Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sednicu Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 114 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštinepredviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine u Danu za glasanje postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 129 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi zarad Narodne skupštine, u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Ljubiša Stojmirović. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda i odlučivanje o 1. tački dnevnog reda – Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetu Republike Srbije za 2013. godinu, sa predlozima odluka o davanju saglasnosti na odluke o izmenama i dopunama finansijskih planova organizacija za obavezno socijalno osiguranje za 2013. godinu, prelazimo na odlučivanje o preostalim tačkama dnevnog reda ove sednice. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O BUDžETSKOM SISTEMU. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 33, uzdržanih – nema, nisu glasala četiri, od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pre prelaska na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da su narodni poslanici: Radmila Gerov, Judita Popović, Nataša Mićić, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarević pisanim putem povukli amandman koji su zajedno podneli na član 7. Takođe vas podsećam da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani koje su podneli narodni poslanici: Vladimir Ilić na član 5, zajedno Dušica Morčev i Gorica Gajić na član 9, Borisav Kovačević na član 14, Gorica Mojović na član 16. sa ispravkom i amandmani Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava na članove 9. i 18. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Miroslav Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 7, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Nataša Mićić, Radmila Gerov, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 8, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 6, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Bojana Božanić, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 7, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutna 173 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici dr Nenad Popović, Bojana Božanić, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 6, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutna 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Bojana Božanić, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 8, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutna 174 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Miroslav Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 9, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Bojana Božanić, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Bojana Božanić, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 9, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Bojana Božanić, Dušica Morčev i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 9, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Nataša Mićić, Radmila Gerov, Zoran Ostojić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman sa ispravkom zajedno su podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Miroslav Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman sa ispravkom zajedno su podnele narodni poslanici Dušica Morčev i Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 9, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podnela narodni poslanik Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 164 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojana Božanić i Miroslav Petković. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 8, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Prelazimo na odlučivanje Narodne skupštine o postojanju naročito opravdanih razloga za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Podsećam vas da je članom 20. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u "Službenom glasniku Republike Srbije". Prema članu 196. stav 4. Ustava Republike Srbije, zakoni i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – 39, uzdržanih – nema, nije glasalo 11 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, u celini. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – 45, uzdržanih – nema, nije glasalo četiri, od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O PENZIJSKOM I INVALIDSKOM OSIGURANjU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, u načelu. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 43, uzdržanih – nema, nije glasalo četiri, od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman sa ispravkom podnela je narodni poslanik Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 12, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165, od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 40, uzdržanih – nema, nije glasalo 8, od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni Zakona o penzijsko invalidskom osiguranju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv – 46, uzdržanih – nema, nije glasalo četiri, od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmeni Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O PREUZIMANjU OBAVEZA JAVNOG PREDUZEĆA "PUTEVI SRBIJE" PREMA PRIVREDNIM DRUŠTVIMA PO OSNOVU NEIZMIRENIH OBAVEZA I PRETVARANjA TIH OBAVEZA U JAVNI DUG REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila pretres o Predlogu zakona u načelu i u pojedinostima, a pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da na osnovu člana 105. stav 3. tačka 4. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju javno zaduživanje, većinom glasova svih narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o preuzimanju obaveza Javnog preduzeća "Putevi Srbije" prema privrednim društvima po osnovu neizmirenih obaveza i pretvaranja tih obaveza u javni dug Republike Srbije, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – 42, uzdržanih – nema, nije glasalo 10, od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika prihvatila Predlog zakona, u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Bojan Đurić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 23, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 156, od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Bojan Đurić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 22, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158, od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 171, od ukupno prisutnih 181 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Bojan Đurić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 22, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 159, od ukupno prisutnih 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Bojan Đurić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 17, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 163, od ukupno prisutnih 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman u istovetnom tekstu podneli su zajedno narodni poslanici Miroslav Petković i Milica Radović i zajedno narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Bojan Đurić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 30, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 152, od ukupno prisutnih 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Bojan Đurić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 20, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162, od ukupno prisutnih 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Judita Popović, Radmila Gerov, Bojan Đurić i Kenan Hajdarević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 22, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160, od ukupno prisutnih 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv – 50, uzdržanih – nema, nije glasalo šest, od ukupno prisutnih 185 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika utvrdila da postoje naročito opravdani razlozi da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o preuzimanju obaveza Javnog preduzeća "Putevi Srbije" prema privrednim društvima po osnovu neizmirenih obaveza i pretvaranja tih obaveza u javni dug Republike Srbije, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 49, uzdržanih – nema, nije glasalo pet, od ukupno prisutnih 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona o preuzimanju obaveza Javnog preduzeća "Putevi Srbije" prema privrednim društvima po osnovu neizmirenih obaveza i pretvaranja tih obaveza u javni dug Republike Srbije. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENI ZAKONA O PREUZIMANjU OBAVEZA ZDRAVSTVENIH USTANOVA PREMA VELEDROGERIJAMA PO OSNOVU NABAVKE LEKOVA I MEDICINSKOG MATERIJALA I PRETVARANjU TIH OBAVEZA U JAVNI DUG REPUBLIKE SRBIJE Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom da na Predlog zakona nisu podneti amandmani, Narodna skupština će saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine odlučivati samo o Predlogu zakona u celini. Pre nego što pređemo na odlučivanje, podsećam vas da je članom 105. stav 3. tačka 4. Ustava Republike Srbije, predviđeno da Narodna skupština odlučuje većinom glasova svih narodnih poslanika o zakonima kojima se uređuje javno zaduživanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmeni zakona o preuzimanju obaveza zdravstvenih ustanova prema veledrogerijama po osnovu nabavke lekova i medicinskog materijala i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – 48, uzdržanih – nema, nije glasalo 9, od ukupno prisutnih 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona o izmeni zakona o preuzimanju obaveza zdravstvenih ustanova prema veledrogerijama po osnovu nabavke lekova i medicinskog materijala i pretvaranju tih obaveza u javni dug Republike Srbije. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O RAČUNOVODSTVU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o računovodstvu. Molim narodne poslanike da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – 47, uzdržanih – nema, nije glasalo – 11 narodnih poslanika od ukupno prisutnih 184 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržana – dva, nije glasalo – 172 od ukupno prisutnih 184 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 174 od ukupno prisutnih 183 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Gorica Gajić.Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 174 od ukupno prisutnih 183 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 172 od ukupno prisutnih 183 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 172 od ukupno prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – 171 od ukupno prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 22. i član 22. amandman je podnela narodni poslanik Gorica Gajić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 174 od ukupno prisutnih 183 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 172 od ukupno prisutna 182 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – 171 od ukupno prisutnog 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 172 od ukupno prisutnog 181 narodnog poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava podneo je amandman na član 41. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv – jedan, uzdržan – jedan, nije glasalo – 49 od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 42. i član 42. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 170 od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 43. i član 43. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo – 169 od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 44. i član 44. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao – 171 od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 46. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo – 170 od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 48. i član 48. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 169 od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na osnovu člana 157. stav 6. Poslovnika Narodne skupštine, Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, podneo je amandman na član 51. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 127, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 53 od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o računovodstvu, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 130, protiv – 42, uzdržanih – nema, nije glasalo – osam od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o računovodstvu. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O REVIZIJI Prelazimo na odlučivanje po amandmanima. Stavljam na glasanje Predlog zakona o reviziji, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 126, protiv – 39, uzdržanih – nema, nije glasalo – 15 od ukupno prisutnih 180 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Bojan Kostreš, Đorđe Stojšić, Olena Papuga, Karolj Čizik i Dragan Andrić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo – 169 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 169 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 169 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo – 169 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 110. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev i Bojana Božanić. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 168 od ukupno prisutnih 179 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Podsećam vas da je u članu 113. Predloga zakona predviđeno da odredba člana 113. ima povratno dejstvo. Prema članu 197. stav 2. i član 160. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, kad Predlog zakona sadrži odredbe za koje se predviđa povratno dejstvo, prilikom glasanja o tim odredbama, Narodna skupština će posebno odlučiti da li za to dejstvo postoji opšti interes. Stavljam na glasanje predlog sadržan u članu 113. Predloga zakona, da postoji opšti interes da odredba člana 113. ima povratno dejstvo. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 129, protiv – 24, uzdržanih – nema, nije glasalo – 25 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o reviziji, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 128, protiv – 40, uzdržanih – nema, nije glasalo – 10 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o reviziji. Prelazimo na 8. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O FAKTORINGU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o faktoringu, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 143, protiv – šest, uzdržanih – nema, nije glasalo – 29 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 2. amandman su zajedno podnele narodni poslanici Bojana Božanić i Dušica Morčev. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 11, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 166 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo – 165 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo – 165 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 166 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 167 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 169 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Gorica Gajić, Dušica Morčev, Bojana Božanić, Miroslav Petković i Milica Radović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 10, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 168 od ukupno prisutnih 178 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o faktoringu, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 138, protiv – sedam, uzdržan – jedan, nije glasao 31 od ukupno prisutnih 177 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o faktoringu. Prelazimo na glasanje o predlozima zakona o potvrđivanju međunarodnih ugovora. Podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačka 6. Ustava Republike Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuje zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora većinom glasova svih narodnih poslanika. S obzirom da na navedene predloge zakona nisu podneti amandmani, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, Narodna skupština će o ovim predlozima zakona glasati samo u celini. Prelazimo na devetu tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU ANEKSA BROJ 1 SPORAZUMA O EKONOMSKOJ I TEHNIČKOJ SARADNjI U OBLASTI INFRASTRUKTURE IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE NARODNE REPUBLIKE KINE Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Aneksa broj 1 Sporazuma o ekonomskoj i tehničkoj saradnji u oblasti infrastrukture između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 145, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 29 od ukupno prisutnih 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 10. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O IZMENAMA I DOPUNAMA SPORAZUMA IZMEĐU REPUBLIKE SRBIJE I REPUBLIKE ITALIJE O KREDITU ZA REALIZACIJU PROGRAMA "KREDIT ZA POMOĆ MALIM I SREDNjIM PREDUZEĆIMA PREKO DOMAĆEG BANKARSKOG SEKTORA I PODRŠKU LOKALNOM RAZVOJU KROZ JAVNA KOMUNALNA PREDUZEĆA" Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o izmenama i dopunama Sporazuma između Republike Srbije i Republike Italije o kreditu za realizaciju Programa "Kredit za pomoć malim i srednjim preduzećima preko domaćeg bankarskog sektora i podršku lokalnom razvoju kroz javna komunalna preduzeća", u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 142, protiv – niko, uzdržan – jedan, nije glasalo 30 od ukupno prisutnih 173 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika usvojila Predlog zakona. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg, narodni poslanik smatra da je povreda učinjena, može zahtevati, bez prava na obrazlaganje, da se Narodna skupština, bez pretresa, o tome izjasni u Danu za glasanje. Narodni poslanik Mira Petrović, na sednici 2. jula 2013. godine, u 11.15 časova, ukazala je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen navedeni član Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen navedeni član Poslovnika. Narodni poslanik Srđan Milivojević, na sednici 2. jula 2013. godine, u 20.13 časova, ukazao je na povrede Poslovnika Narodne skupštine ne navodeći član na koji se povreda odnosi. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen Poslovnik. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 154 od ukupno prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nije povređen Poslovnik. Narodni poslanik Veroljub Arsić, na sednici 15. jula 2013. godine, u 12.25 časova, ukazala je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen član 104. Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 94, protiv – dvoje, uzdržanih – nema, nije glasalo 65 od ukupno prisutno 161 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da je povređen član 104. Poslovnika. Narodni poslanik Veroljub Arsić na sednici 15. jula 2013. godine, u 12 časova i 27 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen član 107. Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 95, protiv - sedam, uzdržanih – nema, nije glasalo - 58 od ukupno prisutnih 160 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da je povređen član 107.. Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Babić na sednici 15. jula 2013. godine, u 12 časova i 30 minuta, ukazao je na povredu člana 106. stav 1. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen član 106. stav 1. Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 101, protiv - troje, uzdržanih - nema , nije glasalo - 51 od ukupno prisutnih 155 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da je povređen član 106. stav 1. Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Babić na sednici 15. jula 2013. godine, u 12 časova i 34 minuta, ukazao je na povredu člana 107. stav 1. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen član 107. stav 1. Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 90, protiv - niko, uzdržanih – nema,nije glasalo - 55 od ukupno prisutnih 145 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da je povređen član 107. stav 1. Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Babić na sednici 15. jula 2013. godine, u 13 časova i 10 minuta, ukazao je na povredu člana 107. stav 2. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen član 107. stav 2. Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 79, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo - 64 od ukupno prisutnih 143 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da je povređen član 107. stav 2. Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Babić na sednici 15. jula 2013. godine, u 13 časova i 16 minuta, ukazao je na povredu člana 106. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen član 106. Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 82, protiv - niko, uzdržanih – nema, nije glasalo - 60 od ukupno prisutnih 142 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da je povređen član 106. Poslovnika. Narodni poslanik Zoran Babić na sednici 15. jula 2013. godine, u 13 časova i 20 minuta, ukazao je na povredu člana 107. Poslovnika. Molim da Narodna skupština odluči da li je povređen član 107. Poslovnika. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 90, protiv - niko, uzdržanih – jedan, nije glasalo - 50 od ukupno prisutnih 141 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da je povređen član 107. Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika Narodne skupštine, zaključujem sednicu Osmog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Istovremeno podsećam narodne poslanike da u 12.00 časova počinje Deveta vanredna sednica i molim vas da u 12.00 počnemo na vreme. (Sednica je završena u 11.25 časova.)
REPUBLIKA SRBIJA NARODNA SKUPŠTINA PRIVREMENE STENOGRAFSKE BELEŠKE Deveto vanredno zasedanje (neredigovane i neautorizovane) Narodne skupštine Republike Srbije 16. jul 2013. godine (Sednica je počela u 12.15 časova. Sednicom predsedava Nebojša Stefanović, predsednik Narodne skupštine.)
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram sednicu Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 166 narodna poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 130 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine u smislu člana 88. Poslovnika Narodne skupštine. Utorkom i četvrtkom narodni poslanici imaju pravo na postavljanje pitanja, odnosno traženje obaveštenja i objašnjenja na osnovu člana 287. Poslovnika Narodne skupštine. Da li se neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa javlja za reč po osnovu ovog člana? (Da) Reč ima narodni poslanik Enis Imamović.
Hvala, gospodine predsedniče. Ovu mogućnost želim da iskoristim za neka veoma važna i ozbiljna pitanja za kraj iz kog dolazim i za ljude koje ovde predstavljam. Događaj kome javnost u Srbiji nije posvetila dovoljno pažnje, a i te kako je trebala, bio je incident koji su napravila četiri vojnika Vojske Srbije u Novom Pazaru. Ta četiri vojnika su 10. jula uveče u alkoholisanom stanju pozvali taksi prevoz do kasarne i od trenutka kada su ušli u taksi vozilo, počeli su da podvikuju taksisti. Zatim su krenuli sa uvredama, pa čak i pretnjama smrću. Jedna od tih pretnji je bila – znaš li ti koga sada voziš, mi smo sajevci, pripadnici specijalne antiterorističke jedinice, radimo na prelazu sa Kosovom i mi ubijamo Muslimane i Šiptare. Nakon toga su i fizički nasrnuli na njega. Taksista je uspeo da pobegne iz vozila i uplašen za svoj život, on je pozvao policiju. Koliko sam informisan, Vojska je već pokrenula postupak protiv ova četiri vojnika. Vrlo je važno da tok tog procesa bude transparentan. Način na koji će krivci biti sankcionisani biće poruka koju će nadležni poslati svima koji imaju ovakve, ali i slične ideje, ali i poruka koju će poslati ugroženim građanima Novog Pazara. Ne želim ovog trenutka da govorim o tome koliko je ovaj incident uznemirio sve građane Novog Pazara, posebno one na koje su se odnosile preteće reči pijanih vojnika. Novi Pazar je generacijama, kroz vekove, strpljivo i pažljivo gradio svoju multietičnost i to ni u najtežim trenucima nije narušeno. Građani Novog Pazara neće dozvoliti da se neko, pa bilo ko igra sa tim vrednostima, a pogotovo ne neko ko je sa dobrodošlicom primljen da radi i boravi u kasarni koja se maltene nalazi u centru grada. U međuvremenu, nakon tog incidenta, desio se još jedan koji, nažalost, takođe nije zadobio potrebnu pažnju javnosti, a to su grafiti – Ratko Mladić, ispisani na zidu Islam-agine džamije u Nišu. Džamija je i pre toga bila zapaljena u neredima u martu 2004. godine i nakon paljenja nad džamijom je dodeljen celodnevni policijski nadzor. I pored tog nadzora, i pre nekoliko meseci na toj džamiji su polupani prozori, a 13. jula je ispisan spomenuti grafit. Ta džamija je inače izgrađena 1720. godine i jedina je džamija u Nišu i u okruženju. Hoću da shvatite ovo, posebno vi moje kolege poslanici, da su ovi događaji uneli nemir i nesigurnost u živote i naneli štetu građanima Srbije druge vere, odnosno druge nacije u odnosu na većinu. Mi smo kao država obavezni da štitimo prava i slobode svih njenih građana. Uostalom, na to smo se i poslaničkom zakletvom obavezali. To su ljudi koji ovde nisu gosti, već su svoj na svome. Smatram da je izuzetno važno i zato tražim od Vlade da se jasno odredi o ovim incidentima i saopšti javnosti svoj stav, a nadležne organe pozivam da svoj posao obave brzo, efikasno, profesionalno i transparentno. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jugović.
Poštovani predsedniče, kolege, koleginice, danas je 16. jul. Na današnji dan, 1946. godine izvršene su pripreme za zločin, a u noć između 16. i 17. jula streljan je general Dragoljub Draža Mihajlović. Koristim ovu priliku da postavim pitanje Vladi Republike Srbije, pre svega premijeru, da li će Vlada predložiti parlamentu da bude usvojena rezolucija o osudi zločina totalitarnih komunističkih režima, u skladu sa Rezolucijom Saveta Evrope 1096 i 1481, jer je Parlamentarna skupština Saveta Evrope pozvala sve bivše komunističke zemlje da osude zločine totalitarnih komunističkih režima. Bez usvajanja te rezolucije, Srbija neće postati članica EU. Tu su rezoluciju usvojili parlamenti svih zemalja u regionu, sem BiH i Crne Gore. Hrvatska je, da podsetim, to učinila pre pet godina. Ukoliko se Hrvatska, kao primer, izjasnila po pitanju zločina totalitarnog komunističkog režima na prostorima bivše Jugoslavije, odbacivši nasleđe Josipa Broza Tita, pitam - zbog čega Srbija čuva nasleđe svega onoga što je bilo loše i što je prouzrokovalo najveće zločine u 20. veku na ovim prostorima? Kao podatak, izneću činjenice da je Komisija za ispitivanje zločina totalitarnih komunističkih režima do sada, za samo tri godine, popisala preko 50.000 imena i prezimena ljudi koji su likvidirani bez suđenja, samo zato što su drugačije mislili, od strane novog pobednika. Na teritoriji Srbije je pronađeno 210 masovnih grobnica. Da li je to dovoljan razlog da se Srbija, kao i sve zemlje koje nose nasleđe komunističkog režima, a koje su u međuvremenu postale članice EU, ogradi od tih zločina, osudi te zločine i iznese svoj jasan stav? Pročitaću vam jedan deo Rezolucije Saveta Evrope. Voleo bih da i premijer to pročita. "Totalitarni komunistički režimi, koji su bili na vlasti u centralnoj i istočnoj Evropi u prošlom veku i koji su još uvek na vlasti u nekoliko država u svetu, bez izuzetka su karakteristični po masovnom kršenju ljudskih prava". Mi, ukoliko želimo i stremimo evropskim vrednostima, moramo prvo zaštititi ljudska prava, kao najveće načelo demokratije. Kršenja su se razlikovala zavisno od kulture zemlje ili istorijskog perioda i obuhvatala su pojedinačna i kolektivna ubistva i egzekucije. Podsetiću vas da je ruska Duma osudila staljinističke zločine, a da Srbija, kao najveći čuvar onoga nasleđa koje je i donelo najveću nesreću Srbiji, ne sme već godinama, decenijama unazad da se odredi prema tim zločinima. Nekoliko puta smo o tome govorili samo u poslednjih nekoliko dana i izdali smo saopštenje tražeći da se sve parlamentarne stranke, kao što to traži i Savet Evrope, odrede prema ovim zločinima. Preživeli smo tragičnu istoriju od 1944. do 1946. godine, dakle posle rata i posle rata su ubijani ljudi zato što su drugačije mislili, ovde u Maglajskoj, na stadionu "Borca" kraj Morave i svuda gde se nalazi 210 masovnih grobnica po Srbiji. Taj zločin, ili ti zločinci koji su učinili zločine, bili su zbog zločina nagrađeni. Istorija se onda ponovila u ratovima 90-ih godina, zato što su ljudi sa ovih prostora pomislili da se zločin čak i isplati. Ne sporim antifašističku ulogu partizanskog pokreta, ali tražim, zarad pomirenja i zarad svega onoga što nas čeka u budućnosti, da se odredimo i prema zločinima koji su činjeni u ime osloboditelja, oslobađanja i svega onoga što su oni vodili kao nekakvu svoju borbu za bolje sutra. Hvala.
Vreme. Zahvaljujem se. Reč ima dr Neven Cvtićanin. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, gospodo potpredsednici, uvažene kolege narodni poslanici i koleginice narodne poslanice, svoje pitanje upućujem ministru prosvete, nauke i tehnološkog razvoja u Vladi Republike Srbije Žarku Obradoviću i ona se tiče načina na koji se finansira nauka u Srbiji i naučni instituti. Svi smo svesni, da ne budemo nerealni, teške situacije u kojoj se nalaze javne finansije. Svi smo svesni da budžetske stavke, koje se izdvajaju za nauku, ne mogu da budu na onom nivou na kojem su u razvijenim zemljama i EU i ostatak sveta. Za primer, da podelim sa vama jedan podatak. Izdvajanja za nauku u Japanu i Finskoj je veće od 4% BDP. U tom izdvajanju, odnosno ulaganju ne učestvuje samo država već i privatni sektor, odnosno privreda. Izdvajanja za nauku u Srbiji već niz godina, gotovo četvrt veka od kada smo ušli u krizu, jeste ne više od 1% BDP. Da ponovim, ne više od 1% BDP, a obično je cifra od 0,3% do 0,6%, odnosno 0,7% BDP. Ta sredstva su dovoljna tek da nauka životari a ne da živi, tek da se podele plate za ono malo naučnika koji rade po institutima. Kod nas nauka vrši socijalnu ulogu. U razvijenim zemljama, nauka vrši razvojnu funkciju i nema razvoja zemlje bez ulaganja u nauku. Dakle, nauka je glavni resurs koji služi razvoju jedne države. Moje konkretno pitanje, da konkretizujem ovo pitanje, jeste – da li možemo da promenimo model finansiranja nauke? Da li možemo nauku da nefinansiramo samo iz državnih izvora? Da li možemo privredu, privatni sektor da uključimo u finansiranje nauke? Prirodne nauke mogu da se uključe u proizvodni proces. Društvene nauke mogu da učestvuju u strateškim državnim odlukama. Da bih još konkretizovao svoje pitanje, postavljam pitanje ministru Žarku Obradoviću, ministru prosvete, nauke i tehnološkog razvoja u Vladi Republike Srbije – da li ono što je trenutno određeno budžetskim stavkama za nauku, ne više od toga, može da se isplaćuje naučnim institutima redovno i u onim količinama u kojima je to propisano? Veoma često se dešava da imamo ono što su direktni materijalni troškovi instituta, da se isplaćuje sa kašnjenjem, da se isplaćuje parcijalno i da se isplaćuje u nedovoljnim količinama. Ovo moram da kažem, jer dolazim sa jednog naučnog instituta, naučnik sam, da su naučnici kod nas najčešće entuzijasti, koji troše svoja lična i porodična sredstva zato što od države ne dobijaju dovoljno. Dozvolite mi da na kraju postavljanja ovog pitanja konstatujem da jedno društvo ukoliko želi da napreduje, upravo mora prosvetu i nauku da stavi kao strateški cilj. Nama iz SDPS su to prosveta, nauka, tehnološki razvoj, sve što ima veze sa onim ljudima koji treba da budu vodiči ovog društva, to su obrazovani ljudi. Dakle, u našem društvu smo imali dosta negativne selekcije i konačno moramo da napravimo pozitivnu selekciju da država konačno zna koga će da finansira. Prvi koji treba da budu finansirani su upravo naučnici, ljudi iz prosvete, ljudi koji su obrazovani. Za jedno društvo je dobro da investira u pamet i za one koji su najkvalifikovaniji, jer se to tom društvu višestruko vraća. Počinjemo pregovore sa EU i to je strateški cilj države. Zašto ne možemo da se upravo ugledamo na države EU, pa i aparat EU, koji ciljno finansira nauku, kaže koji se prioriteti trebaju istražiti i onda tu ulože sredstva? Ulaganje u nauku kod nas je stihijsko. Moje pitanje koje postavljam u konkretnom vidu ministru prosvete, nauke i tehnološkog razvoja u Vladi Republike Srbije je – da li možemo da promenimo način finansiranja nauke? Da li možemo naučnicima da isplatimo sve ono što im država nudi? Da li možemo svi zajedno, i Ministarstvo, i ministar, i Narodna skupština, da se izborimo da budžetske stavke za nauku budu veće jer će od toga koristi da ima država? Hvala na pažnji.
Vreme. Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Vladimir Ilić. Izvolite.
Poštovane kolege, moje pitanje se odnosi na ponovljeni ekološki incident u Obrenovcu i upućujem ga Vladi Republike Srbije, kako bi dobili odgovor – šta je Vlada do sada preduzela i šta će preduzeti kako bi se sprečili ovakvi incidenti, ili ublažile štetne posledice ovih incidenata? Inicijativu da postavim ovo pitanje dobio sam iz razgovora sa predsednikom opštine Obrenovac koji je iskreno zabrinut, zajedno sa građanima Obrenovca, za zdravlje građana, jer ovaj incident, mogli smo to i jutros da vidimo u prilogu koji je emitovan na našim televizijama, zaista izaziva veliku zabrinutost građana. Predsednik opštine je pokušao pre mesec dana da organizuje jedan sastanak sa predstavnicima Ministarstva, direktorima javnih preduzeća, odnosno "Kolubare", Termoelektrane "Obrenovac" i predstavnicima Zavoda za zaštitu zdravlja. Međutim, takav sastanak nije organizovan, jer se nije odgovorilo na njegovu inicijativu. Zato koristim ovu priliku i poslanička grupa Ujedinjenih regiona Srbije će preko svog člana Odbora za zaštitu životne sredine inicirati novi sastanak ovog odbora, kako bi se na tom sastanku u prisustvu najkompetentnijih, pre svega, resornog ministra, direktora termoelektrana, predstavnika lokalnih ekoloških udruženja i predstavnika lokalnih samouprava ovaj problem pokušao razrešiti. Ideja nam je da na ovom sastanku budu prisutni, pored resornog ministra, predsednici opština Lazarevac, Obrenovac i Kostolac, predstavnici termoelektrana "Kostolac" i "Obrenovac", gde su ovi incidenti učestali. Nama su potrebni odgovori na pitanja - da li su ovi incidenti posledica loše tehnologije, tehnoloških propusta, nedostatka novca ili je to jednostavno cena koja mora da se plati zbog prljavih tehnologija, kojima dolazimo do električne energije? Naravno, uveren sam da je Vlada preduzela korake i da resorno ministarstvo zajedno sa termoelektranama preduzima mere. Mislim da mi, kao narodni predstavnici i kao Narodna skupština Republike Srbije, moramo da izvršimo i dodatni pritisak na sve one koji se najviše pitaju oko ovih problema kako bi se procesi njihovog rešavanja ubrzali. U tom smislu, verujem da će resorni odbor, kao što je to uradio u prethodnom slučaju, sazvati sednicu na kojoj će biti svi relevantni faktori, uključujući i resornog ministra, predstavnike lokalnih samouprava, direktore termoelektrana kako bi dobili i tražene informacije i predlog rešenja ovih problema. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Nataša Mićić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče, da bi ovaj institut postavljanje poslaničkih pitanja imao nekog smisla, onda bi Vlada trebalo da da odgovore na postavljena pitanja. Međutim, ispostavilo se da ova pitanja idu u vetar, a Vlada nekontrolisano radi po svojoj volji. Naime, gospodine predsedniče, moje kolege iz LDP su više puta, u poslednjih nekoliko meseci, postavili jedno veoma prosto i jasno pitanje – zašto Vlada krši Zakon o javnim preduzećima? To pitanje smo uputili, naravno, predsedniku Vlade i prvom potpredsedniku Vlade zaduženom za borbu protiv korupcije, pošto je opšte poznata stvar da su generator korupcije javna preduzeća i državni organi. Ovaj zakon stupio je na snagu pre sedam meseci, u decembru prošle godine, i ovih dana se navršava, kao što znamo, i godišnjica rada Vlade i mislim da je kršenje ovog zakona pravo ogledalo, prava slika koliko je Vlada nesposobna i neiskrena u sprovođenju reformi, pa i u borbi protiv korupcije. Gospodine predsedniče, Vlada je prekršila Zakon o javnim preduzećima, tako što nije uskladila osnivačka akta preduzeća čiji je ona osnivač, a takvih preduzeća na nivou Republike ima tridesetak. Vlada nije sprovela postupak za ukidanje upravnih odbora tih javnih preduzeća i formiranje nadzornih odbora od pet članova. Samo u nekolicini preduzeća je to sprovela. Da stvar bude još gora, u aprilu mesecu, znači četiri meseca nakon usvajanja i stupanja na snagu ovog zakona, koji je predložila ova vlada, ne neka druga vlada, je predviđeno da se upravni odbori ukinu. Međutim, u aprilu mesecu, PTT Srbije je izabrala suprotno zakonu nov Upravni odbor i novog predsednika Upravnog odbora, i to je bilo nakon potpisivanja Briselskog sporazuma, tako da ne može biti izgovor da je Vlada bila zaokupljena potpisivanjem Briselskog sporazuma. Vlada nije raspisala konkurs za direktore tih javnih preduzeća, a bila je dužna da ih raspiše do 30. juna. Ponavljam, raspisala je samo za nekolicinu manje važnih preduzeća, kao što su nacionalni parkovi, Javno preduzeće "Panorama", šta god to bilo, "Skloništa", SDPR, a od većih jedino je konkurs raspisan za EPS i Javno preduzeće "Putevi". Pazite ovo, i kada raspiše konkurs, i kada imenuje, samo u retkim slučajevima, znači, što je izuzetak, članove nadzornog odbora Vlada ponovo grubo krši zakon. Najnoviji primer, u "Službenom glasniku", objavljenom 5. jula, Vlada imenuje za članove Nadzornog odbora, jedan je potrebno da bude iz reda zaposlenih, a jedan je da potrebno da bude nezavisan član od tih pet članova. Jedan član koji se ovde navodi kao nezavistan je Branislav Jovanović, izvršni direktor Direkcije za izgradnju grada Niša, kao što svi znamo, član URS i naš kolega narodni poslanik. Zašto je to tako? Ne verujem da vas je URS tako ucenio. Dovoljno je pogledati "Službeni glasnik", samo par strana dalje, imate imenovanje za generalnog konzula gospodina Božidara Vučurevića, sada člana Srpske napredne stranke, inače bivši poslanik Srpske radikalne stranke. Stvar ide u krug, verovatno, zato što se ne raspisuje konkurs za direktora Javnog preduzeća PTT na čijem čelu se nalazi gospodin Milan Krkobabić, inače član PUPS. Dakle, Vlada krši grubo zakon i nema izgovor, ne može se vaditi ni na ekonomsku krizu, zbog toga, niti može reći da joj je izgovor… (Predsednik Vreme.) Vreme je gospodine predsedniče da se primeni Zakon i da se prestane sa kršenjem, a nije nam potrebna kancelarija za brze odgovore da bi poslanici dobili ono što im Poslovniku pripada. (Predsednik: Vreme vam je isteklo. Imate pet minuta i to vam je vreme isteklo.) Dobro, hvala.
Hvala vama. Dakle, potpuno se slažem sa vama da Vlada mora da daje odgovore na pitanja koje narodni poslanici postavljaju. Lično ću insistirati danas preko Generalnog sekretarijata, kao što smo to više puta činili. Mislim da je obaveza Vlade da mora da daje odgovora na pitanja narodnih poslanika, kakve god smatra da treba da da, u to ne ulazim, ali da odgovor u roku od 15 dana mora da da tu se potpuno slažem sa vama i insistiraću na tome. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje danas neće biti kontradiktorno i sa naknadnom pameću, kao što su neke moje kolege postavljale tražeći Rezoluciju o osudi zločina, a praveći najbliže i najprisnije moguće odnose sa Jovom Kapičićem, ili tražeći i više novca za nauku, a pritom glasajući za taj isti budžet, koji je ukinuo novac za nauku ili rebalans, koji je takođe srozao…
Molim vas da ne vodite polemiku, ovo nije vreme kada vi vodite polemiku i dajete repliku na pitanje narodnih poslanika.
Dakle, moje današnje pitanje će se odnositi na još jednu nacionalnu bruku i sramotu koju nam je priredila ova vlast. Naime, pre dva meseca sam postavio pitanje – šta će država učiniti, šta će Vlada učiniti, šta će nadležno ministarstvo učiniti povodom devet vekova od rođenja rodonačelnika srpske države i crkve, Stefana Nemanje? Dobio sam odgovor od Ministarstva kulture koji pre svega mogu nazvati sramnim. Otprilike ovako se ministar odnosi prema ovome i kaže – u okviru obeležavanja godišnjice, Ministarstvo kulture će sufinansirati Program redizajniranja i unapređenja sajta Zadužbine Miloš Crnjanski, pa će na sajmovima u Lajpcigu, Solunu i Varšavi izložiti sabrana dela Miloša Crnjanskog i Petra Petrovića Njegoša, a što se tiče samog Stefana Nemanje, krajem godine će sa Srpskom pravoslavnom crkvom organizovati posebnu muzeološku izložbu posvećenu životu i delu Stefana Nemanje. To je zaista više nego sramno. Čak je i napomena da će Ministarstvo kulture raspisati redovne konkurse za podršku projektima iz oblasti kulture, gde se mogu javiti institucije koje su spremne da realizuju programe obeležavanja značajnih godišnjica. Pitam predsednika Vlade i pitam predsednika države - da li zaista Ministarstvo kulture ima jedino ulogu da raspisuje konkurse i da je spremno da realizuje programe obeležavanja značajnih godišnjica ako se neka institucija javi da obeleži ovakvu godišnjicu ili je posao Ministarstva kulture da čuva nacionalni identitet, nacionalnu tradiciju, kulturu, veru i našu nacionalnu istoriju? Pre neki dan, tačnije 12. jula, na Petrovdan, Petrova crkva u srednjovekovnom Rasu ili sadašnjem Novom Pazaru je slavila svoju krsnu slavu. Niko od srpskih zvaničnika, počev od predsednika države, gospodina Tomislava Nikolića, predsednika Vlade, potpredsednika, ministara, niko od državnih zvaničnika nije, pa ni vi, gospodine predsedniče parlamenta, niste našli za shodno da odete na slavu Petrove crkve u Novom Pazaru, da na taj simboličan način ukažete dostojnu pažnju rodonačelniku Srpske crkve i države, Stefanu Nemanji. Devet vekova nije mali period. Stefan Nemanja je rođen 1113. godine, a 380 godina kasnije je otkrivena Amerika. Da drugi narodi imaju tako bogatu istoriju dičili bi se njom. Prošle nedelje je obeležen, odnosno bio je rođendan najvećeg srpskog naučnika i svetskog naučnika Nikole Tesle. Hrvatska je slavila taj dan i pominjala Nikolu Teslu. U Americi, u Filadelfiji, u nekoliko gradova se pet dana slavio rođendan Nikole Tesle, a na nacionalnim medijima u Srbiji se pomenulo u samo jednom minutu da je na taj dan rođen Nikola Tesla, a onda su naišle američke serije, "Egzit" i priča o stoci sa "Farme". To je najveća moguća bruka i sramota za ovu državu. Pitam predsednika Vlade, pitam predsednika države, pitam potpredsednika Vlade, gospodina Vučića – da li će oni kao bivši veliki nacionalisti imati na umu da je devet vekova značajna godišnjica i da treba da se obeleži 900 godina rođenja Stefana Nemanje, da je potrebno da se barem uredi rodno mesto Deževa i da se bar putokazi naprave prema tom mestu? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Snežana Bogosavljević Bošković. Osim nje, prijavljen je u sistemu i mr Siniša Lazić i narodni poslanik Miodrag Linta, da ne bude posle da nisam nekome pružio mogućnost da postavi pitanje. Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, kolege narodni poslanici, imam tri pitanja koja bih uputila ministru poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, gospodinu Kneževiću. Prvo pitanje se odnosi na rok za predaju zahteva za ostvarivanje prava na osnovne podsticaje u biljnoj proizvodnji u 2013. godini. Kao što znamo, Narodna skupština je 30. januara ove godine usvojila Zakon o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Ovim zakonom definisane su vrste podsticaja, načini korišćenja i uslovi za ostvarivanje prava na podsticaje u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Podzakonskim aktima bliže su uređeni rokovi i procedure za prijavljivanje komercijalnih poljoprivrednih gazdinstava za ove podsticaje. Pošto je ove godine bila predviđena i obavljena obnova strukture poljoprivredne proizvodnje, kao i obnova registracije poljoprivrednih gazdinstava, ne mali broj poljoprivrednih proizvođača je obavio obnovu registracije, ali nije dobio preciznu informaciju da je potrebno ponovo u određenom roku, tačnije do 30. juna, da podnese novu prijavu, tj. novi zahtev za ostvarivanje prava na osnovne podsticaje u biljnoj proizvodnji u 2013. godini. Moje pitanje za ministra glasi – da li nastali problem može da se reši tako što bi subvencije ove godine bile isplaćene prema podacima koji su navedeni prilikom obnove registracije, budući da se prilikom obnove registracije prijavljivala i struktura poljoprivredne proizvodnje, ili - da li bi se mogao odrediti dodatan rok za podnošenje zahteva, u stvari prepisa već prijavljenih podataka? Drugo pitanje koje upućujem ministru Kneževiću tiče se nekomercijalnih porodičnih poljoprivrednih gazdinstava. Članom 6. Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju utvrđeno je da ministar bliže propisuje vrste podsticaja i za nekomercijalna poljoprivredna gazdinstva. Budući da su mnoga poljoprivredna gazdinstva registrovana kao nekomercijalna, pri čemu se pretežno radi o malim i manje imućnim domaćinstvima, koja uglavnom žive od poljoprivredne proizvodnje, moje pitanje je – da li je ministar podzakonskim aktima predvideo podsticaje i za ova gazdinstva i koje su to vrste podsticaja? Treće pitanje, koje takođe upućujem ministru Kneževiću, odnosi se na proizvodnju i izvoz maline. Nedavno je objavljen podatak da Srbija više nije lider u proizvodnji i izvozu maline i da je lidersku poziciju ove godine preuzela Poljska. Prema podacima Privredne komore, u Srbiji u 2012. godini proizvedeno je ukupno 70.320 tona maline, a prihod od izvoza iste iznosio je 136 miliona dolara. Proizvodnja maline u Srbiji u 2012. godini bila je manja za oko 20.000 tona u odnosu na raniju, a procene su da će ove godine proizvodnja maline biti još manja, čak za polovinu u odnosu na 2012. godinu. Zaključak sa nedavno održanog pedesetog jubilarnog Skupa malinara u Brankovini kod Valjeva je da je nastalo stanje posledica nedovoljne saradnje proizvođača, hladnjačara i izvoznika, ali i nedovoljne podrške države u vidu pomoći za prevazilaženje posledica suše. Polazeći od navedenog, a pri tom imajući u vidu da je malina, posle šećera, naš najvažniji, tj. strateški izvozni poljoprivredni proizvod, čijim je izvozom do sada obezbeđivan značajan devizni prihod, moje pitanje jeste – da li i šta Ministarstvo namerava da preduzme da se zaustavi smanjivanje proizvodnje i izvoza maline i kojim merama namerava da stimuliše proširenje ove proizvodnje i vraćanje do skorašnjeg liderskog položaja Srbije na tržištu ovih proizvoda? Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Siniša Lazić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Želeo bih da postavim, pre svega, pitanja koja se tiču poljoprivrede. Mislim da se ona preklapaju sa nekoliko ministarstava, tako da to pitanje se odnosi i na Ministarstvo trgovine, i na Ministarstvo poljoprivrede i na Ministarstvo ekonomije i finansija. Prvo, šta će Vlada Republike Srbije da uradi po pitanju cene pšenice, ako znamo da je tržišna cena u ovom momentu daleko ispod proizvođačke cene i ukoliko pogledamo da je prošle godine negde suša prepolovila za 50% ili 60% prihod, da ove godine imamo cenu koja ne može da pokrije troškove? Pri tome, znamo da su subvencije isplaćivane samo jedan dan. Uredba o regresiranom gorivu traje do 15. juna, sa najavama da će se produžiti do 15. jula. Pri tome, ljudi ne mogu kupiti toliku količinu goriva i uskladištiti je na jednom mestu. Na takav način se može podstaći crno tržište i preprodaja naftnih derivata. Zašto nemamo, kao u Republici Hrvatskoj, uredbu o plavom dizelu, koji bi tokom 365 dana bio dostupan poljoprivrednim proizvođačima? Šta je sa subvencijama u stočarstvu, ako znamo da je prilikom rebalansa budžeta, budžet Ministarstva poljoprivrede smanjen? Iz čega će država ispoštovati te obaveze? Drugi deo, koji se takođe odnosi na poljoprivredu – šta su motivi i zbog čega se razrešavaju direktori u veterinarskim institutima, kafilerijama i svim onim drugim institucijama u kojima su radili i, pri tome, bili veoma uspešni, imali pozitivne rezultate, a dovode se ljudi na ta mesta protivzakonito koji ne ispunjavaju ni elementarne zakonske uslove, niti imaju neke kvalifikacije koje su neophodne za vršenje takve dužnosti? Zbog čega se to radi? Da li je to sve u skladu sa zakonom i da li je to deo samo partijskog potkusurivanja ili se želi unaprediti sistem u boljem pravcu? Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Miodrag Linta.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, postavio bih dva pitanja Ministarstvu pravde i državne uprave. Prvo se tiče ratnih zločina. Naime, pre jedno 15 dana, hrvatsko Ministarstvo pravosuđa dostavilo je spisak od 1.587 lica koja su osumnjičena, optužena ili osuđena za ratne zločine u Hrvatskoj. To je već treći spisak koji hrvatska strana dostavlja srpskoj strani. Prvi spisak dostavljen je 2010. godine, pre tri godine. Taj spisak ima i 1.534 imena. Zatim, januara 2011. godine dostavljen je drugi spisak koji ima 1.549 imena. Između prvog i drugog spiska broj osumnjičenih, optuženih i osuđenih lica je porastao za 15, a u odnosu na januar 2011. godine, u odnosu na ovaj najnoviji od pre 15 dana, broj osumnjičenih, optuženih i osuđenih lica je porastao za 28. Sada 300.000 Srba koji su proterani iz Hrvatske čeka da se konačno reši pitanje njihove slobode kretanja i da konačno prestane manipulacija sa tim spiskovima. Šta se desilo? Pre nekoliko dana u selu Trpinja hrvatske specijalne snage su upale ujutro, u pola sedam, to je nekoliko kilometara selo od Vukovara, sa fantomkama na glavi, uhapsile 12 Srba, zatvorili sve izlaze i ulaze u selu. Ljudi koji nisu bili u tim kućama, išli su na radna mesta, hapsili su ih zbog navodnih zločina protiv hrvatskog civilnog stanovništva 1991. godine u Vukovaru. Ono što je paradoks u svemu tome jeste, kada je izvršena provera tih 12 Srba koji su uhapšeni, ni jednog od tih Srba nema na spisku koji je Hrvatska dostavila simbolički 1. jula, kada je postala članica EU.Sad zamislite, 10 dana kasnije hapsi se 12 Srba a nijedan se ne nalazi na spisku od 1.577 imena. Kako 300.000 Srba, od kojih je barem jedan jedan dan živeo u Krajini između 1991. i 1995. godine, se može osećati sigurnim kada 10 dana nakon najnovijeg spiska se hapsi 12 Srba a nijednog od tih nema na spisku osumnjičenih, optuženih i osuđenih lica? Hrvatska, nažalost, 18 godina koristi mehanizam spiskova kao sredstvo zastrašivanja izbeglih i prognanih Srba, koji se ne mogu vraćati svojim kućama, čak ni oni koji žele da odu u Hrvatsku da reše svoja imovinska i druga pitanja se ne usude, jer se plaše da će nakon trećeg ili četvrtog odlaska biti privedeni i zatvoreni pod raznim optužbama. Šta je tu još problem? Mi imamo ovaj spisak od 1.577 lica za ratne zločine. Šta se desilo gospodinu Mili Dakiću, čoveku od 83 godine, koji je maja 2011. godine proverio da li se nalazi na tom spisku? Dobio je potvrdu od našeg ministarstva da ga nema na hrvatskom spisku osumnjičenih, optuženih i osuđenih lica za ratne zločine. Otišao je na naučni skup u Banjaluku, maja 2011. godine. U povratku, na Rači je uhapšen, prebačen u Sarajevo, a avgusta 2011. godine, na osnovu hrvatske interpolove poternice, je prebačen u Zagreb i tamo mu se sudi. Kad smo pitali kako je moguće da je taj čovek uhapšen, rekli su – ne, on se ne nalazi na ovom spisku osumnjičenih, osuđenih i optuženih za ratne zločine, on je osuđen za krivično delo podstrekivanja na ubistvo. To znači da ako 1.577 Srba dobije potvrdu da nije na spisku za ratne zločine, niko mu ne garantuje kad ode u Hrvatsku, ili bilo koju treću zemlju, da će biti uhapšen i da će mu se reći – ne, ti nisi uhapšen zbog ratnih zločina, ti si optužen za silovanje, podstrekivanje na ubistvo, krivična dela krađe itd. Mi tražimo da se konačno raščisti pitanje ratnih zločina i drugih teških krivičnih dela. Mi se zalažemo da svako onaj ko je činio ratne zločine i teška krivična dela mora da bude procesuiran, ali ne mogu se spiskovi koristiti i zastrašivanje ljudi i stvaranje opšte nesigurnosti. U tom smislu, smatramo da je došlo konačno vreme, to je moje pitanje Ministarstvu pravde i državne uprave Republike Srbije, da pokrene jedan ozbiljan dijalog sa hrvatskom stranom, da zatraži podršku Evropske unije i drugih međunarodnih organizacija, da se napravi jedan sporazum. Po tom sporazumu treba da se sudi prema mestu boravka. (Predsednik: Vreme.) Drugi deo sporazuma je da jedna strana drugoj ustupa predmete i dokaze ko je činio ratne zločine. To znači, ako Hrvatska ima dokaze, neka te dokaze dostavi i našem ministarstvu, naše Ministarstvo pravosuđa će da sudi tom čoveku. Ako se dokaže da nije na spisku, da nije kriv, on će biti skinut sa spiska i Srbija će garantovati njegovu slobodu kretanja. (Predsednik: Hvala, gospodine Linta, pet minuta i 26 sekundi.) Još jedno moje pitanje jeste, izvinjavam se, da takođe Ministarstvo pravde i državne uprave pokrene jedan dijalog u vezi gospodina Mine Dakića, čovek koji ima 83 godine, 28 svedoka je saslušano, niko ga nije krivio za podstrekivanje na ubistvo, da se konačno taj proces u Hrvatskoj završi na jedan pravičan i zakonit način. Hvala vam.
Hvala, gospodine Linta. Pošto se više niko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da je sprečen da sednici prisustvuje narodni poslanik Ljubiša Stojmirović. Prelazimo na obrazloženje razloga za sazivanje sednice u kraćem roku od roka utvrđenog u članu 86. Poslovnika Narodne skupštine. Saglasno članu 86. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam ovu sednicu sazvao u roku kraćem od roka utvrđenog u članu 86. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, zbog potrebe da Narodna skupština što pre razmotri predloge akata iz dnevnog reda koji je određen u Zahtevu 141 narodnog poslanika za održavanje vanrednog zasedanja. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da sam, pored predstavnika predlagača mr Velimira Ilića, ministra građevinarstva i urbanizma, pozvao da današnjoj sednici prisustvuju i Zoran Krejović, direktor Republičkog geodetskog zavoda i Miljana Kuzmanović Kostić, pomoćnik direktora Republičkog geodetskog zavoda. Prelazimo na usvajanje zapisnika sa prethodnih sednica. Dostavljeni su vam zapisnici Druge posebne sednice u 2013. godini, Treće sednice Prvog redovnog zasedanja u 2013. godini, o radu Narodne skupštine u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja i Treće posebne sednice u 2013. godini. Pošto današnjoj sednici prisustvuje većina od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da postoji kvorum za usvajanje zapisnika sa navedenih sednica. Obaveštavam vas da se primedbe dostavljaju u pisanom obliku Odboru za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja, najkasnije 24 sata pre početka sednice Narodne skupštine na kojoj se zapisnik usvaja. Obaveštavam vas da je proverom u Službi za poslove Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja utvrđeno da tom odboru niko od narodnih poslanika nije dostavio u pisanom obliku primedbe na navedene zapisnike. Prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje zapisnik Druge posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 26. aprila 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 121, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 33 od ukupno prisutna 154 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Druge posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 26. aprila 2013. godine. Stavljam na glasanje zapisnik Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 8, 9, 10, 14, 15, 16, 20, 21. i 22. maja 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 120, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 20 od ukupno prisutnih 140 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 8, 9, 10, 14, 15, 16, 20, 21. i 22. maja 2013. godine. Stavljam na glasanje zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom, održane 30. maja 2013. godine. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 122, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 16 od ukupno prisutnih 138 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik o radu Narodne skupštine Republike Srbije u Danu za odgovaranje na poslanička pitanja u vezi sa aktuelnom temom, održane 30. maja 2013. godine. Stavljam na glasanje zapisnik Treće posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 26. juna 2013. godine. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 123, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 17 od ukupno prisutnih 140 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Zapisnik Treće posebne sednice Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, održane 26. juna 2013. godine. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv Devetog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2013. godini, koje je sazvano na zahtev 141 narodnog poslanika, saglasno članu 106. stav 3. Ustava Republike Srbije, članu 48. stav 3. Zakona o Narodnoj skupštini i članu 249. Poslovnika Narodne skupštine, dostavljen vam je zahtev za održavanje Devetog vanrednog zasedanja, sa određenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. D n e v n ir e d: 1. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru,koji je podnela Vlada; 2. Predlog zakona o prekršajima, koji je podnela Vlada; 3. Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, koji je podneo Visoki savet sudstva; 4. Predlog odluke o izboru zamenika javnog tužioca, koji je podnelo Državno veće tužilaca; 5. Predlog za izbor člana Odbora Agencije za borbu protiv korupcije, koji je podneo predsednik Republike. Narodni poslanik dr Vladimir Marinković, na osnovu člana 92. stav 2, člana 157. stav 2, člana 192. stav 3, člana 201. stav 2. i člana 203. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se obavi zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o prekršajima, Predlogu odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, Predlogu odluke o izboru zamenika javnog tužioca, Predlogu za izbor člana Odbora Agencije za borbu protiv korupcije. Da li narodni poslanik dr Vladimir Marinković želi reč? (Ne) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 123, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 18 od ukupno prisutno 141 narodnog poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na rad po dnevnom redu. Prelazimo na prvu tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DRŽAVNOM PREMERU I KATASTRU Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo. Pre otvaranja načelnog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe, o čemu ste detalje dobili u materijalu. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine otvaram načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru. Da li predstavnik predlagača, mr Velimir Ilić, želi reč? (Da)
Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo danas u parlamentu da bi dali jedan kraći uvod o jednom zakonu koji se dugo očekuje da se pojavi u parlamentu i koji je bio predmet dugih rasprava jer Geodetski zavod Srbije je izuzetno važna državna institucija i posebno je važna sada kada se prilagođavaju dokumenta i sve ostalo za ulazak Srbije u EU. Mi moramo ureditiovim zakonom RGZ koji je imao godinama probleme i zato je pred vama zakon o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru. Vi znate da je već više godina unazad bilo velikih problema, bilo je i obustava rada, jer su ljudi koji su zaposleni u RGZ, geometri, tražili da se njihova struka otpoštuje i da se uredi jednim novim zakonom. Uređene su mnoge službe od izuzetnog značaja za državu, i policija i poreske uprave i sve ostalo, ali ovo sa geometrima nije dovedeno u red i imalo je više problema. Vi znate da je i Svetska banka više puta intervenisala i dodatnim sredstvima i na način da se to reguliše. Geometri i službenici koji rade sa njima obavljaju jedan izuzetno važan posao koji je značajan za Srbiju, i to što se tiče izdavanja dozvola, izgradnje velikih infrastrukturnih objekata, investicija u Srbiji, stalno su po terenu, njihovo radno mesto je maltene napolju, a vodili su se godinama kao državni činovnici, kao službenici, kao obični šalterski radnici u svim delatnostima. Ova struka je počela da gubi, sve je manje geometara sa iskustvom koji znaju da rade ove poslove, da ih obavljaju i katastar je postajao uvek veoma veliki problem u državi kada se pojavljuju neki problemi. Mi smo razgovarali i dogovorili i usaglasili sa sindikatima da se o ovome može pričati i da se smanje velike gužve na šalterima, da se smanje velike procedure čekanja itd. Da bi to uradili, moramo ih sve više angažovati da budu van kancelarija, da budu na terenu, a oni su vrlo često na terenu od svojih kancelarija i do 50 i 60 km, bez mogućnosti kad su do 50 km da dobiju i dnevnice i topli obrok i bilo šta i vode se kao obični šalterski činovnici. Oni ne mogu tako da opstanu i imamo velike probleme sa njima. Naravno, tu je bilo i mnogo problema, da budemo otvoreni, mnogo i korupcijekoja se javljala godinama, da se urgira da neki predmet dođe pre u proceduru itd. Sada je došao na red, i to smo se dogovorili na našim zajedničkim sastancima koje smo više puta imali da sve ovo uredimo jednim zakonom koji je sada pred vama. Mi želimo da svima vama pomognemo i zato smo i doneli ovaj zakon, da bi manje imali neupisanih objekata, manje divljih objekata, i da bi se ove službe maksimalno uključile u svoj posao. Prema tome, ja molim sve poslaničke grupe da podrže ovaj zakon, koji je pravljen pre više godina, i stalno se čekalo da dođe u parlament, i uvek je bila jedna ista tema. Sve partije koje su bile na vlasti insistirale su da se ovo pitanje reši i razreši da bi moglo se da funkcioniše normalno. Izuzetno puno intervencija je bilo i spolja od raznih svetskih institucija. Svetska banka nudi jedan kredit za sređivanje katastra na nivou Srbije kao jedne vrlo važne institucije i traži da se uradi uknjižba objekata koji su divlje napravljeni. Oni nisu toliko motivisani da to odrade zbog problema koji su nastali i moramo ih malo i motivisati da više rade i da prave bolje rezultate. Da vam ne dužim priču, vi to dobro znate, u svakom gradu je problem katastar i urbanizam. Mi menjamo zakone, ali problem stalno ostaje isti, a sada smo pošli da uredimo katastar, da uredimo Republički geodetski zavod, da postignemo dogovore a onda da tražimo i rezultate od njih. Kao što imamo problem sa urbanizmom u svakom gradu, mi možemo doneti zakone, mi možemo obećati, mi možemo praviti kancelarije za brze odgovore, sve raditi, ali ako onaj šalterski službenik u nekom gradu neće da izda dozvolu efikasno, sve ono što mi odradimo u parlamentu pada u vodu. Mi moramo da vidim šta je to problem koji tišti toga što radi, zašto nije efikasan i zašto ne radi svoj posao i zašto se predmeti nagomilavaju itd. Ovde imamo sada priliku da to dovedemo u red. Vi znate da je u prethodne tri, četiri vlade isti problem bio, isti zakoni su nuđeni, uvek su se odlagali, ali evo sad na pragu EU mi ovu ustanovu moramo uraditi po evropskim kriterijumima. Mi moramo shvatiti da je geometar, da onaj službenik koji obavlja najveće najodgovornije državne poslove mora biti i u nekom statusu kojih je evo, videli ste ovde u zakonu regulisan. U masi to neće biti veće pare, i to je tačno. Sada, oni su isto to naplaćivali, preko prekovremenih sati, nekih naknada, jer vi niste mogli da držite geometra sa 30 ili 40 hiljada dinara, što bi trebalo da ima, već mu uvek napišu neke sate, i da ne bi imali mi probleme, mi želimo da kažemo da će to biti zakonski regulisano i da mimo toga nema nikakvih odstupanja. U masi su to ista sredstva, ali onaj službenik nekome da, nekome ne da, to je podložno svemu i svačemu, a ovako kada se zakonom uredi, mi tačno znamo šta je njegova zakonska obaveza i šta on mora za kontra uslugu da uradi za ovu državu. Sa ovim ćemo postići mnogo efikasniju državnu upravu i one probleme koje imamo, jer znate da spoljni investitoru stavljaju primedbe i najviše primedbi je dolazilo na RGZ, na nerešeno pitanje imovine u Srbiji, jer brzo će ti zakoni doći na red i biti ovde u parlamentu i da bi mogli da radimo bolje i efikasnije. Voleo bih da otvorimo jednu korektnu raspravu, da o ovom problemu ozbiljno razgovaramo i da nađemo najbolja rešenja. Naravno, ništa nije idealno. Vi možete i kroz neke amandmane popraviti nešto, ako mislite da nije u redu da nije najbolje, mi to i očekujemo. Svaki amandman koji će urediti, poboljšati stanje u RGZ, biće prihvaćen. Naš je cilj danas da napravimo jedan zakon koji će biti dobar i koji će dati rezultat. Ako mi napravimo zakon koji neće dati rezultat, onda nema svrhe ni da raspravljamo, ni da ga donosimo itd. Zato vas molim, da ovu materiju danas ozbiljno shvatimo svi, da o njoj razgovaramo, i da prihvatimo ovaj zakon i da ga napravimo da bude najbolji, što može u ovom momentu, jer to je materija koja je uređena u svakoj normalnoj državi i Evropi. Mi ne treba da izmislimo ništa, samo da to uvedemo u red kako su ostali uveli. Ovde nema neke politike, nema politiziranja, ovde je cilj i vlasti i opozicije da se ovo pitanje uredi što bolje i da svakog zaposlenog u ustanovi, što je vrlo bitno za Srbiju, motivišemo da radi, a ne da pričamo stalno da imamo puno predmeta,da je to leglo korupcije, da se daju određena sredstva, da bi se predmeti uzeli u razmatranje itd. Na ovaj način ćemo urediti, koliko god je to moguće ovu ustanovu koja je vrlo važna za državu i zato vas molim da nam u tome pomognete. Ja toliko, drago će mi biti da odgovaram na vaša pitanja, da razgovaram o ovom pitanju, a ne da dolazim ovde i da politiziramo jednu ozbiljnu temu koja je vrlo bitna za Republiku Srbiju. Hvala.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne.) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Olgica Batić. Izvolite.
Poštovani predsedniče, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, danas pred sobom imamo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru. Naravno da, ovo kako je gospodin ministar rekao, jeste ozbiljan problem i upravo na takav način svako od nas treba da mu pristupi. Lično smatram, kao i poslanička grupa SPO-DHSS, da je nekada bolje ne ići u pravcu izmena i dopuna, ukoliko niste sigurni da će one dati što bolja i kvalitetnija rešenja, a to je valjda cilj svih nas. Naravno, zamolili ste ovde, rekli ste da treba da izađemo i da vam pomognemo, pa sve što budem rekla, shvatite krajnje dobronamerno, a ne samo kao kritiku zarad kritike, kao što ste to shvatili kada smo raspravljali o onom posebnom Zakonu o posebnim uslovima za upis prava svojine na bespravno izgrađenim objektima. Znam da je namera predlagača ovog zakona bila dobra i ovde možemo govoriti da treba da se zaštite zaposleni, celokupna geodetska struka. Zadržaću se da i ta namera ostaje nekako na nivou pretpostavki, budući da je nju jako teško uočiti iz predloženih izmena i dopuna. Znam, takođe, ministre da niste vi bili ti koji ste pisali izmene i dopune, ali nisam sigurna da li ste ih potpuno pročitali i ako ste ih pročitali, da li ste ih potpuno razumeli. Naravno, pokušaću da pođem nekim redom. Sigurno je da ova materija treba da bude lišena svake politike i naravno, ja se u većini svojih izlaganja upravo obazirem samo na stručnost, pa ću to učiniti i ovog puta. Dakle, da pođem nekim redom. Naime, ovakvim predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru, predlagač predlaže da se dodaju neki novi članovi na njenom samom početku, pa se tako predviđa kao novi članovi – član 10a, član 10b i član 10v, kojima će se rešiti pitanje izvršilačkih radnih mesta u Republičkom geodetskom zavodu, plate državnih službenika geodetske struke u Zavodu, pitanja kadriranja službenika, koje je Vlada postavlja na položaj u Zavodu, a pre upuštanja, nešto detaljnije o ova tri člana, o njima ću svakako podrobnije kada bude rasprava u pojedinostima, moram da predočim neke sledeće činjenice koje ovde morate da imate u vidu. Naime, Zakon o državnom premeru i katastru jasno u svom članu 1. daje definiciju koja se odnosi na predmet kojim se uređuje ova materija, pa se tako tim zakonom uređuju stručni poslovi, poslovi državne uprave koji se odnose na državni premer, katastar nepokretnosti, zatim katastar vodova, osnovni geodetski radovi, adresni registar, topografsko-kartografska delatnost procena vrednosti nepokretnosti, geodetsko-katastarski informacioni sistem i nacionalna infrastruktura geoprostornih podataka i geodetski radovi u inženjersko-tehničkim oblastima. Dakle, gospodine Iliću, mislim da je i laicima jasno da nema potrebe da se u ovakvom jednom ozbiljnom zakonu, koji za svoj predmet ima regulisanje materije državnog premera i katastra rešavaju pitanja za koja mislim da se na silu žele progurati ovakvim izmenama i dopunama. Ja ne znam da li su tvorci ovih izmena i dopuna pogledali malo uporedno-pravnu praksu, ako jesu, onda znaju da u toj istoj uporedno-pravnoj praksi i to onih evropskih zemalja, na koje ste se upravo vi pozvali, a težnja je i naša da budemo jedna od njih, onda ovako nešto mogli su da primete da apsolutno ništa slično nikada ne postoji, niti će ikada u budućnosti postojati. Ukoliko govorimo o izvršilačkim a radnim mestima u Republičkom geodetskom zavodu, onda je jasno da se ona jedino mogu regulisati već postojećim zakonom. Imamo mi neke i pozitivno-pravne propise koji su na snazi, koji važe, a to je Zakon o državnim službenicima koji u svom članu 1. i stavu 2. daje mogućnost upravo da se pojedina prava i dužnosti državnih sekretara u pojedinim državnim organima mogu, kako se tamo eksplicitno navodi, posebno urediti i drugačije ako to proizilazi iz prirode njihovog posla. Naravno, ovo neće značiti da se takva pitanja mogu urediti bilo kojim zakonom, koji po svojoj složenosti, što zbog složenosti, što zbog opširnosti, a materije su sigurno prioritetnije od ovog zakona na koji se tražene izmene i dopune odnose. U najmanju ruku, moram nazvati "nebulozom", ovom koja se pre svega ogleda u navođenju zvanja državnih službenika geodetske struke na izvršilačkim radnim mestima u Zavodu sa citiranim odredbama iz Zakona o visokom obrazovanju i mislim da je to nešto što predstavlja onako jedan potpuno pravni nonsens i predstavlja sve suprotno što je zapravo i kod onih koji površno poznaju ovu materiju, predstavlja jedan potpuni paradoks. U pogledu člana 10a, koji kao novopredložen se ovim izmenama i dopunama uvodi, on zapravo predstavlja jednu neprirodnu mešavinu, jednu veštačku tvorevinu i to već pomenutog Zakona o državnim službenicima i nekog prikrivenog posebnog zakona, tako da će čas važiti odredbe Zakona o državnim službenicima, zapravo odredbe iz ovog zakona, ako on bude usvojen, a nadam se da u ovakvom obliku neće biti usvojen, a mi ćemo vam svojim amandmanima pomoći da ne bude, a čas će važiti neke odredbe iz Zakona o državnim službenima. Kada govorimo isto o ovim izmenama i dopunama o platama državnih službenika geodetske struke u Zavodu, koje bi se regulisale i to novopredloženim članom 10b, mislim da je to zasigurno najveći apsurd i najgora odredba koja se mogla naći u ovakvom jednom predlogu o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru. Objasniću vam i zašto tako nešto smatram. Naime, ukoliko neko navodi da državni službenici geodetske struke u Zavodu imaju pravoi to na osnovnu platu koja se obračunava tako što se osnovica pomnoži sa koeficijentom, i to utvrđenim u skladu sa zakonom kojima se bliže uređuju plate državnih službenika, onda uvećano za taj dodatni koeficijent u skladu sa ovim zakonom, pazite, u rasponu od tri pa sve do 50% od prethodno utvrđenog koeficijenta, u zavisnosti od zvanja, posebnih uslova rada, odgovornosti, složenosti posla, obima, težine i prirode posla, kao i osnovne plate državnih službenika geodetske struke, pri čemu dodatni koeficijent svakom državnom službeniku određuje, ono što je posebno interesantno, pa moram opet da kažem, to određuje rešenjem direktora Zavoda, pa u najmanju ruku kao da je taj Republički geodetski zavod njegovo lično vlasništvo ili kako god hoćete, njegova privatna firma. Mislim da sam dovoljno rekla o ovom članu, a konkretna rešenja i konkretne predloge dala sam u formi amandmana kojih ima nebrojeno mnogo. Što se tiče partokratskog kadriranja službenika koje je Vlada postavila na položaje u Zavodu, to se naravno ogleda u novopredloženom članu 10v, a kada pročitamo upravo taj novi član 10v koji govori da prethodni članovi, takođe novopredloženi, 10a i 10b ne važe za ta njihova veličanstva, tj. te bogom dane državne službenike koje Vlada postavlja na njihov položaj. Dakle, iako su oni državni službenici, kao i svi drugi državni službenici, oni zbog svog političkog statusa imaju posebne uslove rada, ne bi me čudilo naravno da zaboravim da imaju neke posebne novčane prihode, samo zato što su eto zaboga politički delegirani upravo od strane Vlade. Ukoliko svemu ovome dodate još navode iz objašnjenja pojedinih instituta, kao i pojedinih rešenja koje upravo nudi predlagač, a koja se odnose na sve ono što sam već unapred rekla, onda dolazimo da je suludo ovakvih jednih izmena i dopuna, pre svega i dalje govorim o novopredloženim članovima, potpuno vidljiva. Dalje, iako je Zakon o državnom premeru i katastru izašao gotovo u isto vreme kada i Zakon o planiranju i izgradnji, a radi se u periodu od preko tri godine, znači za oba zakona, sada kao da nam neko ukazuje da neka saksija još ima rupu, pa se tu kaže – Zakonom o planiranju i izgradnji, propisana je konverzija prava korišćenja u pravu svojine na nepokretnostima, upis po zahtevu i upis po službenoj dužnosti, što je dovelo do višestrukog povećanja broja predmeta. Mi kao da nismo znali da to uvećanje broja predmeta, svakodnevno postoji. Sada ću navesti nešto što je gospodin Ilić navodio u razlozima za donošenje zakona o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole. Tako ste, gospodine Iliću, ovde u raspravi, a i u Predlogu zakona koji je nažalost usvojen, rekli. Za sprovođenje ovog zakona nisu potrebna finansijska sredstva u budžetu Republike Srbije, drugo, pojednostavljenje administrativnih procedura koje se sprovode u procesu ostvarivanja prava za upis prava svojine na bespravno izgrađenim objektima, smanjenjem broja dokaza koji se pribavljaju pred drugim posebnim organima i organizacijama, što istovremeno znači i skraćenje vremena potrebnog za ostvarivanje ovog prava. Treće, primenom ovog zakona neće se stvoriti nikakvi troškovi za građane, odnosno, neće se stvoriti nikakvi troškovi za privredu. Pomenutim zakonom se u skladu sa propisanom nadležnošću stvara mogućnost za angažovanje novih privrednih subjekata, čime se omogućava tržišna konkurencija. U kontekstu svega ovoga navedenog, meni nije jasno da li će vaše ministarstvo biti to koje će iz džepa izvaditi i obezbediti sva ona sredstva za one dodate koeficijente u rasponu od tri do 50% od prethodno uvećanog koeficijenta na plate svakom državnom službeniku ili će to možda umesto vas učiniti to vaš kolega iz Vlade, koji se odaziva na ime i prezime Mlađan Dinkić, to mi jedino nije jasno, pa bih vas molila da mi objasnite. Interesantna je, takođe, činjenica, što se ovde takođe radi o jednom, u najmanju ruku, evidentnom nepoznavanju radnog zakonodavstva. Moram nažalost i na to da ukažem, jer tvrdi se da Zakon o državnim službenicima, kojima su uređena zvanja državnih službenika i njihovo napredovanje u svim državnim organima nije adekvatno. Ne znam ko procenjuje, dajte nam definiciju adekvatnosti, da se i mi sa tim upoznamo. Dakle, nije adekvatan. Zaposlenima geodetske struke u Republičkom geodetskom zavodu, a on, eto, nije adekvatan, jer predlagač tako kaže – nije adekvatan i mi svi treba da se složimo, klimnemo glavom i da to bude tako. Gospodine ministre, možda svi ovde živimo u zabludi, jer mi, zapravo, možda ne vidimo ono što ste vi želeli da postignete ili zapravo mi ne vidimo dalekosežnost ovog predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru, gde se, između ostalog, kaže još i sledeće – na ovaj način obezbeđuje se kadrovska stabilnost i pozitivna motivacija za povećan obim posla, koja sada ne postoji. Gospodine Iliću, moram ovde na ovom mestu da kažem da ste vi zaposlenima upravo povećali taj obim posla, upravo zbog zakona koji ste predlagali i to posebno onog sramnog zakona o posebnim uslovima upisa prava svojine na bespravno izgrađenim objektima, pa dalje ću nastaviti, jer postojeći sistem plata nedovoljno motiviše zaposlene za rad i, zapravo, dodatkom na platu eliminiše se prostor za korupciju. Mislim da ukoliko se na ovaj način budemo borili protiv korupcije, a vi ste u svom izlaganju upravo borbu protiv korupcije i spomenuli, plašim se da će nas ta korupcija da pojede i to vrlo brzo. Prvo, katastar, a onda zaposlene u katastru, celu geodetsku struku, a onda i sve nas. U pogledu člana 2. jasna je jedino namera da se pravi prostor za neku buduću izmenu, jer kako se bude menjala Vlada, pa kako se budu menjali ministri, opet će nam biti poturena, sve, naravno, onako u jednoj prikrivenoj formi, neka nova pravna ujdurma, ali to ništa nije čudno, tako da izmenu nazivam ministarstva, kad bude neka buduća Vlada, kada bude neki budući ministar, opet možemo očekujemo. To nije ništa novo - dođu ministri, prođu, promene naziv svog ministarstva itd. Ne znam zašto tu ne stavljate jednostavno formulaciju i završite sa problemima koje imate. Stavite, recimo, formulaciju - nadležno ministarstvo, tačka i lepo prekinete ovaj začarani krug, a ne sada ćemo da brišemo prostorno planiranje zato što je bivši ministar bio i ministar prostornog planiranja i građevine. Vi ste ministar građevine, neki sledeći će dodati opet nešto, pa ćemo onda opet da menjamo, pa neće biti Ministarstvo građevine itd, ali, dobro. Navikli smo i na neograničene izmene i dopune, izmene izmena i dopuna i kako god hoćete. Rešenje ne samo ovog problema, već gotovo svih problema koje sam uočila u ovim izmenama i dopuna ovakvog predloga zakona, dala sam u formi amandmana, kako sam i navela. Ima ih jako puno. Što se tiče člana 3. iskreno mislim da ste se šalili ovde sa nama i očekujem da me demantujete. U ovom članu 3. meni ništa nije jasno. Znam da se članom 12.osnovnog zakona reguliše obavljanje geodetskih radova i to mi je potpuno jasno, budući da se radi o visokostručnim, odgovornim poslovima, ali u pogledu dodavanja novih tačaka i to tačke 4, pa tačke 5, pa tačke 6, mislim da to nije normalno da se za obične poslove, a može se reći da to nisu ni obični poslovi u geodetskoj struci, nego se mogu smatrati sporednim poslovima u geodetskoj struci, kao što su izrada geodetskih podloga u inženjersko-tehničkim oblastima, za koje se ne izrađuje glavni projekat, izrada projekata geodetskog obeležavanja u oblasti urbanističkog planiranja, realizacija projekata geodetskog obeležavanja u oblasti urbanističkog planiranja. Pazite, tražite ovako nečim rešenje od Republičkog geodetskog zavoda? Gospodine Iliću, valjda je normalno i svakom ko ima iole zdravog razuma je jasno da ako neka geodetska organizacija može da obavlja poslove i to radove oko glavnog projekta, pa valjda može da se bavi i nekim sitnijim stvarima, pa da obavlja i neke poslove manje složenosti. Član 4. mi je takođe jako zanimljiv i jako je inspirativan. Naime, njime se određuje da se licenca može izdati geodetskoj organizaciji iako nema zaposlene sa odgovarajućom licencom. Dovoljno je da ima zaposlene geodetske struke. Naravno da se i ovde nije moglo zaobići pitanje jednog pravnog nonsensa u smislu odredbe da se pravnom licu, koji je korisnik budžetskih sredstava, i javnom preduzeću može izdati licenca za rad i radove iz člana 12. ovog zakona, ali samo za svoje potrebe i tu ste stavili tačku. Ne znam iz kog razloga, pa bih molila da mi i to objasnite. Ovaj član predviđa i jednu visokoškolsku ustanovu koja realizuje studentski program u naučnoj, odnosno stručnoj oblasti geodetskog inženjerstva. Meni ovde zaista nešto nije jasno. Iskreno, ne znam šta je gore od goreg. Prvo, da li to što se izrada tehničke dokumentacije i stručni nadzor nad izvođenjem geodetskih radova, za koje je predviđena izrada glavnog projekta i izvođenje geodetskih radova u održavanju katastra nepokretnosti i održavanju katastra vodova, poverava ustanovi naučnim programom ili je gore što se ti isti poslovi jednostavno poveravaju nekakvoj nedefinisanoj grupi studenata i profesora. Da apsurd bude veći, niti su oni grupisani, niti je ta ustanova identifikovana ni kao institut, ni kao stručna ustanova. Što se tiče člana 5. kojim se predviđa da se u članu 17. stav 7. briše, nadam se da je tu reč samo o pukoj grešci predlagača i omašci koju će on odmah možda da otkloni. Članom 7. izmena i dopuna menja se član 17, koji mene u ovom obliku koji se nalazi u ovakvom predlogu izmena i dopuna Zakona o državnom premeru i katastru fascinira. Ne znam šta je bio cilj menjanja ovog člana? Da li se išlo u pravcu da se uradi član sa najvećim brojem stavova koji poznaje neki zakon? Ne znam zaista koji je njegov motiv? Donekle imam neko skromno poznavanje nomotehničke delatnosti. Znate, to je nauka o izradi propisa, ali upravo iz tog razloga neću sebi dopustiti da se upustim u bilo kakvu dalju diskusiju ili da ga komentarišem. Budući da vidim da mi vreme ističe, na vašu sreću, a moju žalost, naravno, gospodine Iliću, sve ovo što sam rekla možete da shvatite kako god hoćete. Prošli put ste to shvatili kao kritike zarad kritika. Ovaj put sam dala amandmane. Amandmanima sam predložila rešenje. Vi ste rekli da treba da pristupimo kao ozbiljnom problemu. Svakom problemu pristupam kao ozbiljnom problemu i treba da sve ove sugestije koje sam vam rekla upravo uvažite kao dobronamerne, jer one to jesu. Kada sam vam prošli put predložila da u izradi nekog propisa, posebno ukoliko se bavite izmenama i dopunama, uvek konsultujete ili bar za pomoć upitate nekog ko je dugogodišnji poznavalac te materije, pa se nadam da ona spomenuta imena kada smo o poslednjem vašem zakonu raspravljali, a to su dr Zoran Birovljević i mr Dušica Birovljević niste zaboravili i nadam se da će se ta imena jako dobro zapamtiti, jer će vam zasigurno ubuduće pomoći da bez ikakvog stida branite bilo koji zakon, posebno ukoliko ga budete u nekoj skorijoj budućnosti imali. Već sam napomenula da u cilju davanja svog doprinosa, a da vi sve to ne bi doživeli kao kritiku zarad kritike i da ne bih bila neka mala koja samo kritikuje, čula sam i takve opaske na svoj račun, podnela sam amandmane. Sami po sebi predstavljaju rešenje. Dovoljno je da ih pogledate. Sigurno su bolji od ovakvih izmena i dopuna, bar u ovom obliku u kome se nalaze u Predlogu zakona koji pokušavate da danas odbranite, ali nećete uspeti u tome. Biće dovoljno da amandmane koje sam podnela sa dužnom pažnjom pročitate i onda se iskreno nadam da će vam celokupna materija kako državnog promera, tako i katastra, ali i sve ono što ima veze sa tim i sve ono što treba da bude predmet ovakvog jednog zakona biti daleko jasnije.
Hvala. Reč ima ministar Velimir Ilić. Izvolite.
Meni nije prvi put u ovom parlamentu da gospođica Batić održi lekcije svoje genijalnosti iz pravosuđa. Oduševljen sam i slušam vas pažljivo. Meni je drago da vi poznajete odlično i posao geometra, i inženjera, i projektovanje i sve. Svaka vam čast. Vama nijedan zakon ne valja. Vama nijedan pravnik koji to radi ne valja. Vama ni zakonodavstvo Vlade Republike Srbije, koje daje saglasnost i vrši korekcije, ne valja. Vama niko i ništa ne valja. Nisam pravnik, inženjer sam i bavim se svojom strukom, ali slušam pravnike koji ovaj drugi deo rade. Ima mnogo vaših profesora koji rade na tom problemu. Meni je drago da ljudi sarađuju, rade, daju predloge. Imamo čitave ekipe ljudi koji rade, koje trba zadovoljiti, imaju tamo i neki sindikati, kolektivi, radnici, i sa svima treba naći neke kompromise. Nemojte tako, vi ste mlad čovek, nemojte baš da ništa ne valja. Nemoguće je da jedan zakon prođe sve procedure, da dođe u Vladu i da ništa ne valja. Vi ga ovde uneredite. I svaki zakon tako. Ova država mora da živi. Molim vas, hajde vi napravite predlog zakona, evo, donesite. Ubuduće, kada god pravimo neki zakon, evo ja ću vam dati mogućnost da vi napravite zakon i da pročitam taj vaš genijalni zakon, i da dođem i da kažem – evo došao sam da branim zakon, najbolji na svetu. Je li tako? Ja vas izuzetno cenim i poštujem i uvek vas saslušam. Ali, nemojte, baš da ništa ne valja. Ako nešto baš ne valja, popravićemo. Ali, meni je jako ružno zbog ljudi koji su radili, nisam ja radio, ponavljam, ja se ne bavim pravom, ali nemojte baš tako i uvek tako, i kada god dođe bilo koji zakon, evo sada ćete imati Zakon o planiranju i izgradnji, za neki dan Zakon o legalizaciji, molim vas, dajte vi vaš predlog zakona. Voleo bih da ga pročitam. Biće mi drago da dođete kod mene da ga proučimo dobro. Hvala vam puno. Hvala vam na nekim savetima, ali nemojte da baš ništa ne valja, bar nešto malo pohvalite. Ima neki red da je dobar. Hvala puno.
Hvala. Olgica Batić, replika. Izvolite.
Gospodine Iliću, hvala puno na vašoj konstruktivnosti. Zakone ćete dobiti, eto ja ih pišem, o planiranju i izgradnji, spreman, mogu i sutra da vam dam. Da ste me konsultovali i za ovaj bio bi u jako kvalitetnijem tekstu. Pričam sa nekim stručnjacima, pričam sa nekim isto profesorima, pa mi oni ukažu da nešto ne valja, nisam geodeta, nego sam pravnik, pa je moje da se bavim i ovakvim zakonima, a ono što ne znam, pitam stručnije od sebe, nije to ništa sramota. Moram da kažem, čak sam vas i hvalila, ne znam kako vi to niste primetili. Stigla sam u svom obrazlaganju, s obzirom da sam imala 20 minuta, da se osvrnem na svega par članova, tako da to treba da doživite kao pohvalu, a ne kao kritiku. To što sam uložila 20 amandmana i to je pohvala, a ne kritika, tamo imate rešenja. Već sam vam rekla. Pročitajte ih, a zadovoljstvo će mi biti da vam ponudim neki stvarno kvalitetan zakon. Zasigurno, ovde ćete ga odbraniti. Hvala puno.
Hvala puno. Narodni poslanik Slobodan Jeremić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, gospodine ministre, gospodine direktore Republičkog geodetskog zavoda, dame i gospodo narodni poslanici, predložene izmene i dopune Zakona o državnom premeru i katastru, nalaze se pred narodnim poslanicima i predstavljaju nastojanje predlagača da odgovarajuće odredbe postojećeg zakona uskladi sa okolnostima koje su nastupile posle usvajanja osnovnog teksta, kako bi se rad Republičkog geodetskog zavoda, kao institucije od krucijalnog značaja za geoprostorni, ali i privredni sistem ove zemlje poboljšao. Ovo je mnogo bitno, kao definicija. Naime, donesen je Zakon o posebnim uslovima za upis prava svojine na objektima izgrađenim bez građevinske dozvole i podnošenje svih do sada podnetih nerešenih zahteva za legalizaciju bespravno sagrađenih objekata u nadležnost Zavoda. Postojeći obim posla koji je zatekao tu instituciju se verovatno učetvorostručio, da ne kažem umnogostručio. U sve to treba uračunati i činjenicu da je građanima ostavljen dodatni rok od godinu dana, da od dana stupanja na snagu Zakona, da podnesu zahteve za upis prava svojine, tako da treba očekivati nove predmete. O tome sam govorio kada smo usvajali leks specialis zakon o pravu upisa svojine na nelegalno izgrađenim objektima, kojih u državi je bilo oko 1.300.000. Po nekim procenama sa kojima sada baratamo, do sada su podneti zahtevi za 650.000 do 680.000, što znači nešto malo više iznad polovine. Ovim zakonom stvaramo kontinuitet u daljem regulisanju pravnih odnosa, pogotovu na zemlji. Sledeći zakon o legalizaciji, koji treba da izađe vrlo brzo, a posle njega zakon o planiranju i izgradnji, oni praktično zajedno treba da izađu, bila bi zaokružena kompletna problematika koja se stvara. Zbog toga ne treba stvarati zabludu oko cene, iz ničega se nešto ne može napraviti. Mora da postoji cena, ako hoćemo nešto da postignemo, a želja nam je da hoćemo. Uzevši napred navedeno u obzir, predloženim izmenama uredilo bi se pitanje utvrđivanja službeničkih zvanja, specifičnih za ovu instituciju. Odgovarajuća školska sprema i radno iskustvo, kao i način određivanja njihovih plata, kao stimulans za povećani obim rada. Javni interes za tim je mnogostruk, obzirom da je evidencijom o nepokretnostima, pravima na njima, primarni preduslov za ostvarivanje prava svojine i samim tim zaštitu investicija, koji su našoj zemlji u ovom trenutku preko potrebne. Pored toga, izmene propisa koje su usledile u međuvremenu, od donošenja Zakona, iziskuju potrebu da se ovaj zakon uskladi sa odgovarajućim odredbama tih propisa. Inače, ovde je bila dilema, da li će biti novi zakon, ili će biti samo dopuna. Opredeljeno je samo za dopunu. Ujedno, olakšani su uslovi za obavljanje delatnosti geodetskih organizacija, kako bi licima koja do sada nisu ispunjavala formalne uslove za obavljanje geodetske delatnosti, a čija stručna sprema i dugogodišnji radno iskustvo to opravdavaju, bilo omogućeno da obavljaju geodetske poslove manjeg stepena složenosti. Ovo je vrlo isto bitno. Preciznije su regulisane dužnosti i odgovornosti lica koje izvodi geodetske radove i ublažene mere za povrede te dužnosti, na taj način što je izuzetno restriktivna mera oduzimanje licence, predviđa težu povredu dužnosti, zamenjena su suspenzijom licence na period od tri meseca do tri godine, što smatramo adekvatnom merom. Zakon je precizirao i odredbe o taksama. Za korišćenje javnih usluga koje pruža Republički geodetski zavod, pre svega izvršeno je terminološko usklađivanje sa relevantnim odredbama Zakona o budžetskom sistemu, koji naknadu za jednu uslugu koju pružaju organi javne vlasti, definiše pojmom taksa, dok se rečju "naknada" označavaju naknade koju korisnik plaća za korišćenje dobara u javnoj svojini, prirodnih resursa i dobara u opštoj upotrebi. Takođe, usklađivanje je izvršeno i sa odgovarajućom odredbom koja propisuje da se za jednu javnu uslugu može propisivati samo jedna taksa. Proširen je krug lica koja su oslobođena plaćanja taksi, pa su tako plaćanja oslobođena lica koja podnose zahteve za izdavanje izvoda iz evidencije Zavoda, u cilju ostvarivanja prava iz oblasti socijalne zaštite i osiguranja brige o porodici, itd. Takođe, oslobođena su i lica koja su uvidom u podatke premera, katastra vrše u prostorijama Službe za katastar nepokretnosti, što smatramo dobrim, obzirom na značaj koji ti podaci imaju u pravnom prometu. Međutim, nikako ne smatramo dobrim i poželjnim odredbu po kojoj se visina naknade uređuje podzakonskim propisom koji donosi direktor Republičkog geodetskog zavoda. Ovo pre svega, iz razloga što je visinu naknade do tada utvrđivala Vlada, kao kolegijalni organ, što smatramo i svoje opravdanje, jer se za više strana mogu sagledati različiti faktori koji utiču na visinu takse, koja je naknada za javne uslove. Na predloženi način Republički geodetski zavod bi bez ikakvog zakonskog ograničenja mogao po sopstvenom nahođenju podizati visinu takse, kada god nađe za shodno. Ujedno, ovakvo rešenje, suprotno je i odredbi člana 17. stav 6. tačka 1. Zakona o budžetskom sistemu. Stoga smo u tom delu intervenisali odgovarajućim amandmanom. Zakonom je zbog učestalih nepravilnosti prilikom izdavanja kartografskih publikacija, uveden inspekcijski nadzor. U tom delu su propisane prekršajne kazne za nepoštovanje tih odredbi. I na kraju, smatramo da ovaj zakon treba podržati kako bi se pružila mogućnost službenicima Republičkog geodetskog zavoda da ostvaruje dodatnu motivaciju postojećem poslu, koji je od velikog značaja za čitavu zemlju, a nije mali i vremenski je ograničen. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić. Izvolite.
Uvažena potpredsednice, ministre, dame i gospodo narodni poslanici, takođe ću, gospodine Iliću imati nekakve kritike. Nadam se da neću biti izložen ovakvoj baražnoj vatri kao koleginica Batić pre nekoliko trenutaka. Naime, slažem se sa vama da je vrlo važno zanimanje geodeta i geometara. Neke velike ličnosti svetske istorije su bili geometri, Džordž Vašington, čini mi se. To je stvorilo mnoge zemlje, ali nisam siguran da je i jedna zemlja probala da reši probleme koje ima u toj oblasti na ovakav način. Sasvim je jasno da javnim službama u Srbiji, katastarskoj službi, svim drugim sistemima koji su na neki način važni ili vezani za javne evidencije, javne sisteme, treba temeljita reforma i LDP se za to godinama zalaže. Međutim, to valjda prvo, makar što se nas tiče, podrazumeva suštinske promene u modelu organizacije, stepenu efikasnosti, pre toga, promene u onim delovima državne uprave od kojih direktno zavise sistemi kakav je sistem Republičkog geodetskog zavoda, pa tek onda rešavanje pitanja koeficijenata plate. U ovakvom obliku, LDP neće moći da glasa za Predlog zakona koji ste izneli pred ovu Skupštinu. Mi smo podneli neke amandmane. Videćemo da li ćete na njih reagovati pozitivno. Očekivao sam u vašem obrazloženju, gospodine Iliću, mnogo više podataka o tome kakvo je zaista stanje u Republičkom geodetskom zavodu. Kada dođete ili kad dolazite pred ovaj parlament sa očekivanjem da Narodna skupština dopusti ovlašćenje, u ovom konkretnom slučaju direktoru Republičkog geodetskog zavoda, da po vrlo bezobalnim kriterijumima koje utvrđujete u zakonu uvećava koeficijent zaposlenima u državnoj upravi u rasponu koji je između tri i 50%, onda mislim da je elementarna obaveza koju imate kao član Vlade, kao ministar, kao predstavnik vladajuće koalicije, da nam kažete - a kolike su to sada zarade u Republičkom geodetskom zavodu? Tu obavezu, gospodine Iliću, posebno imate u situaciji kada ste prošle nedelje rebalansom budžeta praktično zamrzli plate u javnom sektoru i penzije u Srbiji. Dozvolili ste povećanje od 0,5%, što je u realnom životu praktično isto što i zamrzavanje. Suštinski to je sniženje plata zbog dvocifrene ili gotovo dvocifrene inflacije koju će Srbija imati u ovoj godini. U takvoj situaciji vi, gospodine Iliću, dolazite pred parlament i tražite ovlašćenje za Republički geodetski zavod, da se zaposlenima i to vrlo širokom krugu zaposlenih uvećavaju koeficijenti u rasponu, ponavljam, između tri i 50%. Formalno, to nije kršenje one obaveze koju ste postavili Zakonom o budžetskom sistemu i Zakonom o budžetu. U suštinskom smislu, naravno da jeste. Plata će biti veća u određenom broju slučajeva, dakle, i do 50%. Pošto vi, gospodine Iliću, niste rekli kolike su prosečne plate u Republičkom geodetskom zavodu, to ću reći ja. Ti podaci su javni u ovoj zemlji. Poslednje podatke koje imam su o stanju iz decembra 2012. godine. Ne protivimo se mi osnovnoj ideji da ti ljudi moraju da imaju ozbiljna ili mnogo veća primanja, ali ako ste krenuli ovim putem, onda prvo vi, gospodine Iliću, a mnogo više lideri vaših stranaka, odnosno oni koji vode vladajuću koaliciju, pogotovo u ovim danima kada se najavljuje rekonstrukcija, recite kakav model državne uprave hoćete, koliko ljudi hoćete u državnoj upravi, šta su vam prioriteti, šta vam je važno. Onda ćemo moći da imamo celovito rešenje, a ne ovakvo rešenje. Kako će se, gospodine Iliću, osećati oni državni službenici ili zaposleni u državnoj upravi, javnoj upravi u najširem smislu reči, kada u nekim delovima zadržite platu na istom nivou ili uz minimalno povećanje od 0,5%, a negde povećate plate do 50%? Prvo nam recite za koliko ljudi će biti ovakva mogućnost povećanja plata, koliki procenat od onog broja zaposlenih u Republičkom geodetskom zavodu? U ovom trenutku u Republičkom geodetskom zavodu, makar prema sistematizaciji radnih mesta, ima 2.750 državnih službenika i nameštenika. Koliko, međutim, ljudi faktički radi za Republički geodetski zavod, gospodine Iliću? Rekao bih 2.715, predviđeno sistematizacijom, 2.370 je zaposleno na neodređeno vreme, 195 na određeno vreme i 659 ljudi na ugovor o delu. To je u zbiru nešto preko 3.000 ljudi. Razumem da je obim posla povećan. Za to nisu krivi ljudi iz Republičkog geodetskog zavoda. Krive se prošla i ova Vlada, koje su svojim izmenama zakona, koje su bile ad hod, na vrat na nos, zapravo proizvele taj problem. Vi to kažete na korektan način u obrazloženju, konverzijom, tom katastrofom od konverzije koja je uvedena zakonom, onda problemima u legalizaciji, činjenicom da mi u ovom trenutku, bez obzira što vi najavljujete konačno usvajanje novog zakona, zapravo imamo neregulisano polje ili oblast legalizacije više od milion objekata itd. Dakle, kolike su plate u ovom trenutku u Republičkom geodetskom zavodu? Referent, koji po ovom predlogu koji vi ustanovljavate, s obzirom na zvanje posla lica koje je završilo srednju školu je 45.837 dinara, makar je toliko bilo u decembru. Reći ćete ako se to u međuvremenu promenilo. To nije mnogo para, naravno. To je malo para u ovakvoj zemlji. Ali, izvinite, gospodine Iliću, tolika je osnovna plata profesora u školi. Profesori su ljudi koji su završili fakultet. Verujem da mislite kao i ja da su takođe važni za ovu zemlju, makar koliko i referenti Republičkog geodetskog zavoda. Plata saradnika, što su ljudi koji su završili fakultet na samom početku svoje karijere, je nešto iznad 52.000 dinara. Na takvu platu vi tražite povećanje koeficijenta. Ako na to bude povećanje od 50%, kolika će biti ta plata, gospodine Iliću, u Republičkomgeodetskom zavodu? Hoće li biti 70.000? Takvih ljudi, saradnika, ima 572, više od petine ukupnog broja zaposlenih. Idemo dalje. Samostalni savetnici, 76.000, viši savetnik u Republičkom geodetskom zavodu, a ima ih 214, njihova sadašnja plata je 105.351 dinar. Predlogom zakona koji ste podneli, recimo, viši savetnici nisu izuzeti od mogućnosti da im se na ovaj način povećava koeficijent. Hoće li onda oni imati platu do 150.000? Hoće li imati veću platu od vas, gospodine Iliću? Vi ste ministar u Vladi. Da ste postavili drugačije kriterijume za ovaj raspon uvećanja, pa možda i da imamo razumevanja. Ali, vi ste kao kriterijume naveli složenost poslova itd. To su oni kriterijumi, pre svega iz Zakona o državnim službenicima, koji će ići u korist licima koja su i sada na višem položaju, odnosno izvršilačkom mestu, koji i sada imaju veću platu. Kad njima podignete koeficijent, onda će njihovo povećanje biti četiri, pet puta veće nego povećanje ovih ljudi koji su referenti i koji zapravo uglavnom rade onaj posao o kome ste vi govorili na samom početku. Možete da donesete političku odluku da hoćete da imate 200 ljudi na sto i nešto hiljada dinara u ovom sistemu, ali to onda recite drugim delovima državne službe. To je fer, to je politički stav. Vladajuća koalicija na to ima pravo, ali onda to treba otvoreno reći. Zašto je još važno pitanje na koliko ljudi se primenjuje u sistemu Republičkog geodetskog zavoda ovaj zakon? To je bitno zbog procene da li je potreban dodatni novac ili nije potreban. Ako je to 50, 60, 70% ljudi, onda se bojim da će biti potreban dodatni novac. Mi smo na predlog vaše vladajuće koalicije, odnosno vi ste usvojili rebalans budžeta prošle nedelje i njime je definisan iznos sredstava za Republički geodetski zavod. On je četiri milijarde i 280 miliona dinara. Plate, dodaci, naknade zaposlenih i doprinosi na teret poslodavca, sve ono što ide uz platu, su oko dve milijarde i 800, dve milijarde i 900 miliona. Ako za ovoliko uvećate zarade, kako ćete ostati u okvirima granica koje su postavljene Zakonom o budžetu? Važni su geometri, gospodine Iliću, ali izvinite, meni su važniji ljudi koji plaćaju naknade, odnosno takse Republičkom geodetskom zavodu. Nisam siguran da oni na kraju neće zapravo platiti ceh ove odluke, već je plaćaju. Ministar Dinkić je u sklopu svoje velike fiskalne reforme, na neki način, ukinuo sopstvene prihode, sistem naknadi i taksi je sve skupio u jednu taksu, što jeste jedan od razloga zašto predlažete ovaj zakon. Sa stanovišta poreskog obveznika, odnosno onog ko plaća taksu, to je svejedno. U ovom zakonu sada kažete – sve se objedinjuje u jednu taksu, određivaće visinu takse Republički geodetski zavod. Taksa je cena za uslugu koju državni organ pruži građaninu. Taksa nije porez. Ona ne može da bude onoliko velika koliko je potrebno državi da bi isfinansirala sistem koji inače nije u stanju da sama finansira. Bojim se da će na osnovu toga, na osnovu troškova koji je tako glomazno i loše uređen, ponavljam to još jednom, nije to samo njihova krivica, mnogo je veća krivica Vlade, odnosno vlada koje su vodile ovu zemlju, da će godišnji budžet koji je potreban za funkcionisanje Republičkog geodetskog zavoda na kraju, zapravo, biti namaknut uvek, tako što će se iznos taksi kreirati u odnosu na to. Već sada imate čudan sistem boda i vrednosti boda u Republičkom geodetskom zavodu. Toga u Srbiji nije bilood 1993. – 1994. godine, kada je bila hiperinflacija, pa su cene bile u bodovima da formalno ne bi bile, zapravo u evrima, a suštinski su bile u evrima. Predložili smo amandman. Za nas je taj raspon od 3-50% preveliki, daje prevelika diskreciona ovlašćenja direktoru. Ne postoji u ovoj zemlji funkcioner koji može da odlučuje o povećanju plate ili koeficijenta u iznosu do 50%. To ne može predsednik Republike da uradi. Eventualno, on može da dâ orden i da kaže – vežite se, preko TV-a, ali ne može 50% da uvećava nekome platu. Izvinite, verujem u javnu službu, u njihovu nezavisnost, ali mi je malo preveliko ovlašćenje i da se toliko povećava koeficijent, zato što će vam sutra tražiti to neko u nekom drugom delu državne uprave i onda to nećete moći da ispunite. Tako može da vam kaže predsednik suda da treba njemu ovlašćenje da raspolaže tako velikim iznosom, odnosno rasponom povećanja plata i svako to može da vam kaže. To može da vam kaže direktor nekog kliničkog centra. U svakom segmentu javne administracije ili javnih službi ćete isto opravdanje naći. Svugde će ljudi reći da su niske plate i to je svuda, kao što znate, uglavnom tačno, gospodine Iliću. Nisam i dalje siguran da su u tom smislu najugroženiji oni koji rade u Republičkom geodetskom zavodu, pogotovo ovi koji rade na višim pozicijama i koji, još jednom ponavljam, za srpske uslove već imaju relativno pristojne plate. Naš predlog je da se raspon smanji, gospodine Iliću. Recimo, da on bude do 20%. To je neki raspon koji je možda i razuman, prihvatljiv i ima dovoljno prostora da se zaista omogući nešto veće primanje onim ljudima koji su najangažovaniji ili koji su najopterećeniji. Još jednom kažem da je raspon od 50% neprihvatljiv. Nama izgleda, a imamo iskustvo života u ovoj zemlji i funkcionisanja uopšte tog sistema poreza, taksi i naknada, da će biti previše odluka o povećanju koeficijenta u ovim višim iznosima do 50%, da će to poskupeti uslugu i da ćete, gospodine Iliću, zapravo postići suprotan efekat od onog za koji se zalažete retorički u obrazloženju ovog zakona – da će to poskupeti usluge, da će odbiti investitore, da neće biti pozitivan impuls na putu integracije Srbije u EU, kako vi kažete u obrazloženju zakona. Još jedan od razloga zbog čega mislimo da ovaj zakon nije na dobar način pripremljen, poslat Skupštini i da ne zaslužuje podršku o ovakvom obliku, vidi se iz obrazloženja koje predlažete. Očigledno da ovaj zakon nije urađen ili da makar njegove prve ruke nisu urađene pre 15, 20 ili mesec dana, kada je poslat u Skupštinu, nego je rađen mnogo pre toga. Pošto kažete da je jedan od razloga za usvajanje po hitnom postupku to što po zakonu, po novim odredbama Zakona o budžetskom sistemu, da se visina taksi za javne usluge koje se pružaju dostave na saglasnost Ministarstvu nadležnom za poslove finansija do 31. marta 2013. godine, ili takse neće moći da se naplaćuju. Razumem da je to argument, ali je to argument u januaru i februaru, nije argument 16. jula, danas raspravljamo o ovom zakonu, niti je bio argument 20. juna, kada je Vlada utvrdila ovaj predlog i poslala ga Skupštini. Ne razumem čemu hitnost, kada mora da se prijavi visina taksi do 31. marta? Ovaj 31. mart je prošao, a sledeći 31. mart je za nekih osam ili devet meseci. Neću sada ulaziti u druge stvari, gospodine Iliću - zašto, kakvi još sve problemi postoje čak i u okviru sistema Republičkog geodetskog zavoda, ali ću vam reći šta su primedbe NALED-a. Mislim da je juče izašao drugi kvartalni izveštaj o statusu reformi 2013. godine, to je za period od aprila do kraja juna. Mnoge od tih preporuka se odnose na probleme sa građevinskim dozvolama i katastrom nepokretnosti. To su prepreke koje teraju strane investitore. Pažljivo sam čitao i nisam siguran da su njihove primedbe, ili da su makar ključni zahtevi, kako ste vi u jednom trenutku rekli, da se povećaju plate u Republičkom geodetskom zavodu. Ima mnogo drugih poslova koje treba uraditi pre toga, koje oni traže da se urade, a koji su vezani za politički deo države, za Vladu kada kreira i zakone a onda i poslovno okruženje. Ništa od toga nije odradila ova vlada, gospodine Iliću, ili vaše Ministarstvo, a Vladu posmatram kao celinu. Odlučili ste se da zatražite drastično povećanje koeficijenata, odnosno plata u sistemu državnog premera i katastra, da tako kažem, koristeći formulaciju iz naslova ovog zakona, a da mimo toga, zapravo, nema nikakve ozbiljne reforme. Taj problem naravno da nije od juče. To su primeri vežbi za studente Pravnog fakulteta već nekih 30-40 godina, o neuređenom sistemu stvarnih prava, zemljišta, primene različitih pravnih režima. Činjenica je da praktično od kraja Drugog svetskog rata nismo uspeli da uspostavimo efikasan sistem u ovom smislu. Baš zbog toga mislim da nije pravi put i da nije rešenje da se to radi ovako selektivnim, delimičnim izmenama zakona i zakona koji će stvoriti velike probleme i napetost u društvu, pogotovo u sektorima javne uprave i inače neki delovi javnih uprava, pogotovo privatnih sektora, a oni su, gospodine Iliću, investitori za koje navodno brinete ovakvim predlogom zakona, plaća ceh i cenu nesposobne države. Kada plaća taksu, to radi najdirektnije. Kada plaća porez, to radi malo manje direktno, ali ponovo finansira neefikasnu državu. Bojim se da ste uz ovakav predlog zakona produžili tu praksu, da ste ponudili jednu vrstu rešenja, koja pomalo izgleda sada kao to rešenje za hrast, o kojem se mnogo priča proteklih dana, koje možda divno i fantastično zvuči sa svim tim pasarelama, čeličnim oblogama itd. Mislim da našoj politici i sistemu državne uprave pre svega treba dobra hladna obloga, otrežnjenje, suočavanje sa tim koliko je taj sistem neefikasan, a da će onda moderni projekti, povećanje plata, formiranje takve vrste sistema doći na red. Pre toga ćete imati problem sa prosvetarima, sa zdravstvenim radnicima, sa mnogim segmentima onih koji primaju platu iz budžetskih sredstava, zbog ovoga što pokušavate da uradite ovim zakonom. Taj problem ćete posebno imati u manjim mestima, gde je i inače katastrofalna socijalna i ekonomska situacija. Hvala.
Reč ima ministar Ilić. Izvolite.
Gospodine poslaniče, pažljivo sam vas saslušao i u pravu ste i vaša diskusija je dobra. Slažem se sa vašom diskusijom, ali bih želeo da vam dam neka pojašnjenja. U prošloj Vladi Republički geodetski zavod je uvek poslovao i sam je sebe otplaćivao i nije bio na teretu budžeta. Sada u ovoj vladi svi prihodi i sve takse odlaze u budžet Republike Srbije. Znači, nema više sopstvenih prihoda, što je nekada bilo. Tačno je da su plate povećane, da se predlaže povećanje plata. Tačno je da ste i vi rekli – primanja zaposlenih. O tome i jeste, zato se i menja zakon, zbog tih primanja. Na primer, plata geometra sa srednjom stručnom spremom u Republičkom geodetskom zavodu po rešenju koje on ima je 23 hiljade dinara. Maksimalno, sa radnim stažom od 30 godina, on se popne na 32 hiljade. Da bi taj geometar izlazio na teren da radi, da li znate koliko je tamo štrajkova bilo, pa se angažovala radna snaga po ugovoru o delu itd, oni su ga godinama, u zadnjih pet godina, plaćali iz sopstvenih prihoda preko prekovremenih sati i raznoraznih dodataka itd, i on je imao ta primanja o kojima vi govorite. Sada mi to ukidamo, nema ništa od toga, jer Ministarstvo finansija više neće da daje odobrenje da iz budžetske rezerve da neke pare da se to nadomesti, nego samo fiksna plata po ugovoru. Ovaj sa 23 hiljade, geometar koji je svaki dan na terenu, neće više da izađe napolje, neće ni novi da dođe. Nije tačno i ovde je pogrešno i napisano i to ćemo promeniti. Oni imaju pravilnik o tome i direktor poštuje pravilnik, 3% se odnosi na visoku stručnu spremu, a 50% na ove najniže sa 23 hiljade. Oni su tražili da prežive i štrajkuju. Vi znate da je štrajk bio svake godine i svake godine se na mala vrata nekako davalo da se to nadomesti na nekih 35-40 hiljada. Sada to želi da se vrati na platu koju će on da ima, a da mu se ne daje milostinja svakog 1. Ako je dobar, neko mu da prekovremene sate, ako nije poslušan, on mu kaže – nemaš ovog meseca itd. Oni to traže, to traži sindikat, to traže sva njihova udruženja, da se definiše plata i da on ima svoju platu za koju zna da će primiti svakog meseca, a ne da zavisi od nekog rukovodioca da li će mu pisati sate, koliko sati, gde će ga voditi, kako će ga voditi. Oni izuzetno dobro pune budžet od taksi koje naplaćuju i nisu na teretu države, ali neko im to sve uzima i oni od toga nemaju ništa. Zato je to veoma bitno, a takse uređuje Vlada Republike Srbije. Visina takse se donosi uredbom Vlade i Vlada te takse uzima u budžet, a njih ostavi sa platom od 23 hiljade i ti ljudi dolaze svaki dan pred Vladu i traže sastanak sa svim ministrima. Mi više ne možemo sa njima da raspravljamo o istoj temi. Kada dođe gospođa geometar, svaki dan na terenu, u čizmama i kaže – ministre, ja imam 23 hiljade platu, ali jednom nisam otišla na teren i šef mi nije dao prekovremeni, mojoj koleginici je dao jer ona je slušala, a ja sam mu se jednom suprotstavila i on mi nije to uradio. To se sada želi regulisati. Direktor neće moći da određuje, nego oni imaju svoj pravilnik koji su doneli i koji je potpisan, a direktor je dužan da sprovodi taj pravilnik. To ćemo popraviti. U pravu ste. Tačno je da ima tu puno problema. Tačno je da se zakoni mogu menjati. Zakon o planiranju i izgradnji je spreman za parlament. Pozivam vas da dođete i da pogledate. Ima jedna sporna stvar, a to je konverzija. Gospodine Đuriću, vi i svi pravnici koji žele da pomognu, ne samo u parlamentu da dođemo i da raspravljamo, jeste, nije, radili su najbolji stručnjaci, radili su i spolja, USAID, Svetska banka, svi su radili i svi kažemo da nije dobro rešenje o konverziji. Hajde pomozite, vi ste iz te struke. Dođite i vi da se uključite, pogledajte, dajte primedbe da to popravimo, ali moramo izaći sa tim zakonom. Nemojmo posle kada ga donesemo u parlamentu da ga svi napadnemo, onda ga upropastimo raznoraznim amandmanima itd, nego da to dovedemo u red. Imate otvoren poziv da to dovedemo u red. Ponavljam, vaša diskusija je potpuno na mestu kada pogledate primanja, kada pogledate sve, ali više niko neće u finansijama sa njima da razgovara kada dođu. Ovo je bilo zadnji put i kažu – donesite zakon da znamo koliku platu imate i u koji program ulazimo sa vama za narednu godinu, nemojte svakog prvog da dolazite i da tražite, jer mi ne znamo šta ćemo sa vama više, ne možemo da vam dajemo, a sa 23 hiljade vi nećete da radite. To je problem danas. Zato smo i došli u parlament da ovaj problem razrešimo, ako možemo da ga razrešimo. Ako ne možemo, imaćemo opet problem, pa će onda i "Nalet" i svi da nas napadnu i kažu – niste efikasni. Nismo efikasni da geometar sa 30 godina staža sa srednjom školom, oni nose najveći deo posla na terenu, izađe na teren, na kišu, na vetar, po ceo dan i da donese 23 hiljade platu. Onda dođe neko pa kukumače, pa popušta, pa daj na mala vrata itd. Načeli ste jednu temu koja je veoma ozbiljna. Pitanje hrasta, svi pričaju o hrastu i stvarno je čoveku muka da sluša tu priču. Pojavio se hrast koji je gazda prodao i naplatio u punom iznosu i nije reč rekao da je to nešto važno. Rekao je - imam hrast. Izašao je sudski veštak, procenio i on je naplatio. Svi se zaređali tamo i naplatili. Neko četiri hiljade evra, neko 11, nego šest, nije bitno. Sada kada je sve naplaćeno, prodato, oni kažu – ne možemo sad da damo. Kako ne možete kada ste prodali? Oni kažu - To je važno za naše selo. Zašto ste onda prodali, što niste rekli projektantima da je to važno? Bila vam je kafana važna, pa ste svi potpisima tražili da je obiđemo, pa je škola važna, u redu je, pa važno ovo, pa važno ono, crkva je važna, nijednu nismo zakačili, oskrnavili itd, ali hrast niko nije pomenuo. Kada je došla mašina do hrasta, onda su svi rekli – ne može. Nismo hteli da uđemo u konflikt i da isečemo. Ne bih voleo da raspravljamo o toj temi. Pozvao sam projektante, stručnjake, svi su ljudi rešili problem, ušli u problem, pomerili most koji još uvek nije liven. Na jednoj strani mosta nisu izliveni stubovi, neki stub za dva metara, neki za metar. Potpuno su uveli radijus auto-puta koji je 100% ispoštovan po zakonu i nije ugrožena bezbednost saobraćaja i sve to su završili i obišli su hrast. Evo je trasa auto-puta, hrast je obiđen, most je malo razmaknut, razmaknute su trase (pokazuje mapu, prim. sten. ) i šta se dogodilo? Projekat mosta zahteva samo dva meseca da se ozvaniči, nema zastoja, nema ničega i to je sve u skladu sa zakonom i bezbednost saobraćaja je ispoštovana, i uglovi, i ulasci, i radijus, i tuneli i sve je po zakonu i propisu. Traži se vreme da se ovi stubovi na mostu od 600 metara pomere sa jedne strane, a sa druge se liju, pravi se most i to je sve u redu. Prema tome, svi oni koji brinu o tom hrastu, koji sede tamo ispod njega, nema potrebe da ga čuvaju, niko ga neće dirati, on ostaje zaštićen, zemljište oko njega ostaje. Ponavljam, ti koji se tamo najviše guraju su najviše naplatili i ćutali dok su naplaćivali, sve su uradili i posle toga su se setili. Sve je u redu i mi taj problem nemamo. Sve će biti u najboljem redu izvedeno do kraja, kao što zakon zapoveda. Neće biti ugrožen saobraćaj. Ne bih želeo o toj temi da vas smaram, ali sam dužan da upoznam narodne poslanike. Svaki dan se provlači priča, ja bih odsekao, ja bih ovo, ja bih ono. Mi nismo hteli da uđemo u sukob ni sa jednim građaninom. Za svaki problem postoji rešenje. I za ovaj zakon postoji rešenje. Dobro je da ste podneli amandmane. Svaki dobar amandman treba usvojiti, treba ga prihvatiti i treba urediti, ali ne možemo dozvoliti da neko danas radi za 23 hiljade dinara odgovoran posao i da ga neko zbog toga proganja. Hvala vam i izvinite što sam malo odužio, ali bio sam dužan. Potpuno se slažem sa vašom diskusijom, ponavljam, i veoma sam zadovoljan, kad god sam u parlamentu, što vi, gospodine Đuriću, veoma konkretno diskutujete i dajete određene sugestije koje su za mene sasvim solidne. Želim da vas pohvalim kao poslanika.
Hvala. Reč ima Predrag Marković, po povredi Poslovnika. Izvolite.
Hvala vam, uvažena potpredsednice, a vi ste prva potpredsednica Narodne skupštine. Skrećem vam pažnju na član 106. Meni lično je bilo vrlo neprijatno dobacivanje koje se čulo, a, kao što znate, član 106. kaže: "Govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres". To se odnosi na sve govornike i dobacivanja koja su govorila da može i da se okrene televizor, da ne mora da se okreće mapa, su vrlo nekorektna, pre svega prema ministru Iliću, kao što su i dobacivanja prema prethodnom govorniku kada je izgovorio i ogradio se da je Džordž Vašington bio geometar, što je naravno posledica onoga što danas naša deca takođe rade - koriste podatke sa interneta. Samo da nešto objasnimo. Sve je stvar konteksta, kao što je i ovo objašnjenje bilo stvar konteksta da se ne bi pogrešno tumačile plate. Isto tako, i ovo je pitanje konteksta. U veku u kome živi u Virdžiniji Džordž Vašington postoji drugačije shvatanje škole, obrazovanja i diplome. Džordž Vašington nije imao nikakvu školu, kao što znate, on se obrazovao u crkvi kao samouk, kao i Vuk Karadžić. U svojim beleškama je napisao da je njegovo interesovanje za geografiju, istoriju, vojsku, matematiku, muziku, a jeste od šesnaeste godine bio na funkciji koja se u to vreme prevodom danas može zvati, recimo, glavnim geodetom - neko ko proverava sporove između zemljoposednika. Vrlo je važno da u ovakvoj diskusiji svi vodimo računa da dajemo tačne podatke, proverene podatke, ili da na vreme, kao što je sada ministar pravovremeno uradio, razgraničimo šta je ono što je formalno primanje, a šta je ono što je stvarno primanje, jer ovakve činjenice su važne za ozbiljnu diskusiju. Hvala svima što to čine i vama što ćete ubuduće sprečavati dobacivanja. Ne tražim da se glasa o ovome. Hvala.
Hvala, gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik Bojan Đurić, replika. Izvolite.
Neću trošiti više od 20-ak sekundi oko Vašingtona. Hvala vam, gospodine Markoviću. Doduše, nije sa interneta. Dosta dobar pogled na karijeru Džordža Vašingtona imate, recimo, u knjizi "Istorija američkog naroda". Zašto je pominjem? Zato što je to jedan od najboljih prevoda takve vrste literature na naš jezik, a uradila je gospođa Đordana Kurir, koja radi u ovom parlamentu i ne verujem da je mnogo grešila u prevodima, onako kako vi na neki način implicirate. Gospodine Iliću, hvala vam na pohvalama. Neću doći kao pravnik da vam pomažem za Zakon o konverziji. Ako me zovete kao političara, mislim da tu odluku ne možemo da donesemo ovako. Donesite odluku u rekonstrukciji da menjate stranački sastav vladajuće koalicije, pa onda možda o tome i možemo da razgovaramo, ali onda za mnoge ne bi bilo mesta. Kao političar ću vam reći šta mislim o konverziji. Kao i onda kada je zakon usvajan, i danas sam protiv tog koncepta uopšte, a pogotovo onog dela koji se tiče naplate za one koji su došli do određenih nepokretnosti kroz procese privatizacije itd. Mislim da je to bila demagoška, populistička i besmislena odluka, da je nije ni trebalo uvoditi i da je služila samo zamazivanju očiju javnosti i da zbog toga, između ostalog, toliko danas imamo problema i sa tim zakonom, da imamo problema sa investicijama. Ali, neke od tih stvari, takav odnos prema onima koji investiraju, su karakteristične za ovu vladu, nisu bili samo za onu koja je bila na vlasti do 2012. godine. Drago mi je na razjašnjenju za ove koeficijente, ali ne piše tako u zakonu, gospodine Iliću, već piše da će se koeficijent od tri do 50, u zavisnosti od zvanja, posebnih uslova rada, odgovornosti, složenosti poslova, obima, težine, prirode posla i osnovne plate. Jeste jedan kriterijum osnovna plata, ali svi ovi drugi kriterijumi idu u korist onih koji su na višim pozicijama i već imaju veću platu. Hvala.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Sada određujem pauzu i sa radom nastavljamo u 15,30 časova. Hvala. [[Posle pauze.]] Nastavljamo sa radom. Da li još neko od predstavnika poslaničkih grupa želi reč? Reč ima narodni poslanik Dejan Rajčić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsedavajuća. U nastavku ovog popodnevnog zasedanja i nakon diskusija prethodnih govornika, kolega poslanika, imali smo prilike da čujemo mišljenja koja se u pojedinim oblastima vrlo razlikuju i koja su vrlo kontradiktorna. No, ne bih o onome što smo čuli, želeo bih da kažem nešto više javnosti Srbije najpre, u ime poslaničke grupe NS, oko čega se zapravo danas vodi celokupna polemika i šta mi zapravo danas razmatramo, o kojim zakonskim predlozima i rešenjima govorimo. Dakle, Republički geodetski zavod je jedna od najznačajnijih državnih institucija koje država ima. Ona to jeste po samoj prirodi i suštini svog posla kojim se bavi, jer baviti se pitanjem teritorije i uređenja prostora i evidentiranjem svih stvari koje se na nekom prostoru nalaze, zapravo predstavlja bavljenje pitanjima koja su vezana za samu državnost neke države. Jedan od osnovnih atributa svake države jeste i njena teritorija. Država bez teritorije ne postoji. Da bismo znali gde nam je teritorija, kakva je, šta sve sadrži, koliko je uređena, to neko mora da radi. U ovom slučaju, država Srbija je svoj posao upravljanja ovim podacima, obradom ovih podataka, poverila upravo Republičkom geodetskom zavodu. Poslovi koje radi Republički geodetski zavod, dakle, radi poslove iz domena organa državne uprave koji se odnosi na državni premer, katastar nepokretnosti, katastar vodova, kako podzemnih, tako i nadzemnih, i ostalim geodetskim radovima, kao što su na primer: katastarske podloge, adresni registar, vođenje adresnog registra, radi na katastarsko-topografskom planu, prati celokupnu infrastrukturu koja se na jednom prostoru i nekom lokalitetu nalazi i pruža sve ostale usluge ostalim relevantnim firmama, institucijama koje se bave inženjersko-tehničkim poslovima u cilju obavljanja te svoje primarne delatnosti. Ako je u pitanju urbanizam, pruža potrebne podatke urbanističkim planerima, prostornim planerima, ako je u pitanju energetika, onda energetskim preduzećima koja se bave energetskom infrastrukturom i razvojem. U tom smislu je potrebno da na pravilan način shvatimo mesto i ulogu ove, da ne kažem, jedne od najvažnijih institucija koje Republika Srbija ima. Ako bih začas, a reći ću vam na kraju i zašto ću sada to uraditi, pobrojao i pročitao delokrug radova i poslova kojim se Republički geodetski zavod bavi, objasniću kasnije zašto to činim. Dakle, Geodetski zavod izvodi osnovne geodetske radove, zatim katastarski i komasacioni premer zemljišta, osniva i održava katastar nepokretnosti jedne od najvažnijih oblasti koja je potrebna ovoj državi i uopšte jednom pravno uređenom društvu. Već sam rekao: premer vodova, osniva i održava taj isti katastar vodova, vrši stručni nadzor nad izvedenim geodetskim radovima koje geodetske kuće rade. Jedna od oblasti rada i delovanja Zavoda je izdavanje licenci za rad geodetskim organizacijama, ali istovremeno i utvrđivanje uslova i okolnosti u kojima se te licence mogu i opozvati, odnosno oduzeti, izdaje i oduzima ovlašćenje za snimanje iz vazdušnog prostora, dakle, aerofotogrametrijsko snimanje teritorije Republike Srbije za potrebe državnog premera, vodi adresni registar, održava registar prostornih jedinica, vrši premer državne granice i vodi registar državne granice, vrši katastarsko klasiranje i bonitiranje zemljišta, utvrđivanje kvaliteta i njihovo evidentiranje, vrši obračun katastarskih prihoda, vrši procenu i vodi vrednost nekih nepokretnosti, vrši topografski premer, kartografsku delatnost obavlja takođe, vodi evidenciju o geografskim imenima, osniva, održava i raspolaže geodetsko-katastarskim informacionim sistemom, što je jedna od najvažnijih oblasti uopšte za razvoj, pravilno planiranje i razvoj jedne države i jednog društva. Republički geodetski zavod uzima učešće u osnivanju i održavanju nacionalne infrastrukture geoprostornih podataka koji se nalaze na teritoriji Republike Srbije, vrši inspekcijski nadzor nad radom geodetskih organizacija, vrši overu geodetskih podloga za potrebe inženjersko-tehničkih oblasti prilikom izrade projekata, pruža i druge usluge iz delokruga Zavoda koje se tiču međunarodne saradnje naše države, a koje se oslanjaju na jednu od ovih oblasti i resora koje pokriva Republički geodetski zavod. Pre izvesnog vremena, najnovijim propisima, Republičkom geodetskom zavodu pridodate su i nove nadležnosti i novi poslovi koje bi on trebalo i mora ispuniti, po zakonima koji su usvojeni u ovom parlamentu. Od skora, Republički geodetski zavod se bavi pitanjima restitucije, jednom veoma širokom i osetljivom oblašću koja je jako bitna i značajna za funkcionisanje ove države i za demokratizaciju našeg društva i jedan od takođe ključnih parametara u postupku i procesu pristupanja države Srbije EU, jer bez rešenih pitanja zaostalih restitucije, nama nema napretka. Zatim, ovo što smo pre nekoliko meseci usvojili, Zakon o upisu prava nad objektima izgrađenim bez izdate građevinske dozvole, samo da podsetim da je u Srbiji, iz ovih ili onih razloga, bez građevinske dozvole izdato oko 1.300.000 takvih objekata. To je jedan ogroman posao koji je, sa postojećim kapacitetima i postojećim brojem uposlenih u Republičkom geodetskom zavodu, vrlo teško ostvariti bez onoga što sledi, a što je zapravo bilo pitanje ovih prethodnih diskusija - zašto se povećava, odnosno ne bi se moglo reći čak ni povećava, novčana masa za isplatu zarada zaposlenih u Republičkom geodetskom zavodu, već se povećava psihološka jedna stimulacija koja se javlja u redovima zaposlenih u Republičkom geodetskom zavodu, dakle, geodetai geometara, kako bi se činjenična situacija da se od 2009. godine na ovamo ti ljudi bukvalno snalaze kako da održe nivo isplaćenih izdataka i finansijskih prinadležnosti svojim zaposlenima kroz forme, kako smo malopre čuli, pisanja i obračuna prekovremenog rada, stimulisanja na osnovu nekakvih ostvarenih ušteda itd, a sve to zapravo u cilju dostizanja nekog već ostvarenog i postignutog nivoa njihovih zarada koje se ovog trenutka, kao i tada iz 2009. godine, nalaze na redu veličine od tridesetak i par hiljada dinara, ne više. Zašto se sada ovo radi? To faktično stanje koje od 2009. godine postoji, u smislu ostvarivanja zarada ljudi geodetske struke zaposlenih u Republičkom geodetskom zavodu, je definisano Zakonom o državnim službenicima i činovnicima koji, kao što smo imali prilike da čujemo, a ja to dobro znam, kao čovek koji je i prethodnih godina u okviru svog posla bio često uslovljen da kontaktira i radi sa radnicima katastara širom Srbije, oni su imali osnovni nivo zarade 23.000-24.000 dinara. Upravo kroz ovaj iskazani procenat uvećanja njihovih zarada do 50%, kako je rečeno od 3% do 50%, mi fakat ništa ne uvećavam, nadalje, u budućnosti, njihov nivo zarada i dalje će biti na istom nivou kao i do sada 34.000, 35.000 ili 36.000. Samo pokušavamo da kroz jedan sistemski i zakonit okvir izbegnemo onu prethodnu gimnastiku, da je tako nazovem, koja se javljala u prethodnom periodu od 2009. godine do danas, a koja, naravno, nije primerena ni jednom zaposlenom čoveku, čoveku koji pruža svoj rad u bilo kojoj firmi, pa i u Republičkom geodetskom zavodu i koji zato očekuje da ima odgovarajuću finansijsku naknadu, koja se zove njegova zarada. Zašto bismo se više kroz razno razne gimnastičke instrumente služili metodama uvećavanja, odnosno omogućavanja načina da se kroz pisanje fiktivnih prekovremenih radnih sati, kroz pisanje fiktivnih i nepostojećih stimulacija ostvarenih na osnovu kojekakvih ušteda u svom radu, ne, zato mislim da je mnogo poštenije da ti ljudi znaju tačno šta im je startna zarada, kolika im je mesečna zarada, ostvarena u okviru njihove školske spreme i poslova i zadataka koje obavljaju angažujući se na svom radnom mestu i zadatku u katastrima širom Srbije. Da se od danas ti ljudi svakog narednog jutra bude, ne pitajući se da li će se možda idućeg meseca desiti nešto, pa neće iz kojekakvog razloga imati te prekovremene radne sate, ili ostvariti kojekakvu fiktivnu uštedu i na taj način izgubiti stimulaciju, na osnovu koje su do sada, eto da kažem, krpili tih 35.000, 36.000 hiljada ukupne zarade, odnosno tih 12-ak, 13 hiljada, koje su ostvarivali na taj način dobijajući kroz stimulaciju, ili prekovremene radne sate. Republički geodetski zavod ima veoma veliko angažovanje na važnim državnim projektima u ovom trenutku, koji se realizuju u Republici Srbiji. Oni imaju vrlo aktivno učešće u realizaciji projekta izgradnje jedne od najvećih kapitalnih investicija koja je već kroz njihovu delatnost i krenula, a to je izgradnja Južnog toka, koja fizički, kako smo čuli počeće negde s kraja ove godine. Ali, ne zaboravite da svako izvođenje građevinaca na teren podrazumeva najpre pravno-imovinsku pripremu i rešavanje pitanja nad zemljištem na kome se objekat gradi, tako da su tu već poslovi, možemo slobodno reći, u pogledu realizacije projekta Južni tok krenuli na taj način što su radnici, ili ljudi iz Republičkog geodetskog zavoda već uzeli taj projekat u svoj rad i već je određivanjem trase, široke trase i uže trase koridora tog toga, on već u vazi rada. Zatim, geometri su vrlo angažovani na izgradnji autoputeva, odnosno koridora 10 i 11, koji se rade u Republici Srbiji. Na kraju krajeva, ne bi bilo moguća ni realizacija, koja je još uvek u toku, izgradnje velikog broja stanova na području Kasarne "Stepa Stepanović" na Voždovcu, bez jednog aktivnijeg pristupa koji su ljudi iz Republičkog geodetskog zavoda i Sektora za informaciono-komunikacione tehnologije ostvarili na taj način što su, koristeći savremene softverske programe, uspeli da ubrzaju kroz informacioni sistem upis svih stanova, stambenih jedinica, kojih ima oko 5.000 u objektima izgrađenim na prostoru Kasarne. Na taj način izvrše upis svih 5.000 stambenih jedinica kroz etažnu deobu i etažno izdvajanje, kroz jedan softver koji su napravili, tako da su na taj način u toku samo jednog dana bili u stanju da donesu i do nekoliko stotina rešenja o izdvajanju i upisu stanova u evidenciju katastra nepokretnosti. Katastar nepokretnosti, koji je jedna od najznačajnijih stvari kojima se uopšte Republički geodetskizavod bavi, znači, formirana baza nepokretnosti kojom RGZ operiše i koju vodi, održava i nadograđuje, vezana je za pitanje zaštite imovine koja je jedno od osnovnih ljudskih prava. Pitanje imovine, vlasništva je pitanje još od rimskog perioda pa naovamo, koje je prisutno kao jedno od najznačajnijih pitanja i njegova zaštita, svakako, je jedna od najznačajnijih stvari kojima se katastar nepokretnosti bavi. Za razliku od nekih vremena posle Drugog svetskog rata, kada je pitanje imovine tretirano na jedan drugačiji način u okviru tadašnjeg društveno-političkog sistema, pitanje imovine danas,od vremena uvođenja višeparlamentarizma i početka demokratskih tranzicija u ovom društvu dobija svoj puni značaj i puni kapacitet i pitanje imovine kroz rad ljudi u RGZ ovog trenutka dobija svoju pravu formu koja je kompatibilna sa rešenjima i formom koja postoji u razvijenim demokratskim društvima na zapadu. Šta je još bitno reći vezano za ovaj predlog izmena i dopuna Zakona o premeru i katastru? Kroz ovaj zakon, moraću da požurim još dva tri minuta imamo, kroz ovaj zakon je omogućen aktivniji pristup jednom širem broju geodetskih inženjera koji su sada u okviru reforme sistema visokoškolstva stekli svoja znanja i diplome, ne samo na osnovnim, odnosno master akademskim studijama, već i kroz školovanje, odnosno studije na specijalističkim strukovnim studijama. Dakle, oni imaju isti rang stepena obrazovanja i dosadašnja rešenje koje je tretiralo pitanje rada i uloge tih inženjera, odnosno tada svršenih studenata iz 2009. godine koje je stupilo na snagu čini mi se u jesen 2010. godine je diskriminisalo ogroman broj geodetskih inženjera koji su bili na studijama, na specijalističkim studijama i stekli znanje geodetskih inženjera specijalista strukovnih studija. Na ovaj način sada i oni, dakle, inženjeri specijalisti strukovnih studija, mogu potpuno ravnopravno sa svojim kolegama master akademskih studija da steknu licencu prvog reda koja je potrebna za pružanje usluga u izradi projektno tehničkih dokumenata, odnosno dokumentacije za koje je predviđeno posedovanje licence prvog reda. Na taj način je ispravljena jedna nepravda sigurno prema velikom broju geodeta i geodetskih inženjera i geometara uopšte, koji su prethodnih tri godine bili u jednom vrlo diskriminisanom i inferiornom položaju, a što se naročito ogledalo u manjim sredinama. Za razliku, možda od Beograda, čiju situaciju ne poznajem dovoljno, u manjim gradovima, a ti manji gradovi mogu biti gradovi reda i veličine i do par desetina hiljada stanovnika, vrlo teško je bilo pronaći geodetskog inženjera, a kamoli još možda i dva koji rade u istoj firmi i koji su mogli da rade geodetsku projektno tehničku dokumentaciju i isto overavaju ako je bila sastavni deo nekih elaborata za oblasti urbanizma ili neke druge projektno tehničke dokumentacije. Na ovaj način je ispravljena velika nepravda i stekla se mogućnost da se kroz pojačani nivo konkurencije i konkurentnosti tih geodetskih organizacija dođe do, sa jedne strane, povećanja kvaliteta pružanih usluga, a sa druge strane, do snižavanja cena pruženih usluga, što će opet generalno uticati na razvoj privredno ekonomskih odnosa i relacija u ekonomiji naše države.
Hvala. Reč ima narodni poslanik doktor Vladimir Marinković.
Uvažena predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, analizirajući ovo zakonsko rešenje, kao predstavnik Socijaldemokratske partije Srbije, moram da obratim posebnu pažnju na nešto što u zakonu definiše i bavi se pravima zaposlenih i sve ono što će podstaći i poboljšati bolju motivaciju i efikasnost i efektivnost njihovog rada. U jednoj ovako važnoj instituciji koju predstavlja Geodetski zavod, upravo ću komentarisati onaj deo koji se tiče usaglašavanja sa Zakonom o državnim službenicima i delom koji se tiče aktivnosti samog menadžmenta Geodetskog zavoda u tom procesu motivisanja kroz proces nagrađivanja. Koliko je institucija Geodetskog zavoda važna neću puno da govorim, govorile su to kolege koje su jako stručne pre mene, govori jedna informacija da recimo Geodetski zavod Republike Srpske je institucija koju je tadašnji premijer, praktično preselio u zgradu Vlade Republike Srpske i koja recimo, predstavlja jednu od najvažnijih institucija od nacionalnog interesa u toj zemlji, a tako je i u razvijenim zemljama u Evropi i regionu. Ono što može da predstavlja moj kritički osvrt kada je u pitanju ovo zakonsko rešenje može da predstavlja taj deo same organizacionog aspekta Geodetskog zavoda, jer ako govorimo o potrebi da se radnici, da se zaposleni koji su geodetske struke motivišu, nagrađuju i da bolje i kvalitetnije rade, pošto rade posao od nacionalnog interesa, a sve je nacionalni interes što će pomoći našoj zemlji da privuče što više stranih direktnih investicija i da realizuje što brže i što kvalitetnije kapitalne projekte, kao što je Koridor 10, kao što je Koridor 11, u kojima Geodetski zavod aktivno učestvuje, kao što je obilaznica Ostružnički most, onda pomoćne saobraćajnice oko mosta na Adi i drugi kapitalni projekti. Ono što bi bio moj predlog samom Ministarstvu i odnosi se na zakonsko rešenje, to je da mi nismo primetili da u samoj organizacionoj šemiGeodetskog zavoda, postoji nešto što predstavlja sine kva kon, upravljačkog procesa u javnom i privatnom sektoru, a to je sektor za upravljanje i razvoj ljudskim resursima. Postoji više sektora, između ostalog pravni sektor, sektor za informacioni sistem, međutim ne znam kako će se to odraziti i kakvi će rezultati biti kada je u pitanju razvoj ljudskih resursa i njihova motivacija u instituciji koja nema sektor, direkciju ili službu koja se isključivo bavi onim aktivnostima koje definišu razvoj i motivaciju ljudskih resursa. Ne zaboravite da u ceo taj korpus koji predstavlja i aspekt motivisanja zaposlenih da bolje i efikasnije rade, podrazumeva planiranje ljudskih resursa, analizu radnih mesta, dizajniranje poslova u instituciji, kvalitetno regrutovanje i selekciju onoga što ovaj zakon najviše tretira u ovom članu 10b u stavu 2. a to je ocena uspešnosti, odnosno ocena performansi zaposlenih i kriterijumi za njihovo nagrađivanje. Nisam siguran da bez jednog kvalitetnog sektora koji se bavi upravo procesima i aktivnostima savremenog upravljačkog procesa ljudskim resursima i organizaciji, jedan čovek, pa makar to bio i direktor institucije, može da na kvalitetan način odredi kako će zaposleni u toj instituciji biti nagrađeni. Zato apelujem da se na osnovu toga uradi još nešto što je moguće više, da se definišu jasni standardi za motivisanje zaposlenih u toj organizaciji. U ime poslaničke grupe SDPS, apelujem da se u Geodetskom zavodu osnuje poseban sektor ili direkcija koja će se isključivo baviti ljudskim resursima i koja će doneti jednu višegodišnju, dugoročnu strategiju razvoja ljudskih resursa u toj instituciji koja je veoma važna, ne samo u tom nekom aspektu građevine, izdavanja katastra, nego je jako važna u procesu ekonomskog razvoja i privlačenju stranih direktnih investicija. Svi smo svesni toga, ministar je o tome govorio, da je prosto sistem važan, da i Kancelarija za brze odgovore, a nadam se da će početi da radi što pre, ne može da radi u punom kapacitetu i da da kvalitetne rezultate, ako nemamo efikasan Geodetski zavod i motivisanje ljudi koji će u skladu sa njihovim znanjem i sposobnostima najbolje moguće raditi svoj posao. Ono što ipak predstavlja vrednost ovog zakona, to je konačno usklađivanje i bavljenje jednog ministarstva, sa Zakonom o visokom obrazovanju, usklađivanjem sa Zakonom o državnim službenicima, jer svi smo mi svesni da većina državnih institucija i javnih preduzeća nisu uskladili sistematizaciju svojih radnih mesta i svoje organizacione šeme sa ta dva zakona. Ovo predstavlja jedan korak napred i jednu modernizaciju i Geodetskog zavoda, ali i jedan impuls dodatnim drugim institucijama u javnom sektoru da se posle osam godina konačno usklade sa onim što smo kao država prihvatili, a to je Bolonjska deklaracija i to je slobodan akademski prostor koji podrazumeva sve zemlje Evrope koje smo mi prihvatili i koje treba da poštujemo. U mnogim državnim institucijama, u javnom sektoru, još uvek u sistematizacijama radnih mesta, imate ono što se zove šesti stepen, sedmi jedan, sedmi dva, osmi stepen. To ne postoji, 2005. godine kada smo doneli Zakon o visokom obrazovanju, a 2010. godine su rađene izmene i dopune tog zakona, ti stepeni ne postoje. Postoje tri stepena kad je u pitanju visoko obrazovanje. Dakle, prvi stepen, drugi stepen i treći stepen. Postoji strukovno visoko obrazovanje, postoji akademsko visoko obrazovanje i ne možemo usaglašavati i ne možemo ljude koji su završili specijalističke strukovne studije, ili su završili osnovne strukovne studije i imaju 180 bodova ili kredita, kako hoćete, da ih raspoređujemo u okviru starih sistematizacija radnih mesta na pozicije koje zahtevaju srednje škole ili na pozicije gde primaju platu kao da imaju neku višu školu koja od 2005. godine, kao pojam, kao termin, ne postoji. Stav je SDPS da je ovo upravo vrednost ovog zakona, koja će pomoći u definisanju jasnih standarda, napredovanja procene jasne obrazovanja i njegovog kvaliteta, ljudi koji su zaposleni u državnim institucijama, pomoći će i u onome što se zove horizontalna i vertikalna prohodnost u samom obrazovanju, ali u firmama i institucijama i organizacijama u kojima ljudi rade. Isto tako, veoma je važno povezati ovaj zakon sa poštovanjem Zakona o visokom obrazovanju, zato što će konačno ljudi koji se bave razvojem ljudskih resursa u institucijama moći da cene u skladu sa standardima i zakonom nivo njihovog obrazovanja. Ono što nam je Bolonja donela, to je ne samo diploma, nego i dodatak diplomi koji svaki zaposleni mora da priloži Sektoru za ljudske resurse, gde se jasno vidi koje su to kompetentnosti, onaj koji treba da napreduje ili koji treba da se zaposli kao pripravnik ima i u skladu sa tim, ljudi koji se bave upravljanjem ljudskim resursima, mogu da donose odluke kako bi najbolje ljude mogli da postavljaju na najodgovornija mesta. Dakle, Geodetski zavod, usklađivajući se sa Zakonom o visokom obrazovanju i Zakonom o državnim službenicima, ide ka tome da postane jedna stvarno moderna institucija, koja može da radi i da ima rezultate, u svakom slučaju koji su primereni jednoj takvoj instituciji, uz jednu opasku da mora da poradi na tome da se sam proces upravljanja kadrovima i proces obrazovanja kadrovske ekipiranosti, u toj instituciji mora bolje osmišljavati, definisati jednu direkciju ili sektor koji će se isključivo time baviti. Podsetiću vas da je i teorija i praksa pokazala da jedan, do dva, dva i po posto zaposlenih u bilo kojoj organizaciji, da li je javni ili privatni sektor, mora da se bavi isključivo razvojem ljudskih resursa u toj organizaciji. Mislim da procenu rada zaposlenih, procenu njihovih rezultata, modele i standarde prema kojima ćete nagrađivati zaposlene u jednoj organizaciji ne može da se prepusti jednom čoveku, već to treba da se radi kao što se radi u savremenim kompanijama, koje rade na tržišnom principu. Znači, imate bazu podataka, imate informacioni sistem, nadležna služba to prati na njen predlog, glavni menadžer, u ovom slučaju direktor Geodetskog zavoda, može da donosi odluke koje će naravno ići u prilog tome da zaposleni budu motivisani. Ovde dolazimo u jednu veliku opasnost, dame i gospodo, a to je da prosto, kada jedan čovek odlučuje može tu doći do određenih subjektivnih mera, do subjektivnih modela, kada je u pitanju motivisanost koji se ne oslanjaju na ono što se zove rezultat i efikasnost u tom preduzeću. Ne zaboravite samo ako imate standarde koji se poštuju, u svakom segmentu poslovanja, da li je to industrija, da li su to usluge, da li je to javni sektor, samo tada ako poštujete te standarde onda možete i da imate ono što se zove ravnopravna utakmica ljudskih znanja i sposobnosti. Samo tada ćete imati kvalitet, onaj najbolji, izvorni, gde će se ljudi utrkivati ko će bolje, više da radi, da znaju da će biti motivisani na svaki način, ako su bolji, ako ostvaruju bolje rezultate. Samo na taj način ni nikako drugačije. Tako da to je jedan predlog i na kraju krajeva govorili smo o tome u usklađivanju ovoga zakona sa Zakonom o visokom obrazovanju. Pa, zar to što smo prihvatili Bolonju nije ustvari uvođenje standarda u naše visoko obrazovanje? Upravo je to bio cilj prihvatanja Bolonje od strane našeg obrazovnog sistema i od naše države. Da nema diskrecionog prava profesora, nastavnika da ocenjuje studenta onako kako on želi, nego prosto imate ono što se zove predispitne obaveze, imate usmeni ispit. To su standardi, ako ih neko ispuni – ispuni, i prosto imate najkvalitetniji mogući način ocenjivanja i rezultata onih koji se bore za određenu ocenu i za određeni uspeh. To su primedbe i jedan, slobodno mogu da kažem kritički osvrt SDP na ovaj zakon. Mi ćemo podneti i jedan amandman na ovaj zakon, o tome ćemo naravno diskutovati i na samom Odboru za infrastrukturu, prostorno planiranje, telekomunikacije i saobraćaj. Mogu da naglasim da će poslanička glupa SDP u Danu za glasanje glasati za ovaj zakon. Zahvaljujem se.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević. Izvolite.
Poštovani ministre, predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru i ministar Ilić je u uvodnom izlaganju govorio o tome šta su razlozi za donošenje ovih izmena zakona, kratko ću ih pobrojati. Jedan od razloga je adekvatno regulisanje statusa zaposlenih u Republičkom geodetskom zavodu, koji su geodetske struke, a drugi razlog je motivacija tih zaposlenih, obzirom da se radi o ljudima, kako reče ministar, sa nižim platama, kako bi se prevazišli problemi velikog zagušenja u samom Republičkom geodetskom zavodu, sporo rešavanje problema, dugih procedura, itd. Takođe, jedan od razloga je bio i usklađivanje sa evropskim zakonima i sa evropskim standardima. To je dakle ministar Ilić naveo kao razlog zbog čega se vrše ove izmene i dopune zakona. Hajde da krenemo od početka, od tih razloga zbog čega menjamo zakon, da i prokomentarišemo. Kao jedan od razloga je bilo motivisanje radnika geodetske struke, jer ljudi primaju niske plate, a rade odgovorne poslove i imamo česte štrajkove tih zaposlenih u Geodetskom zavodu. Ni jedan od ministara u prethodnom sazivu to nije mogao da reši, pa se nameće kao obaveza, obzirom da su svi prihodi koji su do sada bili delimično i sopstveni u Republičkom geodetskom zavodu, a čini mi se da toga nije bilo, sada prešli i na budžet, da se na neki način nađe zakonsko rešenje kako bi ti ljudi bili nagrađeni i predloženo je da se državnim službenicima geodetske struke u Zavodu osnovna plata množi sa koeficijentom koji se kreće u rasponu od tri do 50% od koeficijenta utvrđenog zakonom. Postavlja se jedno logično pitanje, obzirom da smo čuli od kolege Đurića da te plate nisu baš toliko niske koliko se predstavljaju, da jeste osnovna plata 23-24.000, ali da one sa raznim nekim drugim uvećanjima dolaze i do cifre od 40-45.000 dinara za srednju školu. Da li su te plate toliko niske i da li je to jedini ili osnovni razlog zbog čega je veliko zagušenje u katastru i zbog čega se toliko čeka na rešavanje određenih problema u katastru, ne možete da dobijete upis ili bilo koji drugi posao da hoćete da završite, to traje mesecima? Ako to jeste motiv, onda se postavlja logično pitanje, zašta su samo radnici geodetske struke izdvojeni iz svih drugih? U Republičkom geodetskom zavodu rade i druge struke, rade i pravnici, rade ljudi sa višim i srednjim školama, a Geodetski zavod se bavi upravo pravno-imovinskim odnosima i tu ima puno pravnika. Zašto bi radnici pravne struke ili neke druge, bili manje vredni od radnika geodetske struke i na ovaj način bili izdvojeni i nagrađeni samo radnici geodetske struke? Mislim da to baš i nije u skladu sa onim što je bila osnovna motivacija za izmenu zakona. S druge strane pak, napominjanje da oni ljudi koji su zaposleni u Republičkom geodetskom zavodu sa višom ili sa visokom stručnom spremom, koji su na odgovornim mestima, koje takođe kači ovaj zakon, a imaju plate i po 70 i po 100.000 dinara, nismo napravili nijansiranje između onih sa srednjom stručnom spremom kojima treba povećati platu da bi bili ažurniji, zašto nismo napravili onda drugačije raspone za one sa srednjom školom, a drugačije raspone za one koji imaju više i visoke škole. Dakle, po nama je potrebno nijansirati i preciznije odrediti kome će se koliko povećati plata kroz taj dodatni koeficijent, jer se kaže u članu 10b, zadnji stav, da dodatni koeficijent svakom državnom službeniku utvrđuje rešenjem direktora Zavoda. Bilo je reči da treba da se izbegne politizacija ili nepotizam, na ovaj način smo utvrdili da će to biti u rasponu od tri do 50%, ali opet će jedan čovek, odnosno direktor Zavoda rešenjem utvrđivati koliki će biti taj koeficijent. Dakle, opet je slobodna volja nekog ko je tamo postavljen, naravno politički. Opet će ceniti ne na osnovu određenih preciznih kriterijuma da li je neko radio ažurno ili nije, da li je na osnovu neke norme postigao dobar rezultat, pa će mu na osnovu toga biti veći koeficijent već verovatno na osnovu subjektivnih kriterijuma će se određivati čija će plata biti povećana i za koliko. Druga važna izmena u ovom zakonu, odnosno najvažnija izmena u ovom zakonu jeste preciziranje ko može raditi određene geodetske poslove, ko može i na osnovu koje škole da dobije određenu licencu, sa koliko godina staža, itd. Jedan od razloga koji je pominjan ovde je usklađivanje sa evropskim zakonodavstvom i sa normama koje važe u ovoj oblasti, odnosno usklađivanje za zakonodavstvom ili sa normama koje važe u zemljama u okruženju. Tu izražavam veliku rezervu, jer sam se malo raspitivao i čitao i ne postoji nijedna zemlja u okruženju, a naročito ne postoji nijedna zemlja u EU u kojoj je moguće da bilo koji inženjer bilo koje struke, pa naravno i geodetske, može da dobije licencu prvog reda, a da prethodno nije završio akademske studije. Ovde se u vašem predlogu izmena zakona kaže da licencu prvog reda može da dobije i lice koje završilo specijalističke strukovne studije u trajanju najmanje četiri godine. Specijalističke strukovne studije za one koji se malo manje interesuju za obrazovni sistem su nekadašnje više škole i ne postoji zemlja, barem u ovom delu sveta, gde može da se dobije licenca prvog reda a da niste završili akademske studije, odnosno da ste završili više škole, odnosno u ovom slučaju specijalističke strukovne studije. Neke kolege pre mene su ovde govorile da se ovom izmenom zakona ispravlja nepravda koja je učinjena prema tim ljudima, pa ako tako pojednostavljujemo stvari, onda ćemo doći do rešenja koje možemo da primenimo i u drugim strukama. Na primer, neko ko ne može da završi Pravni fakultet nego završi prvi stepen, radi pet godina u nekoj advokatskoj kancelariji, stiče pravo analogijom sa ovim zakonom da polaže pravosudni ispit i da bude advokat. Da li je to moguće? Naravno da nije moguće. Ne postoji nijedna inženjerska struka gde može lice koje je završilo Višu građevinsku ili Višu mašinsku ili Višu elektrotehničku školu da dobije licencu za projektovanje. To ne postoji. Može da dobije licencu za izvođenje određenih radova, ali ne i da bude odgovorno lice za složenije poslove koji se tiču inženjerstva. Ako hoćemo sve da relativizujemo, onda šaljemo jednu jako ružnu poruku. Svima onima koji studiraju šaljemo poruku – nemate potrebe da gulite klupe pet godina na akademskim studijama, da polažete po 45 ispita, idite, završavajte specijalističke strukovne studije i ista ćete prava imati posle određenog broja godina provedenih u struci u nekoj firmi, dobićete licencu za projekte, da izvodite radove, da osnujete firme, da čak budete i na položaju. Mislim da ovakva uravnilovka jeste jedna degradacija obrazovanja u geodetskoj struci i mislim da ovo ni u kom slučaju nije u skladu sa evropskim standardima, niti je u skladu sa normama koje važe čak ni u zemljama u okruženju. Zamislite kada bi medicinske sestre ili više medicinske sestre prepisivale terapiju? Gde bismo onda stigli? Dakle, tačno mora da se zna i zato valjda postoje gradacije u obrazovanju ko šta može da radi. Zato se valjda i ide na akademske studije, da se određena materija savlada prema nastavnom planu i programu onako kako je to predviđeno i standardizovano u svim zemljama u okruženju. Čak se i u članu 7. kaže da za licencu za izvođenje radova o održavanju katastra nepokretnosti, katastra vodova itd. može da konkuriše geodetska organizacija koja ima dva zaposlena lica geodetske struke sa najmanje završenom srednjom geodetskom školom. Razumem s jedne strane motiv da postoji ne mali broj malih opština, sredina gde ne možete uvek da nađete dipl. inženjera geodezije ili inženjera geodezije sa višom školom, ali najveći broj geodetskih organizacija je zakonom iz 2009. godine prilagodio svoj rad novijim zakonskim propisima, da ne može svako da radi sve. Tim zakonom je data mogućnost u nekom prelaznom periodu da čak i neke licencne poslove i složenije poslove geodetske struke rade firme koje imaju zaposlene sa višom školom. Dalja degradacija struke, gde se ovi poslovi poveravaju čak i onim organizacijama koje nemaju zaposlena odgovorna lica, inženjere, već zapošljavaju samo lica sa srednjom geodetskom školom, bi zaista bila nedopustiva i na uštrb onoga što je čak glavni motiv izmena ovog zakona, da se kroz smanjivanje tih kriterijuma dâ mogućnost da veći broj ljudi radi u tim organizacijama i da se obim posla i to čekanje u katastrima smanji. Mi ćemo značajno izgubiti na kvalitetu. Ne može na isti način da složene poslove u oblasti geodetskih premera rade ljudi koji imaju završene srednje škole i oni koji završe fakultete. Opet se na isti način vrši uravnilovka. Mislim da članovi od 6. do 10. zaista na jedan neprimeren način prave ravnotežu i uravnilovku između različitih nivoa obrazovanja. Da je to tako moguće, verovatno ne bi postojale različite škole, nego bi svi išli u jedne te iste škole i mogli da rade sve poslove. Nećemo ništa dobiti time što ćemo dati mogućnost da ljudima koji nemaju dovoljno škole mogu da rade poslove ili da imaju čak licence za izvođenje i projektovanje geodetskih radova u odnosu na one koji to nemaju. U članu 8. je predviđeno da se provera kvaliteta određenih poslova vrši nakon inspekcijskog nadzora, a dodato je - i stručnog nadzora. Ne znam da postoji ijedna inženjerska struka gde je inspektor nadležan za tu struku postavljen od strane određenog ministarstva da vrši inspekcijski nadzor a da prethodno nije stručno lice. Dakle, potpuni pleonazam. Ako je inspektor, onda je već prethodno stručno lice i inspekcijski nadzor apsolutno ne znači da nije i stručan, odnosno mora da bude stručan da bi bio inspekcijski. Potpuno nepotrebno preciziranje da je to sada i inspekcijski i stručni nadzor. Naravno da je stručni nadzor. Ne možete da budete inspektor ako niste stručno lice. Demokratska stranka Srbije je podnela dvadesetak amandmana koji se tiču ovih primedbi o kojima sam govorio i u pogledu detaljnijeg preciziranja ko može da dobije licence za odgovarajuće geodetske poslove, kako mogu da se firme registruju za geodetske poslove, sa koliko zaposlenih odgovarajuće struke, sa kojim vrstama licence, za koje vrste poslova. Verujem da ćemo u jednoj argumentovanoj stručnoj raspravi na Odboru doći do kvalitetnog rešenja koje će se razlikovati od ovog koje je predloženo u zakonu. Mislim da je zaista nedopustiva dalja degradacija i pravljenje jedne uravnilovke između različitih nivoa obrazovanja. Ne znam čime je to motivisano, ali prosto je nedopustivo da šaljemo takvu poruku da ljudi koji su završili visoke škole,koji imaju odgovarajuće obrazovanje, koji su mnogo više uložili u svoj napredak i svoje obrazovanje da dođu u istu ravan sa onima koji su išli linijom manjeg otpora i sa raznim vezama i vezicama se zaposlili u odgovarajuće republičke institucije, stiču ista prava i ista zvanja kao što su oni koji su morali da idu na akademske studije i da redovnim putem dolaze do svog obrazovanja i usavršavanja. Što se DSS tiče, naše izjašnjavanje po ovom zakonu će zavisiti od toga kako ćete se odrediti prema našim amandmanima. Dve glavne zamerke se odnose upravo na to, da ne možemo da prihvatimo da se za poslove projektovanja licence izdaju onima koji su završili specijalističke i strukovne studije, jer takve stvari ne postoje i takva rešenja ne postoje nigde u svetu, niti u jednoj struci. Zato postoje inženjerske komore. Inženjerske komore daju određene licence po tačno određenoj proceduri. Ne vidim zašto bi za geodetsku trebalo da važe drugačija pravila od pravila u oblasti građevine, u oblasti mašinstva, elektro struke itd. Zahvaljujem se na pažnji.
Hvala. Reč ima ministar Ilić.
Čuli smo mnogo primedbi, opravdanih i neopravdanih, ali bih hteo nešto da kažem radi javnosti. Mi kao da živimo u nekoj zemlji i ne poznajemo svoju sopstvenu zemlju, kao da nikada nismo bili na nekim funkcijama i da ne poznajemo Srbiju. Znate li vi da u državnoj administraciji, a i u geodetskoj struci, ne možemo da zadržimo kadrove sa primanjima od 40, 50 hiljada dinara, a sa startnim platama od 30 – ni slučajno. Da li vi verujete da ljudi koji pišu ove zakone o kojima mi pričamo imaju platu između 28 i 50 hiljada dinara? Mi smo rasadnik kadrova. Mi ih fabrikujemo, spremamo, onda dođe neki privatnik ili stranac pa kad ih mi osposobimo, on ih pokupi. Mi primimo nove, naučimo ih, obučimo, sve uradimo i oni odu. Da li vi verujete da mi za republičkog inspektora u jednom velikom gradu kao što je Kraljevo godinama imamo penzionera, jer neće nijedan diplomirani inženjer sa stručnim ispitom da radi za tako male pare. U Topoli nijedan diplomirani pravnik neće da radi u katastru, nego uzimamo iz Kragujevca i dolazi jedan dan sedmično. Tako je u mnogim opštinama. Mi kažemo – ima predmeta. Dođe čovek na jedan dan, od ujutru i što reši do kraja radnog vremena, rešio je i ode. On reši dva, tri predmeta i ode. Neće ljudi da rade. Nije to samo u ministarstvu koje ja vodim. Tako je u mnogim ministarstvima. Da li vi verujete da jedan grad poput Čačka nema više urologa? Neće niko da dođe. Sedeće ovde, volontiraće u Beogradu, čekaće na Kliničkom centru ali neće da ide u unutrašnjost. Neće. Mala mu plata. To je problem ove države. Ljudi se snalaze na neki način. Naći geometra u unutrašnjosti – to je premija. A naći dva geometra – čudo. Gospodine poslaniče, to su široke teme o kojima ova država treba da razgovara, ne samo Vlada, svi treba da pričamo o tome. Da li vi verujete da trenutno na auto-putu nama treba 70 nadzornih organa, diplomiranih inženjera građevinske struke. Šta mislite, koliko se javilo? Javio se jedan. Gde su kadrovi? Ja ne znam, ja ne školujem ljude. Svi su neki menadžeri. Koga kod sretnete i pitate šta je završio – menadžment, saradnju sa medijima, PR, itd. Niko neće da kaže da je geometar i da hoće da se zaposli. Sada smo primili 20 pravnika u Ministarstvu, zato što ih je 20 otišlo. I čim ovih 20 osposobimo, samo čujemo da su pojedine domaće i strane firme njih prisvojili. Jer, oni kažu – privatnici daju tri puta veću platu, žao mi je, mala su deca, imamo zahteve i prohteve i odu. Mi opet primimo novog, osposobimo, naučimo, edukujemo, vodimo, pokazujemo, govorimo i čim ga naučimo – on ode. Ja sam vam nabrojao da 20 opština u Srbiji nema geometra. Neće niko da dođe. Nema diplomiranih geometara, nema pravnika. Topola je nadomak Beograda, zašto neće niko? Zato pričamo o tome. Svi kažete – hoćemo brze dozvole, brzu papirologiju, itd. Vi ne možete da date pripravniku da vam radi na projektu od 300 miliona evra. Konkretno, radi se Koridoru 1, gde je investicija milijardu i 200, 300 miliona, za sada, i kome to da date? Ko će da reši imovinsko-pravne odnose? Pripravnik? Onda mi kažete – imamo problem sa ovim drvetom, sa onim, sa ovom ustanovom, sa onom, itd. Naravno, to treba da urade ljudi, a njih nema. To je problem. Sada počinje veliki projekt – Južni tok. Gde je struka? Znate li koliko treba inženjera, pravnika, nadzornih organa? Mi ih nemamo. Na primer, Kraljevo. Ja tu držim godinama čoveka u penziji da bude republički inspektor. Nijedan se nije javio poslednjih pet godina. Da ne pričam o Kragujevcu i drugim gradovima. Svi kažu da im je mala plata i da ne mogu da rade za tako male pare. Odoše nam svi. A vi ćete da kažete – imate 200 hiljada predmeta. Mi kažemo da imamo, ali imamo samo troje ljudi koji mogu da rade na tim predmetima. Zamislite sada tri diplomirana pravnika i da im date 200 hiljada predmeta. Ili, evo, 720 hiljada predmeta je došlo za upis u katastar nepokretnosti. A znate koliko imamo diplomiranih pravnika koji mogu samostalno da rade na tim projektima? Imamo četiri-pet. Za koliko godina to može da se završi? Vi sad možete da ih tražite, ali oni neće da dođu. Jer, neko ih tamo primi, da im dobru platu i oni odu. I odmah nam vrbuju najboljeg pravnika, najboljeg geometra, najboljeg inženjera, najboljeg građevinca. Dođe strana kompanija i pokupi nam sve kadrove. Odjednom odu 20 ljudi. Ostaju samo ministar, državni sekretari i pomoćnici. I oni, ako nađu nešto bolje, polako odlaze. Jer, i ministarska plata je 103 hiljada dinara. Vi sad zadržite državnog sekretara, ekstra-stručnog. Mi ne možemo da nađemo sekretara ministarstva, treba osam godina radnog staža, pravni fakultet, stručni ispit. On bude jedno vreme i ode. Prema tome, ja vas molim da shvatite jednu tešku situaciju u državi. Znači, mi ne uvećavamo masu para. Mi hoćemo da legalizujemo platu kroz zakon. Da nemamo situaciju da neko nekome ko mu je po volji upiše prekovremene sate i da mu, a neko ko mu se nije nasmešio, nije mu simpatičan, neće da mu upiše i on radi za 23 hiljade. Taj samo čeka priliku da negde ode. To je veliki problem. Znači, nećemo svakog prvog da idemo u Ministarstvo finansija i da molimo, a sindikati uoči svake plate dođu i najave štrajk. Onda svi sednemo i kažemo – kako da ih pokrijemo, stvarno su male, hajde da im nekako to damo. Sada nećemo da im damo, nego da uđu u budžet, da znamo da je masa plata tolika i tolika, a ne da imamo neku cifru. Mi hoćemo da legalizujemo ovih 40 hiljada o čemu smo govorili, da piše u zakonu da on ima platu 40 hiljada. Šta ćemo, ne možemo više? Ali, ne smemo da dozvolimo da mu piše 23, jer on neće nikada da donese koja su primanja kad dođe kod mene, nego mi donese rešenje sa startnom platom. Čim mu vi kažete da ništa ne radi, da mora da ubrza, on kaže – ministre, ja imam 23 hiljade, izvolite, ja ne mogu da preživim, pao sam u depresiju, ne mogu da radim. Šta ja da mu kažem na to? Ja sad moram da zovem njegove šefove i da kažem zašto je to tako, kako je to tako, a oni mi kažu da su mu malo dali ovde, malo onde, nešto su krpili, itd. U masi ostaje isto u dinar. Ministarstvo finansija nije htelo da da saglasnost na jedan dinar povećanja plata ukupne mase, samo da ih preraspodelimo regularno. Tako je prethodna Vlada davala, ali davala ispod žita. To su svi radili i to se radilo godinama. Mi sada kažemo – što se mi stidimo da kažemo, ako im dajemo toliko, nek stoji zakon i svima dajemo toliko. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milan Lapčević, replika. Izvolite.
Gospodine ministre, potpuno vas razumem i slažem se sa većinom stvari koje ste rekli. Kako ste počeli da pričate kako su male plate, kako svi beže, prosto imam utisak da će i vas neka strana firma da otme i da nećete da budete ministar više. Jutros, dolazeći na Skupštinu, slušam državne nacionalne medije, gde jedan kaže da u zemlji Srbiji u ovom trenutku ima 68 hiljada ljudi sa završenom visokom akademskom školom bez posla, na birou. Prosto mi je neverovatna ova priča da nema ko da radi i da nemamo koga da nađemo. Razumem da oni ljudi koji su došli i rade u državnoj službi, osposobili se, imaju to stručno znanje, a nemaju dobru platu, da ih vrbuju te druge firme, ali je nemoguće da 68 hiljada ljudi sa diplomom visokoškolca nije zainteresovano da radi poslove na izgradnji gasovoda, na autoputu ili slično. Na kraju krajeva, pomenuli ste nadzor. Ima masa firmi koje su privatne i koje mogu da rade nadzor i koje treba da rade nadzor. Niko ovde nije pomenuo, niti je rekao da je protiv povećanja plata tim ljudima koji imaju najniža primanja, 23 hiljade. Potpuno podržavamo koncept da to ne bude ispod žita, nego da na jedan legalan način dobiju tih 45, koje bi bila valjda dovoljna motivacija da oni rade ažurno. Ali, ovde u zakonu niste rekli da ti ljudi koji imaju srednju stručnu spremu imaju 23 hiljade, njima se može povećati od 20 do 50% taj koeficijent, nego ste rekli - zbirno od 3% do 50%. Opet će zavisiti, ne od nekog ko sedi sa strane i piše prekovremene časove, nego će u ovom slučaju zavisiti od direktora zavoda koji će utvrđivati svojim rešenjem koji je taj uvećavajući koeficijent. Nije šija nego vrat. Otprilike isto. Da ste precizirali i rekli – za srednju stručnu spremu geodetske struke biće povećanje 40%, za višu 15%, za visoku 5%, nema nikakvih problema, aminujem, pozdravljamo, podržavamo. (Predsedavajući: Vreme.) Završavam jednom rečenicom. Ovako, pravimo jednu uravnilovku, koja opet neće da reši problem, a naročito neće da reši problem onoga što se tiče uprosečavanja, licenci, ko može da radi, da li može sa srednjom, da li sa višom, da li sa visokom, da li svi možemo da radimo sve, pravdajući se da nemamo dovoljno ljudi. Nije baš tako. Ima puno geodetskih organizacija koje vape za poslom, a nemaju ga.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Marinković, replika.
Radi 60 hiljada studenata koji studiraju na visokim strukovnim školama u našoj zemlji i na preko 110 studijskih programa koji podrazumevaju osnovne i strukovne studije, moram da kažem nekoliko stvari. Dakle, prvo radi činjenica i istine, više ne postoje više škole. One od 2005. godine ne postoje. Drugo, potpuno su izjednačene strukovne studije i akademske studije. Jedina razlika u tome, i nadovezao bih se na diskusiju gospodina Ilića, je u tome što strukovne studije osposobljavaju studente upravo za tržište rada, posle tri godine, a akademske studije podrazumevaju da će se ti studenti nadograđivati u akademskom smislu, završavati master studije, doktorate i raditi kao nastavnici, predavači ili profesori na visokim školama ili univerzitetima. Četiri godine traju strukovne studije, tri plus jedna specijalističkih. Izmene i dopune Zakona o visokom obrazovanju će definisati kako je to u razvijenim zemljama koje poštuju Bolonjsku deklaraciju i master strukovne studije. Dakle, razlika je u tome samo što su strukovne studije primenjene, a akademske ono što taj termin i podrazumeva, osposobljavaju ljude da posle te škole imaju teorijsko i praktično znanje da odmah nastupe na tržištu rada. Ne radi se ni o kakvim studentima koji na brz ili bilo kakav način hoće da završe studije i onda im ovaj zakon ili Zakon o visokom obrazovanju i Zakon o državnim službenicima to obezbeđuju. To prosto nije tačno. Znači, moramo se držati činjenica. Podsetiću vas samo, pominjemo EU, pominjemo razvijene zemlje, u Nemačkoj su upravo te tzv. fahovšule, strukovne škole gde studenti idu na praksu tri ili četiri dana, a teorijski se osposobljavaju jedan dan, najcenjenije i najvrednije. Upravo ti ljudi stvaraju industrijsko društvo i nosioci su reindustrijalizaicije. Hvala.
Vreme. Gospodine Lapčeviću, po kom osnovu?
Po osnovu tumačenja onoga što sam govorio.
Nemojte molim vas. Zakon je jedno, a vi ćete voditi raspravu o obrazovanju. Nemate reč. Reč ima narodna poslanica Jelena Travar Miljević. (Milan Lapčević, s mesta: Po poslovniku.) Dao sam reč, a vi ćete posle reklamirati Poslovnik.
Zahvaljujem. Danas govorimo o izmenama i dopunama Zakona o državnom premeru i katastru. Poštovani ministre, zaista mislim da je dobro kada se vidi da jedan zakon možda ne daje pun efekat na terenu pristupiti izmenama i dopunama. Isto tako, moram da naglasim da nisam sigurna da će ovo u potpunosti modifikovati i u potpunosti unaprediti rad katastarske službe. To ste i sami rekli u početnom izlaganju. Ali, svaki korak koji vodi ka sistemskom rešenju i upravo ono o čemu ste pričali, uvođenje u sistem određenih plata, onda je to svakako pohvalno. Bila sam tako slobodna, pa sam gledala šta je to Republički geodetski zavod koji je osnovan 1992. godine u današnjem obliku imao od delatnosti, a šta je to što danas sve radi. Onda sam to isto tako spustila na lokalni nivo, odnosno opštinu Žitište iz koje dolazim i gde 525 kilometara kvadratnih mahom poljoprivredne površine pokriva pet službenika. Onda, kad pričamo o radu samog katastra, onda to ne možemo gledati jednostrano samo s jedne strane da li je iz grada ili iz neke male sredine koja je razuđena sa malim brojem stanovnika. Jedna analiza sveobuhvatna mora da se radi. U svakom slučaju, kada pričam o lokalnom radu katastra u opštini Žitište, bila bih potpuno bezobrazna kada ne bih rekla da oni na najbolji mogući način rade svoj posao, s obzirom na broj ljudi koji treba taj posao da obavlja. Samo poređenja radi, recimo, od osnivanja 1992. godine nadležnosti su bile: obavljanje stručnih poslova i poslova državne uprave koji se odnose na državni premer, katastar nepokretnosti, katastar vodova, a danas, pored toga, imamo proširene delatnosti, pa vrše i osnovne geodetske radove, adresne radove, topografsko-katastarsku delatnost, procena vrednosti nepokretnosti, geodetsko-katastarski informacioni sistem, nacionalnu infrastrukturu geoprostronih podataka, geodetski radovi u inženjersko-tehničkim oblastima. Ispravićete me ako grešim, ali mislim da je ovo više nego duplo posla nego kada je Republički geodetski zavod osnovan. Kada pogledamo upravo delokrug rada zavoda i ukažemo na činjenicu da je i obim poslova značajno povećan kroz dva zakona koja smo usvojili u poslednje vreme – Zakon o upisu prava svojine, a isto tako i zakon koji dozvoljava konverziju, onda ćemo shvatiti da ti ljudi imaju značajno više posla. Po onim podacima koje ima, za obavljanje poslova iz delokruga zavoda imamo 319 radnih mesta sa oko 2700 i nešto radnika. Pričam za teritoriju cele Srbije, odnosno za svih šest sektora i svim onim katastarskim jedinicama koje rade u opštinama i gradovima. Upravo zaposleni geodetske struke obavljaju ta terenska i stručne geodetske i katastarske poslove na geodetskom merenju, prikupljanju i registraciji podataka u katastru nepokretnosti, koji jesu od jednog opšteg interesa za Republiku Srbiju. Negde se ovim zakonom preciznije definišu izvršilačka radna mesta. Naravno, pominje se i složenost i odgovornost, tako da ne mislim da će to skroz biti diskreciono pravo direktora. Mislim da će se možda nekim kriterijumima i pojasniti kako se kome određuje plata. Ono što meni takođe jeste interesantno jesu izmene koje se odnose na geodetske organizacije, odnosno to su privredna društva, pravna lica, same radnje i preduzetnici. Shodno tome, iz kakve opštine dolazim, a to je jedna od najnerazvijenijih opština Srbije, mi trenutno na evidenciji Nacionalne službe za zapošljavanje nemamo nikog sa visokom stručnom spremom ovog tipa. S druge strane, kada pogledamo da je 2009. jedan broj ljudi koji je imao srednju stručnu spremu i verovatno jako veliko iskustvo u obavljanju ovakvih poslova, mislim da im treba ponovo dati priliku da oni legalno uđu upravo u ovakve poslove. Jer, realno, kada pogledamo šta je to što se radi u ruralnim sredinama, pa to i jeste nešto što zahteva rad ovakvih i ovih ljudi na terenu. Mislim da ovo što se proširuje broj lica koja mogu da dobiju geodetsku licencu prvog i drugog reda nije nešto kritično, jer isto tako postoji i jedna preventivna mera koja može privremeno da je oduzme na tri meseca do tri godine i to je nešto što je po meni pohvalno, naročito ako Zavod vodi registar koji je javno dostupan na internet stranici Zavoda o izdatim licencama i licima zaposlenim u geodetskim organizacijama, kao i oduzimanju licenci i zabrani izvođenja geodetskih radova. Mislim da je to jedno povećanje transparentnosti, ali i same kontrole rada na terenu, jer će svako kada angažuje neku od ovih geodetskih organizacija ili lica tačno znati da li može da obavlja posao za koji ga angažuje, odnosno plaća. Ono na šta sam posebno htela da ukažem jeste usklađivanje sa Zakonom o izmenama i dopunama Zakona o budžetskom sistemu, kojim je propisano da se za jednu javnu uslugu može naplaćivati samo jedna taksa. Tu prvenstveno mislim i na član koji govori o oslobađanju, gde se u stvari oslobađaju plaćanja takse Republika Srbija, autonomna pokrajina, jedinica lokalne samouprave i njihovi organi i organizacije za obavljanje kancelarijskih poslova iz delokruga zavoda za izdavanje izvoda iz geodetsko-katastarskog informacionog sistema i za uvid u geodetsko-katastarske podatke. Ovo ističem iz jednog prostog razloga, jer se sećam perioda kada sam radila u opštini, vodila poslove privrede, urbanizma i graditeljstva. Svaki plan koji je neophodan jednoj opštini da bi se razvijala zahteva upravo prvobitno pribavljanje listova nepokretnosti, kao i samih planova, pa nekada podloga, snimaka terena itd. Sve je to iziskivalo od opštine da izdvoji određena sredstava. Ono što jeste danas ostalo kao obaveza lokalnih samouprava jeste izrada prostornih planova, planova detaljne regulacije, generalnih planova za naseljena mesta. U trenutku kada mi pričamo o privlačenju investicija i o bržem dobijanju građevinskih dozvola, sve to je nemoguće ukoliko ne koristimo upravo ovakve usluge od samog katastra. Znači, nama se dešavalo čak u par navrata, kao opštini, da ne možemo da poručimo sva ta neophodna dokumenta, jer tada nisu postojale stvari koje danas postoje u katastru, te bi sama izrada planova tekla sporije, a ona su neophodna i zakonski propisani da ih opština usvoji. Naravno, danas s ponosom mogu da kažem da u opštini postoji prostorni plan i da se rade drugi planovi. Ali, ne možemo očekivati opremanje jedne industrijske zone bez neophodne papirologije i ucrtanih instalacija koje upravo dobijamo, sada ovo pojašnjavam da bi svima bilo jasnije, koje mi dobijamo od Republičkog geodetskog zavoda, odnosno službe za katastar sa lokalnog nivoa. Sve ovo sam pričala da bi se shvatila jedna ozbiljnost rada same službe i koliko je bitno da tamo rade stručni ljudi i ljudi sa iskustvom. Isto tako, želim da ukažem gde su to benefiti koji će ubuduće, usvajanjem ovog zakona, imati same lokalne samouprave. Isto tako, lica kojima je u skladu sa zakonom vraćena nepokretnost oduzeta po ranijim propisima, mogu da upišu bez plaćanja takse tu imovinu. Prvenstveno tu mislim na one koji će sada prilikom obavljanja postupka restitucije, verovatno imati potrebe da tako nešto čine, kao i lica za upis po osnovu rešenja o nasleđivanju. Isto tako je činjenica da se taksa ne plaća za izvode geodetsko-katastarskog informacionog sistema za potrebe ostvarivanja prava iz obaveznog socijalnog osiguranja, socijalne zaštite, boračko-invalidske zaštite i zaštite civilnih invalida rata itd. Mislim da su ovo pozitivne promene u ovom zakonu, koje nisam čula da je neko specijalno neko od mojih kolega danas istakao. Sve ono što će uvesti rešenja sistemski i pružiti lokalnim samoupravama mogućnost da brže realizuju svoju saradnju koja mislim da je i te kako dobra i sve ono što će dovesti do dodatnog ispitivanja rada same službe, jer se ovim zakonom definiše i nadzor i pojačava kaznena politika, nema razloga da URS u danu za glasanje ne podrže.
Reč ima gospodin Lapčević, povreda Poslovnika. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče Arsenoviću, reklamiram povredu članova 104. i 107. – dostojanstvo Narodne skupštine i moje dostojanstvo kao narodnog poslanika. Reklamiram i član 27. Ustava Republike Srbije, koji kaže da su pred Ustavom i zakonom svi jednaki. Pretpostavljam da bi trebalo da budemo svi jednaki u ovoj Narodnoj skupštini i da je vaša dužnost i obaveza, kao predsedavajućeg, da se isto odnosite prema svakom narodnom poslaniku. Da li sam u pravu? Pretpostavljam da je vaše ćutanje znak odobravanja. Član 104. kaže – ako se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku itd, odnosno pogrešno protumači njegovo izlaganje, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima prava na repliku. Naravno, o tome odlučuje predsedavajući i njegovo je diskreciono pravo. Pitam vas – gde ste našli to diskreciono pravo, pa dali mom kolegi pravo na repliku posle mog izlaganja? Moje se izlaganje ni u kom delu, ni u jednoj jedinoj reči, ni prenosno, ni direktno nije odnosilo na njega i njegovo izlaganje. Molim vas da mi odgovorite na to i da mi date pravo na repliku.
Član 104. ste dobro citirali. Moje je diskreciono pravo da li ću vam dati repliku ili ne. U izlaganju gospodina Marinkovića nisam video ni jednu reč bilo kakve uvrede, ponižavanja, niti je vas prozvao, niti vašu partiju. Toga nije bilo. Smatrao sam, pogotovo što je to tema koja odudara, jer je obrazovanje sistem jedan o kome treba posebno voditi raspravu, da treba da pređemo na tačku dnevnog reda. Ako vi smatrate da je to za vas toliko bitno, evo, dajem vam repliku. Izvolite.
Generale, to možda dok ste bili vojnik, pa ste naučili da od vaše volje treba da zavisi nečije pravo, ovde … (Predsedavajući: Molim vas, bio sam tolerantan.) U članu 104. se kaže da ako neko pogrešno protumači nečije izlaganje, a to se desilo u ovom slučaju, taj ima pravo na repliku. Molim vas …
Gospodine Lapčeviću, dao sam vam pravo na reč, imate repliku, ali nemojte sada to povezivati ni sa mojom vojničkom karijerom, naprotiv, izuzetno sam tolerantan. Da je neko drugi ovde, možda bi se sasvim drugačije ponašao. Prema tome, još jedanput, kroz prste vam gledam, dajem vam pravo na repliku.
Stvarno vas molim da me ne ponižavate. Nema potrebe da mi gledate kroz prste. Pošto je bilo najviše reči o obrazovnom sistemu i sam ministar je navodio koliko problema nam je naneo taj obrazovni sistem i potpuno drugačije tumačenje nekih odredbi koje su nastupile iz Bolonjske deklaracije, čuvene, i bolonjskog obrazovnog sistema, to jeste problem. Dakle, da je sve isto i da se isto uči na strukovnim i akademskim studijama, verovatno bi se isto zvalo i isti bi se broj ispita polagao, ista bi se zvanja dobijala. Dakle, ne vidim zaista, niko nema protiv toga da visoke strukovne studije, visoke strukovne škole, ili kako se već zovu, imaju svoje mesto u obrazovnom sistemu, ali ne i ono koje može da se izjednači sa master akademskim studijama. To nije isto i ne može nikada da bude isto, niti je igde u svetu isto. Naše insistiranje da u zakonu ne mogu da se u istu ravan stave oni koji su završili visoke strukovne studije sa onima koji su završili master akademske studije, prosto, nije isto.
Hvala. (Vladimir Marinković, s mesta: Replika.) Gospodine Marinkoviću, nemojmo da idemo u repliku. Reč ima narodni poslanik Suzana Spasojević. Samo jedan dogovor. Pošto u 17,00 časova ministar mora da ode, da li želite da vaše izlaganje nastavimo sutra ili da otpočnete i da dovršite bez prisustva ministra? Molim vas, neka se gospođa Spasojević izjasni.
Plašim se da će moja diskusija trajati duže od pet minuta. Ako ministar može da sačeka 10 minuta plus tih pet minuta, požuriću.
Gospodine ministre, izvolite.
Mi imamo u pet sednicu Vlade, koja je zakazana. Do šest ću moći da se vratim. Ako vi hoćete da nastavimo u šest, sve ću vas saslušati dokle god hoćete. Ako hoćete da nastavimo sutra, ako ste zadovoljni da direktor Geodetskog zavoda i pomoćnik popišu sve vaše primedbe, u 18,00 časova se vraćam u salu i tada možemo nastaviti rad. Ako hoćete da sutra u 10,00 nastavimo, nije problem. Prema tome, kako god vi kažete. U pet imamo Vladu i moram da budem na Vladi, imam dve tačke na Vladi.
Gospodine ministre, poštovani narodni poslanici, danas završavamo rad i nastavljamo sutra u 10,00 časova.