjati, ampak sem prepričan, da je [[…]] [[znak za konec razprave]] omenjeni sklep podpreti glede na to, da se že gradi deset urgentnih centrov oziroma eden je že zgrajen, plus to, da se zgradil ljubljanski urgentni center. To, da se moramo pogovarjati o enem, mislim [[izklop mikrofona]].
Obrazložite glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina Nove Slovenije bo podprla ta amandma. Kot rečeno, gre za gradnjo urgentnega centra za Ptuju. Severovzhodna Slovenija ima razvojne probleme, in to že vrsto let, preprosto tudi zaradi tega, ker pri nas v Sloveniji ne deluje skladen regionalni razvoj. In če kje, potem prav na področju zdravstva, na področju urgentnih zdravstvenih uslug bi gotovo bilo treba, da nekako z enim glasom odločimo oziroma soglasno odločimo, da podpremo gradnjo urgentnega centra Ptuj. Mi smo zadovoljni, da je Odbor za zdravstvo Vladi predlagal, da vključi urgentni center Ptuj v mrežo urgentnih centrov. Tukaj je bilo soglasje. To soglasje je bilo doseženo na Odboru za zdravje. Pravzaprav se sprašujem, ali pri nas deluje parlamentarna demokracija ali ne. Ker če bi delovala, bi pravzaprav tega amandmaja ne bilo treba spisati. Mi v Novi Sloveniji močno podpiramo prizadevanja za čimprejšnjo gradnjo urgentnega centra Ptuj, saj so na Splošni bolnici Ptuj vezani predvsem prebivalci regije Spodnje Podravje ter okoliške občine oziroma vsaj 120 tisoč prebivalcev Slovenija. Ob tem seveda mi opozarjamo, da je bilo v preteklem letu na tem koncu 44 tisoč 364 urgentnih obravnav. Se pravi, več kot 44 tisoč urgentnih obravnav, kar dokazuje tudi jasno upravičenost in potrebno po organizaciji urgentnega centra Ptuj, in to celo stopnje C2, saj se bo sicer nadaljevala in poglabljala neenakost obravnave prebivalcev omenjenega področja, ki že tako leta prejema bistveno manj zdravstvenih programov in denarja kot ostala primerljiva okolja. To nam med drugim piše tudi župan Občine Ormož, naš član gospod Alojz Sok, doktor veterinarske medicine. Pa ne samo zaradi tega pisma, zaradi dejanske potrebe, zaradi več kot 44 tisoč urgentnih obravnav v lanskem letu, mislim, da je nujno potrebno, da se gradnja urgentnega centra Ptuj začne; in to čim prej. In še enkrat: Poslanska skupina Nove Slovenije bo ta amandma podprla.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospod Branko Zorman.
Predsedujoči, hvala za besedo. Pozdravljeni predstavniki Vlade, kolegi, kolegice! Mi v Poslanski skupini SMC bomo seveda glasovali, kot je bilo že prej rečeno, proti temu amandmaju. Bom pa obrazložil tudi, zakaj. Najprej je treba povedati, da na Ptuju urgentni center oziroma se pravi služba nujne medicinske pomoči deluje. Slišalo se je, kot da je ni in da so tam vsi prebivalci tistega dela Slovenije brez nujne medicinske pomoči, kar seveda ni res. Treba je povedati, da je Ministrstvo za zdravje uspelo dobiti bistveno več sredstev v tem rebalansu proračuna, kot je bilo prvotno planirano, vendar je treba tudi povedati, za kaj so ta sredstva namenjena. Namenjena so prvenstveno za, to se pravi ta višek, prvenstveno za dokončanje vseh začetih projektov teh 10 urgentnih centrov, ki se gradijo, ki morajo biti dokončani in delovati do konca tega leta. V nasprotnem primeru sledi Sloveniji nevarnost, da bo morala že pridobljena evropska sredstva vračati, kar pomeni, da je to prva prioriteta. Kar se tiče urgentnega centra Ptuj, je res, da bilo na odboru rečeno, nekako naloženo ministrstvu, da vključi urgentni center Ptuj v mrežo, kar verjamem, da se tudi v prihodnosti bo zgodilo, vendar v letu 2015 za ta urgentni center Ptuj ni denarja. Zaradi tega tega amandmaja ne bomo podprli. Hvala.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine najprej. V imenu Poslanske skupine Zavezništvo gospod Jani Möderndorfer.
To je res neverjetno, predsednik, prvič sem dvignil roko, ampak O. K., ampak potem na koncu se pa še sprašujem, če je kdo slučajno [[…]]Ampak, okej, to je pač, smo majhni, ali kako se temu že reče. [[…]] [[oglašanje iz dvorane: strankica.]] [[…]]Ne, to je nekaj drugega. Ta amandma kolega Čuša je v resnici edino pravilen amandma. Ni res, da v letu 2015 ni denarja, ker je ministrica rekla, da niti v 2016 ne bo denarja, in to je treba potem na glas povedati. Ker ga ni. Ampak, ravno zato vseskozi ponavljam, v Državnem zboru moramo narediti korekcijo, česar Vlada ne zmore. In dajte že razumeti, da se je treba preprosto odločiti. Zato seveda v poslanski skupini vsi štirje poslanci, čeprav smo samo štirje, podpiramo namero in tudi ni res [[…]]Ja, res je, dela prva pomoč, ampak v stanju, ki si ga nihče ne bi želel. Pa tudi kje drugje po Sloveniji, kar se pa ljubljanske urgence tiče, pa mislim, da bo zadnja, ki bo narejena. Zadnja zaradi tega, ker se čisto predolgo vleče, pa čisto nekaj drugega je od vseh urgenc, ki se jih dela v Sloveniji. Tako ne bo pred Ptujem in upam, da bo Ptuj čim prej, glede na to, da še manj sredstev potrebuje kot samo 3 milijone. Problem pri nas je, da kakšni drugi potem nalepijo, da potem nastane več, kot dejansko potem stane. Tako je to samo za podpreti. Ostalim pa predlagam, da raje glasujte, kot pa da komentirate, ker ni v redu.
V imenu poslanske skupine? V imenu Poslanske skupine Združena levica Violeta Tomić.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Združena levica bomo tudi podprli vaš amandma, ker se nam zdi koristen in nujen. Centri za urgentno pomoč so seveda urgentni in nujni, in ne gre samo za Ljubljano, kot je rekel Jani – tam vemo, kakšna je situacija, ampak na podeželju urgentni centri tudi morajo delovati, in vemo, da je vsaka minuta včasih dragocena in gre tudi za sekunde. Tako bom čisto kratka: zdi se nam dober predlog, stvar je samo prioritet, kako ta denar prerazporediti. V Združeni levici amandma podpiramo. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod, ne gospod . [[…]]Prosim, da se kar prijavite, ker vas je več. Obrazložitev glasu gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik! Reakcija koalicije je jasna, ampak jaz bom seveda obrazložil glas, tokrat v osebnem imenu. Preprosto se človek in tudi sam seveda se lahko samo zdrzneš, ko ugotoviš, da je v lanskem letu bilo na ptujskem območju, torej na območju, ki naj bi gravitiralo na ta novi urgentni center, več kot 44 tisoč urgentnih obravnav [[…]] Gospod predsednik, imam besedo?
Imate besedo in prosim za mir v dvorani.
Hvala, gospod predsednik, da ste naredili mir. 44 tisoč in nekaj več urgentnih obravnav na leto pomeni, izračunano čez palec, 120 na dan. Frapantna številka! Zdaj pa naj kdo še kaj drugega izračuna in naj reče, da urgentni center na Ptuju ni potreben. Ta denar bi se lahko zlahka našel z optimizacijo v zdravstvenem sistemu. V ponedeljek je poslanska skupina in vodstvo Nove Slovenije bilo na terenskem obisku, že 20. po vrsti, v jeseniški bolnici. Novi direktor nam je s slidi prikazal, kako se da prihraniti. Neverjetno! Medaljo bi mu bilo treba dati in mislim, da bi bilo dobro, da bi na Ministrstvo za zdravje prišel pokazati, kako se da; kako se takole, zlahka da prihraniti za urgentni center na Ptuju, na primer. Podpiram ta amandma, ker je nujno potreben.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Franc Breznik.
Gospod predsednik, najlepša hvala. Predno podam svoje mnenje, napovedujem podporo temu urgentnemu centru na Ptuju. Morda bi rabil več časa, da bi sploh obrazložil, ker nekateri poslanci SMC ne ločijo nujne medicinske pomoč od urgentnega centra. Torej, nujna medicinska pomoč je vezana predvsem največkrat na nek zdravstveni dom, je javna služb, kjer gre za prvo tisto pomoč. Urgentni center pa je specializiran center za urgenco, kjer gre v bistvu v okviru bolnišnične oskrbe in ima celo vrsto strokovnjakov za to področje. Gre za veliko razliko, kolega. Vam je smešno, meni ni smešno. Mislim, da je kolega Horvat obrazložil, kaj pomeni 120 urgentnih primerov na nekem območju na dan, in mislim, da nam je vsem jasno, kaj pomeni tista prava oskrba v prvih 10, 15 minutah ali v roku pol ure. Ne bom sedaj učil zdravstvenih zadev, ampak vseeno gre za zadevo, ki je nujno potrebna na tem območju. Mislim, da si Ptuj, najmanj kar je, zasluži tak center. Druga zadeva, ki pa je, je pa, da je denarja v zdravstvu, vsaj po mojem mnenju, še veliko, treba pa je racionalizirati. Gospa ministrica, mogoče bi vas vprašal, če ste mogoče videli prihode zadnji mesec gospoda Zemljariča v UKC – tja ni hodil kot bolnik. Več je prihodov gospoda Zemljariča v UKC, manj je denarja za take urgentne centre. In vsaka operacijska miza potem vedno stane še naslednjih 50 % več. Mislim, da bo treba malo pogledati pod prste, kje so te rezerve, in izkoristiti. In še enkrat, kot sem povedal na začetku, dajem podpro temu amandmaju, ki ga je kolega Čuš predstavil, in želim, da se urgentni center na Ptuju čim prej začne graditi. Najlepša hvala.
Kot veste, gospa ministrica, po postopkovniku ne more odgovoriti, zato prosim, da drugič ne vključujete vprašanja ministrom v obrazložitev glasu. Obrazložitev glasu ima gospod Zvonko Lah.
Hvala, predsednik, za besedo. Tudi jaz se bom pridružil in podprl ta amandma, ker mislim, da je v spodnji podravski pokrajini je preko 120 tisoč ljudi, državljanov, vezanih na Splošno bolnišnico Ptuj. Da je potreba po tem urgentnem centru, je tudi ugotovil Odbor za zdravstvo oziroma Splošna bolnišnica Ptuj je tudi že vložila preko 100 tisoč evrov za projektno dokumentacijo na poti do gradbenega dovoljenja. In tudi na televiziji smo gledali, kakšne problemi so na podeželju glede ukinjanja teh urgenc oziroma premalo denarja za te urgence. Mislim, da toliko denarja bi se pa moralo najti, da se zgradi tudi ta urgentni center, saj če se že drugje, naj se še tukaj na Ptuju. Mislim, da je to ena najpotrebnejših stvari, da vsaka minuta, bolj veste tisti, ki ste doma v zdravstvu, ki ste strokovnjaki na tem področju, kako je pomembna včasih vsaka minuta, koliko življenj se lahko reši s tem. Mislim, da če temu ne bomo prisluhnili pri toliko milijardnem proračunu, pri takih izdatkih, potem pa res škoda. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Marijan Pojbič.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik! Amandma, ki ga je vložila Slovenska demokratska stranka, bom z veseljem podprl. Podprl ga bom predvsem zato, ker sem prepričan, da je moj poslanski kolega Andrej Čuš, ki prihaja s Ptuja, dovolj dobro in kvalitetno seznanjen s stanjem na tem področju. Prav je in odgovorno je, da je moj poslanski kolega Andrej Čuš tudi vložil ta amandma, ki ga je posvojila Slovenska demokratska stranka in ga predlagala v obravnavo Državnemu zboru. Prepričan sem, da Ptuj potrebuje urgentni center. S tem soglaša 18 županov, ki sodijo v to regijo. Tukaj so njihove izjave in če gospodje župani ne vedo, kaj potrebuje tisto okolje najbolje – kdo pa potem lahko odloča o tem, kaj je v nekem okolju potrebno in kaj ne? Mislim, da so župani tisti, ki so merodajni in najbolj seznanjeni s problematiko, ki se v tistem okolju dogaja. To je eden izmed ključnih razlogov, poleg tega pa še 120 tisoč ljudi je vezanih na tisto okolje in nujno potrebujejo ta urgentni center. Nujno potrebujejo, zato ga v Slovenski demokratski stranki podpiramo in jaz osebno. In še nekaj, spoštovane gospe in gospodje! Če bi ne hodil na Ministrstvo za zdravje in bil svetovalec gospod Janez Zemljarič, gospod Borut Miklavčič, potem sem prepričan, da bi v tej naši državi lahko zgradili še naslednjih deset urgentnih centrov in ne bi bilo nobene težave. Ko bomo to problematiko enkrat razčistili in jo postavili na svoje mesto, bo začelo zdravstvo v tej državi dihati. To je pa na nas, da te probleme rešimo. Hvala bogu, upam, da smo počasi prišli do te zgodbe, da bomo zmožni to [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Bojan Podkrajšek.
Hvala, spoštovani predsednik, za besedo. Sam bom podprl amandma Slovenske demokratske stranke, ki ga predlaga poslanec iz ptujskega dela. Prav gotovo ne gre to za njega, ne gre za našo poslansko skupino, ampak gre za celoten zbor in zdaj se lahko dokažemo, da želimo in da delamo za naše državljanke in državljane. Ker sem nov poslanec, popoldne je kolega, ki ga zdaj ni v dvorani, vodja Poslanske skupine Desus, dvakrat prekinil sejo. Sam sem pričakoval, kaj se bo zgodilo dobrega za Slovenke in Slovence, ampak na žalost sem ugotovil, da je zgolj šlo za medijski nastop. Od tega Slovenke in Slovenci nimajo nič. Če delamo za Slovenke in Slovence, potem se dokažimo v temu amandmaju in ga podprimo. Ne gre za Ptuj, ampak gre za naše ljudi. Hvala.
Obrazložitev glasu dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Mi smo že rekli, da bomo to podprli, skoraj se mi zdi malo pod nivojem razlagati, zakaj. Čeprav se bojim, da zadeva ne bo šla čez, ker kar naenkrat je velik del koalicijskih poslank in poslancev, kamera verjetno ne kroži, moral urgentno iti zadovoljevati – sklepam – fiziološke potrebe. V familiji imam ogromno ljudi, ki delajo v zdravstvu v Slovenji in kje drugje in tudi na kakšnem drugem kontinentu, imam skoraj v ožji familiji neko gospo, ki je, recimo, v Kanadi skrbela za to, da so si zdravstvo poštimali. Če gremo gledati Supervizor – tisto, kar se uradno vidi – boste ugotovili, da javno naročilo v slovenskem zdravstvu dejansko drži v šahu, dajmo reči, formalno devet firm pa pet ljudi ali šest. Ljudje, ki se malo spoznajo na ta resor, pravijo, da je tukaj štiristo, petsto milijonov. V javnih naročilih, drugih, računalniške opreme gor, dol, pravijo, da je tristo do štiristo milijonov. Vlada, začnite delati, prosim vas lepo! Mi na štajerski strani tudi helikopterskega reševanja nimamo, pa plačujemo iste zdravstvene uzance kot cela Slovenija. Je to pravično? Verjetno ni. Veste, mi se zdaj pogovarjamo tukaj, ali dati Ptuju urgentni center ali ne, nekaj časa sem celo živel na Ptuju, doktorat sem napisal v tem najstarejšem mestu. Če imamo dvanajst statističnih regij, se mi zdi, da tukaj glede optimizacije urgentnih centrov bi lahko imeli tudi dvanajst urgentnih centrov. Upam pa, veste, Vlada je včeraj [[znak za konec razprave]] prešla v šesti mesec delovanja, in upam, da bo Vlada končno začela delovati na temu področju, ki sem ga prej nakazal, ker tukaj se skrivajo stotine milijonov [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo, predsedujoči. Naj v samem začetku povem, da tudi sama prihajam s tega območja, iz okolice Ptuja in vsekakor ta amandma Slovenske demokratske stranke podpiram. Urgentni center Ptuj je bil obljubljen že v preteklosti, v letu 2003. Kot je že bilo tukaj izpostavljeno, gre za širše območje, gre za okoli 120 tisoč ljudi in občine Spodnjega Podravja, tako mi tisti konec imenujemo, so si nekako okoli potrebe po tem centru pa resnično enotne. Zdaj, res je, da nujno medicinsko pomoč na Ptuju imamo, ampak to je daleč od tega, da bi imeli karkoli podobnega samemu urgentnemu centru, ki pa ga seveda nujno potrebujemo. Zakaj ga potrebujemo? Zato, da bomo imeli sodobne pogoje za izvajanje nujne medicinske pomoči, to pomeni, da bomo imeli oskrbo na enem mestu, s sodobno opremo in predvsem za hitrejšo obravnavo samih pacientov. Slišano je bilo 44 tisoč urgentnih primerov. Mislim, da ta številka pa resnično pove dovolj in nekako resnično pričakujem tukaj vašo podporo, sama pa, kot že rečeno, ta amandma absolutno podpiram.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovana ministrica, predsednik! Seveda bom ta dober amandma, koristen amandma z veseljem podprl. Namreč, v to so me poleg argumenta, da so vsi pacienti, ne glede na to, kje bivajo, kje so doma, kje imajo stalno bivališče, enaki in morajo biti enako obravnavani in nihče ne sme biti zavoljo zdravja prikrajšan. So me seveda poleg tega v to prepričali tudi podpisi županov, ki smo jih lahko prejeli, in 14 županov s tega območja oziroma 18, se opravičujem, je podalo jasno zahtevo oziroma prošnjo, spoštovana vladna koalicija. Prošnjo so podali, da potrebujejo urgentni center na Ptuju. Pa ne se igrati z zdravjem ljudi pod pretvezo, da ni denarja! Pri Fakinu, vašemu Fakinu ga najdite – 21 milijonov izkaza ima to leto! Mislim, mi govorimo, da ni denarja, naša zdravstvena zavarovalnica, v katero pa plačujejo tudi pacienti iz Ptuja in občanke in občani Ptuja, pa pravi, da ni denarja. Tudi jaz se bom pridružil tistim, ki pravijo, da je dovolj tega, da pravimo, da v zdravstvenem sistemu ni denarja. Tega je dovolj. In pisati zgolj in samo strategije in z njimi mahati, ko pridemo ven, teh strategij je na področju zdravstvenega sistema bilo v preteklosti že veliko, potrebna je torej temeljita reforma, da se tudi denar zagotovi. Tako strategije, ki so zdaj obljubljene, ne bodo rešile problematike slovenskega zdravstvenega sistema. Potrebni so ukrepi. Sam torej ponavljam, podprl bom ta amandma in začetek gradnje urgentnega centra na Ptuju. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu Miha Kordiš.
Najlepša hvala za besedo. Sam bom, kot so kolegi že napovedali, ta amandma podprl. Zakaj? Ne samo zato, ker ko se pogovarjamo o zdravju, se pogovarjamo o neki prioriteti oziroma o nekem področju, ki bi moralo biti absolutno prioriteta kakršnegakoli proračuna, ker gre preprosto za neke civilizacijske pridobitve, ampak tudi zato ker imamo opravka z neko bazično pravičnostjo. Namreč, sam sem se s problematiko urgentnega centra na Ptuju seznanil v preteklih nekaj mesecih kot član Odbora za zdravstvo in tam sem imel priložnost izvedeti, da ima ta projekt že zelo dolgo brado. Bil je obljubljen, pa potem je bil umeščen v mrežo urgentnih centrov, pa potem ga spet ni bilo; skratka, cela neka štorija se je razvila okrog tega. Mislim, da je skrajni čas, da se obljube realizirajo, ta del Slovenije pa dobi medicinske, zdravstvene kapacitete, ki si jih zasluži in ki jih potrebuje. Ta amandma vključuje, je težek neke dva milijona evrov in ne razlagati, da ni denarja za tako pomembno stvar, kot je zdravje, in to zdravje celotne regije. Če pomislimo, če se samo spomnimo za 6 mesecev nazaj ali pa celo pred volitvami, mnogo je bilo govora o centralizaciji javnih naročil, o tem kakšni strašni milijoni tu ven uhajajo, no o tej centralizaciji in o tem, da bi polovili te milijone, ki sodijo v javne finance, danes ne duha ne sluha, je pa polno besedi in nasprotovanja temu, da bi te kapacitete zdravstvene na Ptuju dejansko postavili. Sedaj pa, če mi dovolite, si bom privoščil še eno politično neumnost, ampak rad bi izpostavil, da če bi se vsak izmed tukaj prisotnih poslancev tukaj – iz koalicije in še najbolj – tako zelo postavil za neko dobro stvar, kot se je kolega Čuš za ta urgentni center, danes ne bi imela takega zmazka [[izklop mikrofona]]
Po obrazložitvi [[…]]Obrazložitev glasu v lasnem imenu gospod Andrej Čuš.
Hvala lepa. Dovolite mi, da se vsem kolegom, ki so obrazložili svoj glas glede glasovanja o omenjenem amandmaju, s katerim namenjamo znotraj rebalansa proračuna 2015 3 milijone evrov za urgentni center Ptuj, da se seveda vam zahvalim. Zdi se mi, da ste nekako prisluhnili potrebam lokalnega okolja, seveda tudi širši regiji Spodnjega Podravja. Zdaj bo meni marsikdo rekel, da tukaj predstavljam nekaj na blef za svoje potrebe, ampak veste, marsikatera poslanska skupina oziroma mislim, da skoraj vse, ste v teh dneh dobile preko elektronske pošte 18 pisem podpor županov Spodnjega Podravja. To so občine Ptuj, Hajdina, Ormož, Gorišnica, Destrnik, Juršinci, Trnovska vas, Žetale, Kidričevo, Podlehnik, Majšperk, Videm, Zavrč, Središče ob Dravi, Cirkulane, Dornava in Markovci. In veste, ljudje si bodo zapomnili to, o čem se danes tukaj pogovarjamo, ker ta urgentni center je Ptuju bil obljubljen. In to, da ni bil vključen v deset urgentnih centrov, ki bodo grajeni iz evropskih sredstev, je samo norčevanje in centralizacija Slovenije, ki je pa že tako ali tako dovolj centralizirana. Ne vem kaj naj naredim, da vas dovolj prepričam, da sprejmemo ta amandma. Gre za 3 milijone evrov. V končni fazi tukaj so stopili skupaj župani različnih strank. So župani LDS, Neodvisni, SD, SMC pač nima nobenega župana, zato nismo mi nič krivi, so tudi župani SLS, SDS in so stopili skupaj, dajmo nekaj narediti za regijo, kar nam je obljubljeno že od leta 2003. Zdaj pa jaz samo na vas prenašam to prošnjo: dajmo stopiti skupaj in nameniti 3 milijone evrov za gradnjo urgentnega centra Ptuj in s tem, da nekaj naredimo za celotno regijo Spodnje Podravje [[izklop mikrofona]].
Prehajamo na odločanje. O amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Investicijska vlaganja na sekundarni in terciarni ravni pod številko 1. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 48. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 48.]] Postopkovno? Minuta vam mora miniti. Ta čas lahko povem to, da ta amandma ni sprejet. Sedaj pa mora delovati.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Dovolite, da vam povem proceduralni predlog. Sicer bo zelo konkreten, to vam obljubljam, tako da me ne boste opozarjali. Ampak poglejte, danes smo s temi podporami lokalnih skupnosti oziroma glasovanje koalicijskih strank, torej Socialnih demokratov, Demokratične stranke upokojencev ter Stranke Mira Cerarja ste Spodnjemu Podravju naredili to [[…]] [[zvok trganja papirja]] Upam, da se tega zavedate, in upam, da boste to vedeli v vseh svojih nastopih v prihodnje. Bi pa rad povedal tole. Bo zelo konkreten proceduralni predlog. Stranka Mira Cerarja je v teh štirih volilnih okrajih, od koder prihajajo podpore, dobila 26 %, 34 %, 26 % ter 26 % in v kolikor boste delovali tako v prihodnje, sem prepričan, da boste dobili nulo. Moj proceduralni predlog pa je, da nadaljujemo sejo. Hvala lepa.
Ne, ne, to ne bo pomenilo [[…]]Bom vas kar lepo opozoril za zlorabo proceduralnega predloga in to ostro opozoril, ker ste najprej zlorabili obrazložitev glasu na odgovarjanje, potem pa še tole. Zdaj, čas za, dajmo reči, novačenje za svoje glasovanje je bil zdavnaj pred to sejo. [[oglašanje iz klopi]] Ne v zaprti sobi. Vsekakor pa bomo zdaj nadaljevali. Nadaljujemo z amandmajem Poslanske skupine Združene levice k istemu podprogramu pod številko 2. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Predstavila vam bom amandma, ki verjetno s strani koalicije ne bo podprt, vendar upanje umre zadnje. V Združeni levici predlagamo, da se z amandmajem zagotovijo sredstva Oddelka za invalidno mladino pri Splošni bolnici Nova Gorica na Stari Gori. To je edina ustanova za zdravljena in nego najhuje telesno in duševno prizadetih, ki potrebujejo 24-urno zdravljene in oskrbo. Problem je, da so otroci zdaj nameščeni v 50 let starih paviljonih, ki so narejeni iz azbesta. Vsi dobro vemo, kako so te azbestne plošče zdravju nevarne in škodljive. V podprogramu so sicer zagotovljena sredstva za izgradnjo urgentnih centrov, med drugim tudi v Splošni bolnici Nova Gorica, ni pa sredstev za gradnjo Stare Gore. Načrti pa so že zdavnaj pripravljeni, ustanovljeno je bilo tudi društvo za donatorska sredstva in to je stari dolg države, ki bi ga lahko že enkrat izpolnila, vsaj zdaj, ko naj bi se gospodarske razmere izboljšale. Sredstva pa se zmanjšujejo na tistem delu proračuna Ministrstva za obrambo, ki ne vpliva na obrambno sposobnost države. Ta podprogram predvideva prioritetno vzdrževanje sredstev enot, ki so predvidene za delovanje v mednarodnih operacijah in v Natovih odzivnih silah. Realno gledano, z našim predlogom ta sredstva zmanjšujemo samo za 600 tisoč evrov. Dileme med sedežem Nata in bolnico v Stari Gori najbrž sploh ne bi smelo biti. Hvala lepa.
Prehajamo na obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokratov gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlagani amandma Združene levice podprli. Tudi sam osebno poznam primer, pozna ga tudi kolega iz socialdemokratov in za ta denar, 600 tisoč evrov, je vredno ta amandma podpreti, kajti tukaj gre zares invalidno mladino, invalidne otroke, žal prizadete otroke in to je edini center na Goriškem oziroma v širši okolici. Če hočemo kaj dobrega otrokom iz tega okolja, iz Primorske regije, potem predlagam, da ta amandma, vas ne pozivam, predlagam, in to v Novi Sloveniji dobronamerno počnemo, da ne bom dobil opomina, da se to podpre. Sam bom amandma podprl.
Je še kakšna obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospod Branko Zorman.
Predsedujoči, hvala za besedo. Če je kdo v tej dvorani od nas 90 za to, da se ta center v Stari Gori, sem jaz prvi za to od vseh nas 90. Ampak! Vem, da ministrstvo pripravlja projekt, vezan na to Staro Goro, obnovo oziroma na novo postavitev tega centra. Vendar v letu 2015 sredstev za to pač ni, da spet ne zahajamo tja. Verjamem, da je to ena od prvih prioritet Ministrstva za zdravje, in verjamem, da bo letu 2016 ne samo projekt pripravljen, ampak to tudi že izvedeno. Vendar tega amandmaja ne moremo podpreti, ker, kot rečeno, sredstev v letu 2015 za ta namen žal ni. Verjamem pa, da bodo v 2016. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Zavezništva mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Tudi v naši poslanski skupini bomo ta amandma z veseljem podprli. Posebej zaradi tega, ker sama prihajam iz tega konca in dobro poznam to bolnico, sem prepričana in vsi smo prepričani, da je to nujno, nujno potrebno in zato prosim tudi vse oziroma – pozivati ne smem – predlagam pa tako kot kolega Vrtovec, da ta amandma podpremo. Prepričana sem, da se ta denar, teh 600 tisoč evrov tudi v letu 2015 da dobiti iz kakršnekoli postavke. Hvala.
Končali smo z obrazložitvami glasu, zato lahko glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Združene levice k istemu podprogramu kot prej, torej pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 48. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na proračunskega uporabnika 3330 Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport in na odločanje o vloženih amandmajih k dvema podprogramoma pri tem proračunskemu uporabniku. Najprej prehajamo na podprogram Raziskovalni programi in projekti. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati k temu podprogramu pod številko 1. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija - krščanski demokrati gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Poslanska skupina je predlagala ta amandma in povsem logično je, da ga bomo tudi podprli. Slovo smo sicer upu dali, strahu pa še ne. Strahu bomo dali slovo takrat, ko bomo resnično odločili, da iskreno želimo postati družba znanja. Mi nimamo naftnih vrelcev, mi nimamo bogatih rudnikov zlata, srebra, premoga in tako naprej. Imamo pa, prepričani smo v Novi Sloveniji, dobre ljudi, da imamo veliko znanja, ki lahko s svojim znanjem realizirajo projekte in takšne projekte, ki bodo lahko uporabljeni v slovenskem gospodarstvu. Dokler ne bo te odločitve, da naredimo vsaj majhen korak za ta piškava dva milijona, vsaj majhen korak v smeri družbe znanja, do takrat bomo še kar naprej capljali na mestu. Druge države nas preprosto prehitevajo po levi in desni, pri nas pa enostavno se ne moremo odločiti, v katero smer bi šli, vrtimo se v krogu. Tisti, ki imajo znanje, ki želijo nekaj narediti, pa enostavno bežijo iz Slovenije. Zadržimo jih doma in podprimo ta amandma, predlagam. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospa Irena Kotnik.
Hvala za besedo. Raziskovalni programi in projekti, namenjeni financiranju temeljnih in aplikativnih raziskovalnih projektov ter programov so načrtovani v zadostnem obsegu in z izvedbo vseh aktivnosti. Predlagatelj s predlaganim amandmajem predvideva zmanjšanje podprograma, in sicer pri čemer je treba poudariti, da s tem posega v sredstva za plačila mednarodnih obveznosti. Iz navedenih razlogov predlaganega amandmaja ne bomo sprejeli. Hvala.
Lahko preidemo na odločanje? Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jernej Vrtovec.
Najlepša hvala, spoštovani gospod predsednik! Amandma bom podprl, kajti ta amandma je dejansko tableta ali injekcija proti begu možganov. Veste, znanje, ki ga lahko imamo in ki ga lahko imajo slovenska mladina, mladi, to je nekaj, kar ti ne more nihče odvzeti. Odvzamejo vam lahko avto, vzamejo nam lahko vse, edino znanja ne. Žal, koalicija vi hočete to vzeti – finančna sredstva namenjena za znanje in razvoj. Zaradi tega mi predlagamo ta amandma in tudi zaradi tega, ker želim, da je slovenska družba napredna družba, razvijajoča družba, družba znanja. Zato želim, da se ta amandma tudi sprejme. Hvala.
Prehajamo na odločanje. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Nova Slovenija na podprogramu Raziskovalni programi in projekti pod številko ena. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 20, proti pa jih je bilo 50. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k istemu podprogramu, pod številko dva. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica Miha Kordiš.
Najlepša hvala za besedo. Brez spodbujanja znanosti in raziskovanja ni razvoja. Siromašno raziskovanje pomeni siromašen razvoj in siromašen razvoj pomeni siromašno prihodnost. Človek bi pričakoval, da je to jasno, da je to samoumevno; ampak poglej ga zlomka, temu očitno ni tako! Zakaj? Sredstva za raziskovalne programe in projekte se na predlog Vlade zmanjšujejo za dobrih sedem milijonov in pol v temu proračunu, ki bo, kot kaže, tudi potrjen s strani koalicije. V Poslanski skupini Združeni levice želimo ta, no recimo temu, kiks popraviti, sanirati vsaj do neke mere in predlagamo, da se znanost, raziskovanje, razvoj podpre z dodatnimi finančnimi sredstvi. Dodatno raziskovanje nima neposrednega učinka samo na vprašanje gospodarstva, ampak je zelo pomembno tudi z gledišča družbenega napredka, ker prinaša znanstvene dosežke tudi na drugih področjih, ki služijo kvaliteti bivanja človeka, kot so to na primer zdravstvene potrebe, da perečih okoljskih težav, ki bodo v prihodnosti še naraščale, niti ne omenjamo. Soočamo se vedno bolj in bolj v zadnjih letih tudi s tako imenovanim fenomenom bega možganov. Delno lahko temu odpomoremo prav tako s tem, da podpremo točno to postavko, da podpremo raziskave, da podpremo razvoj. V Združeni levici smo vložili ta amandma, ga bomo podprli, upamo, da sedi v tej sobi čim več takšnih poslank in poslancev, ki bodo to podprli z nami. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospa Irena Kotnik.
Hvala predsedujoči za besedo. V okviru rebalansa proračuna so raziskovalni programi in projekti, ki so namenjeni financiranju temeljnih in aplikativnih raziskovalnih projektov, načrtovani v zadostnem obsegu in za izvedbo vseh aktivnosti. Predlagatelj pa s predlaganim amandmajem predvideva zmanjšanje podprograma Informativno izobraževalne in promocijske aktivnosti na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo. Zmanjšanje predlaganega obsega teh sredstev ni mogoča. Iz navedenih razlogov predlaganega amandmaja ne podpiramo. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Kolega je že povedal, kako bom glasoval. Poslušam že več kot pol leta tukaj o družbi znanja in me čudi, da koalicija ni vložila amandmaja in našla 25 milijonov za to postavko. Osebno bi seveda izstopil iz Nata in ta denar raje prenakazal v znanost. Gre za vprašanje, ali bomo mi dežela lon poslov ali bomo dežela neke znanosti. Ne bom ga podprl zgolj zaradi tega, ker sem 15319, tisti ki so v registru raziskovalcev, vedo, kaj to pomeni. "V zadostnem obsegu", ste rekli kolegica iz SMC; ne vem, nisem gledal, ali ste v registru raziskovalcev ali ne, kar nekaj esemcejevcev je znanstvenikov kot sem jaz, kot je predsedujoči. Zdi se mi, da je to norčevanje še iz enega dela slovenske družbe, ampak očitno je, bom delno parafraziral kolega predsedujočega, v rebalansu skrita tudi ideologija; in to je ideologija pač neke Slovenije, da bomo, kot bi rekli na Štajerskem, tunteki, da bomo delali za neke male peneze, kdor bo pa lahko, bo šel pa ven. Ampak, jaz bi rad, da gre naša mladina še več ven, da se izobrazi, da dobi nova znanja in da pride nazaj. Zelo me žalosti, da verjetno ta naš predlog ne bo šel čez, in me zelo žalosti, da tukaj ni vsaj še ene nule zraven. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu Miha Kordiš.
Najlepša hvala. Trditev, da so te dejavnosti financirane in zasnovane v dovolj velikem obsegu, bistveno več pove o tistem, ki si je takšno izjavo privoščil kot o sami materiji pred nami. Raziskovalni projekti – tega prej v obrazložitvi stališča poslanske skupine nisem omenil – tako v bazičnem kot v aplikativnem raziskovanju so pogoj za oblikovanje nekega gospodarskega temelja, neke razvojne perspektive, ki temelji na produktivnosti dela in ne na tem, da se plače reže in delavske pravice klesti na vsakem vogalu, na vsakem oglu, kot je naša razvojna perspektiva v tem trenutku. Skratka, temelji na zmanjševanju stroškov delovne sile. Kar se tiče pa postavke, iz katere jemljemo sredstva, je naš amandma koristen na obeh točkah; na tej točki pozitivni, da dodaja sredstva raziskovanju – to, kar sem ravnokar omenil – in je koristen tudi z vidika postavke, s katere jemlje. Namreč, govorimo o postavki, ki v resnici ne bo pripeljala do nikakršnih resnih učinkov greenfield investicij, pri tej postavki gre preprosto za to, da promoviramo privatizacijo oziroma promoviramo razprodajo naših podjetij. Če to postavko spravimo na nič, ne bo nikakršne večje škode, če pa na ta račun dodamo še sredstva raziskovanju, smo pa sploh dvakrat v plusu. Hvala. Zato bom tudi pač osebno glasoval za ta amandma.
Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združene levice k podprogramu Raziskovalni programi in projekti pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je [[…]] Prosim za mir v dvorani, dokler ne dodelim besede nikomur, prosim, da ne govori. Takšen je poslovnik. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 16, proti pa jih je bilo 51. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na podprogram Izvajanje osnovnošolskih programov. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k temu podprogramu pod številko ena. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zavezništvo gospod Peter Vilfan.
Hvala za besedo. Torej, v naši poslanski skupini bomo ta amandma seveda podprli. Podprli ga bomo zato, da bodo otroci s posebnimi potrebami oziroma otroci z odločbami še naprej imeli na voljo učno pomoč oziroma dodatno strokovno pomoč. Podprli ga bomo zato, da bodo v šolo v naravi lahko hodili vsi otroci, ne samo otroci staršev, ki si bodo to lahko privoščili, in podprli ga bomo zato, da bodo v šolah še naprej lahko izvajali različne in raznolike interesne dejavnosti. Ko je ministrica v imenu Vlade napovedala ta ukrep tudi na tem segmentu, je to v Sloveniji povzročilo veliko ogorčenje – upravičeno. In to tako širše kot strokovne javnosti, učiteljev, sindikatov in seveda predvsem staršev in skrbnikov teh otrok. Potem je sicer Vlada retoriko nekoliko spremenila, začelo se je govoriti o tem, da vse ni tako črno, da najbrž ne bo prišlo do ukinitve te pomoči, da se dela na tem, da se pogovarjajo, dogovarjajo znotraj Vlade, izven Vlade, da o tem razmišljajo in podobno. To je vse lepo in prav, to lahko seveda verjamemo ali pa tudi ne. In jaz se bolj nagibam k temu drugemu. Zakaj? Zato ker imamo danes tukaj pred nami rešitev; imamo amandma, ki to problematiko rešuje. In če bomo danes glasovali za ta amandma, bomo ta problem rešili danes, tu in zdaj oziroma čez nekaj minut seveda, če bomo, tako kot sem rekel, glasovali za. To je razlog seveda, da bomo v naši poslanski skupini ta amandma podprli in tudi glasovali zanj. Ker ne želim biti predolg, saj sem že včeraj v razpravi povedal, mislim, da dovolj, bom zaključil podobno kot sem včeraj. Tako jaz, kot v naši poslanski skupini še vedno verjamemo, da je Slovenija še vedno tako socialna, sočutna, solidarna in tudi humana država. To so štiri stvari, ki nam jih nihče ne more vzeti, ne Evropska komisija, ne Evropska centralna banka, ne kakšna trojka in seveda ne nobena kriza, četudi bi bila desetkrat hujša, kot je tale trenutna. Seveda vas, kolegice in kolegi, prosim, da si tega danes tukaj ne vzamemo sami zaradi borih štirih milijonov evrov v približno 9 milijardnem proračunu. Hvala.
Prehajamo na odločanje [[…]] Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC gospa Irena Kotnik.
Predsedujoči, hvala za besedo. Z rebalansom proračuna 2015 se na podprogramu Izvajanje osnovnošolskih programov glede na sprejeti proračun za leto 2015 povečujejo pravice porabe za 13,9 milijonov evrov. Pri tem se v okviru načrtovanih sredstev predvideva, da bodo sredstva zadoščala za realizacijo zakonskih obveznosti. Tako načrtovana sredstva omogočajo nemoteno izvajanje programov osnovnega šolstva ob premišljeni racionalizaciji, organizaciji pouka, ki jo dopuščajo veljavni normativi in standardi. Glede na dosedanjo burno debato o učni pomoči, na katere se navedena amandmaja nanašata, bi želela samo še enkrat poudariti, da se učna pomoč za otroke s posebnimi potrebami ne ukinja oziroma se spreminja le njeno izvajanje. Glede na to predlaganih amandmajev ne podpiramo. Hvala.
Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Zavezništvo k podprogramu Izvajanje osnovnošolskih programov pod številko ena. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev. Za je glasovalo 28, proti pa jih je bilo 45. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine SDS k istemu podprogramu pod številko dve. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS gospa Jelka Godec.
Najlepša hvala. Rezultat poznamo, obrazložitev poznamo. Kolegica iz SMC je prebrala obrazložitev Vlade – torej nič novega. Jaz bom pa rekla takole: vsi, ki podpirate javno šolstvo, ki ste vložili tudi predlog za spremembo ustave, da boste zaščitili javno šolstvo, verjamem ali pa upam vsaj, da boste podprli ta amandma, ki tudi v bistvu nekako ščiti javno šolstvo. Mogoče boste s tem podprli tudi 4 tisoč 463 podpisanih pod peticijo gospe Bojane Potočnik, ki se zavzema za nadaljnjo sofinanciranje učne pomoči. Mogoče boste podprli tudi SVIZ, s katerim se dogovarjate nenehno, in tudi podpise 36 tisoč 268 učiteljev in ostalih, ki so to podpisali, in boste nehali zavajati v bistvu javnost, da boste financirali učno pomoč, ker boste financirali zakonske obveznosti iz teh 13 oziroma slabih 14 milijonov. Učna pomoč ni zakonska obveza, ni definirano v ZOFI in spremenite ZOFI, da boste lahko to potem tudi v tem rebalansu zagotavljali ta sredstva. Ministrica je dobesedno prosila za ta amandma, koalicija je januarja predlagala, da ministrstvo oziroma Vlada najde – na Odboru za izobraževanje predlagala, da Vlada in ministrstvo najdeta denar za to. No, in ko je včeraj ministrica izjavila, da bo vseeno financirala učno pomoč, šolo v naravi in tako naprej, se je med učitelji že začelo šušljati tudi – pa ne bom rekla takoj iz neuradnih virov, ampak uradnih –, da se bo na ta račun znižali materialni stroški za osnovno šolo in da se bo iz tega budžeta to prelevilo vse lepo na stran tega, da se bo financirala učna pomoč šola v naravi itn. Zavedati se pa morate tudi tega, kar sem že tudi povedala, da tudi občine izdajajo sklepe, da ne bodo sofinancirale več učne pomoči, ker se je vzelo denar občinam. Govoriti, da bo financirano, je brez smisla, ker še enkrat poudarjam, učna pomoč ni zakonsko obvezna in ne zavajati učiteljev, da bodo imeli to poravnano oziroma da se ne ukinja. Seveda se ne ukinja, učitelji bodo delali to zastonj. Saj tudi pripravništvo delajo brezplačno, volontersko, še vedno. Tako seveda prosim za podporo vsaj tistih, ki podpirajo javno šolstvo. Hvala.
Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Izvajanje osnovnošolskih programov pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 48. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Postopkovno? Postopkovno gospod Peter Vilfan.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik! Na podlagi 73. člena Poslovnika prosim za 45-minutni odmor, da se pri naslednjim sklopom amandmajev in odločanj uskladimo in dogovorimo v poslanski skupini. Hvala.
Imamo samo še en amandma. Obrazložitve imajo prednost pred 45 minutami. Torej ne bo obrazložitve pri zadnjem [[…]] Želi kdo obrazložiti še pri naslednjem? Potem bom pa odred 45 minut. Ne, ne, ne! Počakajte, počakajte. Najprej bomo prebrali v bistvu to in odločali bomo kasneje. Najprej bomo pa opravili obrazložitve glasu, ker imajo prednost pred 45 minutami. Obveščam vas, najprej, da je bil amandma Poslanske skupine Združene levice k podprogramu Prehrana študentov, dijakov in učencev umaknjen, zato nam ostaja samo še en amandma, to je na proračunskega uporabnika 3331, Urad Republike Slovenije za mladino, kjer odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Programi za mlade. Tukaj zdaj odpiram možnost najprej za obrazložitev glasu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS gospod Andrej Čuš.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kaj še naj sploh povem danes, glede na to? Najboljše nič bi – rekli poslanci koalicije. Ampak glede na to, kako pa danes poteka seja Državnega zbora in sploh to sprejemanje rebalansa proračuna, pa sam sebe sprašujem, kdo sploh smo mi. Najboljše je, da si sami v eni skriti pisarni sestavite svoj rebalans, zaprite se, nas, ne vem, nesite ven, odpeljite nas nekam, ker se zdi, da tako brez zveze, kaj se sploh vse tukaj trudimo. Če so to nova etična merila in standardi, potem pa res ne vem, kje danes je Slovenija. Kar čez palec zavrniti vse, kar predlaga opozicija. Pa se meni zdi, da so danes vsi amandmaji, ki jih je predlagala opozicija, bili vredni vsaj razmisleka. Ampak, kdo smo spet mi, saj pa vi ste tisti, ki veste vse, vi ste etični, moralni, čisti; kdo sploh smo, da upamo razpravljati o tem? Je tako?! Dovolite, da preidem na amandma. Pri tem amandmaju gre samo za eno načelo: ali bomo še naprej dajali 500 tisoč evrov za dobre in bogate pogostitve, polne jastogov, penine, kaviarja ali bomo 500 tisoč evrov namenili za mlade, za oblikovanje politik mladih [[…]]Zdaj danes vas je malo več prisotnih kot zadnjič, verjetno zato, ker je predsednik Državnega zbora sklical sejo ob 16. uri, pa ste si nekako dan tako tempirali, pa mora ta koalicijski valjar skozi iti, saj to vsi razumemo. Ampak poglejte, Mladinski svet Slovenije je krovna mladinska organizacija, v katero vključujejo tudi podmladki Socialnih demokratov, Slovenske demokratske stranke, Stranka Mira Cerarja žal nima podmladka, to se tudi pozna na njihovi politiki in Desus ima podmladek, to jim moramo priznati. S tem amandmajem želimo nameniti 500 tisoč evrov za oblikovanje mladinskih politik. Vsi veste, da problematika mladih danes eskalira, je vse bolj prisotna v družbi. Menimo, da je mladinski sektor v Sloveniji podhranjen, ni dovolj priznan in s temi 500 tisoč evri, ne da bi jih mi delili na razpisih, ampak bi pripomogli k "policy making", kot bi rekla gospa Simona Kustec Lipicer, torej oblikovanju politik, ki bodo izboljšale problematiko zaposlovanja, štipendiranja, izobraževanja in formiranja, v končni fazi tudi zdravstva mladih. Problematika mladih ni ideološka tema, ni desna, ni leva, gre za mlade in mislim, da bi vsaj na tej točki se moral poediniti ves Državni zbor, vseh 90 stopiti skupaj in končno v zadnjih nekaj letih vsaj eno priznanje dati mladim. Torej, mi bomo seveda podprli [[izklop mikrofona]]
Mislim, da vam bom izrekel drugi opomin. Imate drugi opomin in to je tudi zadnji opomin, ki ga mislim vam izreči. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, ministrica, minister, ostali predstavniki Vlade! Smo pri zadnjem amandmaju, mislim, da jih je bilo okoli 40, v glavnem jih je praktično vse, razen enega spisala opozicija. Tudi tega zadnjega bomo mi, Nova Slovenija - krščanski demokrati podprli. Gre za programe za mlade. Mlade, mi smo vsaj tako prepričani, nekako zanemarjamo v vseh naših razpravah in toliko bolj tudi takrat, ko je treba kakšne evre nameniti za mlade. Nas močno skrbi, pa to zdaj sicer ni konkretno vsebina tega amandmaja, močno nas skrbi, kljub temu da ima Evropska unija posamezne instrumente in zelo močne podprte z milijardami evrov, kot je na primer Jamstvo za mlade, da pa v Sloveniji število brezposelnih mladih od marca 2013 do januarja 2015 naraste za več kot 3 tisoč 170. Mi sicer, drage kolegice in kolegi, ne bomo užaljeni, če boste tudi ta amandma povozili. Na nek način pa se bo tudi, s tem ko boste, spoštovana koalicija, ovrgli tudi ta amandma opozicije, pa se na nek način na žalost gradi še majčkeno višji zid in težko bo stopiti preko tega zida in težko bo udejaniti to, kar vsi govorimo in kar si mi v, Novi Sloveniji želimo – stopimo skupaj. Hvala, gospod predsednik.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združene levice Miha Kordiš.
Najlepša hvala. V Združeni levici bomo ta amandma seveda podprli. Lahko pa rečem, da bi načeloma moralo veljati, da na področju "policy making", kar se tiče mladih, pa res ne bi potrebovali dodatnih sredstev. Žal realnost ni taka. Kot vidimo, imamo lahko po polovici leta te vlade še vedno opravka z neplačanimi pripravništvi, in to pod isto ministrico, ki je bila na tej poziciji že v prejšnji vladi. Tako je več kot očitno, da so ta sredstva potrebna, da so ta sredstva krvavo potrebna. Če pa pridejo z neke take postavke, kot je to izvedba protokolarnih dogodkov, s postavke, ki financira neko jaro gospodo, jastoge in tako naprej, je pa sploh ta denar dvakrat koristno porabljen. Zaradi tega ne bo trpela funkcionalnost Vlade, zaradi tega ne bo trpela ideološka podstat proračuna, to je marsikomu tu pomembno. Prav nič, razen goli luksus – v resnici ne bo trpel, ogromno pa lahko pridobi mladina, kar se tiče razvijanja kapacitet njihove politične participacije, kar se tiče razvijanja kapacitet političnega pritiska ne nazadnje, ki pa lahko pripelje do tega, da pa vendarle neplačana pripravništva ukinimo, ker ministrstvo jih kratko malo samo od sebe ne bo. V Združeni levici bomo ta amandma podprli. Upam tudi, da še kdo drug, poleg samo opozicije. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod - kar prijavili se boste. Prosim za prijavo. Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod – pardon, dr. Franc Trček.
Hvala. Tovariš bi bilo čisto zadovoljivo. Ker sem mlad, bom seveda ta amandma podprl. Seveda se absolutno ne strinjam s tem, da to ni ideološko vprašanje. Je, ampak teh nekaj malo penezov bo mladim omogočilo, da razvijajo njihove ideologije pa da nas pometejo sčasoma iz parlamenta. Če pogledamo, amandma je predlagala opozicija, koalicija nas je povozila pri vseh amandmajih. Mi smo bili toliko fer, razen ZaAB, ki se je razjezil, da smo glasoval za vaš amandma, ki je bil napaka – že drugič. Poglejte, vi ste povozili nas, vas bo pa povozil čas, in upam, da bodo mladi več hodili na volitve. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Žan Mahnič.
Hvala, predsednik. Kolegice, kolegi! Sam bom amandma Slovenske demokratske stranke podprl. Podprl ga bom zaradi tega, ker želim s tem, ko se bo dalo pol milijona evrov več za mladinske politike slediti tudi koalicijski pogodbi, kljub temu da nisem član koalicije. Tam piše, da se boste zavzemali za dostopnejše vrtce, vavčerski sistem, stanovanjske zadruge, ugodne kredite, kadrovske štipendije, beleženje delovnih izkušenj, karierni inkubatorji in tako naprej. Vse to stane več kot teh 500 tisoč evrov, ki jih mi predlagamo. Upam, da boste s tem, ko boste podprli ta amandma, dali vsaj mladim nek signal, da podpirate te politike. Ne nazadnje za to se zavzema Mladinski svet Slovenije, katerega predsednik je, tako čisto mimogrede, član Socialnih demokratov, bivši sekretar njihovega podmladka. Tako upam, da boste vsaj vaše podprli. To vam sedaj dam kot argument, ker vem, da to zelo šteje. Ta amandma bom podprl, lahko pa samo glede prej rečem; upam, da se kolega Čuš ne sekira, ker je dobil že drugi opomin. Veste, bolje je dobiti dva opomina kot pa, da si predsednik Državnega zbora in ti Ustavno sodišče razveljavi glasovanje.
Ja, saj ne morem drugega narediti, ker ne morem polemizirati, lahko pa dam opomin zaradi zlorabe obrazložitve glasu v lastnem imenu za stvari, ki niso povezane niti najmanj s tistim, kar je na dnevnem redu. Postopkovno imate pravico, gospod Žan Mahnič.
Hvala, predsednik. Prosil bi vas samo, da poveste, kaj v mojem govoru ni bila resnica oziroma kaj je bila neresnica oziroma ali se slučajno nisem opredelil in v katerem delu nisem govoril o tem, kar govori amandma. Prosim, če mi lahko vsaj to razložite.
Vaš postopkovni predlog je zavrnjen. Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospa Jelka Godec.
Najlepša hvala. Amandma bom podprla. Veliko amandmajev danes, tudi ta, nekako sledijo sklepom odborov, Odbora za šolstvo, Odbora za delo, Odbora za zdravstvo in tako naprej. Vse te sklepe, ki so bili sprejeti na odborih, je predlagala koalicija, ki se zdaj posmehuje, ko obrazlagamo glasove in nekateri, češ, saj nima smisla, kaj sploh govorite. Danes ste pokazali v bistvu, da ste pravi glasovalni stroj, niti z lastno glavo niste pri nekaterih razmišljali, če pa ste, ste pač morali pritisniti "proti". Namreč, glasovali ste tudi proti amandmajem, ki se tičejo vaših regij, ki se tičejo vašega področja, zavrgli ste marsikatero peticijo, marsikatere župane in s tem amandmajem bi lahko v bistvu nekako – grdo bo povedano – zaprli meje za mlade, da bi ostali doma. Tako bomo pa še vedno gledali tam čez; v Avstrijo, če greste – veliko naših mladih Slovencev dela čez in še več jih bo. Tako ta denar, ki je zdaj s tem amandmajem namenjen za mlade, mislim, da ni neka velika zadeva; ampak jasno je, odločeni ste, tako da dajte glasovati še naprej, tako kot ste se dogovorili – pa ostanite potem vsaj tukaj načelni! Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predsednik, ministra! Predlagani amandma bom podprl, kajti krščanski demokrati smo zagovorniki mladih v tem državnemu zboru za razliko od drugih interesnih skupin, poslanskih skupin v Državnemu zboru, ki so si na začetku vzele petinštirideset minut časa in tako naprej. Se pravi, naj se sliši tudi glas mladih v Državnemu zboru s tem amandmajem – če se je v prvem delu slišal glas tudi starejših. Smilijo se mi tudi tisti mladi – kje je? Iščem obraz svojega kolega Kamala, ki sva v bistvu skupaj prebrodila mladinsko politiko, ko je bil še predsednik Mladinskega sveta Slovenije. Kamal, danes imamo tukaj priložnost z amandmajem. Poglej! Veš, koliko bi bila vesela pet let nazaj, če bi imeli takšen amandma na mizi? In zaradi tega bom jaz to podprl. Zdaj sem malo izrabil ampak za dobro vzdušje, Kamal je moj dober prijatelj in tudi razume to izvajanje. Torej, ta amandma je v prid zelo dobremu postopanju naši prihodnosti. In kje se jemlje – na postavki, ki je v bistvu luksuz! Tukaj ne jemljemo niti vojski, ker po navadi rečemo, če nimamo kje jemati: "Kje bomo vzeli – vojski," rečemo. Kje jemljemo oziroma od kod se jemlje? Hrani, pijači in tako naprej. Torej, če želimo pozitivno izvajanje mladinske politike, mladinskega dialoga, kulturnega dialoga in tudi medgeneracijskega sodelovanja, potem podprimo ta amandma. Jaz ga bom, upam, da tudi moj prijatelj. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Andrej Čuš.
Tokrat v lastnem imenu še verjetno zadnjič nocoj glede na neodobravanje nekaterih poslancev koalicije, sam vas ne bom več izzival, gospod predsednik. Danes mi je prvič, da sem sploh dobil opomin, kaj šele dva. Tako bom bolj priden, bolj vzoren poslanec. Rad bi pa povedal, da smo takoj po parlamentarnih volitvah 13. julija na zahtevo Poslanske skupine SDS sklicali nujno sejo Obora za izobraževanje, znanost šport in mladino, kjer smo prav tako soglasno s podporo vseh strank – ne opozicije, ampak tudi koalicije – podprli sklep, s katerim nalagamo Ministrstvu za izobraževanje seveda, da nam poroča na pol leta o realizaciji nacionalnega programa za mladino, po drugi strani pa smo se vsi strinjali, da so sredstva, ki smo jih namenili za izvajanje te strategije, premajhna oziroma jih sploh ni. Namreč, resolucija je približno tak špeh papirja in ko se je v Državnem zboru sprejemala, to se bo še nekaj bivših poslancev spominjalo, ni bilo niti enega evra finančnih učinkov, ko smo sprejeli to strategijo, pa smo bili takrat v Slovenski demokratski stranki tudi v opoziciji in smo podprli, ker smo rekli, da gre za dobro strategijo, rabimo pa konkretna sredstva, da bomo sploh lahko izoblikovali politiko na mladinski ravni. To, da imamo prav, me je še dodatno prepričala soglasna podpora precej raznolike opozicije v Državnem zboru in, lahko rečemo, tradicionalno prisotna tišina poslancev koalicije. Res ne vem, zakaj ne bi končno enkrat glasovali nekaj po svoji vesti, po svojem razmišljanju, ampak vedno samo sledite temu valjarju. Še enkrat bolj se mi sploh zdi nepotrebno, da imamo takšne seje Državnega zbora. Kot povedano, sam bom podprl ta amandma in nekako izražam prepričanje, da bo seveda sprejet. Hvala lepa.
Ker so bila izčrpana obrazložitve glasu v lastnem imenu in ker niso izpolnjeni pogoji za prekinitev seje iz 73. člena Poslovnika, bomo zdaj odločali. Postopkovno gospod Jani Möderndorfer.
Predsednik, vi dobro veste, da sem prisoten v dvorani in kot vodja poslanske skupine sem pooblastil poslanca in bi lahko to po poslovniku naredili, problem bi bil, če bi bil zunaj, če me ne bi bilo zraven. No, ker ste pač opozorili na to poslovniško določbo, vas je sodelavka opozorila na to, zdaj jaz kot vodja poslanske skupine zahtevam 45 minut po Poslovniku, 73. člen, odmor 45 ur, da se lahko odločimo [[…]] [[oglašanje v dvorani]] [[…]]minut – se opravičujem,– da se lahko odločamo o nadaljnjih postopkih. Prosim, če spoštujemo poslovnik in se nehamo iti igrice, ki se jih zdaj tudi vi poslužujete.
To ni nobena igrica, ki se ji reče spoštovanje poslovnika. Sledil bom vašemu predlogu, torej odrejam 45 minut za vse poslance, razen za vas 45 ur. Nadaljujemo ob 21.45.
Spoštovani kolegi poslanci in kolegice poslanke! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Želi predlagatelj 45 minutnega odmora besedo? Prosim, besedo ima gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa, predsednik! Po vaše sem malce prezgodaj prišel, ampak vendar. Glejte, danes smo spremljali sejo in bo še vedno naprej trajala, proračunsko sejo, kjer je bilo vloženih 40 amandmajev. Samo en amandma, samo en amandma je bil sprejet s strani koalicijskih strank in še ta zaradi domnevne tehnične napake. Ta tehnična napaka nas seveda pelje do tega, da v resnici smo prišli v fazo, ko enostavno nimamo več posluha za posamezna vprašanja. Spomnim se, da je v tem državnem zboru na začetku mandata eden od poslancev iz največje stranke povedal naslednje: "Prišel je čas, ko bo izvršna oblast delala svoje, zakonodajna oblast pa seveda svoje." Danes ugotavljamo, da temu ni tako. Vlada je dejansko nas obvestila, kakšen je proračun in v resnici mašinerija teče in takšnega je treba sprejeti. Zato enostavno pri tej farsi ne mislimo več sodelovati, še posebej ne zato, ker je ta koalicija zelo jasno povedala, na katerih točkah ne bo imela več posluha. Hvala lepa. In zato v imenu poslanske skupine seveda obveščam, predsednik, vas, da v skladu s poslovnikom najavljamo obstrukcijo. Hvala lepa.
Mir, prosim. Torej, nadaljujemo na točki, kjer smo ostali. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k podprogramu Programi za mlade. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 47. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem smo zaključili odločanje o amandmajih. Prehajamo na odločanje o posebnem delu Predloga rebalansa proračuna v celoti. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 19. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je posebni del predloga rebalansa proračuna v celoti sprejet. Prehajamo na odločanje o Načrtu razvojih programov. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev. Za je glasovalo 50, proti pa jih je bilo 19. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 19.]] Končali smo odločanje o posameznih delih Predloga rebalansa proračuna. V skladu z drugim odstavkom 162. člena Poslovnika Državnega zbora sprašujem predstavnika Vlade, ali je Predlog rebalansa državnega proračuna glede prejemkov in izdatkov usklajen. Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za finance, gospod Bojan Pogačar.
Hvala za besedo. Ne, zaradi sprejetega amandmaja na posebni del Predloga rebalansa proračuna za leto 2015 proračun ni usklajen. Zato je treba pripraviti uskladitveni amandma.
Na podlagi mnenja Vlade ugotavljam, da Predlog rebalansa državnega proračuna ni usklajen. Vlada naj do 22.20 pripravi amandma za uskladitev Predloga rebalansa državnega proračuna. Do amandmaja Vlade se bo opredelilo tudi matično delovno telo. Prekinjam to točko dnevnega reda. Članice in člane Odbora za finance in monetarno politiko obveščam, da se bo čez trideset minut v velikem salonu začela seja odbora. Prekinjam 9. izredno sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 22.35, to je čez 45 minut.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z obravnavo in glasovanjem o amandmaju Vlade za uskladitev predloga rebalansa državnega proračuna za leto 2015. Želi besedo predstavnik Vlade?
Ne.
Hvala. Želi besedo predstavnica Odbora za finance in monetarno politiko, ki je obravnaval uskladitveni amandma?
Ja.
Potem – prosim.
Odbor je uskladitveni amandma, kot ga je predlagala Vlada, sprejel.
Hvala. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ja. Obrazložitev [[…]]Ne. Besedo želi predstavnik Združene levice Luka Mesec, prosim. Ne želi. Potem ugotavljam, da nihče od predstavnikov poslanskih skupin ne želi besede na tej točki, zatorej zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o amandmaju za uskladitev predloga rebalansa državnega proračuna. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti pa jih je bilo 14. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o Predlogu rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2015 v celoti. Obrazložitev glasu v [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] [[…]] Postopkovno, gospod mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Smo pred najpomembnejšim dokumentom države Republike Slovenije in ne vidim niti enega ministra, še manj pa predsednika Vlade. Mislim, da to kaže odnos te koalicije, te sedanje vlade in sem prepričan, da gre to samo v slabo državljanov in državljank Republike Slovenije. Jasno se zdaj kaže besede, ki jo je izrekla državna sekretarka, da je največji uspeh tega proračuna, da ste vsi enako nezadovoljni. To ni moj problem, če je koalicija nezadovoljna, problem pa je to za Republiko Slovenijo, za gospodarstvo, za socialo, za šolstvo, za zdravstvo in ne nazadnje tudi za državljanke in državljane Republike Slovenije. Žalostno, da ni niti enega ministra in predsednika Vlade.
Proceduralni predlog, ki ni bil proceduralni predlog, sprejet. Zdaj pa, kot vidim, ni [[…]]Obrazložitev glasu? Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, drage kolegice in kolegi! Najbrž je vsem jasno, da bova s kolegom Vrtovcem glasovala proti rebalansu, to je jasno iz naših razprav. Glasovali bomo proti, ker smo v Novi Sloveniji pričakovali, da se bo iz tega rebalansa po pol leta vlade koalicije Mira Cerarja le nekako odražala nova ekonomska politika Republike Slovenije. Te pa ni in smo prepričani in verjamemo, da je tudi v letu 2016 ne bo, ne bo. Slovenija potrebuje novo ekonomsko politiko, drugače bo capljala na mestu, tako kot doslej, zadnjih 5 let, tudi v letu 2015 in še naprej. Slovenija potrebuje nov poslovni model in nove ekonomske politike, kolegice in kolegi, ne bo brez razbremenitve gospodarstva – tako davčne kot birokratske – in je tudi ne bo brez internacionalizacije slovenskega gospodarstva. Zdaj pa ne bom govoril v prvi osebi množine, ampak malo drugače; to, kar ste danes nekatere poslanske skupine predstavljale, predstavo torej, šlo je za nek teater, prekinitve prvič, drugič, tretjič. Glejte, to me, nas, krščanske demokrate hudo moti. Kaj si danes, kolegice in kolegi, misli 120 tisoč brezposelnih in vsak dan več brezposelnih mladih, ko gledajo te predstave tukaj v tej hiši demokracije? Kaj si mislijo? Mene je danes sram iti domov, tja, v tisto skrajno vzhodno regijo, proti Ukrajini. Sram me je! Kjer je 20 % registrirane brezposelnosti, ljudje ne upajo ven, zapirajo se v svoje hiše. Kdaj se bo začela nova politika v tej državi?! Še nekaj, in s tem zaključujem, in se danes več ne bom oglašal. Po mojem prepričanju in prepričanju krščanskih demokratov je bila pravica – to je za razmislek čez vikend –, po našem prepričanju je bila pravica do participacije pri gospodarski rasti v naši državi že izkoriščena, že konzumirana. V krizi smo si namreč privoščili obilno zadolževanje, s katerim smo si zmanjšali, blažili participacijo na posledicah krize. Rasti torej ne moremo konzumirati, še enkrat [[…]] [[znak za konec razprave]] Eurostat v evroobmočju menda beleži deflacijo, to je bil en od argumentov ECB za kvantitativno sproščanje. Kupna moč se nam ob nespremenjen [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SMC dr. Simona Kustec Lipicer.
Spoštovani! V Poslanski skupini SMC bomo seveda podprli rebalans proračuna za leto 2015, ker ga razumemo kot volilno zavezo, ki smo jo dali našim ljudem, našim volivcem s ciljem, da bomo zagotovili končno nazaj pogoje za to, da se bo ta država postavila na noge in da bo začela delati na svojem napredku, ki si ga nesporno z znanjem in svojim delom tudi zasluži. Ta rebalans razumemo kot velik kompromis in najbolj optimalen kompromis, ki ga je bilo mogoče v danih razmerah doseči. Veliko truda, veliko napora, odrekanj pa tudi nezadovoljstva je povezanih s sprejemanjem tega rebalansa proračuna. Ampak, na koncu smo skozi dialog našli sporazum; sporazumno rešitev, ki ni samo politične narave ampak je predvsem širše, socialne, družbene narave. Veste, da so bili v okviru sporazuma oziroma rebalansa podpisani sporazumi tako na ravni socialnega dela kot tudi z občinami in to je dokaz tega, da je naša država, da je naša družba zmožna za svoj boljši jutri iskati načine, da se postavi na noge, v temu konkretnemu primeru rebalansa, da stabilizira javnofinančno situacijo, da skupaj s predvsem upravljavskim delom te države najde nove oblike, bolj uspešne, bolj učinkovite, bolj optimalnega upravljanja z državo. In verjamemo, da nam bo to uspelo. Verjamemo, da je ta podpora rebalansu odgovorna odločitev, ki zagotavlja nujno potrebno umiritev razmer političnih, socialnih in gospodarskih v naši državi. Predstavlja stabilnost, ki je predpogoj za spremembe proti boljšemu jutri, za vse, za pot napredka za vse, za nove priložnosti, za ljudi, gospodarstvo in državo.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa, predsednik. Kolegice in kolegi! Povedati moram, da smo v Poslanski skupini Desus zelo zadovoljni, da vendarle oziroma da bo vendarle pod streho rebalans proračuna za letošnje leto. Priznati seveda moram, da je bilo potrebno kar nekaj napora, kar nekaj truda, kar nekaj usklajevanja, da je cilj dosežen. Z zadovoljstvom lahko ocenjujem, da smo po več kot petletnem obdobju vendarle prišli do točke, ko se bodo tudi pokojnine za vse upokojence začele valorizirati; ne poviševati, ampak usklajevati. Končno smo prišli do te točke, ko se bo gmotni in socialni položaj upokojencev lahko začel tudi izboljševati. Mislim, da je današnji proračun oziroma rebalans uspeh tako za koalicijo, želim pa si, da bi udejanjanje tega proračuna postal uspeh tudi za celotno Slovenijo, predvsem pa za njene državljane in državljanke. Seveda proračun kot takšen ni idealen, ne more biti idealen, smo pod pritiskom limita 3 % deficita in seveda so bili potrebni napori, da se vendarle nekako uokvirimo v gabarite proračuna. Mislim, da nam je uspelo, da nam je uspelo te gabarite pripraviti, se uokviriti, zdaj nas pa čaka trdo delo, tako nas v parlamentu predvsem pa Vlado, od katere pričakujemo vsi skupaj mnogo konkretnih aktivnosti, konkretnih dejanj. In če je bil mogoče začetek delovanja te koalicije, če hočete, ali pa Vlade nekoliko trši, verjamem, da bo v nadaljevanju steklo neprimerno bolje, hitreje, učinkovito. Seveda si ob tem želim, jaz osebno in tudi v stranki Desus, konstruktivnega dialoga z opozicijo. Na podlagi vsega navedenega verjamem, da nam bo vsem skupaj uspelo in da se bomo lahko pogovarjali v prijetnejšem ozračju, v prijetnejši atmosferi, ko bomo sprejemali proračun za naslednja leta. Iskrna hvala vsem, ki so sodelovali pri pripravi tega proračuna, še posebej pa ob tej priložnosti želim še enkrat se zahvaliti tako imenovanemu socialnemu bloku, našim partnerjem, Socialdemokratom, tudi Združeni levici, ki so nas pri teh prizadevanjih za pravice upokojencev maksimalno podpirali, seveda pa iskrena hvala tudi predsedniku Vlade in koalicijskemu partnerju SMC, od katerega smo danes dobili zagotovilo, da se pokojnine po dolgem času ponovno usklajujejo. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združene levice Luka Mesec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Hkrati pa se vam zahvaljujem za odlično izhodišče za kritiko tega proračuna, ki ste ga podali prej. Namreč, ta proračun je potrebno prejeti skozi ideologijo, ki jo uteleša. Prva točka te ideologije je, je treba znižati proračunski primanjkljaj in to ta proračun počne na zelo specifičen način. Na prihodkovni strani ne bo naredil nič, torej ne bo novih davkov za bogate, ne bo novih davkov na luksuz, ne bo novih davkov za kapital, pa čeprav so ti polovico manjši kot primerljivih državah Evropske unije. Bodo pa zato rezi na odhodkovni strani. Torej, konkretno 30 milijonov manj štipendij, 93 milijonov nadomestil za brezposelnost in dodatno razgrajevanje socialne države in pravic, ki jih državljani te države zaenkrat še imamo. Premier Miro Cerar take politike opravičuje z gospodinjsko logiko. Torej, država kot gospodinjstvo mora v krizi varčevati. Ampak to je seveda samo izgovor. Namen teh politik ni, da bi se izvlekli iz krize, tudi rezultati zadnjih šestih let kažejo, da take politike krize niso rešile, ampak so jo poglobile, ampak je namen popolnoma nekaj drugega. Namreč, kot je pravilno že včeraj opozoril Matjaž Hanžek, bomo v konjunkturnih časih izvajali čisto iste politike, jemali revnim in dajali bogatim, samo da takrat ne bo izgovor gospodinjska logika, ampak bo izgovor fiskalno pravilo. Ker namen teh politik je ravno to: redistribucija bogastva od revnih proti bogatim. In izgovor za te politike, ki so si ga izmislili ekonomisti, je tako imenovana ekonomka ponudbe. Kar pomeni, če bomo vzeli revnim, dali bogatim, bodo bogati in kapital sedaj te svoje presežne prihodke prelevili v investicije, investicije bodo pa pojutrišnjem postala nova delovna mesta in na koncu dneva bomo vsi bogatejši. Ampak spet posledice ne bi mogle biti dlje od teh pričakovanj. Če pogledamo samo Evropo. Evropa je bila regija, ki je imela po II. svetovni vojni 2- do 3-odstotno brezposelnost. Danes je ta brezposelnost v povprečju 11,5-odstotna, v nekaterih državah že 25-odstotna in več odstotna. Se pravi, vsak četrti državljan nekaterih držav je brezposeln. 20 % ljudi oziroma vsak peti Evropejec je danes socialno ogrožen. Moja generacija, mlada generacija pa je prva generacija po 2. svetovni vojni, ki bo živela slabše od svojih staršev; nima ne služb, ne stanovanj in ne kakršnekoli lastnine. Na drugi strani pa 1 % najbogatejših, kot je ugotovila letošnja konferenca v Davosu, si lasti že 50 % svetovnega bogastva. Kako smo prišli do tega stanja? Spoštovani in spoštovane, ravno s takimi proračuni, kot ga imamo pred seboj! S proračuni, ki jemljejo revnim in dajejo bogatim; s proračunom, ki se ravnajo po načelih – ne Robin Hooda, kot bi se socialistične ali socialdemokratske politike, ampak neoliberalnega antijunaka Superhika in takih politik v Združeni levici ne moremo in ne bomo podprli.
Obrazložitev glasu Poslanske skupine SD gospod Matjaž Han.
Hvala lepa. Najprej naj povem, da za Socialne demokrate rebalans ni agenda posameznih interesov, temveč ukrepov. Veste, rebalans ni last ene politične stranke, rebalans ni last enega ministra, enega posameznega poslanca, ampak je stvar realnosti, predvsem pa je stvar prihodnosti naše države, kam to državo želimo peljati. O rebalansu, dragi moji, se ne moremo pogovarjati na način, kot da je to jedilni list, ki bi lahko vsak z njega vzel tisto, kar mu paše, in pustil tisto, kar mu ne paše. Enostavno se rebalansi na tak način ne dajo izpeljati. Socialni demokrati zato ne bomo ravnali tako, na takšen način. Mi bomo ta rebalans seveda podprli, z zavedanjem, da moramo tudi v svojih lastnih vrstah predvsem obnoviti snov, kaj pomeni koalicijska pogodba. Vendar na način, da ne bomo izpostavljali samo svoje politične stranke za promocijo. Rebalans je realnost in rebalans je prihodnost, kam želimo to državo peljati. Socialni demokrati bomo rebalans podprli z upanjem, da bo to eden zadnjih pravih varčevalnih rebalansov, ki bo dal tej Sloveniji lepšo prihodnost. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS? V lastnem imenu? V lastnem imenu gospod Marijan Pojbič.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Tega proračuna ne bom podprl oziroma rebalansa proračuna ne bom podprl, zato ker sem prepričan in se strinjam s tistimi, ki trdijo, da se za malega človeka v tej državi s tem proračunom ne bo čisto nič spremenilo. Resno, čisto nič! Upokojenci bodo še vedno imeli 200, 300 in ne vem koliko evrov pokojnine. Minimalna plača bo še vedno tam, kjer je bila, še vedno bo 60- ali pa še več odstotkov ljudi na pragu revščine, še vedno bomo imeli skoraj 125 tisoč brezposelnih itd. In še vedno bomo imeli ta problem, da na področju gospodarstva se ne bo zgodilo čisto nič ali pa sploh nič v tej smeri, kar bi zagotavljajo podlago za to, da bi lahko govorili, da bi gospodarstvo v tej državi lahko zaživelo in da bi lahko začeli zniževati brezposelnost in vse tisto, kar je z njo povezano. Če imamo pred seboj takšen rebalans proračuna, potem ni mogoče pričakovati od vseh razsodnih poslancev v tem parlamentu, da bi takšen rebalans proračuna podprli. Zato ga tudi jaz osebno ne morem podpreti. Bi ga seveda podprl, vedno in znova takrat, ko bi začutil, da tisti predlagatelj, ki je predlagal, torej Vlada ali koalicija, ta proračun, rebalans tega proračuna, iz katerega bi izhajalo, da se bo za tiste ljudi, ki so na dnu, socialnem dnu te države, karkoli pomembnega v dobrobit teh ljudi spremenilo. Iz tega rebalansa proračuna to ne izhaja, zato bom glasoval proti temu rebalansu proračuna.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Vodja največje koalicijske stranke je izjavil, da je "ta proračun optimalen kompromis", ter da je, citiram dalje, "umiritev razmer političnih, gospodarskih in socialnih". Vodja Poslanske skupine SD je izjavil, da "ni last ene politične stranke" in tretjič, tretji član koalicije pa govoril nekaj o socialnem bloku. Zdaj ne vem, očitno zadnji mesec nisem bil v istem vesolju s temi osebami, kaj šele v isti bajti. Če bi bil ta proračun optimalen kompromis, potem bi vsaj polovico tega sprejeli; če bi veljala koalicijska pogodba, potem bi vsaj polovico tega sprejeli. Novinar Jager je lepo napisal v Večeru že takoj po volitvah, da v Sloveniji koalicijski pogodbe so "bull shit" – se opravičujem, predsedujoči. Se jih podpiše, pa se nekako pozabi na njih. Res je, številni upokojenci živijo pod pragom revščine, polovica tam nekje, ampak če bi ta socialni blok res deloval že prej, verjetno tudi Združena levica nikoli ne bi prišla v parlament, in če bi ta socialni blok res veljal, bi podprli vsaj polovico teh amandmajev. Za tak proračun seveda ne morem glasovati "za". Danes je gospod Cerar izjavil, da ta špetir, ki se je dogajal med Desusom pa SMC, ko sem imel tam varnostnike, skoraj na WC nisem mogel iz pisarne, je nek sporazum. Zdi se mi, da je ta proračun kot celota en velik nesporazum, da ta proračun ni ne nova politika ni ne nova zgodba, je zgolj neko indeksiranje navzdol, ni ambiciozen [[izklop mikrofona]]
Prosim, zdaj pa res dovolj. Vse, kar je bilo podobno obrazložitvi glasu, je bilo pol stavka. Vse drugo je bila polemika in polemiki ni mesto v obrazložitvi glasu, zaradi tega vam izrekam opomin. Obrazložitev – torej so še obrazložitve glasu. Prosim, da se prijavite. Obrazložitev glasu gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi, na kratko. Glasoval bom proti predlaganemu rebalansu proračuna iz enega in edinega razloga: ker ni razvojno naravnan. Zgolj in samo iz postavke Podjetništvo, konkurenčnost, se jemlje 153 milijonov evrov. Ampak, tudi zaradi tega, ker ta proračun dejansko kaže, da imamo eno vrečo denarja in zgolj in samo prestavljamo finančna sredstva iz te vreče denarja v ene žepe te vreče. Nič drugega! Prihodkovna stran pa je mrzla. Prihodke znamo napolniti zgolj in samo iz pobiranja davkov, ne pa iz dodane vrednosti, iz oživitve, gospodarstvo, podjetništvo. To je glavni in poglavitni razlog, vse drugo je blef, ampak to je glavni in poglavitni razlog, da tega rebalansa proračuna ne morem podpreti, ker ni razvojno naravnan. Govorili ste o kompromisu, fini kompromis imamo na mizi, fini kompromis, da smo se v kriznih časih na odhodkovni strani približali magični meji 10 milijard evrov. V časih konjunkture, v časih debelih krav, niti približno nismo bili na takšnih odhodkih in da smo povečali primanjkljaj s tem rebalansom za 200 milijonov evrov. Krasno! Ni čudno, da se mladi izseljujejo v tujino in iščejo priložnosti, svoje kariere v sosednjih državah Evropske unije, pa ne mladi do 30 let, ampak tisti, ki so stari med 30 in 40 let, tako rekoč izgubljena generacija, ker tukaj, v tej državi ne vidijo več priložnosti. To je ta ekonomska politika, ki sledi temu rebalansu proračuna. Za konec, draga koalicija, upam, da to ni bil – v dobro države –, zadnji rebalans proračuna, kajti na takšen način, kar se je danes dogajalo in včeraj, ne boste več mogli [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu gospod Zvonko Lah.
Hvala lepa za besedo. Ta rebalans proračuna ne morem podpreti, enostavno zaradi tega, ker – sicer veliko niste mogli narediti v tem kratkem času in kolikor denarja je, pač je, vendar računica je čisto enostavna. Če porabimo 10 milijard, 8,5 milijard se nabere v proračun, imamo več kot milijardo obresti za plačati, skoraj dve milijardi in pol vrniti dolga za nazaj in poleg tega moramo še za pokojnine dati iz proračuna več kot milijardo in pol. Rešitve enostavno ni, če se ne bo nekaj naredilo na prihodkovni strani. Iz normativnega programa Vlade za letošnje leto kaj slabo kaže, da se bo v tem letu naredilo tudi kaj v smeri, da bi razbremenili gospodarstvo, da bi privabili tuje vlagatelje in število brezposelnih zmanjšali, povečali število zaposlenih, tistih, ki plačujejo v proračun. Zato sem zelo skeptičen, da bomo s tako politiko, na tak način, kot se je zdaj zastavila, izšli iz te krize. Matematika ni komplicirana, to je osnovnošolska matematika. Če se ne bo nič naredilo, dvomim, da bomo dočakali brez novega rebalansa konec letošnjega leta. Ali bo pa še kaj hujšega, saj bo denarja v tem rebalansu oziroma tem proračunu zmanjkalo, zato apeliram na vse koalicijske stranke, na Vlado, da se resno lotijo problemov in da se kaj naredi v smeri, da se bo v proračun nateklo več denarja, ampak ne samo z novimi davki.
Obrazložitev glasu gospod Igor Zorčič.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Ta proračun oziroma rebalans proračuna bom podprl. Kolega Lah je pravilno povzel situacijo, v kateri je bil proračun sestavljen; se pravi, slabo finančno stanje, velik znesek obresti, ki jih mora država plačevati in iz vsega tega razdeliti vsem, kolikor si želijo, je pač nemogoče. Verjamem, da je ta proračun sestavljen tako, da bo v prihodnosti prinesel tudi neko gospodarsko rast, povišanje zaposlitev. Kolega Lah je rekel, da je premalo prezentirano gospodarstvo, na drugi strani je Združena levica predlagala amandmaje, kjer bi se na tej postavki proračuna nekaj odvzelo, pa bi se dalo več v izobraževanje. Skratka, mnenja glede tega so zelo razdeljena. Verjamem, da je proračun nastavljen optimalno, seveda pa bomo lahko njegove učinke ocenili šele čez eno leto. Danes tega vsega ne bomo mogli, lahko jih samo predvidevamo, z malo optimizma pa verjamem, da nam ne preostane drugega, kot da ga potrdimo in učinke proračuna oziroma rebalansa ocenimo šele čez eno leto. Hvala.
Obrazložitev glasu gospod Franc Breznik.
Gospod predsednik, najlepša hvala. Upam, da si tudi jaz danes ne bom zaslužil opomina, bom pa vseeno poskušal približno obrazložiti državljankam in državljanom v Sloveniji, zakaj se ne morem strinjati s tem proračunom. Prvič, proračun je pač odraz časa, ki ga slovenski narod preživlja. To je odraz časa, ko tržno gospodarstvo v takšni družbi ne more v celoti delovati, nima – vsaj približno ne – nekih resnih, lahko rečem nekih tržnih pogojev, da bi se lahko sploh uveljavilo. Predvsem institucije države, kjer imamo najdražji pravosodni sistem na 100 tisoč prebivalcev, po drugi strani, kjer imamo kartelne dogovore, predvsem v medicini, na široki farmacevtski industriji; kjer ljudje plačujejo nekatere storitve, ki so na ravni Nemčije izpred dvajsetimi leti, mislim predvsem telekomunikacije. V taki družbi pač tržno gospodarstvo ne more delovati. Ne more delovati tudi ne, ker ni vsaj približno neke popolne konkurence, ni vzpostavljen trg, imamo še vedno nek tovarišijski kapitalizem, delno lahko rečem še planski model gospodarstva in v takih pogojih pač se nas ljudje izogibajo. Slovenija ima izrazito manjšo kupno moč, smo tranzitna država, ne znamo izkoristiti dobre geostrateške lege, živimo, lahko rečem, kot nek čolnič, ki nas premetava, nimamo resne strategije, kaj ta narod in država hoče. Ta proračun je pač odraz tega časa; ne želimo si nobenih reform, ničesar se ne sme spremeniti, ne v zdravstvu, ne v sodnem sistemu in pač to je maksimum, kar smo dosegli. In upokojenci, 2016 se ne bodo dvignile pokojnine, zato ker boste imeli 20 % manjše pokojnine. Prihaja novo dno, zmanjšala se bodo naročila že v drugi polovici tega leta, spoštovani kolegi, proračun bo prej, kot [[…]] [[znak za konec razprave]] , zato ga ne bom podprl, ker je nerealen, ker bodo, lahko rečem, vsa gibanja v Evropi v drugi polovici tega leta izkazovala čisto druge izkaze in poglejte [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu gospod Andrej Čuš.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kaj še naj danes povem? Sem že kar nekaj, pa zgleda, da ni bilo v korist. Najboljše, da čim prej zaključimo, pa gremo domov, ampak bom šel na vsebino, ker nočem dobiti še enega opomina; namreč, danes je prvič, kar sem sploh kakšnega dobil. Rad bi samo povzel razpravo, ki je danes potekala. Vlada Mira Cerarja do danes ni storila prav nič, razen da je pripravila en seznanitveni rebalans za preteklo leto, kot tudi en rebalans za leto 2015, za katerega pa, kot vidimo tudi s strani opozoril opozicije, je samo vprašanje časa, kdaj bo spet na dnevnem redu rebalans proračuna za leto 2015. Vsi pravijo, da tam nekje po parlamentarnih počitnicah, torej septembra, oktobra, in prepričan sem, da bo takrat marsikaterega poslanca ali pa poslanko precej pekla vest, kako je glasoval danes. V Slovenski demokratski stranki podpiramo načela učinkovitosti, odgovornosti, nikakor pa ne predstavljamo in zagovarjamo novih načel, etičnih načel in standardov politike, kot so načela seznanjanja, proučevanja, predlaganja in analiziranja, saj imamo tega v tej stavbi dovolj. Čas je, da ljudje, ki so bili izvoljeni, vladajo ne pa, da proučujejo, analizirajo in skušajo kaj storiti. Izvoljeni ste bili zato, da delate in tega do danes niste naredili primerno, kot bi vaši profesorji v vaših poslanskih vrstah rekli: "Nezadostno, sedi." Tako je tudi ta rebalans. Zavrnili ste konkreten amandma za gradnjo urgentnega centra Ptuj, kar vam posebej zamerim, po drugi strani pa ste rajši namenili petsto tisoč evrov za reprezentanco kot za mlade [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu dr. Franc Križanič.
Hvala lepa, predsednik, spoštovani visoki zbor! Ta rebalans proračuna bom podprl. Je tipični keynesianski proračun, opozarjam vas, prvič po letu 2009 se občutneje dviga javna poraba za 3 %. To bo imelo multiplikativni učinek, to se da praktično napovedati le, če bodo projekti stekli. Podobno kot se je dalo napovedati, da bo ZUJF leta 2012 povzročil recesijo in dvojno dno, se da zdaj prvič napovedati pospešitev rasti zaradi domačih faktorjev, ne samo zaradi izvoza. Tudi izvoz, kot sem govoril že v razpravi, in trenutno nimam časa, bo naraščal in dodatno prispeval k gospodarski rasti. Velik problem je seveda zagotavljanje normalne reprodukcije ali delovanje podsistemov. Tu bo morala Vlada intenzivno prerazporejati sredstva in v okviru tega prerazporejanja bo morda potreben tudi kakšen rebalans, zaradi tega se niti najmanj ne sekiram, časi so pač takšni. Zakaj? Ker smo davčne stopnje preveč spustili in jih zdaj nočemo dvigniti pri dohodnini in pri davku od dohodka pravih oseb. Nekoliko smo popravili z DDV, nekoliko s trošarinami, vendar premalo; in trošarinska politika – tukaj se strinjam – ima velike rezerve in napake. Amandmajev se na takšen način, kot smo jih danes podajali, ne da sprejemljati, če bi jih sprejeli, bi uničili davčno upravo. To morate vedeti. Sedemindvajset milijonov meni se zdi preko prsta, bi samo tam pobrali. In podobno bi delali škodo drugod, seveda skozi odbore. Drugače pa je kar nekaj bilo; vsaj pri prejšnjem zakonu, se pravi Zakonu o interventnih ukrepih in uravnoteženju javnih financ občin, smo kar nekaj amandmajev sprejeli. Hvala.
Prehajamo na odločanje o Predlogu rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2015 v celoti [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Očitno ne. Potem prosim, da se zopet prijavite. Obrazložitev glasu gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik! Sicer sem mislila, da že glasujemo, pa sem pritisnila tipko, ampak bom zdaj vseeno povedala, ker pač imam besedo, da obrazložim svoj glas. Glasovala bom seveda za ta proračun, ker menim, da je primeren in da je naravnan tako, da bomo našo državo dvignili iz te recesije. In dosegli smo tudi soglasje glede nekaterih zadev in tako seveda bom podprla ta proračun. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu Miha Kordiš.
Najlepša hvala za besedo. Lahko smo slišali tekom razprave, da so mnenja o tem proračunu deljena; da ena poslanska skupina meni tako, druga poslanska skupina meni drugače. Spoštovani, spoštovane, socialisti ne menimo, sociali vemo. Tekom te iste diskusije sem izrazil tudi željo, da izrečem kakšen komentar na temo tega proračuna v zvezi z zdravstvom, pa bi rad izkoristil to priložnost, da utemeljim svoje zavrnitveno stališče proračuna, ravno na področju zdravstva. Glede na lanski rebalans se sredstva za zdravstvo zvišujejo, ampak ne pozabimo, da so se sredstva najprej z lanskim rebalansom znižala. To navidezno povečanje letos je posledica zamika pri gradnji urgentnih centrov in prenosa sredstev. V resnici je proračun Ministrstva za zdravje za leto 2015 še vedno krizni proračun in namesto da bi bilo zdravstvo v krizi prioriteta, je zapostavljeno. Velik del problema je v dopolnilne zdravstvenem zavarovanju, ki je socialno nepravično in ekonomsko neučinkovito. Vlada je že v koalicijski pogodbi obljubila, da ga bo nadomestila s pravično javno dajatvijo, v 6 mesecih nismo na mizo dobili še ničesar. Imamo še vedno bolnice v rdečih številkah, imamo pomanjkanje zdravstvenega osebja, medicinske sestre od UKC do domov za ostarele izgorevajo, imamo klinične oddelke v objektih iz 19. stoletja. S pravično davčno politiko in s postavljanjem pravih prioritet bi lahko ta problem odpravili do leta 2020. Ampak, to je stvar izbire. Ali so prioriteta zdravje, sociala, razvoj ali pa nizki davki na kapital in premoženje?! To je stvar izbire. Vlada, koalicija sta s tem proračunom izbrala, jaz pa prav tako. Proti! Hvala.
Zdaj pa lahko preidemo na odločanje o Predlogu rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2015 v celoti. Glasujemo. Navzočih 69 je poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 18. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je rebalans proračuna Republike Slovenije za 2015 sprejet. Na podlagi osmega odstavka 163. člena Poslovnika Državnega zbora predlagam zboru, da sprejme naslednji predlog sklepa: Državni zbor pooblašča predsednico Odbora za finance in monetarno politiko gospo Urško Ban, poslanca Uroša Prikla in poslanca Miho Kordiša, da v sodelovanju z Ministrstvom za finance ter Zakonodajno-pravno službo zbora na podlagi sprejetih odločitev zbora pripravijo končno besedilo rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2015. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti 7. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20. 2. 2015, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združene levice k 1. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združene levice ima Luka Mesec.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Na tem mestu spoštovani zbor še enkrat pozivam, da glasuje za naš amandma, in sicer da se 1. člen tega zakona prečrta, ker s tem bi omogočili, da v kolikor bo prišlo do kakšnih izrednih okoliščin in ne bo možno izplačilo pokojnin, se bo država, če sprejmemo naš amandma, lahko, zato da udejanji 2. člen svoje ustave, ki pravi, da je Slovenija socialna država, se bo lahko v ta namen dodatno zadolžila in bo poskrbela za to, da bodo pokojnine izplačane še letos. Mislimo, da je to temeljna naloga države. Ta država naj bi bila socialna in naj bi zagotavljala socialno varstvo vsem, sploh pa upokojencem, ki so med najbolj ogroženimi – kar 50 % jih namreč živi pod pragom revščine. Zato mislim, da si nikakor ne moremo privoščiti, da bi ta člen prečrtali in s tem tvegali, da se v primeru izrednih okoliščin jim vzame še tiste dohodke, od katerih so eksistenčno odvisni.
Torej glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Združene levice k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za so glasovali 4, proti 48. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 53. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 53.]] Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 12, proti 53. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 53.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagana amandmaja nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 18. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 18.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 9. izredno sejo Državnega zbora.