Доброго ранку, шановні народні депутати і гості Верховної Ради України! Сьогодні у нас два іменинника. Я хочу привітати від імені Верховної Ради наших колег: Коржева Анатолія Леонідовича і Уколова Віктора Олександровича, у якого сьогодні ювілейні 40 років [[О п л е с к и]]. Будь ласка, прошу реєструватися. [[10:01:16]] Зареєструвалося -377 У залі зареєстровано 377 народних депутатів України. Ранкове пленарне засідання оголошую відкритим. Шановні колеги! Сьогодні, так як і у попередні пленарні дні, у нас немає погодженого порядку денного, оскільки немає такої кількості народних депутатів України у фракціях, які б погодили порядок денний на сьогодні, і сьогодні ми не маємо зранку Голови Верховної Ради України, який знаходиться на консультаціях чи на нараді у Президента України. У зв’язку з тим, щоб ми могли підготуватися до початку роботи у пленарному режимі, я оголошую перерву до 12 години 30 хвилин. І прошу керівників депутатських фракцій об 11-ій годині прийти на нараду у кабінет Голови Верховної Ради України.
Добрий день, шановні колеги. Розпочнемо з того, що абсолютно зрозуміло, що домовлятися по розкладу сьогоднішнього засідання немає жодного змісту у зв’язку з тим, що ми стоїмо напередодні двох виборів. Вибір перший – це нова коаліція. Вибір другий – це дострокове припинення повноважень українського парламенту. Думаю, нічого оригінального, нічого нового. Думаю, що треба чітко зрозуміти і усвідомити, що хто би що не говорив назовні, але доля українського парламенту виключно у руках самого парламенту. Якщо коаліція буде сформована до кінця поточного дня, то таким чином закриються будь-які дискусії на предмет припинення повноважень і роботи Верховної Ради. Якщо ця коаліція не буде сформована, то об’єктивно є конституційні підстави для застосування статті 90 Конституції. При цьому чітко зазначаю, що стаття 90 Конституції не може застосовуватись без проведення консультацій з Головою Верховної Ради України, заступниками і керівниками фракцій. З огляду на це, шановні товариші, маємо ще цілу купу часу на вірогідну можливість домовитися, але вірогідність цієї можливості тане з кожною хвилиною. Думаю, що було би доцільно, щоби керівники фракцій відповідно до Регламенту висловили власну позицію, і це було погоджено у мене на засіданні. І прошу записатися від фракцій на виступи від представників фракцій. Тепер що стосується інсинуацій різних, які виникли сьогодні після зустрічі з Президентом. Я був присутній на тій зустрічі. Я не чув у виступі Президента ні слово „розпуск”, ні слова „дострокове припинення повноважень”, ні слова „указ”. Це так, щоб не було різного роду інсинуацій. Гасюк Петро Петрович.
Прошу передати.
Іван Кириленко.
слово пану Кириленку Івану.
Шановний Голово, колеги, шановні виборці! Здається, вже все і всім зрозуміло: в умовах штучно спровокованої в Україні політичної кризи верх бере партія війни – перемагають яструби. На жаль, в жертву політичним амбіціям принесені такі бажані в суспільстві стабільність, злагода, порозуміння, разом з ними і економіка. Наша політична сила протягом 10 місяців послідовно, наполегливо і відкрито проголошувала саме такі цивілізовані принципи і прозорі політичні стосунки. Ми терпіли. Всі ви свідки: загроза позачергових виборів вітає над Україною вже чи не з перших днів роботи нової коаліції, а БЮТ боровся і бореться за її живучість до останньої миті. У нас є рішення фракції, у нас є 155 підписів, ми готові до відновлення демократичної коаліції вже зараз, але поки зустрічних кроків немає. В чому нас за цей час тільки не звинувачували? Чого варті тільки публічні підозри у державній зраді, у формуванні фантастичної коаліції, у державному перевороті! Немає ні одного, ні другого, ні третього. Є в математиці термін „аксіома”, тобто „очевидна істина”. Напередодні задуманого спустошливого політичного ристалища хочеться нагадати декілька для України визначальних аксіом. Перша, якими б не були підсумки майбутніх виборів, якщо ще вони відбудуться, наступна коаліція буде формуватися або на базі Партії регіонів, або на базі БЮТ. Беріть калькулятори, панове, запрошуйте не заангажованих соціологів, експертів і рахуйте, чи справа наліво, чи зверху знизу, але іншого не дано. Якщо автори дострокових виборів мріють про щось інше, його не буде. Рік, наприклад, велися переговори про створення широкої коаліції між Партією регіонів і „Нашою Україною” не в цьому залі. Тепер є унікальна можливість їх результативно завершити. Говорю це без іронії, бо через два місяці серйозні політики з Донбасу цілком реально можуть утворити в цьому залі зовсім іншу конфігурацію і тоді до побачення ПДЧ, НАТО, зато цілком можливо „Да здравствует великий и могучий!”. Отже, не треба терзати країну і людей, робіть задумане сьогодні. ніхто не заважає, бо завтра може бути пізно. Друге. Хто б кому що не нашіптував, обіцяв, запевняв, ніхто на цих виборах однозначну тотальну перемогу не отримає. Воістину, Україна – не Росія. 18 років поспіль народ голосує половина наполовину, без різниці парламентські це перегони чи президентські. Так буде й нині. І якщо в черговий раз не захочуть об’єднатися сильні заради країни, як це зробили в Німеччині, то в діло підуть вже звичні для нас і дикі для Європи політичні прикупи. До чого вони призводять, минулорічна історія яскраво про це свідчить. Але у нас, як у нас – історія нічому не учить. Невже для того, щоб домовитись, треба затівати чергову політичну бойню, тим паче знаючи її підсумки. Наша політична сила завжди виступала і виступає за те, що влади, повноважень, відповідальності вистачить на всіх. Саме ми пропонували най значущі, контрольні комітети Верховної Ради, посади замів у міністерствах, контролюючі органи і саме опозиції. На жаль, не прислухались. Зрозуміло, хочеться більше і негайно. Та й політиків, які не працювали і не хочуть працювати в опозиції, у нас вдосталь. Третє. Про те, для чого придумані позачергові вибори, вже, здається, написали і заводські багатотиражки, і фермерські стінгазети. Головна мета – зганьбити і принизити Юлію Тимошенко, бо виною всьому преславуті рейтинги. До чого ми дожилися? Щоб усунути занадто строптивого Прем’єра, треба знищити парламент, а разом з ним і парламентаризм, бо в той день, коли на це приміщення повісять замок, демократія скінчиться, почнеться демократура. І все це заради одного – перемоги на президентських виборах. Посади глави держави в Україні вже давно воістину не пост, а діагноз. Говорю це без відносно когось, бо історія весь час повторюється і буде повторюватися напевне. Та ще й Конституція передбачає два терміни підряд. З чого починає свій перший день роботи новий гарант? Вірно, з підготовки до наступного терміну. Що для цього треба зробити? Вірно, вичислити і нейтралізувати майбутніх конкурентів. Де вони? В парламенті і в уряді. А далі, як кажуть, за текстом: за роки незалежності майже 20 урядів і напівпаралізований парламент. Країно, народе, де ви? І кому ви потрібні? Може, дійсно, праві ті, хто пропонує один термін, але на 7 років. Бо з першого дня лідер нації, напевно, буде дбати про народ і про пам’ять за свої діяння, а не про наступні вибори. Але для цього знову ж таки треба порозуміння і об’єднання зусилля саме.
Дайте завершити.
по уточненню Конституції. І четверте. За ці останні роки ми стали свідками колосальних світових потрясінь: війни, конфлікти, терористичні акти, обвали фондових ринків, лихоманить світову економіку, фінанси, іпотеку, голод став не загрозою, а реальністю. Зачепило весь світ, у нас поки що тільки грізні відголоски. Хтось таки береже нашу неньку і дає можливість нам, політикам – що робити? –дуріти і далі чи таки схаменутися? Терпіння Всевишнього і народу не безмежне, і ми вже ним занадто довго користуємося. Один з відомих політиків днями спрогнозував жовтень-2008 в Україні жовтнем-93 в Росії. Боронь, Боже, нам таке завтра, бо то вже буде історія не України і навіть не Зімбабве. Доля поки ще в наших руках. Очевидно, не треба її більше випробовувати. Ще є кілька годин. Бог в поміч! Дякую за увагу.
В’ячеслав Кириленко, „Наша Україна – Народна Самооборона”.
Тишина, товариші! Ну, ведіть себе по-людськи! Що ж ви під кінець нашої каденції так недобре себе поводите! Тишина! Будь ласка, В’ячеслав Анатолійович.
Шановні колеги, шановні виборці! Перше. Я хочу, щоб ті, хто зараз ревли, не ображалися, тому що ми відстоюємо інтереси своїх виборців. Ми відстоюємо інтереси тих людей, які послали нас сюди, в парламент, для того щоб захищати національні цінності, національні пріоритети і національний український інтерес. Інколи ми боролися у цій боротьбі лише із опозицією, інколи доводилося боротися і з колишніми партнерами, які по-своєму розуміли національний інтерес. Ми і далі будемо посідати саме таку позицію, бо вона відповідає позиції наших виборців, а їх – мільйони. Друге. Повинен знати весь парламент і вся країна, ми ніколи і нікому не ставили ультиматумів і не ставимо. Ми оголошуємо свої програмові принципи. Я розумію, що безпринципним політикам, які зараз ревуть в залі, це не подобається. Набагато легше під килимом робити ситуативні домовленості, але для нас така практика неприпустима. Тому ми просто приймали на озброєння програмові принципи, які тут е оприлюднювали і перед опонентами, і перед колишніми, а можливо і майбутніми партнерами. Третє. 2 вересня, на жаль, в українському парламенті відбулося. І тепер зробити вигляд, що цілий місяць не відбувалося реальної коаліції між Партією регіонів, комуністами і БЮТом – неможливо. Ці події мали місце в нашій історії. Під час цих подій парламент ухвалив велику кількість рішень. На жаль, значна частина із цих рішень суперечить українським національним інтересам. Для того, щоб більше таке ніколи не повторилося можливі майбутні партнери повинні вийти на режим довіри одне до одного. А для того, потрібно дати, бодай, мінімальну, але принципову оцінку тому, що відбулося. Тому я можу поінформувати виборців і вас, шановні колеги, із тих позицій, які нам було потрібно розв’язати, щоб відновити або по-новому створити коаліцію, більша частина врегульована. Але не врегульоване одне принципове питання, яке чомусь дехто із колег, очевидно, маніпулюючи поняттями, намагається називати питанням про Грузію. Колеги, я вас розчарую, це питання про Україну, це питання про те, як ми бачимо суверенітет рідної країни у найближчому і найдальшому майбутньому. Чи ми будемо дозволяти, щоб чужоземні війська туди-сюди їздили нашою територією, чужоземні кораблі туди-сюди плавали, куди їм дасть команду інша країна і інша столиця, чи ми будемо поважати власний суверенітет, власну країну, власні національні інтереси і власний народ. (Ш у м у з а л і) І те, що депутати від опозиції знову ревуть, підказує, що вони з цим не згодні, але це їхнє право. Ми закликаємо схаменутися майбутніх можливих партнерів по коаліції і прийняти останній пункт, який у нас лишився для реалізації. [[Ш у м у з а л і]] Арсеній Петрович, чи є у нас лікар у Верховній Раді?
Привеземо.
Будь ласка. Я думаю, частині колег уже треба. Будь ласка, дайте команду, щоб лікар постійно чергував у залі. [[Ш у м у з а л і]] Тому. Я доповідаю тим людям, які хотіли би слухати, а не кричати. Ми на шляху до розв’язання і цієї проблеми. Правда, є частина обставин, які стримують швидке і результативне завершення консультацій. Ці обставини пов’язані із позицією лідера „Блоку Тимошенко”. Нас прикро вразили результати і стиль візиту до столиці Російської Федерації [[Ш у м у з а л і]]. Не у зв’язку із тим, що він відбувся. Це дуже добре, і кожен Прем’єр повинен відбувати до столиці нашого стратегічного партнера. Але, колеги, ось вам три ускладнення, які ставлять для нас додаткові питання. Перше, жодних домовленостей по газу немає, зате є пропозиція у перспективі передачі газотранспортної системи для Росії [[Ш у м у з а л і]]. Друге. Чому Прем’єр-міністр України мовчки сиділа і спостерігала, коли Президент і Прем’єр іншої країни звинувачували нашу рідну країну у незаконній торгівлі зброєю? Хіба Прем’єр-міністру не відомо, що частка експорту українських озброєнь до Грузії – лише 6 відсотків, а частка експорту українських озброєнь до Росії – 28 відсотків, тобто майже в 5 разів більше. Хіба Прем’єр-міністру Тимошенко не відомо, до Росія донедавна активно і цілеспрямовано здійснювала постачання зброї до Грузії і не бачила в цьому ніякого сорому для себе? І хіба не зрозуміло, що така страусина.
Дайте завершити.
Мій колега виступав ще додатково півтори хвилини. І хіба не зрозуміло, що така страусина позиція Прем’єра прямо б’є по інтересам оборонного комплексу України і по інтересам наших експортерів, які в рік від торгівлі зброєю до державного бюджету постачає більше чотирьох мільярдів доларів США. І останнє, нам не подобається, що Прем’єр-міністр незалежної країни мовчки сидить і спостерігає, коли Прем’єр-міністр іншої країни ображає Президента суверенної держави. Можна ставитися до Президента як завгодно, але політик такого рівня не повинен дозволяти собі такого роду поведінку на міждержавних зустрічах. І я хочу сказати, що ці обставини, звичайно, додатково стримують результативне завершення переговорного процесу. Нам і дотепер здається, що все-таки справжній сценарій в Кремлі, а тут – лише димова завіса. Але і надалі ми будемо робити все для того, щоб демократична коаліція постала, але на принципах захисту національних інтересів, національних цінностей і національних пріоритетів. Так велить нам наш український виборець. Слава Україні!
Шановні народні депутати України, я прошу всіх заспокоїтися. Ну, встаньте, трохи майте стримання, колеги, ну чого ви так кричите? Будь ласка, Олександр Володимирович Лавринович.
Шановні колеги, я вибачаюся, мені доведеться виступи звідси, тому що там зачинено. Ми зараз почули два важливих виступи. І я собі так думаю, що очевидно мало для кого в Україні сьогодні є секретом, що четвертий рік поспіль, починаючи з 2005 року, вся Україна є заручником взаємостосунків двох осіб. Згадайте 2005 рік, як розвивалися процеси всередині так званої помаранчевої команди, як вони розвиваються сьогодні, які наслідки це для країни мали і попередні роки, і сьогодні мають які наслідки. І згадайте, будь ласка, минулий рік, він не так давно був, коли потрібно було зупинити працюючий парламент, працюючу коаліцію і працюючий уряд. Для цього можна було застосовувати будь-які засоби: від хуліганських у межах цього будинку, зупинення всіх правових інститутів у країні, нехтування всіма нормами Основного закону, інших законів України з тим, щоб потім можна було поставити країну в ситуацію, коли на підставі політичних домовленостей, всупереч законодавству в Україні відбулися перші позачергові вибори. Сьогодні вже трошки інша ситуація. І сьогодні ми бачимо змагання за те, щоб хто з цих двох осіб, з цих двох складових політичних сил буде відповідальним за чергові дострокові вибори. Кожен хоче покласти відповідальність на свого партнера по сучасній коаліції і по попередній. Тобто змагання йде тільки в цьому. Ми побачили, що існування цього об’єднання протягом всього цього скликання було достатньо ефемерним. І коли опозиція дала спробу попрацювати коаліції, щоб показати, яким чином вона може працювати, ми дуже швидко переконалися, що парламент не може працювати. Так само ми бачимо, яким чином може працювати вся система державної влади в країні, коли головним змістом діяльності вищих посадових осіб є змагання між собою і поборення одне одного. Зрозуміло, що нам ці вибори не потрібні. Ми не були ініціаторами ні тих хуліганських виборів, які були минулого року, і цього року також ми їх не ініціюємо. Ми спокійно і впевнено могли б працювати в статусі української опозиції в цьому парламенті. Ми могли вести переговори після обрання про інший формат коаліції, але сьогодні в нас ситуація, коли ми опинилися перед вибором, чи консультації, які ми пробували проводити, будуть давати результат, чи ні. Результату немає. Є бажання шукати можливості відродження, відновлення тієї коаліції, яка була створена на самому початку. Будь ласка, жодних перешкод у цьому немає. І ми бачимо, що позитивний підсумок таких переговорів, які зараз ведуть, є дуже малоймовірним. І ми б хотіли застерегти український народ від повторення ще на черговий рік існування при владі цієї помаранчевої команди, яка вже четвертий рік знущається над українським народом.
Петро Симоненко.
Уважаемые коллеги, уважаемые избиратели! Стало очевидно, что политические банкроты, стоящие во главе государства – Президент Ющенко и вся его помаранчевая рать – ведут Украину к дефолту. К дефолту экономическому, политическому и социальному. При этом разворовывание страны глобалист Ющенко вывел на международный уровень. Фактически отдал Украину на откуп мировым финансовым спекулянтам, он поставил страну сегодня на грань социального взрыва. В результате мы имеем практически неподъемный внешний долг, стагнацию промышленного и аграрного секторов, засилие импорта, деградацию собственных производственных мощностей и производительных сил. Мы имеем жесточайшую инфляцию, опустошающую и без того тощие кошельки граждан Украины. Компартия всегда честно и открыто предупреждала народ Украины о неизбежных негативных последствиях преступной по отношению к нашей стране и народу политики националистов. И вот теперь, когда миф о процветании либеральной экономики потерпел крах, когда система глобального финансового капитализма, к которой нас так упорно, в которую пытается втянуть помаранчевая власть, обвалилась, Украина в полной мере ощущает на себе все последствия ее краха. Источники внешних инвестиций в экономику Украины перекрыты, а внутренние – не созданы. На днях стала половина металлургических мощностей, остановились 17 из 36 доменных печей, а ведь это – основа бюджета, основа экономики, это рабочие места, это социальные программы и выплаты, это пенсии и зарплаты. Завершается развал инфраструктуры на селе, ликвидировано 18 тысяч тракторных бригад, 13 тысяч машинных дворов, уничтожены повсеместно крупные животноводческие комплексы, из 192 сахзаводов осталось около 80-ти. Выведены из обработки от 10 до 12 миллионов гектар сельскохозяйственных земель. 50 процентов сел не имеют школ, 60 процентов – фельдшерско-акушерских пунктов, 40 процентов – отсутствуют клубы, дворцы культуры, библиотеки, в 70 процентах сел нет.установок. С 1 января 2009 года национальные безумцы, отменив мораторий на продажу земли, предлагает и родной землей уже торговать. Украинские коммерческие банки, обогащаясь на сомнительных финансовых операциях и увлекшись кредитными пирамидами, сегодня балансируют на базе банкротства. Таким образом, они парализуют экономику, а вкладчики, среди которых миллионы пенсионеров, могут лишиться в ближайшее время всех своих сбережений. Через систему потребительского кредитования девяносто миллиардов долларов иностранных займов истрачено на поддержку зарубежных компаний и импортеров. То есть, они спасли Запад от кризиса, при этом для погашения долгов и выплаты по процентам украинским банкам уже необходимо двенадцать миллиардов долларов в год. Откуда возьмутся эти деньги? Они возьмутся, естественно, из карманов наших граждан. Всемирная торговая организация вопреки уверениям Президента и правительства не только не открыло путь нашим товарам на мировые рынки, наоборот, внутренний рынок оказался монополизирован зарубежными компаниями и транснациональными корпорациями. Я еще на один вопрос хочу обратить ваше внимание, уважаемые избиратели. Мировой кризис, который оттянули во времени на двадцать лет за счет разрушения Советского Союза, то есть нашей крови и пота, разразился и не исключено, что в ближайшее время пять-семь миллионов украинцев вынуждены будут вернуться в Украину, их просто выгонять из Европы. Таким образом, Украина находится на пороге социального взрыва. Несмотря на всю очевидность, преступная деятельность Ющенко, он продолжает опасный внешний политический курс. Курс, который подчинен исключительно интересам США, а вступление в НАТО стало маниакальной идеей для Президента. В итоге, Украина может оказаться одной из первых в списке стан, чья экономика, а с ней и наш народ, будут принесены в жертву во имя интересов государств золотого миллиарда и транснациональных корпораций. Украина уже на пороге дефолта. Сегодня Ющенко и возглавляемые им националисты всеми способами пытаются отвлечь внимание людей от реальных экономических и политических проблем. Через новый сговор Президента с олигархами, Украину толкуют в пучину внеочередных парламентских выборов, при этом в результате пострадают простые труженики, новые цены и тарифы очередной раз захлестнут их. При этом всеми силами и средствами стараются дезориентировать и разобщить украинских граждан от информационной блокады и политических инсинуаций до провокации масштабных конфликтов. Именно с этой целью помаранчевая власть во главе с Ющенко поощряет деятельность радикальных националистических группировок в Крыму и по всей Украине. Именно с этой целью Нацсовет по телевидению и радиовещанию заставляет своих представителей ежечасно – вслушайтесь, уважаемые депутаты! – ежечасно отчитываться как отключаются от.
Дайте завершити.
Как отключаются от эфира российские и русскоговорящие телеканалы. Они план выполняют сегодня по уничтожению информационного пространства. Именно националисты, захватив власть, целенаправленно разжигают религиозную этническую нетерпимость: ксенофобию, русофобию. Россия – исторический и стратегический партнер нашего народа объявляется Президентом Ющенко «империей зла». И это тогда, когда в условиях мирового и внутреннего экономического кризиса сотрудничество с Россией открывает значительные перспективы для преодоления этого кризиса. Завершая свое выступление, еще раз хочу обратиться к вам, уважаемые сограждане, мы уверены, что именно вы, граждане Украины, сделаете правильные выводы и не допустите, чтобы игры захалявных патриотов уничтожили нашу историю и культуру, уничтожили суверенитет и территориальную целостность нашей страны. Обращаясь к нашим избирателям, не забудьте всех тех, кто стоял на Майдане и призывал вас избрать Ющенко Президентом. Мы уверены, что кризис в Украине будет преодолен и основой для преодоления может быть немедленное отстранение Ющенко от власти. И завершая, хочу сказать в чем лично убежден, его преступление не имеет срока давности, он обязательно будет осужден по закону народом Украины.
Олег Зарубінський.
Олег Зарубінський, "Блок Литвина". Шановні колеги, шановні громадяни! Україна нині увійшла не просто в черговий етап політичної кризи, вперше вона втягнута в політичну бойню, справжню політичну бойню за участю трьох основних центрів впливу та трьох інститутів влади: Президент, Кабінет Міністрів, Верховна Рада. До неї підключаються вже місцеві органи влади. З’явилися стривожені і негативіські оціночні заяви щодо подій в Україні з боку міжнародних інституцій. На жаль, суспільство поки що недооцінює небезпечність нинішньої ситуації з огляду на те, що вже майже два десятиліття у нас постійна криза. Відбулося певне звикання до неї. Багато хто кризу взагалі почав сприймати як природне для нашої країни явище. Більше того, навряд чи це можна вважати природним, але факт, політичні кризи до останнього часу виступали навіть способом і формою існування України як держави. Проте, навіть цей парадоксальний ресурс вже також вичерпано, що вимагає сьогодні суспільного реагування на ті виклики і ті серйозні ризики, на які наражається Україна в своєму державному будівництві. Перше. Наявними є згасання державотворчого імпульсу. Криза державності та національної ідентичності, за якими в українській історії завжди поставав час руїни. Як би після спровокованих дострокових виборів не прийшла чергова руїна. А, може, хтось саме на це і розраховує. Друге. Сьогоднішні українські провідники посилено шукають опору в першу чергу за межами країни, а не на власний, свій народ. Третє. Егоїзм влади при зруйнованій старій економіці і відсутності повноцінної нової економіки. Четверте. Зношеність країни та вичерпаність ресурсів, закладених у попередній період. І, нарешті, п’яте. Примушування народу до життя минулим за відсутності перспективи майбутнього. Все сказане має кумулятивний ефект через те, що очільники держави замість консолідуючих дій віддають перевагу нав’язуванню свого власного бачення облаштуванню країни та її зовнішньої політики, що розколює українське суспільство, що розсварює людей. В Україні відсутній діалог як на рівні влади, так і суспільства. І що показово, з цим вже звиклися. Як наслідок, державне будівництво не стало справою всього українського загалу, а віддано на відкуп купці людей, до того ж по часті мало інтелектуальних, поверхово ерудованих, але при цьому хворобливо амбіціозних. За таких умов з усією гостротою має бути поставлено питання про особисту відповідальність керівників держави та політиків за перебіг подій в політичній та економічних сферах. Чому в США в ситуації загострення фінансово-економічних проблем вся влада, незалежно від політичної кон’юнктури об’єднується, шукає і знаходить вихід із ситуації, вносить на розгляд до Конгресу обґрунтований план дій, а Конгрес після фахових дискусій його ухвалює. Чому аналогічні узгодженні рішення приймаються в Німеччині та в інших країнах? Я дам відповідь: тому що там влада не породжує безлад і хаос, а навпаки – продукує і гарантує порядок. Якщо б в Україні влада була відповідальною, керівництво держави замість стимулювання і організації дострокових виборів мало б внести для розгляду Верховною Радою план дій з унеможливлення сповзання України у фінансово-економічну прірву, наведення ладу у валютно-грошовій системі, припинення галопуючого зростання цін на продукти харчування та на житлово-комунальні послуги, розв’язання земельних проблем, боротьби з безробіттям. Нічого цього немає і не робиться! А люди чекають саме таких ініціатив, таких пропозицій і таких дій. Це потрібно 10 мільйонів громадян України, а не хаос і безлад, породжувальний владою. Люди вимагають порядку. Люди не хочуть і не допустять розвал України. Люди заслуговують.
Дайте завершити.
люди заслуговують врешті-решт на нормальну владу і нормальне життя. Дякую за увагу.
Де ж її взять цю нормальну владу? Ми її, до речі, всі і представляємо, шановні колеги! Якщо ви це не знаєте, то я вам відкрию цю таємницю. Нікому не вдасться відділитися від влади, тут всі представляють владу. Влада називається „законодавча”. А те, що стосується лікаря, то я вам хочу сказати, що ми тут самі всі прихворіли і суспільство зарази безвідповідальністю і безнадією, на превеликий жаль. Шановні колеги! Да заспокойтесь ви, чого ви кричите? Ведіть себе нормально! Шановні колеги, у нас є час до 24-ої години, з одного боку. З іншого боку, я пропоную поступити по Регламенту. Ранкове засідання закриємо, а вечірнє відкриємо, як це вимагає законодавство. Прошу. Вважаю ранкове засідання закритим.