Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 23. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: dr. Andreja Črnak Meglič, Irena Tavčar, Janja Napast, Dragutin Mate, Ivan Hršak in Bojan Starman. Na sejo sem vabil predsednico Vlade, ministrici in ministre ter generalno sekretarko Vlade k 1. točki dnevnega reda, predstavnika 5 tisoč volivk in volivcev k 13. točki dnevnega reda, ministra za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneja Pikala k 22. točki dnevnega reda, ministra za notranje zadeve dr. Gregorja Viranta k 23. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 23. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v sredo, 19. marca 2014, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik posamezne točke z dnevnega reda nisem prejel, zato prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za širitev dnevnega reda. Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru, da dnevni red 23. seje razširi z obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o davku na nepremičnine, nujni postopek, EPA 1857-VI . Predlog za širitev dnevnega reda ste prejeli v torek, 25. marca 2014. Želi besedo predstavnik predlagatelja širitve? Predsednik Odbora za finance in monetarno politiko se je za to sejo opravičil, podpredsednik pa ni najavljen, da bi predstavil poročilo. Zato sprašujem, ali želi besedo predstavnik Vlade kot predlagateljice predloga zakona? Ne želi. Želi besedo predstavnik predlagatelja predloga zakona, skupine poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom? Želi. Gospod Tanko, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovana Vlada, kolegice poslanke in kolegi poslanci! Mi nasprotujemo, da se ta točka dnevnega reda uvrsti na to sejo Državnega zbora. Gre za zakon, ki ga je po neobičajnem postopku, z ignoriranjem vse civilne družbe, vseh tistih, ki so bili prizadeti z zakonom, in kljub nasprotovanju celotne opozicije v Državnem zboru, Vlada sprejela z rešitvami, ki so asimetrično prizadele številne gospodarske družbe, kmete, podeželje in tudi številne družbene skupine. Ta zakon je na Ustavnem sodišču na osnovi pobud oziroma zahtev številnih pobudnikov. In glede na to, da bo jutri ustna razglasitev odločitve Ustavnega sodišča, bi bilo modro, da bi Vlada in ostali počakali vsaj toliko, da bi vedeli in videli, kakšna bo odločitev Ustavnega sodišča in kje je predlog, ki ga je Vlada sforsirano sprejela, ustavno sporen. Šele na osnovi tega bi bilo smiselno pristopiti k noveli zakona. Vlada je očitno drugačnega mnenja. Žal predsednica Vlade ni pojasnila svoje odločitve, zakaj prihaja po nujnem postopku v Državni zbor z novelo zakona. Ampak tudi v tem postopku ni bilo upoštevano praktično popolnoma nič, nobene pripombe iz predhodne obravnave zakona, to se pravi tistega, ki je na Ustavnem sodišču, niso se upoštevala nobena dodatna mnenja, ignorirale so se pripombe Slovenske demokratske stranke in tudi drugih predlagateljev amandmajev. Sedaj smo tukaj, kjer smo, v situaciji, ko bomo lahko sprejeli zakon z določenimi rešitvami celo na člene, ki bodo morda v postopku razveljavljeni. Morda celo na člene, ki bodo v ustavnorevizijskem postopku razveljavljeni. Zato predlagamo, da se ta zakon ne uvrsti na dnevni red. Je pa problem pravzaprav v tem, da Vlada deluje zelo arogantno, ne upošteva nobenih mnenj, podobno ravna tudi koalicija v Državnem zboru. Velike besede, kar zadeva upoštevanja civilne družbe in javnosti na eni strani, ko pa pride do konkretnih predlogov na drugi strani, se pravzaprav ne upošteva nič. Moram reči, da smo tudi pri obravnavi tega zakona na odboru sejo na odboru obstruirali prav iz razlogov, ki sem jih povedal. To se pravi, da se počaka odločitev Ustavnega sodišča in pa tudi zato, ker niso bili sprejeti naši amandmaji. Hvala lepa.
Hvala. V nadaljevanju sprašujem, če želite predstavniki poslanskih skupin besedo. Ugotavljam, da želi besedo v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke mag. Andrej Šircelj. Izvolite, gospod Šircelj [[..]]
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovana predsednica Vlade, ministri in ministrice! Zakon o davku na nepremičnine je bil predlagan s strani Vlade po nujnem postopku, brez splošne razprave v Državnem zboru. Državni zbor je tista inštitucija, ki ima vlogo, da sistemski zakon, kakršen je Zakon o davku na nepremičnine, presodi tudi s tega zornega kota. To se ni zgodilo in zaradi tega je bil ta zakon sprejet po nočni razpravi v zgodnjih jutranjih urah, sprejet na način glasovalnega stroja koalicije in ob neupoštevanju amandmajev opozicije in tudi neupoštevanju amandmajev Slovenske demokratske stranke. Opozarjali smo in še vedno mislimo, da je zakon neustaven, zato smo dali pobudo na Ustavno sodišče. Ustavno sodišče bo v petek razglasilo svojo odločitev. Danes smo dejansko v neki zakonodajnopravni praznini, ki je tudi s spremembo tega zakona po predlogu Vlade ne moremo rešiti. Ni v čast Državnemu zboru, da ne spoštuje Ustavnega sodišča v tolikšni meri, da bi počakal na odločitev Ustavnega sodišča. Ustavno sodišče ima v vsaki državi posebno vlogo in skrbi predvsem za to, da se ustava uresničuje. Na Ustavnem sodišču je šest pobud za to, da se ta zakon razglasi za neustavnega. To z drugimi besedami pomeni, da če se razglasi za neustavnega ali cel zakon ali del zakona, potem dejansko zakon ne bo veljal. In prav bi bilo, da Državni zbor spoštuje tudi pobude predlagateljev in ta zakon ne uvrsti na dnevni red danes oziroma jutri, da bi se obravnaval jutri. Naredili bomo zakonodajnopravni kaos in Slovenska demokratska stranka pri ustvarjanju tega kaosa ne želi sodelovati, zaradi tega predlagamo, da se ta zakon ne uvrsti na dnevni red in tudi ne obravnava na tej seji, ampak po odločitvi Ustavnega sodišča.
Hvala. Naslednji bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke Franci Bogovič, potem pa sledi še stališče Poslanske skupine Pozitivne Slovenije. Izvolite, gospod Bogovič.
Hvala lepa. Lep pozdrav spoštovani predsednik parlamenta, kolegice in kolegi, predsednica Vlade in pa celotni ministrski zbor! Tudi v Slovenski ljudski stranki smo podobnega stališča, da bi pri tem zakonu, ki mislim, da resnično že postaja prava nočna mora ne samo Vlade, ministrov, parlamenta, ampak tudi Slovenk in Slovencev, končno vzeli razum v roke in ta zakon sprejemali po postopku, ki bi ne povzročal novih zmed. Povedano je že bilo, da bo do konca marca Ustavno sodišče razsodilo o tem zakonu. Kot smo v ponedeljek po hitrem postopku na izredni seji umaknili z dnevnega reda predlog kolegov iz Nove Slovenije, kjer so želeli reševati gasilski problem, so se proceduralno očitno sprostili pogoji, da je Vlada, parlament zopet posilil Odbor za finance, da smo sprejemali neke čudne odločitve, poskušali narediti hibrid med dvema zakonoma, med zakonom, ki so ga vložili kolegi iz SDS, in pa vladnim zakonom, ki je v postopku po nujni proceduri. Bil je samo manever, da se z dnevnega reda umakne ta predlog opozicije, in da se na tej seji po nujnem postopku obravnava zakon, ki ga je predlagala Vlada. V Slovenski ljudski stranki se strinjamo z rešitvami, ki so v tej noveli, se pravi, da se izenačijo nerezidenčna in rezidenčna stanovanja. To smo konec koncev želeli tudi z amandmiranjem doseči. Prav tako se strinjamo s tem, da bo treba roke podaljšati, kajti vidimo, da so se nam sesuli vsi rokovniki pri tem zakonu. Nikakor se pa nismo strinjali, in se tudi danes ne strinjamo s tem, da se o tem odloča prej, preden razsodi Ustavno sodišče. Med vami je zadnji, ki je prišel v to ekipo med ministri, minister Dragonja, ki ima predloge glede obrtništva, kjer je treba rešitve narediti, da ne bo ta obdavčitev skoraj dva in polkrat večja, kot je bila v preteklosti. Predlogi so zagotovo tudi še glede drugih stvari na področju kmetijstva in podobno. Zato bi bilo prav, modro in tudi dostojno do Ustavnega sodišča, predvsem sedaj, ko imamo v rokah vabilo na ustno razglasitev odločitev v postopku za oceno Zakona o davku na nepremičnine s strani Ustavnega sodišča za v petek ob pol dvanajstih , da danes ne uvrstimo na dnevni red tega zakona. V samem rokovniku imamo torek predviden za izredno sejo, ko bomo imeli arhivsko zakonodajo, izkoristimo ta datum in dajmo na izredno sejo tudi ta zakon o davku na nepremičnine. In v torek, ko bomo imeli znano že odločitev Ustavnega sodišča, ko bomo več vedeli, kaj nam sporočajo ustavni sodniki, sprejmimo zakon, ki bo veljal. Jaz sem trdno prepričan ali mislim, da bo zakon vrnjen v neko drugo fazo, če bo pa potreben popravkov, popravimo ga po nujnem postopku, da bo lahko zakon sprejet. Sicer se bomo še enkrat ukvarjali s tem zakonom.
Hvala. Stališče poslanske skuine pozitivne Slovenije bo predstavil gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa, predsednik. Glede na to, da v resnici tisti, ki nas gledajo, v resnici ne vedo, kaj pravzaprav predlaga gospod Tanko in o čem razpravlja opozicija. Gre v resnici za tako imenovani popolnoma legitimni korak, katerega ste se vi gospod Tanko večkrat poslužili takrat, ko ste bili v moji vlogi. Naj vas spomnim na primer eno leto in pol nazaj, ko smo vložili novelo zakona o upravljanju s premoženjem oziroma s kapitalom Republike Slovenije, ste vi oziroma takratni minister Šuštaršič je po istem postopku kot danes vložil novelo, pardon, ne novelo ampak zakon o SDH in s tem tudi naredil hibrid. Ne glede na to, kako pravzaprav vi to gledate, je pa ena naloga, ki je posebna in pomembna pri tej celi zadevi. Izvršna oblast ima vso pravico, da reagira hitro takrat, kadar gre za zadeve, pri katerih je treba odločati. Ne glede na to, kaj pravzaprav ste predlagali, da je treba počakati na Ustavno sodišče, vi veste, da je Ustavno sodišče danes objavilo, da bo javna ustna razglasitev v petek ob 11.30, vendar zraven tega pa so dodali naslednje, kar je zelo pomembno, da morebitno predhodno sprejetje novele Zakona o davku na nepremičnine v Državnem zboru objave odločbe po navedbah Ustavnega sodišča ne bo zamaknilo. Torej naša naloga je, da čim prej in hitro ukrepamo v Državnem zboru. Vse, kar pa bo Ustavno sodišče odločilo, bo tako in tako veljavno. Če pa bo naložilo še dodatne popravke, pa bo seveda ukrepalo še naprej. Zato ne vidim nobenega razloga. V poslanski skupini bomo zato takšen predlog podprli. Hvala lepa.
Hvala. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Drage kolegice, dragi kolegi, spoštovana gospa predsednica Vlade, spoštovani ministrski zbor! Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanski demokrati bo glasovala proti širitvi dnevnega reda. Razlogi so več kot preprosti. Najbrž predsednik Ustavnega sodišča, ko javnosti nekaj sporoči, ima nek namen, kaj sporoča. In pred dnevi je sporočil, da bo Ustavno sodišče do konca meseca, sedaj vemo že bolj točno, v petek, objavilo svojo odločitev glede zakona o davku na nepremičnine. Na Odboru za finance, ko smo obravnavali hibridizacijo dveh predlogov novel zakona o davku na nepremičnine, smo na to opozarjali, a nismo bili uslišani. Celotna opozicija je govorila enotno v en glas, bili smo enostavno povoženi. Zaradi tega smo potem tudi sejo obstruirali. Zato res apeliram na zdrav razum, kolegice in kolegi, vklopimo razum in počakajmo na petkovo odločitev, objavo odločbe Ustavnega sodišča. Potem bomo vedeli nekoliko več in potem gremo vsi skupaj v neko izboljšavo, ki bo gotovo potrebna, zakona o davku na nepremičnine. Mi glasujemo proti.
Hvala. Ugotavljam, da smo [[…]]Prosim? Postopkovno. Gospod Jože Tanko, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Sedaj sicer ne vem, kdo sejo vodi, ampak predpostavljam, da [[…]]
Jaz sem vam dal besedo. Izvolite.
Hvala. Spoštovani predsednik, jaz bi vam predlagal, da tokrat naredite eno izjemo in da daste predsednici Vlade, ki sicer redko pride v Državni zbor, pride enkrat na mesec, pa predvsem ob interpelacijah, da le pojasni razloge, zakaj je Vlada predlagala novelo Zakona o davku na nepremičnine po nujnem postopku. To mislim, da je ključno vprašanje. Sedi vsa vlada tukaj, vključno s predsednico Vlade in se vlada ne potrudi tudi takrat, ko ima možnost, da obrazloži predlog, zakaj je predlagala to novelo zakona, tik preden bo Ustavno sodišče razglasilo presojo osnovnega zakona, ki ga je vložila Vlada prav tako na nek čuden način v zakonodajni postopek. To je odgovornost Vlade, to je dolžnost Vlade, da pojasni razloge nam vsem. In predsednica Vlade bi morala biti zagotovo bolj zgovorna. Ni to, bom rekel, situacija, pozicija, ko bi lahko samo kimali in odkimavali, bomo ali ne bomo. Dolžni ste pri tako zablodeli zadevi, ko je uvedba davka na nepremičnine, pojasniti razloge, in to vlada, ker je izvorni predlagatelj novele zakona. Vlada je tista. Sedi vsa vlada tukaj, razen obolele ministrice, ki je v odstopu. V tej vladi ni nihče sposoben obrazložiti razloge, zakaj je predlagala zakon po nujnem postopku, ki ga je treba takoj sedajle uvrstiti na sejo in odločati o njem. Dva dni za tem je pa razglasitev sodbe Ustavnega sodišča, glede na zakon, ki je bil predhodno vložen. Predlagam, gospod predsednik, da predsednico Vlade, najvišjega predstavnika izvršne oblasti, pozovete, da končno pove tri, štiri stavke argumentov za to, kar je predlagala njena vlada z njenim podpisom, z njeno avtoriteto v zakonodajni postopek in s tem diskreditira postopek na Ustavnem sodišču. To mislim, da je primerno oziroma bi bil primeren odziv. Ampak očitno je vlada bolj za protokolarne zadeve v tej državi, nekaj na silo sprejme in potem se rešuje, kar se rešiti da. Tudi lahko pojasni razloge, zakaj ista skupina strokovnjakov, ki je zavozila prvi zakon o davku na nepremičnine, popravlja sedanji zakon o nepremičninah. In zakaj ga popravlja samo v enem ali dveh delih, ne pa v vseh ostalih, ki so bili tudi sporni in so tudi v ustavni presoji. Te razloge, to je minimalni standard v Državnem zboru, da predsednica Vlade odgovori na vprašanja in na priložnosti, ki so ji ponujene tukaj. Hvala lepa.
Hvala, gospod Tanko. Vaš predlog je v nasprotju s poslovnikom, zato ne morem spraševati predsednice Vlade, da pojasni te razloge. Je pa Vlada in tudi v imenu predsednice Vlade pojasnila razloge za nujni postopek na Kolegiju, kjer smo sprejemali to odločitev. Takrat je potekala kar obširna razprava, tako da ne držijo trditve, da se Vlada ni opredelila in ni povedala, zakaj gre za nujni postopek. Ne nazadnje je tudi matično delovno telo tisto, ki tehta vsebino in tudi razloge za in proti sprejetju tega zakona. Odbor je tudi predlagal, da danes razširimo dnevni red, tako da je glede tega vprašanja bilo resnično zelo veliko in jasno spregovorjeno na odboru. Predlagam, da preidemo na odločitev o predlogu za širitev dnevnega reda s Predlogom zakona o spremembah Zakona o davku na nepremičnine, nujni postopek, EPA 1857-VI . Preden glasujemo, vas želim samo opozoriti, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Postopkovno še kakšen drug predlog, gospod Tanko? Imate besedo, gospod Tanko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ne vem, očitno je tudi raven razprav oziroma obnašanja v Državnem zboru padla precej nizko. Če kot tisti, ki sem dobil besedo, ne more v miru obrazložiti in povedati, kaj želimo s tem proceduralnim predlogom, potem je [[…]]
Imate besedo, popoln mir je v dvorani, gospod Tanko. Izvolite.
Spoštovani predsednik! Vi ste v uvodu prebrali, če želijo besedo predstavniki predlagateljev in eden izmed predlagateljev točke dnevnega reda oziroma izvorni predlagatelj je Vlada. Vlada je obrazložitev za uvrstitev te točke dnevnega reda po postopku, naknadnem, na sejo Državnega zbora zavrnila oziroma odklonila. Razprava na Kolegiju je razprava na Kolegiju. Razprava na Odboru za finance je razprava na Odboru za finance. Po Poslovniku Državnega zbora pa ste prebrali [[…]]
In kakšen je vaš postopkovni predlog, gospod Tanko? Ker to, da se Vlada odpove možnosti razpravljati, je v skladu s Poslovnikom Državnega zbora.
Po Poslovniku Državnega zbora, gospod predsednik, pa je Vlada bila zaprošena oziroma pozvana, da obrazloži, zakaj predlaga zakon, da se uvrsti na dnevni red te seje Državnega zbora. In jaz sem vas prosil samo zato, da naredite izjemo, glede na to, da se Vlada brani kakršnihkoli pojasnil, da bi predsednica Vlade ali pa kdorkoli drug, dobil besedo naknadno in pojasnil, zakaj pri tem vztraja. Ampak očitno je, da to, bi rekel, molčeče nasilje, ki ga dela koalicija v Državnem zboru nad vsemi poslanci, se bo pač nadaljevalo. Nekaj se naredi, ne da bi kdorkoli ustrezno pojasnil, ne da bi kdorkoli pojasnil, zakaj se je to tako zgodilo in zakaj je to tako nujno. Če predsednica Vlade ne zmore pojasnila, lahko predstavnik Ministrstva za finance ali kdorkoli drug pove, zakaj je to tako nujno, da to ravno sedaj popravljamo, čez dva dni bo pa odločba Ustavnega sodišča, ki bo marsikaj lahko popravila, razveljavila, odpravila itn. In tisto, kar je bilo prej povedano [[…]]
Ali je še kakšen drug postopkovni razlog, gospod Tanko, ker ne govorite zdaj več o postopkovnem razlogu?
Gospod predsednik, je kar v kontekstu. In tisto, kar je prej napovedal vodja največje poslanske skupine, da bomo spet popravljali in ponavljali z novelo zakona, je nesprejemljivo. Koalicija si sama meče špice oziroma polena pod noge. Zato predlagam, da predsednica vsaj ustrezno pojasni, ker to sprenevedanje presega že vse meje. Hvala lepa.
Hvala, gospod Tanko. Ampak še enkrat vas moram opozoriti, da ste tokrat zlorabili poslovnik, ker sem vam na isto temo razložil, da ni mogoče kršitve poslovnika dovoljevati v tej fazi, pa tudi v poznejših ne, tako da je vaš postopkovni predlog bil dejansko v nasprotju s poslovnikom, ker sem vam vnaprej že povedal, da tega, kar predlagate, ni mogoče izvesti. Predlagam, da odločimo o predlogu za širitev dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti 35. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da je predlog za širitev sprejet. Hkrati vas obveščam, da bo zbor predlog zakona kot 2.A točko dnevnega reda, obravnaval v četrtek, 27. marca 2014. Prehajamo še na glasovanje o določitvi dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, ki ste ga prejeli s sklicem in s sprejeto dopolnitvijo. Lahko odločimo? Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev. Za je glasovalo 49, proti 23. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je dnevni red 23. seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 41 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. ter 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovorila predsednica Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo tri minute. Predsednica Vlade, ministrica in ministri ter generalna sekretarka Vlade odgovorijo na vprašanja o največ 5 minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednice Vlade, ministrice, ministra ali generalne sekretarke Vlade. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednica Vlade, ministrica, minister in generalne sekretarka Vlade v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. Obveščam vas tudi, da so se v zvezi s to točko danes opravičili dr. Uroš Čufer, minister za finance, dr. Alenka Trop Skaza, ministrica za zdravje, ter gospod Roman Jakič, minister za obrambo od 16.20. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Preden pa preidemo na postavitev poslanskih vprašanj, želi postopkovni predlog podati gospod Prevc.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane ministrice in ministri, spoštovane kolegice in kolegi! Veste, da nisem eden tistih poslancev, ki bi prav pogosto postavljal in podajal postopkovne predloge, tokrat pa se vendarle moram oglasiti. Prvič zaradi tega, ker se mi je že včeraj na samem Kolegiju šokiran nad vodenjem Kolegija, ko je predsednik Državnega zbora na vsak način hotel časovno omejiti predlagateljeinterpelacije. Nazadnje mu je to na koncu tudi uspelo, pa vendar sem hvaležen, da je upošteval naš predlog, da smo prvotni predlog, da bi obe interpelaciji obravnavali 26 ur v enem dnevu in eni noči, razdelili na dva dela. Drugič sem bil pa šokiran danes, ko v vrstnem redu postavljanja vprašanj ministrom nisem zasledil poslanskega vprašanja, ki ga je v roku posredoval naš poslanec gospod Franc Pukšič. Potem sem dobil obrazložitev z vaše strani, gospod predsednik, da ste to vprašanje našega poslanca zavrnili in ga niste poslali ministru, in sicer z obrazložitvijo, da je razlog za zavrnitev tega poslanskega vprašanja v tem, da se ne nanaša na področje delovanja ministrstva. Kljub temu menim, da ste s tem kršili poslovnik, da ste s tem ne nazadnje omejili pravico govora poslanca, omejili pravico instituta postavljanja poslanskih vprašanj. Mislim, spoštovani predsednik, da ste tu naredili napako, zato vam predlagam, da to vprašanje poslanca gospoda Pukšiča vendarle upoštevate in ga vključite v vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj. Hvala.
Hvala tudi vam. Naj še enkrat pojasnim. Ko ste govorili o tem, da naj bi na vsak način želel preprečiti zadosten čas za razpravo pri interpelacijah, ni šlo za to, pač pa ima Kolegij pristojnost, da odloči o tem, koliko časa bo predlagatelj, Vlada ali poslanska skupina imela pri posamezni točki. Gre za pristojnost Kolegija. Kolegij je odločil tako, kot sem predlagal. Žal pa pri tej odločitvi ni bilo predstavnika Slovenske ljudske stranke v tem primeru, ker ste pač postavili to vprašanje. Glede poslanskega vprašanja gospoda Franca Pukšiča ste ravno tako pravilno ugotovili, da smo ga pisno obvestili o tem, da iz vprašanja, ki ga je postavil gospod Franc Pukšič, ne izhaja, da se le-to nanaša na področje delovanja ministrstva, zato nimam podlage za njegovo posredovanje ministru. Če bi ravnal drugače, bi kršil Poslovnik Državnega zbora. Tako vašega predloga, da uvrstim to vprašanje med ostala poslanska vprašanja, dejansko ni mogoče upoštevati, ker se to vprašanje resnično ne nanaša na delovno področje ministrstva. V skladu s Poslovnikom Državnega zbora imam kot predsednik Državnega zbora tudi pristojnost, da o tem obvestim poslanca in da se tudi držim poslovnika. Gospod Franc Pukšič, želite postopkovno? Izvolite, gospod Pukšič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Prvič, to, kar ste zdaj na koncu povedali, da se vprašanje ne nanaša na delo ministrstva, ni res. Da boste vsi vedeli, bom prebral, kaj sem zahteval in kaj ste vi odpisali. Odpisali ste popolnoma nekaj drugega. V najavi mojega ustnega poslanskega vprašanja ministru je bilo, da me zanima, kako komentira nedavne medijske objave, ki prikazujejo komuniciranje ministra Viranta z vodjo prodaje, torej z gospodom Tomažem Kostajnškom. Vi, gospod predsednik – dopis sem dobil danes na mizo, torej ne včeraj, danes – pa ste zapisali, da v zvezi z medijskimi objavami o pridobivanju popusta pri nakupu letalskih kart [[…]]Nikjer ne pišem o nobenem popustu in nič ga ne bi spraševal, kako je prišel do popusta pri nakupu letalskih kart, ampak bi ga vprašal samo tisto, kar sem najavil. To pomeni o komunikaciji med gospodom Virantom in med komercialnim direktorjem Tomažem Kostajnškom. Iz odgovora ministra na zadnjo interpelacijo, iz poročila protikorupcijske komisije je razvidno, da je minister eno govoril enkrat, pokazalo se je pa nekaj drugega. Običajno je, če želiš kupiti avionsko karto, da to narediš preko agencije. Če želiš nekaj [[…]]
Gospod Pukšič, kakšen je vaš postopkovni predlog?
A lahko dokončam, pa povem svoj postopkovni predlog?
Zagotovo je nujno potrebno v tej fazi to narediti.
Absolutno bom to naredil in ne jemljite mi teh sekund, ki so mi na razpolago. Če želiš dobiti privilegij za sebe ali podjetju, potem pišeš uradno nekemu direktorju, direktorju komerciale. V nasprotnem primeru, če pa želiš ekstra popust, ki ga pa lahko dobiš samo, če se z nekom osebno poznaš, potem pa si pišeš takole, kot sta si pisala komercialni direktor Tomaž Gregi, pa Grega Tomažu. To narediš takrat in samo takrat, ko pričakuješ posebne ugodnosti in v tem primeru seveda na račun davkoplačevalcev, ker je podjetje v večinski državni lasti. Moj postopkovni predlog je, gospod predsednik, ker ste se zlagali v odgovoru glede na mojo pisno poslansko vprašanje, da moje poslansko vprašanje uvrstite na današnji tok seje in da imam možnost gospodu Virantu postaviti svojo ustno poslansko vprašanje.
Hvala, gospod Pukšič. Še enkrat bom zelo jasno pojasnil in kar izhaja ne nazadnje tudi iz vaše razlage. Šlo je za zasebno komunikacijo v času, ko gospod Virant ni opravljal ministrske funkcije. Prebral vam bom tudi razlago 240. člena Poslovnika, ki govori natančno o tem. Skladno z določbo odstavka 240. člena Poslovnika lahko Vladi, posameznemu ministru ali generalnemu sekretarju Vlade vsak poslanec postavi vprašanje ali poda pobuda, s katero predlaga ureditev posameznih zadev oziroma predlaga sprejetje določenih ukrepov, ki se nanašajo na delovno področje Vlade, posameznega ministra ali vladne službe, ki ga urejata ustava in zakon. Tukaj resnično ne obstaja prav noben dvom glede tega, ali gre za pristojnost pri zasebni komunikaciji za delo Vlade, ali gre za zasebno komunikacijo. Vaše vprašanje pa, dovolite, da tudi za javnost povem natančno, kako se glasi vaše vprašanje, gospod Pukšič, ker tega niste storili v času vašega postopkovnega predloga, se pa glasi: "Spoštovani minister! Zanima me, kako komentirate nedavne medijske objave, ki prikazujejo vaše komuniciranje z vodjo prodaje pri letalskem prevozniku v zvezi s pridobivanjem popustov pri nakupu letalskih kart za vas in za vaše družinske člane." Torej poglejte, gre za komuniciranje z vodjo prodaje pri letalskem prevozniku v času, ko gospod Virant ni bil minister. Upam, da se vsi strinjamo, da tudi to ni naloga, ki bi bila v okviru Ministrstva za notranje zadeve. To so razlogi, zaradi katerih menim, da je poslovnik zelo jasen in zaradi katerih tega vprašanja nisem mogel uvrstiti na sejo Državnega zbora, sicer bi dejansko kršil poslovnik in v nadaljevanju postavljanja poslanskih vprašanj ne bi veljali nobeni kriteriji več, kakšno vprašanje se lahko postavi kateremu od ministrov. Bil bi porušen popoln sistem delovanja Državnega zbora in mislim, da sem kot predsednik več kot dolžan ravno na tej točki spoštovati poslovnik. Postopkovno še enkrat gospod Pukšič. Imate kakšen drug postopkovni predlog?
Gospod predsednik, moj postopkovni predlog je, da mi daste možnost, da danes postavim ustno poslansko vprašanje, zato ker ste zavajali že v odgovoru, ki sem ga navedel, in ker ste zavajali tudi zdaj slovensko javnost. Gospod predsednik, ne gre za zasebno komunikacijo, ki je bila opravljena, ko ni opravljal ministrske funkcije. Gospod predsednik, ni res to, kar ste rekli. Gre za komunikacijo, ki jo je dajal gospod minister prav zdaj in tukaj v tem času in v tem prostoru, ko je minister za notranje zadeve. In ni res, da ni koristil uslug Adrie Airways, ko je bil minister. Tudi takrat je bil minister. KPK je ugotovila, prebral bom: Ugotovljeno je bilo, da je v času funkcije ministra za javno upravo med drugim letel 4. 4. 2008 s soprogo in 29. 10. 2008 z družino. Torej je bil takrat minister in komunikacijo, ki jo je zdaj izvajal po izbruhu te afere, mimogrede, predsednici Vlade smo postavili oziroma sam sem postavil pisno poslansko vprašanje lanskega leta maja, in ni bila tako arogantna, da bi napisala, ne bom na to odgovorila, ker se to nas ne tiče, ampak je odgovorila tudi na dopolnjeno poslansko vprašanje. Danes pa želim od gospoda ministra Viranta jasno in glasno, da se opredeli, ali se je zlagal, ko je odgovarjal na interpelacijo, ali se je zlagal, ko je govoril na KPK in njegovo jasno opredelitev. Dejstvo je, da tako v poročilu kot tudi v časopisju, tudi v Dnevniku so napisali ugotovitve in njegove odgovore. Vendar tisto je v medijih, tukaj v Državnem zboru je pa pred slovensko javnostjo, je pod zaprisego ministra in tukaj bi moral govoriti resnico. Gospod predsednik, imam pravico, da postavim ministru poslansko vprašanje, tako kot sem ga zastavil. Ni res, da sem pisal karkoli o popustu pri nakupu letalskih kart. Ni res. Govorim samo o komunikaciji, ki jo je gospod minister izvajal, sicer takrat ko je zanikal, da ni bilo pisne komunikacije med komercialnim direktorjem, zdaj pa to komunikacijo kot minister izvajal med njim in slovensko javnostjo. Jaz nisem tukaj zaradi sebe, ampak mene so tukaj izvolili. In naši ljudje imajo pravico vedeti, zakaj smo plačali 50 milijonov v Adrio Airways.
Gospod Pukšič, namenoma sem prebral razlago Poslovnika in 240. člena, da boste razumeli, da se poslansko vprašanje mora nanašati na področje delovanja ministrstva, za katerega je dotični minister odgovoren. Tukaj je poslovnik več kot jasen. Hkrati pa upam, da vas ni treba spomniti, da imamo na tej seji Državnega zbora tudi interpelacijo proti dr. Gregorju Virantu, kjer se pa lahko tudi dejansko nekoliko širše govori o vseh teh zadevah. Pri poslanskem vprašanju pa je poslovnik zelo jasen, tako da vašega postopkovnega vprašanja nikakor ni mogoče upoštevati. Postopkovni predlog je imel pred tem še gospod Tanko, potem pa mislim, da še gospod Möderndorfer. Izvolite, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Poslanci predhodno najavimo ustna poslanska vprašanja. Vsa poslanska vprašanja pridejo v službe Državnega zbora in tam v primeru, da gre za neprimerno poslansko vprašanje, po navadi službe opozorijo tistega, ki je poslansko vprašanje predlagal in ga pozovejo k spremembi ali popravku poslanskega vprašanja. V tem mandatu ste tudi meni to že storili, ko sem pač nekaj hotel vprašati predsednico Vlade in je generalna sekretarka Vlade zavrnila moje poslansko vprašanje. Zanima me, zakaj se poslanca, ki je vložil poslansko vprašanje, recimo na po vašem mnenju neprimeren način, ne opozori pravočasno. Na prejšnji seji Državnega zbora se je podobno zgodilo mojemu poslanskemu kolegu Lahu. Vi takrat, ko je prepozno, opozorite poslanca, da je vložil poslansko vprašanje na neprimeren način ali pa ni pravilno oblikovano. Zakaj tega vi ali vaše službe Državnega zbora ne storijo takrat, ko bi lahko poslanec, za katerega domnevate, tako kot ste povedali, da ni postavil poslanskega vprašanja v skladu s poslovnikom, to popravil in to pomanjkljivost odpravil, saniral. To se mi zdi nekorektno ravnanje vas, kot predsednika Državnega zbora in služb Državnega zbora, ki jih vodi generalna sekretarka Državnega zbora. To je pač primer, ko se zlorablja institut zadnjega v vrsti, tako da se onemogoči poslanca pri postavljanju poslanskega vprašanja. Te pomanjkljivosti ste nekoč odpravljali, opozorili poslance, sedaj očitno je to postala praksa in uživajo tisti v službah Državnega zbora, in očitno tudi predsednik, ko se poslanec tako na javni seji onemogoči in diskreditira. Tak način dela, gospod predsednik, pomeni diskreditacijo poslanca. Če ste v službah pravočasno ugotovili, in tudi vi osebno, da poslansko vprašanje ni primerno, ste po mojem mnenju, proaktivno dolžni poslanca opozoriti, da naredi vprašanje tako, da bo poslovniško skladno. Če pa vi to počakate in naslednji dan preberete, da teh in teh vprašanj na tej seji ne bo ali pa da poslanec postavi vprašanje ministru, na katerega se naj ne bi nanašalo, potem pa pomeni to diskreditacijo. Služb Državnega zbora in tudi predsednika nimamo zato , da bo to počel. Predlagam, da se take stvari uredijo. Hvala lepa.
Hvala, gospod Tanko. Ampak tudi vam želim zelo jasno še enkrat pojasniti, da tako za vas kot tudi za vse kolegice in kolege velja, da morajo spoštovati poslovnik. Tudi gospod Pukšič, ko je pripravljal poslansko vprašanje in se sklicuje na 240. in 242. člen Poslovnika Državnega zbora, pričakujem, da bo prebral te določbe poslovnika. Ker me že opozarjate glede tega, da bi morali opozoriti. Jaz sem že večkrat opozoril v dosedanji praksi poslanca, da naj dopolni vprašanje, ker je bilo vprašanje nejasno zastavljeno. 240. člen v tretjem odstavku zelo jasno govori o tem, da poslansko vprašanje ali pobuda morata biti kratka in jedrnata ter izražena tako, da je njuna vsebina jasno razvidna. Če izhaja iz poslanskega vprašanja, da vsebina ni jasno razvidna, to vedno naredimo v službah, in tudi jaz, da se opozori poslanca, da poskuša jasneje oblikovati vprašanje. Iz vprašanja gospoda Pukšiča pa je jasno razvidno, da se ne nanaša na področje delovanja ministrstva, za katerega je odgovoren dr. Virant. Poslovnik je tukaj zelo jasen. Poslansko vprašanje se mora nanašati na področje delovanja. Zato je prejel tudi gospod Pukšič obvestilo, da tega vprašanja ni mogoče uvrstiti na dnevni red. Postopkovno ima še gospod Jani Möderndorfer.
Spoštovani predsednik, glede na to, da smo imeli ta amaterski dramaturški vložek glede teh vprašanj, je seveda vprašanje oziroma proceduralni predlog predvsem namenjen vam. Vi veste, da kar naprej, in to zavestno, dopuščate zlorabo vseh proceduralnih postopkov, ker nihče na začetku ne pove, kaj je njegov predlog. Zato je prav, da vam predlagam, to pristojnost imate, da kot predsednik vedno pozovete na začetku, ne glede na njihovo mantro, da bodo tri minute razlagali in na koncu povedali predlog, da povedo, kaj je njihov proceduralni predlog. Predlagam vam pa tudi, da dopustite to poslansko vprašanje gospodu Pukšiču in če se bo zgodilo to, kar on sam predlaga, ker tako ceni priporočila KPK, da potem tudi sam odstopi, ker je dobil tudi on svoje mnenje od KPK in bomo zadostili in videli, koliko daleč ta iskren njegov odgovor tudi seže. Hvala lepa.
Hvala, gospod Möderndorfer, ampak ponovno moram tudi vas opozoriti, da triminutni čas, ki je določen za postopkovno vprašanje, omogoča, da lahko na začetku teh treh minut postavi jasen postopkovni predlog in potem izkoristi ostali čas za obrazložitev tega postopkovnega predloga ali pa v obratnem vrstnem redu. Poslovnik tukaj žal ni tako jasen, da bi bila obvezna postavitev prav na začetku in potem obrazložitev tega postopkovnega predloga. Glede vašega postopkovnega predloga, da bi pa uvrstil vprašanje gospoda Pukšiča na dnevni red, pa enako pojasnilo, kot sem dal že tudi kolegu Pukšiču, Tanku, gospodu Prevcu. Žal je to vprašanje v nasprotju s poslovnikom in ga ne morem uvrstiti na dnevni red. Postopkovni predlog ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik! Po Poslovniku Državnega zbora je lahko minister s seje Državnega zbora odsoten v primeru, ko opravlja evropske obveznosti. Tako nalaga 235. člen Poslovnika Državnega zbora. Tukaj pa imamo opravičilo gospoda Romana Jakiča, ki je napisal v obrazložitvi odsotnosti, da bo odsoten od 16.20 dalje, ker bo spremljal predsednika Republike Slovenije na obeležitvi 20. obletnice združenja Sever. Sedaj pa sprašujem. Ali je ta obveznost evropska obveznost ali je to lokalna, državna obveznost. In drugič. Ali združenje Sever sodi v resor obrambe ali notranjih zadev, bom rekel po funkciji, ker združenje Sever je pač policijsko združenje? Glede na to, da se v zvezi s tem tudi črtajo nekatera poslanska vprašanja ali pa poslansko vprašanje, ki bo se moralo postaviti ministru za notranje zadeve, ga sprašujem: Kaj je pomembnejše, ali to, da je butler predsednika republike, ali to, da odgovori poslancu na postavljeno poslansko vprašanje na seji Državnega zbora pri točki Poslanska vprašanja, ki je samo enkrat na mesec? Menim, gospod predsednik, da toleriranje tovrstnih odsotnosti, ki si jih privoščijo ministri mimo Poslovnika Državnega zbora, ko niso odsotni zaradi evropskih obveznosti, ampak zaradi drugih obveznosti, ki se jih dogovorijo s predsednikom ali komerkoli drugim, in to na področjih, ki niso njihova izvorna področja, pomeni to zavestno ignoriranje točke dnevnega reda in ignoriranje poslancev in se na ta način izogibajo odgovorom na postavljena poslanska vprašanja. Ta praksa, ki si jo je privoščil minister Jakič, je nedopustna. Predlagam, gospod predsednik, da uporabite institut predsednika Državnega zbora in ugotovite ali gre pri butlerstvu predsednika republike na proslavi združenja Sever za mednarodno dejavnost ali gre za kakšno drugo dejavnost. In če ne gre za mednarodno dejavnost, potem predlagam, da minister ostane v dvorani Državnega zbora in odgovarja na postavljeno poslansko vprašanje. In tako tudi v vseh nadaljnjih primerih, dokler bo ta sklic Državnega zbora deloval. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Lahko samo še enkrat ponovim, da sem vas obvestil o tem, da je minister najavil svojo odsotnost od 16.20 dalje in tudi navedel razloge za to. Postopkovni predlog ima gospod Tanko.
Hvala lepa, gospod predsednik. Prej, ko ste zavrnili gospoda Pukšiča, ste se sklicevali na poslovnik. Jaz sem se v tem konkretnem primeru tudi skliceval na določbo Poslovnika Državnega zbora, 235. člen. Predlagam, da v tem konkretnem primeru odločite enako, kot ste v primeru gospoda Pukšiča. To, kar si je dovolil minister te vlade, gospod Jakič, ni mednarodna dejavnost, in gre na proslavo, ki ne sodi v njegov delokrog. To je ljubiteljski del, osebni del, ni pa to področje, ki bi sodilo v resor ministra Jakiča, sodi v resor kolega gospoda Viranta. Predlagam, da upoštevamo poslovnik tako pri gospodu Pukšiču kot pri gospodu Jakiču. Nobene razlike ni. In poglejte, saj ste lahko neresni. Neresni ste že [[…]] [[nemir v dvorani]] Ali lahko predsednik?
Imate besedo, gospod Tanko, izvolite.
Ja, očitno ne, ker Jakič in ostali tukaj komunicirajo, ne da bi poslušali, za kaj gre. Mislim, da bi gospodje, ko načrtujete sejo Državnega zbora, ko sprejemate razna obvestila ministrov in ostalih, dolžni bili to preveriti. Zato imamo službe Državnega zbora, zato ste predsednik Državnega zbora in zato imate tukaj vse tiste specialiste v Državnem zboru v okviru koalicije, ki poslovnik najbrž poznajo. Tudi tisti, ki so ministri z dolgoletno parlamentarno prakso, bi najbrž morali to poznati. To pa je očitno podrejeno samo službenim potovanjem in nekim kameram, delo v Državnem zboru ali v Vladi pa je sekundarnega pomena. Predlagam, gospod predsednik, da zadevo uredite tako, da bo skladna s poslovnikom. Hvala lepa.
Hvala tudi vam, gospod Tanko. Poglejte, če bi me pozorno poslušali, sem v svojem uvodnem nagovoru prebral naslednji tekst, ki ga bom še enkrat prebral in se glasi: V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednica Vlade, ministrica, minister ali generalna sekretarka Vlade v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. O tem govori poslovnik. V vsakem primeru se poslansko vprašanje lahko postavi ministru. Če danes poslanec ne dobi odgovora, ima pravico zahtevati, da dobi ustni odgovor na naslednji seji. Ravno zato je tudi ta določba Poslovnika Državnega zbora. Lahko preidemo na postavljanje poslanskih vprašanj? Postopkovno. Gospod Tanko, izvolite.
Poglejte, gospod predsednik, to, kar ste prebrali, je v primeru opravičene odsotnosti s seje Državnega zbora, ki je napisana v 235. členu Poslovnika Državnega zbora. To, da pa nekdo zavestno ignorira sejo Državnega zbora, da se zavestno izogiba odgovorom na poslansko vprašanje, pa ne sodi v to kategorijo. 235. člen Poslovnika Državnega zbora ima tam določbo v petem odstavku, ki natančno ureja, kdaj je lahko minister s seje Državnega zbora odsoten. Pri poslanskem vprašanju ni nadomestila. In udeležba na združenju Sever ni mednarodna dejavnost. Če predsednik Državnega zbora tega ne more ugotoviti, potem ne potrebujemo v Državnemu zboru nobenih pravil več. Nič več. Bo pač teklo tako, kot teče, kaotično, da bomo petkrat isti zakon sprejemali v treh mesecih. Vmes bo trikrat odločalo Ustavno sodišče in tako naprej. Predlagam, gospod predsednik, da jasno ugotovite, da razlog za opravičilo s seje od 14.20 ni poslovniški razlog ministra za obrambo gospoda Jakiča, ampak je pač neka osebna odločitev. In gre v tem primeru za očitno izigravanje pravil Državnega zbora. Očitno gre za to. Če boste vi to tolerirali, potem ne vem, zakaj sklicujete točko ena mesec dni vnaprej, poslanska vprašanja in odgovore. Vsi so vnaprej obveščeni. Edina okoliščina, ki lahko spremeni to dejstvo, je mednarodna dejavnost. Gospoda Čuferja ni, ker ima mednarodne obveznosti, išče denar po evropskih prestolnicah za naslednjo zadolžitev. Ampak gospoda Jakiča tam ni zraven. Predlagam, da uredite ravnanje oziroma odgovore in prisotnost vladnih predstavnikov, tako da bodo skladni s Poslovnikom Državnega zbora.
Hvala, gospod Tanko. Poglejte, sedaj bom pa še enkrat prebral ta peti odstavek 235. člena Poslovnika, na katerega se sklicujete, in opozoril na tisto določbo, ki ste jo v svojem nastopu, žal, izpustil, kar pa je seveda nekorektno, ker se zavlačuje sejo po nepotrebnem. Peti odstavek 235. člena Poslovnika govori o tem. Če sta minister in državni sekretar zadržana zaradi obveznosti v inštitucijah Evropske unije ali zaradi mednarodnih obveznosti, ju lahko na seji delovnega telesa nadomešča generalni direktor direktorata v ministrstvu, tako nadomeščanje pa je na seji Državnega zbora mogoče le, če tako odloči Kolegij predsednika Državnega zbora. Poskušali ste opozoriti na problem, ampak na nekorekten način, ker niste prebrali do konca te določbe. Povedal sem vam, kaj govori poslovnik o tem, če minister na seji ni prisoten, in dejansko poslanec lahko postavi vprašanje, če ne dobi odgovora, pa bo na njegovo zahtevo takšen odgovor dobil v ustni obliki na naslednji seji. Gospod Bogovič, potem gospod Meh. Je bil Bogovič prej, sem ga zasledil takoj za gospodom Tankom, in potem je bil gospod Srečko Meh. Vsaj tako sem jaz zasledil. Izvolite, gospod Bogovič.
Hvala za besedo. Zelo enostaven poslovniški predlog. Vi ste pri vprašanju kolega Pukšiča odločili, da zadeva ne sodi na sejo Državnega zbora. Prepričan sem, da sta tako kolega Prevc kakor tudi kolega Pukšič pojasnila, kaj želita vprašati in da se to nanaša na čas, ko je minister za notranje zadeve določene zadeve izjavil, da se želi okoli tega govoriti. Zato predlagam, da ne tratimo časa, ker smo ga že za troje teh vprašanj, da enostavno Državni zbor glasuje o tej vaši odločitvi, se pravi da se Državni zbor opredeli do tega, ali bo to poslansko vprašanje danes prišlo na dnevni red ali ne, da torej o tem odloči Državni zbor. Upam, da se ne bodo začele res neke nove navade v Državnem zboru, ko se bodo jemale besede poslancem oziroma pravica do govora, kar je naša osnovna pravica pa tudi dolžnost v tem Državnem zboru.
Hvala, gospod Bogovič. Poglejte, vaš predlog ne morem dati na glasovanje, ker je dejansko v nasprotju s poslovnikom in je potem tudi popolno, bom rekel, ignoriranje vsega, kar imamo zapisano v poslovniku. Poslovnik zelo jasno govori, če se poslansko vprašanje ne nanaša na področje delovanja ministrstva, tega vprašanja ni mogoče postaviti. Če bi danes Državni zbor izglasoval ali če bi sploh dal to na glasovanje, potem bi dejansko dopustil to možnost, da kdorkoli kadarkoli postavlja vprašanja, ki ne sodijo v področje delovanja ministrstva. Tako da vašega vprašanja v skladu s poslovnikom ne morem dati na glasovanje. Postopkovni predlog ima gospod Srečko Meh. Izvolite, gospod Meh.
Gospod predsednik, gospe in gospodje! Moj postopkovni predlog je, da s to glumo, farso nehamo. Ni v čast Državnemu zboru, da ravnate, gospe in gospodje, tako, da izigravate poslovnik, da izigravate tudi poslušalce in slovensko vlado. Državo Slovenijo dajete s tem v slabo luč. Predlagam, predsednik, da spremenimo poslovnik, tako ni možno delati, ne verjamem, da je kakršenkoli občinski svet takšen, kot je danes tukaj, izrabljen poslovniško, kot je danes bil tukaj izrabljen. Če mislite, da bomo s tem, ko bomo danes slovensko vlado držali eno uro in tri minute tukaj, da nima kaj bolj pametnega delati, kot da posluša napenjanje mišic in nastope pred kamerami, potem se mi zdi, da to ni prav. Prekinimo, gospod predsednik, na kakršenkoli način s tem izigravanjem poslovnika. In še podlo se mi zdi. Meni pa se zdi zelo pomembno, da je obrambni minister na združenju Sever. Da je to izjemno pomembno, da dajemo tistim, ki so v preteklosti vodili osamosvojitveno vojno, da jim dajemo pravi pomen. Ne da nekomu rečemo, da je to nepomembno dejanje. 20. obletnica je izjemno pomembno dejanje. Gospe in gospodje, prekinimo s tem, ni prav, ni v duhu! Sicer pa, če mislimo nadaljevati, predlagam predstavnikom Vlade in tudi predsednici, pojdite ven, ni vam treba tega poslušati in ni treba dajati legitimitete temu, kar se tukaj dogaja, ker se mi zdi res izpod kakršnegakoli nivoja poslancev Državnega zbora. Zato vas pozivam, nehajte, postavite vprašanja. Mogoče bi ministru za obrambo edino vprašanje lahko postavili že zdavnaj. Hvala lepa.
Hvala, gospod Meh. Jaz upam, da ste razumeli postopkovni predlog gospoda Meha. Hkrati pa moram tudi še enkrat zelo jasno opozoriti, da glede spremembe poslovnika si tukaj ne predstavljam, kako bi lahko jasneje zapisali v poslovnik, kot je ravno v tem primeru zelo jasno zapisano, tako da predlogi, s katerimi se srečujemo, gredo dejansko v smer, da naj predsednik Državnega zbora krši Poslovnik Državnega zbora. Mislim, da resnično po nepotrebnem zapravljamo čas. Gospod Bogovič, imate še postopkovni predlog.
O kršenju poslovnika govorimo in zlorabi poslovnika. V ponedeljek, ko smo govorili o davku na nepremičnine, smo ga ta teden prvič. Po svoje smo si ga razlagali in pa tudi kreativno ustvarili ta hibrid, ki je danes. Drugič se je zlorabil in poskušal zlorabljati in tudi interpretirati po svoje na Kolegiju, kot je danes dejal gospod Miha Prevc. In tretjič sedaj, ko se poskuša na tak način jemati besedo, kot ste sami dejali, saj boste o tem govorili pri interpelaciji, zakaj bi sedaj. Prenehajmo s to farso. Naj se postavljajo vprašanja, zato so poslanci tu, in predlagam, da naredimo drugače. Oglašam se pa zadnjič pri tej točki.
Hvala za razumevanje, gospod Bogovič, da prenehamo s temi postopkovnimi predlogi. Gospodu Prevcu sem pojasnil, da dejansko je pristojnost Kolegija, da odloči o času, in to je tudi naredil, ni šlo za kršenje poslovnika. Pri vseh ostalih vprašanjih pa, vsaj upam tako oziroma v odgovorih sem bil dovolj jasen, za kaj gre pri tem in da ni mogoče uvrstiti vprašanja gospoda Pukšiča na dnevni red današnje seje. Mogoče bi bilo smiselno, da gospoda Pukšiča, ker želi postopkovno, opozorite na vaš predlog, da prenehamo s tem, ampak gospod Pukšič vztraja. Imate postopkovni predlog, gospod Pukšič, izvolite.
Ne bom nesramen, pa bi z veseljem nekaj povedal kolegu Mehu, ampak ne bom. Gospod predsednik, dejstvo je, da pri vodenju seje Državnega zbora razlagate poslovnik vi, prvič. Drugič, redkokdaj se zgodi, ampak resnično redkokdaj, da opozicija in del koalicije mislita približno v isti smeri. Gospod Möderndorfer je rekel, dajte to na glasovanje in dajte možnost. Vi razlagate poslovnik in vi mislite, če bi jaz imel besedo pri postavljanju poslanskega vprašanja gospodu ministru, bi vi kršili poslovnik. Če bo Državni zbor drugače odločil, je to odločitev Državnega zbora. Gospod predsednik Državnega zbora, nobene napake, nobene kršitve poslovnika ne naredite v trenutku, če daste odločanje Državnemu zboru. Državni zbor se bo odločil. In naj se odloči kakorkoli. Kako se bo odločil, to bom sprejel. To, kar pa vi delate, je pa aroganca, politična aroganca, ki si jo privoščite s pozicije predsednika Državnega zbora. Gospod predsednik, te pravice vam pa poslovnik ne daje. Imate pravico razlagati poslovnik in če vidite, da v Državnem zboru tako opozicija kot del koalicije želi o nečem odločiti, morate to možnost dati. Ni v nasprotju, ni v nasprotju. Vi samo razlagate poslovnik, ne odločate pa o tem, kaj je prav in kaj ni. Res pa je, da je to precej vroča tema in o tej temi so že bila poslanska vprašanja, takšna ali drugačna. Ampak jaz želim ministra vprašati,, ker njegove izjave še kako vplivajo na integriteto dela ministrstva, tako pomembnega, kot je notranje ministrstvo. Kaj pa nam ostane opozicijskim poslancem? Samo to. Samo mikrofon. Razlika med mano in katerimkoli državljanom in državljanko je samo v tem, da imam enkrat na mesec možnost javno vprašati predsednico Vlade ali kateregakoli ministra. In te pravice, predsednik Državnega zbora, ne morete mi vzeti, nimate pravice, da jo kršite. Državni zbor naj odloči, ali je bilo moje poslansko vprašanje napačno ali ne.
Hvala, gospod Pukšič. Ne bom še enkrat ponavljal odgovora, ki sem ga, mislim, da vsaj že trikrat ali štirikrat danes podal, zato prehajamo na postavitev poslanskih vprašanj predsednici Vlade. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjala predsednica Vlade mag. Alenka Bratušek. Prvi bo postavil vprašanje mag. Matej Tonin, Nova Slovenija.
Spoštovana predsednica Vlade, drage kolegice in kolegi! Po več kot uri proceduralnih zapletov bom poskušal postaviti poslansko vprašanje, za katerega mislim, da je v tem trenutku bistveno za Slovenijo. Upam, da se v tej dvorani vsi strinjamo, da je od števila ljudi, ki imajo delo, odvisen nivo socialne države. Od števila zaposlenih ljudi je odvisno, ali bodo imeli mladi, ki so bili prej na balkonu, še brezplačno univerzo. Od števila zaposlenih je odvisno, kakšne bodo pokojnine. Ne od glasnosti Karla Erjavca, ne od tega, kolikokrat bo DeSUS zagrozil z izstopom, pač pa je od števila zaposlenih ljudi je odvisna pokojnina. Od števila zaposlenih ljudi je odvisno tudi, kakšno zdravstveno varstvo bomo imeli. Zato je prav, da bi se v parlamentu zavedali, da z vsakim novim delovnim mestom država pridobi dvakrat. Najprej, ker ni treba več plačevati socialnih nadomestil, in drugič, ker zaposleni ljudje vplačujejo v najrazličnejše državne blagajne. Številni strokovnjaki pravijo, da je za nova delovna mesta predvsem ključna sanacija bančnega sistema in razdolžitev slovenskih podjetij. Če se lahko strinjamo, da sanacija bančnega sistema kakorkoli že, na nek način že teče, je pa druga stvar bolj ključna in problematična: razdolžitev slovenskih podjetij. Ker kaj nam pomaga, če vložimo milijarde evrov v sanacijo bančnega sistema, če pa nimamo zdravih podjetij, ki bodo gospodarstvo zagnala. Vsi trdijo, da so hrbtenica slovenskega gospodarstva mala in srednje velika podjetja, da s temi Slovenija pade ali zraste. In da je največji problem, s katerim se Slovenija danes sooča, ta, da so ta mala podjetja prezadolžena. Prezadolžena pa niso zaradi tega, ker bi mali pleskarji, obrtniki in drugi tako negospodarno ravnali, ampak predvsem zaradi plačilne nediscipline, ker so propadla velika podjetja, kjer so bili podizvajalci. In ker so ta podjetja prezadolžena, ne morejo dobiti kreditov, ker ne morejo dobiti kreditov, ne morejo iti v nove projekte, ker nimajo denarja, ne morejo vlagati v razvoj. Na nek način je Slovenija polna klinično mrtvih podjetij. Zato vas sprašujem, spoštovana predsednica Vlade: Kaj boste vi in vaša vlada storili za to, da se bodo slovenska podjetja lažje in hitreje razdolževala?
Hvala. Besedo dajem predsednici Vlade.
Najlepša hvala. Upam, da vsi poznamo star slovenski pregovor Čas je denar. In mi je res žal za tole uro farse, ki smo jo v Državnem zboru izgubili, preden smo lahko šli k vsebinskim vprašanjem in odgovorom. Spoštovani poslanec, gospod Tonin, lahko rečem, da se v celoti strinjam s tem, kar ste povedali. Prvi korak k boljšemu stanju našega gospodarstva je bila in je sanacija bančnega sistema. Se pa zavedam, in to sem vedno poudarjala, da samo sanacija bank nikakor ne bo dovolj. Je pa treba povedati, da so se pravzaprav tudi problemi v naših bankah ustvarili zato, ker so podjetja prezadolžena. Ta prezadolžena podjetja so se znašla v težavah in niso mogla več vračati kreditov, krediti so postali slabi krediti in zdaj moramo to reševati z davkoplačevalskim denarjem. Včeraj je potekala v Državnem zboru – mislim, da ste tudi sami sodelovali pri tem – seja Odbora za gospodarstvo prav tako na temo razdolževanja podjetij. Lahko vam povem, da je to absolutno naša prioriteta. Povedala vam bom samo, kdaj je bil Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju sprejet. To je bil 7. december 2013. Lahko vam povem, da je pri pripravi tega zakona sodelovalo veliko deležnikov, med njimi tudi veliko ali pa kar nekaj tujih strokovnjakov iz IMF, EBRD in ECB. Tudi moja želja je, da bi postopki pri razdruževanju podjetij lahko tekli hitreje. Lahko vam povem, da je Družba za upravljanje terjatev bank aktivno udeležena v 43 večjih primerih razdolževanja podjetij in devetih manjših. 43 večjih pomeni tam, kjer je ta družba izpostavljena za več kot 10 milijoni evrov. Skupna izpostavljenost v teh 43 podjetjih je ena milijarda evrov. Verjamem pa, da se oba strinjava, da je treba te postopke peljati tako, da se napake iz preteklosti ne bodo ponavljale. Če bomo to fazo izpeljali slabo, netransparentno, se nam čez nekaj let lahko zgodi, da se bomo ponovno ukvarjali z istimi težavami. Verjamem, da si tega ne želiva ne jaz in ne vi. Kar pa se tiče ostalih ukrepov za zagon gospodarstva in nova delovna mesta, vam lahko povem in prepričana sem, da bo v kratkem predstavljen tudi, vsaj na Odboru za gospodarstvo, program, ki ga je pripravil minister za gospodarstvo gospod Dragonja. To je program ukrepov za zagon gospodarstva in nova delovna mesta, ki vključuje poleg razdolževanja in celovitega prestrukturiranja, upravljanja podjetij in odprodajo državnega premoženja, skladno s strategijo, ki bo po moji oceni zelo kmalu na vaših mizah, tudi zagotavljanje dostopnosti do ugodnih virov, vlaganja v raziskave in razvoj, povečanje, kolikor se seveda da, investicij največ iz evropskih sredstev, izobraževanja in zaposlovanje, priprava analize reforme trga dela, da ugotovimo, kaj je bilo na tem področju narejeno dobro, kaj je bilo narejeno malo manj dobro in bo mogoče treba popraviti. Pospešeno pripravljamo dokument za novo programsko obdobje črpanja evropskih sredstev za leto 2014 in do leta 2020 .Tudi v naslednjih mesecih bomo nadaljevali z aktivnim bojem proti sivi ekonomiji.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima mag. Tonin.
Spoštovana predsednica, dejali ste, da ne smemo ponavljati starih napak. S tem se strinjam. Če pogledate, da mala podjetja v Sloveniji ustvarijo večino BDP, potem je osnovno in ključno, da naredimo vse, da ustvarimo kot politika pogoje, da bodo ta mala podjetja čim prej in čim bolj zaživela. V javnosti se govori o dveh orodjih, ki naj bi prispevala k razdolževanju teh malih podjetij. Eno je insolventna zakonodaja in drugo je slaba banka. Ne pozabite, da smo pri insolventni zakonodaji oziroma ste pri insolventni zakonodaji namerno in načrtno izključili iz tega zakona prav mala podjetja. Moje vprašanje je - zakaj? Primer slabe banke. Obstajajo podjetja, ki so jim banke zasegle deleže. Ta podjetja se iz bank prenašajo na slabo banko in ti deleži so vredni 100 enot, na slabo banko so se pa prenesli po 30 enot. Teh 70 enot, ki vmes manjkajo, pa plačujemo davkoplačevalci. To so vprašanja, ki nas zanimajo, to so vprašanja, ki terjajo zelo jasne odgovore, da iz te slabe banke ne bo nastala za nekoga zelo dobra banka. In samo še zadnja stvar. Banka Slovenije je rekla, da potrebujejo mala podjetja več lastniškega kapitala. Do več lastniškega kapitala pa lahko pridejo samo, če jih odprodajo, torej s privatizacijo ali pa z davčno razbremenitvijo, da jim po obračunanih davkih ostane več za razdolževanje in za vlaganje v razvoj. Zato vas sprašujem predsednica Vlade: Kaj boste naredili za davčno razbremenitev, ker prav to je ključno za razdolževanje malih podjetij in za njihov prihodnji razvoj?
Hvala. Želi predsednica dopolniti odgovor? Predsednica Vlade, imate besedo.
Me sprašujete o razdolževanju ali davčni razbremenitvi? Razumela sem, da je vprašanje davčna razbremenitev in najprej želim povedati, da ni res, da so ta podjetja, mala podjetja, o katerih govorite, bila izključena iz zakona. Za njih smo poenostavili postopek prisilne poravnave. Res pa je, da v spremembi zakona o kateri sem govorila, je bil velik pomen ali pa glavna točka na podjetjih, na večjih podjetjih, ker konec koncev so ta bila z vidika države, z vidika slabe banke tudi v znesku ko govorimo, največji problem. Če bo treba zakon spreminjati, in tukaj vse deležnike, ki sodelujejo v postopkih, prosimo, da takoj, ko ugotovijo, da je v zakonu karkoli pomanjkljivo urejeno, sporočijo, se bomo usedli, pogledali in zakon po potrebi tudi spremenili. Še enkrat pa želim poudariti, da postopki mogoče res ne tečejo tako hitro, kot bi si jaz in vi, pa verjetno še kdo v naši državi želeli, ampak meni je ključno, da postopki tečejo tako, kot morajo teči, in da bo rezultat tega razdolženost naših podjetij, od velikih do malih, in na koncu tudi rezultat, o katerem ste govorili na začetku, to je povečanje števila delovnih mest. Jaz sem prepričana, da cilj, ki smo si ga zadali, ta je seveda srednjeročni, čeprav včasih želite obračati, da je to napisano za eno leto. Srednji rok, verjamem, da vemo, kaj je, in to je 60 tisoč delovnih mest. In se strinjam z vsem, kar ste prej povedali, samo nova delovna mesta bodo posledično zagotavljala tudi socialno državo, tudi vzdržnost pokojninske blagajne. Tato ukrepe, ki jih izvajamo, ne vodimo skozi, bom rekla, brezglavo varčevanje, kot je bilo to v letu 2012, kjer smo z vsem, kar smo lahko, od investicij do potrošnje še dodatno zniževali gospodarsko rast. Verjamem, da lahko pogledate, v kakšni situaciji je takrat bila država. Kar pa se tiče davčne obremenitve, sta pa dve stari. Eno je DDV, ki nikakor, in to se tudi kaže, ni obremenil gospodarstva, to je davek na potrošnjo. In drugo je davek na nepremičnine, kjer sem pa že neštetokrat povedala, da bo gospodarstvo v povprečju obdavčeno popolnoma enako, kot je bilo z nadomestilom za uporabo stavbnega zemljišča.
Hvala. Zahtevo za razpravo o odgovoru ima mag. Tonin.
Poglejte, jaz v skladu s poslovnikom predlagam, da o odgovoru predsednice Vlade ta parlament, ta hiša opravi razpravo. Dober razlog za to je tudi včerajšnja razprava na odboru, kjer so vsi, ki so sodelovali pri tej razpravi, poudarjali, da je razprava nujna, da je pogovor o teh temah pomemben, da se vsi te problematike zavedamo in da vsi iščemo rešitve, kaj bi naredili, da bi se gospodarsko kolesje v Sloveniji čim prej zavrtelo. Predsednica Vlade, sami ste dejali, da če so se pokazale kakšne napake v obstoječi zakonodaji, potem je treba to povedati in odpraviti. Včeraj so na odboru predstavniki Obrtne zbornice jasno povedali, da za mala podjetja in obrti jih je insolventna zakonodaja izključila, zaradi tega imajo težave pri razdolževanju, in da je ključno, da se jih na nek način v to insolventno zakonodajo tudi vključi. Se pravi, en konkreten predlog, ki ga ni dala Poslanska skupine Nove Slovenije, ampak podjetnik iz terena, ki bi ga veljalo upoštevati. Druga stvar, na kar nas tudi opozarja Evropska komisija, če hočete, opozarja vašo vlado, da smo na nek način plafon, ko lahko povišujemo davke, zdaj presegli, in da bo potrebno tudi marsikaj narediti na odhodkovni strani. Banka Slovenije, spet institucija države, opozarja, da je treba narediti vse, da bodo mala podjetja prišla do več lastniškega kapitala. To se sliši zelo učeno, pomeni pa to, kako bodo prišla ali pa kako jim bo ostalo več svojega lastnega denarja. To lahko storijo samo z dvema stvarema. Eno je, da dobijo strateškega partnerja, da v lastništvo podjetja še nekoga povabijo, da se na nek način sproži proces privatizacije, ki vem, da ji vaša vlada zelo nasprotuje, in če bi jo želela iskreno izvajati, bi bilo treba ustvariti tudi kakšne pogoje, da bi bilo naše okolje zanimivo za kakšne tuje partnerje. In druga, še bolj pomembna in ključna stvar pa je davčna razbremenitev. En primer, ki ga vedno ponavljam in ga bom zdaj tudi ponovil, da če delavcu daste neto plačo v Sloveniji tisoč evrov, mora delodajalec zanj plačati tisoč 950 evrov. Na Slovaškem za delavca, ki mu daste tisoč evrov plače, delodajalec plača tisoč 300 evrov. To je tista razlika, ki nam v Sloveniji onemogoča, da bi iz te krize izplavali hitreje. Namesto da bi imeli več delovnih mest, več tistih, ki vi vplačevali v državni proračun, imamo zaradi visoke obdavčitve več tistih, ki delajo na črno oziroma tistih, ki dobijo minimalno plačo na račun, preostali del plače pa v kuverto. Na takšen način potekajo ogromne količine denarja mimo državnega proračuna. Predlagam, da v skladu s poslovnikom o teh stvareh, ki se mi zdijo ključne in bistvene za Slovenijo, opravimo tudi širšo razpravo, seveda s konkretnimi zaključki, ne tako, kot imamo včasih prakso, da imamo sejo brez konkretnih sklepov.
Hvala. Gospod Tonin, samo toliko bi dopolnil. Vaše vprašanje se je dejansko nanašalo na vprašanje razdolževanja v podjetjih, tako da davčna razbremenitev je druga tema. Tudi če bi prišlo do izglasovanja, da Državni zbor odloči o tej razpravi, se ne more opraviti razprava o tem, za kar ni bilo postavljeno vprašanje. O vašem predlogu bo pa Državni zbor odločil v četrtek, 27. marca 2014, v okviru glasovanj. Drugi bo postavil vprašanje mag. Andrej Šircelj, Slovenska demokratska stranka.
Hvala lepa. Spoštovana predsednica Vlade! Moje vprašanje se nanaša na stanje v javnih financah. Oba veva, da je tukaj več področij in vsekakor je eno izmed področij zadolževanje države, drugo izmed področij je primanjkljaj države in tretje področje je sanacija bančnega sistema. V zvezi z zadolževanjem bi vas rad spomnil na vaše besede decembra 2012, ko ste rekli: Pokojninsko blagajno rešujete z izčrpavanjem Kapitalske družbe. Obseg zadolževanja je določen v višini 4 milijarde evrov. Kje so zdaj vaša dejanja, ene same besede, ampak dejanja o koncu zadolževanja? Država bo po zaključku vašega mandata zadolžena s 70 % BDP. Ja, 70 %. Ko ste si vzeli vlado v roke, je bila naša država zadolžena s 46,9, v štirih letih boste to povečali za 50 %. Govorili pa ste o tem, da bo zadolževanja konec. To so vaše besede in danes ugotavljajo mednarodne institucije, da pod vašo vlado ne bo zadolžitev Slovenije le 70 %, ampak 75 % bruto družbenega proizvoda. To seveda pomeni, da bo še posebej nevarno leto 2016. Takrat bo treba ogromno vračati. In ne samo to. V letu 2015 nastopi uredba, določba uredbe o tem, da bo morala vsaka država, ki je zadolžena več kot 60 %, vračati neto, zmanjševati neto ta dolg. Kje smo danes pri tem? Drugo vprašanje se nanaša na primanjkljaj v državnem proračunu. Odhodki po naših informacijah so na letni ravni za 500 milijonov večji, kot bi smeli biti. To seveda pomeni, da bo primanjkljaj med 4,7 do 5 % bruto družbenega proizvoda. Kaj se dogaja tukaj? Kje so ukrepi na odhodkovni strani? Kako bomo prišli do tega, kar ste obljubili Državnemu zboru s proračunom 2014 in proračunom 2015 ter tudi Evropski komisiji, čeprav vem, da ne daste veliko na mnenje Evropske komisije? Sanacija bančnega sistema. Davkoplačevalci smo plačali 3,2 milijardi, vendar 6 milijard slabih terjatev je ostalo na državnih bankah. Po mnenju Umarja celo 8,2. To seveda hromi bančni sistem, še posebej ker se bo povečala večja kapitalska ustreznost. To pomeni, da nas skrbi. Zaradi tega, spoštovana predsednica, predlagam, da nam nalijete čistega vina v vašem odgovoru, kje smo na področju javnih financ in kako jih vodite.
Hvala. Besedo dajem predsednici Vlade.
Najlepša hvala, spoštovani poslanec. Z vso odgovornostjo in ponosom še vedno stojim za besedami, ki sem jih takrat povedala, ker nisem bila jaz tista, ki sem ljudi zavajala, da bo z vašo vlado zadolževanja konec, ampak vaš predsednik in vi. In verjamem, da kot poznavalec javnih financ dobro veste, da zadolževanja čez noč ne more biti konec. Vam bom ob koncu odgovora nanizala, kaj bi se naredilo, kaj bi se moralo narediti, da v letošnjem letu ne bi imeli proračunskega primanjkljaja, in to jasno in glasno povejte tudi svojim ljudem oziroma našim ljudem. Konsolidacija javnih financ poteka skladno s priporočilom Sveta Evropske unije za odpravo presežnega primanjkljaja do leta 2015. Proračunski primanjkljaj se brez upoštevanja dokapitalizacij bank in drugih izjemnih odhodkov, ker se skladno s pravili Evropske unije to odšteva iz primanjkljaja, znižuje s 3,8 % v letu 2013 na 3,3 % v letu 2014 in v prihodnjem letu se je vlada zavezala k znižanju primanjkljaja na 2,5 %. In na tem še vedno stojimo. Konsolidacije pa se nismo lotili z brezglavim varčevanjem za vsako ceno, ki je ob koncu kratkega mandata vaše prejšnje vlade pustil Slovenijo v katastrofalni makroekonomski situaciji. Investicije ste uspeli znižati za 20 %, minus 20, zasebno potrošnjo ste z neprestanimi grožnjami našim državljanom uspeli znižati, obrestno mero na naše zadolževanje pa uspešno dvignili na 7 %. Posledično ste uspeli tudi gospodarsko aktivnost spustiti na minus 2,5. V takšnem stanju sem in smo prevzeli vodenje slovenske vlade. Konsolidacija javnih financ, ki je definitivno potrebna, po našem scenariju poteka z ukrepi na odhodkovni in prihodkovni strani. Odhodkovno kategorijo, veliko, to so javni uslužbenci, ki jih tudi vi večkrat žalite s tem, da ne priznavate, da so bili deležni ukrepov, v dogovoru z njimi, v dogovoru z javnimi uslužbenci smo na letni ravni prihranili 200 milijonov evrov. Socialni transferji in pokojnine se ne valorizirajo, varčujemo tudi pri materialnih stroških, pri investicijah pa želimo varčevati čim manj, zato spodbujamo gospodarsko rast. Kar se tiče prihodkov, sem že prej omenila dvig DDV, ki kljub kritikam tudi z vaše strani ni prizadel gospodarstva, ni prizadel tistega dela gospodarstva, ki je gonilna sila našega gospodarstva, to so izvozniki. Tudi potrošnje ni prizadel tako, kot ste nas opozarjali, in to se kaže v številkah, ne samo v mojih besedah. Davek na nepremičnine, o katerem je veliko besed povedanih, jaz želim še enkrat jasno in glasno povedati, da je to pravzaprav najbolj pravična odločitev, ki smo jo lahko sprejeli. Ne gre za novo dajatev. Nadomestilo za uporabo stavnega zemljišča v Sloveniji obstaja 20 let in veliko ljudi, veliko ljudi je bilo nezadovoljnih tudi s tem, pa se nihče ne bori za njihove pravice. Ustavne prisoje, pritožbe na Durs kažejo to in boj proti sivi ekonomiji, ki smo se ga pravzaprav z lanskim letom lotili prvič resno in ne samo v številkah. Lahko vam povem, da v prvih dveh mesecih letošnjega leta, pa bom uporabila samo davčno kategorijo prihodkov, so za nekaj več kot 7,5 % višji, kot so bili v lanskem letu. Tako da ne vem, od kod vam izračuni o 5-odstotnem primanjkljaju, ker to preprosto ne more biti res. Absolutno smo pri oceni javnofinančnih prihodkov, ko smo pripravljali proračun, delovali konzervativno, in to kažejo tudi številke, ki so v proračunu upoštevane. Ostalo pa še potem v dopolnitvi.
Hvala. Za dopolnitev odgovora ima besedo gospod Šircelj.
Želim dopolnitev odgovora, kajti mislim, da poleg tega, da predsednica zelo pogosto analizira vlado Janeza Janše, dejansko ne daje odgovora na to, kaj bo s prihodnostjo, kako se bomo razdolžili kot država in kakšen je program razdolževanja. Zaenkrat se samo zadolžujemo. Drugo, kar bi rad povedal. Nikakor mi ne žalimo javnih uslužbencev. Glede dviga DDV bi rad povedal naslednje, spoštovana predsednica. Maj 2012: "Ta nemoralni in mislim, da je bil omenjen pritlehni davek boste vi dvigovali s sklepom vlade. Naslednji korak je samo še ta, da spremenite zakon o javnih financah." To so vaše besede. Vi ste pa ta pritlehni davek dvignili maja lanskega leta in začel je delovati. Kar pomeni, nekaj so besede, gospa predsednica, nekaj so dejanja. Mi si v Slovenski demokratski stranki želimo odgovor na to, kako boste razrešili javne finance, še posebej ker tudi nimate točnih podatkov glede prihodkov. Niso prihodki bili večji za 7 % v prvih dveh mesecih, ampak za 4, 8 %, in so na ravni leta 2012. Tukaj imate podatke o prihodkih, ki jih pobira Durs. Se pravi, vi nimate točnih podatkov ali pa vam kdo ne daje točnih podatkov. Še enkrat, imamo primanjkljaj, odhodki se ne zmanjšujejo. Če bo šlo s takim tempom naprej, gremo proti 5 % primanjkljaja. Imamo zadolževanje, se ne razdolžujemo, gospa predsednica. Vedno večje zadolževanje pomeni vedno večje plačevanje obresti, ki jih bodo plačevali prihodnji rodovi. Te moralne pravice nimate, zato prosim [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala. Besedo za dopolnitev odgovora dajem predsednici Vlade.
Najlepša hvala. Sem prav vesela, da imam možnost dopolniti odgovor. Gospod Šircelj, ker ste sedaj jasno in glasno povedali, da je že vaša vlada nameravala dvigniti DDV, in bi to tudi naredila, če ne bi s svojim mandatom predčasno zaključila. S to razliko, da smo mi to naredili z zakonom, vi ste pa želeli to narediti s sklepom Vlade. In na to so se nanašale moje besede. Hvala, da ste to tudi jasno in glasno sedaj povedal v Državnem zboru in tudi ljudem, ki nas gledajo. Kar se tiče razdolževanja, sem povedala, da je naš glavni cilj, da dolg, ki je nastal s sanacijo bančnega sistema, pokrijemo z upravljanjem in odprodajo deležev, pa bom uporabila termin premoženja, ki je na slabi banki. Naša velika zaveza je, da z dobrim upravljanjem zagotovimo, da se bo celoten dolg, to je nekaj manj kot 15 % BDP, zmanjšal z odprodajo velikega dela slovenskega premoženja, ki je v tem trenutku na Družbi za upravljanje. Če to želimo, se ne to ne da narediti čez noč. To je prva stvar. Druga stvar, kar se tiče zadolževanja. Poglejte, tudi če to ni všečno, mislim, da je pošteno, da ljudem povemo, da se tega čez noč ne da odpraviti. Prej sem obljubila, da bom povedala, kaj pomeni, če bi v letošnjem letu želeli imeti proračun brez primanjkljaja, to je eno milijardo nižje odhodke. To pomeni, da bi morali za 40 % odpustiti ljudi ali znižati plače. Za približno 24 % znižati pokojnine in praktično ukiniti to, čemur rečemo socialni transferji. Gospod Šircelj, tega filma v vladi Alenke Bratušek ne boste videli. Jaz upam, da tudi v prihodnosti nihče ne bo dobil možnosti, da iz naše države naredi to. Absolutno se strinjam, postopna javnofinančna konsolidacija. Zavedamo se tega in to peljemo. Podatki, ki ste jih dobili z Dursa, so mogoče podatki, ki se jim reče po tako imenovanem obračunskem principu in z denarnim tokom nimajo nujno enakih številk ali pa dosti skupnega. Tako da številka 7,5 definitivno drži. Še en podatek bom dodala, čeprav pravite, da se prevečkrat oziram v preteklost. Veste, v katerem letu je bil strukturni primanjkljaj v naši državi največji od leta 2000 do leta 2013? V letu 2008, ko je bil 5,1 %.
Hvala. Zahtevo, da se opravi razpravo o odgovoru, ima gospod Šircelj.
Spoštovani predsednik, želim, da se v Državnem zboru opravi razpravo o stanju na področju javnih financ. To, kar nam je povedala predsednica Vlade, enostavno ne zadostuje za to, da bi se lahko počutili finančno varne. Ne le mi, ampak tudi državljanke in državljani v tej državi. Kot prvo se naše zadolževanje povečuje. Kot drugo, nobenega načrta ni bilo, kako naj bi se zmanjševalo to zadolževanje. Imamo samo uredbo Evropske komisije o tem, da bo treba vsako leto zmanjšati dolg za eno dvajsetino od leta 2015 naprej. In to bo zneslo nekaj 100 milijonov, ki jih bo morala država dati posebej samo za to, da se bo razdolžila. Ob tem, da se povečuje primanjkljaj, ker se ne zmanjšujejo odhodki. Seveda to pomeni, da bo slej ko prej prišlo na področju javnih financ do stanja, ko bo enostavno denarja zmanjkalo, denarja za pokojnine, denarja za socialne transferje, denarja za nujno delovanje države. To nas vodi na to pot. Na to nas na nek način opozarja tudi Evropska komisija, ki govori o makroekonomskih neravnotežjih. Po kriterijih in merilih Evropske komisije se uvrščamo med države, kot sta Hrvaška in Italija, ki imata edini makroekonomska neravnovesja. Tudi področje, ki ga je predsednica omenila, prodaja premoženja preko Družbe za upravljanje terjatev bank ali preko holdinga, ne bo dalo tako hitro rezultatov. Pravzaprav holding niti še ne deluje, niti ni strategije, niti ni načrta, katera državna podjetja naj bi se privatizirala. Mislim, da se v tem letu na tem področju ne bo kaj dosti zgodilo, vsaj ne zgodilo, da bi to imelo dejansko nek vpliv na državne finance. Bojim se, da bodo državne finance kolapsirale zaradi nenehnega zadolževanja in zaradi prekomernega trošenja. Preveč odhodkov je v državnem proračunu glede na prihodke, ki so na ravni leta 2012, kljub povečanju stopnje davka na dodano vrednost, kljub zamrznitvi lestvice za dohodnino, kljub zamrznitvi stopnje davka od dohodkov pravnih oseb. Spoštovani predsednik, predlagam, da se opravi javna razprava o javnih financah sedaj, kajti če bomo to delali jutri, bo prepozno.
Hvala. O vašem predlogu, gospod Šircelj, bo Državni zbor odločal v četrtek, 27. marca 2014, v okviru glasovanj. Tretje poslansko vprašanje predsednici Vlade bo zastavil gospod Franc Bogovič, Slovenska ljudska stranka.
Še enkrat dober dan, gospa predsednica Vlade, kolegice in kolegi! Prvi odgovor ste pričeli z rekom Čas je denar. Nekoč ste dejali We need time. Naj tudi jaz začnem svoje vprašanje z rekom, da je smeh pol zdravja. Vendar to, kar se žal dogaja na področju zdravstva, o čemer želim povprašati, nas nič kaj ne navdaja s tem, da bi bilo smešno, kvečjemu postaja žalostno, včasih na trenutke že tragikomično. Stanje v zdravstvu v Republiki Sloveniji je iz dneva v dan bolj nevzdržno. Mislim, da ni nikogar v tej dvorani, ki ne deli tega mnenja, da bi bilo nujno treba odgovoriti na odprta vprašanja na področju zdravstva, izpeljati zdravstveno reformo, na katero nas opozarjajo zdravniške organizacije, zavarovalniške organizacije na področju zdravstva, bolniki, vsi deležniki na področju zdravja. Dogaja se nam to, da nam mladi zdravniki odhajajo na delo v tujino, v zadnjem tednu pa smo doživeli dva ekscesa. Prvi je bil, kaj se je zgodilo v urgentnem oddelku v Kliničnem centru, ko so se zgodile te velike vrste. Drugi pa je tudi odstop ministrice. Če lahko z eno besedo rečem, kar se kadrovskih zadev tiče, je kadrovska politika ena ključnih politik, ki jih mora voditi predsednica vlade, in mislim, da je zelo času primerno, da lahko rečem, da se vam je kadrovska politika skazila. V zadnjem letu je iz vaših vrst izstopilo oziroma je bilo zamenjanih pet ministrov. Trije ministri so deležni interpelacij. Zagotovo ni v čast kadrovski politiki to, kar se je dogajalo v Luki Koper, zgodil se je kadrovski prevzem Soda s strani Pozitivne Slovenije, ki upravlja z državnim premoženjem v času, ko nimamo državnega holdinga. Na področju zdravstva se vrstijo ti problemi, zato vas sprašujem: Kako boste rešili probleme v zdravstvu? Kako boste zakrpali luknjo v zdravstveni blagajni? Kako boste rešili vrste v Kliničnem centru? Ali bomo zopet čakali tri mesece na novega ministra ali ministrico? Kako boste rešili zaplet v Kliničnem centru, kjer je očitno tudi pri samem kadrovanju cela vrsta zapletov? Navsezadnje pa dovolite, da postavim tezo, da politike na področju zdravstva v Sloveniji očitno ne vodite več vi, vaša vlada, ampak to politiko očitno vodijo korupcijske mreže in pa lobiji v slovenskem zdravstvu. Kaj bomo naredili vsi skupaj, da popravimo to področje?
Hvala. Besedo za odgovor dajem predsednici Vlade.
Najlepša hvala, spoštovani poslanec. Absolutno se zavedamo problemov na področju zdravstva, ki pa so se na žalost v tej naši mladi državi nalagali skozi obdobje 20 let. Alenka Bratušek in moja vlada težko vse napake preteklosti popravi v enem letu. Glejte, zavedamo se, da celovite reforme v času, ki nam je ostal do konca mandata, ne moremo pripraviti. Smo se pa takoj, takoj se je nova ministrica, za katero mi je žal, da je omagala tako hitro, a se ne bom danes še enkrat spuščala v razloge, lotila reševanja določenih zadev, in vam bom tudi na koncu povedala, kaj je v tem enem mesecu bilo pripravljeno in kaj je bilo že narejeno. Naj na tem mestu omenim še to, da smo kot vlada imenovali strateški svet za vprašanja v zdravstvu, da smo se 5. marca na temo problemov že sestali in da smo se vsi, ki smo sedeli za tisto mizo, v tem svetu so pa tudi eminentni strokovnjaki in zdravniki, strinjali, da je situacija tako akutna, da je treba takoj začeti z majhnimi koraki v pravo smer. In točno tako se bomo tega lotili. Se pa lahko, pa bom to pustila za konec. Absolutno je prioriteta stabilizacija financiranja zdravstvenega sistema, ki jo pa lahko odpravimo tudi z odpravljanjem korupcijskih tveganj v zdravstvu in premišljenimi ukrepi tako glede zdravstvenega zavarovanja kot organiziranja in financiranja zdravstvenih zavodov. Med prioritetami so na kratek rok izvedba projekta skupnih javnih naročil v zdravstvu – tukaj na Ministrstvu za zdravje ocenjujejo možnost prihranka v zdravstveni blagajni med 70 in 100 milijoni evrov; sprejetje ukrepov za krepitev primarne ravni zdravstvene dejavnosti, uvajanje učnih ambulant, nadaljnje uvajanje referenčnih ambulant in ostale aktivnosti, ki so na tem področju potrebne; sprememba na področju financiranja zdravstvenega sistema, tukaj govorimo predvsem o dodatnem zavarovanju, kjer verjamem, da se vsi skupaj strinjamo, da preveč denarja ostane izven zdravstvenega sistema, čeprav je namenjen zdravstvu; racionalizacija delovanja zdravstvenega sistema, bolj pregledno poslovanje bolnišnic, spremembe v organizaciji, upravljanju in vodenju so nujno potrebne, cilj pa je seveda večja optimizacija procesov, finančna racionalizacija, avtonomija in odgovornost menedžmenta. Tukaj je treba povedati, da so razlike pri poslovanju med posameznimi bolnišnicami še vedno velike, prevelike. Se pravi, se da, se da tudi s toliko denarja, kot ga je v tem trenutku za zdravstvo namenjeno, delovati bolje, kot deluje večina bolnišnic v tem segmentu. In ne nazadnje tudi področje investicij, kjer moramo z denarjem, ki nam je na voljo in predvsem z evropskimi sredstvi zagotoviti izgradnjo urgentnih centrov, in to kar je bilo v preteklosti začeto. Se bom tudi sama na koncu ustavila še pri korupciji in problemih, povezanih s tem v zdravstvu. Sama, kljub temu da povem in za tem trdno stojim, da bomo z vsem tem, kar smo začeli in se lotili, nadaljevali, včeraj sem rekla, in še enkrat povem, tudi za ceno še kakšnega odstopa, nadaljevali. Verjamem pa, da je kje kdo, ki je zaradi tega, ker bomo v zdravstvu privarčevali tudi do 100 milijonov, rahlo živčen. Žal mi je, da ministri, ki odhajajo, ne želijo govoriti o pritiskih, ki so jih deležni, ampak jaz verjamem, in včeraj sem se sestala s Policijo in Nacionalnim preiskovalnim uradom, da bodo stvari tukaj še pospešili. Absolutno, absolutno pa je na teh organih preganjanje tega dela korupcije in gospodarskega kriminala velika prioriteta. Ker brez tega, sem pa tudi sama vedno bolj v to prepričana, ne bomo naredili reda.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospod Bogovič.
Pred štirimi meseci je gospod Gantar odstopil in v svoji odstopni izjavi je navedel, da ima vaša vladna koalicija vse preveč različne poglede na sodobno, razvitim državam primerljivo zdravstvo in da se brez uveljavitve načel korporativnega upravljanja z jasno opredeljeno odgovornostjo nikakor ni možno spopasti z največjim problemom slovenskega zdravstva – korupcijo. To, kar ste povedali, kaj je treba storiti, ste tudi zapisali na slabo stran teksta, ki ga imam v roki, ki se nanaša na koalicijsko pogodbo, ki jo je sprejela vaša vlada. Kaj je zapisano, je odgovoril gospod Gantar, ki je obupal po osmih mesecih. Nič. Napisane so floskule in neka načela, ki jih boste spoštovali pri bodočem delu. Bojim se, spoštovana predsednica Vlade, da bo katerikoli minister, ki ga boste izbrali, ali ministrica, na tem mestu zelo težko kaj naredil, če se bo nadaljevalo to, kar je jasno povedal gospod Gantar. Ko je govoril v vladi, katere član sem bil sam, je imel večkrat v ustih besede, ki so govorile o določenih ljudeh, ki so na področju farmacije opravljali pomembne naloge. Danes jih več ne opravljajo v raznih lekarniških organizacijah in podobno. Mogoče je tudi tam kaj treba poiskati ali pa še kje drugje. Zato, spoštovana predsednica, sem trdno prepričan, da je nujno, da naredite to, da ti ljudje, ki odhajajo, kot ste dejali, povedo vam, povedo organom, ki so za to pristojni, kaj je najbolj moteče v slovenskem zdravstvu, da pa se vlada končno poistoveti s tem, da sprejme načela oziroma ukrepe reforme, ki bo izvedljiva. Čas se počasi izteka tudi tej vladi, v tem letu, ko ste bili [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]mesece brez ministra, se, verjamem, ni dalo kaj veliko narediti. Upam pa, da boste poiskali ministra ali ministrico, ki bo ločil, kaj je javno in kaj je družinsko.
Hvala. Besedo za dopolnitev odgovora dajem predsednici Vlade.
Hvala. Verjetno ste mislili javno in zasebno, ne javno in družinsko. Družinsko? Prav. Jaz verjamem, gospod Bogovič, da se strinjate, da vseh stvari, ki so bile narejene v preteklosti napačno, še enkrat, se ne da popraviti v enem letu. 20 let so se nalagale stvari in veliko večino časa, gospod Bogovič, je tudi Slovenska ljudska stranka sodelovala pri kreiranju politike v tej državi. Mislim, da samo v obdobju 2008–2011, niste bili člani vlade. Se zavedam, treba je, poprijeli smo za delo, strinjam se in jasno in glasno sem povedala, da je bilo ne samo v zadnjem letu, ampak tudi v zadnjih dveh letih narejeno premalo na področju [[…]]Lahko nadaljujem? Premalo narejeno na področju [[…]]Ni res, da gospod Gantar ne bi imel podpore za reformo ali pa spremembe v zdravstvenem sistemu. Pravzaprav jih nikoli na koalicijo kot končnih rešitev nismo dobili. Jaz sem prepričana, da tako kot smo se vse stvari do sedaj dogovorili v dobro naše države, bi se in se bomo dogovorili tudi za zdravstvo. In jaz vas prosim, da nam daste samo še malo časa. Tako kot smo ga želeli za sanacijo bančnega sistema, ga dobili, gospod Bogovič, in obrestna mera na današnji dan za zadolževanje naše države je 3,7 %. Veste, koliko je to manj kot takrat, ko smo prevzeli vlado? Vsega se ne da narediti v takih časovnih okvirih kot vi z opozicijskih klopi pač radi določate. Zavedamo se in bomo in samo z rezultati, tako kot smo vam z makroekonomskimi kazalci, ki si jih lahko pogledate vsak dan, dokazali, da so stvari, ki jih delamo, prave, tako vam bomo tudi na področju zdravstva dokazali, da bomo stvari v zelo kratkem času postavili na pravo pot.
Hvala. Zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru, ima gospod Bogovič.
Glede na to, da se predsednica v svojih odgovorih vedno zateka v preteklost, včasih tudi kakšne podatke malce na pamet reče o kakšnih letih sodelovanja v vladi, in ker žal v tem času, ki nam je na razpolago, ne dobimo dovolj odgovorov, in predvsem vprašanja so bila postavljena za prihodnost, ne za preteklost, predlagam, da o tem vprašanju Državni zbor opravi razpravo. Jaz bi želel tudi to, da bi pri tako akutnih problemih sodelovali lahko tudi člani opozicije in koalicije skupaj in kakšen problem poizkušali skupaj rešiti. Nekajkrat smo vam že to roko, s katero želimo kreativno sodelovati tudi kot opozicija pri razvoju te države, ponudili, vendar žal ni sprejeta, kvečjemu nam postrežete s kakšnimi podatki, ki jih izvzamete iz konteksta in želite utemeljevati svojo politiko na teh področjih. Jaz sem trdno prepričan, da vam na področju zdravstva zmanjkuje časa. Področje zdravstva hitreje razpada, kot si mogoče sami mislimo. Imamo zelo odgovorne ljudi, ki delajo v zdravstveni zavarovalnicah, govorijo in razlagajo nam tudi po poslanskih skupinah, kakšno je stanje, kako kričeče je to stanje na področju zdravstva, da bomo morali vsi skupaj v nekatere probleme enostavno zagristi in začeti te probleme reševati. Jaz vem, katere so bile prioritete Vlade. Žal je bil minister, ki je bil eden redkih, ki bi lahko držal kontinuiteto v vladi, eden tistih, ki je omagal v vaši ekipi, ni pač, glede na to, da je imel boljše izhodišče od ostalih, da je bil skozi cel mandat oziroma da je bil skoraj dve leti v vladi, bi dejansko pričakoval tudi od njega, da bi že prišel s temi predlogi, ne zgolj, da skrušeno na koncu prizna, da so ga pritiski koruptivnih mrež zlomili, kakor so zlomili očitno medijski in pa drugačni pritiski vašo ministrico. Pri tistem delu pa samo v pojasnitev. Ja, jaz sem resno mislil, da je treba pri kadrovskih stvareh ločevati med javnim in družinskim. Sam sem tudi bil funkcionar in sem že vrsto let in sem krepko vedel, preden je kdorkoli zapisal kakšen zakon o integriteti ali pa protikorupcijska komisija, kako se mora funkcionar obnašati. Očitno je bilo v tem primeru, v zadnjem primeru po enem mesecu poleg teh medijskih pritiskov pomembno predvsem družinsko podjetje. Popolnoma razumem gospo, še bolj njenega moža, in mislim, da se je pač tudi iz teh razlogov odločila, kakor se je. Da bo stanje v zdravstvu bolje, resnično predlagam, da opravimo o tej pereči problematiki resno, odgovorno debato in da ne porabimo zgolj nekajkrat po nekaj minut za to, da pač neko breme preložimo na bodoče čase. Tega časa v zdravstvu enostavno ni več.
Hvala, gospod Bogovič. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 27. marca 2014, v okviru glasovanj. Prehajamo na četrto vprašanje za predsednico Vlade. Postavil ga bo gospod Franc Jurša, Demokratska stranka upokojencev Slovenije.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Da je situacija v zdravstvu zaskrbljujoča, če že ne kar alarmantna, lahko ugotavljamo vsi. Da so reforme nujno potrebne in da je bilo treba k reševanju zdravstva v Sloveniji pristopiti že včeraj oziroma predvčerajšnjim, je s svojim odstopom opozoril prav naš minister za zdravje Tomaž Gantar. Kljub njegovi jasni viziji, ustrezno zasnovanim začrtanim ciljem ter trdi volji je ugotovil, da v trenutnih okoliščinah v našem zdravstvu pravzaprav nič ni mogoče spremeniti, in to iz dveh osnovnih razlogov: prvič zaradi korupcije in drugič zaradi pomanjkanja politične volje za dejanske spremembe. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev smo prepričani, da je bil ravno Tomaž Gantar kot strokovnjak s področja zdravstva eden najbolj sposobnih in pogumnih ministrov, kateremu so ne samo zdravstveni lobiji, temveč tudi preostali deli sedanje koalicije zavezali roke pri njegovem boju zoper korupcijo. Tudi vi, spoštovana predsednica Vlade, niste imela posluha za njegove predloge. Iz tega razloga se čudimo vaši včerajšnji izjavi, da je imenovanje Tomaža Gantarja za ministra za zdravje bila vaša napaka. Sedaj so nam znane informacije o razlogih za odstop trenutne ministrice. Gre za poslovanje njenega podjetja oziroma podjetja njenega partnerja z javnim sektorjem. Izgovarjanje na grožnje in pritiske je zgolj zamegljevanje ključnega razloga. Gospa predsednica, prosim za vaš odgovor: Ali dejansko še vedno verjamete, da pri njenem imenovanju niste naredili napake? Na vsesplošne težave v zdravstvu, pomanjkanje zdravnikov, čakalne vrste, slabe a preplačane gradnje in obnove, prisotnost tako imenovane mafije v zdravstvu, se v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev sprašujemo, kam ja zašlo naše zdravstvo. Kdo je na prvem mestu: bolnik ali plenjenje denarja? Koalicija je prav zato v novi koalicijski pogodbi vključila zaveze, da se bo borila proti korupciji v zdravstvu in da bo racionalizirala poslovanje. A vendarle vas sprašujem: Ali se Vlada zaveda resnosti položaja? Kaj je po vašem mnenju prioriteta v zdravstvu? Kako komentirate dejstvo, da se na Ministrstvu za zdravje ministri menjajo hitreje kot kjerkoli drugje? Kako je mogoče v zdravstvu uvesti potrebne spremembe, če pa imamo očitno na drugi strani močne lobije, ki takim spremembam nasprotujejo in so očitno močnejši od vsakršnega ministra? So lobiji res močnejši od Vlade oziroma od vsakokratne politike vladajočih strank?
Hvala. Prosim za mir v dvorani, gospod Jerovšek. Besedo dajem predsednici Vlade za odgovor.
Hvala, gospod Jurša. Bom na koncu v dopolnitvi, če boste še želeli enkrat izpostaviti prioritete, ampak mislim, da je bila teža vašega vprašanja namenjena vašemu bivšemu ministru za zdravje. Bom zelo iskrena. Kot opozicijska poslanka nikakor nisem bila zadovoljna z njegovim delom. V enem letu, v mandatu prejšnje vlade, se opravičujem, da jo spet omenjam, ni naredil praktično nič. Vse, kar smo naredili, smo združili, ste združili nekaj javnih zavodov v dve enoti. To je bilo vse. In zato sem prepričana, če bi se takrat skupaj z DeSUS-om potrudili najti kandidata, ki bi takoj, ko smo prevzeli vodenje vlade, v popolnosti zagrizel v probleme v zdravstvu, bi danes situacija bila boljša in drugačna. To je razlog za mojo včerajšnjo izjavo. In prepričana sem, da bi res bilo tako. Poudarjam, skupaj bi lahko poiskali drugega kandidata. Kot gospod Gantar v letu 2012, ne vem, ni našel dovolj volje ali pa tudi političnega soglasja za spremembe, je bilo enako na žalost tudi v letu 2013. Z eno resno spremembo ali pa z enim resnim predlogom gospod Gantar enkrat samkrat ni prišel k Alenki Bratušek, predsednici vlade ali predsednici največje stranke, z enim samim resnim konkretnim predlogom. Edina stvar, ki smo jo uspeli uskladiti tudi po moji intervenciji, je bil tako imenovani intervencijski zakon, kjer smo nekoliko razširili osnove. Kar se tiče korupcije in gospodarskega kriminala na področju zdravstva, jaz več, kot sem povedala, ne morem povedati in tudi narediti. Policiji, NPU-ju smo zagotovili dodatna sredstva, da se lahko kadrovsko okrepi in se krepi. In še enkrat, zagotavljajo, da bodo problemi na področju zdravstva prva prioriteta. Bi pa morali kot družba, kot politika vsi v en glas podpirati pravno državo, spoštovati odločitve organov, ne pa pred sodnimi stavbami vpiti, da Slovenija ni pravna država. Kdo se sploh lahko potem boji, da bo kaznovan, če najvišji politični predstavniki ene stranke blatijo in žalijo pravosodni sistem? Na takšen način gospodarskega kriminala in korupcije v tej državi resnično ne bomo izgnali iz naše države. In mogoče ali pa, bom rekla, kar očitno je to komu tudi v interesu. Alenki Bratušek pač ne.
Predlog za dopolnitev odgovora ima gospod Jurša.
Spoštovana predsednica, ne strinjam se v celoti z vašim odgovorom, kajti tudi sam sem osebno pri vas posredoval na sestanku predsednikov koalicijskih strank in v imenu ministra Tomaža Gantarja zaprosil za razgovor na temo reform v zdravstvu. Tudi sem bil večkrat prisoten, ko je bil na sestanku tudi sam Tomaž Gantar. Še enkrat, obžalujemo vašo včerajšnjo izvaja, da je bila izbira Gantarja za ministra za zdravje napake. Prepričani smo, da je vaša izjava posledica vašega razočaranja, glede na to, da se je naš minister Tomaž Gantar vseskozi trudil narediti zdravstveno reformo in je vztrajal pri tem dve leti. Pa je odstopil zato, ker ni imel podpore. Zato se nam zdi ta izjava v celoti neprimerna, sploh glede na dejstvo, da vaša ministrica ni zdržala niti en mesec. V stranki DeSUS, in tudi v poslanski skupini smo prepričani, če ne bo prišlo do obračuna s korupcijo v zdravstvu, ga ni junaka, ki bi lahko izpeljal zdravstveno reformo. Da to drži pa kaže, da v zadnjih 15 letih noben minister ni uspel storiti reformnega koraka v zdravstvu. Spoštovana predsednica, želimo vam srečno roko pri izbiri novega ministra oziroma ministrice za zdravje.
Hvala. Želi dopolniti predsednica? Ne želi. Gospod Jurša, imate mogoče postopkovni predlog? Ne. Hvala. V tem trenutku se seveda tudi predsednici Vlade zahvaljujem za podane odgovore. Prehajamo na odgovore na poslanska vprašanja, ki so bila postavljena na 22. Seji Državnega zbora. Minister za obrambo Roman Jakič bo odgovoril najprej na vprašanje gospoda Roberta Hrovata v zvezi z ureditvijo statusa prostovoljnih gasilcev in ostalih reševalcev. Gospod minister, imate besedo.
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsednik. Seveda tudi najlepša hvala kolegu Hrovatu za vprašanje, ki ga je postavil. Vsi vemo, da zadnja naravna nesreča, s katero smo bili soočeni, je pokazala na nenadomestljivo vlogo gasilcev ter ostalih prostovoljnih reševalcev v sistemu zaščite in reševanja, hkrati pa je izpostavila vprašanje urejanja njihovega statusa. Ministrstvo za obrambo si je vzporedno z izgrajevanjem sistema varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami prizadevalo cel čas postopno urediti tudi statusna vprašanja tako prostovoljnih gasilcev kot tudi vseh ostalih reševalcev, ki so kot prostovoljci vključeni v sistem varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Ocenjujemo, da je njihov status urejen primerljivo z državami s podobno ureditvijo s tega področja, pri čemer pa moramo nedvoumno poleg samega statusa gasilca oziroma prostovoljnih reševalcev upoštevati tudi urejanje odnosa do njihovih delodajalcev ter tudi urejanje statusa prostovoljnih organizacij, ki sodelujejo v sistemu zaščite in reševanja. Področje, samo da spomnim, sem pa prepričan, da veste, da je po našem mnenju področje nadomestila plač prostovoljnim gasilcem že ustrezno urejeno z Zakonom o gasilstvu in Zakonom o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami. Vemo tudi postopek, da prostovoljnemu gasilcu za čas izobraževanja ali pa za čas udeležbe na intervenciji pripada nadomestilo plače. Se pravi nadomestilo plače z vsemi prispevki in davki, ki bremenijo plače, izplača delodajalec, ki potem zahteva povrnitev od organov ali države ali lokalne skupnosti, odvisno od tega, kdo je gasilca vpoklical na izobraževanje ali pa na intervencijo. Ob tem pa delodajalec lahko poleg tega nadomestila za plačo zahteva tudi povračilo izpada dohodka, in sicer v višini do 20 % nadomestila plače, vključno s pripadajočimi prispevki in davki, ki ga je izplačal za čas odsotnosti pripadnika ali državljana z dela. Nadomestilo plače v teh primerih delodajalcu povrne občina iz občinskega proračuna ali pa država iz državnega proračuna. Na enak način je urejeno tudi denarno nadomestilo pripadnika, ki prejema pokojnino ali denarno nadomestilo za primer brezposelnosti, pripadnika, ki nima dohodka, in pa pripadnika, ki samostojno opravlja svojo dejavnost. Kar se tiče zavarovanja, ne bom našteval členov, ampak je zavarovanje urejeno vsaj v treh zakonih, Zakonu o gasilstvu, Zakonu o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami in Zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Vprašanje, ki ste ga naslovili, tudi ne bom govoril o zdravstvenih pregledih, čeprav se o tem pogovarjamo, da ne bi bili duplirani zdravstveni pregledi tako za gasilce, ki morajo biti zdravstveno pregledani, ker so zaposleni pri delodajalcu, istočasno pa morajo imeti še dodatni zdravstveni pregled narejen, in na tem področju bomo morali nekaj narediti. Ampak v vsakem primeru gledamo tudi to. Gasilska zveza Slovenije vsako leto, kar se tiče zavarovanja, vsako leto v mesecu januarju sklene posebno pogodbo z Zavodom za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ki določi enoten pavšal in s tem višino zavarovalnine. Na podlagi tega lahko dobi prostovoljni gasilec, ki se poškoduje ali zboli pri izvajanju gasilske službe, stoprocentno plačano bolniško, v določenih primerih, najmanj 20-procentna okvara organizma, pa je po predpisih o vojnih invalidih oziroma posledic bolezni možna tudi enkratna denarna pomoč. Bom v nadaljevanju še odgovoril na konkretno vprašanje, kaj mislimo glede spremembe zakonodaje.
Hvala lepa. Dopolnitev odgovora. Izvolite, gospod Hrovat.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister, jaz sem pričakoval, da mi boste v tem delu odgovorili na moje vprašanje. Jaz sem vam na zadnji seji postavil vprašanje, ko ste bili odsotni, kdaj in na kakšen način boste pripravili spremembo zakonodaje, ki ureja status gasilca oziroma status gasilcev in ostalih reševalcev v sistemu zaščite in reševanja. Zdaj ste mi našteli vse tisto, kar že obstaja, kar je. Ampak spomnil bi vas na sestanek, ki ste ga imeli s predsednikom in poveljnikom Gasilske zveze Slovenije, mislim, da novembra, kjer ste potem na tiskovni konferenci obljubili, da boste pripravili spremembo zakonodaje v smislu izboljšav statusa prostovoljnih gasilcev oziroma tudi ostalih reševalcev, seveda posledično. Od takrat so pretekli 4 meseci. V vmesnem času se je zgodil žledolom, za katerega vsi vemo, kdo je opravil gro dela na terenu, torej prostovoljni gasilci in ostali reševalci. Zdaj me resnično zanima predvsem ureditev statusa v relaciji z delodajalci, kot motivacija za delodajalce, da bodo zaposlovali prostovoljne gasilce. To je tisto, kar je glavni kamen spotike oziroma glavna želja prostovoljnih gasilcev, da se končno uredi status tudi na tem področju. Sami se spomnite, mislim, da ste bili skupaj s predsednico Vlade pri tem žledolomu, ko je predsednica Vlade sama klicala delodajalce, da naj pustijo fante na teren, da bodo opravili svoje delo. Od takrat naprej se ni zgodilo nič. Sprašujem vas zaradi tega, ker je bilo takrat veliko obljub, kaj vse se bo storilo, kako se bo status gasilcev uredil. Zdaj je spet minil mesec, pravzaprav dva, pa še vedno ni nič. Zato vas sprašujem: Kdaj, kako in na kakšen način? Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala za dodatno vprašanje. Oba z gospodom Hrovatom, glede na to, da je zelo aktiven v gasilski zvezi oziroma gasilskem društvu, veva, da je bila tudi odločitev Gasilske zveze, da v letošnjem letu naredimo detajlno analizo in na osnovi te analize ugotovimo, ali so spremembe in kje so te spremembe pomembne ali pa potrebne. Ne samo z Gasilsko zvezo, ampak tudi z vodstvi ostalih reševalnih služb in prostovoljnih reševalcev bomo preverili in predlagali morebitne dopolnitve zakonodaje. Kar trdim, je, da tisti očitki, ki so se tudi v času žleda ali pa takoj po žledu, po tej nesreči nanašali, češ, da ni urejen status, da morajo prostovoljni gasilci vzeti dopust, ko gredo na teren, in da nimajo refundirane svoje plače za čas vpoklica, pač ne držijo. To je urejeno in je bilo skozi ta postopek urejeno. Naj samo dokončam. Osebno mislim, da ni samo stvar teh dveh zakonov ali pa treh, ki sem jih naštel, ampak da si bomo, in Ministrstvo za obrambo je to že večkrat naredilo, prizadevali, da bi določene stimulacije, o katerih govorite, za prostovoljne gasilce dosegli tudi pri drugih resorjih ali pa spremenili druge resorne zakone, predvsem na področju davčne, pokojninske in delovne zakonodaje. Tudi sam sem zagovornik stimulacije delodajalca, da v primeru, ko ima na izbiro dva enakovredna kandidata za zaposlitev, uporabi tako imenovano pozitivno diskriminacijo in zaposli poklicnega gasilca. Vendar je treba preveriti, katero zakonodajo je treba spremeniti in kakšne so posledice glede tega. Kot veste, pa je na področje privatnega sektorja toliko težje poseči, če že v javnem sektorju lahko zagotovimo določene ugodnosti, kar se zaposlovanja na tej točki tiče.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Hrovat.
Hvala. Spoštovana podpredsednica, v skladu s poslovnikom predlagam, da Državni zbor opravi razpravo o odgovoru ministra. Zakaj je to potrebno? V Slovenski demokratski stranki smo takoj po tem žledolomu, ki je bil pred dvema mesecema v Sloveniji, napovedali, da bomo vložili predloge za spremembo zakonodaje na tem področju. Ta zakonodaja je z naše strani pripravljena, je pa nismo vložili samo zaradi tega, ker ste vi oziroma vaši sodelavci zagotovili, da boste proučili skupaj z Gasilsko zvezo in potem našli neko rešitev. Zaradi tega mi tega predloga zakona nismo vložili. Od takrat sta minila dva meseca, od prve vaše obljube pa že štirje mesece, ko ste se o teh stvareh pogovarjali, vendar se ni zgodilo nič. Zato mislim, da je zdaj resnično napočil čas, da se stvar ne bo preveč ohladila, da se ne bo preveč odmaknilo od same te katastrofe, ki je doletela Slovenijo, kjer so prostovoljni gasilci in ostali reševalci odigrali glavni vlogo, da se te stvari uredijo. Poglejte, eden izmed osnovnih predlogov, ki prihaja iz gasilskih vrst ali pa iz vrst reševalcev sistema zaščite in reševanja, je, da bi v davčno zakonodajo uvedli spremembe oziroma olajšave za delodajalce pri zaposlovanju prostovoljnih gasilcev in ostalih reševalcev, podobno kot je urejeno za delodajalce, ki zaposlujejo invalide ali pa tiste, ki iščejo prvo zaposlitev. To so konkretni ukrepi, konkretni koraki, ki bi resnično lahko pripomogli k temu, da bi se uredil ta status gasilca v tem segmentu na relaciji prostovoljni gasilec, reševalec pa delodajalec. To je tisto, kar je po mojem mnenju glavna stvar, ki jo je treba urediti. In res ne želimo kakorkoli nagajati ali pa vlagati zakone, za katere vnaprej vemo, da jih koalicija ne bo sprejela, zato bi rad, da se opravi ta razprava, da se poslanke in poslanci tukaj na seji Državnega zbora dogovorimo, kako in na kakšen način bomo to stvar rešili, ne z nekimi solo akcijami, ampak z nekim usklajenim delovanjem. Zato mislim, da resnično ne bi bilo slabo, da jutri ta moj predlog za splošno razpravo oziroma za razpravo o odgovoru ministra tudi podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 27. marca 204, v okviru glasovanj. Prehajamo na naslednji odgovor. Na poslansko vprašanje gospoda Janeza Ribiča v zvezi z ukrepi na področju prostovoljnega gasilstva bo odgovoril minister za obrambo gospod Roman Jakič.
Tudi gospodu Ribiču se zahvaljujem za vprašanje. Ne bom ponavljal tistega, kar sem že v predhodnem odgovoru govoril glede statusnih vprašanj. Vsekakor se strinjam z vami in pridružujem vaši ugotovitvi, gospod Ribič, glede nenadomestljive vloge prostovoljnega gasilstva v sistemu zaščite in reševanja, s katerim ste začeli svoje vprašanje. Ocenjujem podobno, kar se tiče statusa, da je dobršen del že narejen, se pa strinjam tudi s tem, kar je kolega Hrovat na koncu povedal, da tukaj ni prestižne igre, da gre za to, da se v resnici usedemo in z Gasilsko zvezo najdemo ustrezen jezik, predvsem pa rešitve, ob upoštevanju, kar je zguljena fraza, ampak kljub vsemu upoštevanju gospodarske situacije in upoštevanju dejstva, da ne bi s tem na nek način odprli Pandorino skrinjico in potem bi vsi poskušali najti primerno rešitev tudi v drugi zakonodaji, se pravi pokojninski, davčni in tako naprej, ker sem jaz zagovornik, da se uredi na način, da je delodajalec stimuliran. Tudi pravilno ugotavljate, da urejanje statusa gasilstva ne more biti samo stvar krovnega zakona, na področju varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami oziroma gasilstva, ampak to sega tudi na področje, kot ugotavljamo vsi skupaj, davčne, delovne in pa tudi pokojninske zakonodaje. Edino, kar sem želel ob tem vašem vprašanju dodatno povedati, na kar prej nisem odgovoril, je, da je treba dodatne ukrepe v resnici dobro premisliti in doseči konsenz znotraj gasilske organizacije in tudi drugih prostovoljnih reševalnih služb. To je zelo pomembno, ker jaz sem že bil v teh diskusijah z njimi in sem bil tudi z njihove strani opozorjen, da s hitrimi, morda tudi všečnimi rešitvami lahko povzročimo, da bo nehote prišlo do delitve prostovoljnega članstva na operativno in neoperativno oziroma na tiste z določenim statusom in tiste brez njega, kar ima lahko za prostovoljstvo nepopravljive posledice. Spremembe se je treba lotiti dolgoročno, zato bomo v okviru analize tega preseka stanja na področju varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, ki ga izdelujemo v letošnjem letu skupaj z Gasilsko zvezo Slovenije in vodstvi ostalih reševalnih služb, status prostovoljnih reševalcev ponovno preverili in pa predlagali, kot sem že rekel, morebitne dopolnilne predloge zakonodaje. Ob tem pa se je treba zavedati, da pri nobeni rešitvi ne bo šlo brez povečanja finančnih sredstev. To pa nam je popolnoma jasno že zdaj. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ribič, imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Spoštovana ministra, ministrica, spoštovane gospe in gospodje! Tako bom začel. Ko srečaš gasilca, se primeš za gumb, kot da bi srečal dimnikarja, kajti tudi gasilec, ko ti prihaja pomagat v sili, ti želi srečo. Vem, spoštovani minister za obrambo, ste samo eden v vladi. Interesov takšnih ali drugačnih je veliko, ampak moja vprašanja so zelo dobronamerna, kajti vemo, kako močna je gasilska organizacija v Sloveniji in želja je, da bi nekako vsi pomagali to izboljšati. Zato me zanima konkretno: Kaj menite o opredelitvi statusa operativnega prostovoljnega gasilca? To so ljudje, ki imajo praktično enake naloge kot profesionalni gasilci, ki intervenirajo v vseh mogočih nesrečah, ki so visoko usposobljeni za zaščito in reševanje. Večkrat letno so v življenjski nevarnosti, številni se soočajo tudi z razmeroma stresnimi situacijami pri svojem delu. Nihče ne govori, da bi jim bilo treba karkoli plačevati, toda mar se vam ne zdi, da bi jim lahko pomagali vsaj kako drugače. S posebno dohodninsko olajšamo mogoče, z dodatnim pokojninskim zavarovanjem mogoče, z urejenim posebnim statusom, ki bi omogočil normalno delo, ki bi tistim terencem, ki nimajo drugih dohodkov, pokril tudi kakšen del prispevkov, morebiti tudi kakšno leto beneficiranega delovnega staža. Skratka, da bi skupaj iskali možnosti, kako najbolj pomagati tem ljudem, ki nam pomagajo v sili. Prosim za odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Vaša razmišljanja so na mestu in jih popolnoma podpiram, da je treba videti. Še enkrat opozarjam na to nevarnost, na katero me opozarjajo tudi v Gasilski zvezi Slovenije, da je treba biti zelo previden, ko delimo operativnega in tako imenovanega neoperativnega prostovoljnega gasilca, da ne bi tukaj naredili razlike, da ne bi šli v smeri profesionalizacije prostovoljnih gasilcev. Ker potem se pa moramo za dva koncepta odločati: ali koncept, ki ga imamo v Sloveniji 140 let in bazira na prostovoljstvu, ali na profesionalnosti, nekatere države to imajo, ampak potem se je treba zavedati, to pomeni en nov sektor, kreiranje enega novega sektorja z vsemi finančnimi posledicami, istočasno pa po moji oceni zmanjševanju odzivnosti samega gasilstva. Če gledate države, kjer imajo izključno profesionalno gasilstvo, boste videli, da na kraj nesreče prihajajo kasneje. V Sloveniji je, in tukaj se strinjam z vami in kapo dol slovenskim gasilcem, ki so vedno prvi in v trenutku tam, ker je sistem postavljen na ta način, da prostovoljno gasilstvo kliče po tem, da so vpeti v delo, v lokalno skupnost ali pa v okolje, in so tudi tisti, ki znajo najhitrejše odreagirati. So pa seveda na mestu vsa ta vaša priporočila ali pa razmišljanja. In še enkrat pravim, da z Gasilsko zvezo Slovenije točno v tej smeri iščemo variante. Ne nazadnje smo eno vmes našli tako za profesionalne kot tudi operativne, da smo na primer ponudili vsaj iz Slovenske vojske psihološko pomoč predvsem za tiste gasilce, ki gredo na kraj, govorim seveda o prometnih nesrečah ali pa nesrečah, kjer vidijo zelo hude prizore, da bomo tudi psihološko pomoč, ki jo sicer imamo za Slovensko vojsko in slovenske vojake, ko se vračajo z misij v tujini, ponudili tudi gasilstvu, da bi lahko šli skozi travme, ki jih doživljajo s tem, ko prvi pridejo na prizorišče nesreče, in ta ogled je včasih tudi tak, da pušča neke določene psihološke posledice tudi pri samih gasilcih.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Ribič, predvidevam, da imate zahtevo za razpravo.
Hvala za besedo. Zahvaljujem se za odgovore. Če je kaj ali ne, o čemer bi se lahko pogovarjali tukaj v tem Državnem zboru vsi, vsi nekako zagovarjamo gasilce, to ni neka politična stvar, se mi zdi prav, da bi slišali od vseh poslancev neka stališča, neke usmeritve in bi se na osnovi tega lažje naredil en dober zakon. Zato upam, da bi v Državnem zboru v skladu s poslovnikom opravili razpravo in v luči te razprave seveda lahko potem pripravimo izhodišča, ki bi jih potem vnesli v zakonske rešitve. Ne dvomim, da bo do določenih sprememb zakonodaje prišlo, kot ste tudi sami napovedali. Konec koncev je zadnja izkušnja predragocena, da bi izpustili iz rok možnost za odpravo določenih pomanjkljivosti v tej službi. V Državnem zboru smo se že večkrat pogovarjali in strinjali, da naravna nesreča ne sme biti poligon za politično prerekanje in nabiranje političnih točk, in iskreno, gospod minister, vam v Slovenski ljudski stranki ponujamo roko za to sodelovanje. Kot vemo, imamo primere, ko imajo tudi gasilci težave v svojih službah, nekaj ste o tem že odgovorili, in razumljive težave, ko imajo delodajalci prevelik izpad delovne sile, ostanejo pa prepuščeni sami sebi, sploh je to na podeželju, kjer je podjetje, ki ima, ne vem, 20 ljudi, pa je od tega 5 gasilcev, se cela proizvodnja ustavi, in težko je to meriti, kako to poravnati. Zato mislim, da tudi kakršnikoli prihodki iz zavarovalnin in tako dalje predolgo trajajo, predolgo to mlini meljejo za tiste posameznike, ki imajo morda espe, pa so se na takšni delovni akciji ali pri takšni pomoči poškodovali, zato se mi zdi prav, da bi se o teh stvareh pogovarjali tukaj v Državnem zboru in upam, da bodo jutri, ko bomo glasovali o tej razpravi, to tudi poslanci razumeli in mojo pobudo in moj predlog podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. V skladu z vašim predlogom bo Državni zbor odločil v četrtek, 27. marca 2014, v okviru glasovanj. Gospa Sonja Ramšak bo prejela odgovor na vprašanje v zvezi z nepravilnostmi v Slovenski vojski. Izvolite, gospod minister.
Hvala za vprašanje poslanki Ramšakovi. Kljub intenzivnemu dialogu s sindikati, kateremu posvečamo posebno pozornost, je bilo v zadnjem obdobju na različne naslove poslano kar nekaj pisem teh sindikatov, v katerih opozarjajo na po njihovem različne nepravilnosti predvsem v Slovenski vojski. Eno od teh je tudi ta skupna izjava, na katero referirate, treh sindikatov, ki jo omenjate in v kateri opozarjajo na po njihovem mnenju nepotizem in kronizem. Takšna opozorila, da ne bo nesporazuma, kot minister in ministrstvo jemljemo z vso resnostjo, čeprav formalno izjava na Ministrstvo za obrambo sploh ni bila naslovljena, smo primere, ki jih navajate, tudi proučili, pri čemer pa se žal nekatere navedbe, ki so se že pred časom pokazale za neresnične v navedenem pismu, tudi ponavljajo, in se poskuša na nek način ustvariti vtis o alarmantnem stanju na kadrovskem področju v Slovenski vojski. V zvezi s tem je ena ključnih trditev sindikatov povezana s t. i. podelitvijo kadrovske službe ministrstva Slovenski vojski, ki naj bi omogočala nepravilnosti, na katere opozarjate. Prenos kadrovske funkcije v Generalštab Slovenske vojske v delu, ki se nanaša na pripadnike Slovenske vojske, je bil izvršen že v letu 2007. Seveda ni bil prenesen niti v mojem mandatu, niti v mandatu mojega predhodnika, ampak v letu 2007. Po mojem mnenju je vodenje kadrovske politike ena temeljnih funkcij vsake organizacije in je bila takšna odločitev v določenem delu tudi upravičena in ima podlago v zakonu o obrambi. Vprašanje pa je, ali ne bi bilo smotrno kadrovsko funkcijo v celotnem ministrstvu v večji meri poenotiti in racionalizirati, pri čemer je določene dele, ki se neposredno vežejo na delovanje Slovenske vojske, treba v Slovenski vojski tudi ohraniti. In tako je moje mnenje. Tudi moja želja je bila, da se določene funkcije kadrovskih služb znotraj ministrstva na nek način združijo, seveda pa se vse ne morejo. Predlog glede tega je s strani pristojnih služb v pripravi znotraj ministrstva in se bomo o tem odločali v kratkem. Sicer pa ima Slovenska vojska s predpisi in drugimi pravnimi akti natančno določene in razmejene pristojnosti na kadrovskem področju. S kadrovskim načrtom Slovenske vojske pa so določena tudi temeljna izhodišča kadrovske politike ter načela za uveljavljanje kompetentnega modela na področju zaposlovanja in štipendiranja, razporejanja, napredovanja, povišanja, službovanja v tujini, vojaškega izobraževanja in usposabljanja, tudi podeljevanja priznanj, podaljševanja pogodb in odhoda iz Slovenske vojske. Se pravi, kadrovska politika mora skozi pregledne kadrovske procese in postopke ter naloge upravljanja s kadri zagotoviti razvoj organizacije in karierne poti pripadnikom Slovenske vojske in izboljšati s tem strukturo Slovenske vojske ter zagotoviti ustrezno popolnjenost zlasti vitalnih zmogljivosti vojske. Na očitke glede nadzora Slovenske vojske pa bi rad pojasnil, da se v Slovenski vojski redno, v primeru izrednih dogodkov pa tudi izredno izvajajo tako notranji nadzori nad procesi dela. Nadzor nad delom Slovenske vojske v skladu z zakonom izvajata tako inšpektorat za obrambo kot tudi notranja revizijska služba. Poleg tega pa kot vsi organi v sestavi Vlade Republike Slovenije in sama vlada pa izvajajo te nadzore, tudi Inšpektorat za javno upravo, seveda Računsko sodišče in Inšpektorat za delo. Glede konkretnih primerov pa vam lahko pojasnim v nadaljevanju tega odgovora. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Ramšakova, želite še dopolnitev odgovora?
Hvala lepa, spoštovani minister za ta del odgovora. Jaz moram reči, da nikakor nisem z njim zadovoljna. Res je pismo bilo naslovljeno na poveljnika oboroženih sil oziroma na predsednika države in na poslanke in poslance. Iz tega pisma izhaja ogromno stvari, na katere smo vas v Slovenski demokratski stranki v okviru sej Odbora za obrambo že večkrat seznanjali. Tudi na seji, ko smo obravnavali socialni položaj pripadnic in pripadnikov Slovenske vojske, so bili ti problemi izpostavljeni s strani sindikata in tudi s strani poslank in poslancev. Kolikor je meni znano s strani predstavnikov sindikatov, ste z vsebino teh obtožb seznanjeni. Mi pa niste odgovorili na konkretna vprašanja oziroma navedbe, če gre za nezakonito napredovanje častnikov in vojaških uslužbencev v višje plačilne razrede, če gre za kronizem, nepotizem, za diskriminacijo poklicnih pripadnic in pripadnikov ter civilnih oseb v Slovenski vojski, če gre za subjektivno izražanje službenih ocen, navaja celo, da si je vojaška elita podredila celoten ustroj in pravni red Republike Slovenije nas mora vse skupaj zelo skrbeti. Tako vas kot ministra kot predsednika države in ne nazadnje poslanke in poslance. Glede na zadnje dogodke v naši bližini, v Ukrajini in na Krimu je izredno pomembno, kakšno vojsko imamo, ali lahko poveljujoči še vedno računajo na stoodstotno podporo pripadnic in pripadnikov Slovenske vojske. Jaz sem v to prepričana, da še vedno velja zavest in ljubezen do domovine, ne glede na vse to, kar se dogaja. Ampak jaz bi vas res prosila, da se usedete s sindikati, da razčistite te zadeve in da končno pridemo do nekega skupnega imenovalca.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
V resnici gremo točno v tej smeri. Jaz sem, ne glede na to, da nismo bili naslovnik tega pisma in poziva teh treh sindikatov, ko ste povedali, kam je bilo naslovljeno in poslano, smo sprožili vse mehanizme, da se preveri, ali te trditve držijo, in če držijo, da se sankcionirajo, da pa seveda nosijo tudi odgovornost tisti, če so v teh procesih naredili kaj narobe. Načelniku Generalštaba Slovenske vojske in Generalštabu sem takoj predal vse te očitke, ki so navedene v tem pismu. Moram reči, da do klientelizma, do vsega tega, kar je navedeno, imam ničelno točko tolerance. Jaz tudi sam ne kadriram, je pa res, da se tudi ne spuščam v kadrovsko politiko, kot sem rekel, Slovenske vojske na ta način, da bi posegel v vsako njihovo imenovanje, na vsako njihovo spremembo formacije ali pa na vsak njihov izbor določenih kandidatov za določena mesta znotraj Slovenske vojske. Jaz sem sprožil vse mehanizme in pričakujem od Generalštaba Slovenske vojske, da bodo imeli zelo jasne odgovore. Kot sem pa rekel, s sindikati, z vsemi štirimi reprezentativnimi sindikati pa vodimo definitivno permanenten dialog in mislim, da znotraj tega dialoga bomo našli rešitve, predvsem pa odgovore na vprašanja. Nimam nič proti, če je kaj narobe, če se je kaj narobe naredilo, da se ta napaka popravi in poišče odgovornost znotraj sistema, ali je do te napake prišlo nenamerno, če pa je prišlo namerno, pa se za to odgovarja. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, imate zahtevo za razpravo, gospa Ramšak.
Hvala lepa. V skladu z 246. členom Poslovnika Državnega zbora bi predlagala, da se o tej problematiki opravi širša razprava. Minister, vi zelo dobro veste, da smo že večkrat na Odboru za obrambo obravnavali tudi formacije, da v bistvu v skladu z zakonodajo ni, da imamo neke začasne formacije, na katere se premeščajo vojaki in se jim v bistvu s tem krni njihova plača, če se lahko tako izrazim na kratko, in da prihaja tukaj seveda do kršitev delovnopravne zakonodaje. Ko govorite o tem, da permanentno vodite dialog s sindikati, bi jaz rekla, da intenzivirajte to zadevo. Glede na to, da po tem pismu je še kar nekaj pisem, ki je dejansko zaokrožilo strani sindikatov, ne samo teh treh, ki so pač v bistvu naredili skupno izjavo, ampak tudi Sindikata vojakov Slovenije in mislim, da dejansko se na tem področju nekaj dogaja in da bi bilo res prav, da morda se vsi skupaj, tudi zopet na Odboru za obrambo srečamo in poskušamo najti konstruktivne rešitve. Vsekakor je nedopustno, da vojak, ki ima 10 let pogodbo v Slovenski vojski, v desetih letih ne napreduje, v činu govorim, zato ker vemo, da tistih klasičnih napredovanj žal zaradi nekaterih sklepov glede napredovanj v javni upravi seveda ni. Ampak kar se pa tiče znotraj samega ustroja vojske, pa mislim, da je nedopustno in tudi nemotivacijsko za ljudi, da v desetih letih nimajo možnosti napredovanja, ne glede na to, da vemo, da pripadniki in pripadnice Slovenske vojske dejansko po formacijah odstopajo v stopnji izobrazbe, vsaj kolikor je meni znano, zahtevana je četrta stopnja, pa mislim, da ima velika večina peto stopnjo izobrazbe, pa morda tudi še šesto ali sedmo, kar ni ovira za zaposlitev. Seveda je pa potem demotivacijsko, in če držijo navedbe, da se potem pa iščejo razlogi, da se takšne ljudi pa odpusti s subjektivnimi službenimi ocenami ali pa s pomočjo nepravilno ugotovljenega zdravstvenega stanja in podobnih zadev, da to pa je tisto, kar nas mora skrbeti. Policija in vojska sta dve državni inštituciji, in je treba te zadeve res primerno urediti. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 27. marca 2014, v okviru glasovanj. Prehajamo na naslednje vprašanje, na katero bo odgovoril minister za notranje zadeve dr. Gregor Virant, in sicer na vprašanje gospoda Dragutina Mateja v zvezi s postopanjem organov policije v primeru izvajanja nalog inšpekcijskega nadzora mestnega inšpektorata. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Žal mi je, da kolega Mateja ni tu, ker gre za zelo specifično, konkretno vprašanje in me ne bo mogel slišati. Upam, da gleda TV- prenos ali pa si bo kasneje prebral magnetogram. Njegovo vprašanje se nanaša na konkretne aktivnosti policije na območju Mestne občine Koper, pa bom najprej konkretno povedal, kaj je policija v tem primeru delala, potem pa pojasnil širši kontekst tega dogajanja. Policija je na zakonit način in skladno s svojimi pooblastili v sklopu opravljanja svojih temeljnih nalog 5. februarja 2014 pridobila in evidentirala informacije o okoliščinah, ki so kazale na sumljivo zadrževanje neznanih oseb v neposredni bližini naslova, kjer biva delavec policije, ki ga skladno z določbami Zakona o organiziranosti in delu policije policija obravnava kot ogroženega delavca, konkretno gre za vodjo Sektorja kriminalistične policije. Skladno s svojimi pooblastili je policija takoj pristopila k preveritvi sum vzbujajočih okoliščin, z namenom, da se od njega oziroma njegovih bližnjih odvrne morebitno nevarnost. Glede na stopnjo ogroženosti in vlogo ogroženega – kot sem rekel, gre za vodjo Sektorja kriminalistične policije – ter zaradi dejstva, da identiteta sumljive osebe, ki se pojavlja na naslovu ogroženega in je fotografirala njegovo hišo, ni bila potrjena, je policija takoj pristopila k ugotavljanju identitete ter izvedbi prvih nujnih ukrepov. Skladno s pristojnostmi je preveritev prvih sumov prevzela Uprava kriminalistične policije, posebna delovna skupina, skladno s Pravilnikom o varovanju ogroženih uslužbencev policije. Po prvih zbranih obvestilih je policija ugotovila, da bi lahko bila sumljiva oseba zaposlena na Mestni občini Koper. Uslužbenca policije sta se z uslužbencem Mestne občine Koper po telefonu dogovorila za informativni razgovor, ki se ga je brez ugovora udeležil. Ob tem srečanju mu je bilo pojasnjeno, da v razgovoru sodeluje prostovoljno, da ni osumljen nobenega kaznivega dejanja in da je namen razgovora samo pojasnilo, ali ve, kdo je bil na kraju in s kakšnim namenom. Oba uslužbenca policije sta se pred razgovorom tudi izkazala s službeno izkaznico policije. Uslužbenec je bil povabljen na razgovor izključno z namenom, da policija izključi kakršenkoli sum, da gre za kaznivo dejanje oziroma druge sum vzbujajoče okoliščine, ki bi lahko kazale na ogrožanje delavca policije in posameznika, ki policiji pomaga, kar mu je bilo na začetku pogovora korektno pojasnjeno. V razgovoru je delavec Mestne občine Koper tudi sam ponudil, da bo policiji predložil dokaze o upravičenosti svojega ukrepanja. V konkretnem primeru torej policija ni izvajala nadzora nad upravo Mestne občine Koper oziroma nad drugim organom javne uprave, ampak je zgolj izvajala svoja pooblastila in naloge s področja ogroženih delavcev policije. Še malo statistike. V letu 2013 je policija obravnavala 87 primerov ogroženih, od tega 8 primerov srednje stopnje ogroženosti, 1 primer visoke ogroženosti. V vseh primerih je šlo za policiste. Za zagotavljanje varnosti uslužbencev policije in njihovih bližnjih je skladno z že omejenim pravilnikom v veljavi vrsta ukrepov, od tistih najmilejših pa do ukrepov fizične zaščite oziroma preselitve v drug kraj kot skrajni ukrep. Zelo natančno in konkretno so v policiji pripravili poročilo o tem dogodku. Ob tem bi pa zadevo postavil še v širši kontekst. Mislim, da je popolnoma jasno in iz podatkov razvidno, pa tudi iz tistega, kar lahko spremljate v medijih, da policija že kar nekaj časa narekuje tempo boja proti gospodarskemu kriminalu in korupciji. In v takih situacijah se lahko pojavijo tudi številni pritiski na uslužbence policije in zato ima policija razvit sistem, ki te pritiske ali ogroženost zaznava in tudi nemudoma takoj ukrepa. Mora ščititi svoje ljudi, ko opravljajo zakonito svoje dolžnosti. In tudi sam kot minister bom vedno, vedno policijo pred kakršnimikoli pritiski ščitil. Seveda pa gre policija marsikomu tudi na živce, zlasti tistim, ki jim diha za ovratnik oziroma osumljencem za kazniva dejanja.
Hvala lepa. Glede na to, da gospoda Mateja ni v dvorani, je opravičen, verjetno ni dopolnitve [[..]] Naslednji je postavil vprašanje gospod Borut Ambrožič v zvezi z upokojevanjem v javnem sektorju in lokalni samoupravi. Izvolite odgovor, gospod minister.
Hvala lepa. Vprašanje se nanaša na poenostavljeno rečeno upokojevanje javnih uslužbencev, ki izpolnijo vse zakonske pogoje za pridobitev pravice do starostne pokojnine. Če smo pa nekoliko natančnejši, pa dejansko ne gre za upokojevanje, ampak gre za to, da jim v tem primeru preneha delovno razmerje oziroma preneha veljavnost pogodbe o zaposlitvi. Ali se bodo upokojili ali se bodo morda zaposlili pri kakršnem drugem delodajalcu, to je njihova stvar, njihova odločitev. Gre za to, da ZUJF, Zakon o za uravnoteženje javnih financ določa, da takemu javnemu uslužbencu delovno razmerje preneha, razen če v roku dveh mesecev v obojestranskem interesu sklene dogovor o nadaljnjem sodelovanju s svojim delodajalcem. Gre za ukrep, ki se je v praksi obnesel, ki olajšuje zmanjševanje števila zaposlenih v javnem sektorju, ki po drugi strani tudi odpira vsaj nekaj prostora za zaposlovanje mlajših, mladih diplomantov, prvih iskalcev zaposlitve v javnem sektorju, in gre za ukrep, ki ga je pred kratkim obravnavalo tudi Ustavno sodišče in ga načeloma označilo kot skladen z ustavo, je pa naložilo zakonodajalcu, da izenači pogoje med javnimi uslužbenkami in javnimi uslužbenci. Se pravi, ista doba mora biti izpolnjena, da se ta ukrep uporablja tudi pri javnih uslužbenkah. Mi bomo šli v spremembo zakona, ampak še preden se zakon spremeni, že danes delamo skladno z odločbo Ustavnega sodišča, ki je določilo način izvrševanja svoje odločbe tako, da se tudi javne uslužbenke upokojujejo oziroma jim preneha pogodba ob izpolnjevanju istih pogojev, kot veljajo za javne uslužbence, moške. Statistiko teh prenehanj delovnega razmerja čisto natančno vodimo za državno upravo, potem lahko to ekstrapolirate na celotni javni sektor. Od 31. maja 2012 do 28. februarja 2014 je bilo takih primerov nekaj čez 400 v državni upravi, sklenjenih dogovorov o nadaljevanju pa 142. To je bil sigurno eden od razlogov, da smo v lanskem letu uspeli preseči ciljno zmanjšanje števila zaposlenih v državni upravi, če sem konkreten, za 2,6 % se je ponovno zmanjšalo število zaposlenih v državni upravi, pa ga zmanjšujemo že od leta 2006. V širšem javnem sektorju je slika nekoliko drugačna, ampak vseeno tudi v širšem javnem sektorju je prišlo do zmanjšanja števila zaposlenih. Natančnejše podatke si lahko pogledate na Ajpesu, zmanjšanje v celem javnem sektorju je minus 0,3 % vendar se ta procent nanaša na vse, tudi na tiste, ki se financirajo iz evropskih sredstev, iz tržne dejavnosti in tako naprej, pri katerih pa ne zaviramo zaposlovanja. Kar pomeni, ocena je, da se je število zaposlenih, ki se financirajo iz javnih sredstev, znižalo blizu ciljnemu minus 1 %. V državni upravi pa za minus cela 2,6 %. Niso pa vsi deli javnega sektorja enako dosledni glede tega. Je treba kar povedati, najbolj problematično je zdravstvo. Ko se govori recimo o problemih, konkretno urgence na UKC, je treba zelo jasno povedati, če bi bil v zdravstvu menedžment v sodelovanju z Ministrstvom za zdravje sposoben zaposlovati po prioritetah, potem se nam taki problemi pač ne bi pojavljali, kajti v lanskem letu se je število zaposlenih v zdravstvu povečalo za 2,5 %. In kako lahko potem nekdo reče v konkretnem primeru, da ni mogel zaposliti zdravnika tam, kjer je to nujno potrebno. Treba je zaposlovati po prioritetah, tam, kjer je res nujno potrebno. Pravzaprav kaj dosti več ni treba. Če potegnem črto, ZUJF ukrep se je izkazal kot dober, kot koristen. Olajšuje nam zmanjševanje števila zaposlenih in bomo s tem tudi nadaljevali.
Hvala lepa. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev, prvi krog. Prva bo postavila poslansko vprašanje gospa Romana Tomc, in sicer ministru za finance dr. Urošu Čuferju, ki je danes službeno odsoten, ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak, ki je tukaj prisotna, ter ministrici za zdravje dr. Alenki Trop Skaza, ki je odsotna. Izvolite, gospa Romana Tomc.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča, za besedo. Naslovila sem svoje poslansko vprašanje na kar 3 ministre, ker se nanaša na delovanje na vseh 3 področjih. Gre za obračunavanje in plačevanje prispevkov za socialno varnost, s poudarkom na prispevke za pokojninsko zavarovanje in prispevke za zdravstveno zavarovanje, ki spadajo v 2 različni ministrski področji. Zakaj pa ministru za finance? Ker je ministrstvo oziroma Durs, ki je v sestavi oz. pristojnosti ministrstva, zadolženo za pobiranje prispevkov. Moje mnenje je, da ne glede na to, za kaj je kdo zadolžen, morajo vsi trije resorji sodelovati pri reševanju problematike neplačevanja prispevkov. Pred časom sem zastavila ministru za finance vprašanje glede tega, kako se obračunavajo in plačujejo prispevki po posameznih vrstah zaposlitve oziroma pogodbah, kajti sistem je v Sloveniji postal izjemno zapleten. In dobila sem odgovor, ne boste verjeli, na dvajsetih straneh. Na dvajsetih straneh! Toliko različnih načinov obračunavanja in plačevanja prispevkov poznamo, da je odgovor tako zelo obsežen. Najbolj skrbi pa tisto, kar je zapisano na zadnji strani, in zato tudi moje vprašanje. Na zadnji strani je zapisan razkorak med tem, koliko prispevkov v Sloveniji obračunajo tisti, ki so zavezanci, in koliko jih dejansko plačajo. Naj poenostavim. Približno za 5 milijard 300 je vsako leto obračunanih prispevkov. Za pokojnine, za zdravstvo, za porodniško varstvo, skratka vseh skupaj. Medtem ko je bilo v letu 2011 neplačanih za 50 milijonov, je bilo v letu 2012 neplačanih že 108 milijonov. In v letu 2013 se je ta številka povzpela na neverjetnih 240 milijonov evrov obračunanih, vendar neplačanih prispevkov. Spoštovane kolegice in kolegi! Mi smo poslušali danes predsednico Vlade, ki se je zelo pohvalila z ukrepi Vlade, kaj so storili v preteklem letu; ampak moja ocena je, da so predvsem dvigovali davke ter prispevke in se dodatno zadolževali. Zaradi tega bi bilo nujno potrebno, da vsaj tam, kjer zakonske podlage obstajajo, Vlada oziroma pristojna ministrstva poskrbijo, da so te obveznosti tudi plačane, pa morda pritiski na nekih drugih področjih ne bodo [[…]] [[znak za konec razprave]] Ker je danes z nami samo ministrica za delo, sprašujem: Kaj boste storili z vaše pristojnosti, z vašega vidika, da bo zadeva boljša?
Hvala lepa. Izvolite ministrica dr. Anja Kopač Mrak.
Hvala za vprašanje. Kot ste v vprašanju navedli, gre za področje tako v pristojnosti ministrstva za zdravje, našega ministrstva in predvsem ministrstva za finance, kjer v osnovi Durs tisti, ki je odgovoren za pobiranje prispevkov in davkov. Vseeno je vsak prispevek, ki je obračunan in ni plačan, problem. Številke, ki ste navedli, so zaskrbljujoče, predvsem ker gre za trend. Vsekakor je pa treba dati v kontekst, ker ste na začetku povedala, da se obračuna 5 milijard 300 milijonov, in ste potem povedala številki, kjer je obračunano in neplačano. Tukaj so številni problemi, povezani tudi s stečaji podjetij. Problematika je nekje objektivna, nekaj pa je tudi problemov izigravanja same zakonodaje. Na splošni ravni ugotavljam, da je pri nas na področju Ministrstva za zdravje in njegove pristojnosti pomembna ta uvedba, kar je bilo tudi sprejeto s spremembami Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, da ni možen odlok in kakršnokoli manevriranje s prispevki, ki se plačajo za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Hkrati pa je tudi zaradi osveščenosti nas vseh o vplačanih prispevkih pomembna uvedba osebnih informativnih izračunov, kjer bomo imeli državljani na podlagi povezave med Dursom vpogled v plačane prispevke vsak dan in s tem tudi večjo možnost posega v to. Hkrati pa je tukaj, kar ste izpostavili v svojem vprašanju, tudi problem različnih zavarovalnih osnov. Eden izmed mojih ciljev ali velikih želja je, da bi pripravili še v tem mandatu nov zakon, kjer bi na enem mestu uredili vprašanje zavarovalnih osnov. Tukaj moramo spremeniti koncept zgolj plačevanja prispevkov iz pogodbe iz zaposlitve, da je potrebno širše – vsako delo šteje, ampak na nek celovit način, ker smo v preteklosti velikokrat to parcialno urejali, ko smo urejali posamezno obliko dela. To je ena izmed stvari delovne skupine. Vi ste tudi postavili pisno vprašanje glede različnih obremenitev dela, različne oblike dela. Jaz mislim, da sem včeraj podpisala ta odgovor, ker ste vi dobili našo tabelo, kjer je bila ta analiza že opravljena. In na podlagi te analize bo tudi delovna skupina, ki je že imenovana, določene predloge morala dati. Vsekakor je 5 milijard 300 velika vsota pobranih, obračunanih in plačanih prispevkov. Problem je, če se ta delež povečuje. Vendar glede na situacijo v gospodarstvu je tudi vprašanje oziroma v tem deležu bi bilo treba pogledati, koliko je teh prispevkov, ki so bili obračunani, neplačani zaradi stečajev podjetij in drugih problemov. Vsekakor pa je o tem treba govoriti in naloga zakonodajalca je, da naredi sistem učinkovit z vidika pobiranja davkov in tudi zaščite posameznikov, da so ti prispevki tudi plačani. Vemo, da je predvsem v pokojninskem in invalidskem zavarovanju tudi vedno bolj odvisna višina pokojnine, torej individualna pravica od plačanih prispevkov. Seveda pa je v ZPIZ-2, tako kot je bilo v preteklosti, še vedno logika, da tudi če so bili obračunani in neplačani prispevki, se prizna pokojninska doba; seveda se pa to, da niso bili plačani, pozna pri pokojninski osnovi. Vsekakor je potrebno na tem storiti več. In vsak evro neplačanega prispevka je problem. Je pa treba tudi gledati v objektivnem merilu v celoti in deleže glede na celoto pobranih prispevkov. Jaz sedaj ne bom, to bo minister za finance, če bo naslednji mesec dopolnil, ampak jaz imam nekako v glavi, da je 97 % vseh prispevkov, ki so obračunani, tudi pobranih. To v tej celotni masi nekaj pove. Za posameznika, ki pa se sooča s tem problemom, da so mu bili obračunani neplačani prispevki, pa je to problem.
Hvala lepa. Gospa Tomc, želite zahtevo za dopolnitev odgovora? Izvolite.
Bi rada še eno dopolnitev, predvsem komentar, ker minister za finance v svojem odgovoru izraža določene pomisleke rešitvam, ki gredo v smeri enake obravnave vseh oblik dela z vidika prispevkov za socialno varnost, ki bi zahtevale celovito reformo; in potem problematizira tudi za vašo idejo – vsako delo šteje. Bi bilo dobro, da se z ministrom za finance uskladita glede pogledov, kako rešiti to zadevo. Ampak ne glede na vse, da ste vi želeli nekako relativizirati ta podatek o 240 milijonih evrov, ki naj ne bi predstavljal tako zelo velikega deleža. V primerjavi s tem, da si Vlada obeta od prihodkov iz naslova pobranega davka na nepremičnine 200 milijonov evrov in da je s tem zakonom zrevoltirala praktično celo Slovenijo, potem je najbrž 240 milijonov ogromno denarja. In seveda tudi ne drži samo to, da posameznik ni prizadet, ker se mu pokojninska doba šteje, če prispevki niso plačani. Narobe gledamo. Poglejte, pokojninska blagajna mora biti izravnana. Kar denarja zmanjka, mora pokriti proračun. Če mora pokriti proračun, mora iti to iz nekih davkov. In ker nekdo ne plačuje oziroma ker država ni sposobna pobrati tistega, kar bi lahko pobrala, je stalen pritisk na dvigovanje prispevkov in davkov. In to je bil eden izmed razlogov, spomnite se, ne vem kdaj je bilo, oktobra lanskega leta ste povišali prispevke za zdravstveno zavarovanje, za avtorske, za samostojne podjetnike in tako naprej. To vse – nesposobnost države, da pobere tisto, kar državi pripada – dviguje pritisk na ostale zavezance oz. zavarovance.
Izvolite, ministrica.
Mislim, da ni potrebno, da tukaj polemizirava, ker se strinjava. Jaz mislim, da sem povedala dovolj jasno za tiste, ki so poslušali, želeli tako slišati, nisem poskušala relativizirati, ali da je problem 240 milijonov nepobranih napram 5 milijardam 300 milijonov. Nikoli nisem rekla, da ni problem to, da posameznik nima plačano. Dejstvo je, da v pokojninskem sistemu delamo za to, tudi z osebnimi informativnim izračunom, da bi šlo v smeri, da se to ne bi dogajalo, da je zelo pomembna osveščenost in tudi nesprejemljivost s strani širše družbe od tega, da se prispevki ne plačujejo, ker je s tem kršena ena temeljnih pravic delavcev. Kar se tiče ZPIZ, kar ste omenili prej, da dvigujemo prispevke. Dejstvo je, da je na avtorske in podjemne pogodbe vpeljal ZPIZ dva prispevka in z interventnim zakonom je bila samo navezava na te zavarovalne osnove. Naša zakonodaja tako poteka, da je večina osnov za plačilo prispevkov določena s pokojninskim in invalidskim zavarovanjem in se zdravstveno varstvo in plačilo zdravstvenih prispevkov veže na osnove, ki so določene v pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Plačevanje ali neplačevanje prispevkov je debata, o kateri smo veliko govorili predvsem v krizi. V letu 2008, 2009 je bila velika problematika delavcev v Rogaški. Veliko je bilo narejenega, dejstvo pa je, da je sistem še vedno tak, da se prizna pokojninska doba, ne glede na to, da niso bili plačani prispevki. In če bi šli v smeri, kot je bilo večkrat predlagano z vaše strani, v smeri osebnih izračunov, to ne bi bilo mogoče. Zakaj ne? Ker potem se zmanjša solidarnost v sistemu. Prav to, da imamo v sistemu še vedno to, da se pokojninska doba prizna, je element solidarnosti. Vsekakor pa je potrebno tudi jasno povedati, da je potrebno v sistemu zagovarjati odgovornost, solidarnost in da mora vsak prispevati v skladu s svojimi zmožnostmi v naš skupen sistem. Edino tako bomo lahko – tudi naši zanamci, naši otroci – uživali pridobitve na medgeneracijski solidarnosti temelječega pokojninskega sistema in tudi uživali pravice iz zdravstvenega varstva. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo postavila gospa Alenka Pavlič ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneju Pikalu. Izvolite, gospa Pavlič.
Hvala lepa. Spoštovani minister, Srednja šola Jesenice, Jeseničanom poznana pod imenom ŽIC – Železarsko-izobraževalni center, ima dolgoletno tradicijo izobraževanja železarskih poklicev, v novejšem času pa izobražuje tudi za druge poklice: administrator, medicinski tehnik, mehatronik. Šola je že od lanskega leta spomladi brez ravnatelja. Šolo s 680 dijaki in dijakinjami ves čas vodi vršilec dolžnosti. Prvi razpis za ravnatelja je svet šole objavil junija 2013, na katerem ni bil izbran nihče, novi razpis je bil objavljen oktobra 2013, na katerem prav tako ni bil izbran nihče, saj noben od kandidatov ni dobil večine glasov članov sveta zavoda. Te dni se je zaključil tretji razpis za ravnatelja. Današnje srednje šole se soočajo z mnogimi novimi zahtevami in izzivi, pri čemer pomembno vlogo igra tudi ravnatelj, na katerem sloni zahtevno vodenje javnega zavoda. Stanje na Srednji šoli Jesenice ni dobro. Primanjkuje razvojne strategije, vse to pa vpliva na dolgoročno kvaliteto dela. Zato vas, minister, sprašujem: Kako mislite ukrepati, če sploh, in preprečiti nadaljnje nastajanje škode na tej srednji šoli? Poleg tega me zanima: Ali se boste v okviru obiska Vlade na Gorenjskem ogledali to ustanovo? S to sem se tematiko obračala že na vašega predhodnika, ministra Turka, ker šola tudi infrastrukturno zelo zaostaja za drugimi šolami: slabi pogoji za praktične vaje, slabe garderobe, stavba je energetsko nevzdrževana, slabo vzdrževana. Ponekod se izobražuje v nemogočih razmerah, zato ne čudi, da vpis v poklicno izobraževanje iz leta v leto pada. Izobraževanje za poklicno stroko, predvsem tehnične poklice, je tako rekoč zastalo, pa čeprav si vsi močno želimo uvajati medpodjetniške izobraževalne centre, se pravi centre uporabnih znanj. Zanima me, če jih boste obiskali in kako boste reagirali? Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, minister dr. Jernej Pikalo.
Hvala lepa in hvala, da sem lahko danes tudi tule v Državnem zboru. Treba je nekaj stvari reči. Šola ni brez ravnatelja, šola ima vršilca dolžnosti – ravnatelja, ki svoje delo opravlja v skladu s pooblastili, tako da ne bomo govorili o kakršnikoli brezmenedžerski poziciji, skratka ima. In po mojih podatkih je bil ravnatelj imenovan 7. septembra 2013 za eno leto, torej do 7. septembra 2014. Zakonodaja iz tega področja omogoča, da je imenovan dvakrat za vršilca dolžnosti za dobo enega leta. To je, kar se tiče tega konkretnega ravnatelja. Kar se tiče samih pooblastil, ki jih minister ima, vi dobro veste, da v skladu s 53.a členom Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja minister sam neposredno ne posega v imenovanje ravnateljev. To dela svet šole oziroma svet zavoda in tako se mi tudi vedemo. Je pa res nekaj drugega, in sicer kot ste rekli, sedaj je tretji razpis. Jaz bom vsekakor, tudi če ta razpis ne bo uspešen, pozval člane sveta šole, da odgovorno ravnajo v skladu z vsemi tistimi pooblastili, ki jih kot člani sveta šole imajo. Ni naloga ministra, da nastavlja ravnatelja. Mislim, da bi to bilo celo slabo, ne samo za ta primer, ampak še za kakršenkoli drugi primer. Vemo, da moramo balansirati na eni strani med učinkovitostjo vodenja, da šola ne ostane brez pedagoškega in siceršnjega vodje, in na drugi strani političnim nevmešavanjem v to, kdo bi ta oseba lahko bila. Če bi bil minister tisti, ki bi nastavljal ravnatelje, potem verjamem – ne samo zdaj, ampak kadarkoli prej in tudi kadarkoli kasneje – da bi prihajalo do očitkov o političnem vmešavanju na to, kdo bo vodil neko določeno šolo, pa ne samo to vašo šolo oziroma šolo, o kateri sprašujete. Odgovornost članov sveta šole – na članih sveta šole je, da v skladu s svojo odgovornostjo, jaz tudi upam, da se bodo lahko dogovorili, primerno izvedejo in pridejo do nekoga s polnimi pooblastili. Če pa temu ne bo tako in bodo vse ostale zakonske možnosti izčrpane, potem pa ima minister v skladu s 54. členom tega istega zakona, ki sem ga prej citiral, možnost, da vendarle postavi nekoga za ravnatelja, s tem da je treba takoj začeti postopek tudi v iskanju novega. Kajti ni prav, kot rečeno in to je tudi v skladu z mojimi načeli, da bi minister politično nastavljal kogarkoli. Kar pa se obiska Vlade na Gorenjskem tiče, vam bom pa čisto po pravici povedal, da za drugi dan obiska še ne vem natančno urnika. Prvi dan, za jutri pa tega ni v urniku zato, ker smo na Bledu na različnih lokacijah. Mi imamo šport, visoko šolstvo, srednje šolstvo in tako naprej in bomo v okviru tega obiska primerno obiskali vse inštitucije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, gospa Pavlič. Zahteva za dopolnitev odgovora.
Minister, kako pa bi zgledalo, če ne bi bilo nikogar, ki bi vodil. Oba se morava strinjati, da vršilec dolžnosti ni isto kot biti ravnatelj. To je eno. Drugo, kar je, kar sem poudarila v svoji razpravi, je to, da eno so tekoči posli. Glede na prejšnje vodenje prejšnjega ravnatelja smo lahko na Jesenicah izredno razočarani, da ni bilo že do takrat nobene razvojne strategije, zato z visokim pričakovanjem čakamo novega ravnatelja, ki bo v svoji obrazložitvi podal neko razvojno strategijo tega centra. To se nam zdi izredno pomembno. Vemo pa, da je tudi za samo stabilnost vodenja pomembno, da je imenovanje, in da ni samo vršilec dolžnosti. Vsekakor pa se mi zdi, da kljub vsemu vem, da ne smete politično posegati, ampak nekaj prav gotovo ni v redu s tisto izbirno komisijo, člani sveta, da po dveh, tudi po treh razpisih, vprašanje, če so izbrali koga. Nekaj mora biti narobe, da ne morejo izbrati ravnatelja. Mogoče samo v razmislek. Kar se tiče vašega obiska v petek, bi vam samo sporočila, če bi vam čas dopuščal, da si na tej srednji šoli želijo vašega obiska. Mogoče lahko še kljub vsemu v to komponirate. Ko pa sva ravno pri ravnateljih, bi vas vprašala, če boste želeli odgovoriti, lahko odgovorite, ker tega nisem najavila. Sprašujejo: Kdo nasprotuje oziroma če vi nasprotujete odobritvi delovne uspešnosti ravnateljev za delo v šolskih razvojnih timih na šolah v okviru projekta posodobitve gimnazijskih programov? Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, minister, dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Ne, nisem jaz tisti, ki nasprotujem. Vam lahko povem, da sem že dvakrat uradno na Vlado Republike Slovenije vložil gradivo za to, ampak odziva ni bilo glede tega. Kar pa se tiče obiska, če bo le mogoče, bomo seveda opravili tudi ta obisk. Mislim, da je pomembno, da to naredimo in da ugotovimo to situacijo. Ampak, kot rečeno, odgovornost je na članih sveta in jaz jih tudi iz tega mesta pozivam, da opravijo svoje delo in tudi upravičijo svoje članstvo v svetu šole. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo postavil mag. Andrej Vizjak ministru za finance dr. Urošu Čufarju, ki je danes službeno odstoten. Izvolite, mag. Vizjak.
Hvala lepa, predsedujoča. In naj že na tem mestu in v tem trenutku povem, da pričakujem od ministra ustni odgovor na moje poslansko vprašanje na naslednji seji. Želim mu zastaviti vprašanje ne toliko glede zadolževanja naše države, ki je enormno in presega zdrav razum, temveč v smislu, kako se bomo razdolžili. Danes smo poslušali veliko o razdolžitvi podjetji. Tudi podjetja v Sloveniji so zelo zadolžena in če želijo funkcionirati naprej, morajo znižati svoj dolg glede na denarni tok oziroma glede na poslovanje, da lahko sploh poslujejo naprej. Zelo podobno velja za državo, država se je v zadnjih 6 letih zadolžila za preko 50 % bruto domačega proizvoda oziroma tega, kar ustvarimo. To je največ v Evropski uniji, nobena druga država se ni s takim tempom zadolževala. To je skrb zbujajoče. Zadolžili smo se za preko 17, 18 milijard v zadnjem 6-letnem obdobju. Za obresti bomo plačevali že letos preko 1 milijarde evrov oziroma okrog 15 % tega, kar z davki in ostalimi prihodki v državni proračun sploh poberemo. Samo za obresti bomo plačevali približno 15 % tega, kar poberemo v proračun. Krepko čez milijardo evrov! Kaj je pa najhuje? To, da bomo plačevali obresti v tujino, saj smo so zadolževali v tujini. Ta denar, ki ga bomo pobrali od slovenskih podjetij, od slovenskih davkoplačevalcev, bomo nakazovali v tuje banke in ta denar bo šel iz države in bo kasneje krožil v drugih ekonomijah. To je najbolj neugodna okoliščina in zaradi tega tudi dodatno skrb vzbujajoča. Jaz imenujem zadolževanje države kot sposojanje denarja od mlade generacije, od tistih, ki prihajajo za nami. Če se mi zadolžimo, bodo to vračali bodoči rodovi in to je neke vrste sposojanje denarja od teh mladih ljudi. Če pa se brezglavo zadolžujemo, še posebej če se zadolžujemo za tekočo uporabo, pa je to kraja mladih generacij. Se pravi, krademo mladi generaciji denar, kajti ne vem, kako in kdaj bodo ti to lahko vrnili. Ministra za finance sprašujem o načrtu: Kako se bomo v tej državi razdolžili? Kako bomo proračun uravnotežili najprej, to se pravi, da bomo sploh na nuli? In kdaj bomo to dosegli? Kdaj bomo in s kakšno dinamiko bomo zniževali naš dolg na 60 % BDP? In še posebej me zanima: S katerimi in kdaj uveljavljenimi konkretnimi ukrepi se bomo začeli razdolževati v tej državi?
Hvala lepa. V skladu z vašo zahtevo, mag. Andrej Vizjak, bo minister dr. Uroš Čufer na vaše vprašanje odgovoril ustno na naslednji redni seji Državnega zbora. Gospa Iva Dimic bo postavila poslansko vprašanje ministrici za zdravje dr. Alenki Trop Skaza, ki je odsotna; ter ministru za kulturo dr. Urošu Grilcu, ki je tukaj prisoten.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča, za besedo. Spoštovani minister! Imam poslansko vprašanje, ki je namenjeno dvema ministroma, tako ministrici za zdravje, ker sem pričakovala, da bo tudi prisotna, in ministru za kulturo. Spoštovani minister! Iz prispevkov različnih časopisnih medijev izhaja, da naj bi vodstvo Univerzitetnega kliničnega centra za včeraj, to je 25. marca 2014, prepovedalo obhajanje svete maše za nerojene otroke in njihove starše v kapeli Kliničnega centra iz razloga, citiram, "ker naj bi z molitvijo za umrle med postopkom umetne prekinitve nosečnosti lahko bile prizadete osebe, ki so se v skladu z njihovo ustavno pravico odločile za umetno prekinitev nosečnosti zaradi kakršnihkoli osebnih razlogov". V primeru resničnosti teh informacij bi to pomenilo, da je bilo s strani UKC poseženo v svobodo vesti oziroma veroizpovedi, ki je v skladu z 41. členom Ustave Republike Slovenije temeljna človekova pravica. Ta ima poseben ustavni položaj, saj je skladno z Ustavo prepovedana celo njena začasna razveljavitev ali omejevanje. Tako ravnanje UKC pomeni kršitev 2. člena Zakona o verski svobodi. Ustavno sodišče je v zadevi iz leta 2010 jasno zavzelo stališče, da je ključni element za pravico do verske svobode izražanje notranjih osebnih odločitev navzven. Citiram: "Izpovedovanje pomeni ustno ali pisno izražanje vere navzven, vključno z namenom širjenja vere. Poleg verskega nauka so namreč za vero bistveni bogoslužje oziroma obredje, druga pravila ravnanja, ki izhajajo iz njenega nauka, pa tudi povezovanje v skupnosti. Svoboda izpovedovanja in izvrševanja vere je zagotovljena posameznikom in tudi verski skupnosti ali združenjem ne glede na to, ali so pravne osebe ali ne." S takim ravnanjem UKC je nedopustno kršena ustavna določba 7. člena o svobodi delovanja verskih skupnosti, ki se še zlasti nanaša na verske obrede in verske zadeve oziroma ustavno načelo ločitve države in cerkve, ter določba 4. člena Zakona o verski svobodi. Zato nas, minister, zanima naslednje: Ali se je vodstvo posvetovalo s pristojnim ministrstvom, ko je pripravilo odgovor? Kako boste v skladu s svojimi zakonskimi pristojnostmi ukrepali, da se nemudoma odpravi to neustavno stanje, vključno s pričetkom ustreznih postopkov ugotavljanja odgovornosti vodstva Univerzitetnega kliničnega centra? Kako boste v skladu s svojimi pristojnostmi ravnali v prihodnje, da ne bo prihajalo do takih in podobnih protipravnih dejanj?
Hvala lepa. Izvolite, minister dr. Uroš Grilc, imate besedo.
Spoštovana poslanka gospa Iva Dimic, spoštovana predsedujoča, spoštovani poslanci in poslanke! Hvala lepa za vprašanje. Moram takoj odgovoriti, da je UKC kot samostojni javni zavod tisti, ki skrbi za duhovno oskrbo v bolnišnicah suvereno, in da se v tem smislu z nami ni posvetovalo. Moram tudi reči, da moj odgovor temelji na podatkih, ki smo jih uspeli pridobiti tudi od resornega ministrstva. Želel bi si, da tukaj odgovori tudi resorna ministrica, to bi bil potem garant, da boste dobili čim bolj popoln odgovor. Duhovno oskrbo v bolnišnicah omogoča izvrševanje človekove pravice do svobode vesti oziroma veroizpovedi posameznikom, ki zaradi hospitaliziranosti ne morejo realizirati veroizpovedi sami izven prostorov bolnišnice. Še enkrat poudarjam, gre za to, da se zagotovi duhovno oskrbo tistim posameznikom, ki te pravice zaradi hospitaliziranosti ne morejo realizirati izven prostorov bolnišnice. V tem delu država z Ustavo in s področnim zakonom zagotavlja pogoje za izvajanje duhovne skrbe, podobno, kot veste, zagotavlja tudi duhovno oskrbo zapornikom, vojakom in policistom na tujih misijah. Konkretno v dotičnem primeru potekajo verski obredi v kapeli Univerzitetnega kliničnega centra v Ljubljani. Ti obredi so namenjeni verski duhovni oskrbi hospitaliziranih bolnikov, njihovih svojcev, opravljajo pa jih verski uslužbenci verskih skupnosti. Iz korespondence med UKC in bolnišničnim duhovnikom, ki jo je pridobilo ministrstvo, je razvidno, da vodstvo UKC ni problematiziralo niti verskega obreda, niti dela bolnišničnega duhovnika, niti duhovne oskrbe hospitaliziranih bolnikov in njihovih svojcev. Kaj je torej problematiziralo? Problematiziralo je samo namero, da se s posredovanjem in sodelovanjem organizacije, ki pa ni verska skupnost, ampak je zasebni zavod, ter v imenu verske svobode odpira polemiko o neki drugi človekovi pravici, ki je prav tako zapisana v Ustavi, in sicer v 55. členu. Govorimo o pravici do svobodne prekinitve nosečnosti. Iz korespondence izhaja, da je vodstvo UKC s tem, da se je poskusilo izogniti tovrstni polemiki, zaščitilo nazorsko nevtralnost, ki je v razmerah ustavne ločitve predpisana vsem javnim ustanovam. Na Ministrstvu za kulturo ne najdemo argumentov za trditev, da bi odločitev vodstva UKC posegla v svobodo vesti oziroma veroizpovedi. Tudi ne najdemo argumentov za trditev, da bi posegla v svobodo delovanja verskih skupnosti. Mislimo, da s to odločitvijo ni nastopilo niti neustavno stanje, niti kakšno protipravno stanje, ki bi terjalo iskanje neke odgovornosti. Si pa kot pristojni minister vendarle umišljam, da je pri celotni zadevi verjetno prišlo do umanjkanja dialoga med vsemi zainteresiranimi, to, kar je žal v tej državi zelo pogosto. Dialog je tudi edini način, da se v prihodnosti takšne izredno občutljive zadeve za vsakega posameznika tudi preprečijo.
Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospa Dimic.
Hvala lepa. Univerzitetni klinični center oziroma vodstvo ne more posegati v omejevanje namena verskega obreda, s kakšnim namenom. Mislim, da je to poseganje v versko svobodo. Ne glede na vse skupaj so tudi nerojeni otroci ljudje, zato imamo vsi pravico, da s tem sočustvujemo in da opravljamo tudi mašne namene v ta namen. Ne vem, če imate vi drugo razlago, ampak zaradi tega se nam je ta tema zdela vredna poslanskega vprašanja. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Hvala lepa. Še enkrat se opravičujem, povem to, kar vem. Žal nam tu manjka še en zelo pomemben sogovornik. Mogoče bi k temu dodal samo to, da obstaja še dodaten argument, ki ga niste omenili in ki smo ga tudi iz medijev zasledili. Podobna maša je potekala večkrat, vendar ne na takšen način, kot se je to zgodilo ali naj bi se zgodilo v letošnjem letu. Doslej takšna maša ni bila organizirana v sodelovanju s civilno družbo, tako trdi vodstvo UKC, in tudi ni bila oglaševana v javnih medijih. Kot minister zato predlagam in pozivam, apeliram, da se izognemo vprašanju in nevarnosti mešanja dveh ustavnih pravic, ustavne pravice do duhovne oskrbe in ustavne pravice do prekinitve nosečnosti; in da vodstvo UKC skupaj z izvajalci duhovne oskrbe in tudi s civilno družbo vzpostavi ustrezen dialog ter najde rešitev, ki bo dobra za to, čemur je duhovna oskrba prvotno namenjena. Apeliram na dialog in želim, da iz tega ne nastane neka velika politična tema. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednje poslansko vprašanje bo postavila mag. Majda Potrata ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneju Pikalu.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana ministra in generalna sekretarka, poslanke in poslanci! Naj kar takoj povem, kakšno je moje vprašanje, kratko in jasno, kot smo danes slišali, da mora biti. In sicer je tako: S katerimi ukrepi Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport zagotavlja dostopno in kakovostno javno šolstvo? Najprej avktorialni okvir k temu. 20. marca je poteklo leto, kar ste, spoštovani minister, prisegli v Državnem zboru, da bo javno dobro, javna korist vaša temeljna skrb. Socialni demokrati smo zagovorniki kakovostnega javnega šolstva, zato smo bili z vašim predhodnikom v marsičem nezadovoljni, zato smo tudi sestavili interpelacijo zoper njega. Naj spomnim, katere stvari v njegovem ravnanju so nas najbolj motile. V ZUJF – mislim, da je kratica vsesplošno znana – je bilo kar več kot ena petina členov posvečenih izobraževanju in vzgoji. Tako je ZUJF pripravljal neko majhno reformo na področju izobraževanja, ne da bi to napovedoval in ne da bi spremembe uvajal v za to odgovornih ali pristojnih krovnih področnih zakonih. Te spremembe, ki so bile v ZUJF zapisane, sicer čisto vse niso bile uresničene, zlasti tiste ne, ki so zadevale zniževanje normativov in standardov, ker niso imele te spremembe podpore v socialnih partnerjih. Vendar se je napovedovalo, da bo tudi po sprejetem ZUJF varčevanje usmerjeno v nesorazmerno poseganje ravno v izobraževanje, znanost in šport. Zato me zanima: Kaj lahko po enem letu svojega delovanja postavite pred javnost kot tiste ukrepe, ki so v tem letu vendarle tisti, ki zagotavljajo dostopno in kakovostno javno šolstvo? To je za nas bistvenega pomena, ker se razmere, zlasti finančne, v velikem delu še niso popolnoma konsolidirale. Hvala za odgovor.
Izvolite, minister.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Hvala gospe poslanki za to vprašanje. Jaz bom na začetku odgovoril v nekaj grobih obrisih zato, da bi dal oris vsega tistega, kaj smo počeli zato, da smo zagotavljali dostopno in kakovostno javno šolstvo. Vsekakor je prva stvar to, da smo uspeli obrniti trende, ki so se v tej državi nakazovali in so šli v smeri privatizacije, so šli v smeri poslabšanja kakovosti šolstva, skozi slabšanja normativov in standardov, ki jih imamo in veljajo že dolga leta v naši državi. Normativi in standardi niso samo zato, ker Socialni demokrati menimo, da morajo ostati, ampak so temelj kakovosti šolstva, so temelj kakovosti tistega, da se lahko danes na določenih segmentih vsekakor pohvalimo, da je naš šolski sistem verjetno med dvajsetimi najboljšimi, ne v Evropski uniji, ampak na svetu. Ob izjemni globalni konkurenci je verjetno naš sistem med dvajsetimi najboljšimi na svetu. Vseskozi pri svojem delu, v enem letu, kot ste sami omenili, izhajamo od podmene dostopnega, kakovostnega šolstva, šolanja in raziskovanja za vse. Obenem pa želimo tenkočutno, ampak vendarle delati korake naprej, torej korake v smeri modernizacije, korake v smeri tega, kajti še vedno je možnost napredka in vedno se da stvari izboljšati. Naša maksima je, da smo eno od verjetno najpomembnejših ministrstev, kar se tiče razvoja posameznikov, kar se tiče, grdo rečeno, strateške surovine, ki se ji reče naši ljudje. Državljani Republike Slovenije so izjemen strateški vir in prav je, da te človeške vire razvijemo do absolutnega potenciala, torej njenih ali njegovih sposobnosti. Ob upoštevanju vseh individualnih in siceršnjih posebnosti vsakega posameznika. Konkretno lahko povem, da smo v tej smeri na eni strani okrepili tripartitni dialog z ravnatelji, s sindikati, ker mislimo, da je to smer delovanja, ki vodi v primerne spremembe. Zagotovili smo ustrezno financiranje celotnega šolskega sistema po vertikali. Lahko rečem, da smo realizirali tisti sklep, ki ga prejšnja vlada ni želela realizirati, torej 16 milijonov za visoko šolstvo v prejšnjem letu. Gre za sklep, ki ga je sprejel Državni zbor. In seveda 16 milijonov, dodatnih 16 milijonov denarja za znanost v letošnjem letu. K temu smo dodali tudi 6,1 milijona za drugo stopnjo bolonjskega študija, ker je dosedanja druga stopnja bolonjskega študija neprimerno financirana in potrebuje ta dodatek. K temu moram reči, da smo rešili oz. rešujemo vprašanja glede fiktivnih vpisov. Ni prav, da se ljudje vpisujejo v šole, potem izkoriščajo socialne in druge ugodnosti, ki gredo skupaj s šolanjem, obenem pa ne nadgrajujejo tistega potenciala, o katerem sem govoril prej. Lahko rečem, da smo med vsemi temi ukrepi oziroma stvarmi tudi umirili šolski prostor. Danes ni več vprašanja normativov in standardov, ampak gre za vprašanje nadgrajevanja kakovosti šolstva. In če smem, še eno stvar smo naredili, preprečili smo – in to je tudi sodišče kasneje ugotovilo – zlorabo proračunskih sredstev pri podeljevanju koncesij za visokošolske zavode. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, mag. Potrata.
Hvala lepa, minister, za ta del odgovora. Verjetno vam je tudi poznano, da sem se s posebnim poslanskim pisnim vprašanjem obrnila na Vlado in da sem spraševala po tem, kako bo z normativi in standardi v prihodnje, ker zahteve po zmanjšanju obsega javnega sektorja ne potihnejo. Različne izjave je mogoče zaznavati in ni se mogoče izogniti razmisleku o tem. Ampak tisto, kar je mene posebej zanimalo, je bilo to, ali obstajajo načrti o tem, da je treba pripraviti strokovne podlage za to, da bi preprečili negativne vplive, če bo prišlo do sprememb, kakršnihkoli že, v prihodnje zaradi sprejetega fiskalnega pravila. Obseg sredstev, namenjenih izobraževanju, bo treba vendarle kakorkoli zmanjševati. To je ena stvar, ki me zanima. Druga stvar, ki me zelo zanima, pa je ta, da je pri uporabi ali črpanju evropskih sredstev in pri komentiranju tega, kako uspešni smo pri tem, mogoče zaznati tudi opozorila, da ni vedno jasno zarisana meja med javnim in zasebnim. V zadnjem delu svojega odgovora ste o tem tudi govorili, ko ste omenjali, kako ste preprečili netransparentno ali negospodarno porabo javnih sredstev, ki se naj bi pretakala v zasebni sektor. Vsekakor me zanima, kako to dvoje združevati, ker zapirati oči pred dejstvi, da če proračunskih sredstev ne bo, bo treba nekaj vendarle v tej smeri tudi storiti. Hvala še za ta del odgovora.
Izvolite, minister.
Hvala lepa. Najprej načelno. Mislim, da bi bilo zelo slabo za to državo, da bi se odpovedala oziroma da bi zmanjševala sredstva na tistem delu, za katerega verjamem, da je daleč najbolj vitalen del te družbe in ki pomeni tako rekoč prihodnost te družbe. Če bomo tule zmanjševali sredstva, potem nam čez 20 let, ne bom rekel, bog pomagaj, ampak kaj podobnega. Kajti gre za vprašanje napredka, gre za vprašanje razvoja. Jaz tudi ne vidim, pa ne samo na tej deklarativni ravni, ampak tako tudi delujem, ne gre za vprašanje stroška, ampak vprašanje naložbe, ki se nam bo nekoč v prihodnosti lahko zelo bogato obrestovala. Pa ne gre samo za to. Gre za to, da imamo kot družba dolžnost, da pri vsakem posamezniku razvijemo njegove ali njene sposobnosti do maksimuma. Kar se tiče vašega vprašanja glede normativov in standardov, zaenkrat tovrstnih analiz ne pripravljamo. Imamo pa stalen dialog s socialnimi partnerji, kot sem rekel že prej, in tam te majhne popravke, s katerimi se socialni partnerji strinjajo, tudi poskušamo uveljaviti. Mislim, da je prav, da delamo, ampak ne na horuk in ne povprek in počez, ampak zelo tankočutno in z veliko vpogleda v to, kaj to pomeni za prihodnost. Kar pa se tiče EU sredstev oziroma zgodbe o pretakanju iz javnega v zasebno, je pa treba biti posebej občutljiv. Mislim, da je naša primarna skrb, skrb kot države, za javno. Če kdo želi dopolnjevati z zasebnim, je to njegova ustavna pravica in prav je tako. Ampak to naj počne za svoj denar in s svojimi sredstvi. Hvala lepa.
Hvala lepa ministru. Naslednji je z vprašanjem na vrsti mag. Branko Grims, in sicer ima vprašanje za ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo gospoda Metoda Dragonjo.
Vsem prav lep pozdrav. Spoštovani minister, ena od osrednjih točk vašega programa, ki ste ga predstavili ob nastopu, so bila vlaganja v raziskave in razvoj v slovenskem gospodarstvu oziroma v podjetništvu. Kadar govorimo o raziskavah in razvoju, s tem dejansko govorimo tudi o znanosti v širšem pomenu besede. Zato bi vam za začetek dal en predlog, in sicer na osnovi tega, kar smo danes slišali v parlamentu. Predsednica Vlade je dejala, da dvig DDV "nikakor ni obremenil slovenskega gospodarstva". Vse doslej je v učbenikih pisalo, da dvig DDV vsestransko obremeni gospodarstvo, ki je zaradi višjega DDV dolgoročno manj konkurenčno na svetovnem trgu. To epohalno odkritje predsednice Vlade vsekakor zasluži vso pozornost in predlagam vam, da v okviru Vlade proučite možnost, da jo predlagate za Nobelovo nagrado za ekonomijo, kajti odkrila je nekaj, kar je enako perpetuum mobile. Dviguješ DDV in s tem, ko to, kot citiram gospo Alenko Bratušek, "nikakor ne obremenjuje gospodarstva", zbereš čedalje več davkov, gospodarstvo pa ni obremenjeno. To je v bistvu perpetuum mobile, res nekaj izjemnega in zasluži za to Nobelovo nagrado za ekonomijo. Ko gre za vprašanje raziskav in razvoja, pa sem želel opozoriti na naslednje, kako se to dogaja v praksi. Kontrolo nad temi vlaganji izvaja Davčna uprava, ko odredi, kaj lahko podjetje uveljavi kot olajšavo in kaj ne. Spomnil bi, da so bile te olajšave pred časom nižje in morda kontrola takrat ni bila tako stroga, ker so bile 40 %. Potem je vlada Janeza Janše oziroma koalicija pod vodstvom SDS izglasovala, da so za vlaganja v raziskave in razvoj 100 % olajšave. Od takrat pa so se stvari precej spremenile in zlasti v zadnjem obdobju je to vprašanje zelo pereče za marsikatero podjetje, ki mu enostavno črtajo te olajšave oziroma zahtevajo, da se samo ovadi in da jih pač poravna. Ko gre za odločanje o tem, za strokovno oceno, kaj so raziskave in razvoj, je bistvena usposobljenost, saj najvišja znanost je prav to, ko odločaš, kaj znanost sploh je, kaj torej so dejanska vlaganja v raziskave in razvoj. In zato me zanima vaša ocena: Ali je Davčna uprava Republike Slovenije dovolj usposobljena, da odloča o tem, kaj so vlaganja v raziskave in razvoj in kaj ne; oziroma ali so ti mehanizmi po vašem prepričanju ustrezni, da delujejo v smeri cilja, da bi bilo vlaganj v raziskave in razvoj čim več? Kajti to je tisto, kar dela konkurenčno gospodarstvo na dolgi rok. Če ni vlaganj v raziskave in razvoj, vsako gospodarstvo stagnira ali celo nazaduje in to velja za katerokoli podjetje na kateremkoli področju.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Spoštovani gospod poslanec, spoštovane poslanke, poslanci! Dne 5. 10. 2012 je bil v Uradnem listu Republike Slovenije objavljen Pravilnik o uveljavljanju davčnih olajšav za vlaganje v raziskave in razvoj, ki je določil nov način uveljavljanja davčnih olajšav na tem področju ter določil, da lahko zavezanec uveljavljanja zmanjšuje davčno osnovo v višini zneska vlaganj v raziskave in razvoj. Pravilnik je v svojem 5. členu natančno opredelil, kaj se šteje za raziskave in razvoj. Ta pravilnik je nastajal v sodelovanju s takratnim Ministrstvom za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, ki je bilo v tem trenutku zadolženo za področje znanosti in tehnološkega razvoja. Opredelitve so bile oblikovane na podlagi v Evropi veljavnih pravil za opredeljevanje raziskav in razvoja. Davčna uprava je že v preteklosti presojala o upravičenosti uveljavljanja olajšave za raziskave in razvoj, s sprejetjem zgoraj omenjenega Pravilnika pa je prišlo do natančnejše opredelitve, kaj raziskave in razvoj so in kaj lahko zavezanci uveljavljajo za zmanjšanje davčne osnove. Razlog za natančnejšo opredelitev je bilo tudi dejstvo, da Durs v določenih mejnih primerih lahko zaprosi ministrstvo za mnenje ali v konkretnem primeru, gre za raziskave in razvoj ali ne. Ministrstvo je zato ob sprejemanju novega pravilnika predlagalo jasna merila, na podlagi katerih bo odločanje v teh primerih jasno določeno in bo zagotovljena učinkovitost ukrepa, ki jo je mogoče zagotoviti le tako, da se uporablja za upravičene zavezance, ki dejansko vlagajo v raziskave in razvoj in s tem povečujejo dodano vrednost. Potreba po jasnejši opredelitvi je nastala tudi s povišanjem stopnje olajšave, o čemer ste tudi sami govorili. Ker je dejstvo, da so opredelitve raziskave in razvoja v primeru državnih pomoči jasno začrtane in se uporabljajo že vrsto let, je bilo smiselno, da se tovrstne opredelitve uporabljajo tudi za ukrep olajšav. To je za davčne inšpektorje predstavljalo nov način opredeljevanja, zaradi česar se je večkrat pojavila potreba po sodelovanju med ministrstvom in konkretnimi inšpekcijskimi službami. Potrebno je tudi poudariti, da je sodelovanje med ministrstvom, pristojnim za tehnološki razvoj ter finance, in Davčno upravo Republike Slovenije na temu področju do sedaj potekalo intenzivno in konstruktivno. Vsi deležniki so sodelovali pri pripravi in izvedbi informativnega dne za zavezance, na katerem so bile predstavljene nove določbe pravilnika in podlage za uveljavljanje olajšav, ter tudi s postopki, ki jih v zvezi s tem vodi Davčna uprava. Prav tako pa je ministrstvo, pristojno za tehnološki razvoj, izvedlo več izobraževanj za inšpektorje na temo opredeljevanja raziskave in razvoja. Zagotovitev strokovne usposobljenosti davčnih inšpektorjev je v pristojnosti Ministrstva za finance in Dursa; lahko pa zagotovimo, da se po naši oceni njihovo strokovno znanje v temu segmentu nadgrajuje in da so deležni stalnega usposabljanja. Na podlagi vsega navedenega lahko ocenjujemo, da so v danem trenutku inšpektorji solidno strokovno usposobljeni, da lahko ustrezno in strokovno odločajo o upravičenosti do uveljavljanja davčne olajšave glede na to, ali gre za raziskave in razvoj ali ne. Delo s tem še ni končano, ministrstvo bo v sodelovanju z Dursom še naprej sodelovalo pri konkretnih programih usposabljanja davčnih inšpektorjev in dajalo tudi ustrezna pojasnila davčnim zavezancem, da se bo praksa lahko ustrezno dopolnjevala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, mag. Grims.
Spoštovani minister. To, kar ste povedali, vsekakor drži. Stvari zdaj ureja podzakonski akt iz leta 2012, že iz časa naslednje vlade. Osrednji problem, ki ga tukaj vidim, je ta, ko govorimo o vlaganju v raziskave in razvoj, govorimo – še enkrat poudarjam – o znanosti. Najvišja znanost je tista, ki pravzaprav odloča o vsem, je tista znanost, ki reče, kaj sploh znanost je. Ta ima največjo moč. In danes smo v podjetništvu, ko gre za raziskave in razvoj, v nenavadnem položaju, da je najvišja znanost v Sloveniji Davčni urad oziroma davčne inšpekcije, ki lahko odločajo o tem, ali nekaj je raziskava in razvoj, ali ni. In prihaja do zelo nenavadnih primerov, enega od njih lahko povem, ko razvije neko podjetje tehnologijo, ki jo pridejo pogledat iz največjega slovenskega inštituta, iz Inštituta Jožef Štefan v okviru svojih učnih programov, ker je nekaj tako posebnega, unikat na svetu. Naslednje leto pa pride Davčna uprava in zahteva od tega istega podjetja, naj se sŕmo prijavi, da je napačno uveljavljalo davčno olajšavo; in da tiste drage aparature in vsa tehnologija, ki so jo razvili, sploh ni vlaganje v znanost in razvoj; in da morejo zato takoj in v celoti plačati davek, pa ne samo davek, ampak še obresti za nazaj, od tistega minulega leta. In to v podjetju povzroči – vemo, da delamo danes v slovenskem gospodarstvu v okolju, ko so stvari zelo otežene zaradi razmer, v kakršnih smo – praktično nerešljive probleme. [[znak za konec razprave]] [[…]]pospeševanje vlaganja v raziskave in razvoj. Ali ste res prepričani, da so ljudje zadosti usposobljeni in da so te metode, ki se v praksi uporabljajo na tem področju, ustrezne?
Hvala lepa. Izvolite, dopolnitev.
Ja, hvala za dodatno konkretizacijo. Stoodstotnega zagotovila, da vsi enoznačno in v popolnosti uporabljajo Pravilnik na ustrezen način, vsekakor ni možno dati. To je proces izobraževanja, oblikovanja prakse na osnovi standardov, ki jih sicer tudi računovodska stroka in računovodski standardi še dodatno delno opredeljujejo. Vsekakor, če so v konkretnih problemih težave – in manipulacije so vedno možne – je treba vedno presojati po različnih kriterijih in po metodologijah, ki so dodatno specificirane. V glavnem gre zato, da se priznajo vlaganja, ki predstavljajo osnovo za nov, za nov dodatni promet, za novo dodatno realizacijo na trgu. Ključna ločnica je, kaj pomeni vzdrževanje tekočih aktivnosti podjetja, kaj pa so novi proizvodi, nova vlaganja v nove storitve, v nove produkte in v nove tehnologije, ki bodo kreirali novo dejavnost – novo realizacijo na trgu. To je tista ločnica, ki je po moji oceni najbolj ključna za to, ali gre za ustrezna vlaganja in za ustrezno uveljavljanje davčne olajšave, ki je ena največjih v Evropi. Mislim, da bo tudi statistika pokazala, že v lanskem letu je pokazala deloma, sigurno pa bo pokazala na osnovi obdelave podatkov zaključnih računov gospodarskih družb, da so se vlaganja v raziskave in razvoj v privatnem sektorju, v gospodarskih družbah znatno povečale v zadnjih 2 letih, kar kaže na to, da najbrž ta vlaganja v preteklosti niti niso bila ustrezno evidentirana v sistemu zajemanja finančnih izkazov podjetji. S tem ko podjetja v večjem obsegu koristijo te davčne olajšave, in obseg tega koriščenja bi lahko tudi konkretizirali skozi konkreten odgovor, da tukaj prihaja do tega, da se pri vlaganju v raziskave in razvoj razmerje med javno sfero in med privatno sfero zdaj izrazito preveša tudi v dodaten velik pospešek, ki ga je davčna olajšava dala za obseg raziskovalno razvojne dejavnosti v zasebnem sektorju [[…]] [[znak za konec razprave]] .
Hvala lepa. Izvolite, gospod Grims.
Saj prav zato gre. Dejstvo je, da se je v minulih 2 letih pokazalo, da je bil zakon, ki ga je sprejela Vlada Janeza Janše in koalicije pod vodstvom SDS, pravi ukrep na pravem mestu in v pravem trenutku. Vlaganja v raziskave in razvoj so bila v Sloveniji izjemno nizka, to je treba poudariti, in so odstopala že v negativni smeri v preteklosti od siceršnjih razmer znotraj Evropske unije. Tudi sedaj, tudi s to olajšavo še vedno niso taka, kot bi si verjetno vsi želeli, zlasti glede na razmere, v katerih smo, ko bi bilo treba storiti vse, da bi se doseglo prav ta cilj, o katerem ste, minister, tudi sami govorili. To je, da se odpira nova visoko produktivna delovna mesta, da se doda vrednost, da se odpira nove trge z novimi proizvodi z novimi tehnologijami. Skratka, da ta del čim bolj zaživi in da postane naše gospodarstvo kar najbolj konkurenčno. In prav zaradi pomena, ki ga imajo vlaganja v raziskave in razvoj – saj je od tega na strateški ravni odvisna prihodnost slovenske ekonomije, prihodnost slovenskega gospodarstva, podjetništva in s tem Slovenije kot celote, blaginje vseh –, predlagam, da se o odgovoru ministra in o problematiki vlaganja v raziskave in razvoj ter davčnih olajšavah na tem področju opravi razprava v Državnem zboru Republike Slovenije.
Hvala lepa. V okviru glasovanj bomo odločali o vašem predlogu. Naslednja je na vrsti gospa Alenka Jeraj, ki bo zastavila vprašanje Tanji Šarabon, generalni sekretarki Vlade.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem. Slovenska obveščevalno-varnostna agencija je samostojna služba Vlade. Vodi jo direktor, ki je za njeno delo odgovoren Vladi. Zato generalno sekretarko vlade Tanjo Šarabon sprašujem v zvezi z navedbami, ki jih lahko beremo iz medijev, predvsem s strani raziskovalca gospoda Romana Leljaka, ki govorijo o tem, da je Milan Dorić – Hanzi, ki je bil nekdaj sodelavec nekdanje Službe državne varnosti, kasneje sodeloval tudi s Sovo. Po poročanju medijev naj bi ga Sova vodila pod imenoma Sivi in Beli Viator. Zanima me: Kakšna je bila narava sodelovanja oziroma ali je bil zaposlen? V kakšni funkciji je sodeloval, ali je bil takrat v Nemčiji, kot je še danes, zakaj ter za kakšna dela je bil zaposlen v Sovi?
Hvala lepa. Generalna sekretarka gospa Šarabon, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Kot generalna sekretarka Vlade lahko odgovarjam na poslanska vprašanja, ki se nanašajo na področje delovanja Generalnega sekretariata Vlade in vladnih služb, ki spadajo v pristojnost generalne sekretarke Vlade. V preteklosti sem že prejela 2 poslanski vprašanji s področja delovanja Sove. Zdaj že tretjič pojasnjujem, da za odgovor na to vprašanje nisem pristojna. 4. člen Zakona o Sovi namreč določa, da Agencijo vodi direktor, ki je za svoje delo odgovoren Vladi. Sova je kot samostojna služba Vlade agencija, ki je za svoje delo odgovorna Vladi in predsednici Vlade. Kot generalna sekretarka torej nimam pooblastila za odgovore na vprašanja s tega področja. Poslanka bi to vprašanje lahko postavila kvečjemu predsednici Vlade oziroma bi lahko zastavila pisno vprašanje Vladi. Glede na vsebino pa bi bilo primerno, da bi na to vprašanje odgovarjal kar predstojnik Agencije na za to pristojnem delovnem telesu Državnega zbora v skladu z zakonom.
Hvala lepa. Vseeno bi pokomentirala. Spoštovana generalna sekretarka, v skladu s Poslovnikom je najbrž predsednik Državnega zbora odločil, da je vprašanje poslanke Jerajeve naslovljeno pravilno in na pravi naslov. Zato me je vaš odgovor malce presenetil. Dobro bi bilo, da v bodoče razčistite takšne zadeve s predsednikom Državnega zbora. Tokrat pa lahko samo ugotovim, da niste odgovorili na zastavljeno vprašanje, ki je bilo, očitno po mnenju predsednika Državnega zbora, postavljeno v skladu s pravilnikom Državnega zbora. Želite še besedo, gospa Jeraj? Izvolite.
Saj v bistvu ste povedali to, kar sem želela tudi sama. Kot rečeno, ker spada Služba pod Vlado oziroma jo vodi direktor, ki je odgovoren Vladi, ocenjujem, da bi nekdo le moral odgovoriti na to vprašanje. Verjetno je res malce neprijetno, ampak kljub temu – bomo videli v nadaljevanju, ali bomo potem to vprašali predsednico Vlade, čeprav jaz ocenjujem, da ste vi tisti, ki bi morali odgovoriti na zastavljeno vprašanje.
Izvolite, generalna sekretarka.
Dejstvo je, da za nadzor nad delom Sove prvotno odgovarja Komisija za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Nadzor pa vsak na svojem področju opravljajo tudi Računsko sodišče, informacijski pooblaščenec, inšpekcija za delo, inšpekcija za javni sektor, inšpekcija za notranje zadeve, kamor sodi tudi inšpekcija za tajne podatke. Zato kot generalna sekretarka ne morem in ne smem komentirati podanih navedb o podatkih Sove glede posameznih konkretnih zadev. Slovenska obveščevalno-varnostna agencija je dolžna svoje naloge opravljati v skladu z drugim odstavkom Zakona o Sovi, ki med drugim določa, da Agencija pridobiva in vrednoti podatke iz tujine, ki so pomembni za zagotavljanje varnostnih, političnih in gospodarskih interesov države, ter podatke o organizacijah, skupinah in osebah, ki s svojo dejavnostjo iz tujine ali v povezavi s tujino ogrožajo ali bi lahko ogrozili nacionalno varnost države in njeno ustavno ureditev. Dejavnosti, ki jih Agencija izvaja v ta namen, so označene z ustrezno stopnjo tajnosti, v skladu z veljavnimi predpisi. Zato jih v javnosti ni mogoče komentirati ali dajati podrobnejših pojasnil.
Hvala lepa. Bomo nadaljevali z naslednjimi vprašanji. Naj zaključim, predsednik Državnega zbora je očitno menil, da ste prava oseba, ki bo odgovorila na to vprašanje. Mag. Katarina Hočevar ima vprašanje za ministrico za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anjo Kopač Mrak.
Hvala za besedo. Spoštovana ministrska ekipa, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Moje današnje poslansko vprašanje se nanaša na institut skrbništva, ki je urejeno v Zakonu o zakonski zvezi in družinskih razmerjih. Glavni razlog je v tem, da imamo v tem zakonu to področje enako urejeno vse od daljnega leta 1977, to je leto, v katerem sem rojena tudi sama. Verjamem, da se je od takrat marsikaj spremenilo in da mora tudi zakonodaja slediti spremembam in razmeram v družbi. Zato me zanima: Ali na ministrstvu na tem področju načrtujete kakšne spremembe? Vem, da je sam institut skrbništva preširoka tematika za poslansko vprašanje, zato bi se omejila oziroma vas opozorila na to, da se centri za socialno delo v praksi srečujejo s tem, da težko dobijo ljudi, ki bi želeli biti skrbniki, ker je po zakonu ta dolžnost častna in prostovoljna. Kot pa opozarjajo v praksi, čedalje več ljudi to potrebuje. Nekako bi sama to primerjala s tem, da če nekdo zagreši kaznivo dejanje, mu po zakonu pripada odvetnik oz. zagovornik. Če se državljan znajde v situaciji, ko potrebuje skrbnika, pa njegovi sorodniki ali bližnji to ne želijo biti, pa v praksi lahko nastane problem in se centri soočajo s težavo, da se morajo sami znajti. Če v ožjem družinskem krogu ne dobijo nekoga, ki bo to funkcijo pripravljen sprejeti, je zdaj velikokrat ta naloga na zaposlenih uslužbencih centrov za socialno delo. To v praksi, kot me opozarjajo, predstavlja probleme. Zato me zanima: Ali na ministrstvu na tem področju pričakujete oziroma načrtujete spremembe in ali mogoče razmišljate v smeri profesionalizacije tega instituta. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Ministrica, izvolite.
Hvala za vprašanje. Vsekakor je skrbništvo eno izmed področij, ki potrebujejo prenovo. Vendar moram povedati, da je bilo v Družinskem zakoniku – ki je bil sprejet leta 2011 in potem zavrnjen na referendumu, zdaj je ravno okrogla obletnica, 25. marca se je to zgodilo – skrbništvo tudi predvideno kot častna in prostovoljna funkcija. Smo se že takrat v razpravi veliko pogovarjali o tem, da bo nujno potrebno narediti celovitejšo analizo skrbništva, vendar je bilo takrat ob sami pripravi in sprejemu Družinskega zakonika, ki je tako celovito urejal celotno področje družinske materije, nemogoče še vse te posamezne segmente urediti do popolnosti. To je bilo že v prejšnjem mandatu dogovorjeno, da se opravi analiza o funkcijah skrbništva, kako poteka. Organiziran je bil tudi delovni obisk v Zagrebu, kjer so naši sosedje uvedli plačljivo funkcijo skrbništva. Vendar, prav zadnjič smo se na kolegiju pogovarjali, ugotavljajo in analize kažejo, da tudi ta mehanizem ni najbolj učinkovit. Do vsake spremembe je potrebno celovito opraviti analizo in se potem odločiti. Vsekakor je Družinski zakonik v planu te Vlade, novembra naj bi bil na Vladi sprejet. In ob tem, zakaj je ta rok? Ker Družinski zakonik ne bo identičen tistemu, ki ga je Državni zbor sprejel pred dvema letoma, zdaj že pred tremi leti. Skrbništvo je tudi eden izmed instrumentov, kjer bo ponovni premislek, na kakšen način te stvari urediti. Bi pa dodala, da skrbnik ne more biti oseba, ki je v konfliktu interesov z interesi varovanca, torej tistega, za katerega naj bi bila postavljena kot skrbnik. Zato je vedno večkrat problem, da svojci ne morejo biti skrbniki, ne da ne bi želeli, dejansko ne morejo biti. Po podatkih, ki jih imamo s strani centra za socialno delo, je center za socialno delo oz. zaposleni na centru za socialno delo opravljajo funkcijo skrbnika od 15 do 20 % celotnega skrbništva. Ko to pogledamo, ne predstavlja znotraj koncepta skrbništva velikega problema, je pa problem predvsem v posameznih primerih, ko skrbniki niti nimajo dovolj znanja, da bi lahko delovali v najboljšo korist. Ne da ne želijo, enostavno nimajo znanj. Treba je pregledati sistem s tega vidika, ali ima posameznik, ki to funkcijo opravlja, častno in prostovoljno, in je na nek način s strani CSD postavljen, da to opravlja, ali ima res vse kompetence, ali mu država, ki vzpostavlja ta institut, nudi dovolj suporta, da lahko opravlja to funkcijo. Plačilo je samo eden izmed elementov samega vprašanja ureditve tega instituta, vsekakor pa bomo na tem delali. Ne morem vam v tem trenutku reči, da bo v zakonu kakršnakoli bistvena novost nad tem, ker je enostavno naš obseg dela v tem trenutku na ministrstvu z zakonskimi in drugimi materijami tak, da novih nalog ne morem sprejemati; bomo pa delali strokovno in bodo pripravljene podlage tudi za spremembe, če se bo izkazalo, da so nujno potrebne. Tudi če ne bo v tem letu, bo pa malce kasneje.
Hvala lepa. Gospa Hočevar, izvolite.
Hvala za ta del odgovora. Želela sem opozoriti na to, kar je prišlo do mene s strani uslužbencev oziroma zaposlenih na centrih za socialno delo. V konkretnem primeru so uslužbenke povedale, s kakšnimi težavami se srečujejo v primeru, ko nekdo od ožjih članov družine ne želi oziroma ne more biti skrbnik in so potem prisiljeni za skrbnika določiti nekoga, ki je zaposlen na centru za socialno delo. V okviru te funkcije morajo recimo prispevati podpis, ali bo državljan, ki rabi skrbnika, šel na kemoterapijo oziroma ali dovoljujejo operativni poseg. Ti uslužbenci centra za socialno delo želijo povedati, da so to zadeve, ki po njihovi presoji presegajo naloge in dolžnosti pogodbe o zaposlitvi oziroma dolžnosti uslužbenca, uslužbenke na centru za socialno delo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministrica, izvolite.
Vsekakor, kot sem omenila, ni samo vprašanje profesionalizma, torej plačila za to delo, kjer vseeno v sistemu je nagrada za opravljeno delo in tudi povrnitev stroškov, torej obstaja že znotraj sistema, ni popolnoma brezplačno delo, ampak imaš povrnjeno in tudi nagrado lahko dobiš. Problem je predvsem znanje in morda tudi v povezavi z reorganizacijo centrov za socialno delo, da se vzpostavijo timi. Jaz vseeno težko komentiram, bi pa si želela. Normalno bi bilo, da ima skrbnik, ki je pred tako težko nalogo postavljen, nek tim, s katerim se lahko posvetuje, nek suport, tudi supervizija znotraj sistema centrov za socialno delo bi morala biti, da se lahko opre na širši kolektiv pri tako pomembnih in zahtevnih nalogah, ki jih mora opravljati. Znotraj sistema je treba dati možnost, da lahko ljudje, ko ocenjujejo, da njihovo znanje in vedenje ni zadostno za to, da bi lahko opravljali določene storitve, da je znotraj sistema to jasno, na kaj naj se obrnejo, kakšni so podporni mehanizmi. Tukaj znotraj je v tem trenutku tudi večja vloga skupnosti socialnih zavodov. Jaz verjamem, da bi moralo biti. Sigurno obstajajo razlike med centri za socialno delo, med temi 62. Lahko je nek primer tak, drug drugačen; ampak verjamem, da v dobro delujočih centrih za socialno delo je to le možnost, da te stiske posameznik v takih primerih, da je nek sistem, kjer se lahko več ljudi usede in pogovori in se najde neko rešitev, da se s tem zmanjša pritisk prav na dotičnega delavca, ki ima to vlogo skrbništva. So pa centri za socialno delo s temi vlogami velikokrat zelo kritizirani. Ko pa vidimo vsebino posameznih nalog, pa je tako, kot ste povedali. So zelo težki primeri in včasih resnično opravljajo delo, kjer se ostali sploh ne zavedamo, kako pomembno in težko delo opravljajo.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Franc Breznik, ki ima vprašanje za ministra za finance dr. Čuferja, ki je sicer odsoten, ampak vprašanje boste verjetno zastavili.
Najlepša hvala. Na žalost ministra danes ni, bom pa vseeno postavil svoje ustno poslansko vprašanje. Moje ustno poslansko vprašanje je podobno, kot je bilo pred kratkim. Gre po mojem mnenju za neverjetno situacijo, neverjeten splet okoliščin in afero, ki nima primerjave zadnjih 10 let na področju financ v Republiki Sloveniji. Gre za zgodbo, ki smo jo v medijih lahko zasledili že v januarju in februarju, da se slovenska podjetja v zadnjih tednih soočajo še z enimi izrazitimi težavami. Na dan prihajajo novice o reprogramiranju kreditov nekaterim podjetjem. Podjetjem, ki so v času debelih krav zelo slabo, predvsem pohlepno ravnala s premoženjem, s prihodki in nasploh s poslovno politiko podjetja. Gre spet za menedžerje, za dva konkretna primera. Na slabo banko so prenesli slabe kredite 2 pomembnejših slovenskih podjetij, govorim o podjetju ACH in podjetju DZS. Prenesenih je bilo več slabih kreditov, omenjeni podjetji pa izpostavljam zaradi posebnega vzroka. Ta vzrok je, da je slaba banka prevzela slabe terjatve, ki sta jih podjetjema dodelili Nova Ljubljanska banka in Nova KBM. Obema podjetjema je slaba banka odpisala enoletni moratorij na odplačevanje glavnic dolga. Obe podjetji, gre za holdinga, ki segata na različna gospodarska področja, sta rešeni vsaj še za eno leto, kljub temu da skupaj premoreta dolg v višini 280 milijonov evrov. Rešeni pa so predvsem menedžerji v ACH, glavna sta gospod Herman Rigelnik in gospod Bojan Petan, ki je glavni lastnik DZS. Oba sta glavno besedo v svojih finančnih imperijih dobila z menedžerskim prevzemom, od koder izhaja tudi večji del dolga obeh družb. Moratorij na odplačevanje kreditov pomeni v prvi vrsti reševanje tistih menedžerjev, ki so brez počenega groša v žepu izvedli prevzeme. Pri tem naj povem, da si je gospod Petan v letih, ko je Slovenija prihajala v krizo, pa tudi njegova podjetja, izplačeval plačo v višini 50 tisoč evrov bruto mesečno. Govorim o letih 2009, 2010, 2011 in 2012, ko se je njegova letna bruto plača gibala v razmahu med 600 tisoč do milijona evrov. Zato ponovno sprašujem ministra za finance: Kdo je odobril in po kateri metodologiji moratorij na te kredite? To je pomembno zato, ker je minister za finance tista oseba, ki je v slabo banko tudi predlagal tri neizvršne direktorje. Po eni strani skrbi za nadzor v slabi banki, po drugi strani pa ga sprašujem kot nekoga, ki mora imeti tudi nadzor nad našim bančnim sistemom, predvsem v dveh bankah v državni lasti, torej v Novi KBM in NLB. Verjamem, da bom na naslednji seji dobil odgovor. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Ministru bomo naročili, naj pripravi ustni odgovor za naslednjo sejo. Na vrsti je Danijel Krivec, ki ima vprašanje za dva ministra, in sicer za ministra za finance ter ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo gospoda Dragonjo.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Lep pozdrav vsem ministrom, še posebej ministru Dragonji, ki je prisoten! Vprašanje se res nanaša na obe ministrstvi, predvsem na Ministrstvo za finance. Gre za problematiko glede razdolževanja podjetij, ki smo jo včeraj obravnavali tudi na Odboru za gospodarstvo. Prodaja državnega premoženja nemoteno poteka brez jasnih in transparentnih postopkov. Seznam podjetij, ki bodo naprodaj, se je v javnosti že pojavil, nič pa ni jasnega o konkretnih argumentih Vlade pri odločitvi za prodajo posameznih podjetij. Vlada je dopolnila besedilo Predloga sklepa Državnega zbora o soglasju k prodaji naložb Republike Slovenije, Kapitalske družbe, Soda, Modre zavarovalnice, DSU in Posebne družbe za podjetniško sodelovanje. Jasno je bil opredeljen cilj prodaje državnega premoženja, ki je: doseganje čim višje kupnine in s tem proračunskih prihodkov, doseganje trajne in stabilne rasti gospodarstva, nadaljnji obstoj in razvoj družbe, nove investicije, odpiranje novih trgov ter ohranitev in povečanje delovnih mest v domačem gospodarstvu. Razlogi za prodajo so različni, kot razberemo iz pojasnil Ministrstva za finance, največkrat zaradi finančnih težav v družbah, pa tudi zaradi stečajnih postopkov. Minister za finance je izjavil, citiram: "Če želimo to izpeljati čim bolj kakovostno in tudi maksimizirati ceno, je pomembno, da ne kredibilnosti zmanjšamo in se postopka res lotimo transparentno in profesionalno." Sedaj prehajam na vprašanje, ki je na nek način posledica vseh časopisnih člankov v zadnjem obdobju in ki se nanaša na podjetje Letrika d. d., kjer so v postopku prodaje kar nekatere okoliščine, ki kažejo, da je ta izjava ministra za finance pod vprašanjem. Zato sprašujem v povezavi s postopkom prodaje deležev v podjetju Letrika d. d.: Kako poteka postopek prodaje državnih lastniških deležev v Letriki d. d., ki jih prodaja konzorcij, ki je bil ustanovljen? Ali kot minister menite, da postopek prodaje poteka transparentno glede na vse, kar se bere v resnih časopisih, kot je Delo, Finance in podobno? Kateri ukrepi, postopki zagotavljajo to transparentnost? Kako bo zagotovljeno, da davkoplačevalci ne bodo izigrani s prenizko kupnino zaradi prijateljskih navez? Ali so naročene cenitve s strani vseh državnih institucij in bank, v katerih ima država delež in so v tem trenutku v fazi prodaje? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci! Za upravljanje s kapitalskimi naložbami je bila leta 2010 z Zakonom o upravljanju kapitalskih naložb Republike Slovenije ustanovljena Agencija za upravljanje kapitalskih naložb ali AUKN. Ta je s kapitalskimi naložbami v skladu z omenjenim zakonom upravljala do sprejetja Zakona o Slovenskem državnem holdingu v letu 2013, z uveljavitvijo katerega je Zakon o upravljanju kapitalskih naložb prenehal veljati. Trenutno je skladno z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu za upravljanje kapitalskih naložb v imetništvu Republike Slovenije in tistih, katerih imetnica je Slovenska odškodninska družba, pristojna Slovenska odškodninska družba. Ta pa se bo, kot je to določeno v prehodnih določbah Zakona o Slovenskem državnem holdingu, preoblikovala v SDH. To konkretno pomeni, da se glede vprašanja prodaje državnega lastniškega deleža v imenovanem podjetju Lektrika postopki ne izvajajo v okvirju organa, ki je v pristojnosti delovanja Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, in bo konkretne odgovore v tem delu v pisni obliki posredovalo Ministrstvo za finance. Dodatno bi pojasnil še to, da Vlada posreduje Državnemu zboru mesečno poročilo Slovenske odškodninske družbe o upravljanju kapitalskih naložb. Zadnje poročilo, ki se nanaša na januar 2014, je bilo posredovano Državnemu zboru 14. marca. V tem poročilu sicer še ni statusnega poročila o aktivnosti Soda o tej konkretni družbi. Vlada vsekakor mora zagotoviti, da bo Sod oziroma kasneje preoblikovan Slovenski državni holding prevzel vse postopke prodaj, da bodo vodeni pregledno, učinkovito, z jasnim ciljem maksimizacije kupnine in s še drugimi kriteriji, ki se bodo od primera do primera postavili, če so potrebni za to, da bodo zagotavljali kvalitetni nadaljnji razvoj podjetja. Še enkrat rezimiram, ker se tiče MGRT, po trenutni medresorski delitvi vprašanje [[nerazumljivo]] pokriva področje delovanja ministrstva. Bomo pa skupaj s kolegi iz Ministrstva za finance in Soda dali konkretne odgovore v pisni obliki.
Hvala lepa. Gospod Krivec, izvolite.
Zahvaljujem se ministru za gospodarstvo za odgovor. Verjamem, da je tisti del, na katerega je lahko odgovoril, tudi pojasnil. Mislim, da bo v nadaljevanju mogoča še kakšna dopolnitev. Glede na včerajšnjo razpravo, kjer smo ugotavljali, da je pri razdolževanju podjetij kar nekaj vprašanj in anomalij. Tudi v zvezi z mojim vprašanjem glede prodaje lastniških deležev v Lektriki pridemo do nekaterih nerazumljivih številk. Verjamem, da bo Ministrstvo za finance lahko dalo kakšno pojasnilo. Kajti prenos 10 % deleža Letrike, ki ni družba v težavah ali v stečaju, ampak družba, ki kotira na borzi in ki zelo dobro posluje v zadnjih letih. Bila je prenesena na DUTB – Družbo za upravljanje terjatev bank po vrednosti 10,5 evra v trenutku, ko je bila borzna vrednost teh delnic 31 evrov. To nas lahko vse navaja z nekim dvomom v transparentnost. Na današnji dan je ta delnica vredna 42 evrov. Vsi razlogi, ki govorijo o prenosih na slabo banko kot pogoj, da je družba v težavah, v tem primeru odpadejo. Nihče do sedaj ni pojasnil, zakaj se prenos delnic izvede po tako nizki ceni, ki je bistveno nižja od borzne cene. Da vse ni v redu, kažejo zadnji članki v Financah in dopisi, ki jih dobivamo poslanci iz strani malih delničarjev, ker je skrb za to, da v tem primeru ne bi prišlo do oškodovanja in tudi do prodaje deležev dobre firme pod mizo, ampak da bi se postopek transparentno odvil v korist davkoplačevalcev, malih delničarjev in tudi v korist same družbe, ki v temu trenutku dobro posluje in dobro kotira na borzi.
Hvala lepa. Minister, komentirajte, izvolite.
Včeraj zvečer je bilo to vprašanje postavljeno na seji parlamentarnega Odbora za gospodarstvo. Državni sekretar iz Ministrstva za finance je dal dovolj konkreten odgovor, da je prenos kreditov oziroma pozicij premoženja iz poslovnih bank, ki so deležne ukrepa, na Družbo za upravljanje terjatev bank potekal po ocenjeni vrednosti, to se pravi notranja transakcija med bankami in Agencijo za sanacijo bank je potekala po vrednosti, ki je bila predmet metodologije za prenos terjatev na slabo banko in ki je bila tudi predmet pregleda in odobritve Evropske komisije. To še ne pomeni, da bodo v naslednjem koraku, če in ko bo prišlo do nadaljnje prodaje oziroma do privatizacije tega paketa delnic, te delnice po isti vrednosti prodane. To je naslednji korak in v naslednjemu koraku je potrebno zagotoviti pošteno vrednost oziroma realno tržno ceno. Sigurno pa se v primeru prodaje paketa združijo ponudbe institucionalnih lastnikov, ki so pod okriljem države, tako da se prodajajo večji paketi in se določijo enotni pogoji za to, kako se postavi ponudba za prodajo paketov delnic. Kot sem rekel prej, konkretno bodo vsa vprašanja pisno odgovorjena, delno pa so bila dana pojasnila že na včerajšnji seji parlamentarnega Odbora za gospodarstvo.
Hvala lepa.
Hvala za besedo. V skladu s Poslovnikom predlagam, da se o odgovoru ministra in kasneje ministra za finance opravi razprava v Državnem zboru. Bi rad opozoril na znake, da se je kot netransparenten proces prodaje državnih lastniških deležev v Lektriki, d. d., začel kazati že na zadnji skupščini delničarjev, ko predstavniki državnega prodajnega konzorcija, ki je bil oblikovan s strani Modre zavarovalnice, NLB in ostalih, niso podprli kandidata za nadzorni svet Lektrike. Kako je to mogoče, je drugo vprašanje. O tem se ni nihče kaj dosti poglobil, niti raziskovalni novinarji, gre pa na nek način za potencialno nevarnost, da bo prišlo do oškodovanja za državo in druge delničarje. Mislim, da bi bili na nek način naivni, če ne bi razumeli, da je jasno, da obstaja močno izražen konflikt interesov med kolektorji, ki se v tem primeru postavlja kot izpostavljen kupec, ki želi kupiti delnice po čim nižji ceni na eni strani; ter na drugi strani odgovorno državo in drugimi delničarji, ki želijo, da je prodajna cena delnic najvišja možna in tudi na nek način poštena. Zato predlagam, da se o tem vseeno opravi v nadaljevanju razprava in se te čudne okoliščine razjasnijo. Bilo je pa včeraj precej razprav glede razdolževanja. Poslance nas lahko skrbi dejstvo, da tudi včeraj nismo dobili odgovora, ali so podobne prakse v drugih državah enake kot v Sloveniji. Se pravi, da se banke rešujejo z enakimi upravami, kot so zavozile bančni sistem, ali je v tujini praksa, da se nekatere ljudi, vsaj v tistem delu, ko se rešuje slabe kredite, umakne iz faze odločanja, in v tistem delu, ko prehajajo na slabo banko. Ne pa da imajo isti ljudje, ki so pripeljali do slabih kreditov, sedaj možnost, da vplivajo tudi na to, kaj bo prenešeno. In ne samo to, kaj bo prenešeno, ampak tudi na to, po kakšni vrednosti je prenešeno. In tu se lahko pojavi dvom v dejansko transparentnost in gospodarnost takih rešitev. Včeraj tega odgovora nismo dobili niti s strani tujih predstavnikov Družbe za upravljanje terjatev bank; bi bil pa po mojem mnenju zelo koristen za nadaljnjo obravnavo te tematike. Prakse v Evropi so po naših informacijah take, da se vsaj tisti del, ki je najbolj odgovoren za slabe naložbe, umakne. Ne govorimo o krivdni odgovornosti, ampak ne sodelujejo pri sodelovanju in se vsaj ta del postopka prenosa na slabo banko opravi z neko korektno ekipo. Dokler to ni izvedeno, je lahko v nas nek dvom, ali so te stvari transparentne, ali niso.
Hvala lepa. O vašem predlogu, da o odgovoru ministra opravimo splošno razpravo, bomo odločali jutri v okviru glasovanj. Zdaj pa je na vrsti gospod Janez Ribič, ki ima vprašanje za ministra za kmetijstvo in okolje mag. Dejana Židana.
Hvala za besedo. Spoštovana ministra, ministrica, spoštovani. Vsi si, vsak po svoje, verjetno prizadevamo, da bi se stanje na področju dimnikarstva v naši državi uredilo tako, da bi bili zadovoljni izvajalci, predvsem pa uporabniki. Najmanj 5, 6 let dajem poslanska vprašanja in sem sedaj nekako začutil, da se verjetno neke stvari le premikajo. Spoštovani minister, lani oktobra ste ob robu sprejemanja novele Zakona o varstvu okolja v Državnem zboru javno napovedali, da si bo vsak občan lahko prosto izbiral dimnikarja. Ob tem ste poudarili tudi, da je za prehod na tržni sistem z licencami doseženo politično soglasje, velik napredek. Zakon o varstvu okolja smo v tem delu popravili že oktobra lani, verjetno je s tem omogočeno, da se gre v spremembo in to tudi ljudje širom Slovenije nestrpno čakajo, pričakujejo. Od takrat je minilo 5 mesecev in mene pa tudi druge poslance ljudje po cesti včasih pocukajo za rokav in sprašujejo, kaj je sedaj s tem? V javnosti se ne ve, če so pri vzpostavljanju tega novega sistema morda kakšne prepreke. Zato vas sedaj javno sprašujem, da bodo vsi ljudje lahko slišali: Kdaj bodo dejansko lahko sami izbrali svojega dimnikarja? Saj smo zakon že pred skoraj pol leta popravili, zakaj se v praksi to še ni spremenilo. Sprašujem tudi: Ali so kakšne ovire na ministrstvu? Drugih niti ne more biti, ker je bila ureditev dimnikarske službe doslej itak v celoti urejena kot državna javna služba. Če imate tu kakšne ovire, bi prosil, da poveste, ne samo meni, ampak vsaj slovenski javnosti, katere so te ovire in kako jih rešujete. Sprašujem vas to, kar ljudi najbolj zanima, na nek način je bila vaša obljuba, da bodo lahko po novem sami izbirali svojega dimnikarja. Sedaj tu povejte, da bomo vsi iz prve roke slišali vaš odgovor, kdaj se bo to v resnici zgodilo in ali bo to še v času vašega mandata. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci. Zlasti vam hvala, gospod poslanec, za to aktualno vprašanje. Tudi na ministrstvo prihaja dosti tovrstnih vprašanj in nanje odgovarjamo. Kakor ste sami povedali, spoštovani poslanec, je s sprejetjem novele Zakona o varstvu okolja prišlo do dokončnega premika, ki ga je zakon na nek način predpisal, to je da se dimnikarstvo kot obvezna državna gospodarska javna služba opravlja samo še do 31. decembra 2015. Takrat je bil dan dvoletni rok za prehod na nov sistem, ki je napisan v zakonu. Takrat smo se veliko pogovarjali, ali je prekratek, pravilen ali predolg. Mi smo imeli primere, ker smo kontaktirali nekatere druge države, ki so šle iz t. i. cehovskega na liberalni sistem, kako so one to počele. Primer Nemčije, ki nam je na nekaterih področjih vzgled. Oni so si dali 3 leta časa, da pridejo iz enega na drug sistem. Edina resna omejitev je bila, da ni bil vzpostavljen sistem oziroma register kurilnih naprav, kar je osnova. Tudi v bodoče, ko bo ta tržni sistem, pa velja, da uporabnik, torej mi kot kupci storitev čiščenja ali vzdrževanja smo dolžni zato, ker moramo varovati ne samo sebe, ampak tudi premoženje drugih, opravljati z dimnikarskim podjetjem, ki ga sami izberemo. V tem trenutku poteka polnjenje registra. Register je vzpostavljen in se polni. To je osnova. Koncesijske pogodbe, ki se nekatere že iztekajo, se podaljšujejo samo do izključno do 31. decembra, datuma, ki ste ga poslanke in poslanci uzakonili. Ali bom jaz to dočakal kot minister, tega pa res ne vem. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Ribič, izvolite.
Hvala za odgovor v tem delu. Rad bi dejal, da je Računsko sodišče Republike Slovenije zelo dobro ocenilo stanje na tem področju. Še veliko pred tem je zelo dobro ocenila stanje na tem področju Civilna družba iz Malečnika pri Mariboru na čelu z Jožetom Škofom in Ivanom Šarferjem. Ti ljudje so v to vložili veliko truda in vztrajnosti, se jim zahvaljujem, saj so na nek način sami odgovarjali ljudem, jim pomagali iskati rešitve. Razumem, da so sklenjene koncesijske pogodbe in da se ob različnem času iztečejo. Pravite sami, da jih do konca leta 2015 podaljšujete. Seveda so ljudje pričakovali ali pa smo pričakovali, da bo to takoj ali, v nekem krajšem času 3 mesecev. Boste za vsako območje, za vsako občino ob izteku koncesijske pogodbe ločeno uvajali licenčni sistem? Ali boste to vmes reševali? Kaj bo s tistimi pogodbami, če seveda so, ki se ne bodo iztekle do tega datuma? Kolikšni bodo potem morebitni penali za tiste pogodbe, ki se do takrat ne bodo iztekle? Kaj bo medtem z drugimi sklepi glede oskrbovalnih standardov in cenikov, ki so bili sprejeti na Odboru za okolje, ko ste bili še vi predsednik tega odbora? ,Ne vem, če je to že urejeno. Ali res rabite za urejanje državnih evidenc kurilnih naprav toliko časa, do konca leta 2015? Če prav razumem, če bo to šele konec leta 2015, to pomeni, da bo to šele potem, ko ne bo več vaše vlade, pa upamo, da ne bo ostalo samo pri besedah. Hvala.
Minister, izvolite.
Na pamet ne vem, kdaj so točno volitve. Vem, da so konec leta 2015, naslednje leto. Ali bomo potem dočakali že novi sistem – kot ministri v odhajanju bomo čakali na prevzem nove vlade – ali ne, tega dejansko ne znam sedaj oceniti, kakor nobeden od nas verjetno v politiki. Takrat je bil datum dogovorjen znotraj Državnega zbora, zakon je nad uredbo, zakon je nad pravilniki. Ministrstvo in minister se mora zakona in roka, ki je bil takrat v Državnem zboru sprejet, držati in to bomo v vsakem primeru naredili. Najtežje je dejansko bilo narediti register, ampak to je narejeno in to smo tudi financirali, zato je narejeno. Standardi se že izdelujejo, poleg tega imamo v končni fazi standarde v sosednjih državah, s katerimi prijateljsko sodelujemo, tako da tukaj nekega straha ni. Zavedam se, gospod poslanec, da verjetno podobno kot do mene prihajajo, tudi do vas prihajajo različni ponudniki, ki še znajo opravljati dimnikarske storitve in bi želeli iti takoj na liberaliziran sistem, ampak kakor midva, tako se morajo tudi oni držati zakona. Mi tudi na nepravilnosti, ki smo jih ugotavljali, odreagiramo preko inšpekcijskih služb, se pa vsi skupaj zavedamo, da je sedanji sistem v izteku. Verjamem, da bo novi za stališča uporabnikov, torej nas, boljši in cenejši – in to je skupni cilj. Hvala.
Hvala lepa ministru za dopolnilni odgovor. Na vrsti je gospod Marijan Pojbič, ki ima vprašanje za ministrico za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anjo Kopač Mrak.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Moje vprašanje je po vsebini takšno, da se malo navezuje na gospodarsko področje in tudi na področje dela in družine. Ker je bil tukaj minister za gospodarstvo, sem pričakoval, če bi bilo potrebno, da bi delno pomagal odgovarjati ministrici za delo, družino. Spoštovana ministrica, sprašujem: Kako si predstavljate, da bo Slovenija izšla iz krize in da se bo znižala brezposelnost? Na področju za nova delovna mesta se ne zgodi popolnoma nič, razen dodatnih obremenitev z novimi davki in obveznostmi delodajalcem. Gospodarstvo še naprej propada, vsakih 160 minut se zapre en samostojni podjetnik. Sprejeti davki, tukaj mislim na nepremičninski davek, zvišanje DDV, kolikor slišim, da se pripravlja tudi nov krizni davek in tako dalje. Zraven tega ste še povišali cene vinjet in še bi lahko našteval. Vse to ima še kako pomemben vpliv na povečanje brezposelnosti, ki je po neuradnih informacijah prebila številko 130 tisoč brezposelnih. Zato, spoštovana ministrica, ne morem razumeti, kako lahko mirno sedite v Vladi, ki pelje to državo v totalni kolaps oz. bankrot, in ne storite praktično ničesar, da bi se stanje na tem področju spremenilo. Prepričan sem, da se še kako zavedate izjemno resnega problema in položaja, pred katerim se nahaja Slovenija in naši ljudje, ki z veliko težavo povezujejo konec s koncem, iz meseca v mesec in na robu revščine trpijo in se borijo za preživetje. Vlada si pa veselo sposoja denar in ga namenja tistim, ki živijo v izobilju, torej privilegirancem, stricem iz ozadja; na drugi strani ubogi pa pustite narod na samem robu revščine. Zato vas, spoštovana ministrica, sprašujem: Kakšne kratkoročne in dolgoročne ukrepe boste sprejeli, kdaj jih boste predlagali, da se bo pričela brezposelnost zniževati oziroma da bodo začela nastajati nova delovna mesta z višjo dodano vrednostjo in s tem tudi posledično nižanje brezposelnosti?
Hvala lepa za vprašanje. Ministrica, izvolite.
Hvala za vprašanje. Glede na pristojnosti bi verjetno boljši odgovor dobili s strani mojega kolega, če bi ministru za gospodarstvo to vprašanje postavili. Jaz bom odgovorila, kar je v moji pristojnosti. Kot ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti imam predvsem predstojnost na aktivno politiko zaposlovanja. Aktivna politika zaposlovanja je v osnovi namenjena zmanjševanju stopnje brezposelnosti, predvsem je usmerjena k zmanjševanju ovir, ki jih imajo brezposelne osebe na trgu dela, manj pa je v funkciji kreiranja delovnih mest. Če pogledamo aktivno politiko zaposlovanja, je ukrep kreiranja zaposlitve samo in zgolj javna dela. Če pogledate od takrat, ko sem nastopila to funkcijo, javna dela samo povečujemo. V letošnjem letu bo rekordno, če gledate v zgodovini Slovenije, namenjeno 43 milijonov za javna dela, v katera bodo vključene dolgotrajno brezposelne osebe, predvideno 9 tisoč ljudi. Znotraj aktivne politike zaposlovanja je ukrep, s katerim MDDSZ neposredno kreira delovna mesta, zgolj javna dela. Poskušamo z vsemi sredstvi prerazporejanj, da dobimo dodatna sredstva, da to lahko naredimo. In naredimo ter omogočimo za čim večje število najranljivejših brezposelnih oseb, zato smo javna dela fokusirali in usmerili predvsem za dolgotrajno brezposelne osebe. Če pogledamo druge ukrepe aktivne politike zaposlovanja, imate usposabljanje in izobraževanje, kjer gre za to, da poskušaš usposobiti ali izobraziti brezposelne osebe, ki nimajo primerne stopnje usposobljenosti ali izobrazbe, po drugi strani pa imamo na trgu dela prosta delovna mesta in poskušamo zmanjšati to vrzel, to strukturno brezposelnost. Potem imamo ukrepe subvencioniranja zaposlovanja, ki so eden najpomembnejših. Zakaj? Ti subvencijo daš ranljivi skupini zato, da je ona bolj zanimiva z vidika zaposlovanja s strani delodajalca. Ampak kot je bilo včeraj tudi v oddaji povedano, da bo delodajalec odprl prosto delovno mesto, mora biti potreba po tem delovnem mestu. Ko ima potrebo, on seveda razmišlja o tem, koga bo zaposlil kot najprimernejšo osebo za to prosto delovno mesto. Tukaj znotraj pridejo subvencije v okviru aktivne politike zaposlovanja do izraza, ker zmanjšujemo stroške delovne sile. In tukaj znotraj lahko zdaj povemo – Jamstvo za mlade kot tak ključen ukrep znotraj aktivne politike zaposlovanja, kjer, mimogrede, letos dodajamo 44,3 milijona. Torej v dveh letih bo približno 200 milijonov za to namenjeno, da bomo povečali aktivno politiko zaposlovanja. Jamstva za mlade pa so strnjeni ukrepi aktivne politike zaposlovanja in tudi drugi sistemski ukrepi, ki kažejo na jasno prioriteto usmerjenosti k mladim. Vem, da mi težko izrečemo pohvale, tudi preden se določeni učinki pokažejo na trgu. Vsekakor pa ni zanemarljivo, da je Evropska komisija naš dokument izvedbenega načrta Jamstvo za mlade pohvalila kot enega najboljšega med državami članicami. Tudi sredstva, ki smo jih za to namenili, pa ni lahko, če po drugi strani vemo, s čim se soočamo, s stiskami ljudi, da smo zagotovili v naslednjih 2 letih 157 milijonov samo skoncentrirano za mlade. V lanskem letu je bil že sprejet interventni zakon, s katerim smo oprostili plačilo prispevkov za delodajalce, ki zaposlijo mlado brezposelno osebo v starosti do 30 let, ki je vsaj 3 mesece prijavljena na zavodu za zaposlovanje. Po podatkih, ker zakon velja od novembra dalje, do februarja se je na ta račun zaposlilo 700 mladih oseb. Zanimiv je pa tudi podatek, imam zdajle v glavi, da se je 20 tisoč 800 in še nekaj mladih lansko leto zaposlilo. Od tega se jih je 42 % mladih, ki so bili prijavljeni na zavodu, zaposlilo s pomočjo zavoda za zaposlovanje preko 3 ukrepov: s subvencijo zaposlitve, s subvencioniranjem usposabljanja na delovnem mestu in tudi s posredovanim prostim delovnim mestom. To so torej naše pristojnosti. Jaz verjamem, da veliko na področju aktivne politike zaposlovanja delamo. Je pa potrebno povedati, da brez gospodarske rasti – na žalost tudi ko bo gospodarska rast nekaj višja, bo še vedno zamik do delovanja na trgu dela, ker vedno, ko se gospodarstvo pobere, se na žalost situacija na trgu dela z določenim zamikom odzove. Bodo pa ljudje sodili o tem, koliko smo dali za socialo, kaj delamo in kakšna so naša ravnanja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pojbič, izvolite.
Spoštovana ministrica. Od kar je ta vlada na oblasti, poslušam na tisočine velikih besed, ne vem kakšnih velikih stavkov, kaj vse dajemo za to, da bi storili, stopili kakšen korak naprej. Vendar rezultatov ni. Brezposelnost se povečuje, prebili smo številko, magično mejo 130 tisoč. In ne razumem, absolutno ne razumem, kar ste zdaj povedali, da praktično nima nobenega učinka, po vsem tem, kar se dogaja v naši družbi. Ocenjujem, da je ta politika, ki jo peljete, so nekateri ukrepi, s katerimi se absolutno strinjam in so dobri, ampak sama politika celotne vlade na tem področju pa je napačna. Definitivno napačna, ker če ne bi bila, se nam to ne bi dogajalo, kar se nam dogaja. In vsi skupaj v tej državi se zavedamo in tudi ta vlada bi se morala zavedati, da brez tega, da bomo v realnem sektorju ustvarili nova delovna mesta, nimamo nobene možnosti. Tudi sami ste to povedali, da brez novih delovnih mest, ampak morate povedati – v glavnem v realnem sektorju. Oni so tisti, ki plačujejo državno upravo in vse tisto, kar lahko tudi ministrstvo za socialo deli tistim socialno ogroženim in tako naprej. In če mi v realnem sektorju ne bomo storili tistega, kar je nujno potrebno, da zagotovimo boljše gospodarsko okolje, da znižamo davke, da znižamo obremenitve na gospodarstvo, ne bomo mogli stopiti koraka naprej. In ni šanse, da zmanjšamo na tak način brezposelnost. Ni nobene možnosti. Ministrica, še enkrat vas sprašujem: Kaj boste storili na tem področju, da bo gospodarstvo lahko zadihalo oziroma da boste tudi vi kot resorna ministrica znotraj te vlade pomagali, da bo boljše okolje za gospodarstvenike?
Hvala za dodatno vprašanje. Izvolite, ministrica.
Hvala za besedo. Vseeno je treba, ko se govori o tem, kako katastrofalno stanje je v tem trenutku, malce pogledati nazaj, koliko je bila gospodarska rast 2011. Koliko ste uspeli gospodarsko rast v nulo dati leta 2012 in pogledati 2013 – zadnje četrtletje, kjer smo imeli 2,1 % gospodarsko rast. Če pogledamo iz 2012 pa prej iz 2011, kaj veliko kritik, verjetno neki učinki drastičnega varčevanja, ki ste ga sprejeli v letu 2012, če bi to peljali naprej, vprašanje, če bi imeli v zadnjem četrtletju leta 2013 gospodarsko rast. Tudi za letošnje leto je predvidena 0,5 gospodarska rast, podatki za januar letošnjega leta so spodbudni. Za 4,4 % se je povečala industrijska proizvodnja in kar za 13,2 % na področju kmetijstva. Kot sem pa prej povedala, stvari na trgu dela so z zamikom, tako kot se leta 2008, ko je nastopila kriza, ni takoj odrazila v stopnji brezposelnosti, če gledate številke, se je z zamikom, tako bo na žalost tudi oživljanje. Vas pa lahko vseeno razveselim, da 130 tisoč ni več. Če ne bi bili ukrepi aktivne politike zaposlovanja tako pojačani v letu 2013, bi bile verjetno številke še slabše. Samo tako mimogrede, leta 2012 je bila tako nizka vključenost brezposelnih oseb v ukrepe aktivne politike zaposlovanja, da smo dobili posebno priporočilo Evropske komisije, v lanskem letu 2013 pa je bilo v primerjavi z 2012 število vključenih v ukrepe aktivne politike zaposlovanja za približno 38 % več. To so številke; lahko rečete, da ljudje, brezposelne osebe ne potrebujejo ukrepov aktivne politike zaposlovanja, lahko menite, da so neučinkoviti. Jaz ne menim tako, tudi rezultati so drugačni. Glede subvencij, ki jih damo za zaposlovanje mladih ali starejših "Zaposli me", podatki kažejo, da 60 % tistih, ki se na podlagi subvencije zaposlijo – torej s temi ukrepi aktivne politike zaposlovanja – ostanejo zaposleni pri istem ali drugem delodajalcu tudi po prenehanju trajanja subvencije. In to so rezultati! V aktivni politiki zaposlovanja ni vse perfektno, kot v nobeni stvari ni, ampak vseeno v primerjavi z drugimi podatki drugih evropskih držav so naši ukrepi primerljivi z drugimi.
Gospod Pojbič, še postopkovni predlog imate.
Tako je. Spoštovana gospa podpredsednica, predlagam, da o tem vprašanju opravimo širšo obravnavo v Državnem zboru iz naslednjih razlogov. Z vso odgovornostjo trdim, da sem nezadovoljen z odgovorom ministrice, predvsem zato, ker je nisem spraševal, kaj je bilo leta 2011, 2012, 2013. Sprašujem, kako bomo reševali situacijo v naprej. Res pa je, da je bila ministrica zelo kreativna, ko je razlagala, kako so zadeve tekle 2012, ni pa povedala, kaj je naredila Pahorjeva vlada 2011, ko je bil BDP minus 8 % točk. Potem pa 2010.
Dobro. Smo pri postopkovnem predlogu.
Se pravi, Pahorjeva vlada. Ministrica, mislim, da iz stranke, iz katere prihajate tudi vi in gospod Židan, vi ste, to ste ekipa, ki ste takrat kreirali minus 8 % BDP. To ste uspeli. To je uspeh Pahorjeve vlade, v kateri ste sedeli vsi, ki sedite sedaj na tej strani, razen podpredsednice in strokovnih sodelavcev. In kako si potem upate govoriti, kaj se je dogajalo leta 2012, če ste takrat že naredili take strateške napake in pripeljali Slovenijo v skrajno situacijo, jo je potem Vlada Janeza Janše poskušala to smer spremeniti in je sprejela prave rešitve. To sem prepričan. Gospa ministrica! Sami boste videli, prišel bo trenutek, ko se boste zavedali vaših besed. Pa veste, na kakšen način se jih boste zavedali? Ko boste ugotovili, da je poleg vseh ostalih ukrepov nujno potrebno tudi varčevanje. In lepo vas prosim, pojdite med slovenski narod pa vam bodo povedali, da niti eno gospodinjstvo doma ne more 30, 40 % več porabiti kot pridela. Vi kot resorna ministrica bi se morala tega zavedati in potem ne govoriti tega, kar ste govorila pred tem in na tak način poskušati zavajati slovensko javnost. Morali bomo varčevati. Vsi, vsak posameznik. Žalostno pa je, da bo morala velika večina ljudi, ki je na robu propada, zategovati pasove in na račun privilegirancev, stricev iz ozadja in teh barab, ki so pokradli naš sistem. To pa je nekorektno, nepošteno in neodgovorno. In zato tudi mi vse skozi poskušamo terjati, da se te barabe, te lopove polovi. Ne kot danes berem v časopisu, da dobi gospod Praprotnik mesto direktorja v NLB. Pa kaj je ta Vlada čisto znorela. Ali ste čisto izgubili kompas?
Postopkovni predlog pa je?
Sem že povedal, da se o mojem vprašanju opravi razprava.
O odgovoru ministrice opravimo splošno razpravo. O tem bomo odločali v okviru glasovanj. Gospod Zvonko Černač ima vprašanje za ministra za kmetijstvo in okolje mag. Židana. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani vsi prisotni! Na ministra Dejana Židana sem naslovil vprašanje v zvezi s koriščenjem evropskih kohezijskih sredstev. Smo namreč leto in 9 mesecev pred zaključkom sedanje finančne perspektive. Vemo, da je približno polovica sredstev še neizkoriščenih. S pogodbami skoraj vsa sicer zavezana, vendar se soočamo s problemi optimalnega koriščenja, optimalne uporabe in z vprašanji, kako preprečiti možnosti, da bi ta sredstva na koncu celo ostala neporabljena oziroma neizkoriščena. Že v začetku leta 2012 se je druga Janševa Vlada soočila z izredno slabim koriščenjem teh sredstev, predvsem na področju okoljske in prometne infrastrukture. Takrat ta stopnja koriščenja ni dosegala niti 10 %. Ukrepi, ki so bili sprejeti v prvi polovici leta 2012, so v relativno kratkem času stanje izboljšali, predvsem je to stanje izboljšala vključitev novih nadomestnih projektov v okviru t. i. "overcommitment" in to je predstavljalo garancijo, da bo Slovenija v tej perspektivi počrpala vse, kar je bilo s trudom izpogajano v času prve Janševe Vlade sredi leta 2006. V zadnjih mesecih pa se ponovno soočamo z nasprotujočimi si informacijami. Na eni strani poslušamo informacije o tem, da imamo pogodbeno zavezana skoraj vsa sredstva, nekje na ravni 98 % tistega, kar je na voljo v tej finančni perspektivi. Na drugi strani pa se administrativno blokirajo projekti, ki imajo že več kot pol leta pravnomočno izbrane izvajalce, pridobljena vsa dovoljenja, so torej projekti, ki jim pravimo "ready to go" projekti, ki se bi lahko začeli izvajati že nekje od avgusta lanskega leta dalje. S tem se delajo nepotrebni dodani stroški, saj morajo izvajalci podaljševati bančne garancije, ker Ministrstvo za kmetijstvo in okolje ter Služba za kohezijo že več kot pol leta ne izdata upravni odločb, ki so pogoj za začetek izvajanja teh projektov. Iz tega razloga ministra Židana sprašujem: Kaj bo kot pristojen, predvsem pa kot odgovoren za učinkovito porabo kohezijskih sredstev za področje projektov vodooskrbe in ostalih projektov okoljske infrastrukture iz sedanje finančne perspektive storil, da se bodo projekti, ki že imajo vso dokumentacijo in celo izbrane izvajalce, lahko končno pričeli izvajati? Kajti ta škoda, ki zdaj nastaja vsak dan, je enormna. Z vsakim dnem odlašanja se pa tudi postavlja pod vprašaj možnost dejanske izvedbe teh projektov do konca leta 2015.
Hvala za vprašanje. Minister Židan, izvolite.
Še enkrat pozdravljeni, gospe in gospodje! Hvala, gospod poslanec, za aktualno vprašanje, tudi v luči sklepov, ki jih je včeraj sprejel Odbor za zadeve Evropske unije. Ampak da bodo ostali razumeli, kar midva razumeva, moram pa to povedati. Okoljska kohezija je imela na razpolago 545 milijonov evrov evropskega denarja za projekte, ki pač so. Ta denar je bil že razdeljen z odločbami občin pač v nekih drugih časih, nimam jaz prstov vmes, tudi vi ne, ampak je bil razdeljen z občinami na način, da ga ne moremo odvzeti. Janševa Vlada, kakor ste sami rekli, je na srečo – če tega ne bi bilo, bi bil denar izgubljen – šla v overcommitment, mislim da, konec leta 2012 v velikosti 180 milijonov evrov. Sicer se bo ta overcommitment končal drugače, kakor je bilo verjetno takrat pričakovano, ker pa je prišlo do "ready to go" projektov – projektov, kjer so občine že vložile denar za pol milijarde. Prišlo je za pol milijarde projektov in prvi paket overcommitment – torej 180 milijonov. Jasno, Ministrstvo za kmetijstvo in okolje je samo tehnični, mi ne izdajamo odločb do delitve denarja, mi nismo ta pristojni organ, mi samo pregledamo in damo naprej. Za teh 180 milijonov evrov so bile izdane tudi odločbe o dodelitvi denarja. Jaz moram reči, da je to dobra informacija, da so bila ravno danes zagotovljena dodatna sredstva Ministrstvu za kmetijstvo in okolje. Tako da bomo lahko že v tem tednu pričeli in upam, da v naslednjih tednih, mogoče celo 2 tednih podpisali še vse ostale manjkajoče pogodbe. V tem trenutku imamo več projektov kakor je denarja na razpolago. Še enkrat poudarjam, denarja je 545 milijonov evrov, za 545 milijonov evrov je že bilo izdanih odločb v preteklosti in te odločbe veljajo do leta 2013 oziroma do 2015, ne moremo jih odvzeti. Občine pa očitno v tem času pred volitvami, ki bodo letos, tudi prostovoljno tega ne morejo, nočejo preklicati te odločbe. Ni pa pravnega sredstva, ker te odločbe nimajo pravne možnosti, da bi se odvzele. Kljub vsemu se je šlo v dodatnih 180 milijonov, ne more pa se iti v pol milijarde, ker jaz razumem, da država ne more izdajati odločbo do delitvi sredstev, če teh sredstev ni na razpolago. Kaj v tem trenutku počnemo? Kot prvo, še vedno potekajo zelo intenzivni pogovori z občinami, zlasti skušamo kakšne projekte potegniti v naslednjo perspektivo. S tem se sprostijo sedanja sredstva in to bi nam omogočalo sklenitev še dodatnih pogodb iz t. i. overcommitment 2 – to je iz ostalih 300 milijonov, ker 200 milijonov je sedaj že rešenih. To je prva zadeva. Druga zadeva, kar moram povedati, so projekti – bolj ali manj gre za vodo, za oskrbo s pitno vodo in za čiščenje umazane vode, ki so prioriteta v naslednji perspektivi, ki se tako in tako pričenja že sedaj. Vendar tehnični del nove perspektive bo znan takrat, ko bo podpisan partnerski sporazum. Poznate načrte Vlade, to [[…]] [[nerazumljivo]] [[…]]nekje v polletju, tako da pričakujem, da se bodo lahko nove pogodbe že iz novega obdobja 2014–2020 podpisovale že konec tega leta. Tisto, česar pa ne vem, ker niso znane tehnične specifikacije, ampak to ni stvar Slovenije, to je stvar Evropske komisije, ali so vloge, ki so bile takšne za obdobje 2007–2013 identične za naslednje obdobje, ali pa se bodo celo poenostavile, kar je tudi najava Evropske komisije. To je v temu trenutku odprto vprašanje. Tisto, kar pa lahko povem, te pogodbe oziroma projekti, kar so prišli na Ministrstva za kmetijstvo in okolje in kar smo jih tudi večinoma že poslali naprej na pristojni organ, so takšni, da so že v duhu nove perspektive. Vendar v temu trenutku, razumite, spoštovani poslanec, da pristojni organ ne more izdajati zagotovil o sredstvih, dokler ni podpisan sporazum z Evropsko komisijo. Hvala.
Hvala lepa za ta del odgovora. Gospod Černač.
Spoštovani minister, to, kar smo zdaj slišali, poslušamo že zadnje pol leta dni. Ni bil samo včeraj Odbor za zadeve Evropske unije. Februarja je bil tudi odbor, ki je obravnaval to tematiko, o kateri jaz sprašujem, včeraj je bilo nekaj drugega na mizi. Vse pa govori o tem, da že pol leta ni nobene odločitve. Od avgusta lanskega leta, ko imamo pripravljene projekte Porečje Ljubljanice brez Ljubljane, kamor spada cela Pivška dolina, ki mimogrede predstavlja tudi rezervni potencial enkrat v perspektivi za Obalo, 30 milijonov vreden projekt. Gradbeno dovoljenje, izbrani izvajalci, od avgusta naprej se vsak mesec podaljšujejo garancije, kar pomeni nekaj 40 tisoč evrov vsak mesec dodatnih stroškov. Dolenjska vodooskrba 15 milijonov, porečje Drave 30 milijonov, Domžale – Kamnik 9 milijonov, Suha Krajina 20 milijonov, Kočevje – Ribnica – Sodražica 22 milijonov, čiščenje odpadnih voda Domžale – Kamnik 23 milijonov in čiščenje odpadnih voda Ljubljana 48 milijonov. To so projekti, ki imajo vso pripravljeno dokumentacijo že pol leta, izbrane izvajalce že pol leta in ki ne dobijo odgovorov, kaj bo s temi projekti, že od novembra lanskega leta. Tukaj imam dopis ene izmed občin, od novembra naprej ni več komunikacije. Ni več komunikacije! Res je, da je za to komunikacijo pristojno neko drugo ministrstvo, vendar ste vi član Vlade in Vlada je tista, ki mora to presekati. In vi kot pristojni minister za področje vodooskrbe ste tisti, ki mora to iniciativo na Vladi posredovati in to nemudoma. Druga okoliščina, ki vam govori v prid; smo na presečišču dveh perspektiv, letošnje leto in naslednje je presečišče sedanje in naslednje finančne perspektive. In popolnoma jasno je, če boste čakali zdaj še odobritve za naslednjo perspektivo, sprejem nekih programov in tako naprej, bodo vsi ti projekti padli v vodo tako ali drugače. Škoda, ki bo nastala, bo enormna, velikanska, nepotrebna. Najhuje pa je, da vam bo na koncu leta 2015 ostalo kakšnih 200 milijonov neizkoriščenih sredstev, kajti zavezanih pogodb bi morali imeti v temu trenutku za 110 %, 120 %; ne pa za 98 %, ker bodo gotovo nekateri projekti odpadli. In me zanima: Kaj boste konkretno storili in v kakšnem času, da boste to razrešili?
Hvala lepa. Minister, izvolite.
Jaz ne vem povedali, ali je bila odločitev leta 2012 pravilna, ali je bilo mogoče zavajanje, ampak še enkrat, spoštovani poslanec, dovolite, da malo ponoviva matematiko. Na razpolago je 545 milijonov evrov evropskih sredstev, samo 545 milijonov evrov in to je edini denar, ki ga imamo iz evropske kohezije za okolje, drugega denarja ni. Ves čas, ko govorimo o okoljskem denarju, 545 milijonov. Teh 545 milijonov oziroma celo nekaj več – 580, ker se lahko tukaj naredi nekaj rezerve, je bilo že podeljenih od leta 2007 in naprej. Ker se je pravilno ugotovilo, da enostavno vsi projekti ne bodo izvršeni, ne ve pa se – pa tudi takrat pod vašo vlado se ni vedelo – kateri, ker marsikatera občina čaka čisto na konec perspektive, se je šlo v dodatno rezervo 180 milijonov. Šlo se je v 180 milijonov dodatnega denarja, denarja pa je bilo samo 545 milijonov, prišlo je pa pol milijarde. Če to seštejemo, kaj se je zgodilo: 545 milijonov denarja je na voljo, govorimo samo o evropski koheziji, ready to go projektov iz overcommitmenta je pa pol milijarde. Potem pa imamo projekte, ki se večinoma že izvajajo, za 545 milijonov. Jasno, da se ta računica ne izide in da je nemogoče overcommitment pol milijarde pokriti s staro kohezijo. Tisto, kar počnemo, je pa naslednje – ves čas potekajo pogovori z občinami. Rad bi še enkrat povedal, občine v fazi se enostavno nočejo odpovedati projektom, tudi lansko leto smo imeli ponovno sestanke z vsemi občinami. Velika večina občin vztraja, da bo svoje projekte pripeljala do konca, ni pa pravne osnove, da se njim jemlje projekte z neko določbo Vlade, ker enostavno ni pravne osnove nazaj. Ali lahko v bistvu brez tega, da se pomemben del denarja od občin vrne nazaj, preko tega, da se pogodbe oziroma odločbe vrnejo, zagotovi v koheziji, ki se dejansko izteka N+2, v neki izjemi celo N+3.Druge osnove ni, torej edini denar, ki je na voljo, je nova kohezija. Za novo kohezijo pa se ne morejo pogodbe sklepati, dokler se ne sklene partnerski sporazum. Če bi se sedaj sklepale pogodbe, to pomeni, da se sklepajo pogodbe na način, da se namerava v celoti denar zagotavljati iz slovenskega integralnega proračuna, kar pa mislim, da vsi, ki smo v Državnem zboru, poznamo, da v tem proračunu ni nobene rezerve. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Černač, izvolite.
Če je o katerem vprašanju res potrebna razprava v Državnem zboru, je pa o tem vprašanju – in to čimprejšnja razprava. Če bi jo bilo mogoče sklicati že v okviru te seje na podlagi 246. člena Poslovnika ali katere druge določbe, bi bilo potrebno storiti čim prej. Ampak ne glede na to, predlagam, da to storimo na naslednji seji, ki bo tako ali tako v par tednih, pred koncem aprila. Kajti v nasprotnem primeru je moje mnenje, da se bo zgodilo – projekti, ki so pripravljeni, da bi lahko bili izvedeni, ki imajo že vsa dovoljenja pridobljena, izbrane izvajalce, ne bodo izvedeni. Na drugi strani pa bo ostal denar pri projektih, ki imajo ta sredstva zavezana z nekimi odločbami, pa niso pripravljeni, da bi bili izvedeni. Na koncu perspektive boste imeli ostanek denarja, kako boste pojasnili, da ni bilo izvedenih projektov za 100 ali 200 milijonov evrov zaradi teh razlogov. To bo nemogoče pojasniti. In že pol leta se ne sprejme nobena odločitev. Gre za vodooskrbo, ne gre za katerokoli stvar, voda je strateška surovina. Sami, spoštovani minister, govorite o tem, kako je pomembna, da se ne sme privatizirati. Kaj se bo zgodilo, če ti projekti ne bodo izvedeni z evropskim denarjem? Župani bodo iskali druge možnosti, bodo iskali koncesionarje. Preko koncesij, ki bodo zagotavljale izvedbo teh projektov za čisto pitno vodo, se bo voda sprivatizirala. To se bo zgodilo. To bo posledica vaše politike. Privatizacija čiste pitne vode, za katero vemo, da bo čez 50 let strateška surovina na tem planetu, pomembnejša od nafte. In tega si ne smemo dovoliti. Jaz bi želel, da pridete v Državni zbor s seznamom vseh teh projektov, da se v tabelah točno prikaže vrednost teh projektov, časovnica, kdaj so bili izbrani izvajalci, kdaj so bila pridobljena gradbena dovoljenja, koliko je denarja, ki ga je še mogoče iz ostalih projektov, ki niso operativni, prerazporediti; in koliko ga lahko namenite iz naslednje finančne perspektive za drugo fazo izvajanja teh projektov. Zaradi tega polletnega zavlačevanja je že tako in tako večina teh projektov takih, ki jih bo potrebno izvajati tudi v letu 2016 in jih ne bo mogoče izvesti do konca leta 2015, ker so prezahtevni, da bi jih izvedli v letu in pol. Ampak škoda, ki nastaja vsak dan tega odlašanja, je pa enormna. In kar lahko v končni fazi rezultira kot najhujša posledica tega zavlačevanja, je pa tisto, kar sem omenil na začetku. Privatizacija čiste pitne vode, kajti občine, ki imajo projekte pripravljene, bodo te projekte na tak ali drugačen način bile dolžne izvesti. Včeraj je bil članek objavljen v Slovenskih novicah. Pivška voda je že nevarna za otroke. To je bilo včeraj objavljeno, pivška voda je že nevarna za otroke. Gre za enega izmed teh projektov, ki zagotavlja čisto pitno vodo, ki je tudi strateško pomemben, ne samo za območje, na katerem bo ta voda zagotovljena, ampak tudi kot potencial, rezervni potencial za vodooskrbo obalnega območja. Glede na to, da je nek drugi projekt, ki je bil prvotno predviden, na nek način nasedel, da bo zagotavljal potencialni sekundarni vir. Predlagam, da opravimo razpravo o tem vprašanju in da pripravite konkretne aktivnosti, kako boste [[…]] [[izklop mikrofona]] .
Hvala lepa za predlog, o katerem bomo odločali v okviru glasovanj. Naslednji je na vrsti gospod Jožef Jerovšek, vprašanje ima za ministra za kulturo dr. Uroša Grilca.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani minister, kolegice in kolegi. V mesecu novembru ste predložili v sprejetje Resolucijo o nacionalnem programu za kulturo. V to resolucijo ste takrat protiustavno vnesli in poimenovali 2 novi manjšini v poglavju 15, pod naslovom Višja raven področne kulturne dediščine manjšin. Vpeljali ste namreč srbsko in nemško manjšino, čeprav gre za srbsko in nemško etično skupino, kot je v skladu z Ustavo pravilno poimenovanje. Že takrat sem opozarjal, da gre za nevaren prejudic manjšin, zato sem vložil amandma, ki bi to neustavnost preprečil. Po vložitvi resolucije o priznanju nemške manjšine v odboru avstrijskega parlamenta takoj po Krimskih dogodkih, ki jih je nemudoma izkoristila sosednja država, je to vztrajanje pri prejudicu 2 novih manjšin postalo ravnanje z možnimi resnimi posledicami. Ob tem se slišijo informacije, da tako ravnanje ni bilo slučajno ali posledica neznanja, ampak naj bi posamezniki to naredili z namenom, nemara usklajeno, s potezami drugih, ki se sedaj kristalizirajo. Sprašujemo se o obsegu te usklajenosti. Ker omenjeni etnični skupini živita razpršeno po ozemlju Slovenije, so posledice lahko obsežne. Sam se zavzemam za čim večjo podporo etničnim skupinam, vendar se zavedam, kakšne materialne posledice bi prineslo statusno povišanje etničnih skupin v manjšine. Sprašujem: Ali ste raziskali ozadje zapisa neustavnega statusa v resolucijo? Kako boste postopali, da se ustavne in druge posledice ter nejasnosti odpravijo? Hvala.
Hvala lepa. Dr. Grilc, izvolite.
Spoštovani gospod Jerovšek, spoštovana predsedujoča, kolegi poslanci! Hvala lepa za vprašanje. Danes je bilo precej govora o tem, da naj bi bila poslanska vprašanja jasna in nedvoumna. Žal vaše vprašanje ni. Govori o nemški manjšini, govori o povezavah in predhodnih prizadevanjih, dasiravno je res, da Ministrstvo za kulturo že vrsto let skrbi za kulturne potrebe različnih družbenih manjšin, ki jim je zaradi takšnih ali drugačnih razlogov dostop do kulturnih dobrin otežen. Mednje poleg invalidov, ustavno priznanih narodnih skupnosti in Romov, sodijo tudi pripadniki drugih etničnih skupnosti, ki živijo v Sloveniji. Maloštevilni pripadniki nemško govoreče etnične skupine so ena izmed njih. Zato smo v resolucijo o Nacionalnem programu za kulturo pozornost namenili tudi njim, že prej pa tudi v Resoluciji o nacionalnem programu za jezikovno politiko. Prva zmeda, ki prihaja iz vašega vprašanja, gospod Jerovšek, se nanaša na termin "nemška manjšina". Tega termina v nacionalnem programu ne boste našli. Dosledno uporabljamo izraz "nemško govoreča etnična skupina", ki izhaja iz Sporazuma o sodelovanju v kulturi, izobraževanju in znanosti med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Avstrije. Takšna dikcija torej ne more biti prejudic za priznanje te etnične skupine za nacionalno manjšino. Torej govorite o prejudicu, ki ga ni. Res pa je, da Ministrstvo za kulturo od leta 2008 objavlja poseben ciljni razpis za nemško govoreče etnične skupine, da na leto podpre med 8 do 15 tovrstnih projektov in nameni sredstva, ki v zadnjih 2 letih niso na letni ravni presegla 22 tisoč evrov. Tolikšna je skrb države za ta segment kulturnih izvajalcev. Gospod Jerovšek, že ob razpravi o Nacionalnem programu za kulturo ste povsem narobe razumeli naslov drugega cilja v poglavju Človekove pravice in varovanje kulturne raznolikosti. Zato ste edini v celotnem Zboru glasovali proti Nacionalnemu programu za kulturo. V tem cilju govorimo o kulturni integraciji manjšin, cilj ima naslov Višja raven področne in območne kulturne integracije manjšin. Ta cilj vključuje 5 zelo različnih ukrepov. Prvi se nanaša na podporo kulturni raznolikosti in dediščini pripadnikov nemško govoreče etnične skupine na območju Slovenije, pri čemer posebno pozornost namenja eni izmed teh skupin – Kočevarjem, staroselcem, ki, kot veste, so pred izumrtjem. Naslednji ukrep se nanaša na podporo izraženim kulturnim potrebam pripadnikov narodnih skupnosti, ki so opredeljene v Deklaraciji Republike Slovenije o položaju narodnih skupnosti pripadnikov narodov nekdanje SFRJ v Republiki Sloveniji. In potem so 3 ukrepi, ki se nanašajo na dvigovanje zaposljivosti pripadnikov ranljivih družbenih skupin na področju kulture in podporo o njihovi socialni vključenosti kot element kakovostne integracije. Še en ukrep, dvig medkulturne kadrovske kompetence v javni infrastrukturi in državni upravi na narodnostno mešanem območju in usposabljanje zaposlenih v kulturi za pomoč ljudem z različnimi invalidnostmi. V tem cilju torej govorimo o kulturni integraciji manjšin, zato naj vam znova pojasnim, da na tem mestu uporabljamo izraz manjšina kot generični in sociološki pojem. V nobenem trenutku pa ne govorimo o nemški manjšini. Ta generični pojem zajema zelo različne kolektivne entitete, ne govori o njihovem formalnopravnem statusu. Tega Nacionalni program za kulturo pač ne more storiti in tudi na nobeni točki ni storil. O ukrepih k temu cilju pa so te entitete poimenovane v skladu s statusom, kakršnega imajo v naši zakonodaji. Hvala lepa.
Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani minister, presenečate me in sem razočaran, da resno državotvorno ravnanje označujete kot nejasno in nedvoumno vprašanje. Gre za slabšalno sprenevedanje in govorite, da takšne dikcije in prejudica v tekstu ni. Zavedam se, da je naša poslanska skupina dala amandma na takšno dikcijo – spreminjevalni. Seveda sem sedaj ponosen, ko je izstavljen račun v obliki resolucije v dunajskem parlamentu, da sem to takrat storil. Presenečen pa sem, da se slovenski minister spreneveda. Povem vam, na kateri strani je ta prejudic in ta dikcija, govori o integraciji manjšin, v nadaljevanju pa govori pravilno o etičnih skupinah. V naslovu pa je poudarjena "manjšina – manjšini". Nadalje me zanima, minister: Ali je točno, da so korist omembe obeh etničnih skupin kot manjšin v tem tekstu posredovali zelo vplivni posamezniki znotraj Pozitivne Slovenije, stranke, ki ji tudi sami pripadate? Ali se zavedate posledic glede na razpršeno bivanje pripadnikov teh etničnih skupin? Materialne posledice, če bi dobile isti status kot avtohtone manjšine. Apeliram, da zavestno ne zmanjšujete resnosti tega vprašanja in te situacije. Hvala lepa.
Hvala lepa za dodatno vprašanje. Izvolite, gospod Grilc.
Spoštovani gospod poslanec, 2 sporazuma o sodelovanju v kulturi, izobraževanju in znanosti imata podpisani Vlada Republike Slovenije in Vlada Republike Avstrije. Prvi iz 30. aprila 2001. Na podlagi obvez in sporazuma je bil oblikovan delovni program o sodelovanju v kulturi, izobraževanju in znanosti med obema vladama, ki je pravna podlaga za izvajanje programa, ki ga že vrst let izvaja tudi Ministrstvo za kulturo. Tretji delovni program o sodelovanju v kulturi, izobraževanju in znanosti med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Avstrije je bil podpisan 17. 12. 2013. To je edina pravna podlaga, ki ji sledimo. Druge ne more biti. Noben račun do mene ni prišel in tudi nima nobene podlage, da pride. Formulacije, o katerih govorite, nikakor ne moremo interpretirati v smeri kakršnegakoli prejudica za priznanje nemške etične skupine ali kakšne druge manjšinske skupine za nacionalno manjšino. Naj vas ob tem, gospod Jerovšek, spomnim, da je pravica vseh državljanov Republike Slovenije do uporabe svoje kulture, jezika in pisave ter do izražanja pripadnosti svoji narodni skupnosti zapisana v Ustavi Republike Slovenije. Poleg tega smo se k temu zavezali tudi z ratifikacijo številnih konvencij s področja človekovih pravic. Vse to, sprejem Ustave, ratifikacija mednarodnih konvencij, ki sem jih omenil, pa tudi sklenitev sporazumov o sodelovanju s sosednjimi državami, kjer smo nase med drugim prevzeli tudi skrb, ki nam jo očitate, je sprejel Državni zbor, se pravi tudi vi, spoštovane poslanke in poslanci. Ministrstvo, ki ga vodim, bo te zaveze tudi spoštovalo. Prav zato v okviru Ministrstva za kulturo deluje tudi služba za kulturne raznolikosti in človekove pravice. Služba, ki ima ne zgolj v državni upravi, ampak v strokovni javnosti velik ugled, ki skrbi za uresničevanje kulturnih pravic etičnih skupnosti in drugih ranljivih skupin. Skrb za pravico do kulturnega izražanja te maloštevilne in ogrožene etične skupine, o kateri danes govorimo, nikakor ne izhaja iz odločitev avstrijskega parlamenta. Izhaja iz naših lastnih zavez in iz prepričanja, da nas kulturna raznolikost bogati in krepi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovni predlog ima gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Ker se minister pretvarja ali dejansko ne razume, kaj so kulturni sporazumi, kaj so ustavne pravice, ki jih jaz absolutno podpiram in spoštujem ter jih je potrebno spoštovati, da ne bo kakšnega nesporazuma. Vem, kaj so kulturni sporazumi pri ratifikacijah, v katerih sem sodeloval in v času sprejemanja, ampak gre za dvoplatnost. Čisto drugačno vprašanje in gre tudi za vprašanje diverzije, zakaj se je to pojavilo v nacionalnem programu kulture. Minister, ker očitno ne želite ali se nočete zavedati, za kaj gre, da so to zelo resna državotvorna vprašanja, ravnanje pa nedržavotvorno, da ne uporabim kakšnega drugega izraza, je potrebno, da o tem opravimo resno razpravo, obširno razpravo na podlagi 246. člena Poslovnika Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. O tem bomo odločali v okviru glasovanj. Na vrsti je gospod Zvonko Lah, vprašanje ima za generalno sekretarko Vlade, gospo Tanjo Šarabon.
Hvala lepa, predsedujoča, za besedo. Spoštovana generalna sekretarka, spoštovani ministri! Žal je gospod Židan odšel iz dvorane. Upam, da pride nazaj, ker se vprašanje deloma tiče tudi njega. Postaviti sem hotel vprašanje ministru za gospodarstvo, pa je med tem časom odgovornost za črpanje evropskih sredstev prišla v vladno službo. Tudi državna sekretarka, odgovorna za to, se je preselila iz prejšnjega ministrstva. Zato bom postavil poslansko vprašanje glede črpanja, predvsem iz projektov iz področja varstva okolij, operativnega programa, razvoj okoljske in prometne infrastrukture. Že prej je kolega Černač postavil vprašanje ministru Židanu glede črpanja teh sredstev in izvajanja projektov v naboru overcommitment. Gre za približno 200 milijonov projektov, ki so pripravljeni, imajo izbrane izvajalce in za katere denarje ni, čeprav je bilo obljubljeno, da bodo tudi ti projekti šli v izvedbo. Kot je že prej minister Židan rekel, da je 540 milijonov sredstev za te projekte in da je potem še dodatnih overcommitment 180 milijonov, za katere so tudi sredstva zagarantirana, ostalo pa je 200 milijonov iz drugega overcommitment. Pričela se je pa že nova finančna perspektiva z letošnjim letom, kjer je 250 milijonov namenjenih za takšne projekte. Problem je v tem, da večino teh projektov – ki so dobili odločbe že v letu 2009 in nimajo še podpisane sofinancerske pogodbe, čeprav se projekti že izvajajo, kar je velika težava – ne bo izvedenih v roku do konca novembra 2015, da bi lahko črpali še evropska sredstva iz te finančne perspektive. Ti projekti se lahko nadaljujejo tudi v letu 2016, vendar občine z lastnimi sredstvi, ki jih nimajo. Če pa ti projekti niso končani do konca 2016, pa morajo občine vrniti vsa počrpana evropska sredstva do tedaj, z obrestmi. In to je težava. Menim, da bi bilo treba vključiti novo finančno perspektivo, iti v faznost izvedbe, kar je možno po naših informacijah, vendar se tako ministrstvo, prejšnje in vladna služba mora angažirati v Bruslju, da se to spelje. Zato vas sprašujem: Ali so aktivnosti v tej smeri, da bi se fazno šlo v izvedbo, da se izognemo vračanju evropskih sredstev?
Hvala lepa. Gospa Šarabon, izvolite.
Hvala lepa za vprašanje. Kriterijev, na podlagi katerih predsednik Državnega zbora odloči, ali določeno poslansko vprašanje izpolnjuje poslovniški pogoj, pristojnosti, sama sicer ne poznam. Kot generalna sekretarka ponovno pojasnjujem, da lahko odgovarjam samo na tista poslanska vprašanja, ki se nanašajo na področje delovanja generalnega sekretariata Vlade in služb, ki sodijo v pristojnost generalne sekretarke Vlade. Za delovni področji razvoja in evropske kohezijske politike, kot ste sami tudi pravilno ugotovili, je bila ustanovljena Služba Vlade Republike Slovenije za razvoj in evropsko kohezijsko politiko, katere predstojnik za svoje delo in delo vladne službe odgovarja predsednici Vlade in ne generalni sekretarki Vlade. Generalni sekretariat Vlade vsebine teh gradiv drugih resorjev ne more pojasnjevati, saj bi s tem posegel v pristojnosti resornih ministrstev in vladnih služb. Če pa poslanec vendarle vztraja, da sama na vprašanje odgovorim, bom to storila v nadaljevanju po mojih najboljših močeh.
Gospod Lah, izvolite.
Očitno nimam sreče. Enkrat je že minister Židan rekel, "ne bom odgovarjal", ker se mi je zdelo to tipično vprašanje zanj. Potem sem naslovil vprašanje glede katastrskega dohodka na ministra Čuferja, pa sem ugotovil, da kaj veliko ne pozna te snovi, pa mi je na hitro odgovoril. Danes spet nimam sreče. Jaz sem hotel poslansko vprašanje postaviti ministru za gospodarstvo, ker bolj pritiče njemu, ker gre za pomembne gospodarske stvari. Zdaj pa ne vem. Sami ste se dodelili, da boste odgovarjali za to področje oziroma na to vprašanje, čeprav jaz vem, da je v tem kratkem času tudi težko priti noter in odgovarjati. Verjetno bi bilo bolj primerno, če bi bila državna sekretarka, ki je to počela že na prejšnjem ministrstvu. Jaz bi vseeno rad odgovor. Upam, da boste lahko če ne odgovorili, pa vsaj postorili v naprej, da se bo kaj naredilo na tem področju. Namreč imamo projekte, ki so zelo pomembni, ki so pripravljeni, kjer je bilo že veliko stroškov porabljenih za pripravo teh projektov. Izvajalci imajo bančne garancije, ki jih morajo podaljševati. Obljubljalo se je, kako bodo pogodbe vsak čas in se bo začelo delati, pa nič od tega. Nakar izvemo, da sploh ni denarja in da ni na spregled nikjer tega denarja. Niti v tej finančni perspektivi do 2020. Kaj zdaj narediti? Jaz mislim, da se bo storila velika gospodarska škoda. Če bo teh 200 milijonov šlo v realizacijo, koliko gradbincev bo imelo delo, koliko bo DDV nazaj, koliko bo prispevkov za delavce. Mislim, da se kargro tega denarja potem vrne nazaj posredno v proračun. Zato bi se bilo smiselno potruditi, možno je iti v faznost gradnje, s tem se izognemo, da se tisti projekti, ki bodo vprašljivi, ne bodo končani, izvedejo v novi finančni perspektivi in ti začnejo, pa se da vse urediti.
Hvala lepa. Jaz razumem, da želite odgovor. Ko se naslavljajo vprašanja, če niso naslovljena na pravi naslov, bi bilo primerno, da predsednik Državnega zbora, ki o tem odloča, primerno prerazporedi ta vprašanja na tistega, ki bo ustrezno odgovarjal. Upam, da bo do tega dogovora med predsednikom Državnega zbora in Vlado prišlo in da v bodoče teh zadreg ne bo. Imate pa besedo za kratek odgovor.
Predstojnica Službe Vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko me je seznanila, da je organ upravljanja pripravil metodologijo za razdelitev posameznih projektov faze in jo tudi že usklajeval z Evropsko komisijo. Odgovor na vprašanje torej je, da načeloma je možna razdelitev kohezijskih projektov v faze, pri čemer pa je ključno, da je posamezna faza pripravljena v skladu z naprej določeno in s strani Evropske komisije potrjeno metodologijo. Med drugim je ključno, da vsaka posamezna faza predstavlja funkcionalno zaključeno celoto. Ali je možnost tudi dejansko izvedljiva v konkretnem primeru, pa je odvisno od sredstev, ki so za perspektivo 2007–2013 sploh še na voljo. Glede na navedeno zato predlagam, da predmetno vprašanje pisno naslovite na Vlado, ki vam bo na vprašanje tudi bolj podrobno odgovorila.
Dobro. Gospod Lah, še postopkovni predlog, predvidevam.
Vesel sem tega odgovora, očitno se je začelo v pravo smer tudi delati, ne samo na odborih. Ko smo kar na parih odborih razpravljali o tej tematiki, ni bilo čutiti te pripravljenosti, da bi ministrstva, ki so tako posredniško telo kot za to odgovorni organ, delala v smeri, da poskušamo zadevo rešiti, ampak bolj v smeri "se ne da". Zato sem vesel tega odgovora, da se dela v tej smeri, ker smo dobili informacijo tudi s strani Evropske komisije, da je to možno. Res pa je, da je tehnično zelo zahtevno velike projekte deliti na zaključene celote in razdeliti v faznost. Tukaj je precej tehničnega dela in tudi občine morajo pristati na to. Ker je kar nekaj vprašanj, tako gospoda Černača, mislim, da bo še o tej tematiki, bi predlagal, da se opravi razprava tukaj, da se po Poslovniku v Državnem zboru tudi ta ministrstva uskladijo med sabo. Tako Ministrstvo za finance, ki mora zagotoviti lastni delež, mora zagotoviti tudi delež iz evropskih sredstev pri izvedbi, ker se kasneje to povrne. In če sredstev ni, potem je treba ta čas od plačila izvajalcu pa do vračila iz Bruslja čim bolj skrajšati, da se ta sredstva čim prej povrnejo. Jaz bi predlagal, da se opravi razprava v Državnem zboru. Mislim, da je zelo pomembno, ker tudi nekatere občine, ki so izvajalke teh velikih projektov, so dobile potrditev projektov šele v lanskem letu, pa so več 10 milijonski projekti. Občine je strah, da jih ne bodo uspele dokončati. In s tem je tudi velika bojazen, da bo potrebno z obrestmi ta evropska sredstva vrniti. Jaz mislim, da je veliko tudi gospodarskega pomena, da se ti dodatni projekti vključijo. Saj slišimo pozive tudi po medijih, recimo hidravlične izboljšave vodooskrbe Dolenjske, kjer županstvo trdi, koliko časa bo moralo še 60 tisoč prebivalstev prekuhavati pitno vodo. Projekt je pripravljen, je težak čez 20 milijonov in mislim, da bi bila velika škoda, tudi gospodarska, ker so tudi gospodarski subjekti priključeni na to vodooskrbo. Veljalo bi ta napor narediti in tudi te vse pripravljene projekte čim prej dati v realizacijo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Lah, jaz se strinjam, da je problematika, ki jo odpirate in so jo že pred vami, zelo pereča. Rada bi vas spomnila, da mi glasujemo oziroma bomo glasovali o odgovoru ministra, o katerem se opravi oziroma ne opravi razprava. Ker pa odgovora pravzaprav sploh nismo dobili, smo v rahlih težavah. Jaz verjamem, da se bodo Vlada in predsednik Državnega zbora v nadaljevanju okoli tega pomenili. Če pa vas povzamem, vi želite, da se o odgovoru generalne sekretarke opravi razprava. Bomo na glasovanju odločali o tem. Postopkovno, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. Generalni sekretariat Vlade ima opredeljena nekatera delovna področja. Med drugim je zadolžen za organizacijo in delovanje vladnih služb, katerih predstojnik je generalni sekretar Vlade Republike Slovenije. In generalni sekretar Vlade Republike Slovenije je po novem pristojen za kohezijsko politiko in za Sovo. In v okviru teh nalog opravlja tudi nekatera strokovna dela. Mislim, da je tako ignoriranje oz. izigravanje ureditve, ki sledi iz opredelitve delovnih področij, neodgovorno, nekorektno do poslancev Državnega zbora. Generalni sekretar Vlade pač mora v skladu s to opredelitvijo in s temi razdelitvami nalog opraviti tudi nekatera strokovna opravila s teh področij. Med drugim tudi recimo informacijsko in dokumentacijsko dejavnost. In če so nekatere stvari prenesene v okviru vladne službe, za katero je odgovorni Generalni sekretariat Vlade, predstojnik je generalni sekretar Vlade, pač mora generalni sekretar Vlade ustrezno odgovoriti. In mislim, da je povsem neodgovorno in tudi nekorektno, da se tukaj pogovarjamo tisti, ki damo vprašanja in pričakujemo odgovore, z nekom, ki noče odgovarjati in se izgovarja na nepristojnost. Jaz mislim, da je čas, da te stvari Vlada pripravi. Ni to prvič, da se je minister ali predstavnik Vlade izgovoril na nepristojnost. Imeli smo že primer, ko minister, pristojen za sivo ekonomijo, ni hotel odgovarjati o področju sive ekonomije, češ da je to področje financ, ampak tako je bilo. In jaz mislim, da je treba te zadeve urediti. In tisti, ki pridete v imenu Vlade odgovarjati na poslanska vprašanja, to ste pa ministri in generalni sekretar Vlade, pač morate pripraviti ustrezne odgovore. To tudi za ljudi ni dobro, da generalni sekretar Vlade pravi, da za to ni pristojen, da o tem nič ne ve, da ne vem kaj. Ko pa je plačilni dan, tam pa vse ve, kje se napiše datum in podpis, da je dvignil plačilno listo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Generalna sekretarka v okviru postopkovnega predloga ne more odgovarjati. Na vaš predlog se pa strinjam, da je zelo nerodno, da se vladni predstavniki opredelijo kot nepristojne za odgovore na poslanska vprašanja, ki jih je predsednik Državnega zbora uvrstil na dnevni red. Nadaljujemo z vprašanji. Na vrsti je gospod Jožef Horvat. Minister za finance naj bi odgovarjal na vaše vprašanje, a je odsoten, ter minister za infrastrukturo in prostor gospod Samo Omerzel. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani ministri, generalna sekretarka Vlade, posebej minister za infrastrukturo in prostor gospod Samo Omerzel. V Zakonu o davku na nepremičnine, ki ga je Državni zbor sprejel v zgodnjih jutranjih urah 15. 11. 2013, gasilske organizacije, ki imajo tak status po Zakonu o gasilstvu, niso oproščene plačevanja davka na nepremičnine, ki jih imajo v lasti. Povsem logično je bilo pričakovati, da bodo gasilske organizacije dobile informativne izračune davka na nepremičnine, kasneje bodo dobile odločbe in seveda položnice. Informativni izračuni so bili gasilskim organizacijam že poslani in gasilci so na nogah. V glavi teh informativnih izračunov piše Ministrstvo za infrastrukturo in prostor, ki ga poosebljate vi, spoštovani minister. Želeli smo, da bi bile gasilske organizacije oproščene davka na nepremičnine in da bi bila oprostitev v Zakonu o davku na nepremičnine jasno zapisana. Davčna zakonodaja – midva sva tehnika – mora biti jasna, še posebej oprostitve morajo biti zelo jasne. Poslanci Nove Slovenije - Krščanski demokrati smo 23. januarja letos vložili Predlog zakona o dopolnitvi zakona o davku na nepremičnine, ki pa ga je koalicija na Odboru za finance zavrnila, čeprav ga je pred negativnim vladnim stališčem branila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, pristojna komisija Državnega sveta pa je naš zakon podprla z 10 proti 0. Spoštovani gospod minister, glede na to, da nekateri vladni predstavniki, razen seveda predsednice Vlade in ministrov, v zadnjem času izjavljajo, da gasilske organizacije ne bodo plačevale davka na svoje nepremičnine, kljub temu da so informativne izračune za davek že prejele, vas sprašujem: Kako boste realizirali oprostitev, če bo res oprostitev, ko pa za oprostitev plačevanja davka na nepremičnine v lasti gasilskih organizacij ni pravne podlage v Zakonu o davku na nepremičnine? Prosim vas za res natančna pojasnila postopka; vi razumete – algoritem: Kakšen bo algoritem in jasne pravne podlage? Bilo bi tudi korektno, gospod minister, da bi se gasilcem opravičili – torej, da bi se Vlada opravičila, ne vi osebno –, če je seveda nastala napaka, ampak informativni izračuni so bili gasilcem poslani, ker tako piše v zakonu. Lepo prosim za vaša pojasnila. Ustni odgovor ministra dr. Čuferja pa pričakujem na naslednji seji, gospa podpredsednica.
Hvala lepa. Sprejemamo že zdaj ta vaš predlog. Gospod minister, izvolite.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani gospod poslanec, gospod Horvat, najlepša hvala za vprašanje. Februarja letos, torej leta 2014, je Geodetska uprava Republike Slovenije poslala informativne izračune vsem lastnikom nepremičnin in davčnim zavezancem in na tem obvestilu je poleg vseh podatkov o nepremičninah tudi posplošena tržna vrednost, informativni izračun davka, ki se bo plačal na to, in davčna stopnja. In drži, da so popolnoma vsi, ki so lastniki teh nepremičnin, te informativne izračune dobili iz enega enostavnega razloga. Ko se je pripravljal ta informativni izračun, osnova za to je register nepremičnin, v katerem so popisani popolnoma vsi lastniki teh nepremičnin. Osnova, o kateri govorimo, torej oprostitev plačila davka na nepremičnine za gasilce, je v Zakonu o davku na nepremičnine, in sicer vam bom citiral drugi odstavek 8. člena, ki pravi: "Za nepremičnine v lasti humanitarnih organizacij oprostitev prizna davčni organ ob odmeri davka na podlagi razvida humanitarnih organizacij pri ministrstvu, pristojnem za zdravstveno varstvo, in ministrstvu, pristojnem za socialno varstvo." Torej, če pogledava algoritem, o katerem ste govorili: Geodetska uprava naredi informativne izračune in pošlje obvestilo o vseh podatkih nepremičnine. Na osnovi podatkov, kjer se pripravi ta informativni izračun, se ne more identificirati, ali je lastnik te nepremičnine humanitarna organizacija ali ne. Pozneje je ministrstvo, pristojno za finance, tisto, ki izda odločbo o odmeri davka, na osnovi tega potem pride tudi oprostitev plačila davka za humanitarne organizacije. Ko bo poslana odločba, bo – v tem primeru tudi gasilcem – poslana odločba, kjer se oprosti plačilo davka na nepremičnine.
Hvala lepa. Gospod Horvat.
Gospod minister, hvala za vaša pojasnila. Želim pa, da stopiva skupaj in oba poveva, vi Vladi, jaz sem Državnemu zboru že, da gasilske organizacije nimajo statusa humanitarne organizacije. V tem je problem. Pobrskajte po spletni strani, najdite razvid humanitarnih organizacij, dva sta, enega vodi Ministrstvo za zdravje, drugega vodi Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Niti ene gasilske organizacije ne najdete v tem razvidu, čeprav ima Gasilska zveze Slovenije kot društvo odločbo z 9. 8. 2010 od Ministrstva za zdravje, vendar je v tem razvidu ne najdete. V tem je problem! In jaz to vpijem in kričim na odborih, v Državnem zboru in nihče me ne sliši! Lepo vas prosim, vi ste inženir, vsaj vi me slišite in na Vladi recite, da se naredi dejansko po principu kopiraj-spusti-prilepi, copy-paste, četrti odstavek 8. člena, ki pravi, da so oproščene humanitarne organizacije, ki imajo tak status po Zakonu o humanitarnih organizacijah, mi pa z našim zakonom Nove Slovenije dodajamo, da so oproščene tudi gasilske organizacije, ki imajo tak status – torej gasilski, da so gasilske – po Zakonu o gasilstvu. Danes, v tem trenutku, nobena gasilska organizacija, gospod minister Samo Omerzel, nima statusa humanitarne organizacije; in v tem je problem. Zato danes, če bo Vlada, ali ministrstvo, ali Durs, ali kdor koli pisal odločbe, ne bodo gasilske organizacije oproščene. Lepo vas prosim, vi se poglobite, vi ste zdaj še moj edini adut, poglobite se v to zadevo. Mi bomo še enkrat zakon vložili, kar napovedujem, in ko bo na Vladi, ko boste sprejemali mnenje, bom pozoren, kako boste vi razpravljali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še enkrat minister Omerzel.
Najlepša hvala za tole opozorilo. Kot minister, pristojen za ta del, kjer smo bili kot Geodetska uprava zadolženi za informativne izračune, lahko pojasnim in komentiram algoritem, zakaj v tem delu ni mogoča oprostitev za gasilce; torej iz enostavnega razloga, ker v registru nepremičnin ni navedeno, kdo je humanitarna organizacija, ali pa kakšen drug tip organizacije, kot uporabnik. Vendar tisto, kar vam lahko obljubim, je, da seveda bom ministru, ki je pristojen za ta zakon, prenesel najino današnjo debato, opozoril na problem in glede na to, kaj je bilo v javnosti obljubljeno, sem prepričan, da bo tudi odziv temu primeren.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti dr. Vinko Gorenak, vprašanje za generalno sekretarko Vlade gospo Tanjo Šarabon in ministra za finance, ki je odsoten, dr. Čuferja.
Hvala lepa. Gospa generalna sekretarka, prej sem poslušal prenos, ko ste odgovarjali na vprašanje, ne vem že več koga, ki se je nanašalo na Sovo, malo prej pa tudi gospodu Lahu, ki je imel podobno vprašanje kot jaz. Moram reči, da nisem mogel verjeti, kaj ste odgovorili! Poglejte, zakon je popolnoma jasen. Mislim, da se predsednik Državnega zbora ni zmotil, namreč zakon pravi, "v razmerju do predstojnikov vladnih služb" – kar pa te službe so, od Sove do te nove službe – "ima generalni sekretar enaka pooblastila kot minister". To je v zakonu zapisano in to je popolnoma jasno. Zdaj, ne vem, ali vi to poznate ali ne, predlagam vam, da to pogledate, če tega ne poznate; tako da ste vi dolžni odgovarjati na vsa poslanska vprašanja, ki se tičejo vladnih služb, v vsakem primeru, ker potem, če bi bila razlaga taka, kot jo postavljate vi, za nekatere vladne službe nikoli ne bi mogli postaviti ustnega poslanskega vprašanja. To ni točno. Torej, vi ste ministrica v razmerju do vladnih služb, to pravi zakon. Zato vam v tem kontekstu postavljam zelo jasno poslansko vprašanje, ki je razdeljeno na dva dela; en del je namenjen vam, en del pa je namenjen ministru za finance, ki ga danes ni. Gre za vsa ta sredstva, o katerih je govoril gospod Lah, gre za sredstva, o katerih je govoril gospod Černač, jaz tega dela ne bom ponavljal, bom pa postavil vprašanje, ki se nanaša na konkreten projekt, in sicer oskrba s pitno vodo v porečju Sotle. Namreč, tam je šlo – za kaj? Poglejte. Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo je že iz kohezijskih sredstev 29. 11. 2012 – poudarjam 2012, to je skoraj dve leti nazaj –izdalo sklep za sofinanciranje v višini 9 milijonov 800 tisoč. Ministrstvo za kmetijstvo in okolje pa je izdalo sklep 9. 7. 2013 v višini 1 milijon 700. Danes je pa mesec marec –nič ni narejenega na to temo s strani Vlade. Skratka, sredstev ni, dela pa tečejo, ker dela morajo biti končana do septembra oziroma do konca letošnjega leta, sicer to financiranje ne bo mogoče. Sprašujem vas v kontekstu tudi seje Odbora za evropske zadeve in sprašujem vas v kontekstu današnjega sklepa Vlade: Kaj ste danes sprejeli? Ali lahko rečemo, da bo ta projekt sfinanciran? Ali bodo izdani ustrezni sklepi, zlasti glede na današnje sklepe Vlade, ki ste jih sprejeli? Prosim za odgovor. Hvala.
Hvala. Gospa Šarabon.
Ponovno lahko opozorim, da kriterijev, na podlagi katerih predsednik določa, ali določeno vprašanje sodi v pristojnost nekega resorja ali službe, ne poznam. Poznam pa svoje pristojnosti in vem, da postavljeno vprašanje ne sodi v mojo pristojnost. Naj povem, da obstajata dve vrsti vladnih služb, in sicer vladne službe iz pristojnosti predsednice Vlade. To so Slovenska varnostno-obveščevalna služba, Statistični urad Republike Slovenije, Urad za makroekonomske analize in razvoj, Urad za narodnosti in Služba Vlade za razvoj in evropsko kohezijsko politiko. Druga vrsta vladnih služb pa sodi v pristojnost generalnega sekretariata Vlade. To pa so Urad za komuniciranje, Protokol Republike Slovenije in Urad za varstvo tajnih podatkov. Torej lahko ponovno pojasnim, da je iz prijave ustnega poslanskega vprašanja razvidno, da gre za poslansko vprašanje o zadevah, ki se nanašajo na delovno področje Ministrstva za kmetijstvo in okolje in ne na delovno področje GSV. Generalni sekretariat Vlade tako ne more odgovarjati na vprašanja s tega področja, kljub temu pa, če želite, da vam odgovor podam, se bom o tem vprašanju pozanimala in vam lahko v nadaljevanju podam kratek odgovor na vaše vprašanje.
Dr. Gorenak.
Imeli sta tri minute časa, da bi kaj povedali, zdaj pa vidim, da ne boste nič povedali. Ponovno poudarjam: zakon ne loči med a pa b vladnimi službami – zaboga, preberite si ga! Zakon je popolnoma jasen: v razmerju do predstojnikov vladnih služb ima generalni sekretar enaka pooblastila kot minister. Konec koncev, kdo pa potem podpisuje naloge za službena potovanja teh predstojnikov in tako dalje? Ali jih predsednica Vlade? Verjetno jih podpisujete vi, zakon je jasen in vi ste dolžni odgovarjati in ne vidim nobenega razloga, zakaj se temu izmikate. Prosim vas za konkreten odgovor: Ali lahko v lokalnemu okolju, od koder tudi sam izhajam, na podlagi podatkov, ki sem jih prej omeni – podpisi so bili s strani Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo že v letu 2012, podpisi so bili s strani okoljskega in kmetijskega ministrstva konec leta 2013, zdaj pa smo v letu 2014 –, lahko računamo v kontekstu današnjih sklepov Vlade, da bodo ti sklepi podpisani in da bo denarni krog tudi stekel? Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Šarabon.
Poslanska vprašanja, ki se nanašajo na vprašanja vladnih služb, ki sodijo v pristojnost predsednice Vlade, je seveda treba zastaviti ali predsednici Vlade oziroma Vladi kot taki. Kar se pa tiče vašega vsebinskega vprašanja, bi pa podala sledeči odgovor. Vlada Republike Slovenije je na današnji dopisni seji Ministrstvu za kmetijstvo in okolje že zagotovila dodatne pravice porabe v skupni višini 103 milijone 379 tisoč 206 evrov za izvajanje projektov kohezijske politike iz operativnega programa za razvoj okoljske in prometne infrastrukture tako imenovan OP ROPI. S tem sklepom je Vlada zagotovila sredstva za 19 projektov, ki so upravičeni do sofinanciranja iz evropskih kohezijskih sredstev, in s tem tudi za projekte, ki jih v poslanskem vprašanju navaja poslanec. S tem se zagotavlja, da bodo evropska sredstva OP ROPI za leto 2014 v celoti izkoriščena. Prav tako bo s tem omogočena izvedba projektov, ki jih Republika Slovenija mora izvesti v skladu z direktivami EU s področja urejanja odpadnih voda.
Hvala lepa za odgovor. Postopkovno, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Glede na te zaplete, ki so nastali pri poslanskih vprašanjih generalni sekretarki Vlade, predlagam, da se Komisija za poslovnik opredeli do prvega odstavka 240. člena Poslovnika Državnega zbora, ki govori o tem, da lahko na vprašanja poslanca odgovarja tudi generalni sekretar oziroma generalna sekretarka. Namreč, kaj je njeno delovno področje več ali manj vemo, če pa pogledamo organigram Generalnega sekretariata Vlade, pa vidimo, kaj spada pod delovno področje generalne sekretarke oziroma generalnega sekretarja. Tukaj imamo Kabinet generalne sekretarke, imamo Sektor za pripravo in izvedbo sej vlade, Sektor za sodelovanje z državnim zborom in za evropsko in mednarodno sodelovanje, Sektor za delo delovnih teles in svetov vlade, Sektor za podporo dela Komisije Vlade Republike Slovenije za administrativne zadeve in imenovanja, Sektor za sodelovanje in podporo Kabinetu predsednika Vlade, potem imamo naprej še Sektor za splošne zadeve, Sektor za informatiko, Skupna notranjerevizijska služba, Služba za obrambne priprave in varnost, Sektor za tehnične zadeve, Sektor za prevajanje in Glavno pisarno. Tako predlagam, da se do teh vsebinskih vprašanj opredeli Komisija za poslovnik, da bo generalna sekretarka, v temu mandatu imamo generalno sekretarko, pač vedela, na katera vsebinska vprašanja se bo odgovarjalo, prav tako pa tudi poslanke in poslanci, v kakšnem smislu lahko postavljajo poslanska vprašanja generalni sekretarki. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Bevk. Postopkovno vprašanje ima še dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Ne vem, res ne potrebujem ponovnih bralnih [[nerazumljivo]] . Zadovoljen sem s tem, kar ste vsebinsko povedali, da bo ta projekt financiran oziroma da bo zadeva stekla. Glede na to, predsednik, da sta vsebinsko popolnoma enak predlog podala že gospod Černač in gospod Lah, bi želel samo še odgovor s strani, ker sem naslovil tudi na finančnega ministra, finančnega ministra na naslednji seji, ker ga danes ni. Dobro bi pa bilo, da se res razčisti ta zadeva, ker mislim, da ste vi prav ravnali, vendar je zakon s tega vidika popolnoma jasen. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. S tem zaključujemo s tem vprašanjem. Prehajamo na vprašanje, ki ga bo zastavil gospod Branko Kurnjek, in sicer ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu. Izvolite, gospod Kurnjek.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa generalna sekretarka, spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Gospod minister Židan, meni je žal, prej je že kolega poslanec Ribič postavil podobno vprašanje, kot ga bom sam, in sicer na podlagi tega, kar je govoril gospod Ribič, torej dimnikarske storitve. Sami poslanci ne moremo vedeti, ko vlagamo vprašanja, da bo nek drug poslanec ali poslanka postavil podobno vprašanje. Govoril bom o zadevi ki je bila deset let pereča tema tako na strani civilne javnosti kakor tudi na strani določenega dela strokovne javnosti. Oktobra lanskega leta smo sprejeli novelo Zakona o varstvu okolja, in sicer je ta novela prinašala tudi takšno spremembo, da smo dimnikarske storitve izvezli iz seznama obveznih državnih gospodarskih javnih služb varstva okolja. Z isto novelo smo določili tudi to, da tisti, ki imajo koncesije, dodeljene za obdobje po 31. 12. 2015, da se te koncesije v bistvu nekako zaključijo. Za tiste koncesionarje, ki bi jim pa koncesija potekla pred tem datumom 31. 12. 2015, pa je bilo v noveli zapisano, da se jim lahko z odločbo podaljša koncesija za eno leto oziroma maksimalno do 31. 12. 2015. Zanima me: Ali ste za tiste koncesionarje, ki jim koncesija poteče prej in so vložili že vlogo za podaljšanje te koncesije, na ministrstvu že pripravili odgovore, da se te odločbe lahko oziroma se bodo podaljšale? Namreč, če se to ne bo zgodilo, se lahko zgodi že v kratkem, da se bodo določeni koncesionarji znašli v brezpravnem položaju. Prav tako bi vas želel vprašati tudi to: Kako potekajo priprave glede sistemske ureditve, ki sledijo noveli Zakona o varstvu okolja, ki ureja dimnikarske storitve? Prosil bi vas v prvem delu za vaš odgovor na to vprašanje. Hvala.
Hvala. Besedo dajem ministru Židanu. Izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav vam, Še enkrat, spoštovane poslanke in poslanci, lep pozdrav! Gospod poslanec, zahvaljujem se za vprašanje, da je to danes drugo podobno, je samo znak za naše ministrstvo, da je to preče vprašanje in da je obdobje dolgo let, ko se ni urejalo in mogoče preslabo nadziralo, je pač pustilo javnost dodatno senzibilizirano, kako se ureja. Takrat, ko se je spreminjal v Državnem zboru Zakon o varstvu okolja, smo se mi odločili za načelo, da ima vsak od nas pravico, da sam izbere tistega, ki nam bo opravil dimnikarsko storitev, seveda mora biti pa ustrezno usposobljen, kar dokazuje z licenco. Dva primera sta se morala rešiti. Prvi primer je, kaj narediti, če koncesije trajajo dlje kot do 31. 12. 2015. Zakon je to razrešil na ta način, da tudi takrat prenehajo veljati in ker se je to pravočasno naredilo, pričakujemo, da ne bo v bistvu nekega pričakovanega poslovnega rezultata še kasneje, ker je to zakon dve leti vnaprej napovedal. Drugo pa je, kaj narediti, če posamezne koncesije predčasno prenehajo, pa nočemo iti v ponovni postopek ponovne izbire, ker ni razumljen, ki je dosti zapleten. Zakon omogoča možnost, da vsem koncesionarjem, ki opravljajo in delajo v skladu z zakonom, ostalimi pravnimi akti, da se jim na njihovo prošnjo koncesija podaljša do konca prehodnega obdobja, to je do 31. decembra 2015. V tem trenutku opažam, da posamezne prošnje prihajajo. Na Vladi, ki odloča o teh zadevah, potem tudi sprejemamo podaljšanja do 31. 12. 2015. Do mene kot ministra ni prišla do tega trenutka nobena informacija, da bi si pri tem podeljevanju kar koli zamujalo. Če pa se slučajno dogodi, da pride kakršna koli podobna informacija tudi do vas, mogoče spoštovani gospod poslanec, pa prosim, da me takoj obvestite, da preverimo, ali se koncesije podeljujejo na ta način, da ne pride na nek način do praznine. V vsakem primeru imamo to namen urediti na ta način, da bo javna gospodarska služba delovala do takrat, kakor nalaga zakon, istočasno pa se polni register kurilnih naprav, ki bo več kot 400 tisoč, ki bo osnova potem za izvajanje na nek način licenčne ureditve; torej vsak, ki bo pridobil licenco ali drugačno dokazilo, da obvlada to dejavnost, bo lahko na našo pobudo delal z našimi kurilnimi napravami. Hvala.
Hvala tudi vam. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospod Kurnjek. Izvolite.
Hvala gospod, minister za odgovor. V Državljanski listi smo bili iniciatorji spremembe v tem delu zakona in so nam tudi v koalicijskih strankah pri tem sledili, nas podprli in tudi na ministrstvu so nas podprli. Jaz bi pa vseeno želel, čeprav vsi želimo, da se zadeva okrog dimnikarskih storitev uredi čim prej – torej, da se bodo zadeve uredile do 13. 12. 2015 –, ampak kljub vsemu morate imeti v vidu to, da do 31. 12. 2015 službe morajo delovati še v skladu z zakonom, ki je veljal oziroma ki odreja ta končni datum. Težko vam na ministrstvo posredujem podatke, kateri koncesionarji so morebiti posredovali vloge za podaljšanje koncesije. Mislim, da bi ministrstvo moralo imeti te podatke pri sebi. Me pa resno zanima: Kaj se bi zgodilo lahko s tistimi, ki so dali vlogo, pa jim je ne bi podaljšali? Če teh podatkov nimate, ali so se izgubili, ali službe ne delajo pravočasno, da se res ne bi znašle te službe v nezavidljivem položaju. Hvala.
Hvala tudi vam. Želi minister dopolniti odgovor? Izvolite.
Hvala, spoštovani poslanec za podvprašanje. Na ministrstvu seveda imamo podatke, kdo je zaprosil. Po meni dostopnih podatkih tudi izdaja teh dodatnih – oziroma dodatnega roka do konca prehodnega obdobja poteka nemoteno. Moje vprašanje je samo bilo, če mogoče ima kdo kakršno koli drugačno informacijo, da lahko preverimo. Ampak tudi na podlagi te današnje pobude, če želite, vam tudi pripravimo pisni odgovor, iz katerega bo jasno, koliko pobud je že prišlo in v kakšnem časovnem roku odgovarjamo na posamezna podaljšanja. Hvala.
Hvala tudi vam. Zahtevo za razpravo o odgovoru ima gospod Kurnjek.
Hvala. Ne bi dal postopkovno, bi pa pritrdil temu, kar je gospod minister rekel, da bo podal pisno obrazložitev. Samo to bi želel. Ne bi pa želel razpravljati, v skladu s poslovnikom, da se razpravlja o tej temi. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Robert Hrovat bo zastavil vprašanje ministru za kmetijstvo in okolje magistru Dejanu Židanu.
Hvala za besedo. Spoštovani minister! Nekaj dni nazaj je bil v Financah komentar v povezavi z vladnim načrtom, kjer je komentator govoril o romantičnem socializmu. Naj bi Vlada za odpravo posledic ujme predvidevala ustanovitev gospodarske družbe, ki bo v 100-odstotni lasti države. Ta naj bi odkupovala presežni les iz poškodovanih gozdov. Potem se v nadaljevanju sprašujejo, zakaj se mora s prodajo lesa ukvarjati država. V Sloveniji imajo specializirana gozdna gospodarstva, ki vedo, kako les bolje spraviti na trg. Ali tega ne znajo? Je morda cilj vsega skupaj državna pomoč, Vlada pa jo želi prikriti s takšnimi ukrepi? Kot jaz to razumem, bo cilj te družbe po čim višji ceni kupovati les od lastnikov, ga skladiščiti in potem poceni prodati domači lesni industriji. Najnovejše informacije so, da naj bi v to državno družbo prezaposlovali celo javne uslužbence Zavoda za gozdove in Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov. Ustanovljeno naj bi bilo to podjetje kar na podlagi posebnega zakona, hkrati pa naj bi uravnavalo cene sečnje in spravila. Zdaj, če je temu res tako, bi rekel, da je to dejansko v stilu romantičnega socializma. Prava katastrofa pa bo, če boste za 100-milijonski kredit, kot ga opisujejo, pri EBRD kot jamstvo dali hipoteko na državne gozdove, ker na ta način državna družba lahko ustvarja le izgubo, kar posledično pomeni nezmožnost plačila kredita in tako izgubo državnih gozdov. Lahko pa, da nekdo želi poceni privatizirati še državne gozdove. Kaj takega še niso naredili nikjer, saj bi s takim pristopom uničili privatni sektor, ki odkupuje les iz gozdov. Kaj pa bo potem, ko se bo država umaknila? Kdo bo potem odkupoval les? Prav gotovo država, zagotovo, nima boljših komercialistov kot privatni sektor. Preden bo taka družba ustanovljena, bo minilo vsaj 3 do 4 mesece, to je poleti, rok za podrte iglavce pa je 15. 5. Dejstvo je, da doma nimamo lesne industrije, ki bi lahko v realnem času ta les predelala. Večina bo šla tako za les za kurjavo in lesne plošče ter celulozo. Zanimiva je le hlodovina smreke, ki pa je ni več kot 800 tisoč kubikov, kar za lesno predelavo v Avstriji ne predstavlja nobenih težav. Problem je prodati bor, kar pa tudi državna firma najbrž ne bo zmogla. Zato vas sprašujem, spoštovani minister: Ali je res, da se ustanavlja novo državno podjetje za odkup lesa iz privatnih gozdov po žledolomu, katero naj bi se financiralo s kreditom, ki bo dan pod hipoteko državnih gozdov? Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo za odgovor dajem mag. Dejanu Židanu.
Hvala, gospod predsednik. Hvala tudi vam, spoštovani poslanec za aktualno vprašanje in me tudi veseli, da vam lahko podam nekaj bolj točnih informacij, kot se mogoče kje da prebrati. Verjetno tudi vi poznate, da je koalicija, ko je sklepala novo koalicijsko pogodbo, se odločila tudi, da spremeni upravljanje državnega gozda na ta način, da upravljanje v bodoče prevzame ne več koncesionarji, ker poznate, da je z vseh političnih strani, tudi z vaše, prihajalo zelo dosti očitkov, ampak da upravljanje opravlja enovito podjetje. Ne vem, če je to romantični socializem ali ne, je pa to sistem, ki ga imajo v veliki večini vseh držav, kjer mislim, da ne gojijo romantičnega socializma. Nazadnje, leta 1996, je šla tudi sosednja država, kjer govorijo nemško, ker so se našli v neki podobni stiski in so osnovali s posebnim zakonom tudi gospodarsko družbo, ki upravlja javni gozd, zato ker so ugotovili, da preko tega lahko lažje sledijo, država, pričakovanim učinkom, kot je pričakovani dobiček, in morajo iti v gozd nazaj. Tudi nekatere druge, tudi nam primerljive države, ki so nam vzor, imajo podobno organizirano. Recimo, taka je Finska; zanimiv je primer Baden-Wűrttenberga, Bavarske, Švice in tako naprej. Imajo pa tudi nekatere druge države, recimo primer, v sosednji državi so to hrvatske šume. Sam žledolom, ki se je zgodil, je dejansko, kakor ste ugotovili, povzročal višek lesa, ta se ne bo kazal samo v prvih nekaj mesecih, tega lesa iglavcev bo 31 odstotkov, od teh silnih 7 milijonov kubikov in nekaj. Tega lesa je še več in ta višek bo kar nekaj časa prihajal, ker je pričakovati, da bodo velike ali hude težave na trgu. Prve težave so se takoj zaznale takrat, ko je prišlo do žledoloma, takrat so začeli nekateri veliki tuji kupci odpovedovati slovenskim lastnikom gozdov pogodbe, s katerimi so jim dobavljali les, takrat je tudi država napovedala, da ne bo ljudi pustila na cedilu, takrat se je tudi stanje potem umirilo. Moram pa povedati, da ima država v osnovi dve možnosti, da intervenira, obe sta v skladu z evropsko zakonodajo, to bi rad povedal. Prva možnost je, da se za obdobje 6 plus 6 mesecev predpiše minimalno ceno, to je v skladu z evropsko zakonodajo, se pa ta možnost, v bistvu, izredno redko uporablja, zato ker ko država predpiše neko minimalno ceno – kaj se zgodi? Minimalna cena je seveda višja kakor pričakovana cena, takrat, če trg razpade, je pa nižja kakor trenutna nižja cena. Če se z uredbo določi minimalna cena, se trg avtomatsko spusti na neko nižjo raven. Če pa slučajno država predpiše neko minimalno ceno, ki pa je višja, kakor se v nekem trenutku sploh lahko na trgu odkupuje, pa na legalen način zaustavi ves legalen promet – kaj se potem dogaja na črno, je pa druga stvar. Lahko pa v podobnih primerih, ko gre za naravno katastrofo, ko gre za interventne razmere in ko gre za potrebe čiščenja gozda, na ta način vskočijo državne družbe, ki skrbijo za državni gozd. Tako se je tudi dogajalo v primeru krize v nekaterih drugih državah in to je tudi ideja tega zakona, ki zdaj nastaja. Ker imam še toliko časa, dovolite, da vam povem, kako zakon nastaja. Pregledala se je primerljiva pravna ureditev, recimo v Avstriji na Finskem pa v nekaterih drugih državah zahodne Evrope, kjer nimajo – kako ste rekli?– prijaznega socializma. Kolikor vem, ga nimajo, hkrati se je potem pričel pripravljati poslovni načrt, katerega osnutek bo še ta teden končan. Istočasno na podlagi tega, ko smo pregledali zunanjo zakonodajo, v neki ekspertni skupini nastaja osnutek slovenskega zakona, ki bo koaliciji predstavljen naslednji teden in takrat se bodo sprejemale, mislim, da politične odločitve znotraj koalicije. Kaj bo garancija za morebitni kredit, koliko kredita potrebujemo, je seveda odvisno od poslovnega načrta, ki se sedaj končuje, ali je potrebnih 10 milijonov, 20 ali pa nekoliko več, bo znano konec tedna, res pa je, da bo za ta kredit treba dobiti neko kontra garancijo. Kontra garancije so vsaj tri. Ena garancija, recimo, kakor so nekatere države šle, je ta, da so adekvatni delež gozda, ko so potrebovale denar za najetje kredita, prenesle na družbo, ki je v stoodstotni državni lasti, in tudi s prepovedjo prodaje. Druga možnost je, da se gre v garancijo preko Državnega zbora, tretja možnost pa je, da se koristi garancijski potencial preko nekaterih drugih virov, ki so državi že odobreni, pa niso izkoriščeni. V tem trenutku ni odločitve, katera od teh treh možnosti – tudi jaz nimam nobene preference, verjamem, da se bo odločilo za tisto varianto, ki je za državo najbolj ugodna. Kakšna je časovnica? Časovnica ustanavljanja tega podjetja je takšna, da v naslednjem tednu opravimo koalicijske razgovore, vsaka koalicija najprej opravi, razgovore znotraj sebe in potem, ko dobimo soglasje, gremo pa s tem osnutkom zakona v medresorski razgovor. Hvala.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospod Hrovat.
Hvala. Spoštovani minister, to pomeni, da če sem prav razumel, boste kupovali iz državnih gozdov in ne iz privatnih, od privatnih lastnikov. Tako ste na začetku pač povedali. Ampak dejstvo je, da je treba odreagirati čim prej. Zelo pomembna dejstva pa so, da je cene sečnje in spravila zelo težko tržno regulirati, zelo težko. V Sloveniji je zagotovo bistveno premalo izvajalcev za to maso lesa. Ta trenutek ni niti dovolj transportnih zmogljivosti za prevoz, ne kamionov, ne vagonov, pa se sanacije še pravzaprav sploh ni resno začela. Ta trenutek sicer nekateri že pospravljajo svoje gozdove, ampak po mojih ocenah je to kvečjemu šele 10 %. Torej, glavno nas še čaka. Ampak še to se dela po lažjih terenih. Tisto, kar je zelo zelo globoko, je kar problem. Več kot 90 odstotkov sanacije se v privatnih gozdovih sploh še ni začelo. Sedaj pa ukrepi. En ukrep je to, kar ste prej povedali, ampak mislim, da prvi ukrep vsake normalne države bi bil, da bi zagotovila sredstva in organizacijo odpiranja gozdnih cest, kar nam do sedaj še ni uspelo, saj so nekatere gozdne ceste še vedno zaprte zaradi podrtega drevja. Prav tako bi do sedaj lahko prerazporedili morebitna sredstva za najnujnejše subvencije prizadetim lastnikom, pa do sedaj na MKO, se mi zdi, da še niste ugotovili niti tega, kaj bi bili najnujnejši ukrepi za vzpostavitev sanacije, kaj šele za prerazporeditve sredstev. Se mi zdi, da se to sploh še ni začelo dogajati. Spomnite se leta 2008, v Kamniku je bil vetrolom, in takrat so subvencije, se pravi izplačila subvencij bile izvedene že v dveh mesecih. Sedaj je dva meseca mimo. Nekih pravih ukrepov ni. Bi vas prosil tudi za ta dodaten odgovor [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala. Upam, da je minister razumel kontekst dodatnega vprašanja. Gospod minister, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Hvala, spoštovani poslanec, tudi za ta zanimiva podvprašanja. Odkup lesa velja za les na poškodovanih delih Slovenije. To se razume. Tam je generalno gledano podobno razmerje, kakor je generalno v slovenskem gozdu. Približno slabih 20 odstotkov gozda je državnega, nekaj malega občinskega, vse ostalo je v privatni lasti. Tisto, ker sem pa povedal za upravljanje, to je družba za upravljanje in gospodarjenje z državnim gozdom, ki bo prevzela upravljanje v skladu s koalicijsko pogodbo, ko bodo koncesije potekle, to je leta 2016. Les pa se odkupuje povsod tam, kjer so tržni viški – kot sekundarni kupec. Kako se v bistvu cene oblikujejo? Tudi ta model bo deloval tako, da se pojavi rezervni kupec. To je treba vedeti. Prvič, nekaj lesa uporabljajo tisti, ki so umetniki, nekateri imajo predelavo, nekateri ga tudi skladiščijo. Moram reči, da marsikatera tržna povezava je ostala. Tudi tako javljajo v tem trenutku, čeprav za posamezne asortimente pa so cene padle tudi v tem trenutku, pri nekaterih pa tudi ne. Tu povsem pravilno ugotavljate, da je to trg in država potem pač preko tega podjetja skuša zagotavljati oziroma ga bo skušala zagotavljati kot sekundarnega kupca. Tisto, kar je država delala v prvih tednih, ste verjetno tudi vi, spoštovani poslanec, opazili, imeli smo fokusirano delovanje na dveh področjih. Prvo področje je bilo odpiranje gozdnih cest – kakor koli, šest tisoč in nekaj kilometrov je bilo zaprtih. Pomemben del tega je bil odprt s pomočjo lokalne skupnosti – ki je v osnovni odgovorna –, lastnikov, civilne zaščite, gasilcev in podobno, ni pa še vsa odprto, to drži. Drugo, kar je pa bilo kot fokus delovanja, so bili vodotoki. Zunaj smo imeli 51 ekip tudi zato, da ne pride ob tem še do poplav. Tudi to smo delali preko ministrstva. Kako je z zagotavljanjem sredstev? Sredstev ne more zagotavljati ministrstvo s prerazporejanjem, ker ministrstvo sredstev nima. Sredstva se prerazporejajo preko proračunske rezerve, to je 15 milijonov – razen nekaj tistega denarja, kar je namenjeno sanaciji gozda, če to mislite mogoče. Jasno, ta denar se bo namenil v predele Slovenije, kjer so bile poškodbe, za potrebe, kar bo pač najbolj urgentno. Kako bo potekala sama sanacija? Na podlagi sanacijskega načrta. Sanacijski načrt pa ne dela samo ministrstvo, ampak organ, v bistvu naš državni organ, to je Zavod za gozdove, ki ga bo naredil v prvem tednu oziroma prvi dveh tednih aprila. To je le nek postopek. Edino to informacijo bi še rad podal. Jutri bo na Vladi ocena škode, tokrat uradna, ker se bodo združili podatki tako iz AJDE, to je iz državnega sistema, ki ga upravlja Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje, in dodatni popis škode, ki ga ocenjuje posebna komisija, in gre za škodo na energetski in prometni infrastrukturi. To je osnova za razdelilnih teh 15 milijonov, kolikor ste sami poslanci namenili preko [[…]] [[znak za konec razprave]] rezerve. Hvala.
Hvala tudi ministru. S tem zaključujemo to vprašanje. Gospod Jože Tanko bo postavil vprašanje ministru za finance dr. Urošu Čuferju, ki je sicer danes odsoten. Imate besedo, gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Vlada Alenke Bratušek nas je v samo enem letu zadolžila za 8 milijard evrov, torej za en državni proračun, kar je svetovni rekord. Nobeni vladi na svetu to še ni uspelo v tako kratkem času. In v posmeh vsem, to Vlada šteje kot poseben uspeh, da se še vedno lahko zadolžuje, in to vladno zadolževanje je za Vlado poustvarjanja. Minister ponovno zbira sredstva po evropskih prestolnicah in spet išče vire, ker se ne zna usmeriti na to pravo pot vzdržnih javnih financ. Večino denarja je Vlada vložila v bančno luknjo, ki je v največji meri nastala zaradi slabega, nezakonitega, klientelističnega ali koruptivnega ravnanja in zaradi dogovornega usmerjanja sredstev, tudi za zgrešene politične projekte, ali je šel denar tudi na skrite račune. Kot slišimo, bo za banke treba še več denarja, samo za Banko Celje novih 160 milijonov evrov, v tej banki je bil eden izmed nadzornikov tudi sedanji minister za finance. Kljub vsemu je v bankah ostalo še več kot polovica slabih terjatev, lahko rečemo privilegiranih terjatev, ki niso bile prenesene na slabo banko. In kljub vsemu temu se znotraj te bančne elite ni zgodilo nič. Vsi so ostali na svojih mestih. Praktično nič denarja pa Vlada ne namenja za državne investicije, za sanacije najnevarnejših odsekov, za odpravo ozkih grl obvoznic, za obnovo železniškega omrežja. Prav tako se ne namenja denar za splošno blaginjo državljanov ali za investicije v pomembne objekte družbenega standarda, kot so na primer šolski objekti, komunala, blokiranje črpanja evropskih sredstev. V zdravstvu so razmere še bolj tragične, saj se zaradi blokade zaposlovanja zdravnikov in drugega osebja ne zmore zagotoviti niti tehnoloških, niti kadrovskih, niti prostorskih kapacitet. Ko se na eni strani za banke najde vedno dovolj denarja, pa Vlada ne more, ali ne zmore, ali noče financirati na urgenci zaposlitev nekaj zdravnikov. In [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]hudo poškodovani ali hudo bolni brez razloga trpijo ure in ure. Vlada pa ne odloči. Sprašujem: Kakšne so prioritete razporejanja proračunskih sredstev, če na eni strani Vlada po nepotrebnem daje milijarde sredstev ali poroštev za povsem privatne naložbe ali privatne banke, na drugi strani pa Vlada ne izvaja svojih nalog na področju zdravstva, šolstva in še kje, saj ne more ali noče zagotoviti nekaj milijonov sredstev za urgenco in zaposlitve novih zdravnikov? Želim ustni odgovor.
Hvala. Na podlagi vaše izjave, da želite ustni odgovor, bom zaradi odsotnosti ministra na današnji seji vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. Gospa Sonja Ramšak bo zastavila vprašanje ministru za infrastrukturo in prostor gospodu Samu Omerzelu.
Hvala lepa. Spoštovani ministri, spoštovani predsednik, poslanke in poslanci! Posledice finančne, gospodarske in socialne krize so posebej močno prizadela nekatere regije, predvsem Koroško, Savinjsko-šaleško, Zasavsko, Spodnjesavsko in belokranjsko regijo. Zato projekt tretje razvojne osi za ta območja ne predstavlja le vprašanja izgradnje infrastrukture in povezanosti države, temveč predstavlja pomemben pogoj celovitega razvoja teh območij ter odpiranja novih delovnih mest. Dokler te ceste ne bo, bodo te regije prav gotovo manj privlačne za tuje investicije, nekatera podjetja že razmišljajo tudi o selitvi svoje proizvodnje, prav tako pa je kakovost življenja v teh regijah nižja. Te regije že zdaj stagnirajo, predvsem Koroška, Zasavska in belokranjska, in če se ne bodo odprle navzven, bodo ostale še bolj zaostale. Mladi v teh regijah praktično nimajo perspektive, ne vidijo svoje priložnosti, saj ni delovnih mest niti stanovanj. Tretja razvojna os torej bi torej predstavljala izredno pomembno možnost oživitve gospodarske aktivnosti. Omenjena razvojna os je opredeljena že v strategiji prostorskega razvoja Republike Slovenije iz leta 2004 in predstavlja pomembno medregijsko povezavo ter navezavo predvsem na Avstrijsko in Hrvaško prometno omrežje. Prvič je bila kot glavni medregijski koridor določena že v slovenskem regionalnem prostorskem načrtu leta 1974. Spoštovani minister: Kdaj bo ministrstvo začelo uresničevati projekt tretje razvojne osi – pri tem mislim na severni in južni del? Kdaj bo zagotovljena ustrezna mobilnost prebivalstva? Kdaj bodo odpravljena ozka grla? Kdaj bo omogočeno izkoriščanje razvojnih in drugih potencialov? Hvala za vaš odgovor.
Hvala za vprašanje. Besedo ima gospod Omerzel.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovana gospa poslanka, najlepša hvala za vprašanje. Že ko sem nastopil oziroma kandidiral za ministra, je bila ena od pomembnejših tem tretja razvojna os in moram priznati, da danes popolnoma v drugi luči gledam tudi na vprašanje tretje razvojne osi, kot sem jo takrat. Pa verjetno bi bilo nekaj narobe, če ne bi po enemu letu gledal malce drugače na ta projekt. Predvsem se mi zdi pošteno in fer do vseh, da ko govorimo o tretji razvojni osi, da jasno povemo, da je tretja razvojna os razdeljena v kar nekaj etap; in prav je tako, ker imamo opravka z različno problematiko, z različnimi aktivnostmi. Na ministrstvu smo glede na celotno delitev tretje razvojne osi tudi poskrbeli, da imamo po posameznih etapah zelo jasen pregled, kje potekajo kakšne aktivnosti, v kateri fazi smo – seveda vse tisto, kar je v pristojnosti našega ministrstva. Tudi vam z veseljem pošljem gradivo v pisni obliki na temo tretje razvojne osi, zaradi lažjega razumevanja in večjega pregleda smo dali na ministrstvo narediti tudi grafični pregled tretje razvojne osi s komentarji in z lepo barvno lestvico, da se točno vidi, v kakšni fazi je katera etapa tretje razvojne osi, tako da to vam z veseljem pošljem. Če pa gremo pogledat konkretno po posameznih odsekih, kje smo, pa bi glede na aktivnosti šel kar s severnega dela proti južnemu. Torej, če gledamo Otiški vrh do maloobmejnega prehoda Holmec tu je bil leta 2012, konkretno 25. 10., sklep Vlade o mirovanju tega dela, predvsem zaradi tega, ker se je pojavil problem neekonomičnosti te variante. Tu je predlog izdelave nove študije in v nadaljevanju odločitev, kako zdimenzionirati v začetku do pozneje same izvedbo tega dela. Pri odseku Slovenj Gradec jug do Dravograda z obvoznicami je bil ravno tako 25. 10. 2012 sklep Vlade o mirovanju tega dela. Ravno tako je tukaj predlog izdelave nove prometne študije. Na tem odseku je predvsem ključni problem nasprotovanje lokalnih skupnosti glede na študije variant, ki so bile v preteklosti pripravljene pred sklepom Vlade z dne 25. 10. 2012. Pri odseku Velenje jug do Slovenj Gradec jug je bila uredba o državnem prostorskem načrtu sprejeta 29. avgusta 2013. Investitor v DPN je družba Dars. Potem priključek AC A2 pri Podlogu do Velenja; tu imamo v tem trenutku dopolnitev študije variant in izdelavo predloga izvedljivosti variant. Ključni problem, ki ga imamo na tem območju, je povezan predvsem s poseganjem v naravo in soočanje z nadomestnimi habitati in varovanjem okolja. Na srednjem delu, torej med avtocesto A1 Celje–Lopata in avtocesto A2 proti Novemu mestu, imamo ravno tako v fazi dopolnitve študije variant, torej izdelava nove predloge. Tu se ravno tako srečujemo z neekonomičnostjo prve variante, kjer moramo dejansko zopet pogledati, kaj je tisto, kar je ekonomično upravičljivo na tem območju. Potem gremo pa na južni del tretje razvojne osi, imamo pa odsek avtocesta A2 torej od Novega mesta do priključka Maline, tu imamo sprejet državni prostorski načrt z dnem 20. 12. 2012. Tu sta bila investitorja – en del Ministrstvo za infrastrukturo in prostor in v drugem delu DRSC. Potem imamo odsek Maline do mednarodnega mejnega prehoda Metlika in Črnomelj jug. Na temu območju imamo v fazi priprave stališč in pripomb do sprejema uredbe DPN – državnem prostorskem načrtu. Predvidevamo, da bo državni prostorski načrt sprejet v juliju 2014 in potem imamo zadnjo fazo na tretji razvojni osi, torej govorimo o odseku Črnomelj jug do mejnega prehodna Vinica. Na tem območju pa zaradi pomanjkanja finančnih sredstev in v pripravi državnega prostorskega načrta je ta odsek trenutno v mirovanju.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospa Sonja Ramšak, izvolite.
Hvala, minister. Ne da ne bi bila zadovoljna z vašim odgovorom, seveda sem. Vem, da ste v zadnjem času dobil že več vprašanj na to temo, tudi razumem, da gre za izredno zahtevno območje, tudi konfiguracijsko, pa vendar mislim, da na eni strani se v teh regijah srečujemo z izredno visoko brezposelnostjo oziroma s propadom gospodarskih družb, na drugi strani pa imamo izredno uspešna podjetja, ki pa ravno zaradi pomanjkanja te ustrezne infrastrukture imajo sedaj težave. Če se navežem tudi na to regionalno cesto Pirešica–Velenje, moram reči, da se verjetno tudi Gorenje in nekatera druga podjetja, kjer so lastniki tudi tujci, soočajo v teh dneh tudi s težavami. Veste, da tam pri odcepu za Šentilj se dejansko obnavlja most oziroma je polovična zapora in da vse to tudi povzroča dodatne stroške gospodarstvu. Upam, da bo država čim prej našla ustrezne rešitve in da bodo tudi ta območja, ki sicer imajo izreden potencial, tako turistični kot tudi gospodarski in industrijski – da boste to čim prej uresničili in zagotovili tudi ustrezna finančna sredstva. Seveda se pa zavedam, da del problema leži tudi na lokalnih skupnostih, in upam, da bodo lokalne skupnosti sledile predvsem interesu gospodarstva in prebivalstva, ne pa mogoče posameznim parcialnim interesom. Res bi vas prosila – ne bom zahtevala splošne razprave, ampak da mi dostavite to dokumentacijo, za katero ste rekli, da razpolagate z njo. Hvala.
Hvala. Želite dopolniti še odgovor? Minister, imate besedo.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa poslanka, zahvaljujem se vam za to razpravo in razumevanje pomena infrastrukture za gospodarstvo. Dejansko zavedanje, da je gospodarstvo tisto, ki je uporabnik te infrastrukture, je temeljno. Prepričan sem, tudi v sodelovanju z našim novim ministrom za gospodarstvo, da bomo ne samo midva kot resorna ministra za ti dve področji, ampak tudi na nivoju celotne Vlade in seveda Državnega zbora razumeli, kako pomembna je investicija v infrastrukturo. Ne nazadnje smo na nekem drugem delu infrastrukture to videli ob temu dogodku žledoloma, ki smo ga imeli letos v državi. Dejansko tisto, kar je v nekih normalnih razmerah samo po sebi umevno, da imamo, šele v tistem trenutku, ko ni na razpolago, vidimo, kaj to pomeni za slovensko gospodarstvo. Prepričan sem, da smo se ob tej naravni nesreči, ki smo jo imeli v Sloveniji, vsi zavedali, kako pomembna je infrastruktura, da slovensko gospodarstvo normalno funkcionira in da je lahko konkurenčno. Vsekakor se vam zahvaljujem za to razpravo in seveda upam tudi na podporo pri naših idejah in razvoju infrastrukture. Seveda, zavedajoč se na našem ministrstvu, da je ta infrastruktura namenjena gospodarstvu in da mora služiti gospodarstvu in razvoju slovenskega gospodarstva.
Hvala ministru za dopolnitev odgovora. S tem zaključujem to vprašanje. Prehajamo na vprašanje, ki ga bo zastavil gospod Ljubo Žnidar, in sicer ministru za obrambo gospodu Romanu Jakiču, ki je odsoten od 16.20. Imate besedo, gospod Žnidar.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Rekel bi, da je prav nedostojno od strani ministra za obrambo gospoda Romana Jakiča, da ne opravlja svojega dela oziroma da ni danes prisoten v Državnem zboru in da ne odgovarja na resna in pomembna vprašanja poslancev. Raje se udeleži oziroma obiskuje društva po Sloveniji. Skratka, gre za neresen pristop k njegovemu obsegu dela, ki ga mora izvrševati. S tem se seveda izogiba neprijetnim vprašanjem. Verjamem, da je to zanj neprijetno, ampak to je njegova služba, to je njegovo delo, ki ga mora opravljati. Ko sam gledam delo aktualne vlade, bi lahko ugotovil, da se Vlada izjemno trudi; Vlada se izjemno trudi, kako najhitreje spraviti državo v propad. Lahko rečem, da ni niti enega korenitega ukrepa, ki bi zmanjšal javno porabo, po drugi strani pa gospodarstvu, ki edino ustvarja in polni proračun, krepko meče poleno pod noge. Pa ne samo z davki, z višjimi obremenitvami, ampak kar na vse mogoče načine. Navedel bom en takšen primer, in to je primer Ministrstva za obrambo, ki je v letošnjem letu zaradi vojaških letalskih vaj dvakrat bolj zaprlo slovenski zračni prostor kot po navadi. Kaj to pomeni? V mesecu marcu je napoved zračnega prostora za 25 dni, v mesecu aprilu za 16 dni zapore zračnega prometa, za mesec maj še ministrstvo ni podalo predloga zapore. Ali se res nobeden na ministrstvu ne vpraša, kakšna škoda je s tem povzročena gospodarstvu? Če pogledam statistiko iz lanskega leta: bilo je 26 tisoč potnikov, ki so porabili v Sloveniji 4 milijone in pol prihodkov, ki so prileteli z lastnimi avioni. Tukaj ne gre samo za izpad s strani letališče pristojbine, tako da sprašujem ministra: Kolikšno škodo povzroča gospodarstvu občutno povečan obseg zapor zračnega prostora zaradi vojaških letalskih vaj? Sam nisem zasledil, da bi v Sloveniji bile izredne razmere. Nisem zasledil, da bi bili vojaško ogroženi, da bi bila potrebna tako obsežna zapora prostora in s tem škoda [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Odgovor boste dobili ustno na naslednji seji. Naslednji bo zastavil vprašanje mag. Štefan Tisel, in sicer ministrici za zdravje dr. Alenki Trop Skaza, ki pa je opravičeno odsotna.
Vsem lep pozdrav, spoštovana podpredsednica Državnega zbora, spoštovani ministri, poslanke in poslanci! Imam poslansko vprašanje za ministrico za zdravje – ali če bo nov minister –, ker danes ne bom dobil odgovora, ker je odsotna. Zato bom tudi prosil za ustni odgovor na naslednji seji. In sicer v zvezi z razvojem informacijskega sistema v zdravstvu. Dober zdravstveni sistem temelji na kvalitetnem kadru, se pravi izobraženih, usposobljenih in motiviranih ljudeh, ustreznih prostorih in opremi ter zadovoljnem oziroma zadovoljivem dotoku finančnih sredstev. Informacijski sistem v zdravstvu je v veliko pomoč tako pri organizaciji dela, njegovi kvaliteti in dostopnosti do storitev, izvidov, kakor tudi v skrajševanju časa od diagnoze do zdravljenja, pa tudi za nadzor kakovosti, ne nazadnje za vrednotenje opravljenega dela oziroma pri zaračunavanju storitev. Najprej se je razvil informacijski sistem ravno na področju obračunavanja in tega ima še danes najbolj razvitega Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije. V zdravstvenih zavodih se je informacijski sistem razvijal zelo razdrobljeno in stihijsko. Še danes je UKC Ljubljana – obstajajo štirje informacijski sistemi znotraj na osnovi ravni in vsaka bolnišnica ima v glavnem svoj sistem. Zadnja leta pa Ministrstvo za zdravje izvaja nadgradnjo informacijskih sistemov tudi na področju shranjevanja, prenašanja in ponovnega predvajanja slikovnega materiala. Večino od 26 bolnišnic v Sloveniji uporablja aparature za diagnostiko: rentgen, magnetno resonanco, CT, ultrazvok, endoskopijo in vse te naprave delujejo na digitalni ravni in jih je mogoče med seboj povezovati. Cilj projekta E-zdravje Ministrstva za zdravje je bil vzpostaviti sodoben informacijski sistem, ki bo omogočal varno elektronsko povezovanje in učinkovito obvladovanje zdravstvenih in z zdravstvom povezanih podatkov in informacij. V nadaljevanju projekta naj bi se informacijsko povezali vsi zdravstveni zavodi in Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije. Cilj je, da bodo vsi zdravstveni in drugi podatki zbrani in dostopni na enem mestu in da bo lahko zdravnik s kartico dostopal do teh podatkov povsod po Sloveniji [[…]]Moram malo skrajšati, izgleda. Računsko sodišče je revidiralo uspešnost izvajanja projekta E-zdravja in rezultati so porazni. Odzivnega poročila ministrstva še ni, gre pa za to, da lahko obstaja sum, da zadeve porabijo več denarja in da se razdrobljenost še povečuje, tako da bo treba [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa za vprašanje. Seveda boste dobili odgovor na naslednji seji. Ali želite pisno? Na naslednji seji dobite ustni odgovor. Hvala lepa. Naslednji bo poslansko vprašanje zastavil gospod Samo Bevk, in sicer ministru za izobraževanje, znanost in šport, dr. Jerneju Pikalu.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Pred samim letom dni sem vam, gospod minister, zastavil vprašanje o poteku gradnje Nordijskega centra Planica, ki je zaradi obsega del in višine vloženih javnih sredstev aktualno že več let. K postavitvi poslanskega vprašanja, ki je zelo podobno lanskemu, pa sta me tokrat spodbudila dva neločljivo povezana dogodka. V začetku februarja je namreč minilo 80 let, odkar so na takrat ravnokar zgrajeni Bloudkovi velikanki v Planici organizirali prvo mednarodno tekmovanje v smučarskih skokih. Drugi medijsko odmevnejši dogodek pa je zaključek svetovnega pokala v smučarskih skokih v ženski in moški konkurenci. Minuli konec tedna smo lahko zopet s ponosom zrli v dolino pod Poncami, preizkus nove Bloudkove velikanke, tokrat tudi s tekmo v moški konkurenci, je uspel ne le v organizacijskem, ampak tudi v tekmovalnem smislu. Slovenski skakalci so nadaljevali z razvajanjem množice navijačev in poskrbeli so za popoln konec izjemno uspešne sezone. Gospod minister, slike iz Planice nakazujejo, da Slovenija počasi, a vztrajno izgrajuje modern nordijski center. Dobršen del skakalnega dela je pod streho. Glede na rekordno zgodovino smučarskih poletov pa se zdi, da vsi skupaj z nestrpnostjo pričakujemo zlasti zaključek prenove letalnice. Kot smo lahko včeraj prebrali, je konstruktor največjih letalnic na svetu Janez Gorišek napovedal, da bo po prenovi v Planici mogoče leteti kar 250 metrov in več. Ob tem se je z navdušenjem odzval na prenovo Bloudkove skakalnice in tekmo in dejal, da si z razvijanjem takega centra več, kot ljubitelj smučarskih skokov, ne moreš želeti. Spoštovani gospod minister, dr. Pikalo, glede na navedeno vas sprašujem: Kakšna je predvidena dinamika dokončanja Nordijskega centra v Planici? Najlepša hvala za odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, minister, imate možnost za odgovor.
Gospa podpredsednica, spoštovani gospod poslanec in seveda vsi ostali prisotni! Dovolite mi, da svoj odgovor strukturiram v treh delih. Prvi del se bo dotaknil vprašanja zemljišč v Nordijskem centru Planica, potem pa, kot veste, je projekt razdeljen na dva dela: na tisti smučarski del, kot mu rečemo, in potem na tekaški del oziroma na skakalni del in na tekaški del. Kar se tiče vprašanja odkupa zemljišč, lahko rečemo, da je z Agrarno skupnostjo zadeva realizirana, v teku je parcelacija ter seveda odkup zemljišč v višini 60 tisoč evrov, postopek razglasitve je zaključen, smo na tem, da v zemljiško knjigo vpišemo 184 pogodb ter urejamo služnost za tekaške proge. To je, kar se tiče zemljišč. Potem pa Center za smučarske skoke in polete Planica. Pa mi dovolite, da grem po posameznih objektih, ker bo tako najbolj racionalno. Bloudkova velikanka. Torej, skakalnica, na kateri so bile ta minuli teden tekme, je trenutno v fazi tistega, kar imenujemo faza odprave pomanjkljivosti. Uporabno dovoljenje za poskusno obratovanje je bilo izdano 12. oktobra 2012. Do julija 2014, torej julija tega leta, morajo biti odpravljene vse pomanjkljivosti, da bo podano tudi dokončno uporabno dovoljenje. Potem imamo druge objekte, veste, da imamo otroške in mladinske skakalnice, tehnični pregled le-teh je bil opravljen 7. januarja 2014. Odpravljajo se še posamezne pomanjkljivosti, med drugim je treba izvesti meritve na vitlih. Izdaja uporabnega dovoljenja za te otroške skakalnice se predvideva v aprilu 2014. Potem imamo v sklopu tega rekonstrukcijo in premostitev hudournika, kjer so dela zaključena, uporabno dovoljenje bo izdano skupaj z otroškimi in mladinskimi skakalnicami. Potem imamo servisni objekt Čaplja, kjer je objekt zaključen ter je uporabno dovoljenje bilo izdano 19. marca 2014. Potem je pa tisto, kar ste posebej spraševali, torej, letalnica bratov Gorišek. Z izbranim izvajalcem, kot veste, je bila 23. 8. 2013 podpisana pogodba za rekonstrukcijo letalnice in novogradnjo spremljevalnih objektov, višina pogodbe je 3,6 milijona evrov brez DDV – smo v zamudi, vendar glede na začrtan terminski plan lahko rečem, da so se najbolj zamude pojavile v novembru, nadaljevale pa tudi v decembru. Razlog je na eni strani v problemih z betoniranjem in na drugi strani v zemljini, ki zaradi razmočene zemlje v novembru in decembru ni bila dovolj varna za nadaljevanje gradnje. Potem se nam je še 9. 1. 2014 zgodil stečaj družbe SGP Tehnik d. d., ki je bila izbrana na tem razpisu, a vendarle je stečajni upravitelj Zavod Planica obvestil, da bomo lahko nadaljevali gradnjo s podizvajalcem, tako da pričakujemo, da se bodo dela nadaljevala v aprilu in naj bi bila tudi zaključena do oktobra 2014. Naslednji objekt je izvedba celovitega sistema za oskrbo z vodo – tu so dela v teku; potem izgradnja poševnega dvigala, kjer so dela ravno tako v teku, kupuje se oprema za objekt Čaplja in za vetrno zaščito. Torej, celoten ta del, kar se tiče skakalnega centra, naj bi bil dokončan do oktobra 2014. Drugi del je pa tisti tekaški del, kjer je bilo gradbeno dovoljenje izdano 6. februarja 2014, javni razpis je bil objavljen 10. 1. 2014 in pričakuje se, glede na ponudbe, da bo sklep o izbiri izdan nekje sredi aprila. Iz tega bodo sledili razpisi za tekaške proge, nogometno in otroško igrišče, adrenalinski park, opremo za organizacijo tekmovanj ter seveda osrednji objekt. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala za vaš odgovor, gospod minister. Spodbudno je dejstvo, da bo lahko po stečaju glavnega izvajalca gradbenega podjetja Tehnik dela lahko nadaljevalo podizvajalsko podjetje oziroma podizvajalci in tako prenova letalnice ne bo vprašljiva. Sedaj je najbrž zelo pomembno, da nastopijo ugodni vremenski pogoji za nadaljevanje gradbenih del in to čim prej, da bodo lahko ulovljeni roki, o katerih ste prej spregovorili. Že v uvodnem vprašanju sem seveda nakazal, da je zelo pomembno vprašanje tudi izgradnja tekaškega dela Nordijskega centra, namreč izganja tega tekaškega dela je tudi zelo pomembna z vidika kandidature za svetovno nordijsko prvenstvo. Zato me zanima: Ali bo lahko to v roku zgrajeno? Kakšni so roki za porabo evropskih sredstev? S tem v zvezi me zanima: Kako ministrstvo sodeluje pri kandidaturi za svetovno prvenstvo v nordijskih disciplinah leta 2019? Kot je vsem nam znano, bo organizator izbran že letos, v prvem tednu junija v Barceloni. Po zelo uspešni izvedbi evropskega prvenstva v košarki, kjer je bila bilanca pozitivna, bi lahko s temi izkušnjami, ki jih imajo športni organizatorji v Sloveniji, tudi nordijsko prvenstvo lahko zelo dobro speljali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate možnost za odgovor.
Hvala lepa. Hvala tudi za ta del. Če smem, bom začel tam na koncu, kjer ste omenjali kandidaturo za svetovno prvenstvo leta 2019. Vlada Republike Slovenije je 16. aprila 2013 dala soglasje Smučarski zvezi Slovenije, da lahko kandidira na tistem omenjenem kongresu FIS v Barceloni junija 2014 za kandidaturo za nordijsko svetovno prvenstvo leta 2019. Mi te odločitve nismo sprejeli, za to odločitvijo stojimo, smo v navezavi, vsaj jaz osebno, s Smučarsko zvezo Slovenije, dogovarjamo se za aktivnosti, za našo pomoč, če bo potrebna Smučarski zvezi pri temu projektu pridobivanja svetovnega prvenstva v nordijskem smučanju leta 2019 v Planici. Ampak tukaj bi rad rekel eno stvar; Nordijski center Planica sam po sebi ni namenjen zgolj in samo temu svetovnemu prvenstvu. Mi ne gradimo nordijskega centra z vsemi skakalnicami, tekaškimi programi, tekaškim centrom in tako naprej, zato da bi organizirali svetovno prvenstvo. Ideja je v tem, da mora biti ta center vse dneve v letu v uporabi. Tudi ne bo Nordijski center Planica tisti, ki bo organizator svetovnega prvenstva, Nordijski center bo dal te objekte v najem Smučarski zvezi, ki bo organizatorica. Je pa seveda naloga Nordijskega centra, da jih vzdržuje v primernem stanju, zato da lahko skozi celo leto na teh objektih potekajo aktivnosti. Kar se tiče roka, je rok jasen: 31. 12. 2015, ampak mi imamo nekako interni rok, to je avgust 2015, da so vse gradnje vseh objektov, vključujoč opremo, v Nordijskem centru Planica tudi končane. Mislim, da bo to velika zadeva, če mene vprašate, bo verjetno najlepši nordijski center, kar jih bo trenutno v Evropi, verjetno tudi eden najbolje opremljenih; in prav je, zato ker je to tudi ena najlepših dolin ne samo po naravnih lepotah, ampak tudi po tradiciji in zelo bogati zgodovini smučarskih skokov. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Nadaljujemo z drugim krogom vprašanj poslank in poslancev. Kot prvi v temu krogu bo zastavil vprašanje gospod Janez Ribič ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Metodu Dragonji. Izvolite, gospod Ribič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica Državnega zbora, spoštovani gospod minister! Za vami je prvi mesec ministrovanja. Glede na to, da ste nekoč že bili gospodarski minister in ker ste tudi sami bili direktor večjega podjetja, v zadnjem času tudi v tujini, predvidevam, da dobro poznate obe plati zgodbe. Zahteven gospodarski resor ste prevzeli v času, ko se situacija v gospodarstvu poslabšuje iz dneva v dan; ko smo vsak dan priče novim stečajem, ko iz meseca v mesec narašča brezposelnost in ko se povečujejo obremenitve gospodarstva tudi z novimi ali novim nepremičninskim davkom, ki mu, kolikor vem, sicer nasprotujete, a vas žal Vlada pri vašem predlogu znižanja davčne stopnje ni podprla. In danes kot slišim, se vam že napovedujejo protesti obrtnikov. Verjamem, da se strinjate, da je potrebno hitro ukrepanje, zato me zanima: Kakšne ukrepe načrtujete v teh prvih mesecih vašega mandata? Ker časa za naštevanje seveda ni veliko, vas bom prosil, če nam danes predstavite morda tri najpomembnejše ukrepe za zagon gospodarstva, ki jih na kratek rok načrtujete v okviru vašega resorja. Prosil vas bom tudi, da nam predstavite tudi konkretne številke, ki jih pričakujete s temi ukrepi: Za koliko se bo zmanjšalo število brezposelnih? Konkretno, koliko bodo ti ukrepi izboljšali gospodarsko rast v letošnjem letu? Zanima me tudi: Ali podpirate subvencije za gospodarstvo? Boste še naprej podpirali subvencije podjetjem ali se morda bolj nagibate k nižji obdavčitvi podjetij? Z morebitnim ukinjanjem subvencij, za katerega se tudi sam zavzemam, in zniževanjem davkov bi na tak način veliko pomagali podjetnikom. Tisto razliko, kolikor pa zdaj dajemo teh subvencij, pa bi lahko s temi sredstvi nadomestili znižanje davkov v državnem proračunu. Prosim za odgovore.
Hvala lepa. Gospod minister, imate možnost za odgovor. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci! Naj povem, da smo zaključili pripravo programa ukrepov za gospodarsko rast in nova delovna mesta v okviru Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo in ga predali v obravnavo Vladi Republike Slovenije, ki ga bo obravnavala naslednji teden in potem posredovala delovnim telesom Državnega zbora, predvsem Odboru za gospodarstvo, Odboru za delo, družino, socialne zadeve in invalide, da ta program tudi predstavimo in da ga lahko tudi pristojni parlamentarni odbori dopolnijo oziroma predlagajo še dodatne ukrepe, če bodo ocenili, da so ti potrebni. Tukaj je pripravljenih 9 ukrepov, od katerih se nekateri praktično že izvajajo in so bili sprejeti v okviru reform, predvsem sanacije bančnega sistema in potem iz te sanacije izhajajočih aktivnosti, ki so vezane na to sanacijo. Kar pa se tiče mojih poudarkov ali mojih konkretnih prednostnih nalog. Na prvo mesto postavljam ukrepe za spodbujanje izvoza, na drugo mesto ukrepe, ki prispevajo k razdolžitvi podjetij in njihovem prestrukturiranju ter zagotavljanju dostopa do virov financiranja, in na tretje mesto bi postavil ukrepe za izboljšanje konkurenčnosti slovenskega gospodarskega okolja in pogojev za delovanje gospodarstva. Če te tri prioritetne ukrepe nekoliko konkretiziram. Zakaj je na prvem mestu izvoz? Ker izvoz v tej situaciji glede na omejitve v domači potrošnji, ki izhajajo iz javnofinančne konsolidacije, pravzaprav lahko najhitreje in največ prispeva h gospodarski rasti. Tukaj predvidevamo na prvem mestu dodatne programe oziroma povečanje potenciala, ki jih za spodbujanje izvoza izvaja SID banka. To je predvsem povečanje potenciala za zavarovanje izvoznih tveganj in povečanje potenciala za financiranje izvoznih poslov. V tem delu je predvideno, da predvsem povečamo varnostne rezerve in skozi te varnostne rezerve potem omogočimo tudi večji obseg programov, ki jih izvaja SID banka, vezano na podporo izvoznikom. Nadalje sodijo v ta ukrep še ukrepi za podpiranje internacionalizacije gospodarstva, usklajenih nastopov v tujini in ukrepi za spodbujanje turizma, bolj učinkovito promocijo turizma in osamosvojitev STO kot specializirane agencije, ki bo bolj osredotočena na promocijo turističnega nastopa Slovenije v tujini. Na drugem mestu so ukrepi za razdolžitev in prestrukturiranje podjetij. Ti ukrepi se že izvajajo v okviru sanacije bank in prenosa slabih terjatev na Družbo za upravljanje terjatev bank. O tem smo bolj obširno razpravljali včeraj popoldan in zvečer na seji Odbora za gospodarstvo, kjer smo dali nekaj pojasnil, kakšna bo dinamika, koliko projektov je že začetih in kakšne učinke lahko pričakujemo in v kakšnih časovnih rokih. No, v ta sklop poleg tega segmenta podjetij, ki se razdolžujejo po metodah slabe banke, sodi dodatno še sklop ukrepov, ki imajo namen olajšati dostop do virov financiranja in pocenitev virov financiranja. V prvi vrsti so to povečanje potenciala Slovenskega podjetniškega sklada in sklada za regionalni razvoj in razvoj podeželja ter tudi novega inštrumenta, ki ga pripravljamo, to je sklada podrejenega kapitala. Kot tretja prioriteta konkurenčno okolje in pa izboljševanje pogojev za konkurenčnost gospodarstva. Bom pa v nadaljevanju [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod Ribič, imate še možnost za dopolnitev vprašanja.
Hvala za odgovore na prva vprašanja. Zanimalo bi me še: Ali lahko napoveste kakšen čisto konkreten ukrep? Kakšne konkretne rezultate pričakujete od teh ukrepov in v kakšnem času? Mene veseli, da ste povedali, da jih je devet, od tega ste tri izpostavili: Ali to pomeni, da bo konec letošnjega leta manj brezposelnih in za koliko se bo zmanjšalo njihovo število? Morda vaša prognoza. Ali ti ukrepi pomenijo, da bomo imeli že v letu 2014 gospodarsko rast? Kdaj jo pričakujete? Kolikšno? Bi pa tudi še enkrat izpostavil nepremičninski davek. Glede na to, da je ta trenutek to pereča tema, da nepremičninski davek spravlja v stisko obrtnike in podjetnike in, kot vemo, že ogroža številna delovna mesta. Kot smo slišali, so prav danes obrtniki in podjetniki že napovedali tudi pohod na ulice, če davek ne bo znižan. Zato me zanima: Kakšni so vaši predlogi glede teh nižjih stopenj nepremičninskega davka v gospodarstvu? Še posebej me zanima: Ali imate pri teh predlogih podporo Vlade in koalicije? Zanima pa me tudi, recimo, reprogramiranje kreditov podjetji. Namreč, podjetje, ki mesečno plačuje, ne vem, 10 tisoč evrov, če bi to lahko spremenili na 5 tisoč evrov na daljši čas, bi obdržali veliko delovnih mest, bi obdržali veliko podjetij nekako pri življenju, če pa tega ne bomo storili, pa bo tudi marsikatero podjetje zopet šlo v stečaj in ljudje na borzo in tako naprej. Zanima me: Ali tudi razmišljate kaj v tej smeri?
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Učinki bodo predvsem izraženi v pričakovanju dodatni rasti izvozu skozi pridobivanje novih poslov oziroma skozi obvladovanje tveganj pri novih poslih. Tako računamo, da bi rast izvoza v letošnjem letu povečali za dve dodatni odstotni točki. Kar se tiče gospodarske rasti, prognoze sicer dela Umar, Umar do konca leta v spomladanski prognozi še ne predvideva na letni ravni znatnega preobrata v letošnjem letu, ampak v naslednjem letu, če bodo ukrepi dobro izvajani in učinkovito upravljani, se lahko nadejamo rahle pozitivne rasti oziroma vsaj tega, da pogledamo tudi na letni ravni nad vodo. V zadnjem kvartalu lanskega leta smo to dosegli, na letni ravni je bila rast še nad odstotek negativna, če bomo dosegli nulto stopnjo rasti v letu 2014, mislim, da bo to uspeh, v letu 2015 pa 0,4-odstotno, 0,5-odstotno rast. Kar se tiče rasti delovnih mest, bo v dokumentu natančneje predstavljeno, na katerih segmentih jih ocenjujemo. Tukaj so ocene oziroma prognoze najbolj nehvaležne, ampak računam, da bi s temi ukrepi morali vsaj 20 tisoč delovnih mest ustvariti v kombinaciji z ukrepi Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Kar se pa tiče politike ministrstva direktno v segmentu spodbud in pomoči, se stališče tako mene osebno kot zdaj tudi Vlade nagiba v tej smeri, da nepovratne oblike pomoči, to se pravi subvencije, pretežno ukinemo in preidemo na vračljive oblike pomoči, nepovratne pa uporabimo samo v tistih primerih, kjer so tudi v drugih državah to nepovratne spodbude, kot je na primer promocija turizma ali pa delno promocija internacionalizacije. Kar se tiče obdavčitev in razbremenitev, je to, bi rekel, zelo občutljiva tema. V pogojih davčne konsolidacije velikih razbremenitev ne moremo pričakovati. Zato je tudi iz koalicijske pogodbe zelo jasna usmeritev, da ne bomo dodatno obremenjevali gospodarstva v celoti z davčnimi ali drugimi oblikami bremen. Problemi, ki so vezani na implementacijo zakona o obdavčitvi nepremičnin, bolj negativno delujejo v segmentu malega gospodarstva, zato v tem segmentu kot minister za gospodarstvo še vedno predlagam, da se tukaj v tem delu prisluhne malemu gospodarstvu.
Hvala lepa. Imate proceduralni predlog. Izvolite, gospod Ribič.
Hvala. Gospod minister, želim vam, da bi vam uspelo, da bi imeli naprej še veliko modrosti pri razreševanju te najbolj pereče problematike v državi, saj na takšen način bomo vsi imeli nekaj od tega. V skladu s poslovnikom predlagam, da o odgovoru ministra in sploh o ukrepih za zagon gospodarstva opravimo širšo razpravo, ker nam bo lahko minister predstavil tudi bolj detajlno svoje načrtovane ukrepe. Tudi se bomo potem lažje vključevali na odborih, kot smo slišali, kjer bomo o teh stvareh lahko tudi razpravljali. In da se tu, v Državnem zboru odprto pogovorimo o tem, kateri ukrepi so najbolj potrebni, da bomo gospodarstvu postavili nazaj na noge. Najbrž se pa vsaj o tej temi vsi strinjamo, koalicija in opozicija, da so prav nova delovna mesta ključnega pomena za nadaljnjo usodo Slovenije. Pričakujem, da se bodo tudi poslanke in poslanci tu v Državnem zboru strinjali z mojim predlogom, ko bomo jutri o njem glasovali. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Tako kot ste ugotovili, bomo o vašem predlogu glasovali jutri, v četrtek, 27. marca. Naslednja bo vprašanje zastavila gospa Iva Dimic, in sicer ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneju Pikalu.
Spoštovana predsedujoča, hvala za besedo. Spoštovani gospod minister! Zdravje otrok in mladostnikov je v veliki meri odvisno tudi od zdravega in pravilnega prehranjevanja in poseben pomen v tem okviru ima urejenost šolske prehrane. Z vidika normiranosti je šolska zakonodaja pri nas, lahko rečem, zgledno urejena. Poseben Zakon o šolski prehrani ureja in zagotavlja šolsko prehrano za učence in dijake v osnovnih in srednjih šolah. Cilj urejanja področja Zakona o šolski prehrani je bil zagotoviti zdrave obroke prehrane za vse učence in dijake, ne glede na premoženjski status učencev oziroma dijaka in njegove družine. Zakon namreč ureja tudi področje subvencioniranja šolske prehrane za učence in dijake, ki izhajajo iz družin z nižjimi dohodki. Obdobje krize pa je prineslo tudi pojav neplačevanja šolske prehrane. Starši učencev in dijakov subvencionirane malice ali kosila ne zmorejo plačati. Razlog je najpogosteje v izgubi službe enega ali obeh staršev, njihovi bolezni in neizplačevanju plač ali drugih vzrokih, na katere starši nimajo vpliva. Prepričana sem, da vsi starši želijo plačevati račune, vendar nimajo vedno objektivnih možnosti za to. V medijih v zadnjem času beremo, da se odstotki neplačnikov šolske prehrane večajo. V nekaterih šolah beležijo tudi do 30 odstotkov neplačnikov. Očitno je problematika neplačevanja šolske prehrane že dobilo obseg, ki nalaga ministrstvu, da razmislijo o ukrepih, s katerimi bodo razrešili vprašanje poravnavanja zapadlih in neplačanih obrokov šolske prehrane. Zato, gospod minister, vas sprašujem: Kako boste razrešili to perečo problematiko neplačevanja šolske prehrane za učence in dijake, katerih starši ne zmorejo plačati že zapadlih računov? Zahvaljujem se vam za odgovor.
Hvala. Besedo dajem ministru dr. Pikalu.
Gospod predsednik, hvala lepa. Gospa poslanka, prav imate in tu vam dam absolutno prav. Res, tu med nami ni razlik glede zdrave prehrane in vloge zdrave prehrane pri odraščajoči mladini in otrocih. Mi si želimo – seveda mislim, da je naša skupna odgovornost, da socialni položaj ne bi pripeljal do tega, da bi kdo ostal brez. Ko se pogovarjam z ravnatelji – in verjemite, v preteklih tednih sem se veliko pogovarjal z ravnatelji –, je bilo vedno zagotovilo, da ne glede na socialni status, je malice dovolj. Tako otrok ali mladostnik načeloma brez malice v šoli ne sme oziroma ne ostane. Večina mi celo reče, da je, kar se tiče količine, preveč oziroma dovolj, tako da lahko vsi dobijo malico. Nekaj drugega pa je vprašanje plačevanja, ki ste ga sami izpostavili. Vi dobro veste genezo te zgodbe. Zakon o uravnoteženju javnih financ je nekaj omejil, potem smo z zakonom iz leta 2012, Zakonom o šolski prehrani s konca leta 2012, to pravico ponovno razširili, tako da je sedaj več dijakov in učencev upravičencev do subvencije. Kot verjetno veste, imamo različne razrede subvencij za malico, tudi različne cenzuse in enako velja za kosilo v osnovni šoli in nekaj podobnega, čeprav spet z različnimi vstopnimi kriteriji, za malico v srednji šoli. Zdaj pa k tistemu, kar ste vprašali, oziroma tistemu, kar se nakazuje kot velika problematika; torej, vprašanje neplačevanj. Naše mnenje je, da s sankcioniranjem otrok oziroma z označevanjem, piskanjem, kar koli že, tega problema ne bomo rešili. Sam sem že večkrat rekel, da otroci v tem smislu niso nič krivi, zato ker ne znajo ne plačati položnice – moj otrok v prvem razredu niti ne ve, kaj je položnica, kaj šele, kako se položnico plača. To je torej odgovornost staršev. Pri starših pa seveda imamo, na žalost, vedno slabšo socialno situacijo in tako kot ste sami opisali situacijo, se zgodi, da starši ne samo, da nočejo, pozabijo itn., ampak preprosto ne morejo. Tu nastopimo mi s svojimi ukrepi in lahko rečem, da smo zdaj v fazi zbiranja informacij, kako velik obseg, dejanski obseg tega neplačevanja, zares je. Tisti nesrečni celjski primer nas je pač navedel na to, da smo začeli zbirati tudi te podatke. Prej teh podatkov, po pravico povedano, nismo zbirali. Sedaj te podatke zbiramo in jih bomo tudi kot nadaljnje ukrepe usklajevali z Ministrstvom za delo, družino in socialne zadeve. Mi sami menimo, da sam Zakon o šolski prehrani tega vprašanja neplačevanja ne bo rešil. Zakon o šolski prehrani rešuje neke druge stvari. Menimo, da imamo na eni strani neke druge instrumente, od izvršbe in tako naprej, ki bi jih seveda morali čim bolj uspešno uporabljati. Ampak po drugi strani pa se moramo zavedati, da je to neplačevanje računov, kakršnih koli že, ne samo fenomen v šoli, ampak splošen družben fenomen, na žalost, in da te zadeve in plačevanje ne teče tako, kot bi moralo, in da je na vseh nas, da tudi z vidika sistemskih ukrepov zagotovimo, da denar teče oziroma da so ti računi, vsaj pri tistih, ki jih lahko poravnajo, da so poravnani. Hvala lepa.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospa Iva Dimic.
Hvala še enkrat. Tukaj bi poudarila pomen humanitarnih in drugih nevladnih organizacij, ki s svojimi prispevki in zlasti s projektom Botrstvo veliko prispevajo k blaženju socialnih stisk na tem področju. Vendar takega obsega, kot se sedaj kaže, verjetno ne obvladujejo več in ne morejo. Zato, gospod minister, res je, rekli ste, da ste v fazi zbiranja, ampak vseeno mislim, da bo treba tukaj sistemsko pristopiti in reševati, da se bodo tudi v bodoče zagotovili obroki šolske prehrane vsem učencem in dijakom, ne glede na premoženjski status družine, iz katerih učenci in dijaki izhajajo. Ne nazadnje, verjetno ste seznanjeni, da se otroci, učenci in dijaki zaradi težkih materialnih in socialnih razmer v družinah sami odpovedujejo obrokom prehrane v šoli, ker se poskušajo izogniti, da bi bili izpostavljeni ali pa stigmatizirani, da so dejansko socialni problem in da so neplačniki. Mislim, da prihaja sedaj do drugega, ko otrok tudi ne spregovori več, da potrebujejo pomoč ali da bi pojedel obrok hrane, ker se boji, ker ve, kakšno je doma socialno stanje. Mislim, da je treba to na nek način pa rešiti. Hvala.
Hvala tudi vam. Želite dopolniti odgovor? Dr. Pikalo, imate besedo.
Hvala lepa. Poglejte, dve stvari se mi zdita tukaj pomembni poudariti. Lanska, grdo temu rečemo, realizacija na področju šolske prehrane iz državnega proračuna je približno med 24 in 25 milijoni evrov. Letos imamo planiranih 30 milijonov evrov. Torej, vsaj v takem obsegu oziroma v večjem obsegu lahko financiramo te obroke oziroma jih subvencioniramo. Letos imamo samo na šolsko malico prijavljenih 98,9 odstotka šolarjev. Torej, tako rekoč so vsi prijavljeni na šolsko malico. Tisti problem, ki je pa sistemski in ki ga vi izpostavljate, delno rešujemo s tistim zakonom, ki ni naš zakon, ampak je zakon Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve in je iz decembra 2013. Gre za Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, katerega namen je, da se zagotovi pravičnejši način dodeljevanja javnih sredstev, posledično pa gre za upravičenost do šolske prehrane. Vem, da humanitarne organizacije storijo veliko, ampak mislim, da je bolj prav, da se mi na sistemski ravni potrudimo, in sami ste ugotovili, mislim da, zelo podobno, da se mi na sistemski ravni potrudimo zato da: prvič, se ne dogaja, da kdo "pade" skozi sistem. In drugič, da imamo zagotovljenih dovolj sredstev za to, da lahko za vse tiste, ki so upravičeni, realiziramo tiste naše zaveze, za katere mislim, da so vsem nam v temu parlamentu skupne. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Zaključujemo s tem vprašanjem. Naslednji bo postavil vprašanje gospod Jožef Horvat, in sicer ministru za finance dr. Urošu Čuferju, ki je danes odsoten. Imate besedo, gospod Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, spoštovani gospodje ministri! Svoje poslansko vprašanje naslavljam na danes odsotnega ministra za finance dr. Uroša Čuferja. Vlada je napovedala, zaenkrat smo samo pri napovedi, zmanjševanje števila zaposlenih v javnem sektorju. Ta cilj podpiramo tudi mi, krščanski demokrati Nove Slovenije. Vendar pa je do nas prišla informacija, da je Vlada s spremembo Zakona o izvrševanju proračuna in s sprejemom uredbe, predvsem Uredbe o načinu priprave kadrovskih načrtov posrednih uporabnikov proračuna in metodologiji spremljanja njihovega izvajanja za leti 2014 in 2015, določila, da se med zaposlene v javnem sektorju ne šteje zgolj tistih, katerih plače se financirajo neposredno iz državnega proračuna, temveč tudi vse zaposlene, katerih plače se financirajo iz evropskih sredstev ali celo iz tržne dejavnosti. Tako bo odslej tudi število zaposlenih, katerih plače ne obremenjujejo državnega proračuna, podvrženo načrtu zmanjševanja zaposlenih v javnem sektorju. Kaj mene skrbi? Mene skrbi izvajanje evropskih projektov. Vemo, da se evropskih projektov brez dobrih kadrov ne da izvajati, vemo tudi, da je znaten delež prilivov v proračunu Republike Slovenije načrtovan prav iz virov Evropske unije. Sprašujem gospoda ministra za finance: Kako si Vlada predstavlja črpanje evropskih sredstev, če bodo zaposlitve vezane na ta sredstva, podvržene zmanjševanju zaposlenih v javnem sektorju? Ali ni državi v interesu, da s pomočjo virov, ki ne bremenijo državnega proračuna – viri Evropske unije, tržna dejavnost – omogoči potrebne zaposlitve za izvajanje programov, financiranih iz evropskih sredstev? Vprašanje postavljam zato, ker so do nas že prišle informacije o konkretnih primerih programov, ki se ne bodo mogli več izvajati, ker zaposlitev na teh programih ne bo smelo biti. Gre za milijone evrov, ki ne bodo izkoriščeni, prav tako pa gre tudi za zaposlene, ki bodo zaradi izgube zaposlitev v celoti postali strošek države, gre namreč za nadomestila za brezposelnost, socialne pomoči in tako dalje. Ministra za finance dr. Čuferja torej sprašujem: Ali se problemov zaveda? Kako in kdaj jih namerava rešiti? Njegov ustni odgovor pričakujem na naslednji seji Državnega zbora in se mu že vnaprej zahvaljujem. Hvala.
Hvala. In na podlagi vaše izjave, da vztrajate pri ustnem odgovoru, bom vprašanje uvrstil na naslednjo sejo Državnega zbora. Prehajamo na naslednje vprašanje, postavil ga bo Jože Tanko, in sicer generalni sekretarki Vlade Tanji Šarabon. Izvolite, gospod Tanko.
Hvala lepa za besedo. V najavi sem zapisal, da bom generalno sekretarko Vlade spraševal v zvezi s hrambo magnetogramov, zvočnih in drugih gradiv, ki so povezani s postopki javnih razpisov ali javnih pozivov. Mislim, da z odgovorom generalne sekretarke Vlade na to ne bi smelo biti nobenih težav, kajti generalna sekretarka Vlade je med drugim zadolžena za informacijsko in dokumentacijsko dejavnost v okviru Vlade in vladnih služb. To vprašanje postavljam zato, ker je bila generalna sekretarka Vlade s sklepom Vlade imenovana v izbirno komisijo za izbor senata Komisije za preprečevanje korupcije. Vemo, na kakšen način so se tam dogodki dogajali; tako z razgovori, tako z zaslišanji kandidatov kot tudi z odločitvami, z izborom in kasnejšimi odločitvami kandidatov, kajti nekateri so potem že po imenovanju odstopili. To vprašanje pa postavljam zato, ker se je izbirna komisija odločila, da bo magnetograme in zvočne zapise uničila. Generalno sekretarko Vlade, ki je bila v tej komisiji in ki je sodelovala pri tej odločitvi, sprašujem: Kaj so bili razlogi za takšno odločitev, da so se ti dokumenti, ki sodijo med arhivsko gradivo, pomembno za kogar koli, uničili? Kaj so bili razlogi za tako odločitev? Zakaj je tako odločitev tudi podprla glede na to, da se v vseh drugih primerih hranijo tako zvočni zapisi, tako magnetogrami kot tudi potem povzetki oziroma zapisniki takih javnih zadev? Zagotovo ima zainteresirana javnost, tudi osebe, ki so bile v postopkih, pravico vpogleda v ta gradiva, po sklepu te komisije – državna sekretarka Vlade je, kot je razvidno iz zapisnikov, podprla tako rešitev – pa so ti dokumenti uničeni. Prosim za odgovor.
Hvala. Preden dam besedo, bi samo opozoril, gospod Tanko, da ste razširili vprašanje na konkretno temo postopka imenovanja Komisije za preprečevanje korupcije, za katero vemo, da je v pristojnosti Urada predsednika države. Seveda bom pa državni sekretarki dal besedo, ker se v osnovi vprašanje nanaša na magnetograme, zvočne in druge zapise in gradiva, povezane s postopki javnih razpisov in s področja Vlade najbrž lahko odgovori. Če pa bo lahko tudi na tisto, ki ste ga postavili, pa dajem besedo generalni sekretarki. Opozarjam pa, da je to v Uradu predsednika Republike. Izvolite, gospa Šarabon.
Hvala lepa za vprašanje. Mogoče bi uvodoma povedala nekaj stvari v zvezi z magnetogrami, kako v bistvu poteka snemanje in hranjenje zvočnih postopkov teh, ki jih pač v grobem poznamo. Pravila postopkov javnih razpisov določa Zakon o javnih uslužbencih, pravila hrambe magnetogramov zvočnih in drugih gradiv, povezanih s postopki javnih razpisov ali javnih pozivov, pa ureja med drugim tudi Poslovnik o delu posebnih natečajnih komisij. Ta med drugim določa, da se razgovor s kandidatom praviloma snema, za kar mora kandidat podati predhodno soglasje. Pred začetkom snemanja predsednik posebne natečajne komisije opozori kandidata, s kakšnim namenom se snema razgovor. Po izdaji sklepa o primernosti oziroma neprimernosti kandidata se posnetek razgovora s kandidatom uniči. Prav tako Poslovnik o delu posebnih natečajnih komisij določa, da se ocenjevalni list po izdaji sklepa o primernosti oziroma neprimernosti kandidata uniči. V zvezi s tem vprašanjem je že tudi odločalo Upravno sodišče, in sicer v sodbi z dne 4. 3. 2014 v zvezi s tožbo kandidata za neko položajno delovno mesto. V tem primeru je sodišče v svoji obrazložitvi navedlo, da zvočnega posnetka razgovora s kandidatom ni mogoče enačiti z zapisnikom, ki se narekuje v elektronski nosilec zvoka. Skladno z navedenim je snemanje razgovora v poslovniku urejeno kot neobvezno in hkrati pogojeno s predhodnim soglasjem kandidata. Določba, po kateri se po pripravi sklepa o primernosti oziroma neprimernosti kandidata posnetek razgovora s kandidatom uniči, zato ni neskladna z zakonom in sama po sebi ne predstavlja posega v ustavne pravice. Če se dotaknemo vašega vprašanja v zvezi z uničevanjem dokumentarnega gradiva. Če bi poseben zakon oziroma nek drug splošen akt določal, da je v nekem izbirnem postopku magnetogram obvezno pripraviti in ga hraniti kot del spisovne dokumentacije, bi šlo za dokumentarno gradivo, ki bi sčasoma lahko postalo tudi arhivsko gradivo. Če pa se magnetogram predvidi zgolj kot delovni pripomoček zaradi priprave druge splošne dokumentacije, na primer zapisnika, pa tak magnetogram ne predstavlja dokumentarnega gradiva. V zvezi s tem obstaja tudi ena odločitev informacijskega pooblaščenca, ravno tako je šlo za izbirni postopek enega od položajnih delovnih mest v državni upravi, kjer je kandidat zahteval posnetek razgovora pred komisijo. Tudi v tem primeru je informacijski pooblaščenec ugotovil, da ima zvočno snemanje razgovora s kandidatom le en namen, in sicer da služi kot pripomoček za pripravo sklepa o primernosti oziroma neprimernosti kandidata. Drugega razloga, da bi bilo dopustno zvočne posnetke hraniti in nadalje obdelovati povsem neodvisno od volje posameznikov, katerih osebni podatki so na posnetku in ne da bi bili ti posamezniki vnaprej seznanjeni z nameni hrambe in druge obdelave osebnih podatkov na posnetih, pooblaščenec ni našel. Nadalje lahko navedem tudi določila Zakona o varstvu osebnih podatkov, predvsem 3. člena, ki govori o načelu sorazmernosti, in sicer da morajo biti osebni podatki, ki se obdelujejo, ustrezni in primerni glede na namene, za katere se zbirajo in nadalje obdelujejo. Sklepanje po nasprotnem – to pomeni, da se osebni podatki ne smejo obdelovati, ko namen obdelave preneha. Na podlagi vsega tega, kar sem vam navedla, se pravi, tako odločbe Upravnega sodišča, prakse Uradniškega sveta in še posebej natečajnih komisij, informacijskega pooblaščenca, je bilo sprejeto takšno stališče, da je takšno ravnanje najbolj ustrezno, najbolj primerno, najbolj primerljivo z ostalimi postopki.
Hvala. Dopolnitev odgovora zahteva gospod Tanko. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Kar zadeva dokumentarno in arhivsko gradivo, urejajo tudi nekateri drugi akti, med drugim tudi Zakon o arhivskem in dokumentarnem gradivu ter arhivih. Prav tako ureja to Uredba o varstvu dokumentarnega in arhivskega gradiva in seveda Uredba o poslovanju organov javne uprave z dokumentarnim gradivom. To so akti, ki urejajo to področje. Glede na to, da te zakonske norme veljajo in da so zvočni zapisi pomemben sestavni del tudi tovrstnih dokumentarnih gradiv in se tudi omenjajo v teh dokumentih, je na nek način neobičajno, da se za tako pomembne funkcije v državni upravi, kjer se vodijo ti izbirni postopki, da se zvočni zapisi pogovorov in magnetogrami pogovorov po sklepu neke komisije uničijo. Mislim, da je to precej neobičajno, ne glede na to, kaj ste tam citirali, tisto tako ali tako je treba preveriti, ampak dokumentacija oziroma pravne podlage, ki so močnejše od poslovnika izbirne komisije, tega ne omogočajo. Mnenja sem, da bi dokumentarno gradivo, to se pravi zvočni zapisi in magnetogrami, morali biti dostopni in hranjeni. Navsezadnje je informacijska pooblaščenka razkrila zvočni zapis zaslišanja nekaterih predsednikov parlamentarnih strank. Se pravi, da to ni nič neobičajnega. Tisti del gradiva je mnogo bolj obremenjujoč kot ta [[…]] [[znak za konec razprave]] . Navsezadnje bi morebiti bile kršene tudi mogoče komu pravice v teh izbirnih postopkih, če bi se pritožil in bi želel nekatere zadeve dokazovati. Skratka, sprašujem, zakaj se to [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala. Želite dopolniti odgovor, gospa Tanja Šarabon? Imate besedo.
Mogoče bi zgolj ponovila to, kar je bilo podlaga za odločitev izbirne komisije. Kar se tiče same narave magnetogramov, vemo, da obstajajo zelo različni načini, kako se z nekim zvočnim zapisom ravna. Zvočni zapis je lahko ali podlaga za pripravo dobesednega zapisa, se pravi, da se vsaka beseda posebej zapiše, drug način je, da se, recimo, povzamejo bistvene ugotovitve, tretji način je, da se samo sklepi zapišejo, in četrti način je, da se pač enostavno nič ne zapiše in se zvočni posnetek izbriše – odvisno od namena, čemu služi sam magnetogram, za kaj je pripravljen, za kakšen namen in na kakšen način je tudi stranka, ki je deležna, se pravi, ki se jo snema, obveščena o tem snemanju. V tem primeru je na podlagi vseh teh primerov, ki sem jih navedla, pa jih ne bi ponovno ponavljala, bila odločitev izbirne komisije, da se ji zdi ta odločitev ustrezna, da se kandidate obvesti, da se bodo posnetki po koncu snemanja uničili in to je bilo tudi potem upravičeno pričakovanje kandidatov, ki so pač kandidirali na tem delovnem mestu. Mogoče bi ponovno ponovila distinkcijo med magnetogramom v smislu dokumentarnega gradiva ali pa nedokumentarnega gradiva. Se pravi, če splošen akt določa, da je v nekem izbirnem postopku magnetogram obvezno pripraviti in ga hraniti kot del spisovne dokumentacije, potem v tem primeru gre za dokumentarno gradivo in potencialno arhivsko gradivo. Če pa se magnetogram predvidi zgolj kot delovni pripomoček zaradi priprave druge splošne dokumentacije, na primer zapisnika, pa tak program ne predstavlja dokumentarnega gradiva.
Hvala. Zahtevo za razpravo o odgovoru ima gospod Tanko. Izvolite.
Hvala lepa. Moram reči, da odgovor generalne sekretarke Vlade ne zadovoljuje. Sedaj smo v situaciji, ko se dejansko arhivi uničujejo ali pa zapirajo, imamo težave oziroma se koalicija ne odloča, da bi na primer odprli stare dosjeje bank, bankirjev, pa so vsi podpisani, imamo težave z arhivskim zakonom, ki se ga zlorablja in s katerim se omejuje dostop do določenih arhivskih podatkov, na novo se to zapira in na novo imenuje. In tu smo zdaj v tem izbirnem postopku bili priča ponovno nekemu dejanju, ki zagotovo ne vzbuja nekega optimizma v transparentnost, če so se pomembni dokumenti uničili. V tej situaciji, v kateri smo, imamo pravzaprav resne težave; nekateri, ki sodelujejo v nekaterih postopkih, pač imajo neko paranojo, neko preganjavico in hočejo za sabo uničiti vse sledi o svojem delu. Zato predlagam, gospod predsednik, da zaradi odgovora, s katerim nisem zadovoljen, in tudi zaradi splošne situacije, ki se je v teh zadnjih mesecih pojavila, opravimo o tem odgovoru generalne sekretarke Vlade tudi razpravo v Državnem zboru. Kajti, vse to, kar se dogaja z raznimi dosjeji, z raznim dokumentacijskim gradivom, vodi samo v neko smer zapiranja, prikrivanja, skrivanja in ne odpiranja in transparentnosti. Meni je žal, da se je to zgodilo v tako pomembnem postopku, kot je imenovanje Komisije za preprečevanje korupcije. Da je tudi v tem postopku prišlo do brisanja sledi za tem, kaj se je dogajalo in dejansko razen zapisnika ali pa poročila, ne obstaja ničesar. Vse tiste stvari, ki so razlikovale kandidate med sabo, so se pravzaprav s tem magnetogramom in zvočnim zapisom uničile. To zagotovo ne more dvigovati kredibilnosti, transparentnosti dela javne uprave in vseh tistih, ki v takih izbirnih postopkih delujejo. Zato predlagam, da o odgovoru generalne sekretarke opravimo razpravo. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil v četrtek, 27. marca 2014 v okviru predvidenih glasovanj. Prehajamo na naslednje vprašanje. Mag. Majda Potrata bo postavila vprašanje ministru za kulturo dr. Urošu Grilcu.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, generalna sekretarka in ministri, poslanki in poslanci! Uvodoma bom postavila vprašanje tako, kot sem ga zapisala: Katere aktivnosti načrtuje Ministrstvo za kulturo v zvezi z opredelitvijo sestave, vloge in načina delovanja strokovnih komisij pri javnih razpisih? Moje vprašanje raste iz številnih medijskih zapisov o tem, kako so prijavitelji na posamezne razpise reagirali, ko so ugotovili, da jih razpisne komisije niso točkovale tako visoko, da bi bili deležni sredstev na razpisu. Zavedam se, da smo lani ob koncu leta sprejemali Zakon o uresničevanju javnega interesa za kulturo, resda z manjšimi popravki in da ministrstvo načrtuje tudi obsežnejše popravke tega zakona, s tem je pravzaprav zvezano tudi moje vprašanje, in v sprejeti noveli – decembra 2013, kot rečeno, smo jo sprejeli – je bilo tudi nekaj določil, ki povezujejo delovanje komisij z vlogo ministra pri njihovem delovanju. Tako je spremenjeno pooblastilo ministra po interventnem financiranju projektov, kakšna naj bo vloga ministra takrat, kadar je nek razpis že potekal, pa je mogoče uporabiti interventna sredstva; kakšna je ministrova pristojnost za uskladitev postopka javnega poziva oziroma razpisa do izdaje odločb; kakšna je ministrova pristojnost za zavrnitev predloga komisije, ki poroča o vlogah in ji vrne predlog v ponovno presojo. Zanimivo pa je, da minister ne more sprejeti drugačne odločitve, lahko pa, recimo, zahteva ponovno presojo. Minister lahko za odločanje v javnih razpisih pooblasti tudi drugo osebo, zaposleno na ministrstvu. Te stvari sem posebej omenila zaradi tega, ker je v enem primeru, na katerega se bom v nadaljevanju še sklicevala, bilo ravno spodbijano eno od teh določil. Zanima me, gospod minister: Ali nameravate kaj v zvezi s sestavo, vlogo in načinom delovanja strokovnih komisij pri javnih razpisih v obsežnejši spremembi Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo kaj spremeniti? Hvala za odgovor.
Hvala tudi vam. Besedo dajem dr. Grilcu.
Hvala. Spoštovana gospa poslanka, spoštovani poslanki in poslanci, predsedujoči! Hvala lepa za vprašanje. Res je to vprašanje, o katerem smo v zadnjem obdobju veliko razpravljali, veliko mnenj prejeli s strani stroke in javnosti. Ampak naj za začetek vendar poudarim, da je krovni zakon v kulturi, ki od leta 2002 naprej zelo natančno ureja javne postopke oziroma postopke redistribuiranja javnih sredstev, dokaj natančno in, upam si reči, zelo uspešno določil način, kakšna je vloga države, kakšna je vloga pristojnega ministra, kakšna je vloga politike in kakšna je vloga strokovnih komisij. Naš sistem kulturne politike je po tem krovnem zakonu nekakšen hibrid, ko sicer redistribucija javnega denarja preko javnih razpisov in na sorazmerno visok transparenten način se resda dogaja v okviru ministrstva kot državnega organa, pa vendar na način, da je izredno velika vloga podeljena strokovnim komisijam kot zunanjim posvetovalnim telesom. Novela ZUJIK, ki ste jo sprejeli pred nekaj meseci, je naredila še pomemben korak naprej; dejansko je potegnila zarezo. O vsebinah minister ne odloča, politika ne odloča, ampak svoj predlog podajo strokovne komisije, minister lahko podvomi v katero od teh odločitev, zahteva od strokovne komisije, da ponovno utemelji, ne more pa odločati drugače. Sam zelo zagovarjam to rešitev, ker mislim, da je dosledna in ker prinaša tudi jasno odgovornost stroke v sistemu odločanja. Na eni strani imamo strokovne komisije, ki so zunanja posvetovalna telesa, njihove odločitve so avtonomne, imamo transparenten način razdeljevanja javnih sredstev, od strokovnih komisij pričakujemo transparentnost in imamo seveda sedaj tudi neko dosti jasno odgovornost, ki se je prej seveda tudi lahko zamegljevala pri tem, da se je ministru pripisovalo takšno ali drugačno diskrecijo, in te zgodbe sedaj ni več. Naj povem, da na ministrstvu na zelo različnih področjih od umetnosti – za vsako umetniško področje posebej, od glasbe, gledališča, do filma, knjige, uprizoritvenih umetnosti, intermedijskih umetnosti – in potem knjižničarstva, kulturne dediščine, arhitekture, oblikovanja in tako naprej, delujejo posebne strokovne komisije. Teh je 18, v njih sodeluje 77 strokovnjakov. Podobno ureditev imajo potem tudi paradržavni organi, se pravi obe javni agenciji, Slovenski filmski center in Javna agencija za knjigo, ki imata tudi področne komisije. Do zdaj je bila logika zelo takšna – zdaj tukaj že malce odpiram vprašanje, kako v prihodnje, da smo šli zelo podrobno razdelitev na ozko področno omejitev delovanja strokovnih komisij. Kaj bi tukaj veljalo izpostaviti? Mislim, da se je dosedanja javna razprava osredotočila zlasti na nekatere zelo velike razpise, zlasti na razpis za javne kulturne programe, kjer gre za večletne programe in naloge strokovnih komisij so vedno nehvaležne. V temu primeru so imele strokovne komisije naloge, da od 77 prijaviteljev skupaj zberejo 32 tistih prijaviteljev, ki bodo dobili status izvajalcev javnega kulturnega programa in tudi večletno financiranje. Seveda je tukaj konkurenca huda, tukaj moramo razumeti, da kar je ministrstvo storilo glede na določene očitke javnosti, stroke, medijev in podobno, je, da je zagotovilo absolutno transparentnost postopkov. Za razliko od prej se niso objavili samo rezultati razpisov, objavile so se v celoti vse obrazložitve strokovnih komisij, obrazložitve obravnave prijav, obrazložitve pritožb prijaviteljev, obrazložitve strokovnih komisij, ko so še enkrat preverile pravilnost svojih odločitev, nato končno odločitev. Samo pri tem enem razpisu imamo 90 strani obrazložitev, ki so dostopne na spletni strani ministrstva. V temu trenutku se je določena javna razprava umirila in ta transparentnost je pomembna. Naredili smo pa še dva koraka naprej. Prvič, pri strokovnih komisijah smo že pred postopkom vpeljali obveznost, da vnaprej povedo, pri katerih projektih eventualno sodelujejo člani strokovnih komisij. In tretjič, za najbolj občutljive razpise, konkretno tudi za tega, smo vpeljali tudi to, da se strokovne [[…]] [[znak za konec razprave]] odločitve pojasnjujejo na novinarski konferenci.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima mag. Majda Potrata.
Hvala lepa. Seveda se zavedam, da je prijaviteljev veliko, sredstev pa malo in da prijavitelji iskreno verjamejo v to, da so njihovi prijavljeni programi najboljši. Dobre ustvarjalnosti in umetnosti brez takšnega prepričanja ni. Ampak, vendarle. Razumem, da minister upošteva odločitve izbirnih komisij, nastane pa problem tisti hip, ko minister uporabi to vlogo, da lahko pripomni kaj na postopek izbire, mislim na čisto konkretno stvar in Upravno sodišče je tukaj pritegnilo prijavitelju, mislim na Pokrajinski muzej Maribor. Za takšne primere me zanima: Kaj se bo zgodilo? Sama namreč menim, da se popolni odgovornosti, četudi je politični funkcionar, minister izogniti ne more, zlasti tedaj ne, kadar je v izbirnih postopkih, zaradi konflikta interesov, bi rekla, kljub izločitvi na videz postopek zelo objektiven. Kako je pa s temi izločitvami, pa bom spet mariborski primer na lokalni ravni citirala, pa vzbuja dvome, ali se take izločitve izkažejo kot najboljša možnost pri odločanju strokovnih komisij. Opozorila bi še na en detajl. V pripravi ali v razpravi je tudi Zakon o Slovenskem avdiovizualnem centru, javni agenciji Republike Slovenije in tam, se mi zdi, je Nacionalni svet za kulturo pripomnil, po moje zelo upravičeno, kakšna pa je predvidena funkcija direktorja. Direktor ima tudi posvetovalna telesa, komisije, ki odločajo, ampak na koncu je pa odgovornost vendarle njegova. In tu vidim neke vrste vzporednico med direktorjem in ministrom, ko svoj pogled na to stvar razlagam. Hvala lepa tudi za ta del odgovora.
Za dopolnitev odgovora dajem besedo ministru.
Hvala lepa. Zdaj bomo govorili o prihodnosti. Žal sem moral samo začetno stanje orisati. V zadnjem obdobju smo odkrili kar nekaj zelo šibkih točk v delovanju ministrstva na različnih področjih razpisov. Zlasti dvoje izpostavljam: razpisi za evropska sredstva, kjer so po pravilu, ne vem, od nekdaj, bili člani komisije zgolj uradniki, ni bilo zunanjih članov. Mislim, da je to velika pomanjkljivost, zlasti nesrečni mariborski primer je tudi takšen primer, ki je dal zelo veliko misliti in je tudi z naše strani potegnil zelo jasne ukrepe tako glede sankcioniranja uslužbencev glede nepravilnosti, ki so bile ugotovljene, kot tudi glede konsekvenc za vse naslednje razpise. Takoj za naslednji razpis za karierne perspektive smo oblikovali strokovno komisijo, ki v večini vključuje zunanje neodvisne strokovnjake in ne uslužbencev ministrstev. Podoben korak smo storili tudi pri kadrovskih razpisih. Tudi tukaj so izborne komisije bile vedno sestavljene zgolj s strani uslužbencev. To prakso smo na tej ravni prekinili. Zakon o Slovenskem avdiovizualnem centru, ki je v javni razpravi, prinaša en del odgovora, ki bo tudi odgovor v spremembah krovnega zakona o kulturi, se pravi ZUJIK. Namreč, eno zelo pomembno ločnico: pristojnost pri ocenjevanju programov in projektov za pristojne uslužbence, ki se bo nanašala na zgolj merljive kriterije ali merila razpisa, in tisti del kriterijev, ki pa zahteva estetsko, tudi subjektivno presojo – v umetnosti seveda govorimo tudi o subjektivni presoji – in ki bo pa dejansko poverjena strokovnim komisijam. S tem bomo določili jasno razmejitev med tem, kaj je vloga uslužbencev v nekem postopku in kaj je vloga strokovne komisije. Javna razprava o Slavcu – ne o najbolj znanem slovenskem volku, ampak seveda o Zakonu o Slovenskem avdiovizualnem centru – je izpostavila še eno rešitev, ki je tudi v ZUJIK zelo resno debatiramo in ki jo tudi komisija, ki pripravlja spremembe, zelo resno tehta. Namreč to, da sistem številnih strokovnih komisij nadomestimo s svetom za umetnost kot nekim večjim kolektivnim organom, ki bi pokrival celotno področje umetnosti, svetom za dediščino in v tem primeru, o Slavcu, tudi s svetom za avdiovizualno kulturo. S tem bi dobili večjo kolektivnost odločanja, s tem padejo nekatere meje na ravni umetnega razmejevanja, denimo sodobne umetnosti, kaj je to intermedijsko, kam to spada, bolj na vizualno, bolj na uprizoritveno in podobno. S tem dobimo seveda vendarle tudi neko morda bolj vizionarsko odločanje [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]programov in projektov in mislim, da je to tista prihodnost, na katero bomo stavili ne samo pri Slavcu, tudi pri ZUJIK.
Hvala. Lahko zaključimo s tem vprašanjem. Naslednje vprašanje bo postavil mag. Andrej Šircelj, in sicer ministru za zunanje zadeve Karlu Erjavcu. Izvolite, gospod Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, spoštovani ministri, ministrica, kolegi in kolegice! Po današnjih novicah iz Ukrajine lahko rečem, da se dogodki v Ukrajini dogajajo s svetlobno hitrostjo, če vzamemo politični del, če vzamemo verjetno vojaškega, potem ne moremo reči, da gre to tako hitro, kajti verjetno se vojaške zadeve dogajajo hitreje. S tem ko je prišlo do tega, da je del Rusov oziroma da so Rusi, živeči na Krimu, zaprosili Moskvo oziroma Putina za zaščito in da je kasneje bil izveden referendum ter da je predsednik Putin dejansko tudi podpisal odločbo o tem, da razglasi Krim za ruskega, je prišlo do nekega precedensa, ki se v zadnjih 20, 25, tudi 30 letih dejansko ni zgodil. Danes lahko rečemo, da je prišlo do informacije, po kateri v vseh 193 vojaških objektih na Krimu visijo ruske zastave in tudi s strani ukrajinskega predsednika, da se boji oziroma da meni, da Rusija želi nadaljevati zasedbo južnega in vzhodnega dela Ukrajine. To seveda pomeni, da gre za neko novo obdobje tudi v Evropi, da gre v bistvu za to, da se odpre ponovno vprašanje hladne vojne med Američani in Rusi in da seveda pomeni, da je dejansko ena izmed držav, ki je relativno blizu Slovenije, izgubila ozemeljsko celovitost. V zvezi s tem, se postavljajo tudi gospodarska vprašanja, in sicer vprašanja zaščite interesov Slovenije tako na ruskem trgu kot na ukrajinskem trgu. V zvezi z navedenim, glede na to, da poznamo tudi že izjave Ministrstva za zunanje zadeve o tem, me predvsem zanima: Kako bo Vlada Republike Slovenije zaščitila interese gospodarstva v teh dveh državah? Zanima me: Kakšno je stališče – verjetno bi ga bilo treba ob teh novih dogodkih ponoviti ali razširiti – glede na to, da je kršena ozemeljska celovitost Ukrajine? Kakšne bodo sankcije, ki jih pripravljajo? Navsezadnje danes je Obama izjavil, da naj bi Ruse osamili. In seveda: Kaj s strateškega vidika to pomeni za Slovenijo in tudi za Evropsko unijo, katere del je Slovenija?
Hvala. Besedo dajem ministru Karlu Erjavcu.
Hvala lepa poslancu za to vprašanje. Tudi lep pozdrav vsem poslancem, ki ste še tukaj in vztrajate po sedmih urah in pol seje Državnega zbora in poslanskih vprašanj! Moram se strinjati z vašo analizo. Pravilna je vaša analiza, dokaj točna. Moram reči, da sem zelo zaskrbljen, kaj se bo v prihodnje dogajalo. Pri tem naj še enkrat poudarim, da Slovenija zastopa suverenost in teritorialno celovitost Ukrajine in da je stališče Slovenije, ne samo Vlade, ampak tudi Odbora za zunanjo politiko, kjer smo imeli dokaj temeljito razpravo, zlasti potem na zaprtem delu razprave na Odboru za zunanjo politiko. Mi ne priznavamo referenduma, ki se je zgodil 16. marca, ker je v nasprotju z ukrajinsko ustavo in tudi z mednarodnimi sporazumi, pogodbami. Naj omenim budimpeški memorandum in še nekatere druge pogodbe, ki so bile sklenjene kasneje. Pri tem naj tudi omenim, da Beneška komisija, to je komisija, ki deluje v okviru Sveta Evrope in ki vključuje najvidnejše pravne strokovnjake, je tudi mnenja, da je bil ta referendum nezakonit. Tudi pravilna vaša ugotovitev, da vojašnice v tem delu Ukrajine, to se pravi na Krimu, so vse pod zastavo Ruske federacije in tudi ukrajinski začasni predsednik Turčinov je pozval ukrajinske vojake, da se umaknejo s tega območja zlasti zato, da bi preprečil nadaljnjo eskalacijo nemira, nasilja. Kar se tiče slovenskih gospodarskih interesov, se je treba zavedati, da Ruska federacija, tudi Ukrajina, sta zelo pomembni gospodarski partnerici. Z Rusko federacijo je bila lanska blagovna izmenjava nekje milijardo 700 milijonov evrov, po ruskih podatkih celo že 2 milijardi evrov, v letošnjem letu, če ne bi bilo teh dogodkov in če bi poslovanje potekalo normalno, smo pričakovali najmanj 2 milijardi evrov blagovne izmenjave z Rusko federacijo. Kar se tiče Ukrajine, je bilo v lanskem letu blagovne izmenjave za 250 milijonov evrov, s tem da smo pričakovali velik porast te blagovne izmenjave tudi zato, ker smo imeli kar zelo intenzivne stike. Ministrstvo za zunanje zadeve je v lanskem letu pripravilo tudi posebno srečanje nekaterih slovenskih gospodarstvenikov, ki izvažajo na te trge, tudi sestanek s podpredsednikom takratne ukrajinske vlade. Ne smemo pozabiti, da naj bi Ukrajina tudi 2015 pripravila evropsko prvenstvo v košarki, ki pa je zdaj seveda odpovedano in tukaj so zlasti želeli pridobiti naše znanje na tem področju, glede na to, da je bilo zadnje košarkarsko prvenstvo v Sloveniji in je bilo dokaj uspešno tako po organizacijski plati in tudi finančno vidimo, da ni prineslo nobene izgube, kar je redko za takšne športne prireditve. Moram reči, da se Evropska unija na Evropskem svetu, ki je bil prejšnji teden, ni odločila za nobene gospodarske sankcije, povečala je tisto listo, ki smo jo že sprejeli zunanji ministri. Upam, da bom imel tudi možnost dopolnilnega vprašanja, da bom lahko nadaljeval in da vam bom poskušal v celoti odgovoriti, kaj nameravamo in kako vidimo situacijo glede gospodarskega sodelovanja tako z Ukrajino kot tudi z Rusko federacijo.
Gospod Šircelj, ima zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, minister, za ta odgovor. Vsekakor se postavlja tudi verjetno strateško vprašanje, poleg gospodarskega, za Slovenijo, za slovensko gospodarstvo, tudi: Ali se je pričela nova era hladne vojne? Ali dejansko to pomeni tudi nek način oblikovanja, če želite tudi novih držav, novih meja, predvsem v tistih državah, kjer navsezadnje živi veliko Rusov? Vemo, da tudi v nekaterih drugih evropskih državah še živi ruska manjšina; skratka, da je močna. Ali to pomeni, da če bo Putin na takšen način deloval – zdi se mi, da on deluje veliko hitreje kot nekatere evropske ali svetovne organizacije, kjer je vseeno treba poiskati nek konsenz; on seveda to lahko dela precej na lastno pest, da ne bom rekel samovoljno, in te reakcije so včasih nekoliko pozne ali pa nekoliko kasne, tudi teh organizacij, od Nata do ostalih, Evropske komisije in tako naprej. Kako je Evropa pripravljena, in v okviru Evrope tudi Slovenija, na nek nov geostrateški moment, na nek nov politični moment? Kot sem omenil, v zadnjih desetletjih – verjetno 30, 40 let, da se malo popravim – takšnih primerov nismo poznali. Vsaj v Evropi ne.
Besedo za dopolnitev odgovora dajem ministru.
Hvala lepa za to dopolnilno vprašanje. Kar se tiče same politične situacije in če to pomeni spremembe meja v tem prostoru, to bo čas pokazal, kaj se bo zgodilo. Mi smo v okviru Evropske unije ostro obsodili kakršno koli spremembo meja. Menimo, da to ne pride v poštev, ker se bi tudi podrl nek red, ki je bil vzpostavljen zlasti v prejšnjem stoletju, ko je padel tudi Berlinski zid in ko so nekatere države, ki so včasih bile članice Varšavskega pakta, postale članice zveze Nato, tudi članice Evropske unije. Mislim, kar se tega vidika tiče, da je zelo pomembno, da se začne dialog med Rusko federacijo in Ukrajino. Danes ste lahko že prebrali, da je prišlo do prvega takšnega sestanka med zunanjim ministrom Sergejem Lovrovom in ukrajinskim zunanjim ministrom. Mislim, da je to tisti pravi korak, ki bo pripeljal do neke rešitve, ki bo ustrezna tako za ukrajinsko stran kot tudi za rusko stran. Ne bi pa želel špekulirati, kaj se bo še dogajalo v zvezi s tem. Mi pač podpiramo dialog med obema stranema, ki sta v tej situaciji. Rad bi pa nadaljeval tisti gospodarski del, ki je tudi izjemno pomemben, zlasti za naše gospodarstvo in tudi za prebivalce Slovenije. Ne nazadnje, danes smo ves popoldan lahko poslušali, kako je pomembno, da se gospodarstvo okrepi, da pride do novih delovnih mest, ker to je edini načni, da bomo lahko rešili velik del problemov, ki so povezani s finančno situacijo in socialnim položajem našega prebivalstva. Moram reči, da zaenkrat gospodarskih sankcij ni, tako da ta kriza zaenkrat še ni povzročila kakšne gospodarske škode. Kot rečeno, v Evropskem svetu ni bila sprejeta nobena odločitev glede tega, razen da so razširili krog oseb, s katerimi ni teh kontaktov. Tako upam, da gospodarsko sodelovanje zaradi te krize ne bo moteno, jaz sem predsedujoči te mešane gospodarske komisije med Rusijo in Slovenijo. Moram reči, da je načrtovan obisk v mesecu maju oziroma juniju, da pripravimo zopet program in pregledamo vse tiste projekte, ki jih delamo skupaj s slovenskim gospodarstvom. Upam tudi, da [[…]] [[znak za konec razprave]] Ukrajine, da bo deležna te finančne pomoči, ki jo nujno potrebuje; 3 milijarde evrov bo šlo zdaj iz evropskega proračuna in še 11 milijard evrov dodatnih pomoči. Če bo do tega prišlo, potem mislim, da bo tudi varno poslovati z ukrajinsko stranjo. Ker treba je vedeti [[…]] [[izklop mikrofona]]
Minister, moram vas opozoriti, da je mikrofon izklopljen, tako da [[…]]Hvala tudi vam. Lahko zaključimo s tem vprašanjem? Hvala. Prehajamo na naslednje vprašanje, ki ga bo postavil Jožef Jerovšek, in sicer ministru za zunanje zadeve Karlu Erjavcu ter ministru brez resorja, odgovornemu za Slovence v zamejstvu in po svetu Gorazdu Žmavcu. Izvolite, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, ministrica, oba ministra, kolegice in kolegi! 7. marca se je pri odpiranju slovenskega konzulata v Melbournu zgodil hud incident, škandal, ki je prizadel in naredil veliko škodo državi Sloveniji in slovenski skupnosti v Avstraliji. Slovenski veleposlanik dr. Milan Balažič, v Avstraliji veleposlanik, je namreč na prireditev povabil obsojenega pedofila, iskanega v več državah, ob tem pa ni povabil kar nekaterih zelo uglednih Slovencev, ki živijo v Avstraliji. Na ta škandal se slovenska vlada in zunanje ministrstvo odzivata zelo medlo, nejasno, z namenom pometanja pod preprogo. Zanima me: Zakaj Vlada oziroma ministrstvo ravna na ta način? Ali minister za Slovence po svetu in zamejstvo ne zaznava ogorčenja in odzivov ostalih živečih Slovencev? Ali Vlada nima namena zaščititi ugleda Slovenije in slovenske skupnosti v Avstraliji? Enostavno me zanima: Zakaj Vlada ne ukrepa? Takšen način pa takšno ravnanje Vlade je enostavno nesprejemljivo. Zanima nas tudi: Na katerem področju sodeluje oziroma trguje razvpiti Nicholas Oman z veleposlanikom oziroma slovensko vlado? Glede na njegovo preteklost, politične povezave in mahinacije v preteklosti se vsiljuje vprašanje: Česa se lahko bojimo ob očitnem mižanju Vlade?
Hvala. Besedo dajem najprej ministru Karlu Erjavcu. Izvolite.
Hvala lepa poslancu za vprašanje. Moram reči, da je ta dogodek tudi mene močno prizadel, zlasti zato, ker je iz lepega dogodka nastal škandal, kot vi sami ugotavljate. Gre za to, da smo pač v Canberri oziroma v Melbournu odprli kozulat, ambasado imamo v Canberri. Moram pa reči tako. Takoj, ko sem izvedel za ta dogodek, sem odredil izredni nadzor, ker bi želel pridobiti točno informacijo. Gre za vprašanje, ali je gospod Nicholas Oman prejel vabilo s strani slovenske ambasade v Avstraliji ali tega ni prejel. Po mojih informacijah ni prejel takšnega vabila in ni bil povabljen. Vendar zato, ker je zadeva nejasna in ker se še vedno vztraja, da naj bi prejel vabilo, sem pač odredil izredni nadzor, tako da bo pregledana vsa dokumentacija, in sem prepričan, da bomo izvedeli, kaj je resnica v zvezi s tem. 121 vabil je bilo danih, dano je bilo tudi vabilo hčerki gospoda Nicholasa Omana. Po mojih informacijah hčerka ni prišla na to otvoritev, medtem ko se je pa očitno oče, verjetno preko tega vabila, tega udeležil. Morate pa vedeti, da tu ne gre za zaprt dogodek, ne gre za interni dogodek, gre za dogodek, ki je odprt. Seveda je zelo težko sedaj preprečevati nekomu, ali se udeleži takšnega dogodka ali ne. Se pa strinjam, da bi bilo zelo neprimerno, če je res bilo izdano vabilo na ime gospoda Nicholasa Omana. Sicer pa je zelo težko preprečiti. Tudi tukaj v parlamentu vemo, da imamo javni del in verjetno je zelo težko preprečiti nekomu, ki je bil obsojen za kakšno kaznivo dejanje, ki je nevredno, verjetno je nemogoče mu preprečiti udeležbo na javni seji Državnega zbora. Res pa je, da zame bo problem, če je bilo izdano vabilo s strani veleposlaništva v Canberri glede gospoda Nicholasa Omana. Zato sem takoj odredil izredni nadzor in tam bomo, vsaj upam, dobili točno poročilo, kaj se je pravzaprav zgodilo. Moram pa reči, da sem zelo žalosten zaradi tega dogodka, ker to je bil lep dogodek, ki bi pripomogel k ohranitvi slovenske skupnosti in tudi novi konzulat bo gotovo nudil ustrezne konzularne usluge. Bi pa prepustil še ministru za Slovence po svetu in v zamejstvu, da me dopolni, zlasti v tistem delu, ki se nanaša na slovensko skupnost in na reakcijo na ta dogodek.
Hvala. Besedo dajem ministru Gorazdu Žmavcu. Izvolite.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, lep pozdrav tudi vam! Poslancu Jožefu Jerovšku pa se iskreno zahvaljujem za to vprašanje, ker to vprašanje in ta dogodek je res vplival na razmere, ki so se dogajale v Avstraliji, predvsem pa na Slovence, ki so častni ljudje v tem delu sveta. Moram reči, da smo prve reakcije na ta dogodek dobili predvsem iz naše avstralsko-slovenske skupnosti, kjer so na ta dogodek izredno hitro reagirali, so se zavedali te soodgovornosti, ki se dogaja s tem dogodkom. Istočasno moram reči, da smo jim sporočili, da razumemo prizadetost Slovencev v Avstraliji in da obžalujemo, da je prišlo do tega dogodka, vendar pa vsi skupaj upamo, da ta sam dogodek ne bo vplival na nadaljnje delo te naše skupnosti, za katero mislim, da je trdoživa in da bo dejansko delovala s svojim ugledom tudi v nadaljevanju. Vendar pa, kot je tudi že minister za zunanje zadeve sporočil, pričakujemo, da bo posredovano pojasnilo z Ministrstva za zunanje zadeve, ker to pojasnilo in opravičilo bi bilo verjetno neka dobra osnova, da se te zadeve umirijo. Sicer pa moram reči, da so se posamezniki, generalni konzul Brežnik in duhovnik pater Božič, od tega tudi javno distancirali. Tako tudi sam mislim, da je tudi reakcija same skupnosti bila dosti pozitivna. Hvala lepa.
Hvala. Ali se lahko izklopite, minister? Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Drži, ugledni Slovenci so se distancirali od dogodka, ni se pa distancirala slovenska vlada, notranje ministrstvo. Informacije, ki so na razpolago, kažejo, da je vabilo Nicolasu Omanu bilo izdano. Seveda mi gospod minister tudi ni odgovoril na vprašanje: Na katerem področju sodeluje oziroma trguje Nicolas Oman z veleposlanikom – baje je večkrat viden – oziroma s slovensko vlado? Česa se lahko Slovenija slabega nadeja, ker poznamo zgodovino njegovega trgovanja? Sprašujem tudi: Zakaj Slovenija ni odreagirala tako, kot ob takšnih škandalih odreagirajo druge države, da se veleposlanika odpokliče? Tako je ne nazadnje pred leti odreagirala tudi Slovenija, ko je veleposlanika v Pekingu gospoda Tita Turnška, zdaj predsednika Združenja za vrednote narodnoosvobodilne borbe, zaradi povzročene škode in sramote tudi odpoklicala z veleposlaniškega mesta.
Želi kdo dopolniti odgovor? Besedo dajem ministru Erjavcu, izvolite.
Hvala. Zame je zelo pomembna resnica. Ugotoviti moram, ali je bilo vabilo res izdano s strani veleposlaništva. Če se je to res zgodilo, da je dobil gospod Nicolas Oman takšno vabilo s strani veleposlaništva, je povsem jasno, da je to odgovornost veleposlanika, in verjemite, da bom tudi ustrezno ukrepal. Če pa tega vabila ni bilo, da se je pač gospod Nicolas Oman tam pojavil, pa lahko samo obžalujem, ker je naredil veliko škodo slovenski skupnosti in tudi veliko škodo veleposlaništvu, Ministrstvu za zunanje zadeve in tudi naši diplomaciji. Tako lahko od mene pričakujete, da bom na podlagi izrednega nadzora pridobil vse podatke, in vam tudi zagotavljam, da v zvezi s to zadevo, ne glede na to, kakšen bo rezultat izrednega nadzora, da bom tudi poročal o tem na Odboru za zunanjo politiko. Tako glede tega ni nobenega dvoma, bom ustrezno ukrepa. Glede namigovanj, da naj bi Ministrstvo za zunanje zadeve oziroma veleposlanik Balažič posloval z Nicholasom Omanom in glede na njegove izkušnje v devetdesetih letih, pravijo, da je bil trgovec z orožjem, moram reči, da o tem nič ne vemo; ampak bomo tudi to pogledali v okviru izrednega nadzora. Lahko vam pa zagotavljam, kar se tiče slovenske vlade, pa po mojem vedenju ni nobene trgovine, najmanj ne z orožjem, najmanj pa ne z gospodom Nicholasom Omanom. Kakor sam poznam situacijo, kar se tiče proračuna, mislim, da v Ministrstvu za obrambo tudi nimajo sredstev, da bi lahko v tem trenutku sploh poslovali s kakšnim trgovcem z orožjem. Dvomim pa tudi, če bi imeli sredstva, da bi to počeli mimo zakonov, ki veljajo v Sloveniji; to se pravi, mimo razpisov in mimo utečenih postopkov. Če menite, da se to res dogaja, bi vas prosil, da mi posredujete ustrezne dokumente, dokaze, da bomo lahko zadevo obravnavali in bomo tudi ministra za obrambo vprašali, če držijo te vaše navedbe.
Hvala. Smo zaključili s tem vprašanjem? Hvala. Gospa Sonja Ramšak bo postavila vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovana ministra, poslanki, poslanec, spoštovana ministrica! Ob obisku poslanske skupine v Podravski regiji smo obiskali tudi zavod svetega Lenarta v Lenartu, to je Dom svetega Lenarta, in ob tej priložnosti smo skupaj z vodstvom bili seznanjeni z nekaterimi problemi, s katerimi se srečujejo koncesionarji na temu področju. Teh vprašanj in pobud je bilo veliko več, zato sem vam danes že pripravila pisno poslansko vprašanje, ki vam bo poslano jutri. Mi pa dovolite, da se dane sv temu ustnem poslanskem vprašanju dotaknem samo enega področja, to pa je področje zaposlovanja invalidov. Vemo, da so zavezanci za poslovanje oziroma zaposlovanje invalidov delodajalci, tako fizično kot pravne osebe, ki imajo zaposlenih več kot dvajset zaposlenih. Da so nekatera podjetja oziroma agencije in konzularna predstavništva in veleposlaništva oproščeni, mislim, da niso zajeti v teh kvotah. Prosila bi vas pa, če mi lahko odgovorite na konkretno vprašanje v zvezi s tem, in sicer: Kdaj lahko izvajalci javne službe institucionalnega in drugega varstva starejših pričakujejo izenačitev pogojev pri zaposlovanju delovnih invalidov oziroma odpravo razlik pri zagotavljanju kvot zaposlovanja delovnih invalidov med zdravstveno in socialnovarstveno dejavnostjo – se pravi skupino Q, ki mora zagotavljati 6 odstotkov kvot – ter s finančno in zavarovalniško dejavnostjo oziroma ostalimi dejavnostmi, ki morajo zagotavljati 2 odstotka kvot? Namreč, predstavniki zavoda so opozorili ravno na to dejavnost zavarovalništva, da bi bilo bolj smiselno pričakovati, da bi bile v tej dejavnosti lahko višje kvote, medtem ko pa pri njih nižje. Tako da vas bom prosila za ta odgovor. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem ministrici, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, poslanke, večinoma, da ne bom delala izjem! Hvala za vprašanje, v odgovor bi morda vseeno malce več pojasnila, kaj določa sam zakon. Zakon o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov je bil sprejet leta 2004 in ta zakon je uzakonil kvotni sistem zaposlovanja invalidov. V 62. členu je določilo, da je višina kvote odvisna od dejavnosti delodajalca ter znaša najmanj 2 do največ 6 odstotkov. Ko se je prva uredba naredila, se je naredila tako, da so delodajalci v posebnih obrazcih označili, koliko invalidov imajo na tisti trenutek zaposleni, in na podlagi tega je bila potem sprejeta prva uredba, ki je določila to višino kvote od 2 do 6 odstotkov glede na posamezne skupine znotraj standardne kvalifikacije dejavnosti. Pomembno je tudi, da zakon določa, da predlog določitve višine, za ta predlog je pristojen Ekonomsko-socialni svet, Vlada pa potem sprejme uredbo. Junija 2013 je na podlagi podatkov Javnega jamstvenega, preživninskega in invalidskega sklada Republike Slovenije Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ponovno predlagalo Ekonomsko-socialnemu svetu uskladitev višine kvot po dejavnostih z dejanskim odstotkom zaposlenih invalidov po dejavnostih, vendar so temu predlogu, ki je bil posredovan, delodajalska združenja nasprotovala. Torej, vedno je na nek način tako, da je na Ekonomsko-socialnem svetu predvsem pri teh vprašanjih potrebno soglasje socialnih partnerjev. Tega ni bilo zaradi nasprotovanja, tako da bo Vlada verjetno jutri sprejela to uredbo, vendar gre za manjše popravke, predvsem v višini izplačane nagrade, ne posegamo pa v kvotni sistem. V tem predlogu so bile razlike, za nekatere dejavnosti je ostala ta višina kvotnega sistema nespremenjena, pri nekaterih se je spremenila. Za to skupino dejavnosti Q, ki jo vi navajate, pa dejansko predlog uredbe ni prinašal sprememb. Če se zdaj spustimo, zakaj je v zavarovalništvu tako, kot je na tem področju Q, ki pokriva socialnovarstveno in zdravstveno dejavnost, je predvsem zaradi tega, ker je bilo stanje takrat leta 2004 pač tako. Ob tem je pa treba tudi javno povedati, da lahko z zaposlovanjem invalidov zadostiš kvoti, lahko pa vplačuješ v sistem javnega sklada in s temi vplačili tistih, ki ne izpolnjujejo kvot, potem Javni jamstveni, preživninski in invalidski sklad, zdaj združen, plačuje nagrade tistim, ki presegajo. Zato je potrebna tudi ta uskladitev [[…]] Ocene delovanja našega kvotnega sistema so dobre, verjamem pa, da so te, ko pogledamo posamezno klasifikacijo in skupino, ki določa na ravni črke, da znotraj Q lahko tudi izstopajo nekatere dejavnosti oziroma področja, kjer težje dosegajo to kvoto, vendar smo tudi preigravali, na kakšen način bi drugače postavljali to kvoto, ampak nikoli niso vsi zadovoljni, zato je zelo težko pa bolj natančno drobiti, da bi znotraj posameznih črk standardne klasifikacije delili stvari. Tako vseeno mislim, da je dovolj možnosti tudi s to izvedbo nadomestne kvote, torej, da imaš pridržana javna naročila, da daš invalidskemu podjetju, da ti opravlja določene storitve in s tem lahko tudi izpolniš kvoto. Tako sistem vseeno ni tako rigiden, da moraš dejansko samo zaposliti, je dovolj fleksibilen, da imaš tudi druge možnosti. Bomo še nadaljevali s temi pogovori, je pa ena od stvari, ki se je tudi pojavilo na Ekonomsko-socialnem svetu, tudi vprašanje invalidskega zavarovanja kot sistema. Tako je tudi to ena izmed stvari, ki bodo nujno potrebne tudi v predlogu zakonskih sprememb na tem področju in tudi potem s tem povezana diferencirana stopnja zavarovanja. Skratka, dela nam ne bo zmanjkalo. Hvala.
Hvala tudi vam. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospa Sonja Ramšak. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, moram reči, da sem z vašim odgovorom seveda zadovoljna, morda zaradi tega, ker nisem pojasnjevala na dolgo in široko, zakaj je bil izpostavljen tudi ta problem. Vem, da v Sloveniji imamo kar precej invalidov in je prav, da tudi poskrbimo, da imajo možnost zaposlitve. S tem absolutno podpiram ta vaša prizadevanja. Je pa na drugi strani problem pri koncesionarjih, bom pa rekla, to, kar boste videli tudi iz samega pisnega poslanskega vprašanja. Namreč, veste, da je bil ravnokar sprejet Zakon o davku na nepremičnine, da so domovi oziroma zavodi obremenjeni z 0,5 odstotkom po sedaj veljavnem zakonu, ki je v ustavni presoji; da, recimo, ti zavodi nimajo možnosti sodelovanja pri nekaterih razpisih. Tako je to kar širša problematika. Vsi ti stroški, ki jih imajo koncesionarji na eni strani napram javnim zavodom, gre nekako tudi za to problematiko vzpostavljanja cen storitev, na drugi strani pa – normalno – koncesionarji gledajo, kako potem tudi te stroške nekako vkalkulirati, ki gredo pa v bistvu vedno praktično v breme teh oskrbovancev. Res se vam zahvaljujem, ne bom postavljala zahteve za javno razpravo, bom pa vesela tudi vašega odgovora na pisno poslansko vprašanje. Hvala lepa.
Za dopolnitev odgovora dajem besedo gospe ministrici.
Vsekakor bomo tako kot vedno odgovorili na pisno poslansko vprašanje. Je pa problematika koncesionarjev in javnih zavodov, ki vsi opravljajo javno službo, nekako izpostavljena, predvsem v zadnjem obdobju, ko so to pritiski na ceno. Seveda imamo kar nekaj koncesionarjev v sistemu, ki pomembno dopolnjujejo javno službo, je pa predvsem cena, ki je pri koncesionarjih praviloma kar 10 do 20 odstotkov višja kot v javnih zavodih. Je več razlogov, vendar je predvsem pomemben ta, da imajo možnost amortizacije vložka, ki so ga vložili. Zaradi tega, ker je ta cena v osnovi višja, kot je pri javnih zavodih, je v krizi, v kateri danes smo, vsak evro zelo pomemben, pa pri dnevni oskrbi pridejo potem druge manjše stvari, ki morda prej, pred krizo niso bile tako pomembne, toliko bolj v ospredje. Mislim, da treba predvsem celovito urediti področje dolgotrajne oskrbe, brez te bomo težko zagotavljali nek nivo dobre oskrbe v institucionalnem varstvu za vse tiste, ki to potrebujejo. Tudi analiza kaže, da se povečuje ta delež sredstev, ki jih posamezniki zagotavljajo za dolgotrajno oskrbo, in ta je že približno tam 0,30 odstotkov BDP, javni imajo še vedno tam blizu 1 odstotka. Ampak, vsekakor treba je narediti sistem, kjer bomo omogočili vsem, da se lahko vključijo v zavarovanje in si na stara leta privoščijo primerno oskrbo. Ne samo v domovih, predvsem je pomembna tudi pomoč na domu; torej, da razvijemo nek sodoben sistem storitev in tudi posameznikom damo možnost prejema denarja, zato da si bodo lahko to storitev plačali. Moja vizija je, da bi spodbudili, da bi te storitve izvajala tudi socialna podjetja, da bi skratka širili ta polja socialne ekonomije in to predstavlja tudi pomemben delež možnosti novih zaposlitev pri nas – če prirejamo z Evropo, ki to že ima, vsaj bolj razviti del, zahodni del, Nemčija je takšna, tudi Luksemburg – zelo veliko. To so vse stvari, ki nas čakajo, in si želim, da bomo izbrali, da bo ministrica za zdravje ali minister čim prej, in da bomo te stvari lahko tudi uredili.
Hvala. S tem zaključujem tudi to poslansko vprašanje. Potem smo izčrpali vsa najavljena poslanska vprašanja in se tako predsednici Vlade, ministrici in ministrom ter generalni sekretarki Vlade zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadelavali v četrtek, 27. marca 2014, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam pa tudi 23. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala za danes in na svidenje jutri.