Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, hteo bih da vam postavim nekoliko pitanja, vama kao predsednici Narodne skupštine. Interesuje me – kako je moguće da s tolikom lakoćom mesecima, a naročito poslednjih nedelja, trpite zulum koji izvršna vlast, na čelu s Borisom Tadićem, a preko marionetizovane Vlade Republike Srbije i njegovog kabineta, radi Narodnoj skupštini? Mogli ste da vidite poslednjih dana i predloge nekih zakona, propisa, kojima se, od strane izvršne vlasti, pokušava da nametne određeno ponašanje određenim institucijama koje proističu direktno iz Narodne skupštine i nemaju nikakve veze s Vladom Republike Srbije. To je u paketu ovih propisa. Interesuje me, kako je moguće da vršite tu funkciju koju vršite a da se nijednog trenutka ne oglasite, kao prva među jednakima ovde, kada je reč o poniženju Narodne skupštine? Kako je moguće da niste reagovali svih ovih nedelja kada je vođena hajka u pojedinim medijima protiv Narodne skupštine u celini, bez obzira na ono što Narodnu skupštinu opterećuje kada je reč o unutrašnjim odnosima, tim pre što je ponašanje jedne grupe poslanika, za koje vladajuća većina smatra da nije korektno, direktno u vezi s ponašanjem vladajuće većine i poimanjem atmosfere u Narodnoj skupštini, koju kreira vladajuća većina u svojim glavama i prenosi na rad Narodne skupštine? Drugo pitanje. Da li vam pada na pamet, kao predsedniku Odbora za ustavna pitanja, da sazovete taj odbor? Znate da smo vam više puta postavljali pitanja – da li ste svesni da je 31. 12. 2008. godine istekao rok za usaglašavanje svih propisa s Ustavom Republike Srbije, u skladu s Ustavnim zakonom? Šta vam pada na pamet da s tim u vezi uradite? Da li mislite da sazovete Odbor za ustavna pitanja i da taj odbor za ustavna pitanja nešto tim povodom zaključi i da preporuči dvotrećinskoj većini Narodne skupštine da promeni Ustavni zakon u tom delu i produži rok? Šta mislite da uradite? Kada će se doneti zakon o Narodnoj skupštini? Znate da postoji Predlog tog zakona. Ako jedan deo poslanika nije zadovoljan onim što piše u tom zakonu, postoji način da se on promeni amandmanima. Taj zakon može i treba da bude u proceduri. Šta ste uradili u odnosu na moje pitanje koje sam prošli put postavio, kada sam rekao da se predlozi opozicije, pre svega DSS-a, i to brojni zakoni koje smo podneli proteklih meseci, ne nalaze kao zakoni na spisku u proceduri ili na Internet veb stranici Narodne skupštine? Još uvek nije promenjeno, do jutros. Možete otići, uključiti kompjuter i pogledati kako izgleda veb prezentacija Narodne skupštine. Na šta to liči? Da li uopšte znate koliko zakona treba uskladiti s Ustavom Republike Srbije? Da li možete odmah da nam odgovorite koji je to broj? Šta ćete, na kraju krajeva, da radite s nezavisnim institucijama? Ne govorim o tome kolike plate kome treba da budu. Kada je kriza, svi treba da stegnemo kaiš, uključujući i sve druge institucije. Da li mislite da bi trebalo da, ispred ove narodne skupštine, učinite nešto na odbrani nezavisnih institucija koje je ova skupština birala, kao što je, recimo, NBS, guverner i ostali, od nasrtaja izvršne vlasti na njih, na način kako se to sada radi? Jer, šta se time dokazuje? Da je predsednik države bog i batina, a da Parlament ništa ne vredi? Hvala.
Gospodine Aligrudiću, Skupština ima saradnju s ostalim instancama vlasti, a odluke skupštinske većine su i zvanična poruka svim instancama vlasti i građanima Srbije o stavovima ove skupštine. Zakon o Skupštini je, kao što znate, u proceduri i plan nam je da ga u toku ovog perioda, pre godišnjih odmora, stavimo na dnevni red. Usaglašeno je 95% sadržaja ovog zakona, na moje zadovoljstvo, među predstavnicima svih poslaničkih grupa i predstoji nam period usaglašavanja još oko 5% teksta. Što se tiče naše ustavne obaveze, odnosno ustavne obaveze Vlade i resornih ministarstava da sva akta budu usaglašena s Ustavom, Skupština je u više navrata, u decembru prošle godine i početkom ove godine, obaveštavala Vladu o tome i očekujemo da oni to učine u najkraćem mogućem roku. Koji su to zakoni u proceduri? Tačno je da je najveći broj akata koje ste vi predložili, DSS, u proceduri a da se ne nalaze na sajtu, ali ste dobili pismenu informaciju od stručnih službi da je potrebno da dostavite tekstove u elektronskoj formi, kako bi mogli da budu na sajtu. Znam koliko je dokumenata u proceduri, 91, od toga 39 ratifikacija. To bi, otprilike, bilo to. Niste zadovoljni? Izvolite. Jutros vam je otišao dopis, imam informaciju od gospodina sekretara da vam je jutros poslat dopis s instrukcijama o tome da je potrebno da u elektronskoj formi dostavite predloge zakona.
Znate kako, ovo drugo što ste rekli je krajnje paušalni odgovor na ono što sam vas pitao, što znači da niste odgovorili ništa, pogotovu o odnosu ove narodne skupštine i institucija ove države. Ono što gledam ovih dana je apsolutno poništenje vrednosti ovog doma na taj način. Ako ovaj dom bira guvernera NBS-a, ako ovaj dom bira druge nezavisne institucije i ima odnos prema tim institucijama, onda ovaj dom treba da uređuje način ponašanja tih institucija u situacijama krize, a ne da slušaju instrukcije iz jednog centra, pre svega, kabineta Borisa Tadića. Na to mi niste odgovorili. Da se ne osvrćem na druge stvari, samo kratko, da ne bih oduzimao dalje vreme, vaš poslednji odgovor, koji ste dali kada je reč o veb prezentaciji Narodne skupštine i prikazu akata u proceduri, jeste direktno kršenje osnovnih principa parlamentarizma. Način na koji se ponaša generalni sekretar Narodne skupštine i vi koja mu u tome, očigledno, asistirate, ili neko ko vam daje naloge da se tako ponašate, direktno narušava vrednost ovog doma i ono što bi se zvalo – jednakost prava narodnih poslanika. Po Ustavu ove države, imamo pravo da predlažemo zakone. Imamo pravo, kao i svi drugi narodni poslanici, kao i Vlada Republike Srbije, da ti zakoni budu preneti na veb stranice. Ne možete nama naturati obavezu da vama, na osnovu vaših dopisa, gospodine generalni sekretaru, dostavljamo u elektronskom obliku naše predloge zakona koji ne postoje u elektronskom obliku. Pitanje sam vam postavio pre tri nedelje, a vi nama jutros šaljetetaj dopis. Na kraju krajeva, ti zakoni su zavedeni. Imate službe, izvolite, prekucajte ih, stavite ih u elektronsku formu i okačite na veb prezentaciju. To ste dužni da uradite. Nismo mi dužni da to uradimo, jer to nigde ne piše. Toliko o vašem odgovoru, koliko je pametan i korektan.
Gospodine Aligrudiću, ja bih se s vama složila da se čini pokušaj nekih da degradiraju Narodnu skupštinu, poziciju parlamentarca, personalno, i značaj parlamentarca i Narodne skupštine, i u svim komunikacijama, pre svega, s medijima i s ostalim instancama, činim napore da ovaj dom, koji radi izuzetno odgovoran posao, bude vrednovan na pravi način. Potrebno je da to činimo svi skupa. Vaše sugestije, u smislu da je potrebno da Parlament ima dostojanstvo koje će biti opservirano i van ovog doma, potpuno je na mestu. S vama se tu potpuno slažem i mislim da je potrebno da imamo zajedničku i sinhronizovanu akciju, koja treba da počne našim, pre svega, korektnim radom, a svedoci smo činjenice da se to i događa poslednjih nedelja. Žao mi je što niste zadovoljni svim mojim odgovorima, ali u svakom slučaju naći ćemo način da još jednom testiramo da li ste vi u obavezi ili stručne službe. Ako vi niste u obavezi, učinićemo sve napore da se sve što je u zakonskoj proceduri nađe na sajtu, jer to odgovara istini. Gospođa Jorgovanka Tabaković ima reč. Izvolite.
Imam pitanje za prvog potpredsednika Vlade, zamenika predsednika, gospodina Ivicu Dačića, jedno jedino pitanje, koje mnogo govori o ponašanju Vlade, koja jedno priča, a drugo radi. Pitanje je – zašto je potpredsednik Vlade Ivica Dačić potpisao rešenje o imenovanju dva člana Upravnog odbora Fonda za osiguranje i finansiranje spoljnotrgovinskih poslova, koji mi na ovoj sednici ukidamo, o čemu smo u načelu već raspravili? Naime, pod tačkom 21. dnevnog reda sednice koja je počela 30. marta, imamo temu – ukidanje Fonda za osiguranje spoljnotrgovinskih poslova. Čemu služi Upravni odbor Fonda, koji je u načelnoj raspravi već ukinut, a koji je trebalo da bude ukinut još pre tri godine, zato što se njegovi poslovi dupliraju u Agenciji koja osigurava izvozne poslove? Da li objašnjenje leži u podmetanju, bez izvinjenja na izrazu, gospodina Dinkića, čija su dva zaposlena u Ministarstvu ekonomije i regionalnog razvoja imenovana za članove Upravnog odbora. Reč je o Draganu Matoviću, diplomiranom pravniku, i Dušanu Vučkoviću, takođe, diplomiranom pravniku u Ministarstvu ekonomije i regionalnog razvoja. U „Službenom glasniku“ broj 26, koji je odštampan 14. aprila, pre nedelju dana, objavljena je Odluka o njihovom imenovanju, a istovremeno je razrešen gospodin Milan Krkobabić. U trenutku kada se preti otpuštanjem velikom broju zaposlenih u državnoj upravi, kada raspravljamo o rebalansu i pratećim zakonima koji treba da uštede, ovo je zaista neverovatna informacija. Dinkić svoje kadrove zaposlene u Ministarstvu želi da obezbedi na način koji nije dostojan ozbiljne Vlade u krizi. Pošto mi član 235. omogućava da dam jedno obaveštenje, ovo je bilo pitanje, obaveštavam građane da je neophodno da one prazne papire u sveskama za nabavku, koji sada ostaju goli, koriste za beleženja ovakvih postupaka Vlade, jer se mnogo toga nakuplja, a ne dajte da se zaboravi, jer u ovakvo krizno vreme ovo je nedopustivo ponašanje.
Zahvaljujem. Vaše pitanja će biti prosleđena Vladi, odnosno potpredsednicima Vlade. Reč ima narodni poslanik, gospodin Miroslav Markićević.
Poštovana potpredsednice, poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, imam neka pitanja i potrebni su mi odgovori na ta pitanja, odnosno obaveštenja, da bismo ja i poslanici Nove Srbije mogli građanima da damo neke odgovore, a tiču se pokrajinskih poslanika koji su u sastavu Skupštine Vojvodine. Kao što vidimo, to je, pre svega, zamerka medijima, postoje u ovim skupštinama koje postoje u političkom sistemu naše države dobri momci i loši momci. Naravno, u sastavu ove skupštine su ''loši momci'', zato što dolazimo na posao i radimo onoliko koliko znamo i umemo i prihvatili smo i podržavamo svaku akciju štednje, ukidanje dnevnica, smanjenje plata, plaćanje svih računa koje poslanici troše za goste koje imaju, ali se pitam – šta je s poslanicima u Skupštini Vojvodine, koji imaju veće plate od poslanika u Narodnoj skupštini? Šta je s predsednikom Skupštine, Šandorom Egerešijem, koji izigrava šefa države i nastupa u ime države Vojvodine? Da li je to nagrada za te ''dobre momke'' koji ne dolaze u Skupštinu? Ta skupština ne radi mesecima, a primaju veće plate nego što ovde imaju narodni poslanici. Da li je to nagrada za izglasavanje „dobrog statuta“, statuta koji vi ne smete da stavite na dnevni red Skupštine, a kao što smo čuli izlaganje gospodina Aligrudića, po Ustavu ste bili dužni to da uradite do 31. decembra? Da li je ovo zabijanje glave u pesak? Ovo je pitanje, pre svega, za predstavnike DS-a u Narodnoj skupštini Republike Srbije, jer, koliko znam, oni su u apsolutnoj većini u Pokrajinskoj skupštini. Moje drugo pitanje – da li je Vladi, koja namerava da otpusti, kako čujemo iz medija, desetak hiljada službenika, ljude koji rade u administraciji na raznoraznim mestima, lakše da otpusti 10.000 radnika ili deset ministara? Da li je moguće da čelnici Vlade odgovaraju da, ako otpuste neke ministre, odnosno ukinu neka bespotrebna ministarstva, onda neće biti Vlade? Pa šta ako neće biti Vlade? Da li je moguće da oni misle da su bogom dani, da samo ta vlada može da vlada ovom zemljom? Da li su oni na tim mestima voljom građana? Voljom građana treba i da odu. Da li Vlada i predsednik Vlade razmišljaju o podatku koji je juče dat u medijima, da 47% građana Srbije traži izbore, 31% je protiv? Treće, imam pitanje za Ministarstvo poljoprivrede. Svi smo svedoci da je na predlog poslanika Nove Srbije, tačnije, gospodina Milutina Jeličića, usvojen amandman poslanika NS-a, tako da je u budžetu pri Ministarstvu poljoprivrede predviđeno milijardu dinara za subvenciju za kupovinu traktora, koje bi koristili, pre svega, mladi poljoprivrednici. Ne treba da podsećam sve vas ovde, mislim da znate za taj podatak, da je poljoprivreda mehanizacija u Srbiji zastarela i da je prosek traktora preko 15 godina. Šta je ministar poljoprivrede preduzeo da taj amandman, koji je sastavni deo Zakona o budžetu, realizuje? Svi smo glasali da taj amandman realizujemo; ne treba, valjda, nikome da govorim koliko bi to bilo značajno i za industriju traktora, koja, po podacima koje imam, oko 1.500 traktora godišnje proizvodi, a nekad je to bila moćna industrija gde je hiljade radnika primalo platu. Četvrto pitanje, za predsednika Vlade i ministra odbrane – šta oni misle da preduzmu povodom vesti da će u vežbama NATO-a u Gruziji učestvovati i Srbija, na granici sa Rusijom? Da li ti ljudi uopšte vladaju trenutnom političkom situacijom u svetu, da li znaju gde mi živimo i gde se naša zemlja nalazi, od koga imamo podršku, jedinu u ovom trenutku, kakvu-takvu. Tražim od poslanika DS-a, od predsednika Vlade, predsednika države i ministra odbrane da odmah donesu odluku, da stopiraju tu odluku gde će, navodno, dva oficira, ili dva čoveka iz Vojske Srbije učestvovati u vežbama NATO-a u Gruziji, na granici sa Rusijom. Kada sam čuo to juče, a verujem i ogromna većina građana, u medijima, nisam mogao da verujem svojim ušima i očima. Želim odgovor na ova pitanja do četvrtka, zbog hitnosti i važnosti, pogotovo što se tiče Gruzije i vežbe NATO-a u Gruziji, jer ako će da nam odgovaraju kao što su neki ministri odgovarali, posle dva ili tri meseca, kada je prošao voz, kako narod kaže… (Predsednik: Vreme.) Hvala lepo.
Vaša pitanja će biti prosleđena Skupštini Vojvodine, Vladi, odnosno predsedniku Vlade, ministru odbrane i ministru poljoprivrede. Zahvaljujem. Gospođa Marina Raguš ima reč. Izvolite.
Gospođo Đukić-Dejanović, dame i gospodo poslanici, ono što je SRS zaprepastilo jeste poseta gospodina Tadića Visokim Dečanima, ne sama poseta, koliko potreba da se dozvola za tu posetu traži od kosovskih vlasti. Takođe smo posle toga čuli i izvesne negacije iz kabineta gospodina Tadića. Međutim, ono što ovom prilikom, pojašnjenja radi, želim da kažem, to je da je američka ambasada u Prištini izdala jedno saopštenje koje, zapravo, negira potpuno ono što je gospodin Tadić rekao u svrhu posete Visokim Dečanima. Da ne bih parafrazirala ono što je američka ambasada u Prištini saopštila, oni pozdravljaju odluku Vlade Kosova da odobri Borisu Tadiću da prisustvuje službi u manastiru Visoki Dečani. "Odluka je bila pravedan čin. Ovu odluku je donela suverena država, u skladu sa Ahtisarijevim planom i za dobrobit susedskih odnosa", dodaje se u saopštenju. Mi veći i jači udarac nismo mogli da primimo. O onome o čemu opozicija priča već izvestan broj meseci, upravo smo dobili saopštenje američke ambasade u Prištini. Takođe, jednu od potvrda procedure na osnovu koje zvaničnici države Srbije posećuju svetinje na KiM-u i na osnovu koje mogu da uđu na suvereni deo teritorije Srbijedobili smo od portparola specijalnog izaslanika EU na Kosovu, gospođe Julije Ruter, koja je, između ostalog, rekla da su, na osnovu ustava, institucije Kosova jedini autoritet koji može da dozvoli, odnosno zabrani posete srpskih državnika. S ovim u vezi, SRS traži detaljnu informaciju od predsednika Vlade, ministra unutrašnjih poslova, a ono što želimo jeste i zvaničan odgovor kako izgleda procedura posete državnih protokola, državnih zvaničnika Kosovu i Metohiji, pa ćemo na osnovu toga znati šta se dešava iza očiju javnosti. Pretpostavljam da će to biti jedan od vrlo značajnih dokaza. Takođe, pokušavamo danima da kažemo da se derogacija dostojanstva Skupštine dešava u momentima kada treba da se pažnja javnosti skrene na neke sasvim efermerne stvari u odnosu na ono što može da izgleda, što mi smatramo da već izgleda kao ulazak u pregovore s kosovskim vlastima, za šta mislimo da je nedopustivo. Nadamo se da ćemo ovaj odgovor dobiti što pre. Moram da vam kažem i da sam prošle godine, oktobra ili novembra, nemam precizan datum, postavila pitanje i tražila objašnjenje, zapravo, detaljnu informaciju o tome koji tim učestvuje u sastavljanjupodneska koji bi trebalo da ide pred Međunarodni sud pravde, a tiče se legalnosti proglašenja nezavisnosti KiM-a. Poslanički klub SRS-a do dana današnjeg nije dobio nijedan odgovor, nijednu informaciju. Sada je kraj aprila i mislimo da je takav odnos Vlade, resornih ministarstava i prvog ministra neprihvatljiv i nedopustiv. Samim tim, dokazuje da mi očigledno živimo u dve paralelne države, dva paralelna sistema i da je, najverovatnije, jedino što je funkcionalno moguće to da opozicija zaseda u jednoj zgradi, a pozicija u drugoj zgradi. Ovo su sve dokazi koji govore o tome kakav odnos izvršna vlast ima prema zakonodavnoj vlasti. Nadam se da će te klupe biti popunjene tokom današnjeg dana, jer ovo je jedna slika, kada raspravljamo o pojedinostima, kakav je odnos vlasti prema Parlamentu. Još jedno pitanje, direktno za ministra odbrane, u stvari, može da se grupiše s pitanjem gospodina Markićevića iz Nove Srbije. Samo da pojasnim, radi se o učešću Srbije u manevrima koji treba da se održe u periodu 6. maj – 1. jun, na teritoriji Gruzije, na koje su svi zvaničnici Rusije i predsednik Ruske Federacije vrlo oštro reagovali i uputili zvaničnu notu NATO alijansi, sa zahtevom da se takav manevar otkaže. Mi tražimo, takođe, pojašnjenje u tom smislu, ali pošto znam da ne može da se duplira pitanje, nemam problem s tim da to ide u okviru pitanja gospodina Markićevića. Još jedno pitanje. Odavde ne vidim da li je ovo peti minut istekao. Dobro, ništa, ostaviću za četvrtak, pa se nadam da ćemo imati prostora. Hvala.
Zahvaljujem. Vaše pitanje će biti prosleđeno predsedniku Vlade, ministru unutrašnjih poslova, pretpostavljam i ministru pravde, u vezi s odgovorom koji očekujete još od novembra, a ministru odbrane će ići u sklopu već postavljenog pitanja. Pošto se više niko do predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa nije javio za reč, nastavljamo rad. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici: Jelena Travar-Miljević, Miroslav Petković i Vladan Batić. Takođe vas obaveštavam da sam, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pozvala da sednici, pored predstavnika predlagača, Milana Markovića, ministra za državnu upravu i lokalnu samoupravu, i Olivera Dulića, ministra životne sredine i prostornog planiranja, prisustvuju i Gradimir Nenadović, direktor Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo i Darko Radojčić, pomoćnik direktora. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZGLEDU I UPOTREBI GRBA, ZASTAVE I HIMNE REPUBLIKE SRBIJE (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zlata Đerić, Božidar Delić, Zoran Antić, Saša Maksimović, Mićo Rogović, Borislav Pelević, Gojko Radić, Miroslav Markićević, Dragan Todorović, Branimir Đokić, Vesna Marić, Vladan Jeremić, Ljubiša Petković, Dušanka Plećević, Dragan Stevanović, Gordana Paunović-Milosavljević, Srboljub Živanović, Marina Toman, Paja Momčilov, Vitomir Plužarević, Milovan Radovanović, Dušan Marić, Radica Jocić, Marko Milenković, Dragan Živkov, Sreto Perić, Nikola Žutić, Dobrislav Prelić, Vlada Milojković, Dragan Aćimović, Milorad Buha, Tomislav Ljubenović, Milan Škrbić, Vjerica Radeta, Ljubomir Kragović, Nikola Savić, Petar Jojić, Radiša Ilić, Momir Marković, Milorad Krstin, Elena Božić-Talijan, Goran Mihajlović, Filip Stojanović, Nataša Jovanović, Ognjen Mihajlović, Sulejman Spaho, Dejan Mirović, Bojan Mladenović, Mirko Munjić, Gordana Pop-Lazić, Zoran Popović, Slađan Mijaljević, Slobodan Vuković, Momčilo Duvnjak, Lidija Vukićević, Marina Raguš, Jadranko Vuković, Milan Veselinović, Boris Aleksić, Milan Avramović, Lidija Dimitrijević, Aleksandar Martinović, Milan M. Nikolić, Zoran Krasić i Jovan Damjanović, kao i amandman Odbora za pravosuđe i upravu. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1, amandmane, koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici: Marina Raguš, Vjerica Radeta, Branimir Đokić, Milorad Buha, Tomislav Ljubenović, Lidija Vukićević, Nikola Savić, Milan Škrbić, Filip Stojanović, Sulejaman Spaho, Dragan Živkov, Nikola Žutić, Vesna Marić, Vitomir Plužarević, Ljubomir Kragović, Gordana Pop-Lazić, Milan Nikolić, Mirko Munjić, Dragan Stevanović, Marina Toman, Dušanka Plećević, Sreto Perić, Elena Božić-Talijan, Lidija Dimitrijević, Boris Aleksić i Aleksandar Martinović. Prema članu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po svojoj sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika i u tom slučaju pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada nije prihvatila ove amandmane. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se ovi amandmani odbiju, a Zakonodavni odbor smatra da su amandmani pravno mogući. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marina Raguš.
Ono što bi trebalo sada srpskoj javnosti, nadam se da je to ispisano i na ekranima u prenosu, da bude potpuno transparentno, jeste koliko je poslanika u mogućnosti, na prvom mestu, da za dva minuta obrazloži amandman. Trudiću se da ostanem u okvirima ta dva minuta, a nadam se da će argumenti koji bi trebalo da budu obrazloženje ovih amandmana biti na temeljan način prezentovani. Ovo govorim s namerom, ne bih li tako izvršila određeni pritisak na vladajuću koaliciju da tu predviđenu normu Poslovnika, u smislu samo dva minuta za obrazlaganje amandmana, izmeni u korist, primera radi, pet minuta. Ako je 15 minuta mnogo, pet minuta je, čini mi se, primereno vreme. Možda bi tada broj amandmana bio manji, ali bi, samim tim, svi mi imali veće šanse da na detaljniji i argumentovan način obrazložimo svaki amandman. Poslanička grupa SRS-a ima vreme koje joj dozvoljava da, čak, i vreme predviđeno za poslaničku grupu koristi u obrazlaganju amandmana, ali imate poslaničke grupe koje nemaju toliko vreme na raspolaganju, imaju izvestan broj amandmana i problem da za dva minuta obrazlože amandmane, koji, čini nam se, mogu na izvestan način da unaprede predložena zakonska rešenja. To je doprinos Poslaničkog kluba SRS-a u cilju pravljenja konstruktivne političke atmosfere i dogovora koji bi trebalo da omogući svim strankama da obavljaju svoju dužnost. Amandmane koje su podneli članovi SRS-a, a koje ste vi grupisali, zapravo, ono što bi sada trebalo da kažem jeste da smo mi hteli da se član 1. Predloga zakona o izgledu i upotrebi grba, zastava i himne Republike Srbije menja … (Predsednik: Vreme.) To je to. Ovo je upravo demonstracija onoga o čemu pričam. Sada vam samo najavljujem da ću koristiti vreme koje je predviđeno za Poslaničku grupu. Da li mi dopuštate to?
Ne. Vreme Poslaničke grupe jeste 15 minuta, ali o ovom amandmanu ne. Na član 1, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici: Nataša Jovanović, Zoran Krasić, Vlada Milojković, Momčilo Duvnjak, Slobodan Vuković, Dragan Todorović, Paja Momčilov, Petar Jojić, Ognjen Mihajlović, Vladan Jeremić, Marko Milenković, Dušan Marić, Milovan Radovanović, Goran Mihajlović, Momir Marković, Milan Veselinović, Radiša Ilić, Dobrislav Prelić, Zoran Popović, Ljubiša Petković, Gordana Paunović-Milosavljević, Srboljub Živanović, Milorad Krstin, Milan Avramović, Jadranko Vuković, Bojan Mladenović, Radica Jocić, Dejan Mirović, Slađan Mijaljević i Dragan Aćimović. Prema članu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po svojoj sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika i, u tom slučaju, pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada nije prihvatila ove amandmane. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se ovi amandmani odbiju. Zakonodavni odbor smatra da ovi amandmani nisu u skladu sa članom 1. Ustava Republike Srbije. Da li neko želi reč? Izvolite, gospođo Raguš.
Sada bih samo volela da mi kažete koliko Poslanička grupa i ja, kao ovlašćeni predstavnik, imamo ukupno vremena na raspolaganju?
Poslanička grupa – 68 minuta, a vi – 15 minuta, kao ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe.
Što znači da pri obrazlaganju amandmana mogu da koristim celokupno to vreme.
Možete, ali ne o konkretnom amandmanu. Javite se i recite unapred da želite da koristite to vreme. Nije sporno. Najpre želite o ovom amandmanu? Izvolite.
Zapravo, hoću da nastavim tamo gde sam stala malopre, a vreme mi nije dozvolilo da na argumentovan način obrazložim taj amandman. Trudiću se da javnosti u Srbiji bude jasno šta SRS smatra da treba da se ispravi ovim predlogom zakona o izgledu i upotrebi grba, zastave i himne Republike Srbije, tj. naša intervencija je da se ovim zakonom definišu izgled i upotreba političkih, istorijskih, heraldičkih i muzičkih simbola teritorijalne celokupnosti, državnog suvereniteta i slobode Republike Srbije, odnosno grba, zastave i himne. Mi pričamo o Predlogu zakona o izgledu i upotrebi grba, dakle, nacionalnih simbola, za koji smatramo da je izuzetno značajan, ali pričamo u kontekstu istorijskih i političkih događaja, da je nama suvereni deo teritorije, Kosovo i Metohija, uzurpiran, dakle, pod okupacijom, da se na tom delu teritorije sprovodi plan Martija Ahtisarija, da se na tom delu teritorije, to sam u raspravi u načelu i pokazala celokupnoj srpskoj javnosti, koja mi je, dozvolićete, ipak, najznačajnija za ovu temu, sprovodi zakon o upotrebi državnih simbola Kosova. Taj zakon je donet vrlo brzo posle proglašenja nezavisnosti tzv. države Kosovo. Ono što je osnovno pitanje za SRS i pokušaj da se to ovim amandmanima vrlo jasno stavi do znanja, jeste pitanje, a nismo dobili taj odgovor od predstavnika resornog ministarstva – da li će se ovaj predlog zakona, kada se usvoji i postane zakon, sprovoditi na teritoriji Kosova i Metohije? To znači da se na svim institucijama vijori srpska zastava, da u svim institucijama postoji dvoglavi nemanjićki orao i da se na celoj teritoriji Kosova i Metohije, na svim manifestacijama, čuje himna "Bože pravde". To je ono što, takođe, želimo, i insistiramo na konkretnom odgovoru – da li će i kada će? Ukoliko ne dobijemo taj odgovor, znači da smo mi u pravu i onda je bespredmetna rasprava o ovome, kao i o svakom drugom predlogu zakona. Međutim, mi učestvujemo, upravo da bismo pokazali srpskoj javnosti u kom vremenu i na koji način država Srbija koristi svoje prerogative na celoj svojoj teritoriji i da bismo dokazali, na kraju ili na početku, da ono što radi administracija i Vašingtona i Brisela nije ništa drugo nego, pravim jezikom rečeno, napad na ustavni poredak države Srbije. Hvala.
Dakle, vi ste u ovom slučaju potrošili tri minuta od vremena koje predviđeno za vaše nastupanje kao predstavnika Poslaničke grupe, s obzirom na to da niste bili podnosilac amandman. Na član 2, amandmane, koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici: Aleksandar Martinović, Ljubomir Kragović, Dragan Aćimović, Elena Božić-Talijan, Srboljub Živanović, Marina Toman, Milorad Buha, Zoran Krasić, Ognjen Mihajlović, Marina Raguš, Sulejman Spaho, Sreto Perić, Vitomir Plužarević, Dragan Stevanović, Vesna Marić, Filip Stojanović, Mirko Munjić, Gordana Paunović-Milosavljević, Milan Veselinović, Marko Milenković, Vladan Jeremić, Slobodan Vuković, Dušan Marić, Radiša Ilić, Jadranko Vuković, Milorad Krstin, Milan Avramović i Bojan Mladenović. Prema članu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po svojoj sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika i, u tom slučaju, pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada nije prihvatila ove amandmane. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se ovi amandmani odbiju. Zakonodavni odbor smatra da su ovi amandmani pravno mogući. Da li neko želi reč? Izvolite, gospođo Raguš.
Prijavljena sam. Pretpostavljam da niste svesni činjenice da ostane mikrofon, pa kad pokušam da izvučem karticu, isključim i vas. Nadam se da će ti tehnički problemi biti rešeni. Mi znamo da je Skupština Srbije u prethodnom sazivu poništila akte koji su doneti odmah posle proglašenja nezavisnosti Kosova i Metohije, ali možda bi trebalo sada malo detaljnije da se pozabavimo, pošto u raspravi u načelu nismo imali prilike, sada je prilika, kada govorimo u pojedinostima, i da čujemo i od predstavnika, pretpostavljam, resornog ministarstva – kakvo je određenje u odnosu na zakon o upotrebi državnih simbola Kosova? Samo da podsetim, on u prvom poglavlju, u opštim odredbama, odnosno u članu 2, kaže da su državni simboli republike Kosovo zastava, grb i himna, kojom se predstavlja republika Kosovo, identitet republike Kosovo. Zastava, grb i himna republike Kosovo upotrebljavaju se u skladu sa zakonima i dotičnim podzakonskim aktima koji se donose u sprovođenju istog zakona, pa onda nije jasno na koji način će da funkcioniše naš zakon o upotrebi grba, zastave i himne s ovim zakonom, nepostojećim za nas, države Kosovo,koja je postala isključivo na šiptarskom terorizmu. U članu 3, oni govore o formi, sastavu državnih simbola republike Kosovo, o upotrebljavanju, postavljanju i poređenju zastaverepublike Kosovo. Takođe, govore o načinu upotrebe državne zastave republike Kosovo od strane građana itd. Ono što bi trebalo da dobijemo makar kao objašnjenje, makar kao zvanični protest Republike Srbije, u odnosu na potpuno protivpravnu situaciju na teritoriji KiM-a, mi nismo dobili do dana današnjeg. Imamo situaciju da se na tom delu teritorije sprovodi plan Martija Ahtisarija. Imamo objašnjenje zvaničnih državnih institucija da to nije tako. Imamo potpuno maglovitu situaciju, ili da mi to pojednostavimo na radikalan način, prepoznatljiv za sve nas – mi mislimo da su država Srbija, tj. zvanični organi, na izvestan način, s obzirom na to da nema zvaničnog protesta u ovom kontekstu, niti objašnjenja, niti zvaničnog odgovora, jednostavno, prihvatili činjenicu da teritorija KiM-a sprovodi zakone Martija Ahtisarija i ima svoje nacionalne simbole, koji su u potpunoj suprotnosti sa simbolima države Srbije. Ono što je SRS, srpska javnost to mora da zna, tražila svojim amandmanima, jeste da srpska zastava ne sme da se vijori pored zastava svih onih koji su priznali nezavisno Kosovo, bez obzira na to o kakvoj pronacionalnoj instituciji je reč. To bi za nas značilo da srpska država upućuje zvaničnu poruku svima u svetu da za njih KiM nikad neće biti činjenica, u smislu da su šiptarskim teroristima, koji su oslobođeni svojih užasnih zločina, američka i briselska administracija napravile državu, ulažu tamo izvesna sredstva i svakodnevno lupaju šamare zvaničnim institucijama države Srbije, koje, de fakto i de jure, ne postoje na delu teritorije KiM-a. Ono što bi srpska javnost treba da zna jeste i da smo mi, opet u iščekivanju odgovora od strane predstavnika zvanične vlasti u Srbiji, očekivali, takođe, izvestan protest, a to bi opet bila slika zaštite dostojanstva Srbije. Svaki put kada se u susednim republikama pali ili na određene grube načine tretira bilo koji nacionalni simbol Srbije , od zastave, pa nadalje, mi taj odgovor nismo dobili i nikakvu notu Srbija nije uputila Hrvatskoj tokom sprovođenja rukometnog prvenstva, a imali smo mnogobrojne primere o kojima ću kasnije da pričam. Kada budemo dobili, konkretno, zvaničan stav izvršne vlasti u Srbiji, u smislu da se vrlo dostojanstveno zaštiti sve ono što Srbija predstavlja na bilo kom koraku, koliko unutar same države Srbije, toliko i spolja, onda ćemo imati prilike da govorimo o državi koja stoji iza ustavom garantovanog sistema. Miza sada imamo zaista užasnu situaciju flagrantnog kršenja svih ustavnih načela, udara na ustavni poredak Srbije. Svaka normalna država u svetu bi na određen način reagovala kada je reč o ovakvom protivpravnom divljanju. SRS je više puta tražila objašnjenja, postavljala pitanja, pokušala amandmanima da skrene pažnju na to šta bi u ovom predlogu zakona trebalo da se promeni, ne bi li ovaj predlog zakona izgledao bolji, a prvo, i osnovno, nismo dobili odgovor da li će ovaj predlog zakona, odnosno zakon, kada se usvoji, važiti za deo teritorije koji je suvereni deo srpske teritorije, tj. za Kosovo i Metohiju.
Na član 2, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici Gordana Pop-Lazić, Boris Aleksić, Dejan Mirović, Lidija Dimitrijević, Radica Jocić, Dušanka Plećević, Paja Momčilov, Nataša Jovanović, Vlada Milojković, Momčilo Duvnjak, Dragan Todorović, Branimir Đokić, Tomislav Ljubenović, Lidija Vukićević, Petar Jojić, Vjerica Radeta, Milan Škrbić, Nikola Savić, Dragan Živkov, Nikola Žutić, Milovan Radovanović, Goran Mihajlović, Momir Marković, Slađan Mijaljević, Milan Nikolić, Zoran Popović, Ljubiša Petković i Dobrislav Prelić. Prema članu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po svojoj sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika i, u tom slučaju, pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada nije prihvatila ove amandmane. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se ovi amandmani odbiju. Zakonodavni odbor smatra da ovi amandmani nisu u skladu sa članom 1. Ustava Republike Srbije. Da li gospođa Raguš želi reč? Izvolite.
Ja ću u vremenu predviđenom za Poslaničku grupu SRS-a pokušati da na način dostojan mojih kolega predstavim sve ono što su oni pokušali da predstave svojim amandmanima. Prema ovim rešenjima Poslovnika i tumačenju predsednika Skupštine, nažalost, ne mogu o konkretnim rešenjima konkretnog amandmana da pričam, na temu Predloga zakona o upotrebi grba, zastave i himne Republike Srbije, i te kako, i nadam se da ćete mi to dozvoliti. Sve ono što nismo uspeli u raspravi u načelu da kažemo, evo prilike da se kroz konkretne primere oslika i istorijski, i društveni, i politički, iznad svega, kontekst, kada mi prvi put posle toliko vremena govorimo, Bogu hvala, o nacionalnim srpskim simbolima, kada mi po prvi put pokušavamo da kažemo da je tradicija sprovođenja srpskog nacionalnog interesa bila ništa drugo nego kontinuirano ubijanje srpskog nacionalnog pitanja na najrazličitije moguće načine. Ono što mnogi autori govore i što mi potvrđujemo, jeste, na prvom mestu, zbog toga što je interes velikih sila na ovom delu teritorije bio takav, a u kontekstu približavanja velikoj Rusiji. To je tema za neki drugi dnevni red, pa ćemo tom prilikom, možda, ako bude prilike, pričati o tome. Ono što država Srbija pokušava sada da ubedi srpsku javnost, jeste da postoji na svakom delu teritorije, a mi kažemo da ne postoji. Pokušava da ubedi da sprovodi Ustavom garantovana prava na svakom delu teritorije, a mi kažemo da ne sprovodi, pa samim tim i ovaj predlog zakona kod nas izaziva nevericu na koji način će biti sprovođen. Ovaj bih put želela da skrenem pažnju i da podsetim srpsku javnost na to da je izuzetno važno i svi se mi ponosimo kada naši sportisti dobijaju izvesna priznanja za ostvarene fantastične rezultate u neverovatnim teškim okolnostima. Zaista je lepo slušati "Bože pravde" i gledati srpsku zastavu kako se vijori. Nije tako svaki put. Ono što je najčešće, a čini mi se da su sportisti, na prvom mestu, velike patriote i rodoljubi, i kada govorite i pričate sa njima, onda vidite da se najčešće na određenim prvenstvenima osećaju usamljeno. Jedan od takvih slučajeva je bilo prvenstvo u rukometu u državi Hrvatskoj. Ono što je izostalo i ono što je nas zaista zgrozilo jeste činjenica da se to prvenstvo održalo u ''Lori''. Podsetiću vas da je Sportski objekat ''Lora'' nastao na srpskom mučilištu. Tamo su nekada, kao pripadnici vojske, bili mučeni ljudi. Odgovor države Srbije u smislu bilo kakvog protesta je izostao. Pošto su se utakmice sprovodile u raznim gradovima, samo da podsetim srpsku javnost, možda srpska javnost to i ne zna, jer smo se mi o tome informisali od sportista koji su bili u izuzetno teškoj situaciji tamo i pod izuzetnim stresom, pred njihovim očima su se na najgori mogući način derogirali srpski nacionalni simboli i u tim okolnostima jetrebalo da oni brane boje Srbije i da postižu određene rezultate. Izostala je zaštita države Srbije toj deci koja su davala sve od sebe. Jedan od primera je, pored toga što su hrvatski navijači pokušali da fizički napadnu srpske rukometaše, da su posle spalili srpsku zastavu, uz šovinističke uvrede upućene srpskom narodu. Da je bilo obrnuto, mislim da bismo mi bili na agendi svih međunarodnih organizacija i da bismo već imali užasne note od strane visokih zvaničnika, recimo, EU, možda i Ujedinjenih nacija, ali kada Srbima to rade, onda čak i sa srpske strane izostane reakcija. Ono što je izazvalo najveći incident, to je zapravo potez gradonačelnika Zadra, jednog od domaćina Svetskog prvenstva, koji je sa zvaničnog jarbola, na kome su bile izložene sve zastave učesnika prvenstva, skinuo samo srpsku trobojku. Razlog za uklanjanje srpske zastave, po njegovim rečima, bila je preventivna mera kojom je izbegnuto iritiranje hrvatskih navijača. Incident bez presedana, ali, nažalost, i bez osude sa srpske strane. Možemo da dozvolimo da srpski zvaničnici nisu upoznati s ovom situacijom, ali mislimo da je nečuveno da Ministarstvo sporta, recimo, nema ovakvu informaciju. Ako je i nije imalo, sada je ima. Imalo je pre nedelju dana, možda i pre mesec dana, ali mi još uvek nemamo zvaničan odgovor srpske izvršne vlasti u odnosu na sve ove incidente koji se dešavaju, vezano za srpske nacionalne simbole. Pošto je to tako, pošto izvršna vlast u Srbiji ovim poručuje da joj nije bitno da zaštiti sve svoje građane, bez obzira na bilo kakvu posebnost, sve svoje ekipe, sportske ili bilo koje, možemo da kažemo da je izvršnoj vlasti ovo tek samo neka forma, da premijer Cvetković i gospodin Boris Tadić, zapravo, nemaju nameru da na određeni način štite sve ono što jeste srpsko dostojanstvo, kroz zaštitu srpskih nacionalnih simbola. Takođe, vrlo verovatno, nećemo ni dobiti odgovor na to, na ovaj naš zahtev, a dobili smo odgovor da je amandman odbijen, da srpska zastava ne sme da se vijori pored zastava onih zemalja koje su priznale nezavisno Kosovo i Metohiju. To su, dame i gospodo, građani Srbije, okolnosti u okviru kojih mi govorimo i raspravljamo o predloženom setu zakona, na prvom mestu, o Predlogu zakona o izgledu i upotrebi grba, zastave i himne Republike Srbije. Danas-sutra, opet će se desiti sličan incident. Ono što mi, na osnovu sadašnjeg ponašanja vlasti, možemo da pretpostavimo, jeste da neće biti nijedne reakcije. Šta je sledeće? Treba li neko negde da strada zato što će zaštititi zastavu države iz koje dolazi, jer mu ona znači sve u tom momentu, ili zato što će na određen način reagovati jer mu se neko podsmeva dok svira „Bože pravde“? Treba li neko da strada od razularene mase da bi vlast rekla – oni su pod našom zaštitom i mi ćemo pravovremeno i na pravi način da ih zaštitimo? Prosto je nečuveno da je Vlada Srbije propustila sve ove momente da na pravi način reaguje i to je potpuno jasan i dovoljan odgovor srpskoj javnosti kakvu mi to Vladu, zapravo, imamo. U ovim klupama je trebalo da bude, poštu su nacionalni simboli na dnevnom redu, a postoji li nešto značajnije od toga za jednu državu koja treba da postigne nekakvo dostojanstvo, celokupna Vlada, u punom sastavu. Mi ovde imamo samo jednog gospodina, koji predstavlja jedan deo Ministarstva. Pogledajte kakva je situaciju u samom parlamentu. Dakle, toliko o onome koliko je nama značajno sve što se vezuje za Srbiju. Mislim da bi to trebalo srpskoj javnosti da bude jedini i pravi odgovor za trenutnu situaciju, za projekciju budućnosti i za to kako parlamentarizam, kako politički život u Srbiji izgleda. Hvala vam.
Zahvaljujem. Vi ste upravo počeli da trošite i ono vreme koje je predviđeno za vašu poslaničku grupu; dva minuta ste potrošili, odnosno minut i po. Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Borislav Pelević. Vlada nije prihvatila amandman, a Odbor za pravosuđe i upravu predlažu da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da ovaj amandman nije u skladu sa članom 183. stav 4. i članom 190. stav 2. Ustava Republike Srbije. Gospodin Pelević nije tu. Na član 3, amandmane, koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici: Lidija Vukićević, Vjerica Radeta, Momčilo Duvnjak, Tomislav Ljubenović, Dragan Todorović, Petar Jojić, Milovan Radovanović, Nikola Savić, Dragan Stevanović, Marko Milenković, Vitomir Plužarević, Filip Stojanović, Momir Marković, Gordana Pop-Lazić, Ljubiša Petković, Goran Mihajlović, Mirko Munjić, Gordana Paunović-Milosavljević, Paja Momčilov, Lidija Dimitrijević, Aleksandar Martinović i Ljubomir Kragović. Prema članu 143. stav 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po svojoj sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika i u tom slučaju pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada nije prihvatila ove amandmane, a Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se ovi amandmani odbiju. Zakonodavni odbor smatra da su ovi amandmani pravno mogući. Da li neko želi reč? Reč ima gospođa Raguš.
Pitanje za predlagača, na prvom mestu, jeste na koji način će da bude sankcionisan, pokušavam u kontinuitetu da završim priču koja se tiče nacionalnih simbola države Srbije, a opet, pošto moje kolege nisu tu, nemam mogućnost da pričam o konkretnom amandmanu, na koji način predlagač misli da sankcioniše svaku zloupotrebu nacionalnih simbola države Srbije, s obzirom na to da, čini nam se, to u kaznenim odredbama nije najjasnije istaknuto? Možda ste neke od amandmana drugih poslaničkih grupa prihvatili, ukoliko imate problem što amandmani dolaze iz redova SRS. Međutim, ono što jeste primer, o čemu, takođe, treba govoriti, pripremio je i moj kolega Dragan Stevanović, koji iz dobro poznatih razloga nije u mogućnosti da obrazlaže svoje amandmane. Ukoliko samo analiziramo uporednu praksu zemalja u okruženju, a tiče se odnosa prema nacionalnim simbolima, premda nam uporedna praksa ovde i ne treba da bismo shvatili koliko značaja ima srpska zastava, grb i himna, npr. u Bugarskoj, u svakom selu ili zaseoku gde postoji nekakva državna institucija, kao što je škola, vrtić, ambulanta, bilo koja institucija zvaničnih državnih organa, postoji istaknut na vidljivom mestu bilo koji od nacionalnih simbola, na prvom mestu, zastava. Ukoliko, recimo, pregledate samo situacijuu metropoli, dakle, u prestonom gradu države Srbije, vi ćete videti da nije takva situacija. Zakonom je predviđeno da je tako nešto obaveza, ali šta u slučaju da se to ne ispuni? Za ono na šta gospodin Stevanović posebno skreće pažnju i o čemu bi trebalo posebno da se govori mi imamo i konkretne primere. U predviđenom vremenu za postavljanje poslaničkih pitanja i traženja objašnjenja istrošila sam vreme na ono što je najaktuelnije, ali, takođe, imamo određene primere o kojima ćemo govoriti, recimo, u četvrtak, pa ćemo tražiti zvaničan odgovor od države Srbije, a tiče se juga Srbije, odnosno opština Preševo i Bujanovac. Da vas podsetim, jedan od članova ovih zakona govori o tome, konkretno, član 8. Dakle, nije redak slučaj da se sa srpskih državnih institucija skidaju srpske zastave i postavljaju albanske. To se naročito dešava na Dan zastave u Albaniji, kada šiptarski ekstremisti postave albansku zastavu na zgrade opštinske uprave u Preševu i Bujanovcu. Ukoliko niste smatrali za sporno da reagujete na pravi način do sada, kako ćete reagovati sad, to je ono što nas posebno interesuje, i koje su kazne predviđene za one koji se tako ponašaju prema nacionalnim simbolima države Srbije? Primer jedan, ono što su mediji propratili, u kontekstu kupovine srpskih kuća tamo gde Srbima nema mesta, jer albanski ekstremisti vrlo jasno to daju do znanja, tako što na brutalan način poteraju srpsko stanovništvo, jeste da se albanska zastava okači na svakoj kući koju otkupe od Srba. Očekujemo zvaničan odgovor, pogotovo resornog ministarstva, pa bismo voleli da čujemo na koji način mislite da sprovodite ovaj zakon u tim situacijama? Na koji ćete način sprovesti zakon, recimo, na Kosovu i Metohiji – kada je zasedanje parlamenta, nema srpske zastave, na koji način ćete kazniti sve one koji u Prištini ne ističu srpske zastave, ne intoniraju himnu "Bože pravde" i ne postoje dvoglavi nemanjićki orlovi tamo gde treba da stoje? Kako ćete ih sankcionisati? To bismo voleli da čujemo u ovoj raspravi u pojedinostima. Mislimo da ova rasprava o konkretnim zakonskim rešenjima zaslužuje takvu vrstu odgovora. Ukoliko niste vlasni da date takvu vrstu odgovora, uz određeno čuđenje koje moram sada da izrazim, postavljam pitanje, čemu vaše prisustvo na ovom redovnom zasedanju Parlamenta Srbije? Takođe, srpskoj javnosti ovo treba da bude odgovor na sve ono što bi trebalo da predstavlja dostojanstvo Srbije i konkretnu raspravu na temu upotrebe i korišćenja nacionalnih simbola države Srbije. Hvala vam.
Na član 3, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici: Slobodan Vuković, Marina Raguš, Milorad Buha, Milan Škrbić, Vladan Jeremić, Dragan Živkov, Srboljub Živanović, Dušan Marić, Nikola Žutić, Zoran Popović, Dobrislav Prelić, Vlada Milojković, Marina Toman, Radiša Ilić, Elena Božić-Talijan, Milan Veselinović, Milorad Krstin, Jadranko Vuković, Milan Avramović, Radica Jocić, Dejan Mirović, Bojan Mladenović, Boris Aleksić i Dragan Aćimović. Prema članu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po svojoj sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika i u tom slučaju pravo da obrazloži taj amandmana u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada nije prihvatila ove amandmane. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se ovi amandmani odbiju. Zakonodavni odbor smatra da ovi amandmani nisu u skladu sa pravnim sistemom Republike Srbije. Da li neko želi reč? Reč ima Marina Raguš. Izvolite.
Ono što smo predvideli amandmanom na ovaj član Predloga zakona o izgledu i upotrebi grba, zastave i himne Republike Srbije jeste da se stav 1 menja i glasi: "U grb i na zastavu Republike Srbije, kao države prema kojoj se godinama vodi politika pritisaka i ucena, ne može se bilo šta ispisati, odnosno upisati, niti se oni mogu menjati". Obrazloženje ovog amandmana i ono što nas je rukovodilo dok smo radili amandmane na ovaj predlog zakona jeste to da je amandman u potpunosti u skladu s odredbama člana 7. najvišeg zakonodavnog akta države Srbije, odnosno Ustava RS i međunarodnim standardima o izgledu i upotrebi grba, zastave i himne, kao simbolima državne suverenosti RS na celokupnoj njenoj teritoriji, uključujući i KiM. Predstavnika izvršne vlasti moram da pitam na koji način će sankcionisati doslednu neprimenu ovog člana, pogotovo na teritoriji Kosova i Metohije? Izvinjavam se što redovno pominjem KiM, ali to će meni biti osnova svakog daljeg izlaganja.
Na član 4, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici: Milorad Buha, Lidija Vukićević, Tomislav Ljubenović, Milovan Radovanović, Marko Milenković, Dragan Živkov, Dragan Stevanović, Gordana Paunović-Milosavljević, Filip Stojanović, Goran Mihajlović, Dobrislav Prelić, Ljubomir Kragović i Aleksandar Martinović. Prema članu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po svojoj sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika i, u tom slučaju, pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada nije prihvatila ove amandmane. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se ovi amandmani odbiju, a Zakonodavni odbor smatra da su oni pravno mogući. Da li neko želi reč? Reč ima Marina Raguš. Izvolite.
Ono što će nam biti značajno da čujemo tokom ove rasprave u pojedinostima, a bojimo se, na osnovu dosadašnjeg, da nećemo čuti, ali makar će srpska javnost da razmišlja o svemu ovome i o tome da raspravljamo o nacionalnim simbolima, Bogu hvala, devet godina posle promena u Srbiji, ali, eto, bar neka tema o kojoj bismo mogli da govorimo u kontekstu rada na podizanju dostojanstva ove države, koja se baca na kolena svakim danom i kojoj se, na izvestan način, šalju vrlo jasne poruke da najveće zapadnoevropske demokratije i SAD imaju određeni odnos prema onome što jesu nacionalni simboli države Srbije. Nismo baš sasvim sigurni da li to veliki, svestrani, civilizovani Zapad plaši dvoglavi orao Nemanjića, da li im to zaista predstavlja opasnost i pretnju da će jednoga dana Srbija biti oslobođena, ujedinjena i da će stati na svoje noge, da li je himna "Bože pravde" opomena celom evropskom civilizovanom svetu koji su sve nacionalne simbole Srbije bacile pod noge. Mi to ne možemo da znamo, ali na osnovu celokupnog ponašanja do sada, to je jedina poruka koja je shvatljiva. Da nije tako, onda bismo bili u situaciji, recimo, da u Peći, Prizrenu, Uroševcu, Đakovici, Prištini, imamo istaknute državne i nacionalne simbole Srbije. Da to nije tako i da je odnos pripadnika izvršne vlasti u Srbiji upravo takav kakav je i njihovih mentora, s obzirom na to da ste odabrali i narod je glasao za taj kurs približavanja Evropi, odnosno da Evropa nema alternativu, pogledajte kako to izgleda u praksi. Verujem da vam nije prijatno dok slušate ovo o čemu pričam, jer nemate jasne odgovore na ovu temu, ali situacija je sledeća. Onog momenta kada se bude intonirala na teritoriji KiM-a himna kao što je "Bože pravde", znaćemo da Srbija sprovodi ono što je Ustavom garantovano, a da Amerika i predstavnici EU ne vrše udar na ustavni poredak države Srbije. Takođe, u kontekstu svega ovoga što bi trebalo da se desi pred Međunarodnim sudom pravde u Hagu, a tiče se nelegalnog proglašenja nezavisnosti KiM-a, sve i da Međunarodni sud pravde u Hagu odluči u našu korist, voleli bismo da znamo da li to znači da će srpska trobojka, srpska himna i dvoglavi orao da budu tamo gde im je mesto, na celoj teritoriji KiM-a, jer ako to ne znači, onda govorimo o plastičnim dokazima američke okupacije nad tim delom teritorije. Ovde bismo mogli da postavimo još gomilu pitanja, ta pitanja ću da ostavim za obrazlaganje i raspravu u daljem toku ove sednice, ali bih volela da čujem, gospodine, da nam date makar jedan odgovor na sve ovo što jesu dileme, konkretna pitanja Poslaničkog kluba SRS-a za vas. Hvala.
Na član 4, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici: Nataša Jovanović, Branimir Đokić, Momčilo Duvnjak, Slobodan Vuković, Dragan Todorović, Marina Raguš, Petar Jojić, Vjerica Radeta, Vlada Milojković, Dušan Marić, Nikola Žutić, Dušanka Plećević, Vladan Jeremić, Milan Škrbić, Sulejman Spaho, Momir Marković, Elena Božić-Talijan, Milan Avramović, Jadranko Vuković, Milorad Krstin, Lidija Dimitrijević, Slađan Mijaljević, Dejan Mirović, Bojan Mladenović, Dragan Aćimović, Ljubiša Petković, Srboljub Živanović, Sreto Perić, Paja Momčilov, Marina Toman, Vitomir Plužarević, Gordana Pop-Lazić i Boris Aleksić. Prema članu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po svojoj sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika i, u tom slučaju, pravo da obrazloži taj amandmana u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada nije prihvatila ove amandmane. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se ovi amandmani odbiju, a Zakonodavni odbor smatra da oni nisu u skladu sa pravilima pravnog normiranja. Da li neko želi reč? Reč ima Marina Raguš. Izvolite.
To znači, s obzirom na to da jesam podnela amandman na ovaj član zakona, da mogu da govorim direktno o ovom amandmanu. Zbog uštede na vremenu, tekst obrazloženja, koji se u suštini ne razlikuje od ostalih amandmana i tiče se člana 7. Ustava Republike Srbije, vi imate. Mi smo i očekivali, da budemo iskreni, da će Vlada odbiti ovakvo zakonsko rešenje i voleli bismo da čujemo od vas kojom odlukom ste se rukovodili kada ste odbijali ovaj amandman? Ja ću vas, takođe, pitati – na koji način ćete vi, kao predstavnici izvršne vlasti, da odreagujete kada se bude desio slučaj kršenja ovog člana 4. Predloga zakona o izgledu i upotrebi grba, zastave i himne Republike Srbije na teritoriji KiM-a,u Preševu, Bujanovcu i Vranju? Kao što smo videli, imamo slične primere. Na prvom mestu bih želela da vas pitam – na koji način mislite da će se sprovesti ovaj član na teritoriji KiM-a? Hvala.
Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da ovaj amandman nije u skladu sa članom 1. Ustava Republike Srbije. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Antić. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici Dobrislav Prelić i Zoran Popović. Prema članu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, pravo da obrazloži ove amandmane u ime narodnih poslanika ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandmani odbiju, a Zakonodavni odbor smatra da su ovi amandmani pravno mogući. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da) Ima reč gospođa Raguš. Izvolite.
Meni sada nije najjasnija ova tehnička komunikacija između mene i vas. To bih htela samo da mi definišete – kada pritisnem ovaj taster, vi ne vidite to na ekranu i, znači, moram da dignem ruku? (Da) Dakle, s obzirom na to da je moj kolega Dragan Stevanović podneo amandman na član 8. ovog predloga zakona, mislimo da je od izuzetnog značaja da dobijemo konačan odgovor na pitanje – da će se i ovaj član ovog predloga zakona sprovesti na teritoriji KiM-a?Potpuno smo uvereni, jer smo istraživali na Internetu nejasno zakonsko rešenje republike Kosovo o upotrebi državnih simbola, pa u kontekstu priče natemu Predloga zakona o upotrebi simbola koji treba država Srbija, na osnovu člana 7. Ustava, da sprovodi na celoj teritoriji koju predstavlja, srpska javnost bi trebalo da zna kako to izgleda na terenu, odnosno u praksi. Primera radi, mi nismo čuli, niti videli nijednu zvaničnu reakciju, baš u svetlu priče i rasprave na temu ovog predloga zakona, od strane izvršne vlasti. Imate, recimo, čuveni član 6. ovog kosovskog tzv. zakona o upotrebi, pa bih volela da mi objasnite na koji način će paralelno da postoje slična zakonska rešenja? Tu se, između ostalog, govori o upotrebi nacionalnih zastava, pa se tako kaže da svaki građanin republike Kosovo ima pravo da postavlja nacionalnu zastavu u skladu s ovim zakonom i zakonom na snazi; ''građani komuniteta republike Kosovo imaju pravo individualno i kao komunitet da koriste nacionalnu zastavu. O načinu upotrebe nacionalne zastave na unutrašnjim prostorima, van javnih institucija, doneće posebne podzakonske akte. Zabranjuje se postavljanje nacionalnih zastava ako su zastarele ili pocepane''. Naravno, izlišno bi bilo pitanje da li je to srpska trobojka, jer mi znamo kako izgleda albanska zastava. U članu 7. vi imate, takođe, rešenje koje se tiče postavljanja državne zastave, koja se stalno postavlja. Ovo je vrlo značajan deo i mi očekujemo na koji način ćete da odreagujete u svetlu Predloga zakona o kom danas raspravljamo, jer se, između ostalog, kaže – državna zastava stalno se postavlja u zgradama: u zgradi predsednika republike Kosovo, prebivališta skupštine republike Kosovo, prebivališta Vlade republike Kosovo, onda, u tačkama graničnih prelaza, u zgradama predstavništava republike Kosovo u inostranstvu i u auto-vozilima koja upotrebljavaju rukovodioci predstavništava tokom obavljanja službenih zadataka, u skladu s međunarodnim odredbama, odnosno u skladu s pravilima i praksom međunarodne organizacije pri kojoj se nalazi predstavništvo, i tokom zvaničnih praznika republike Kosovo. Ja vas sada pitam, na koji način izvršna vlast misli da sankcioniše ovakvo ponašanje, jer ovo je konkretan primer napada na ustavni poredak države Srbije? U ovom slučaju, imamo situaciju da potpuno nelegalna vlast na Kosovu potpuno derogira nacionalne simbole i upotrebu nacionalnih simbola na ovom suverenom deluteritorije. Ja vas pitam, na koji način ćete vi, recimo, međunarodnim predstavnicima da uputite notu ukoliko se na KiM-u slave albanski praznici, poštuju albanski simboli, a ne srpski? To je ono što očekujemo, verujte da se sve ovo odvija pred očima srpske javnosti, da čujemo tokom današnje rasprave. Takođe, ovim potpuno protivpravnim aktom, ali koji je zvanični akt republike Kosovo, predviđa se da se državna zastava postavlja prilikom zvaničnih prilika, u pratnji predsednika republike Kosovo, predsednika skupštine republike Kosovo, premijera, kada ide s teritorije republike Kosovo u posetu drugim zemljama i za njegov doček, kada se vraća u republiku Kosovo, onda povodom dolaska rukovodilaca strane države, ovlašćenog predstavnika međunarodne organizacije republici Kosovo, odnosno povodom svečanosti povodom pratnji sa republike Kosovo. Ona se, takođe, postavlja prilikom lokalnih sastanaka i međunarodnih javnih sastanaka, sportskih i kulturnih takmičenja, humanitarnih i vojnih predstava, tamo gde učestvuje republika Kosovo, povodom zvaničnog praznika, takođe, prilikom spomendana, javnih manifestacija koje su značajne za republiku Kosovo, koje određuje Vlada; takođe u drugim slučajevima, ako upotreba zastave nije u sukobu sa zakonom. Takođe bismo voleli da čujemo – šta bi se desilo ako bi u Londonu, ili na teritoriji Ujedinjenog Kraljevstva, ili SAD-a, nekom Srbinu palo na pamet da skine britansku ili američku zastavu i postavi svoju? To bi, otprilike, bila podjednaka situacija. Mi u ovoj situaciji imamo slučaj da američka i briselska administracija podržavaju udar na ustavni poredak suverene države kakva je Srbija. Pitamo vas, i želimo hitan odgovor, da li je država Srbija, odnosno resorno ministarstvo uputilo zvaničan protest prilikom održavanja bilo kakvog sastanka, bilo kakvih manifestacija, bilo čega, a gde su istaknuti drugi nacionalni simboli osim srpskih? Interesuje nas na koji način, pošto za nas Euleks ne postoji, on je činjenica razularene okupacije, UNMIK reaguje u situaciji nepoštovanja Ustava države Srbije, u smislu isticanja nacionalnih srpskih simbola? U zavisnosti od vašeg odgovora, moći ćemo da razumemo kakva je situacija vezano za sprovođenje ovog ili bilo kog drugog zakona koji bi na osnovu našeg ustavnog poretka trebalo da se sprovodi na celokupnom delu teritorije KiM-a. Izostanak vašeg odgovora, gospodine, značiće prihvatanje nezavisnosti KiM-a, prihvatanje sprovođenja plana Martija Ahtisarija i da izvršna vlast, ipak, ima u planu da uđe u pregovore, kako je Išinger napomenuo da je to sledeća faza, s onima što predstavljaju republiku Kosovo. Prihvatanje te činjenice, Srbiju izostavlja iz istorije. Ukoliko Vlada, izvršna vlast, prihvati na ovaj način da se derogiraju nacionalni simboli na teritoriji KiM-a, onda nemamo o čemu dalje da pričamo, onda smo otpisali 200.000 Srba koji su prognani sa teritorije KiM-a, onda smo priznali da je ''heroj ustanka'' Ramuš Haradinaj, da je političar par ekselans Hašim Tači, priznali smo sve ono što su zverstva najgore moguće vrste koja su se dešavala u odnosu na srpski i onaj lojalan albanski živalj, a to je trgovina organima, trgovina oružjem i narkoticima, užasna kriminalna aktivnost, pod okriljem međunarodne zajednice na teritoriji KiM-a. Izostanak odgovora na ova pitanja, a za svaki član ću vam postaviti isto pitanje dok mi ne odgovorite, za nas će biti potpuno jasan signal čije interese izvršna vlast sprovodi, a na to, dok ne dobijem vaš odgovor, mogu samo da kažem da to nisu interesi srpskog naroda, da to nisu interesi svih onih privremeno razmeštenih Srba koji žive u fabričkim barakama na teritoriji Srbije. Odgovor na ovo pitanje će nam biti početak razmišljanja o državi koja bi trebalo da izgleda kao država Srbija. Hvala vam.
Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da ovaj amandman nije u skladu sa pravilima pravnog normiranja. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da)
Kada je reč o ovom i svakom sledećem amandmanu, odgovor da nije u skladu s pravnim normiranjem, recimo, može da bude pisani tekst za obrazloženje zašto se određeni amandman ne prihvata, ali očekujemo usmeno obrazloženje na koji način mislite da paralelno postoji zakon o upotrebi, jer imate većinu u ovoj skupštini, biće izglasan, svih nacionalnih simbola i onoga što je 20. februara 2008. godine, čini mi se, potpisao predsednik, samozvani, skupštine republike Kosovo, Jakub Krasnići. Između ostalog, ono što su oni vrlo jasno definisali pre nego što smo mi počeli da pričamo o nacionalnim simbolima jeste na koji način treba da bude postavljena zastava države Kosovo pored druge zastave, gledano spreda, a onda, ako državna zastava republike Kosovo bude istaknuta zajedno sa dve ili više drugih zastava, na ukrštenim kopljima, gledajući napred, koplje sa zastavom republike Kosovo treba da bude postavljeno ispred kopalja ovih država. Kada se državna zastava istakne s nekom drugom zastavom, ona stoji na počasnom mestu s desne strane, zastava države Kosovo. Ono što su oni predvideli ovim zakonom je predstavljanje na javnim kancelarijama jedne ili više inostranih zastava, pored zastave države Kosovo, koje se obavlja samo u slučaju zvaničnih ceremonija ili dvaju ili više inostranih delegacija na visokom nivou i u slučajevima kada se potpisuju zvanični sporazumi. Imamo diplomatske misije na teritoriji samozvane države Kosovo. Imamo međunarodne sastanke koji se održavaju, pa bih volela da mi kažete kako, pred kojim nacionalnim simbolima države Kosovo? Iteresuje me na koji način ćete izraziti protest svim međunarodnim institucijama i predstavnicima država u smislu isticanja nacionalnih simbolanepostojeće kosovske države? Jdno od rešenja koje se nudi ovim paralelnim zakonom, koji funkcioniše na delu teritorije na kojoj se sprovodi plan Martija Ahtisarija, srpska javnost ima pravo ovo da zna, ljudi koji su za nas glasali na majskim izborima zahtevaju da se o ovome priča na ovaj način, kaže da ako je zastava postavljena zajedno s drugim zastavama, državna zastava je u sredini kruga, radi isticanja razlike i njihove identifikacije. Pravo na razlikovanu zastavu imaju sledeće institucije: predsednik republike Kosovo, vlada republike Kosovo, ministarstvo unutrašnjih poslova, ministarstvo spoljnih poslova, bezbednosne snage republike Kosovo, zaštitni korpus republike Kosovo, policija i opštine republike Kosovo. Ovo je najzanimljivije, razlikovanje zastava određenim u stavu obuhvata uz sebe sve druge. Dakle, zastava predsednika republike Kosovo je prva zastava. Ono što očekujemo da čujemo jeste kada će izvršna vlast, recimo, gospodinu De Kermabonu uputiti protest zbog isticanja nacionalnih simbola nepostojeće države na teritoriji KiM-a? To je jedan od odgovora koji očekujemo, makar do okončanja rasprave u pojedinostima o ovom predlogu zakona. Hvala.
Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32, amandman je podneo narodni poslanik Mićo Rogović. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33, amandman je podneo narodni poslanik Borislav Pelević. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35, amandman je podnela narodni poslanik Zlata Đerić. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Zlata Đerić.
Podnela sam amandman na član 35, koji, pre svega, govori o izvođenju himne i smatrala sam da treba da se brišu reči – po pravilu. Naime, dovoljna je rečenica – himna se izvodi, i tada se navode slučajevi kada se himna izvodi. Reči – po pravilu, bez obzira na to što sam u obrazloženju Vlade dobila da one ne relativizuju pojam, zaista semantički relativizuju pojam, jer himna mora da se izvodi u određenim situacijama. Ona se izvodi i tu nema nikakve druge dileme, niti mogućnosti da se ostavi u zakonu prostor da se, ako se ne izvodi, neko može pozvati na te reči. Svi smo svedoci toga da se državni simboli na različite načine zloupotrebljavaju. Gospodin ministar Marković je negde u decembru govorio, polemišući s jednim poslanikom, da postoje opštine gde se ne ističu, a obavezno je istaći zastavu Republike Srbije. Te opštine su još uvek u sastavu Srbije, o Kosovu neću ni da govorim. Znači, reči "po pravilu", zaista semantički relativizuju ovaj član zakona. Himna se izvodi u određenim situacijama i tu ne sme biti dileme da li se ona izvodi ili ne. Ostajem pri tome da je ovaj amandman trebalo prihvatiti, da on ovaj član zakona čini konkretnim, direktnim i primenjivim u situacijama gde se državni simboli, grb, zastava i himna moraju na određeni način poštovati. Samo naše poštovanje, naš odnos poštovanja prema našim nacionalnim i državnim simbolima, primorava sve ostale da primene isti odnos poštovanja. To je ono što nas određuje, to je ono po čemu smo prepoznatljivi u svetu, to je ono pred čim treba svako s poštovanjem da ustane. Znamo značaj himne, značaj zastave i značaj našeg grba. Možemo da se ne slažemo oko nekih tehničkih rešenja, ali poštovanje u promovisanju tih nacionalnih simbola mora da bude … (Predsedavajuća: Dva minuta.) … evidentno i konkretno. Hvala lepo.
Omaškom u redosledu čitanja, a po amandmanima podnetim na članove zakona, propušteno je da pročitam amandman na član 25. koji je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodna poslanica Marina Raguš.
Samo bih vas molila da mi kažete koliko vremena još imam na raspolaganju, a da je predviđeno za Poslaničku grupu. (Predsedavajuća: Poslanička grupa SRS na raspolaganju ima 46 minuta.) Još nešto. Zaista mi je neprijatno da se predstavniku vlasti obraćam sa – gospodine. Promaklo mi je njegovo prezime i funkcija, pa ako biste mogli samo da mi kažete.
Za tu informaciju moramo da se vratimo na otvaranje sednice, da bismo ponovili ime i prezime direktora Direkcije za zakonodavstvo ili njegovog zamenika. Gospodin Darko Radojčić, pomoćnik direktora Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Pročitan je pri otvaranju sednice. Izvolite.
Zaista vam se, gospodine Radojčiću, izvinjavam. Jednostavno mi je promaklo ko ste vi u stvari. Sada smo razrešili tu dilemu. Vi ste pomoćnik direktora Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo, ovde jedini prisutni dok raspravljamo o upotrebi nacionalnih simbola države Srbije. Recite mi samo pravno - na koji način bi država Srbija trebalo da reaguje na nemogućnost upotrebe državnih simbola na teritoriji KiM-a? Mi mislimo, prisećajući se nekih ranijih primera u ustavnoj praksi, da je to direktan napad na ustavni poredak države Srbije i da postoji samo jedan način da se reaguje u ovom smislu. Zaista je teško voditi raspravu kada znate unapred koje odgovore možete da dobijete, u stvari, da ćete dobiti tišinu od predstavnika izvršne vlasti, zato što je faktičko stanje na teritoriji KiM-a takvo da je, kako bar kažu predstavnici američke administracije, povratak na prethodno stanje nemoguć, da je nezavisnost nepovratan proces i da u tom kontekstu o statusu nema razgovora. Svesni smo činjenice da bi trebalo da Međunarodni sud pravde odluči većinom glasova da je reč o nelegalnom činu. na našoj strani, uslovno rečeno, podnele podneske. Bojimo se da može da dođe do negativnog odgovora na postavljeno pitanje pred Međunarodnim sudom pravde, iz prostog razloga, što je pojačana diplomatska aktivnost američke i briselske administracije, u kontekstu priznavanja nezavisnog KiM-a. Pretpostavljam da ste pravnik po struci. Pitam – na koji način bi trebalo da se reaguje na udar na ustavni poredak Srbije, u smislu nemogućnosti sprovođenja članova i odredaba ovog predloga zakona na delu KiM-a? Unapred se radujem odgovoru. Kada smo već kod upotrebe simbola, koju su oni predvideli svojim zakonom o upotrebi nacionalnih simbola, vrlo je zanimljivo i nama značajno da čujemo kako ćete, na koji način sankcionisati paralelno sprovođenje, odnosno sprovođenje samo ovog zakona? Nemogućnost postavljanja nacionalnih simbola na teritoriji KiM-a je, možda, odgovor na pitanje zašto nisu predviđene određene jače kaznene mere i, inače, kaznene mere za uništenje nacionalnih simbola na bilo kom mestu, a posebno na teritoriji KiM-a, jer bi onda trebalo da kaznite predstavnike EU i UN-a, jer dozvoljavaju da neki nelegitimni predstavnici ispoljavaju svoje nacionalne simbole. Da ne parafraziram ono što stoji u njihovom zakonu o upotrebi nacionalnih simbola, naš predlog zakona je vrlo jasan. Pokušali smo amandmanima da utičemo na to, ali pravno nisu bili valjani da se o njima razmišlja na određeni način. Suštinski, nadam se da je ovo valjana rasprava, u okviru koje ćemo dobiti kvalifikovane odgovore, i nadamo se najavi određenih protesta u odnosu na ono što se dešava na teritoriji KiM-a. U članu 14, kada je reč o intoniranju državne himne Kosova, državna himna republike Kosovo izvodi se na službenim svečanostima, na međunarodnim aktivnostima, gde je naša zemlja kao strana, kao i u drugim slučajevima predviđenim zakonom. ''Kada se izvodi himna, stoji se u stavu mirno. Nikada se ne izvodi na javnim prostorima bez zastave, izuzetno, kada se izvodi na televiziji ili na radiju. Himna može da se intonira povodom službene proslave, kada predsednik republike Kosovo otputuje sa teritorije Kosova u inostranstvo i povodom povratka republici Kosovo, povodom dolaska i praćenja predstavnika inostranih država ili najviših njihovih službenika, odnosno ovlašćenih predstavnika međunarodnih organizacija, prilikom polaganja venaca koje polažu službeni predstavnici republike Kosovo, odnosno predstavnici inostranih međunarodnih organizacija, na spomenike, na groblje junaka i sl. Svaki stanovnik republike Kosovo ima pravo da otpeva himnu.'' Pitam vas – koju himnu peva? Da li se to intonira "Bože pravde" ili neka druga himna? Kada je reč o redosledu intoniranja ili izvođenja državne himne Kosova zajedno sa himnom druge zemlje, prednost ima himna druge zemlje; prilikom službene posete nekog inostranog predsednika ili premijera, obavlja se pratnja intoniranjem, odnosno izvođenjem državnih himni obeju zemalja. Himna Kosova se izvodi posle prijateljske himne. Ono što bi trebalo da bude interesantno za srpsku javnost, ona je uskraćena za zvaničan odgovor i medijsku pažnju u ovom smislu. S namerom pravim paralelu između protivpravnih akata nelegalne države Kosovo i ovoga o čemu danas govorimo, a to jeste jedina tema, u sklopu člana 7. Ustava Republike Srbije. Interesantno je da čujemo da li je predsednik Tadić, kada je bio u poseti Visokim Dečanima, u okviru svoje službene pratnje, na svojim kolima imao nacionalne simbole države Srbije? Takođe, ono što bi trebalo javnost Srbije da zna i da čuje od vas, jer preuzeli ste odgovornost da branite ovaj predlog zakona, pa tako i da nam odgovorite na ova pitanja – na koji način međunarodne delegacije i diplomatski predstavnici reaguju na intoniranje himne republike Kosovo, a nije "Bože pravde"? Osnovno je, pretpostavljam da to postoji, da nemogućnost da imamo uvid u podnesak koji je država Srbija uputila Međunarodnom sudu pravde otvara mogućnost da, možda sada napamet govorim o ovim stvarima, ali bilo bi frapantno da to nije ušlo u podnesak koji smo uputili pred Međunarodni sud pravde, tražeći na jedan legitiman i legalan način da međunarodne institucije reaguju na zaštitu ustavnog poretka jedne suverene zemlje. Ukoliko nije, to je, takođe, dovoljan odgovor, ukoliko jeste, tim bolje. Nadamo se da, možda, u nekoj daljoj ili bližoj budućnosti možemo da se izborimo za očuvanje nacionalnih simbola na teritoriji KiM-a, ali sasvim sigurno ne ova vlast. Ova vlast se u odnosu na to već odredila. Zašto? Zato što ste propustili svaku moguću šansu da odreagujete. S tim u vezi, zaista bih volelada čujem zvaničan vaš odgovor – da li se desila situacija da su intonirane kosovska himna, podignuta kosovska zastava, stavljen kosovski grb u svim srpskim gradovima na teritoriji KiM-a i da li je Srbija uputila zvaničnu protestnu notu za bilo šta, da je na bilo koji način protestovala? Ukoliko jeste, želimo da vidimo tekst tog zvaničnog protesta. Ukoliko nije, onda je ovaj dnevni red potpuno promašen i onda ova vlast sprovodi interese samo američke i briselske administracije. Srpski interes je da srpski nacionalni simboli budu na teritoriji KiM-a, dakle, u Prištini, Peći, Dečanima, Đakovici, Uroševcu. Onoga dana se to desi, kada se srpska zastava zavijori, tog dana imamo Srbiju prisutnu na celokupnoj svojoj teritoriji, tog dana možemo s ponosom da kažemo svojim građanima da se Ustav i ustavne odredbe sprovode na celokupnoj teritoriji države Srbije i tog dana, zaista, možemo da istaknemo svoju zastavu na sve moguće jarbole širom sveta. Dok se to ne desi, ono što SRS zahteva, jeste da srpska zastava ne stoji pored zastava onih zemalja koje su priznale nezavisan KiM. Takođe, ono što zahtevamo od svih onih koji ga nisu priznali, jeste da pred određenim međunarodnim institucijama, a na inicijativu izvršne vlasti, izraze svoj oštar protest, protest zbog toga što predsednik Srbije mora da se najavi da uđe na Kosovo, što ministri iz Srbije moraju da se najave da uđu na Kosovo, što bilo ko od poslanika nije baš dobrodošao na teritoriji Kosova. Volela bih i vas da vidimo u automobilu koji će nositi srpsku zastavu, recimo, da se provozate na liniji Peć-Dečani, kako će to da izgleda. Sećam se kada smo u kombiju vladike Teodosija prošli, upravo, na toj liniji, na Veliku Gospojinu, kakve je reakcije meštana izazvala sama mantija pravoslavnog vladike, episkopa; ne želim da vam pričam, ali mi smo dobro izvukli svoje glave. Takođe, s tom mantijom, i pored te mantije, nismo mogli da obiđemo srpsko groblje u Peći, zato što nam je, tada španska, administracija rekla da rizikujemo svoju bezbednost. Pitam vas, kada će na automobilima zvaničnika države Srbije da stoji zvanična zastava a da oni normalno obavljaju svoje aktivnosti, recimo, u Prištini, a da pri tom ne rizikuju da budu obezglavljeni, kao što prolaze pravoslavni sveštenici i monasi, držeći svoje liturgije, od Visokih Dečana, Pećke patrijaršije, do svih srpskih svetinja. Ono što mi možemo da vam kažemo, jer smo bili više puta na teritoriji Kosova, a posebno Metohije, jeste da su srpski nacionalni simboli za te koji su proglasili nezavisno Kosovo i Metohiju alergijski znak, pri tom, i simbol za pobunu. Takođe, mi do dana današnjeg, primera radi, a ne odstupa od teme, nismo čuli da je uhapšen bilo ko ko je popalio srpske svetinje tokom martovskih pogroma 2004. godine. Zašto su ih palili? Da spale viševekovno prisustvo srpske srednjevekovne države, ono što jeste srce Srbije, a to je Kosovo i Metohija. Tema nimalo laka, nimalo jednostavna. Vrlo verovatno da je vama teško da slušate sve ovo o čemu pričam, jer odgovori koje ste vi mogli da date, a opet su u skladu s temom o kojoj govorimo, nisu odgovori koje treba saopštiti srpskoj javnosti. Mi kažemo da srpska javnost mora da zna da diplomatske misije u Prištini vode pregovore pod nacionalnim simbolima tzv. države Kosovo, koja je nastala nad srpskom krvlju i nad krvlju onih Albanaca koji su bili lojalni ustavnom poretku države Srbije. To srpska javnost ima pravo da zna. Mi se nadamo da ćemo tokom ove rasprave, makar na kraju rasprave, a opet interaktivne komunikacije radi, da čujemo makar neki od odgovora na sva ova pitanja koja pokušavamo sada da postavimo. Hvala vam.
Na član 35, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Borislav Pelević. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38, amandman je podneo narodni poslanik Borislav Pelević. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je, na osnovu člana 141. stav 3. Poslovnika,podneo Odbor za pravosuđe i upravu. Vlada je prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 41, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici Aleksandar Martinović, Dejan Mirović, Bojan Mladenović, Momir Marković, Slađan Mijaljević, Goran Mihajlović, Ljubiša Petković, Milan Nikolić, Mirko Munjić, Sreto Perić, Dušan Marić, Marko Milenković, Paja Momčilov, Vlada Milojković, Vesna Marić, Dušanka Plećević, Gordana Paunović-Milosavljević, Milorad Krstin, Tomislav Ljubenović, Ljubomir Kragović, Boris Aleksić, Lidija Dimitrijević, Milan Avramović, Jadranko Vuković, Milan Veselinović, Momčilo Duvnjak, Dragan Todorović, Dragan Aćimović, Milorad Buha, Branimir Đokić, Dragan Živkov, Vladan Jeremić, Nikola Žutić, Radica Jocić, Petar Jojić, Jovan Damjanović, Radiša Ilić, Lidija Vukićević, Slobodan Vuković i Nataša Jovanović. Prema članu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po svojoj sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika i, u tom slučaju, pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se ovi amandmani odbiju, a Zakonodavni odbor smatra da su oni pravno mogući. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Marina Raguš.
Da su moje kolege prisutne, sasvim sigurno biste, gospodine Radojčiću, imali prilike da na vrlo kvalifikovan i detaljniji način čujete šire obrazlaganje amandmana koje je SRS podneo, pokušavajući tako da ovaj zakon učini jasnijim i preciznijim, a posebno, treba to reći bez zadržavanja, u smislu kaznenih odredaba, o kojima će kasnije verovatno biti reči, za izricanje sankcija svakom onom ko ne poštuje članove ovog predloga zakona, s obzirom na to da, kao što imate prilike da čujete, tema jeste sprovođenje zakona na teritoriji KiM-a. Građani koji su za nas glasali, dakle, za listu SRS-dr Vojislav Šešelj, glasali su za listu koja je rekla: "Srbija nema alternativu". Mi smo tada dali odgovor i projekciju šta može da se desi baš u smislu KiM-a. Zašto pričamo o Kosovu i Metohiji? Složićete se, to je zaista srce srednjovekovne države i predstavlja, po rezolucijama UN-a i završnim aktima svih međunarodnih institucija koje su vlasne da odlučuju o tome, kontinuitet državne teritorije Republike Srbije. Neko je u nekom momentu odlučio da se stornira taj deo teritorijalnog integriteta i državnog suvereniteta, odnosno izvršio je udar na ustavni poredak Republike Srbije. Kao što znate, ne treba da vas podsećam, u preambuli srpskog ustava stoji da je KiM sastavni deo države Srbije. Mi smo i tada smatrali da nije baš najsrećnije rešenje da to stoji samo u preambuli.Ono što proizlazi iz svega toga jeste da se svi ostali članovi Ustava, odnosno svi državni atributi sprovode na celokupnoj teritoriji KiM-a. Zašto mi, kada pričamo o ovome i kada je reč o bilo kom zakonskom predlogu, postavljamo samo jedno pitanje: da li će zakon biti sprovodiv na teritoriji KiM-a? Zato što nam odgovor na to pitanje daje odgovor na sva pitanja. Znam da će mnogi kolumnisti, čak i ovde prisutni, reći da je ovo tema koja izlazi iz okvira ove rasprave, ali nije, ovo je jedina tema o kojoj treba da se priča, zato što mi na teritoriji KiM imamo sprovođenje zakona koji govori o nacionalnim simbolima, a nisu srpski nacionalni simboli, a iza tog zakona, dame i gospodo, stoje SAD i Ujedinjeno Kraljevstvo. Zašto? Taj odgovor je dobio predsednik DS-a 23. marta, na redovnoj sednici Saveta bezbednosti, kada je pokušao da zaštiti nacionalne simbole, pokušao da zaštiti teritorijalni integritet, kada je došao na naše stavove iz 1999. godine. To su isto pokušali da urade mnogi pre njega, svi oni koji su u Hagu osuđeni na toliku robiju da bi se sprovodio i dao legitimitet nezavisnosti KiM-a. Šta je on tada dobio od diplomatskih predstavnika Velike Britanije i Amerike? Kosovo je nezavisno. To je bespovratno. Na teritoriji KiM-a sprovodi se plan Martija Ahtisarija. Godinama unazad, mi smo taj podatak iznosili ovde i nećemo se ponavljati, američka, vašingtonska administracija je stotine hiljada i miliona dolara ulagala u KiM. Da li hoćete da pričamo koliki je budžet EU za KiM, upravo onaj deo teritorije koji derogira ovaj zakon o kom pričamo danas? Dakle, mi ovaj zakon možemo da stavimo storno, jer vlast nema odgovor na ovo pitanje. Mi nećemo moći da ga sprovedemo na delu KiM-a, ne samo ovaj, nijedan drugi, ali je ovaj teži i bolniji zato što sunacionalni simboli u pitanju, zato što je u pitanju sve ono što čini svakoga od nas. Zato predstavnici vlasti nisu ovde i zato je gospodinu Radojčiću vrlo neprijatno da me sluša, verovatno mu odzvanjam govoreći na ovu temu, ali drago mi je što ovo postoji, što ovo jeste jedini medij i na ovom mestu jedino može da se priča o ovome. Nečuveno je da je Parlament poluprazan kada je reč o ovako važnim stvarima. Da li to znači da vladajuća koalicija predsedniku DS-a okreće leđa kada se priča o ovome? Ko će to da stane u odbranu nacionalnih simbola – jedan radikal? Da li je to bila zamisao? Iza ovog jednog radikala stoji preko milion glasova. U periodu krize, budite uvereni u to, za čoveka koji gubi sve svakoga dana, od egzistencije, socijalne sigurnosti, koji ne zna šta mu je država, na kom delu teritorije se ona prostire, nacionalni identitet će biti značajan, ako ne i najznačajniji, kao što je vrlo značajan svima onima koji su ga izgubili nečijom odlukom, a to nije bila srpska odluka. Za to se, dame i gospodo, vaš predsednik pokušava sada da izbori. Na koji način? Ne može da ode na KiM sa svojom zastavom, da intonira svoju himnu, što mu šiptarske vlasti neće reći: "E, sada možeš". On to nama ne bi rekao. Nama su to preneli kosovski dnevnici. Znači, srpska javnost je uskraćena za objašnjenje, odgovor na konkretnu situaciju u kojoj se svi mi nalazimo. Vi smatrate da ovo nije značajna stvar. Ovo je pitanje par ekselans. Ako toga nemamo, znači, nas država ne štiti svuda, mi nećemo imati mogućnost da stojimo ponosni u bilo kojoj međunarodnoj instituciji, zato što postoji deo koji će da se uvlači u međunarodne institucije, pa će vam doći predstavnik republike Kosovo, I, šta ćete vi da radite tada? Doći će sa svojom diplomatskom pratnjom, na tim kolima će biti zastava republike Kosova. I, šta tada? Hoćete da pričate s njim? Pa, to znači da ste pružili ruku onima koji su otpisali 200.000 prognanih Srba, tolike zločine, o kojima Karla del Ponte, naknadnom pameću, priča. To znači da ste otpisali sve nas. Da li vi shvatate istorijski momenat, koji je značajan? Znači, odluka ove godine, a na vama je najveća moguća odgovornost. Mi smo pokušali to da uradimo, mi smo štitili ustavni poredak, ono na šta sve države imaju pravo. Mi smo dobili "Milosrdnog anđela". Vaš predsednik je bio pred "milosrdnim anđelom" u Savetu bezbednosti. Koliko vas to zna? Dobio je šamarčinu od predstavnika Britanije i Amerike i popio autogol. To je najstrašnija moguća činjenica. A ko priča o tome u Srbiji? Radikali. Znači, ukoliko govorimo o nacionalnom interesu, ovde ga nema. Ovde mi ne možemo da znamo, jer nema predstavnika izvršne vlasti kada pričamo u raspravi u pojedinostima o tako važnom pitanju, kada, kog dana će se naša zastava zavijoriti u Prištini. Na koji način mi izražavamo protest, recimo, Američkoj ambasadi ovde? Odakle pravo svima njima da na srpskoj teritoriji pričaju s predstavnicima republike Kosovo? Zato mi danas pričamo o tome na ovaj način, zato što srpska javnost treba da zna da su nama oteli miran san, dostojanstvo, ekonomiju, sve, Amerikanci i Britanci na teritoriji Evrope. To je jedina istina i to vi znate, samo iz tog razloga što su dobro finansirali rušenje prethodnog režima. Vi to ne smete da kažete. Jedni način na koji ćete moći da reagujete, jeste da priznate nezavisan KiM, tako što ćete ući u pregovore s njim. To treba da se kaže srpskojjavnosti, da vi, sve i da hoćete, mi smo bili u vašim cipelama, nećete moći da date drugačiji odgovor, zato što onda imate situaciju da će državni vrh Srbije da bude optužen pred nekim tribunalom, samo zato što je branio nacionalne simbole, nacionalno dostojanstvo i ustavni poredak zemlje. Sada vas pitam, da obrnemo situaciju, da na teritoriji Ujedinjenog Kraljevstva, bilo koje zapadnoevropske demokratije, bilo ko pokuša nešto slično da uradi, kako bi prošao? Koji bi bio odgovor njihovog državnog vrha? Nema američkog propagandnog filma koji na prvom mestu ne zavijori američku zastavu, koji ne stvara mit o američkom predsedniku, kao instituciji, koji ne intonira himnu, koji ne govori o tome da je za Amerikanca najznačajnije da ti simboli predstavljaju njega, bez obzira na to gde se nalazio. Na teritoriji KiM-a, srpski nacionalni simboli su prognani. Ko ih je prognao? Američka administracija. Šta nama govori predstavnik Euleksa – da se na teritoriji KiM-a sprovodi plan Martija Ahtisarija i da s Albancima treba pregovarati, i ulazimo u sledeću fazu, a to je Išinger – podela Kosova i de fakto priznanje, i do viđenja. Koliko to Srbija treba da bude mala da ne bi bila velika – pretkumanovska, beogradski pašaluk, koliko? Vi ćete nama da kažete da smo mi izazvali, lošom politikom, takav odnos međunarodne javnosti prema nama, da vi zato sada ispaštate naše poteze. Nije tačno, vi se upravo sada nalazite tamo gde smo mi bili. Ne zaboravite, Milošević je bio američki faktor stabilnosti. Amerikanci su bili saveznici njemu; zato što im je verovao,zato je tako prošao. Takođe, pitaćemo gospodina Radojčića, recimo, na koji način misli da postavi dvoglavi nemanjićki grb kada u poglavlju 3, koje nosi naslov – Grb republike Kosovo, piše da se postavlja na ulazu državnih institucija, zajedno s njihovim naslovom, u svim službenim aktima, u pečatima državnih institucija, u dokumentaciji i u međudržavnim sporazumima republike Kosovo, na osnovu reciprociteta. Kada je reč o upotrebi grba, to je isključivo pravo državnih organa, a upotrebljava se kao, znak identifikovanja, u pečatima, štambiljima, na zvaničnim dokumentima i u znakovima državnih organa, u dokumentima civilnog statusa i u ličnim dokumentima, u diplomama i svedočanstvima završene škole, za označavanje državne granice, u rejonima graničnih prelaza, objektima državnih organa, kao i u prostorima ovih organa. Ovde nema dvoglavog nemanjićkog grba. Zatim, ''u prostorima i zgradama gde je sedište državnih organa, kao i u prostorima ovih organa, u prostorima i zgradama diplomatskih i konzularnih predstavništava republike Kosovo van republike i u prevoznim sredstvima koje upotrebljava rukovodstvo predstavništava, shodno međunarodnim sporazumima; u pečatu, štambilju, naznačenoj dokumentaciji organa lokalnih zajednica kada obavljaju posebne zadatke, odnosno zadatke iz državne nadležnosti; u pečatima, štambiljima dokumentacije preduzeća i drugih organizacija, kao i privatnih, kada imaju javna ovlašćenja za obavljanje posebnih zadataka, odnosno određene zadatke iz državne nadležnosti; u pozivima, čestitkama, vizitkartama za identifikaciju koju upotrebljava predsednike republike Kosovo, predsednik skupštine republike Kosovo, premijer, ministri, rukovodioci predstavništava van zemlje, u pozivima, čestitkama, vizitkartama, sličnim službenim kartama za identifikaciju koje upotrebljavaju poslanici, funkcioneri, službenici državnih organa; prilikom međunarodnih kulturno-sportskih i drugih takmičenja, humanitarnih skupova i drugih priredaba gde se republika Kosovo predstavlja, odnosno gde učestvuje, shodno pravilima i zakonima takvih skupova''. Grbom naznačuju i letelice i druga javna prevozna sredstva, prema uslovima i načinu koje utvrđuju odredbe opštih pravnih akata, i u drugim prilikama i u uslovima kada određuje zakon. Vrlo verovatno ćete se sada začuditi, a ja ću vam postaviti opet isto pitanje. Ovo je nama samo uvertira da će ono što su Amerikanci stvorili na teritoriji Kosova i Metohije da se uvodi u sve međunarodne manifestacije, kulturne i sportske aktivnosti, bilo koje druge aktivnosti. Kako će izvršna vlast da reaguje, upravo, na upotrebu nacionalnih simbola veštačkih tvorevina američke administracije? Na koji način ćete vi, recimo, ukoliko se desi da učestvujete i da budu predstavnici s teritorije KiM-a, da odreagujete kada se bude intonirala njihova himna i kada se bude predstavljao njihov grb, kada se bude napravila njihova avio-kompanija, recimo? Sada možemo da pravimo projekcije, jer ovo je okvir. U ovo se ulažu pare. Nije tajna, postoji zvaničan dokument, Senat, lepo, usvojio, koliko na godišnjem nivou američka administracija ulaže u budžet Kosova. Budžet za EU, odnosno predstavnike EU za teritoriju Kosova znači da će potpomognuti stvaranju institucija na teritoriji KiM-a, napraviće im državu. Nama je potpuno jasno zašto je to tako, bez obzira na to kakvi mi bili i koliko se često svađaliu Srbiji, oni nikada saveznike neće imati za to divljanje. Njima su potrebni Albanci dole da bi sprovodili ono što je interes, jer to jeste geostrateški vrlo važno mesto za približavanje Rusiji. Čujemo da će Bondstil da zameni bazu Avijano. To jeste tok mnogih značajnih puteva, od resurasa, do trgovine drogom i ostalih stvari. Dakle, vrlo važna tačka za američku administraciju. Da nije tako, Bondstil ne bi bio postavljen kao druga baza u svetu, da nije tako, Amerikanci ne bi pravili veštačku tvorevinu na našoj teritoriji. Ono što bismo želeli da čujemo, jeste – na koji način ćete sankcionisati sprovođenje ovih članova o upotrebi, recimo, grba, intoniranja državne himne Kosova, a u svetlu odredaba zakona o kojima mi danas raspravljamo? Hvala.
Na član 42, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici: Tomislav Ljubenović, Slobodan Vuković, Branimir Đokić, Nataša Jovanović, Milorad Krstin, Radiša Ilić, Zoran Krasić, Marina Raguš, Lidija Vukićević, Petar Jojić, Vesna Marić, Vitomir Plužarević, Dušanka Plećević, Dragan Živkov, Nikola Žutić, Vladan Jeremić, Radica Jocić, Vjerica Radeta, Sulejman Spaho, Paja Momčilov, Dobrislav Prelić, Srboljub Živanović, Gordana Paunović-Milosavljević, Marko Milenković, Dušan Marić, Milorad Buha, Vlada Milojković, Momčilo Duvnjak, Sreto Perić Mirko Munjić, Milan Nikolić, Ljubiša Petković, Zoran Popović, Ljubomir Kragović, Goran Mihajlović, Marina Toman, Milovan Radovanović, Slađan Mijaljević, Nikola Savić, Milan Veselinović, Momir Marković, Milan Avramović, Jadranko Vuković, Bojan Mladenović, Boris Aleksić, Dejan Mirović, Ognjen Mihajlović, Aleksandar Martinović, Dragan Aćimović i Gordana Pop-Lazić. Prema članu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po svojoj sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika i, u tom slučaju, pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju od dva minuta. Vlada nije prihvatila ove amandmane. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se ovi amandmani odbiju, a Zakonodavni odbor smatra da su oni pravno mogući. Reč ima narodni poslanik Marina Raguš.
Meni je potpuno jasno da na ovo pitanje treba da odgovori, recimo, ministar, koji je vlastan da konačno da odgovor. Sada ću vam postaviti jedno pitanje i neću o ovom amandmanu bilo šta dalje reći – da li će član ovog zakona biti sproveden na teritoriji Kosova i Metohije? Molim vas, gospodine Radojčiću, da mi date taj odgovor.
Na član 42, amandman je podneo narodni poslanik Miroslav Markićević. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da ovaj amandman nije u skladu sa članom 33. Zakona o prekršajima. Izvolite.
Poštovana potpredsednice, pre nego što obrazložim u ova dva minuta, koliko imam pravo, ovaj amandman, želim da kažem i vama i svim građanima Srbije da neprisustvo nadležnih ministara za ovaj zakon smatramo, mi iz NS-a, svojevrsnim nepoštovanjem i grba i himne i zastave države Srbije. Podneo sam amandman na član 42: ''U članu 42, posle stava 3, dodaje se stav 4, koji glasi: „Novčanom kaznom od 50.000 do 100.000 dinara kazniće se za prekršaj odgovorno lice u pravnom licu za neisticanje grba ili zastave Republike Srbije na mestu predviđenom ovim zakonom.'' Kao što ste i vi rekli, amandman je odbijen, ali su vrlo zanimljiva obrazloženja. Vlada nije prihvatila amandman, bez obrazloženja, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, bez obrazloženja. Zakonodavni odbor smatra da ovaj amandman nije u skladu da članom 33. Zakona o prekršajima, što bi značilo da se ovakva dela, bolje reći, nedela skrnavljenja državnih simbola kažnjavaju po Zakonu o prekršajima. Pošto ovde nema nijednog ministra da nam odgovori koliko je lica u prošloj godini kažnjeno zbog paljenja i cepanja državne zastave naše države, a gospodin Radojčić, očigledno, po Poslovniku nema pravo, bićemo uskraćeni i za taj odgovor, a bili smo svedoci, i u medijima smo videli, da se u nekim opštinama, pogotovo na jugu Srbije, državna zastava ne ističe. Zbog toga je Poslanička grupa NS-a, odnosno ja u njeno ime, i podnela ovaj amandman. Utoliko nam nije jasno zašto neko delo koje se sankcioniše ne bi moglo i po dva zakona da se sankcioniše. Šta to nekog sprečava? Da li bismo više sankcionisali to nedelo paljenja ili skrnavljenja naše državne zastave? Samo želim da vas podsetim da je u prostorijama OO NS-a u Kuli zapaljena pre dve godine državna zastava i do dana današnjeg nismo dobili nikakv odgovor.
Na član 43, amandman je podneo narodni poslanik Saša Maksimović. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Saša Maksimović.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospođo potpredsednik, amandman na član 43. Predloga zakona o izgledu i upotrebi grba, zastave i himne Republike Srbije, koji sam podneo ispred Poslaničke grupe ''Napred Srbijo'', odnosi se na zaštitne, odnosno kaznene mere predviđene ovim predlogom zakona. Iako je predsednik Poslaničke grupe ''Napred Srbijo'', gospodin Tomislav Nikolić, rekao da će poslanici SNS-a glasati za ovaj predlog zakona bez obzira na to što određena rešenja nisu sasvim prihvatljiva, to ne znači da vi prihvatanjem amandmana naše poslaničke grupe ne možete poboljšati ovaj i ovakav predlog zakona. Konkretan amandman se odnosi na oduzimanje predmeta učiniocima prekršaja iz člana 41. i 42. ovog predloga zakona, gde se preciznije definiše u kojim slučajevima može, a u kojima je obavezna mera oduzimanje predmeta, odnosno zastave ili grba. Činjenica je da se zastava, grb i himna, kao deo nacionalnog identiteta, moraju poštovati. Verujem da 90% stanovništva voli ili barem poštuje svoja obeležja, ali, nažalost, činjenica je i da se prema tim obeležjima nemarno odnosi. Eklatantan primer je primer našeg državljanina koji je na prošlogodišnjem prvenstvu Evrope u fudbalu zapalio zastavu; istina, nije se radilo o zastavi države Srbije, već države Austrije. Naravno, on je uhapšen odmah i prema njemu je austrijsko zakonodavstvo preduzelo drakonske mere. Zašto vam ovo pričam? S nekim od prethodnih govornika bih se morao složiti u činjenici, mislim da je svima vama poznata, da holivudski film-mejkeri, jednostavno, imaju obavezu, bez obzira na to da li se radi o filmovima A produkcije, B produkcije ili nezavisne produkcije, da istaknu američku zastavu već u prvim minutima filma. Mislim da bismo dosta toga mogli da naučimo od SAD-a, koliko god mi njih ne voleli. Jedino se u državi Srbiji može desiti, verujem i u nekim afričkim zemljama… (Predsedavajuća: Dva minuta.) Mogu li da nastavim? (Predsedavajuća: Izvolite.) Jedino se može desiti, kao što sam rekao, u državi Srbiji i u nekim, pretpostavljam afričkim zemljama, da neko može zapaliti zastavu a da prođe nekažnjeno. Amandman koji sam podneo je mali korak ka većem poštovanju nacionalnih simbola države Srbije. Mislim da bi trebalo da ga, kao vladajuća većina, prihvatite. Hvala.
Na član 43, amandman je podneo narodni poslanik Gojko Radić. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je on pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Predlog za dodavanje novog člana. Narodni poslanik Miroslav Markićević podneo je amandman kojim predlaže da se posle člana 43. doda novi član 43a. Vlada nije prihvatila amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da ovaj amandman nije u skladu sa članom 43. Zakona o prekršajima. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Miroslav Markićević.
Poštovana potpredsednice, ovaj amandman na član 43, gde predlažem da se doda član 43a, glasi: "Novčanom kaznom od 50.000 do 100.000 dinara kazniće se za prekršaj fizičko lice ukoliko dokazano namerno oštećuje grb ili zastavu Republike Srbije ili izvrgava ruglu himnu Republike Srbije". Ne mogu da verujem da je ovaj amandman odbijen, pogotovo što je odbijen s istim tekstom kao i prethodni amandman. Dakle, Vlada nije prihvatila amandman, bez obrazloženja. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije bez obrazloženja, a Zakonodavni odbor smatra da ovaj amandman nije u skladu sa članom 33. Zakona o prekršajima.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa Marina Raguš.
Hvala, gospođo Đukić Dejanović. Upravo je to ono o čemu SRS priča već mesecima i sve vreme dok govorimo i raspravljamo o ovom predlogu zakona, kao i o ostalim predlozima zakona. Gospodin Markićević je opravdano reagovao na način za koji smatramo da je jediniprimeren. Ono što i gospodinu Markićeviću, a i celokupnoj javnosti u Srbiji želim da kažem, jeste da se u paralelnom zakonskom aktu, koji sprovodi, vrlo verovatno, šiptarske nacionalne simbole na otetoj srpskoj teritoriji, u članu 17, između ostalog, kaže – novčanom kaznom u iznosu od 500 do 1.000 evra kažnjava se pravno lice kada upotrebi grb ili zastavu u suprotnosti sa članom ovog zakona, grb ili zastavu u obliku ili sadržaju kako nije predviđeno ovim zakonom i propisima koji su na snazi, na javnom mestu ističe grb ili dotrajalu zastavu na neki nepravilan način, ako ne upotrebi grb ili zastavu kada je upotreba obavezna, izvođenje himne republike Kosovo u suprotnosti sa članom, takođe, ovog zakona i propisima koji su na snazi. Zbog povrede stava 1. ovog člana izriče se novčana kazna u iznosu od 250 do 500 evra i odgovornom službenom licu. Zbog povrede stava 1. ovog člana izriče se novčana kazna u iznosu od 250 do 500 evra odgovornom licu pri državnim organima. Novčanom kaznom u iznosu od 150 do 300 evra kažnjava se fizičko lice zbog povrede propisa iz ovog člana zakona. Ono što je evidentno i što srpska javnost, takođe, treba da zna, jeste da je vrlo verovatno da oni koji su pisali članove, odnosno napravili predloge zakona o upotrebi nacionalnih simbola, nisu imali u vidu ovo, za šta se nadam da smo vrlo detaljno predstavili, a da paralelno funkcioniše na teritoriji KiM-a. Pretpostavljam da i većina poslanika prisutnih ovde nije nikada imala prilike da vidi ovaj zakon o upotrebi nacionalnih simbola veštačke tvorevine, potpuno nelegalne, kao što je republika Kosovo, a ono što je sramota, to je da predlagač ovakve amandmane nije usvojio. To što oni postoje u nekim drugim zakonskim aktima, drugim zakonskim rešenjima, ne znači da ovaj predlog zakona ne treba da bude vrlo jasan i da nedvosmisleno ukazuje na to da država Srbija sprovodi ovaj zakon na celokupnoj teritoriji, da država Srbija ohrabruje da se na dostojan način tretiraju nacionalni simboli i da država Srbija sankcioniše svakog ko se drzne da se na bilo koji nedostojan način odnosi prema nacionalnim simbolima. To što mi danas u ovakvom ambijentu, na ovakav način, s pomoćnikom direktora Republičkog sekreterijata za zakonodavstvo vodimo raspravu u pojedinostima, takođe je odnos izvršne vlasti prema onome što će reći, na prvom mestu, opozicija. Takođe, ovde niko nije niti naivan, niti ograničen, mogli su da očekuju kakva će pitanja doći od strane opozicije, ali su predstavnici vlasti, koji su vlasni da vode razgovor na ovu temu, sasvim smo ubeđeni u to, izbegli da se pojave ovde. Mi se čak i bojimo odgovora koji ćemo dobiti u nekom narednom periodu. Istrajavaćemo na tome da nam vladajuća većina koja čini vlast da zvanične odgovore na sva ova pitanja koja smo danas, tokom ove rasprave, postavili, ali ono što nam je najznačajnije, dobro je što postoji ovaj način, ovo je, ipak, priznaćete, jedino mesto gde se susreću vlast i opozicija. Ovakve rasprave se vode u mnogim evropskim parlamentima, i te kako se vode kada je reč o zaštiti nacionalnog dostojanstva i nacionalnih simbola, i te kako se sprovode kampanje koje promovišu nacionalno dostojanstvo u svim ozbiljnim državama Takođe, ostajemo uskraćeni za potvrdu odgovora da oni koji nama nalažu standarde osiromašuju srpsku privredu, građane bacaju na kolena, direktno stoje iza udara na ustavni poredak države Srbije. Vrlo je verovatno da ovo vama nije značajan institut, ali videćete, pretpostavljam, kada dođe vreme za to, da nema značajnijeg instituta za jednu državu od zaštite ustavnog poretka. Mi ovde danas gledamo samo slike pred našim očima, kroz konkretne primere i zakonska rešenja, kroz postojanje paralelnih institucija, da su oni koji su nam presudili, bukvalno, oduzeli pravo da sprovodimo ovaj zakon na delu Kosova i Metohije. Ovo bila sve bila određena spekulacija, politička, kako bi neki rekli, klapnja na temu, da mi nemamo konkretne poteze i konkretne odgovore na najznačajnijim mestima, a pogotovo na onom delu teritorije koje je oteto od Srbije, ne srpskom voljom, već tako što je, pod okriljem najmoćnijih sila, etnički promenjena struktura na teritoriji KiM-a, sprovedena potpuno kriminalna vlast, koja će sprovoditi interese tih administracija, a videćete kako će se sprovoditi rasprava predMeđunarodnim sudom pravde. Ono što je njima bio argument ranije, humanitarna katastrofa, na prvom mestu, učinjena je prema srpskom narodu, koji nema šanse da se vrati na teritoriju KiM-a, nema mogućnost da raširi lepu srpsku trobojku, nema mogućnost da stane uspravno i dostojanstveno na intoniranje himne "Bože pravde", nema mogućnost ni da se divi dvoglavom nemanjićkom orlu na svim državnim institucijama. To je činjenica pred kojom, čini mi se, niko u Srbiji ne bi trebalo da bude ravnodušan. SRS će se zalagati, odnosno uvek će postavljati samo jedno pitanje – kada, u kom momentu će se zakoni koji se predlažu u ovoj skupštini sprovoditi na delu teritorije KiM-a, kada će izvršna vlast u Srbiji da uruči protest svima onima i da sankcioniše sve one koji derogiraju nacionalne simbole? To i jeste tema današnje rasprave. Ono na čemu ćemo insistirati jeste povratak tradicionalnih srpskih teritorija i ustavni poredak države Srbije. Na koji način? Mirnim, političko-pravnim i diplomatskim sredstvima. Onoga momenta kada budete uručili protest De Kermabonu, koji je primio predstavnika nelegalne vlasti s nacionalnim simbolima potpuno stranim srpskim, tog momenta ćemo znati da sprovodite srpske interese. To se ne dešava i to se neće desiti u doglednoj budućnosti, jer da hoće, desilo bi se već. Mi možemo, potpuno uvereni, da kažemo da ne sprovodite srpske interese na srpskoj teritoriji. Na srpskoj teritoriji se sprovode američki i britanski nacionalni interesi i to je činjenica. Hvala.
Reč ima gospođa Zlata Đerić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana gospođo predsedavajuća, poštovani predstavniče Ministarstva, zaista sam iznenađena što gospodin Marković nije danas prisutan jer je imao priliku da u ovoj raspravi u pojedinostima interveniše, prihvatajući neke amandmane, a mislim da su oba amandmana gospodina Miroslava Markićevića, koje je podneo u ime Poslaničke grupe Nova Srbija, i na član 42. i član 43, amandmani koji bi ovaj zakon učinili, pre svega, dostojanstvenim. Ovaj zakon samo stidljivo sankcioniše nebitnu pojavu – ako su državni simboli, zastava ili grb, koji se primenjuju na nekoj državnoj instituciji, oštećeni, mada je to nešto što se u toku primene događa i nadležni to uvek uspešno i blagovremeno, osim ukoliko su u pitanju neke elementarne nepogode, sami otklone. Međutim, dve ključne stvari o kojima je, upravo, gospodin Marković govorio vrlojavno i vrlo jasno, u toku zimskih rasprava, govore o tome da postoje opštine gde se namerno ne ističu državni simboli. Govorio je vrlo otvoreno o tim opštinama koje uzimaju novac za svoje potrebe od Vlade Republike Srbije, a dočekaju ministra s namerno neistaknutim državnim simbolima. Ova dva amandmana. Upravo, onemogućavaju dalje devastiranje države Srbije, dalje urušavanje naših nacionalnih simbola i ponižavanje Republike Srbije od strane ovakvih separatističkih snaga. Želim samo da dobijem odgovor od gospodina ministra Markovića – šta je, posle poseta tim opštinama gde je uočio ovu pojavu, konkretno preduzeo i kako su sankcionisani oni koji su bili zaduženi da istaknu državne simbole? To kako su do sada sankcionisani, na osnovu čega su inače i odbijeni ovi amandmani, pokazuje, u stvari, koliko je ovoj vladi stalo do države, koliko joj je stalo do njenog digniteta i koliko, uopšte, možemo očekivati da će ovakva i ova vlada štititi nacionalne i sve druge interese Republike Srbije. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnici predlagača žele da daju završnu reč? Reč želi gospođa Raguš. Oprostite, imam sugestije, po članu 43, da niste u okviru vremena koje je bilo predviđeno i za vas, kao predstavnika, i za poslaničku grupu iskoristili svoje pravo, tako da jeste ostao još neki minut, ali sada, kao ovlašćeni predstavnik, ne možete više govoriti. Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZABRANI RAZVOJA, PROIZVODNjE, SKLADIŠTENjA I UPOTREBE HEMIJSKOG ORUŽJA I O NjEGOVOM UNIŠTAVANjU (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Milan Avramović, Dragan Aćimović, Bojan Mladenović, Slađan Mijaljević, Aleksandar Martinović, Milan M. Nikolić, Mirko Munjić, Goran Mihajlović, Petar Jojić, Ognjen Mihajlović, Branimir Đokić, Marko Milenković, Ljubiša Petković, Vesna Marić, Milorad Krstin, Zoran Krasić, Momir Marković, Paja Momčilov, Sreto Perić, Radiša Ilić, Nataša Jovanović, Tomislav Ljubenović, Dušanka Plećević, Srboljub Živanović, Gordana Paunović – Milosavljević, Nikola Žutić, Dragan Živkov, Vladan Jeremić, Dušan Marić, Momčilo Duvnjak, Vlada Milojković, Radica Jocić, Lidija Dimitrijević, Dejan Mirović, Ljubomir Kragović, Lidija Vukićević, Elena Božić-Talijan, Milan Veselinović, Jovan Damjanović, Milorad Buha, Boris Aleksić, Jadranko Vuković, Slobodan Vuković, Vitomir Plužarević, Gordana Pop-Lazić, Zoran Popović, Vjerica Radeta, Milovan Radovanović, Dobrislav Prelić, Nikola Savić, Marina Raguš, Sulejman Spaho, Dragan Stevanović, Filip Stojanović, Marina Toman, Milan Škrbić, Dragan Todorović, Mićo Rogović, Božidar Delić, Predrag Mijatović, Mileta Poskurica i Oto Kišmarton. Primili ste Izveštaj Zakonodavnog odbora, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Podsećam vas da je Zakonodavni odbor odbacio, kao nepotpun, amandman narodnog poslanika Branimira Đokića na član 30. Predloga zakona, pa on, u skladu sa članom 148. stav 3. Poslovnika, neće biti predmet rasprave. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naslov Glave 1, iznad člana 1, i na član 1. amandmane, koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici Milan Avramović i Dragan Aćimović. Prema članu 143. stav 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, u tom slučaju pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada predlaže da se amandmani odbiju. Zakonodavni odbor smatra da su ovi amandmani pravno mogući. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici Slađan Mijaljević, Paja Momčilov i Lidija Dimitrijević. Prema članu 143. stav 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane, u tom slučaju, u skladu s ovim članovima, pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada predlaže da se amandmani odbiju. Zakonodavni odbor smatra da su ovi amandmani pravno mogući. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici Bojan Mladenović, Aleksandar Martinović, Milan M. Nikolić, Mirko Munjić, Goran Mihajlović, Petar Jojić, Ognjen Mihajlović, Branimir Đokić, Marko Milenković, Ljubiša Petković, Vesna Marić, Milorad Krstin, Zoran Krasić, Momir Marković, Sreto Perić, Radiša Ilić, Nataša Jovanović, Tomislav Ljubenović, Dušanka Plećević, Srboljub Živanović, Gordana Paunović-Milosavljević, Nikola Žutić, Dragan Živkov, Vladan Jeremić, Dušan Marić, Momčilo Duvnjak, Vladan Milojković, Radica Jocić, Dejan Mirović i Ljubomir Kragović. Prema članu 143. stav 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, u tom slučaju, pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih, odnosno potpisnika, narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada predlaže da se amandmani odbiju. Zakonodavni odbor smatra da ovi amandmani nisu u skladu s potvrđenom Konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebi hemijskog oružja i o njegovom uništavanju („Službeni list – Međunarodni ugovori“, broj 2/00). Da li neko želi reč? (Da) Ima reč gospođa Marina Raguš.
Ono što bih htela, pre prelaska na ovo obrazlaganje, prvo, da saznam nešto, kao ovlašćeni predstavnik, pošto mi nije bilo najjasnije ovo malopre, a nemam poslovničku mogućnost, osim da rizikujem da budem izbačena naglavačke, pa sada trošim ovo vreme. Dakle, ovlašćeni predstavnik ima vreme koje može da iskoristi tokom celokupne rasprave u pojedinostima i, kada vi pitate, što je sasvim logično, na kraju – da li neko od ovlašćenih predstavnika želi nešto da kaže, onda on to pravo nema?!
Ne, sve vreme imate pravo, ali to vreme iznosi 15 minuta i vi ste ga potrošili. Posle toga ste koristili i vreme vaše poslaničke grupe, koje iznosi 68 minuta. To vreme niste iskoristili, ali na njega nemate pravo na kraju. Tako, vi sada možete da se izjasnite da želite prvo da koristite 68 minuta, a onda da do kraja koristite to vreme. Malopre se niste izjasnili, a sada možete o ovoj tački, ako želite. Želite tako? Recite, da bismo znali.
Radi se samo o izjašnjavanju i definisanju vremena koje neko želi da koristi. Naravno, ja ću koristiti, ali samo delić ovog vremena predviđenog za ovlašćenog predstavnika o ovoj tački dnevnog reda. Pozdravljam predstavnike resornog ministarstva. Drago mi je što ćemo, makar, imati priliku da javno raspravljamo na temu predloženog zakona. Kao doprinos ovoj raspravi, potrudila sam se da proučim ovaj godišnji izveštaj koji ste nam, sa kašnjenjem konstatujem, dostavili. Određeni nalazi ovog izveštaja će, svakako, biti predmet rasprave u predloženom paketu ekoloških zakona u pojedinostima, zato što smatram da su dati određeni ekološki akcidenti i određena sredstva su uložena da bi se ti akcidenti sanirali. Ono što je izostalo i za šta smo uskraćeni da saznamo, a bilo je neophodno za raspravu i o ovoj tački dnevnog reda, jeste – kolika je šteta na današnji dan, izražena u matematičkim, odnosno finansijskim vrednostima, naneta nepoštovanjem odredaba ranijih zakona, dakle, pre donošenja ovog zakona? Na koji način će se, recimo, ovaj predlog zakona sprovoditi na teritoriji KiM-a? Za sada bih vreme iskoristila ovoliko, a ostalo vreme ću ostaviti za dalju raspravu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 1, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni… Izvinite, gospođa Vojić-Marković Milica ima reč.
Hvala, gospođo predsednice. Uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo poslanici, kao ovlašćeni predstavnik DSS-a, ja sam se prijavila da govorim i prvo bih volela da kažem nekoliko reči uopšte o svemu ovome što smo o ovom prvom setu zakona govorili. Dakle, više puta smo mi poslanici iz DSS-a govorili javno i smatrali da nam je uskraćeno vreme da o ovako važnim zakonima, jer neki od ovih zakona pred nama su sistemski zakoni i zakoni koji prvi put uređuju jednu oblast, koja je vrlo važna, govorimo kako treba, već na ovakav način – u objedinjenoj raspravi, po skraćenom postupku, po skraćenom vremenu. Smatramo da to nije odgovarajući način, niti je to način na koji ćemo ekologiji dati mesto koje joj pripada. Moram da podsetim da je ovaj prvi set zakona, o kojem sada raspravljamo po amandmanima, vrlo važan: prvi je zakon o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju, drugi je Predlog zakona o zaštiti od nejonizujućeg zračenja, treći je Predlog zakona o zaštiti od jonizujućeg zračenja i o nuklearnoj sigurnosti, četvrti je Predlog zakona o hemikalijama, peti je Predlog zakona o biocidnim proizvodima, šesti je Predlog zakona o upravljanju otpadom i sedmi – Predlog zakona o ambalaži i ambalažnom otpadu. Navodim ih zato što hoću da istaknem da ih je sedam, da istaknem koliko su važni i da na ovaj način o njima sada raspravljamo. Zapravo, hoću da potenciram probleme koje sam natuknula i kada sam govorila u načelu. Dakle, poslanici u ovom kratkom vremenu treba da razmatraju ovakve probleme. Prvi, koji jeste prvi zato što se nalazi u prvom zakonu koji je pred nama, jeste, zapravo – posledice hemijskog rata koji smo 1999. godine imali u Srbiji, zato što nas je NATO bombardovao, za koji sada kažu neki da je to „naša jedina šansa“. Hvala Bogu, moja stranka ne kaže da je to naša velika šansa, nego da je to najveća opasnost u koju Srbiju neko hoće da uvali Dakle, taj hemijski rat je napravio jako mnogo problema, od kojih je kontaminacija terena samo jedan. Onaj drugi, o kome vrlo stidljivo govorimo kao država, a o kome treba da govorimo i zbog čega poslanici DSS-a i govore na ovaj način, jeste – upotreba i posledice osiromašenog uranijuma na zdravlje ljudi. Mi želimo, pre svega, da iniciramo da Ministarstvo zdravlja govori o ovom problemu i da ponudi sistem kontrole zdravlja, pre svega, učesnika rata, kao i građana koji su bili izloženi dejstvu osiromašenog uranijuma po gradovima koji su gađani. Dakle, to je vrlo ozbiljan problem i taj problem neko mora da otvori. O njemu ne može da se govori parcijalno i on ne može biti ničije ekskluzivno pravo – da ga prećuti ili da o njemu govori. Ja ponovo pozivam Ministarstvo zdravlja, ministra, pre svega, da ponovo pogleda izveštaj koji su radili neki eminentni lekari, pre svega, radiolog Kovačević. Bilo bi zanimljivo da uporedite podatke sa drugim podacima koje rade ovlašćeni instituti i da se izađe s jednim sistemom mera, kao što radi svaka odgovorna zemlja, a Srbija, nažalost, pod ovom vladom – niti je odgovorna zemlja, niti je odgovorna Vlada. Sledeći deo problema se odnosi na ovaj zakon o nejonizujućem zračenju. Vidim ministra, dok pričam, da koristi mobilni telefon; on upravo može biti ozračen nejonizujućim zracima. Dakle, to je jedan od problema koji se pojavljuje. Građane naročito interesuje koliko veliki problem mogu da izazovu po njihovo zdravlje – bazne stanice mobilne telefonije. Podsećam da su neke izgrađene, upravo, u naseljima. Govorim o tome zato što mi je to blisko. Na Divčibarama, usred letovališta, napravljena je bazna stanica u toku rata. Zapravo, građani bi samo da budu potpuno sigurni kako država misli da ih zaštiti od svega toga. Svi imamo radio-aparate, svi imamo televizore, govori se stidljivo o tome koliko je to veliki problem. Mislim da o ovom zakonu treba da se raspravlja na taj način, kako bi građani bili upoznati s tim. Naročito je zanimljivo da su solarijumi, kako ide leto, sve više u upotrebi, a veliki su problem za zdravlje stanovništva. Problemi koje treba da reši zakon o jonizujućem zračenju jesu nekih 1.300 gromobrana, koji jesu veliki problem i o kojima treba otvarati priču stalno, odgovorno govoriti koliko su veliki problem, koliko utiču na zdravlje, šta država može da uradi, kojom brzinom može da uradi, zato što to jeste nešto što je jako važno za zdravlje ovog stanovništva, jer se najveći deo gromobrana nalazi na stambenim objektima, zgradama, a nekim novim zakonima ostali smo bez načina da komuniciramo sa ljudima koji žive u zgradama. Veliki je problem sa rendgen aparatima. Ljudi su, s pravom, zabrinuti kada je to u pitanju. Ovaj zakon im daje mogućnost i reguliše ovo zračenje i zato je važno da se o njemu na ovaj način govori. Ono što je, takođe, veliki problem, jeste problem s tranzitom nuklearnih materijala. Često imamo problem. Stalno pratim po medijima kada se pojave akcidenti na teritoriji Srbije. Jedan od poslednjih je bio nekakvo radioaktivno gvožđe, koje je zaustavljeno, hvala Bogu, u vagonima, negde na granici s Bugarskom. To je veliki problem i mi iz DSS-a smo predložili neke amandmane u tom pravcu. Mislimo da su kazne niske i da ih treba povećati. Makar smo svesni da drugi zakoni regulišu visinu kazni, ali, prosto, mislimo da treba razmišljati i otvarati ovo pitanje kad god je moguće. Sledeća tema je upravljanje otpadom. U Srbiji nemamo kontrolu šta se može a šta ne može odlagati na deponije. Nama se na deponijama nalaze radioaktivni gromobrani, koji predstavljaju probleme ne samo za one koji skupljaju sekundarni otpad, nego i mnogo šire. Ono što je veliki i najveći problem, čini mi se, jer Srbija nema integrisane podatke o nastajanju, načinu odlaganja i količini otpada, jeste podatak da se na godišnjem nivou u Srbiji sakupi oko 2,2 miliona tona otpada. Oko 63% je otpad iz domaćinstva, 20% je neopasan industrijski otpad, ali sve ono što ostane, a to je popriličan procenat, 17%, jeste otpad iz zdravstvenih ustanova, iz klanica, građevinski otpad, otpad iz naftnih bušotina u Vojvodini, a to je i te kako opasan otpad. Zato je važno otvarati ovu temu kad god je moguće. Nažalost, u Parlamentu, poslanici DSS-a mogu u kratkom vremenskom roku da govore o ovakvim problemima. Ono što je još veliki problem Srbije i zbog čega je važno da se javno govori, jeste to što imamo oko 180 registrovanih deponija za odlaganje komunalnog otpada. One ne mogu ni da se nazovu komunalnim deponijama, jer ne zadovoljavaju tehničko-sanitarne uslove, ali su jedine, osim Vranja, za korišćenje, iako nisu potpuno adekvatne. Prema podacima projekta "Plan upravljanja opasnim medicinskim otpadom", u Srbiji se na godišnjem nivou proizvede od 230 do 460 hiljada tona opasnog medicinskog i industrijskog otpada. Medicinski otpad se poslednjih godina zbrinjava na adekvatni način, ali potrebe su velike i mislim da država treba u tom pravcu da pripomogne, opet Ministarstvo zdravlja, radu ovog ministarstva. S druge strane, tu je otpad motornih ulja, mešane organsko-vodene emulzije. Do juče je sve to odlazilo i odlagano na komunalnim deponijama, nažalost. Još jedan podatak, Srbija, sa oko 138 kilograma proizvedenog industrijskog otpada na hiljadu dolara BDP, spada u red zemalja s visokom intenzivnošću stvaranja otpada. Opet pominjem da je veliki problem tranzit otpada. To je nešto sa čim se država suočava neprekidno i mislim da je važno napraviti javnu raspravu i govoriti neprekidno o tome, kao i javna slušanja u Parlamentu na ovu temu. Sledeći problemi su iz oblasti zakona o ambalaži i amabalažnom otpadu. To je vrlo komplikovan i skup sistem, sa mnogo karika u lancu, i zbog toga je vrlo važno da se o tome javno govori i da se pojasni kako će se i kako stvari mogu i treba da funkcionišu. Zanimljiv podatak za poređenje, u Hrvatskoj se, recimo, reciklira između 30 i 40% otpada, u Srbiji, nažalost, između pet i osam posto otpada. Kada je u pitanju PET ambalaža, u Hrvatskoj se reciklira 100%, u Srbiji ovaj zakon treba da reši ovaj problem i mislim da zbog toga treba otvarati to pitanje. Šta su sve problemi vezani za ovaj zakon i šta to Srbija mora da reguliše kod nas? Pre svega, čuvene plastične kese, kojih je, ne znam da li možemo govoriti o milion, ali verovatno možemo, i koje jesu jedan od najvećih ekoloških problema i najvećih zagađivača u Srbiji. Zatim, čuvena PET ambalaža, pominjem je više puta, limenke za bezalkoholna pića i pivo. Ono što je problem je i islužena kompjuterska oprema, a ono što smo otvorili je reciklaža starih automobila i mislim da je to pitanje koje ćemo otvarati mnogo puta. Kako ćete sve to da rešite, gospodo iz Vlade? Nama se ne sviđa ponuda koju je ministar izneo u ovom zakonu, da špijuniramo svoje susede i potkazujemo one koji ne poštuju zakon. To nije način na koji se bilo šta može rešiti, prosto, zato što ćete se suočiti s poznatom srpskom praksom da će prijaviti i ono što je sasvim regularno, tek da napakosti komšiji. Mislim da to nije način i da špijuniranjem treba da se bave neke druge službe. To nije ekologija, gospodo. Čuveno pitanje o hemikalijama. Ovaj zakon o hemikalijama je i te kako važan i zato ga treba otvarati. Čuvena burad s hemikalijama po selima Šumadije i zagađenje mnogih mesta štetnim hemikalijama iz Fabrike boja "Zvezda-Helios", zatim, nezakonita manipulacija hemijskim otpadom u ovoj fabrici, a veliko pitanje, na koje treba da odgovori ministar, premijer Cvetković, pa bogami i Boris Tadić, koji se u sve razume i preuzima nadležnosti mnogih, jeste – kako ista firma, "Zvezda- Helios", čija je matična fabrika u Sloveniji, uredno ovakav otpad prevozi u Austriju i Nemačku na potpuno adekvatan način, jer se u Austriji i Nemačkoj, pri hemijskim fabrikama, nalaze spalionice koje pripadaju tim fabrikama, a koje mogu da usluže i rade za neke druge firme. Ta firma "Zvezda-Helios" u Sloveniji poštuje, apsolutno, sva načela ekologije i zaista otpad prevozi na adekvatan način, skladišti na adekvatan način i uništava na adekvatan način, a u Srbiji na ovakav način uništava životnu sredinu, pravdajući se da to nije generalni stav ove firme, nego da su to radili neki pojedinci, generalni direktori, predsednik upravnog odbora, što možda jeste, ili možda nije. Prosto, ne opravdavam ni firmu, ni državu. Slučajno sam naišla na izjavu jednog od inspektora, koja je bila na terenu i koja je rekla – verovatno imaju uredne papire. Taj nesklad između birokratije i onoga na terenu jeste opasnost po životnu sredinu u Srbiji, nažalost. Mislim da životna sredina u Srbiji ne može da zavisi od inspektora koji gledaju papire. Papiri su deo nečega što se zove život, ali mora se uočiti šta se dešava, jer dok neko godinama prevozi tu burad i ona se nalaze u svakom seoskom dvorištu, i po nekoliko komada, ljudi iz njih zalivaju vodom svoje povrće, mislim da nije pitanje samo njihov neadekvatan odnos prema zaštiti životne sredine, nego i inspekcija koja je dužna da malo zaviri u to šta se dešava na nekom realnom terenu. U ime DSS-a sam otvorila ponovo ova pitanja. Neka od njih jesu rešena amandmanima, na neka je ministar odgovorio u načelu, ali mislim da svi građani Srbije imaju pravo, jer oni, generalno, imaju ove probleme, da se ta pitanja otvaraju i da jedan ozbiljan parlament o njima ozbiljno raspravlja i donosi neke zaključke, a u korist građana Srbije i njihovog zdravlja, pre svega. Hvala.
Zahvaljujem. Povredu Poslovnika reklamirao je kolega Dimitrijević. Molim vas da se prijavite, kako bih vam dala reč. Dozvolite, pre nego što dam reč kolegi, da vas obavestim da sam, u skladu sa članom 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pozvala da, pred ovlašćenog predlagača, gospodina ministra Olivera Dulića, ministra životne sredine i prostornog planiranja, sednici prisustvuju i Aleksandar Resić, pomoćnik ministra, i gospođa Valentina Rađenović, načelnik Odeljenja za hemikalije, koje pozdravljam. Izvolite, gospodine Dimitrijeviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu člana 149. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Radi jasnog stava šta hoću da reklamiram, ja ću ovaj član i citirati: ''Predlagač zakona, nadležni odbori i Vlada dužni su da, pre sednice Narodne skupštine, razmotre amandmane koji su podneti na predlog zakona i da Narodnu skupštinu obaveste za koje amandmane predlažu da ih Narodna skupština prihvati, a za koje da ih odbije''. Dakle, mi smo krenuli u pojedinačnu raspravu o drugoj objedinjenoj tački dnevnog reda, praktično, bez sednice Odbora za zaštitu životne sredine. Nemamo stav nadležnog odbora o tome koji su amandmani, od ovih 300 koji su ovde predloženi, prihvaćeni, a koji nisu. O njima se izjasnio Zakonodavni odbor, ali odbor u čijoj je to nadležnosti se nije izjasnio. Koliko znam, sednica Odbora je zakazana za 13 časova. Bilo je prvo u 12 časova, pa je sada pomerena za 13 časova. Krećemo u raspravu bez izjašnjavanja nadležnog odbora. Ne znam zašto toliko žurimo. To je neverovatna stvar. Doneli smo ovakav poslovnik da skratimo proceduru, da se ubrza rad Skupštine, rekli smo svoje mišljenje o tome, a sad idemo u jednu prostu stvar, to je kršenje ovakvog poslovnika.
Htela bih samo da vas informišem da nema povrede Poslovnika, s obzirom na to da član 141, poslednji stav, kaže – ukoliko nadležni odbor ne dostavi izveštaje, odnosno Vlada mišljenje o predlogu zakona, predlog zakona će se razmatrati i bez tih izveštaja, odnosno mišljenja. Tačno je da je sednica nadležnog odbora zakazana za 13 časova, zakazao je gospodin Čedomir Jovanović, predsednik Odbora. Znali smo svi za dnevni red i raspored radnih aktivnosti Parlamenta danas. Dakle, nema povrede Poslovnika. Zahvaljujem. Gospodin Dulić, ministar, želi reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, što se Vlade tiče, Vlada je na telefonskoj sednici danas razmatrala i dodatne amandmane koje su narodni poslanici podneli na sve zakone o kojima se raspravlja i sutra. Što se tiče amandmana o kojima se raspravlja u toku današnjeg dana, dobili ste izveštaj Vlade o tome koji su amandmani prihvaćeni, a koji ne, a ja hoću da vam kažem da ste ga dobili usmeno, svi vi zajedno. Sve poslaničke grupe su imale priliku da razgovaraju s predstavnicima Ministarstva o svakom od podnetih amandmana, gde smo svaki amandman razmatrali i obrazlagali i usmeno – zbog čega smo ga prihvatili, a zbog čega ne, tako da mislim da smo, kao Ministarstvo, dali veoma kvalitetan doprinos ovoj skupštinskoj raspravi i da rasprava treba da se nastavi danas u plenumu, jer ste informaciju o svakom pojedinačnom amandmanu dobili od mene lično. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine ministre. Na član 1, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici Lidija Vukićević, Elena Božić-Talijan i Milan Veselinović. Prema članu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, u tom slučaju, pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju do dva minuta. Vlada predlaže da se amandmani odbiju, a Zakonodavni odbor smatra da ovi amandmani nisu u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništenju (''Službeni list SRJ – Međunarodni ugovori'', broj 2/00). Da li neko želi reč? Gospođa Raguš želi reč. Izvolite.
Gospođo Đukić-Dejanović, dame i gospodo, ministre, ono što očekujete od mene da čujete jeste – kada će se ovaj predlog zakona kao zakon, jer imate većinu, pa ćete ga vrlo verovatno usvojiti, sprovoditi na delu KiM-a? To je pitanje koje će SRS svim predlagačima da upućuje. Na osnovu zaista žive diskusije tokom rasprave u načelu, pokušala sam da konsultujem sve izveštaje i analize koje je vaše ministarstvo napravilo, naslove koje ste vi rekli, premda moram priznati – teško je organizovati se u ovom materijalu, malo je vremena bilo. Želela bih da odgovorite baš u ovoj raspravi u pojedinostima – šta je sa štetom nanetom posle upotrebe hemijskog oružja tokom NATO agresije 1999. godine? Koje konvencije su tada povređene, s obzirom na to da je obrazloženje amandmana, uglavnom, u duhu nesklada s određenim međunarodnim konvencijama? Ono što SRS interesuje sada, jeste – na koji način ćete reagovati u odnosu na sve one, a postoje dokazi, koji su upotrebljavali hemijsko oružje i time kršili celokupan korpus međunarodnih konvencija? Da li ste napravili proračun štete od upotrebe hemijskog naoružanja? U ovoj knjizi vašeg ministarstva, zaista je poteža i dosta detaljna, u kojoj je godišnji izveštaj sektora za kontrolu i nadzor, nisam našla rezultate štete proizvedene u periodu agresije na teritoriji Kosova i Metohije, ali ne samo na teritoriji KiM-a, znam da ste upućeni u način i metodologiju efekata, već u smislu zdravlja, života, životne sredine celokupne Srbije i okolnih zemalja. To je ono što očekujemo da čujemo od vas kao odgovor, kao i koliko košta saniranje onoga što je napravljeno, a jeste presedan u modernom istorijskom periodu i direktno je, na duže staze, uticalo na zdravlje stanovnika i građana Srbije i okolnih zemalja. U vezi s tim, nisam našla konkretne podatke na tu temu, premda mi je bilo vrlo teško da čitam gospodina Gora, u naslovu koji ste vi predložili da konsultujem, ali osoba sam koja voli da konsultuje sve, pa da negde pronađe ono što bi trebalo da bude objektivna slika. Podsetićete me na kojoj strani Al Gor piše o upotrebi nedozvoljenih sredstava tokom 78 dana NATO agresije nad SRJ. Onog momenta kada mi budete skrenuli pažnju na tu konkretnu stranicu, gde gospodin Gor piše o upotrebi hemijskog, biološkog, oružja s osiromašenim uranijumom, razumeću dobru nameru i, eventualno, dobru volju svih onih koji su, očigledno, izuzeti od užasne odgovornosti za 1999. godinu, a jeste kršenje celokupnog korpusa međunarodnog javnog prava i svih međunarodnih konvencija. To direktno znači da stanovništvo Srbije i dan-danas trpi posledice tog NATO divljanja tokom 78 dana bombardovanja, da je stepen oboljenja, od kancerogenih bolesti, pa nadalje, užasno podignut. Ono što SRS očekuje da u ovoj raspravi u pojedinostima čuje, jeste da li se razmišljalo na tu temu. Ukoliko jeste, kakva je agenda, u smislu onoga što sadrže mnoge ekspetize, mnogi nalazi, kako domaćih, tako i stranih stručnjaka, koje ćemo mi srpskoj javnosti tokom ove rasprave predstaviti. Značajno je da predstavimo, takođe, posledice ''balkanskog rata'' 1999. godine koje je gospodin Mališev, inače, profesor Akademije vojnih nauka Ruske Federacije, napravio. Frapantni su nalazi grupe eksperata, ali sve to predstavlja sliku onoga što vi pokušavate da uradite, a to je predloženi set ekoloških zakona i uvođenje reda u ono što mi svi, kolokvijalno, zovemo zaštitom životne sredine. Nas interesuje posebno ovaj deo pre toga – da li će snositi odgovornost, da li postoji neki podnesak koji bi trebalo da nam skrene pažnju u smislu da hoćemo, na neki način, da ukažemo da izvršna vlast ima nameru da se ozbiljno bavi ovim problemom? Meni je to promaklo. Pretpostavljam da ćete vi da uputite na konkretan podnesak podnet toj i toj instituciji i na konkretno rešenje, pa ćemo moći dalje da pričamo o tome, a onda bismo shvatili da zaista krećemo u pravom smeru i da se o određenim istorijskim činjenicama, kao što je NATO agresija i posledice NATO agresije, u smislu današnjeg dnevnog reda, govori na objektivan, neostršćen način, u interesu državljana države Srbije. Hvala.
Na član 1, amandmane koji su, prema oceni Zakonodavnog odbora, po svojoj sadržini istovetni, podneli su narodni poslanici Milorad Buha, Boris Aleksić, Jadranko Vuković i Slobodan Vuković. Prema planu 143. st. 5. i 6. Poslovnika Narodne skupštine, ukoliko više narodnih poslanika iz iste poslaničke grupe podnese amandmane koji su po svojoj sadržini istovetni, smatraće se da se radi o jednom istom amandmanu koji je podnelo više narodnih poslanika i, u tom slučaju, pravo da obrazloži taj amandman u ime podnosilaca ima samo jedan od potpisanih narodnih poslanika, i to u trajanju od dva minuta. Vlada predlaže da se amandmani odbiju. Zakonodavni odbor smatra da ovi amandmani nisu u skladu s Konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju ("Službeni list SRJ – Međunarodni ugovori", broj 2/00). Da li neko želi reč? (Da) Gospođa Raguš, izvolite.
Kao što sam malopre rekla, s obzirom na to da mi kolege nisu tu, na neki način sam frustrirana, jer biste čuli raspravu u pojedinostima koja bi bila mnogo detaljnija i kvalifikovanija, ali šta je tu je. Nadam se da ću odgovoriti ovoj, uslovno rečeno, nemogućoj misiji i da ću na dostojan način da predstavim svoje kolege koje su se potrudile, i nekoliko meseci pre ovoga, znajući da će ovo biti tema dnevnog reda, da i kroz Odbor za zaštitu životne sredine daju svoj doprinos. Kada govorimo o Predlogu zakona o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju, pretpostavljam da vi mislite da ćemo mi pričati, na prvom mestu, o onome o čemu se ređe priča u državi Srbiji, jer smo zakoračili poodavno na ''put kojim se ređe ide'', pa tako preispitujemo odgovornost svih onih koji su potpisnici nelegalnog akta kao što je agresija nad SRJ, što je omogućilo sadašnju situaciju, dakle, funkcionisanje terorističke države, tvorevine nastale na ovakvom aktu, na osnovu falsifikovanog izveštaja Helen Rant, o kojem je ona, takođe, pričala. To potvrđuje i današnji, sadašnji momenat, jer ovi zakoni, kao i svi ostali zakoni, a to bih volela, gospodine Duliću, od vas da čujem, neće moći da sprovode na teritoriji KiM-a, makar, Srbija neće moći da vrši nadzor nad sprovođenjem ovakvih zakona, što nas ne uverava da, recimo, na KiM-u, pogotovo uspostavljanjem Bondstila, oni koji su učestvovali u agresiji nad našom državom i nad našim narodom neće opet posegnuti, u nekoj sličnoj situaciji, za upotrebom svega onoga što je konvencijama zabranjeno. Naprosto, logike radi, jednom su to uradili, zašto ne bi opet. Međutim, ono što sam htela da vam predstavim, a nisam imala vremena u raspravi u načelu, skrenula bih vam pažnju na određene naslove i određena svedočenja. U svakoj normalnoj državi takva svedočenja budu povod za određene ozbiljne istrage i za sprovođenje određenih konkretnih mera, pa se nadamo da će i ova situacija da bude slična. Dakle, španski list je pisao, a Španija je pokazala da je na strani Srbije u ovoj mukotrpnoj diplomatskoj i pravno-političkoj borbi za očuvanje teritorije KiM-a. Španska misija na teritoriji KiM-a je više puta, čak uz mnogobrojne kaznene poene u odnosu na glavnokomandujuće njihove predstavnike na teritoriji KiM-a, pokazala da je, ipak, na strani srpskog naroda. Tako su i određeni primeri iz Španije svedočili, baš na osnovu svedočenja učesnika NATO agresije, o tome da je NATO alijansa koristila, između ostalog, i hemijsko i biološko oružje protiv SRJ, odnosno, ovde bi trebalo da se čita – u najvećoj meri, protiv Srbije. Tako imate jedno svedočenje, ukoliko vi to nemate, biću slobodna da ga iskopiram i ostavim na adresi vašeg ministarstva. Španski pilot Adolfo de la Os je bio prvi oficir NATO-a koji je progovorio o upotrebi hemijskog, biološkog i radioaktivnog oružja. On je dao izjavu španskom listu "Artikulo 20" i tu je direktno optužio vlade zemalja koje su izvršile agresiju na SRJ 1999. godine. za širenje lažnih vesti o samom ratu. Trebalo bi da se razmisli kako se, recimo, odnositi prema ljudima koji u Srbiji šire lažne vesti o posledicama NATO agresije, ili jednostavno prećutkuju posledice NATO agresije. Ono što možemo da garantujemo, kao neko ko jeste akter na političkoj sceni Srbije, jeste da ukoliko se ova vlast ne obračuna s takvim stvarima i tim ljudima, sasvim sigurno će doći period kada će se preispitati odgovornost svih onih koji su imali određene informacije, a nisu radili u skladu s njima, prećutali su i narod doveli u zabludu, samim tim, mogu da budu učesnici u onome što je diferencijalna dijagnoza zdravstvenog stanja stanovništva Srbije. Međutim, da se vratim ovoj izjavi, koja, takođe, može da posluži vašem resornom ministarstvu da na određen i adekvatan način, a opet u okviru same vlade, reagujete, o upotrebi ovih hemijskih sredstava o kojima mi pričamo danas. To je direktna izjava pilota koji je bio očevidac i učesnik NATO agresije i koji je nekoliko godina posle toga, suočen sa svojom ljudskom savešću, odlučio da govori. Mi tu možemo da vidimo, ne bih sada govorila o tom delu, to ću možda malo kasnije, da kolateralna šteta nije postojala, da su zaista bile date naredbe za gađanje humanitarnih ciljeva, dakle, svih onih ciljeva koji nisu vojne mete. Između ostalog, on kaže da su pročitali toliko laži, toliko kontradiktornosti, da su se sami, međusobno, a nekoliko vojnika je kasnije odlučilo da se obrate javnosti, odlučili da više ne konsultuju novine dok se ne vrate u svoje zemlje. Ono što je, takođe, vrlo značajno, jeste da je rat koji su sprovodili na teritoriji KiM-a, u okviru akcije "Milosrdni anđeo", sasvim sigurno, događaj koji će u nekoj daljoj budućnosti da košta celokupnu međunarodnu zajednicu. Da vidimo koliko će da košta srpsku zajednicu. Na osnovu konkretne izjave, imamo podatak o tome da se tokom agresije uništavala zemlja, da se bombardovala novim oružjem, otrovnim nervnim gasovima, kasetnim bombama, uranijumskim bombama, napalnim, sterilišućim hemijskim materijalima, otrovima koji truju useve, a o svemu tome se ćutalo. To je objavljeno u španskom listu "Artikulo 20", broj 30, tako da ću biti sasvim slobodna da vam to predam. Stručnjaci u Beogradu koji su, takođe, proučavali posledice NATO agresije, recimo, u Sremu, ustanovili su da je alijansa prilikom bombardovanja koristila projektile, možda se malo udaljavam od teme, ali to jeste zajednička tema ove rasprave, sa hormonskom sadržinom. Zapravo, rezultati njihovih istraživanja su doveli do toga da je upravo ova hormonska sadržina izazvala oboljenje biljaka, a onda, naravno, i konzumenata tih biljaka, odnosno ljudi. Takođe, ustanovljeno je da je dalekosežno oružje koje su koristili tokom perioda NATO agresije, a tiče se hemijskog i biološkog oružja, definitivno izazvalo trajne posledice po zdravlje ljudi. Ali, ono što smo izbegli da vidimo, ili nam je promaklo, možda vi to imate, mi nemamo saznanja o tome, jeste zvanični dokument Vlade Srbije koji će govoriti direktno o posledicama korišćenja zabranjenog, po svim međunarodnim konvencijama, recimo, biološkog i hemijskog naoružanja u periodu agresije. Nama je samo to dovoljno da vidimo u kom smeru Vlada ide i da li je iskreno ono što govori predsednik vaše stranke, recimo, 23. marta, na sednici Saveta bezbednosti, da je NATO agresija direktno uticala i da je broj žrtava mnogo veći, kao posledica NATO agresije, u smislu povećanja broja obolelih od, nažalost, najtežih oboljenja. Tu ne treba zanemariti da je 89 dece stradalo tokom perioda NATO agresije, da većina nas nema više mogućnost da bude sa sebi dragim ljudima, zato što je neko odlučio da koristi zabranjeno oružje, a posebno da je dobar deo nas, takođe, u situaciji da neguje i potpomaže negu onih koji su direktne žrtve korišćenja zabranjenog oružja, koriste određene medicinske tretmane koji su izuzetno skupi. Imamo situaciju, o tome sam govorila u raspravi u načelu, da je negde oko 600 pripadnika Vojske Jugoslavije na VMA bilo podvrgnuto, u periodu 2000-2003. godina, analizama krvi, da su rezultati bili toliko frapantni da je taj projekat bio obustavljen, da se najčešće retko dovodila u vezu invalidnost i izloženost na područjima na kojima se koristilo biološko, hemijsko i radioaktivno oružje. To je za nas odgovor na koji način se izvršna vlast u Srbiji odnosi prema ovom užasnom problemu, koji, takođe, u nekoj daljoj perspektivi, utiče i na ono što se zove reproduktivna moć državljana Srbije. Dakle, mi nemamo nijednu konkretnu, preciznu medicinsku analizu koja bi došla na sto za neku, recimo, međunarodnu konferenciju i pozvala na odgovornost sve one koji su inicijatori „Milosrdnog anđela“, tako da možemo da shvatimo da je odgovor Vlade Srbije, u ovom kontekstu, takav da se vi, zapravo, slažete sa svim onim što se dešavalo tokom 78 dana agresije, samim tim što niste preduzeli nijedan konkretan korak da se slika utvrdi na sasvim drugačiji, objektivan način. U preostalom delu vremena koje ću koristiti da govorim o predlozima zakona koji su objedinili prvi set ekoloških zakona, reći ću da određeni konkretni podaci neumitno govore o tome da država Srbija i nema plan aktivnosti u ovom kontekstu, kao i da ovi predlozi zakona neće moći da se sprovedu na teritoriji Kosova i Metohije. Na kraju, želeli bismo, konačno, bar od nekoga od vas da čujemo direktan odgovor na pitanje – na kom delu teritorije i na koji način mislite da sanirate posledice upotrebe zabranjenih sredstava, kao i na koji način mislite da sprovedete zakone koje ste doneli pred nas?
Da li još neko želi reč? (Ne) Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? Gospođa Raguš. Izvolite.
Gospođo Đukić-Dejanović, dame i gospodo, ono što bi mene interesovalo jeste da li ste ijedan amandman SRS-a usvojili? To bi, recimo, bio dobar odgovor. Ono što me, takođe, interesuje, s obzirom na to da je obrazloženje za naše amandmane da nisu u skladu s postojećim međunarodnim konvencijama, jeste – šta je bilo s upotrebom hemijskog i biološkog oružja, oružja s osiromašenim uranijumom u periodu NATO agresije? Sa kojoj konvencijom se upotreba tog oružja od strane pripadnika NATO alijanse, slaže? Koje konvencije su tada poštovane? Takođe, da li postoji ijedan zvaničan akt koji govori o tom periodu upotrebe zabranjenog oružja na celokupnoj teritoriji Srbije? Ono što bih, na prvom mestu, volela da znam, jeste ko će to građanima Srbije da plati, pa da vidimo onda u kakvom svetu živimo i na koji način treba da se ovim setom ekoloških zakona približimo EU, koja je potpisnik „Milosrdnog anđela“ i potpisnik humanitarne katastrofe kada gledamo državu Srbiju? U daljoj budućnosti, ukoliko imamo u vidu period poluraspada, recimo, osiromašenog uranijuma, pitanje je ko će da plati generacijama koje ni za šta nisu krive, a trebalo bi da dođu posle svih nas na potpuno kontaminiranu teritoriju? Konačno, ono što sam obećala na samom početku priče o predloženom setu zakona, posebno o upotrebi oružja koje je zabranjeno svim međunarodnim konvencijama, jeste skretanje pažnje, pošto ste vi meni skrenuli pažnju na određene naslove i izveštaje, na analizu profesora Akademije vojnih nauka, gospodina Mališeva. On je pokušao, u nizu članaka lista „Nezavisimaja gazeta“, da predstavi analizu posledica vojnih udara po objektima Jugoslavije. Ono što mora da se prizna, a jeste tema današnjeg dnevnog reda, u tim člancima ne postoji pravna ocena udara NATO-a po objektima Jugoslavije, kao ni same tzv. humanitarne akcije. S obzirom na to da je vojni stručnjak u pitanju, on je taj deo prepustio pravnim stručnjacima, ali mislim da nama i ne treba pravno tumačenje za čin koji nije dobio saglasnost Saveta bezbednosti, koji je bio jedini vlastan da odlučuje o tako nečemu. Takođe, nam nije potreban nijedan pravni stručnjak da nam kaže da je upotreba hemijskog oružja dozvoljena bilo gde i bilo kada, posebno na delu teritorije suverene države, kao i da agresijom ne može da se reši ništa, a agresija nam se desila. Međutim, ono što srpska javnost treba da zna, pretpostavljam da će i vama biti interesantno, ono što ova analiza sadrži jeste karakteristika razmera posledica udara sa stanovišta zahteva, recimo, Međunarodne konvencije iz 1977. godine. Vidim da se vi najčešće pozivate na konvencije kada obrazlažete zašto određeni amandmani nisu prihvaćeni i, uglavnom se, u obrazloženju za neprihvatanje većine amandmana pozivate na međunarodne konvencije, a ova međunarodna konvencija iz 1977. godine, koja govori o zabrani vojnog ili bilo kog drugog neprijateljskog uticaja na prirodnu sredinu, daje definiciju vrste balkanskog rata sa stanovišta međunarodnog prava i uloge oružja visoke preciznosti u sistemu politike NATO-a. Osnovnu postavku vojno-političke strategije, dakle, politike nacionalne bezbednosti, predstavlja njihova tvrdnja, naravno da govorimo o politici nacionalne bezbednosti SAD-a, ona je bila uvertira za upotrebu i zabranjenog oružja, da je rat bio i jeste sredstvo politike. Rukovodioci tadašnje američke administracije su odavno razvijali ideju pronalaženja aktivnog sredstva vođenja politike, proširenjem granica interesa Amerike, uz korišćenje vojne moći, u našem slučaju, uglavnom, uz korišćenje zabranjenih sredstava. Volela bih da čujem i jednog stručnjaka: na koji način se humanitarno interveniše tako što ćete upotrebiti biološko, hemijsko ili radioaktivno oružje? Odgovor na tu vrstu pitanja niko od domaćih i stranih stručnjaka nije moga da da, osim da je reč o zločinu kakav ne pamti moderan svet, a koji su potpisale najrazvijenije zemlje zapadnoevropske demokratije. Takođe, ono što bih volela od vas da čujem, verujem da ću čuti, jeste koji vremenski period je potreban da se sanira posledica korišćenja, u skladu sa temom, recimo, hemijskog i biološkog naoružanja? Ono što gospodin Mališev, baveći se posledicama balkanskog rata 1999. godine, analizira, jesu pojave oružja visoke preciznosti, koje se može smatrati potrebom da se stvori sredstvo za vođenje rata s predvidivim rezultatima, po pristupačnoj ceni. Ovo je jako važno zbog srpske javnosti, jer mislimo da će biti potpuno jasno šta je bila pozadina upotrebe zabranjenog oružja na teritoriji tadašnje SRJ, a pod izgovorom sprečavanja humanitarne katastrofe, ukoliko to dobro reprodukujem. Dakle, ono što je tada osmišljeno kao potpuno nova metodologija ratovanja, jeste da se, zapravo, na teritoriji Balkana, u ovom slučaju, SRJ, isproba sve ono što se nalazilo u arsenalu NATO alijanse. Nije ni prvi, ni poslednji put. Recimo da je potpune promene strategije i upotrebe zabranjenog oružja bilo prvi put tokom invazije na Panamu i direktnog obračuna s generalom Norijegom. Onda je usledila "Pustinjska oluja", i vrlo brzo smo došli mi. Konačni kraj NATO intervencije, u smislu vojnog razrešavanja s neposlušnim Srbima, bio je 1999. godine. Samo da vas podsetim, slično oružje se upotrebljavalo na teritoriji Republike Srpske i na teritoriji Republike Srpske Krajine. Dakle, sve ono što je trebalo probati u smislu efekata, dejstava. Mi smo bili apsolutno i definitivno jedan eksperiment in vivo svega onoga što je NATO alijansa imala na raspolaganju. Pitanje je samo koliko će izvršna vlast da reaguje i da li će uopšte da reaguje u ovom smislu. Na osnovu ove analize, vidimo da je data precizna vojna analiza na koji način, recimo, hemijsko, biološko, kao i hormonsko, oružje s hormonskim sadržajem, utiču na celokupnu životnu sredinu, samim tim na život i zdravlje ljudi. Takođe imamo, a to ću malo kasnije da predstavim, jer je značajna analiza, možda će pomoći u kontekstu onog što pokušava da se uradi pred Međunarodnim sudom pravde, koliko bi to sve trebalo da košta zemlje zapadnoevropske demokratije. Između ostalog, predlaže se da zemlje zapadnoevropske demokratije, s obzirom na to da imaju najrazvijeniju medicinu, daju besplatno lečenje svim obolelim od, recimo, kancerogenih oboljenja na teritoriji nekadašnje SRJ, a sadašnje Srbije. Isto tako, preventivno da deluju, opet besplatno, jer su potpisnici najgnusnijeg zločina, na generacije koje dolaze a definitivno imaju promenjenu, na primer, genetsku strukturu. Zaista bi nas prijatno iznenadilo, recimo, da imamo interdisciplinarno sarađivanje po ovom pitanju i saradnju između resora, pa tako očekujemo jednu sveopštu analizu vašeg ministarstva, Ministarstva odbrane i Ministarstva zdravlja, a potom, pretpostavljam, reakciju celokupne Vlade u odnosu na SAD i NATO alijansu. To što ste odbijali amandmane SRS-a jer nisu u skladu s određenim međunarodnim konvencijama, međunarodne konvencije su tu i mi ih pozdravljamo, naravno. Nema nikoga ko želi dobrobit ljudima koje predstavlja a da se ne zalaže za primenu svih međunarodnih konvencija, posebno iz ove oblasti. Dakle, očekujemo od vas konkretan odgovor, u smislu svih onih koji su prekršili sve postojeće međunarodne konvencije, onog momenta kada su upotrebili hemijsko naoružanje.
Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Reč ima gospođa Raguš. Izvolite.
Nažalost, moje kolege nisu tu, pa nećete zameriti što poneki put uzmem i malo veću pauzu, naprosto, da osposobim glas za ovo što predstoji. Kada je reč o međunarodnim konvencijama, volela bih da čujem koje međunarodne konvencije su ispoštovane u periodu agresije 1999. godine, a istraživanja, čak, i američkih i sovjetskih naučnika su pokazala da razaranje sistema za odvođenje, recimo, toplote, može dovesti do toplotne eksplozije i nuklearne katastrofe, sa razaranjem reaktora i ispuštanjem do 70% radioaktivnosti iz njega. Razaranje skladišta iskorišćenog nuklearnog goriva je još opasnije, pošto je radioaktivnost nuklearnog otpada za red veličina veća od svežeg nuklearnog goriva. U slučaju razaranja ekološki opasnih objekata konvencionalnim oružjem tokom vojnih operacija, kao što je to, recimo, potvrđeno u Persijskom zalivu 1991, oslobađaju se izvanredno moćne sile, i to je ono o čemu se retko priča u Srbiji, a što je, definitivno, na duže staze, zauvek promenilo stanje zdravlja naših sugrađana. To jesu sekundarni faktori onesposobljavanja, u vidu požara, eksplozija, potapanja, zona hemijskog zagađenja. Na primer, sličnost i uporedivost posledica takvih havarija s faktorima onesposobljavanja od oružja masovnog uništavanja, po vatrenom dejstvu, udarnom talasu, toplotnom zračenju, hemijskom i radijacijskom zagađenju, potvrđeni su događajima tokom druge polovine 20. veka, nažalost, i tokom sprovođenja akcije "Milosrdni anđeo", marta 1999. godine. Recimo, tokom eksplozije brodova u lukama, krhotine mase od jedne tone su dospevale na rastojanje od dve milje, masa od 100 kg – do 12 milja, dok je do prskanja stakala dolazilo na rastojanju do 30 milja. Talasi od eksplozije su izbacivali, recimo, brodove deplasmana do 5.000 tona i na 250 metara od obalske linije, uništavali brodove u radijusu do dve milje. Mi smo došli posle "Pustinjske oluje" i svega ovoga što se desilo. Požari do kojih je došlo tokom masovnih bombardovanja, primera radi, Drezdana, Hamburga, Osake i Tokija, 1943. i 1945. godine, odneli su u svakom gradu više žrtava nego što je poginulo u eksploziji atomskih bombi u Hirošimi i Nagasakiju. Kada govorimo o agresiji i korišćenju hemijskog i biološkog naoružanja na teritoriji SRJ, najčešće se govori o radioaktivnom, odnosno osiromašenom uranijumu, zato što njegov poluraspad prevazilazi životni vek nekoliko generacija i direktno kontaminira celokupnu životnu sredinu. Kao što imate prilike da čujete, retko se govori, a bilo je, čini mi se, negde oko dve i po hiljade udara na legitimne mete, a od toga su najčešće bili civilni objekti, tokom 78 dana agresije, i vrlo često su upotrebljavana konvencijama potpuno zabranjena sredstva. Ono što profesor Mališev govori, to su havarije na tehnološkim postrojenjima, gde se hemijski procesi odvijaju pod pritiskom od preko 100 atmosfera i na temperaturi preko 1000 stepeni. Moguća su nagla ispuštanja lako zapaljivih materija, sa nastankom požara u obliku vatrenih lopti. Pretpostavljam da se svi sećamo kako je to izgledalo u periodu NATO agresije. Dejstva vatrenih lopti slično je ozračenosti, i to javnost, takođe, treba da ima na umu. Možda je to i odgovor na zaista frapantan porast kancerogenih oboljenja. Dakle, dejstvo tih vatrenih lopti slično je ozračenosti od atomskog oružja, s radijusom smrtnog ishoda do 300 metara. Kao analiza dejstva hemijskog oružja, recimo, poslužile su određene havarije u agresijama koje je potpisala NATO alijansa. Tu, nećete verovati, spadamo i mi, pa se, ali ne transparentno, na određenim vojnim akademijama i školama izučava na koji način to utiče na civilno stanovništvo. Pretpostavka je da vaš resor ima sliku zdrave životne sredine. Volela bih da dobijemo odgovor o upotrebi oružja koje iskače iz svih međunarodnih konvencija. Da li na teritoriji Srbije postoji radijus koji je zdrav, koji nije kontaminiran u smislu uzgajanja, u smislu zemljišta, vode, vazduha, bilo čega, da nije kontaminirano dejstvo svih zabranjenih sredstava tokom perioda agresije? Tokom Balkanskog rata, kako kaže dalje profesor Mališev, pogođeno je preko 30 rafinerija i tom prilikom je došlo do curenja i ispuštanja opasnih komponenti, što je zahtevalo hitnu evakuaciju preko 70.000 ljudi iz opasnih zona. Želim da vas uputim na naslov i na izvor, a to je gospodin Muhin, naslov je ''Balkan, zona ekološke katastrofe''. Moguće je da znate za ovo, a ukoliko ne znate, eto prilike da i to uvrstite u neke od izveštaja, recimo, vašeg resornog ministarstva, poput ovog godišnjeg, koji je detaljan. Nas zanima, recimo, period NATO agresije i dalekosežne posledice balkanske agresije. Njihovo razaranje je bilo praćeno opsežnim zagađenjem atmosfere, vodenih tokova, tla i podzemnih voda vrlo otrovnim i štetnim materijama, kao što su hlor, njegovi derivati, kiseline, fenoli itd., u radijusu od 50 do 200 km od razorenog preduzeća, a razoreno je preko 30 rafinerija. Ono što se u ovom izveštaju navodi, a potpisnik je jedno od, priznaćete, u stvari, ne znam koliko ste upoznati s tim, prestižnih imena ruske vojne nauke, to je da svaki petrohemijskih objekat u svojoj zoni skladišti do 500.000 tona ugljovodoničnog goriva. Oni sadrže energiju ekvivalentnu tri do pet megatona trotila. Razaranje petrohemijskih i objekata proizvodnje uglja u SRJ tokom NATO agresije dovelo je do naglog toplotnog ispuštanja od 90 do 150 megatona i bilo je praćeno krupnim požarima, s formiranjem oblaka koja su sadržavali veliku količinu čađi, teških metala, poput olova i žive, sumpor-dioksida, azotnih oksida, oksida ugljenika, dioksina, aromatičnih ugljovodonika prve klase opasnosti, kao i benzopirena s kancerogenim svojstvima. Kao što vidite, ne sećam se da se u Srbiji posle perioda agresije pričalo o ovim stvarima. Ukoliko se i pričalo, retko na ovakvim mestima kao što je Parlament. Po nekoj skromnoj analizi, na nekim medijima koji su pokušavali da pričaju ono što jeste humanitarna katastrofa, koju su potpisali američka administracija i najrazvijenije zemlje EU, pričalo se, uglavnom, o oružju koje je bilo obogaćeno osiromašenim uranijumom. Takođe, jedna od činjenica je, a potrudiću se da nadležni resor dobije ovu analizu gospodina Mališeva, čiji su se saradnici potrudili da SRS dođe u posed ovih podataka, da je izbacivanje na visinu do 3.000 metara stotine tona toksičnih produkata sagorevanja dovelo do njihovog prenošenja na rastojanje od mnogo stotina kilometara, pazite, preko Belorusije, na teritoriju Rusije, sve do linije Smolensk. To ispuštanje toplote uzrokovalo je klimatsku katastrofu prve polovine leta 1999. godine. Dakle, ono što je NATO alijansa uradila SRJ, odrazilo se na celokupnu planetu i niko nije kriv za to. Niko od tadašnjih predstavnika NATO alijanse nikada nije platio ono što je uradio Planeti, ali na prvom mestu državljanima Srbije. Nikada se o ovom nije pričalo na adekvatan način, a što je najtragičnije, vlast nikada nije povukla odgovornost protagonista "Milosrdnog anđela", koga su napravili potpisnici najveće moderne humanitarne katastrofe. U nastavku ove analize piše da je, a tiče se korišćenja nedozvoljenog hemijskog oružja, kao proizvod svega ovoga o čemu sam do malopre govorila, oslobađanje ovih opasnih hemijskih materija, sirovina i produkata hemijske, petrohemijske i medicinske proizvodnje, prilikom razaranja industrijskih objekata, dovelo do toga da njihova koncentracija u atmosferi toliko premaši dozvoljene granice, da se može porediti s potpunom primenom čistog hemijskog naoružanja. Dakle, vidimo da su, indirektno, oni koji su potpisnici eksperimenta zvani "Milosrdni anđeo" izazivali reakcije koje su ekvivalentne korišćenju hemijskog oružja. Ne sećam se da je o ovome bilo zvanično reči. Hemijsko onesposobljavanje, kao prateći kasniji efekat, dovodi do mutacija flore i faune, smanjenja imunog statusa stanovništva i, sada ćemo se verovatno svi prepoznati u ovome, najrazličitijih mutacija alergija i širenja rizičnih grupa, recimo, za hepatitis, smanjenje otpornosti na kontaminaciju. Dakle, vrlo precizno su rušili, korišćenjem ovog naoružanja, naš imuni sistem. Takođe, porast obolelih od raka, bolesti unutrašnjih organa, epidemije koje pri tom nastaju, i to još u nepovoljnim ekološkim uslovima, lako mogu skliznuti u pandemije, za koje ne postoje kontinentalne granice. Ono što je, takođe, jedan od rezultata ove, po nas, zaista zlokobne analize, ali, očigledno, vrlo profesionalno urađene, koja ne daje baš lepu sliku stanja zdravlja, a kao posledica korišćenja nedozvoljenog oružja u periodu agresije, jeste, recimo, i znatno povećanje nivoa radioaktivnosti na teritoriji Srbije, Makedonije, Crne Gore, a pogotovo Kosova. To predstavlja rezultat ne samo korišćenja bombi i eksplozivnih sredstava s osiromašenim uranijumom, nego i primene krilatih raketa, recimo, ''tomahavka'', projektila od 30 mm, koji ulaze u komplet naoružanja američkih jurišnih aviona A10. U glavama krilatih raketa ''tomahavk'' se koristi oko tri kilograma osiromašenog urana, protivoklopna jezgra pretvara u oblak keramičkog aerosola i prašine iz uranovog oksida, koji se može širiti desetinama kilometara. Dakle, ovo je toliko uvezano jedno s drugim, da mi ne možemo da govorimo samo o upotrebi jednog oružja a da izostavimo drugo, o upotrebi zabranjenih sredstava a da izostavimo sve, uslovno rečeno, hemijske reakcije koje ona izazivaju u vodi, vazduhu ili u zemljištu. Međutim, ono o čemu se ovde najređe govori, jesu efekti koji su zadesili celokupnu teritoriju SRJ i celokupnu planetu, kao i odgovornost koja bi trebala da se ispostavi, u smislu računa za ono što smo pretrpeli tokom 88 dana agresije. Toliko sada, u ovom delu. Samo bih vas zamolila da mi kažete koliko je još vremena ostalo na raspolaganju Poslaničkoj grupi.
Ostalo vam je još 28 minuta, ali imate 15 minuta i kao ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe. Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom Konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? Reč ima gospođa Marina Raguš.
Obrazloženje ovog amandmana može da se protumači na skoro identičan način, ali, nažalost, niko od predstavnika resornog ministarstva trenutno nije prisutan. Podsećam da je namera mog amandmana bila da ispravim i da ukažem upravo na onaj period agresije koji je bio prepoznatljiv za našu državu, recimo, na agendu 21, koja govori o tome da se ne sme dozvoliti nacionalnim državama da posegnu za ucenjivanjem međunarodne zajednice povodom bilo kog nedozvoljenog sredstva i da je protivno svim konvencijama, čak, i pomisliti na upotrebu hemijskog ili biološkog naoružanja. Ali ću detaljnije obrazlaganje mog i amandmana mojih kolega upotpuniti i nastavkom analize efekata agresije tokom 78 dana upotrebe hemijskog naoružanja. Ono što je za SRS bila velika dilema, kada je reč o ovom zakonu, jeste kako sanirati posledice koje su nastale agresijom, koje su bile protivne svim konvencijama, i kako to inkorporirati u ovaj predlog zakonskih rešenja, odnosno set ekoloških zakona. Mi tvrdimo da to neće moći da se sprovede na način postizanja ekoloških standarda, ali, o tom potom, tokom rasprave u pojedinostima potrudićemo se da argumentovano, s određenim podacima koji se tiču najrazličitijih efekata NATO agresije, upotpunimo sliku i dokažemo da ovaj set zakona neće moći da postavi standarde koje nalaže razvijena Evropa, u smislu postizanja zaštite životne sredine, jer nismo sanirali efekte agresije koja se desila marta 1999. godine. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić- Talijan. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Mićo Rogović. Vlada predlaže da se amandman odbije, Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Gospodin Delić želi reč. Izvolite, samo se, molim vas, prijavite.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman se odnosi na sredstva i agense za suzbijanje nereda. U zakonu su tačno predviđena sredstva koja su zabranjena. Mi smo, kroz izmene ovog člana, predložili i zabranu korišćenja agenasa za suzbijanje nereda. Međutim, prilikom razgovora koji smo imali ovde u Skupštini, objašnjeno nam je da je ova odredba preuzeta iz "Službenog lista SFRJ", broj 2 od 2000. godine, gde se govori o Konvenciji o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i da je ova odredba, za koju smo mi predložili da se menja, tačno preuzeta iz te konvencije. Tako to nije prihvaćeno. Upotreba ovih sredstava je regulisana i drugim zakonima. To su zakoni o kojima smo mi raspravljali u prošloj godini, kada se radi o MUP-u i o suzbijanju nereda. Tako smo mi na tom sastanku prihvatili to objašnjenje, pogotovo što je ono direktno preuzeto iz Konvencije o zabrani razvoja proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i složili smo se s tim da ne dođe do ove promene. (Predsednik: Vreme.)
Zahvaljujem. Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na Glavu i na naslov iznad člana 8. amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na Glavu iznad člana 11, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 11, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 11, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 11, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 11, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 11, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 11, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 11, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 11, amandman je podneo narodni poslanik Predrag Mijatović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 11, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 11, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom međunarodnom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto je sada 14 časova, dame i gospodo narodni poslanici, određujem pauzu u trajanju od 60 minuta i nastavljamo u 15 časova.
Gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad u popodnevnom delu raspravom u pojedinostima. Na redu je amandman na član 12, koji je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništenju ("Službeni list SRJ – Međunarodni ugovori", broj 2/00). Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Elvira Kovač.
Zahvaljujem. Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da u okviru vremena Poslaničke grupe, pošto nisam bila prisutna kada se o ovom setu ekoloških zakona pričalo u načelu, kažem nekoliko rečenica o ovih nekoliko zakona koji se trenutno nalaze na dnevnom redu. Kao što smo to u svom predizbornom programu obećali, Mađarska koalicija, odnosno SVM se, između ostalog, na samom polju zaštite životne sredine zalaže za nekoliko stvari. Pre svega, za obezbeđivanje finansijskih izvora za zaštitu naše životne sredine, za obezbeđenje sredstava za uvođenje sistema selektivnog prikupljanja otpada i njegove reciklaže, za stvaranje savremenog sistema upravljanja otpadom itd. Zbog ovoga bih želela najviše da se baziram na Predlogu zakona koji govori o otpadu, ambalaži i njihovoj reciklaži. Neadekvatno postupanje s otpadom je jedan od najvećih ekoloških problema u Srbiji, iako je primena reciklaže, odnosno odvajanje otpada na mestu nastajanja, normativno već regulisana u našoj zemlji, što znači da u našoj zemlji zakonski još nije bilo, ali je ipak predviđeno ono što, nažalost, u praksi još ne postoji – razdvajanje hartija, stakla, metalne ambalaže u posebno obeležene kontejnere. Na veliku žalost, još uvek ovo u praksi i našoj zemlji ne živi. Bez obzira na to što je smanjenje, odnosno ponovno korišćenje reciklaže i regeneracija otpada osnova održivog upravljanja prirodnim vrednostima i zaštite i unapređenja životne sredine, to se ne dešava. Reciklaža otpada je jedno od centralnih i osnovnih,da ne kažem problema, pitanja u celoj zemlji i u politici zaštite životne sredine u svetu i oko nas i veoma nam je drago što se konačno ovakav zakon nalazi na dnevnom redu i što se konačno našlo vremena da i Narodna skupština Republike Srbije raspravlja o ovoj temi. Poslanici SVM-a i Poslanička grupa manjina smatraju da treba pospešiti ponovnu upotrebu ambalaže, kao i reciklažu i druge spomenute oblike ponovnog iskorišćenja ambalažnog otpada i time smanjiti odlaganje takvog otpada. Posle donošenja ovih zakona, što je mnogo značajnije, primenom zakona o ambalaži i ambalažnom otpadu i zakona o upravljanju otpadom, formiraće se mreža sakupljača i prerađivača ambalažnog otpada, što, svakako, podržavamo. Od ostalih predloga zakona koji se nalaze u prvom setu ekoloških zakona, tu je i Predlog zakona o hemikalijama. Njegov cilj je uspostavljanje, održavanje, unapređivanje jedinstvenog sistema upravljanja hemikalijama na teritoriji cele naše zemlje, osiguranje visokog nivoa zaštite zdravlja ljudi, što je vrlo značajno, i same životne sredine i podsticaj razvoja bezbednijih alternativa od raznih opasnih hemikalija. Smatramo da je vrlo pozitivno što ovaj predlog zakona predlaže propisivanje pravilnog obaveštavanja o uticaju hemikalija na ljude i životnu sredinu, što propisuje obavezu uvođenja i izdavanja dozvole za korišćenje najopasnijih hemikalija, kao i sprovođenje raznih ispitivanja. Sve ovo će doprineti smanjenju bolesti i očuvanju životne sredine. Sledeći je Predlog zakona o biocidnim proizvodima. Radi građana, želim da naglasim šta su, odnosno koji se sve proizvodi nazivaju biocidnim proizvodima. Oni se koriste u bolnicama, restoranima, kupatilima, kuhinjama, bazenima, itd. Vrste biocidnih proizvoda, što moram da priznam da lično nisam znala dok se nisam udubila u ovu tematiku, jesu, između ostalog, razna dezinfekciona sredstva, konzervansi, insekticidi itd. Cilj zakona o biocidnim proizvodima je da se u promet stavljaju isključivo oni biocidni proizvodi koji su dovoljno efikasni da unište nepoželjne organizme, ali, s druge strane, ono što je pozitivno, da nikako ti proizvodi ne utiču negativno na ljude, druge organizme i na životnu sredinu. Donošenje ovog zakona i, što volim da naglasim, njegova adekvatna primena će doprineti da se adekvatno proceni koji biocidni proizvodi predstavljaju rizik, odnosno koji su opasni po zdravlje ljudi i životnu sredinu. Neki postojeći, posle te procene, zameniće se bezbednim alternativama, manje opasnim. Svima nama je cilj obezbeđivanje uslova za efikasno suzbijanje zloupotrebe svega ovoga i radioaktivnih i nuklearnih materija. Zakon koji nisam spomenula je Predlog zakona o zaštiti od jonizujućih zračenja i o nuklearnoj sigurnosti. Cilj njegovog donošenja je da se uspostavi stroga kontrola nad izvorima jonizujućeg zračenja i nuklearnim objektima, da se racionalizuju delatnosti i nuklearne aktivnosti, kao i upravljanje vrlo opasnim radioaktivnim otpadom. Pozdravljam gospodina ministra. Zakon o nejonizujućem zračenju treba da bude i da predstavlja pravni osnov za donošenje podzakonskih akata kojima će se u potpunosti regulisati oblast sigurnosti izgradnje, što je vrlo značajno, bezbednosti korišćenja gasovoda. Cilj ovog predloga zakona je, generalno, zaštita prava svakog pojedinca na život u takvoj životnoj sredini koja je adekvatna njegovom zdravlju i blagostanju. Zakon koji se trenutno nalazi na dnevnom redu, odnosno raspravlja se o amandmanima na Predlog zakona o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebi hemijskog oružja i o njegovom uništavanju, njegov cilj je, kao što smo čuli, razoružanje i uništavanje svih zaliha hemijskog oružja i svih postrojenja za njegovu proizvodnju. Još jednom bih zahvalila što sam dobila priliku, zbog toga što nisam prisustvovala kada je bila rasprava u načelu, da iznesem stavove Poslaničkog kluba manjina i SVM-a i želela bih da naglasim da ćemo u danu za glasanje podržati ovaj set ekoloških zakona. Hvala na pažnji.
Pre nego što pređemo na sledeći amandman, na osnovu člana 85. stav 5, obaveštavam Narodnu skupštinu da ćemo danas raditi i posle 18 časova, a do okončanja rasprave o tački dnevnog reda koja u tom trenutku bude bila predmet rasprave u pojedinostima. Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Vlada predlaže da se amandman odbije,a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Vlada predlaže da se amandman odbije,a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podnela narodna poslanica Gordana Paunović-Milosavljević. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podnela narodna poslanica Dušanka Plećević. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop-Lazić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Mileta Poskurica. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podnela narodna poslanica Marina Raguš. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Marina Raguš.
Gospođo Čomić, hvala. Radujem se što je gospodin Dulić tu. Amandman na član 16. je predvideo da se stav 1. briše. U obrazloženju se navodi, manje-više, koristiću priliku da citiram, slična su obrazloženja: ''Amandmanom se predlaže izmena navedenog člana Predloga zakona kako bi se osnažila ustavna odredba iz člana 97. tačka 9. Ustava''. Trebalo bi da je citiram, da javnosti u Srbiji bude potpuno jasno da je država Srbija uvek vodila računa da se uređuje i obezbeđuje održivi razvoj, sistem zaštite i unapređenja životne sredine, zaštita i unapređivanje biljnog i životinjskog sveta, proizvodnja, promet i prevoz oružja, otrovnih i zapaljivih, eksplozivnih, radioaktivnih i drugih opasnih materija. U skladu s ovim, s obzirom na to da su najčešća obrazloženja Vlade i resornog ministarstva da se amandmani ne prihvataju zato što su protivna postojećim konvencijama, samo da ponovim pitanje, pošto je gospodin ministar prisutan. Interesuje nas na kojinačin će resorno ministarstvo da pokrene pitanje odgovornosti za sve one koji su prekršili, tokom agresije 1999. godine, sve postojeće međunarodne konvencije, a posebno Konvenciju o upotrebi hemijskog naoružanja? Odgovor na to pitanje bi bio značajan, u smislu saniranja posledica upotrebe hemijskog oružja na životu sredinu, na zdravlje ljudi. Koliko to saniranje treba da traje, u godinama, pretpostavljam, decenijama, i koliko to košta? (Predsedavajuća: Dva minuta.) Zaboravila sam da najavim da ću koristiti, možda, i vreme predviđeno za Poslaničku grupu SRS-a. Očekujem kvalifikovani i detaljan odgovor na ovo pitanje, jer, složićete se, zbog vaše struke, da je zdravlje ljudi kategorički imperativ svih nas. U vezi s tim, ono što mi očekujemo jeste, kada se ispostavi cifra koliko će to da košta, da se kaže ko je odgovoran za kršenje svih konvencija. Mi ih sada tretiramo u smislu preduslova za ceo sistem ekoloških zakona, samim tim, i uvođenje reda u sam pojam životne sredine, očuvanje životne sredine. Nas interesuje, na koji način Vlada i resorno ministarstvo misle da unaprede životnu sredinu, koja je kontaminirana na način da treba da prođe nekoliko životnih vekova, nekoliko generacija, samim tim, da mi za nekih stotinak godina razmišljamo o genetski prihvatljivoj i zdravoj generaciji na ovom delu teritorije?! Da li je takvih akcija bilo, ili će ih biti, to je pitanje koje zanima celokupnu srpsku javnost, s obzirom na to da pretpostavljam da su upućeni u to da su lečenja skupa, da je očit porast obolelih od kancerogenih i drugih oboljenja, da su primećene izvesne genetske promene, samim tim i promene na imunološkom sistemu državljana Srbije. Pretpostavljam da imate, uslovno rečeno, neku analizu koja može da nam najavi neki budući događaj, u smislu budućih akcija resornog ministarstva za uvođenje reda u celokupan sistem zaštite i očuvanja životne sredine Tokom pauze sam izučavala izveštaj koji ste dali svim poslaničkim grupama. On jeste detaljan u smislu tretiranja akcidenata, određenih sankcija svim zagađivačima. Ono što smo, takođe, očekivali, možda je resorno ministarstvo napravilo, ali mi to ne znamo, jeste izveštaj o posledicama NATO agresije, baš kada je reč oupotrebi hemijskog oružja. To bismo voleli da vidimo i šta konkretno Vlada Srbije planira da uradi u smislu saniranja posledica upotrebe hemijskog naoružanja na teritoriji SRJ. Hvala.
Na član 16, amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 18, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podnela narodna poslanica Marina Toman. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podnela narodna poslanica Elena Božić-Talijan. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podnela narodna poslanica Lidija Vukićević. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podnela narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 23, amandman je podnela narodna poslanica Radica Jocić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24,amandman je podnela narodna poslanica Vesna Marić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podnela narodna poslanica Gordana Paunović-Milosavljević. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podnela narodna poslanica Dušanka Plećević. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 26, amandman je podnela narodna poslanica Gordana Pop-Lazić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Vlada predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Marina Raguš.
Gospođo Čomić, dame i gospodo, sada bih samo da najavim da ću koristiti malo vremena predviđenog za Poslaničku grupu SRS-a. Dakle, svi amandmani, u svom obrazloženju, imaju za cilj pojačavanje člana 97. Ustava RS, kojim se uređuje sve ovo što jeste delokrug Predloga zakona o kojem raspravljamo u pojedinostima. Kada smo već na teritoriji nečega što obavezuje svako domaće zakonodavstvo, a to su nekakve konvencije nastale konsenzusom svih zemalja da učestvuju u očuvanju životne sredine, pa tako i zdravlja i života svih stanovnika Planete, mi se kao stranka apsolutno slažemo s tim i nemamo ništa protiv toga da se sve ono što međunarodne konvencije predviđaju sprovodi i u okviru domaćeg zakonodavstva, odnosno da se inkorporira u domaće zakone. Međutim, imamo problem u drugom delu, pravno-političke je prirode, kada pričamo o setu ekoloških zakona, a tiče se života svih građana države Srbije. Dakle, činjenica je, sada već istorijska činjenica, da su u jednom momentu, iz političkih razloga, prekršene sve međunarodno poznate i priznate konvencije koje se temelje na zabrani određenog naoružanja. Između ostalog, tu je hemijsko, biološko i radioaktivno naoružanje. Teritorija SRJ je 78 dana bila izložena upravo takvim dejstvima i to sada dalekosežno, da ne ponavljam već rečeno, ima posledice na životnu sredinu i zdravlje svih nas. Međutim, ono što je, takođe, jako značajno, jeste da je već 2000. godine napravljena određena analiza eksperata, koja je prosleđena svim nadležnim institucijama. Mi smo o toj analizi govorili. Između ostalog, ono što je tada detektovano, da ne bismo ponavljali sve delove analize, jeste na kojim lokacijama je izvršena kontaminacija. Rečeno je da je u toku NATO agresije vršeno i radiološko i hemijsko izviđanje rejona dejstava aviona A10A. Detaljnim izviđanjem i uklanjanjem ostataka municije, prikupljeni su dokazi da je na teritoriji SRJ, dakle, južno od 44. paralele, pojašnjenja radi, zbog srpske javnosti, to je van delova teritorije KiM-a, na osam lokacija, NATO agresor upotrebljavao upravo ovu vrstu municije o kojoj mi danas pričamo. Pri tom, sa srpske strane nije uložen nijedan zvaničan protest i pokretanje pitanja odgovornosti za kršenje svih postojećih međunarodnih konvencija, koje se nisu promenile od tada. Sedam od njih su na teritoriji RS, a jedna se nalazi na teritoriji sadašnje države Crne Gore. Zašto ovo govorim? Da bih vam, konačno, postavila pitanje: da li je uzrokovanje nastavljeno na ovim lokacijama i da li je napravljeno sve ono što je tada preporučeno? To su: Pljačkovica, severno od Vranja; Borovac, južno od Bujanovca; Čerenovac, jugozapadno od Bujanovca, dve lokacije; Bratoselce, severoistočno od Preševa, i Reljani, istočno od Preševa. Za Crnu Goru vas neću pitati, s obzirom na to da to i nije u vašoj nadležnosti, bilo je u nadležnosti nekadašnje SRJ. Nakon prikupljanja rezultata analiza od Instituta za nuklearne nauke "Vinča" i Zavoda za zdravstvenu zaštitu radnika u Nišu, izdvojeno je još pet rejona kontaminacije, čija je sanacija bila neophodna. To je Borovac 2, južno od Bujanovca za oko 10 km (da vas podsetim, dejstvovano je 26. maja 1999. godine, u uzorcima zemlje je konstatovana kontaminacija); Bratoselce, severoistočno od Preševa za oko 10 km (dejstvovano je 27. maja 1999. godine, u uzorcima zemlje je, takođe, konstatovana kontaminacija, i to 9 do 116 puta veća od dozvoljene); Reljani, istočno od Preševa za oko 10 km (dejstvovano je 28. maja, municijom koja je zabranjena svim međunarodnim konvencijama, utvrđeno je prisustvo kontaminacije na dve mikrolokacije); Pljačkovica, severno od Vranja za oko 4 km (dejstvovano je 29. maja 1999. godine, a uzorci zemlje pokazuju izuzetno visok nivo kontaminacije, i to do 1100 puta veću od dozvoljene). Da ne ponavljam ostale navode ove stručne analize, koju su, na prvom mestu, uradili pripadnici Vojske. Oni su tu predložili određene faze dekontaminacije definisanih rejona povećane kontaminacije. Između ostalog, predvideli su, od dograđivanja, ko bi trebalo da bude nosilac te aktivnosti, do deponovanja i čuvanja tog otpada, donošenja odluke o trajnoj zabrani korišćenja, recimo, zemljišta. Zašto sve ovo govorim? Jako je važno da znamo da li se uzorkovanje sprovodilo na teritoriji KiM-a, s obzirom na to da znamo da je NATO alijansa najviše dejstvovala na tom delu teritorije, i to upravo ovim zabranjenim oružjem, i da li je sanirana šteta proizvedena upravo po ovim fazama koje su preporučene svim državnim organima i institucijama, u naznačenom periodu, kao i kakvo je sada stanje u rejonima gde je primećena kontaminacija? Taj odgovor bi nam, zaista, značio, jer bismo to, eventualno, mogli da uporedimo s analizom, recimo, o porastu obolelih od malignih oboljenja, upravo u tim oblastima za koje je utvrđeno da se koristilo oružje koje je zabranjeno svim međunarodnim konvencijama, na prvom mestu, hemijsko naoružanje.
Na član 27, amandman je podnela narodna poslanica Vjerica Radeta. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 27, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 29, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 29, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na glavu iznad člana 32, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 32, amandman je podneo narodni poslanik Oto Kišmarton. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 33, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 34, amandman je podnela narodni poslanik RadicaJocić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 35, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 37, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 38, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 38, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 39, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40, amandman je podneo narodni poslanik Milan M.Nikolić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40, amandman je podneo narodni poslanik Mićo Rogović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović - Milosavljević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 40, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop - Lazić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s potvrđenom konvencijom o zabrani razvoja, proizvodnje, skladištenja i upotrebe hemijskog oružja i o njegovom uništavanju. Da li neko želi reč? (Da)
Gospođo Čomić, dame i gospodo, baš je povoljna prilika da odmorite svoje glasne žice. Da su moje kolege tu, one bi imale priliku da obrazlože sve ove amandmane, a pri tom, da je predviđeno vreme za obrzalaganje svakog amandmana duže, možda bi broj amandmana bio manji. Možda bismo svi onda imali prostora da u nekom optimalnom vremenu pokušamo da unapredimo određene predloge zakona koji se nalaze pred nama. Cilj ovog amandmana u tački 7), za koju smo predložili da se briše, upravo je jačanje člana 97. Ustava Republike Srbije, u kome se predviđa da država Srbija uređuje celokupnu oblast životne sredine, stara se o njoj, samim tim i što predviđa ovaj zakon. Ono što se nameće kao osnovno pitanje, jeste, s obzirom na to da je gospođa pomoćnik ministra za nadzor, inspekcijski nadzor, koliko se sećam, prisutna, koje su materijalno-tehničke pretpostavke, kao i ljudski resursi za sprovođenje ovog zakona i na koji način mislite da preduzimate, recimo, monitoring, nadzor nad sprovođenjem ovog zakona na delu teritorije Kosova i Metohije? Znam da to izaziva, otprilike, sličnu reakciju svaki put, ali na koji način se do sada određivalo prema tom delu teritorije, ukoliko se dobro sećam iz analize kontaminiranih rejona, tj. Prištine, Uroševca, Đakovice, Prizrena, Peći, Dečana? Da li je ikada napravljen nadzor… (Predsedavajuća: Dva minuta.) Koristiću malo vremena koje je preostalo Poslaničkoj grupi. Izvinjavam se, nisam rekla malopre. Da li je ikada napravljen pravi nadzor korišćenja oružja, hemijskog oružja? To bi trebalo da imamo kao informaciju od 1990, odnosno od 2000, pa naovamo. Pretpostavljam da to vaš resor poseduje kao određenu informaciju. Ukoliko ne, pretpostavljam da ste sarađivali s Ministarstvom odbrane na tu temu, jer je obaveza resora da vrši nadzor sprovođenja nečega što je i ustavna obaveza, tako da bi ta informacija zaista bila dragocena, da je konačno čujemo, makar tokom ove rasprave u pojedinostima. Hvala vam.
Na član 41, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 41, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 42, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 43, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s odgovarajućom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 44, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na Glavu iznad člana 45, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 45, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra daamandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandmannije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandmannije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandmannije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandmannije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Dragan Živkov i Nikola Žutić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 45, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da amandman nije u skladu s određenom konvencijom. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 46, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 47, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 47, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na Glavu iznad člana 48, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandmanpravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 48, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 48, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 48, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Na član 50, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Na član 51, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, dr Oliver Dulić, ministar životne sredine i prostornog planiranja, želi da da završnu reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZAŠTITI OD JONIZUJUĆIH ZRAČENjA I O NUKLEARNOJ SIGURNOSTI (pojedinosti) Na naziv Glave iznad člana 1, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Na član 1, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 3, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada predlaže da se amandman odbije. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Marina Raguš.
Gospođo Čomić, dame i gospodo, ovaj predlog zakona je, zaista, izvanredna prilika da se govori o nečemu što bi trebalo da bude zabrinutost svih nas koji smo bili izloženi dejstvima osiromašenog uranijuma 238, koji će definitivno da utiče na nuklearnu sigurnost mnogih generacija, uslovno rečeno, posle nas, imajući u vidu samo period poluraspada osiromašenog uranijuma 238, kojim je Srbija u najvećoj meri bila izložena tokom 78 dana agresije na ovom delu teritorije. Međutim, ovim amandmanom, u obrazloženju ste videli, SRS je imala samo jedan cilj – da ojača član 97. Ustava Republike Srbije. Ovo govorim zbog javnosti, za koju pretpostavljam da se sada uključuje u televizijski prenos ovog plenarnog zasedanja, odnosno zato što je tim članom predviđena velika odgovornost za državu Srbiju, da uređuje celokupnu oblast životne sredine. Biće prilike, tokom ove rasprave u pojedinostima o ovom predlogu zakona, da se mnogo detaljnije govori, a to je, naravno, nuklearna sigurnost i saniranje posledica NATO agresije; skladištenje nuklearnog otpada nastalog pri raznim procesima; naravno, pričaćemo i o stanju u okviru Instituta Vinča. Sve su to teme koje ćemo mi, odnosno, sticajem okolnosti, ja da obrazložim, ispred Poslaničke grupe SRS-a, u vremenu preostalom za Poslaničku grupu SRS-a, a o Predlogu zakona o zaštiti od jonizujućeg zračenja i o nuklearnoj sigurnosti. Ja ću koristiti samo još preostali minut vremena za moju grupu. Takođe ćemo postaviti konkretna pitanja i tražiti konkretne odgovore od predstavnika Ministarstava. (Predsedavajuća: Dva minuta). Da, znam, ali sam najavila da ću koristiti vreme, ako dozvolite, predviđeno za grupu SRS-a . Da su tu moje kolege, koje su se zaista pripremale za ovu raspravu u pojedinostima, sasvim sigurno je da bi srpska javnost, a i predstavnici resornog ministarstva imali kvalifikovanu i argumentovanu raspravu na temu ovog predloga zakona i da bi oni to mnogo detaljnije obrazlagali tokom rasprave u pojedinostima. Ja se nadam da ću uspeti da u predviđenom i preostalom vremenu pokrenem određena pitanja i pokušam da problematizujem određene stvari koje, upravo, nalaže ovaj zakon, naravno i da podstaknem na razmišljanje – da određenu odgovornost za nuklearnu katastrofu koja se desila na teritoriji Srbije, na prvom mestu, moraju da snose potpisnici akcije "Milosrdni anđeo". To će biti okosnica daljeg izlaganja. O ovom amandmanu, eto, toliko, ali biće prilike dalje da se priča o tome. Hvala vam.
Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iza člana 4, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv Glave iznad člana 5, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 5, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Čedomir Jovanović, Slobodan Maraš i Judita Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Mileta Poskurica. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Zahvaljujem. Hteli smo ovim amandmanom da uvedemo više reda u organizaciju rada Agencije, i to, u odnosu na njene pretpostavljene nadležnosti, da to urade kvalifikovane osobe, onako kako se u zakonu i predlaže za poslove i delatnosti koje će Agencija obavljati. Prema tome, bilo bi logično da se u sastavu Agencije nađu stručnjaci onih oblasti koji su kasnije zaduženi za određene resore u procesu, recimo, merenja radioaktivnosti, nivoa izlaganja, projektovanja mera zaštite, ili kontrole kvaliteta sprovođenja tih mera. Dakle, u ostalom tekstu zakona je utvrđeno koji se ljudi i kojih obrazovnih profila mogu baviti time. Sasvim je logično da to bude unutar Agencije, tim pre što se podrazumeva, u jednom od članova, da ona, praktično, vrši i proces kreiranja uslova pod kojima će se obavljati dodatno obrazovanje zainteresovanih stručnih profila, onih koji će biti kvalifikovani da te neoperativne mere sprovode na terenu. Ako ima nekakvu edukativnu, vaspitnu, obrazovnu ulogu, onda bi trebalo da se sadrži u sebi i sasvim definisane stručnjake određenih profila, koje smo mi ovde predložili, u meri i broju koji bi odgovarali Agenciji. Nismo mogli, naravno, da tipujemo koliki će broj biti i kojih stručnih profila, ali struktura je morala biti zastupljena, jer samo na taj način bi se garantovalo, ako se, uopšte, usvoji predlog po kome bi agencija mogla da provodi mere informisanja i mere obrazovanja, u kontroli sprovođenja mera, da se nađe neko ko će to moći da uradi – da se nastavna i obrazovna funkcija dovede do kraja. Mislim da obrazloženje koje je Vlada poslala, da se to može drugim načinima i drugim zakonima regulisati, nije pitko. To bi, praktično, bio jedan od izuzetaka u ponašanju ovog puta. Mislim da bi bilo sasvim u redu da se ovakav amandman prihvati i da svako unutar Agencije dobije određena resorna zaduženja. (Predsedavajuća: Dva minuta.) Tim pre što Agencija hoće da preuzme i mere koje joj ne pripadaju, po našem predlogu. Hvala.
Na član 5, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da lineko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 6, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da lineko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dragan Čolić.
Dame i gospodo, u ime Poslaničke grupe Napred Srbijo, SNS-a, podneo sam amandman kojim tražim da se član 6. stav 1. tačka 9. menja, koji sada u nadležnost Agencije stavlja da izdaje i oduzima dozvole za promet radioaktivnih i nuklearnih materijala, pored svih drugih tačaka, kojih ima mnogo. Motivacija za predlaganje ovog amandmana je da se taj član menja i da glasi: ''Predlaže Vladi mere oko izdavanja i oduzimanja dozvola za promet radioaktivnih i nuklearnih materijala i, po dobijenoj saglasnosti, izdaje i oduzima dozvole''. Iako poslove iz ove tačke Agencija obavlja kao poverene poslove, zbog velikog značaja i uticaja na životnu sredinu, neophodno je da Vlada bude upoznata i da da odobrenje za izdavanje i oduzimanje dozvole za promet radioaktivnih i nuklearnih materijala. Agencija može da predvidi mnogo toga, međutim, postoje tzv. akcidenti, neočekivane situacije kada se čovek ne nada, ili je nemoćan da bilo šta preduzme. Moje je mišljenje da je ovo previše ozbiljna tema da bi Agencija imala neograničeno poverenje u ovim poslovima. Zahtevi povećane sigurnosti nalažu da se Vlada Republike Srbije bavi ovim poslom, a ne da te poslove poverava Agenciji. Dozvola je pisani akt koji Agencija za zaštitu od jonizujućih zračenja i nuklearnu sigurnost Srbije izdaje za pojedinačni promet jednog ili više izvora jonizujućih zračenja, zračenja radioaktivnih i nukelarnih materijala. U članu 5. stav 3. dolazi do izražaja nešto što je jako indikativno, da se Vlada ne meša u izdavanje dozvola, a u stavu 3, Vlada daje saglasnost kojom se utvrđuje visina plata i broj zaposlenih u Agenciji. Za Vladu je primarnije da utvrđuje kolika je visina plata i broj zaposlenih, a samo izdavanje dozvola skida sa sebe i daje na poverenje Agenciji. To su previše ozbiljne stvari da Vlada Republike Srbije nema sluha za ovakve poslove. Šta bismo još mogli da kažemo? Da se ovim predlogom zakona unapređuju mere kojima se obezbeđuje nuklearna i radioaktivna sigurnost i da su to veoma značajne i ozbiljne stvari. Sredstva za sprovođenje zakona su predviđena iz budžeta Republike Srbije, 73 miliona dinara, i to nije zanemarljivo, s obzirom na ozbiljnost ovih poslova. Ne bih mogao tu da imam neku veliku primedbu, jer je ekonomska kriza i socijalna beda, pa kažem da su ta sredstva realna i da je to dosta dobro. Poblematično je samo to da se izdavanje dozvola za nuklearni i radioaktivni materijal poverava jednom organu, jednoj instituciji, koja je po svom organizacionom, a možda i po stručnom nivou, daleko ispod onoga što bi trebalo da ima Vlada Republike Srbije.
Na član 6, amandmane u istovetnom tekstu podneli su narodni poslanici Saša Maksimović i Zoran Krasić. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da lineko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Babić. Vlada nije prihvatila amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da lineko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Zoran Babić.
Dame i gospodo narodni poslanici, na osnovu člana 147. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, u ime poslaničke grupe Napred Srbijo – Tomislav Nikolić, podneo sam amandman na Predlog zakona o zaštiti od jonizujućih zračenja i o nuklearnoj sigurnosti. Pored kozmetičkih novina koje ovaj predlog zakona donosi, a odnose se na uvođenje najnovije stručne terminologije, na javnost u radu, donošenje programa radijacijske sigurnosti i bezbednosti, donošenje programa za dopunsko obučavanje i osposobljavanje lica odgovornih za zaštitu od jonizujućih zračenja, ovaj predlog zakona donosi i jedinu suštinsku novinu i promenu, a to je osnivanje Agencije za zaštitu od jonizujućeg zračenja i nuklearnu sigurnost Srbije, kao regulatornog tela. To je, dame i gospodo, 103. agencija Vlade Republike Srbije, ako se ne varam. Šta to, praktično, znači? Da Vlada Republike Srbije, u vreme kada svetska ekonomska kriza polako steže obruč oko Republike Srbije, za koju vi, odnosno Vlada Republike Srbije, definitivno ne daje odgovor, ni odbranu, u vreme kada pozivate sve građane na stezanje kaiša i na štednju, kada mnogo građana svakodnevno ostaje bez posla, u vreme kada ste, uz pomoć Dragana Markovića-Palme, dozvolili anatemizaciju Parlamenta, vi formirate novu agenciju, 103. agenciju po redu. Ne treba Vladi ova agencija da bi radila posao koji joj je namenjen, već da bi bila još jedan skup točak u već preglomaznoj državnoj administraciji i mesto gde ćete, naravno, po partijskoj liniji zapošljavati svoje kadrove. Stav SNS-a, odnosno Poslaničke grupe Napred Srbijo – Tomislav Nikolić, jeste da Vlada Republike Srbije izađe pred javnost i građane i kaže koliko koštaju te 103 agencije, koliki je broj zaposlenih, šta je bio kriterijum za prijem u radni odnos, da li članska karta, partijska članska karta, ili stručnost, i da Vlada konačno pokaže odgovornost, revidira broj agencija, jer su one samo namet za građane Republike Srbije. Hvala vam.
Da li još neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz. Molim da se prijavite u elektronski sistem.
Dame i gospodo narodni poslanici, mi iz DSS-a podržavamo ovaj amandman. Potpuno je logičan, naročito zbog vremena u kome se nalazimo. Podržavam i ono što je kolega rekao, krajnje je neodgovorno u današnje vreme formirati još jednu agenciju, mislim da je 104, neka bude i da je 102. ili 105, mnogo ih je. U svakom slučaju, rad tih agencija treba preispitati. Amandmanima ćemo predložiti određene stvari vezane za rad agencija i fondova, o tom potom, videće se od petka, kada krene rasprava. Smatramo da je ova vlada nesposobna, ovo je još jedan od dokaza, da se izbori sa svetskom ekonomskom krizom i ovakvi potezi Vlade govore sve ono što smo govorili još jesenas, da ona nema odgovore na izazove koje nosi svetska ekonomska kriza. Prvo je govorila da se kriza neće ni desiti u Srbiji, potom, da ćemo, kao što je Milošević govorio 90-tih, krizu iskoristiti za napredak Srbije, a sada, umesto da se donose mere i da se popravlja privredni ambijent, da se razmišlja o privredi i ekonomiji Srbije, razmišlja se samo o prihodnoj i rashodnoj strani budžeta. Samo se o tome govori. Samo se na osnovu toga radi, kao da je republički budžet sve što se tiče ekonomije u zemlji, kao da ekonomija nije mnogo više od državnog i republičkog budžeta. Zbog toga ova vlada državu vodi, pravi ambijent s kojim će se Srbija vrlo brzo, nažalost, s ovom vladom, naći u još težoj situaciji. Desetine hiljada radnika gubi posao. Imamo podatke, zvanično objavljene od Vlade, o broju zatvorenih preduzeća i o broju zatvorenih samostalnih radnji do sredine aprila, kao i o broju blokiranih firmi – preko 60.000 u ovom trenutku u Srbiji. Brojem ljudi koji gube posao se manipuliše, ali kad uzmemo podatke o broju zatvorenih i blokiranih firmi, možemo doći do mnogo tačnije cifre od one koju objavljuje tržište rada. Jedino rešenje za ovu zemlju, to se pokazuje i u ovakvim predlozima, kao i u onome o čemu ćemo početi da raspravljamo u petak, to su vanredni parlamentarni izbori i da ovu državu počnu da vode oni koji bolje shvataju u kakvoj smo situaciji, a to smo pokazivali još u septembru-oktobru, kada smo govorili šta će zemlju zadesiti, dok su drugi govorili da ništa od toga neće biti i da se ništa tako neće dogoditi, dok su nam se smejali, nazivali nas populistima. Sada se dešava jedna druga slika u odnosu na septembar i oktobar, tako da bi bilo najbolje da ova vlada što pre podnese ostavku i prestane da maltretira građane Srbije. Zahvaljujem.
Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podnela narodna poslanica Vesna Marić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podnela narodna poslanica Elena Božić-Talijan. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podnela narodna poslanica Dušanka Plećević. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podnela narodna poslanica Gordana Paunović-Milosavljević. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 10, amandman je podnela narodna poslanica Lidija Vukićević. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podnela narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10, amandman je podneo Odbor za zaštitu životne sredine. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za zaštitu životne sredine prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 11, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11, amandman je podnela narodna poslanica Nataša Jovanović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 12, amandman je podneo narodni poslanik Igor Bečić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13, amandman je podneo Odbor za zaštitu životne sredine. Predstavnik predlagača je na sednici Odbora za zaštitu životne sredine prihvatio amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 14, amandman je podnela narodna poslanica Radica Jocić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 15, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 15, amandman je podnela narodna poslanica Vesna Marić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Ostojić, Kenan Hajdarević i Judita Popović. Vlada je prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodna poslanica Judita Popović.
Na ovaj član 16. zajedno smo podneli, kao članovi Poslaničke grupe, amandman koji je prihvaćen od strane Vlade, tako da je obrazloženje samog tog amandmana, očigledno, bilo valjano, tako da se ne bih posebno osvrtala na ovaj amandman. Međutim, želim da iskoristim vreme koje moja poslanička grupa ima za raspravu u pojedinostima o ovom zakonu tako da se osvrnem na neki mnogo prozaičniji problem koji je vezan za set ovih ekoloških zakona. Naime, Predlog zakona o zaštiti od jonizujućeg zračenja i o nuklearnoj sigurnosti zaista ima zastrašujući naziv i postavlja jedno veliko pitanje, koje bismo mi uputili Vladi – da li Vlada ozbiljno misli i zaista želi da se stara o zaštiti građana od jonizujućeg zračenja i da im obezbedi nuklearnu sigurnost? Ukoliko je tako, kako je moguće da u jednoj običnoj problematici Vlada zakaže? Ta problematika je vezana za Carsku baru, za jedan specijalni rezervat prirode, Stari Begej i Carska bara, koji se nalazi 17 km od Zrenjanina. O ovom problemu sam već govorila u Skupštini i zatražila sam određena obaveštenja i određene radnje koje je nadležno ministarstvo trebalo da preduzme radi zaštite ovog specijalnog rezervata prirode. Zašto sam to zatražila? Zato što Carska bara ima dva velika neprijatelja, dve vrste opasnosti ugrožavaju Carsku baru. Ne preti joj opasnost ni od jonizujućeg zračenja, a nema ni neke nuklearne opasnosti, međutim, postoji opasnost od jednog brodogradilišta koje je izgrađeno 100 metara od granice Carske bare, a druga opasnost joj preti od načina upravljanja tim specijalnim rezervatom prirode. To upravljanje je dato uredbama Vlade iz 1994. i 1995. godine, a omogućeno je jednom ribarskom gazdinstvu. Kada govorimo o specijalnom rezervatu prirode Stari Begej – Carska bara, treba, pre svega, imati u vidu da se radi o jednom ramsarskom području. Radi se o jednom prirodnom bogatstvu, dakle, o jednoj retkosti, što se močvarnog područja tiče, koja se nalazi čak i na spisku UNESKO-a, a pored toga, ono je navedeno i kao IPA područje, od 1989. godine. Ako pođemo od toga da se radi o značajnom staništu ptica močvarica i od toga da je to područje od izuzetnog značaja za ptice Evrope, onda nam se postavlja jedan izuzetno veliki problem što se upravljanja Carskom barom tiče. Kako može jedno ribarsko gazdinstvo da upravlja takvim jednim bogatstvom kao što je Carska bara? Dakle, kako može da upravlja nečim što je pod zaštitom UNESKO-a, nečim što je u IPA području? Recimo, lokalna samouprava Zrenjanina, opština Zrenjanin, podnela je 06.07.2007. godine inicijativu za izmenu uredbe Vlade RS o zaštiti Specijalnog rezervata prirode Stari Begej – Carska bara, u delu definisanja starateljstva nad Specijalnim rezervatom prirode. Dakle, ta inicijativa je podneta pre skoro dve godine. Nadležno ministarstvo ništa nije preduzelo, iako je dobilo dobro obrazloženje u toj inicijativi zašto se traži promena staratelja. Naime, opština Zrenjanin je navela da su pošli od prostornog plana opštine Zrenjanin, sa posebnom namenom Carske bare, od prostornog plana područja posebne namene Stari Begej – Carska bara, od lokalnog ekološkog akcionog plana opštine Zrenjanin i strategije održivog razvoja opštine Zrenjanin. Napominjem da se radi o rezervatu prirode koji se nalazi 17 km od Zrenjanina. Dakle, nalazi se u Zrenjaninskom ataru, a da lokalna samouprava, apsolutno, nema nikakve ingerencije nad tim rezervatom prirode, koji je, kažem, zaista ugrožen i od strane jednog brodogradilišta, koje je, bukvalno, izgrađeno na rubu te Carske bare, a i od upravljanja, koje je očigledno neadekvatno. Zašto je to upravljanje neadekvatno? Recimo, zato što u okviru Carske bare imate lovno područje, a inače je zabranjeno da se lovi na teritoriji prirodnog rezervata kao što je Carska bara. Zatim, tu se nalaze gasni topovi, koji non-stop su aktivni, iz razloga da bi plašili kormorane, dakle, ptice koje, navodno, uništavaju hranu u tom ribarskom gazdinstvu, tamo gde se proizvodi riba. To je osnovni razlog zašto ne može jedno ribarsko gazdinstvo da upravlja Carskom barom, jer postoji, očigledno, sukob interesa. Oni su, pre svega, zato tu da proizvode ribu, a nikako da čuvaju rezervat prirode, jer za to nisu kompetentni, za to nemaju uslove, za to nemaju kadrove, a nisu na adekvatan način ni kontrolisani kako to upravljanje vrše. Opština Zrenjanin je navela šta bi, po njenom mišljenju, trebalo da se uradi da bi se sačuvala Carska bara. Recimo, naveli su uvođenje aktivnih mera zaštite i upravljanja realizacijom projekata očuvanja, sanacije, revitalizacije, izmuljivanja i čišćenja vlažnih livada. Mi danas imamo situaciju da se to močvarno područje, dakle, ta bara, ne izmuljava na adekvatan način, štaviše, mulj iz ribnjaka se i ubacuje u tu baru. Zatim, navedeno je da se predviđa sprovođenje projekta redukcije invazivnih, alohtonih vrsta, reintrodukcije ugroženih i retkih vrsta riba. To znači da bi se smanjio broj onih štetnih vrsta koje ugrožavaju faunu i floru, koje su zaštićene na području Carske bare. Zatim, praćenje kvaliteta vode i stanja vodenog ekosistema. To je jako bitno zato što, ukoliko se to ne radi, u tom slučaju može da dovede do isušenja močvare. Zatim, kontinualno sprovođenje monitoringa životne sredine, vode, vazduha, zemljišta, buke, po potrebi, sprovođenje monitoringa populacija najugroženijih zaštićenih biljnih vrsta i vrsta sa spiska za Crvenu knjigu flore Srbije, ažuriranje kartografskog prikaza flore i vegetacije, rešavanje najvažnijih ekoloških problema, kao što su sprečavanje ispuštanja otpadnih voda iz ribnjaka u okviru rezervata, rešavanje problema poremećenog vodnog režima, izmuljivanje sedimenta, zaustavljanje eutrofizacije, sprečavanje krivolova, paljenja trske, seče šume, zamuljavanja korita Starog Begeja, aerodrom ''Ečka'' bi se koristio isključivo za potrebe sportskog i školskog letenja aviona i jedrilica, utvrđivanje optimalnog broja posetilaca rezervata, ostvarivanje saradnje sa nevladinim organizacijama, ostvarivanje saradnje s obrazovnim i naučnim institucijama, izrada projekata kojima će se konkurisati za sredstva u cilju poboljšanja stanja, intenziviranje promotivnog nastupa, izrada Internet prezentacije Carske bare i sl. Da li je to dovoljno razloga i argumenata da se Ministarstvo bar zamisli nad tim da li ta lokalna samouprava može da preuzme na sebe takvu odgovornost, ili ta odgovornost ostaje opet samo u domenu jednog ribarskog gazdinstva? Navela bih, recimo, da, u mutnom stanju, ta Carska bara podrazumeva veliki floristički diverzitet, sa oko 500 biljnih vrsta, među kojima je desetak vrsta na listi prirodnih retkosti, pet vrsta je uneto u Crvenu knjigu flore Srbije, a jedna vrsta je stavljena na Crvenu listu Evrope, od fitofauna, sa 250 vrsta, od kojih je 140 gnezdarica. Kada vam ovako čitam i navodim, to možda deluje sasvim obično i sasvim prozaično, međutim, to je veliko prirodno bogatstvo i Carska bara se nalazi među 10 najlepših i najboljih prostora, što se prirodnih lepota tiče, u Srbiji. Zašto onda jednu od tih prirodnih lepota uništiti na taj način što ne vodimo dovoljno računa o njoj? Imam često prilike da govorim o toj nekoj decentralizaciji. Ovo vam je jedan od primera šta se dešava u Srbiji koja je toliko centralizovana država. Dakle, iz centra se upravlja nečim i daje se starateljstvo nad nečim što je od tolikog značaja za ovu državu, a ne vodi se računa i potrebna kontrola da se takvo neko bogatstvo i sačuva, ne samo za sadašnjost, nego i za buduće generacije. Sve dok na taj način doživljavamo upravljanje našom državom i lokalima, dešavaće nam se to da Vlada jednim potezom, jednom uredbom, jedno takvo prirodno bogatstvo stavljau neadekvatan položaj za njegov opstanak. Prema tome, kada smo podneli ovaj zahtev, ovu inicijativu Ministarstvu, očekivali smo neki adekvatan odgovor. Odgovor nismo dobili, odnosno dobili smo jedan veoma čudan odgovor od strane Zavoda za zaštitu prirode Srbije, u vidu rešenja o prethodnoj zaštiti područja predviđenih za proširenje granica Specijalnog rezervata prirode Stari Begej - Carska bara. Ovim rešenjem od marta 2008. godine, koje je ponovljeno marta 2009. godine, rezervat Carska bara, što se njenih granica tiče, proširuje i, takođe, daje na upravljanje ribarskom gazdinstvu. U ovom članu 3, recimo, Rešenja, posebno se ističe da je lov, osim za potrebe održanja zdravstvenog stanja i optimalnog broja divljači, zabranjen, da je zabranjeno da se podižu neka industrijska postrojenja u blizini Carske bare, u granicama tog rezervata, a sve se radi suprotno ovom rešenju. Dakle, Ministarstvo ne odgovara, Zavod za zaštitu prirode odgovara potpuno neadekvatno i necelishodno. Opština Zrenjanin i grad Zrenjanin imaju interes da ovo prirodno bogatstvo sačuvaju, imaju interes da ga unaprede u svakom pogledu i ne treba puno da se libi Ministarstvo i da razmišlja šta da radi, s obzirom na to da se značajna sredstva iz budžeta isplaćuju i za održavanje ovog prirodnog bogatstva, a određena sredstva stižu i iz inostranstva, pošto se ovo prirodno bogatstvo nalazi na spisku UNESKO-a. Prema tome, sredstava ima. Zrenjaninska opština, takođe, iz svog budžeta, namerava da finansira održavanje i opstanak ovog prirodnog bogatstva. Prema tome, mnogo je lakše kontrolisati rad jedne lokalne samouprave, jednog grada, putem odbornika, putem mnogih institucija, nego da se kontroliše jedno privatno preduzeće, sa svojim jakim privatnim obezbeđenjem, koje na svaki način može da spreči da se izvrši neposredni uvid u to kako se radi u Carskoj bari i u kakvom je ona stanju. Danas drugi put govorim o Carskoj bari. Ukoliko ne bude nikakvog odgovora, naš zahtev je da se promeni upravljanje Carskom barom. Ponoviću zahtev moje lokalne samouprave iz Zrenjanina i ponovo ću insistirati da se donese odluka koja će biti u interesu grada Zrenjanina, opštine Zrenjanin, kao i u interesu svih građana Srbije.
Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 16, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 17, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 18, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković.. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Ostojić, Kenan Hajdarević i Judita Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 19, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 20. i na član 20, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 21. i na član 21, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Milan Knežević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 22, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 23, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 24, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 25, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 26, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 26, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš Da li neko želi reč? (Ne)
Samo bih vas molila, gospođo Čomić, da mi kažete koliko je još vremena ostalo za Poslaničku grupu?
Vreme na raspolaganju Poslaničke grupe SRS-a je 17.30 minuta.
Dakle, obrazloženje amandmana na član 26, u kojem SRS traži da se stav 7. ovog člana briše, u smislu je jačanja člana 97. Ustava države Srbije. U ovom kontekstu, bilo bi nam značajno i mi smo tražili pre izvesnog vremena da imamo uvid u podnesak koji je država Srbija podnela Međunarodnom sudu pravde, a tiče se nelegalnog proglašenja nezavisnosti Kosova i Metohije, jer smo tu očekivali određeni deo koji će se baviti baš humanitarnom katastrofom nastalom korišćenjem oružja zabranjenog svim postojećim konvencijama, na prvom mestu, biološkog, hemijskog i radioaktivnog. Nažalost, nemamo uvid u podnesak koji je država Srbija podnela Međunarodnom sudu pravde, ali imamo uvid u to šta je Ruska akademija vojnih nauka radila po tom pitanju. Ono što bi trebalo srpska javnost da zna o razmerama dejstava, uslovno rečeno, o nuklearnoj sigurnosti, a jeste tema i jonizujućeg zračenja, jeste jedan frapantan primer. Poređenja radi, kako kaže prof. Mališev, tokom eksplozije atomske bombe u Hirošimi, 1945. godine, na zemlju je palo svega 740 grama radioaktivnog otpada, što je bilo dovoljno za onesposobljavanje tri pokoljenja. Ljudi su preživeli atomsku tragediju. Prilikom černobilske havarije, izbačeno je 63 kilograma radioaktivnog otpada. Prilikom eksplozije svakog projektila sa jurišnog aviona A10 i svake rakete "tomahavk", izbacuje se radioaktivni otpad svećom radioaktivnošću nego prilikom eksplozije atomske bombe u Hirošimi. Na teritoriju SRJ, dame i gospodo, bačena je oko 1,5 tona osiromašenog uranijuma 238, a mi do današnjeg dana nemamo zvaničan stav u odnosu na humanitarnu katastrofu koja je nastala tom prilikom i koju će osetiti nekoliko generacija koje dolaze posle nas. Zaista bi bilo neophodno za srpsku javnost da čujemo pravo stanje životne sredine i zdravlja ljudi. Ne znam da li ste imali prilike da se, nažalost, susretnete, neki od nas jesu, s obolelima od najtežih oboljenja, koja sada već dosežu epidemijske razmere. U ime svih tih ljudi, koji, čak, nemaju uslove za adekvatan medicinski tretman, trebalo bi da konačno pokrenemo upravo ova pitanja koja se pokreću ovakvim setom ekoloških zakona, zato što mi ne možemo čak ni da saniramo posledice takvih dejstava, a ne da održimo adekvatan nivo zaštite životne sredine. S druge strane, imamo podatak da posle 2000. godine, negde oko 4.000 diplomiranih studenata godišnje napusti zemlju; između 2003. i 2004. godine, u Ameriku je otišlo oko 3.000 naših svršenih studenata, 2005. godine – još 800. Dakle, država gubi po jednom stručnjaku negde između 30.000 i 40.000 evra. Dobar deo naših domaćih stručnjaka je iz oblasti koja bi trebalo i vas, gospodo, da zanimaju. Mene interesuje kakvo je stanje ljudskih resursa, u smislu nadzora, a predviđenog ovim zakonom, takođe i materijalno-tehničkih pretpostavki za saniranje svega onoga što su posledice NATO agresije u periodu od marta 1999. godine? Hvala.
Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 26, amandman je podneo narodni poslanikNikola Savić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na naslov iznad člana 27, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 27, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? ( Ne) Nanaslov iznad člana 28. i na član 28, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 29, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 29, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na naslov iznad člana 30, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 30, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 30, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 30, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 31, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 31, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 32, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 33, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 33, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 33, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 33, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 35, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na naslov iznad člana 36, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 36, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Ostojić, Kenan Hajdarevići Judita Popović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 36, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 36, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 37, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 38, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 38, amandman i amandman s ispravkom, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanici Dušan Marić i Momir Marković. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 40, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 42, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 43, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? ( Ne) Na naslov iznad člana 44, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 44, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 44, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 46, amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 47, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 47, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 47, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 47, amandman je podneo narodni poslanik Srđan Spasojević. Da li neko želi reč? ( Da) Reč ima narodni poslanik Srđan Spasojević.
U ime Poslaničke grupe NS-a podneo sam amandman, a on glasi: ''Agencija propisuje uslove, kriterijume, mere i definiše sertifikovane metode koje se mogu koristiti za analize nuklearne sigurnosti i bezbednosti stava 1. ovog člana''. Obrazloženje amandmana je – predlagač zakona o zaštiti od jonizujućih zračenja i o nuklearnoj sigurnosti je, u članu 13, predvideo uslove koje lice mora da ispuni da bi obavljalo radnje obuhvaćene ovim članom. Predloženim amandmanom definišu se potrebni uslovi i u oblasti nuklearne sigurnosti i bezbednosti. Kao što se vidi, u zakonu o zaštiti od jonizujućih zračenja i o nuklearnoj sigurnosti postoji niz zabrana, u članu 2, koje moraju da se ispune. Zabranjeno je obavljanje delatnosti s izvorima jonizujućih zračenja i svako istraživanje i delatnost, zabranjen je uvoz na teritoriju Republike Srbije radioaktivnog otpada i isluženog nuklearnog goriva inostranog porekla, zabranjena je ugradnja radioaktivnih gromobrana na teritoriji Republike Srbije, zabranjena je ugradnja jonizujućih detektora dima koji imaju izvor jonizujućih zračenja u gasovitom stanju ili izvor jonizujućih zračenja čiji su produkti raspada u gasovitom stanju. Dakle, poruka i ono što smo tražili ovim amandmanom jeste da se delokrug Agencije koji postoji u članu 13. ovog zakona proširi i na član 47, gde se jasno definiše šta sve Agencija radi. U članu 13, pod 1, 2, 3. i 4, predviđeno je šta su uslovi za vršenje merenja sadržaja radionuklida i jasno stoji, kao i u stavu 5. i 6 – da Agencija propisuje bliže uslove koje mora da ispunjava pravno lice koje vrši poslove iz stava 1. ovog člana. Radi se o tome da se u članu 47. prihvate sertifikovane metode, jer se ne vidi razlog, ukoliko u prvom delu ovog zakona Agencija propisuje sve sertifikovane metode, zašto se to ne provlači kroz ceo zakon, nego se parcijalno, samo u jednom delu zakona, govori o tome, a kasnije se sertifikovane metode isključuju. Mislim da je Vlada trebalo da prihvati ovaj amandman, jer bi se kroz ceo ovaj zakon provlačile sertifikovane metode, što je u interesu građana Srbije i, uopšte, zaštite od svih ovih štetnih delovanja od jonizujućih zračenja. S ministrom Dulićem smo pre nekoliko dana govorili o tome da se u celom tekstu zakona ne provlače sertifikovane metode. Još jedanput kažem, očekujemo da do donošenja ministar, ipak, reaguje na ovo i da podrži da se sertifikovane metode provlače i kroz član 47. i kroz druge članove gde sam podneo amandmane, tj. da se i oni prihvate. Hvala.
Vlada je predložila da se posle člana 48. doda naslov iznad člana i novi član 48a. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 49, amandman je podneo narodni poslanik Vojin Mladenović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Ostojić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Milovan Radovanović. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? ( Ne) Na član 49, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Da li neko želi reč? ( Da) Reč ima narodna poslanica Marina Raguš.
Ono što je cilj SRS-a u svim predloženim amandmanima, jeste podsećanje i utvrđivanje člana 97. tačke 9. Ustava Republike Srbije o nadležnostima Republike Srbije. Ne bih da trošim vreme na obrazloženje, koje imate ispred sebe. Zapravo, ono što je okosnica mog današnjeg izlaganja, jeste da je većina naših amandmana odbijena zbog nesaglasnosti, ukoliko sam dobro razumela, s postojećim konvencijama. S tim u vezi, trebalo bi razmisliti u kakvoj saglasnosti je, recimo, bilo korišćenje nedozvoljenih sredstava, u kojoj saglasnosti s bilo kojom konvencijom tokom marta 1999. godine. Međutim, ono o čemu bih sada želela da govorim, koristiću dalje vreme predviđeno za Poslaničku grupu, to su, opet, interesantni podaci o kojima bi trebalo, makar eksperti iz Ministarstva, da porazmisle, a tiču se posledica NATO agresije. U periodu od 27. oktobra do 5. novembra, eksperti programa UN-a za zaštitu životne sredine i jugoslovenski eksperti obavili su misiju za procenu ugroženosti životne sredine na lokalitetima na jugu Srbije i delom u Crnoj Gori. U ovoj misiji, korišćena je oprema za uzorkovanje vazduha i ono što je tada bila zapanjujuća činjenica jeste da su i nakon dve i po godine detektovane radioaktivne čestice u vazduhu. To znači da se one i dalje prenose na velike daljine, putem vazduha, ugrožavajući pri tom i životnu sredinu i zdravlje stanovništva. Ono što nas interesuje u ovom delu, a bila je preporuka posle određenih utvrđenih rezultata, povodom izbacivanja jedne i po tone osiromašenog uranijuma na teritoriju Srbije, uglavnom, jeste da se prati zdravstveno stanje svih onih koji su bili izloženi dejstvima zabranjenog oružja na tim lokacijama. Da li imate takve podatke i da li ste ikada radili, u saradnji, recimo, s Ministarstvom zdravlja, bilo kakvu projekciju i šta činiti po tom pitanju? Ono na šta bi, takođe, trebalo da se skrene posebna pažnja javnosti, a i svih vas koji ste kvalifikovani i odgovorni da se bavite time, jeste stanje u nekada prestižnom Institutu za nuklearne nauke ''Vinča'', za koje smatramo da je više nego neprihvatljivo, samim tim što je njegova oblast delovanja i te kako važna za život svih nas. Činjenica je da jedino u ovom institutu, vi ćete me ispraviti ukoliko grešim, postoje stručnjaci koji mogu da se bave problemima koji nastaju u slučaju opasnosti vezanih za rad s nuklearnim materijalom. Upravo zbog toga što je ovaj institut od izuzetnog značaja, srpska javnost bi trebalo da bude upoznata s projektom „Vind“, koji je više nego značajan za sve nas. Nas je o tome obavestio dr Filip Vukajlović, saradnik Instituta u Vinči, dakle, uputio je zvaničan dopis. Mi smo o tome pričali u raspravi u načelu. Takođe, koristimo priliku da skrenemo pažnju i u raspravi u pojedinostima, jer se Institut u celokupnom setu zakona koji tretiraju i jonizujuće i nejonizujuće zračenje, hemijsko oružje, pojavljuje kao institut kvalifikovan da se bavi ovim problemom. Ono za šta mislimo da je neprihvatljivo, a čini se da je na insistiranje gospodina Đelića, pogotovo u svetlu finansijske krize s kojom se suočava Srbija, jeste insistiranje da Institut „Vinča“ podigne kredit od 25 miliona dolara za završavanje upravo ovog projekta „Vind“. O čemu se, zapravo, ovde radi? Ono što se pokušava sakriti od javnosti, a mislimo da je vrlo značajno i s ekonomske, i s finansijske, i zdravstvene tačke gledišta, jeste da je reč o uklanjanju istrošenog reaktorskog goriva i dekomisija, odnosno rasturanje reaktora. To je tema o kojoj se pričalo godinama. Ne bismo se bavili puno tom temom, ali da javnosti bude jasno, cela procedura, dakle, ono što je Vlada isplanirala u ovom slučaju, jeste da rasturi, odnosno da iseče reaktor, koji predstavlja jedinstvenu mašinu. Njegova vrednost je, prema procenama stručnjaka, negde oko 100 miliona dolara. Tako se dobija dodatni nuklearni otpad, ali o tome malo kasnije. Samo da podsetim javnost i sve vas, za ovaj reaktor kupljena je sva oprema, a i stručnjaci ističu da on može da se revitalizuje i pusti u pogon, što bi bilo i ekonomski isplativo. Međutim, trenutno nema mogućnosti, zbog ekonomski loše situacije. Samim tim, moram nekoliko puta da ponovim pitanje – na koji način mislite da su ekonomski sprovodivi svi ovi zakoni koje predlažete? Dakle, rasturanje reaktora, koji pravi dodatni nuklearni otpad, logički stvara još jedan problem, a to je skladištenje nuklearnog otpada. U raspravi u načelu sam vrlo zabrinula ministra kada sam, samo metafore radi, pokazala mapu, na osnovu izjave gospodina Perića, koji je savetnik u Privrednoj komori Srbije, da postoji nekakvih 13 lokacija na kojima treba da se skladišti nuklearni otpad, a niko ne zna gde, znamo samo da je izuzeta Vojvodina. Onda smo se pitali o kakvom otpadu je zaista reč, kad je žitnica Srbije izuzeta iz tog skladištenja? To su, naravno, samo informacije koje mi čujemo na osnovu pisanja medija. Zvanični odgovor ipak nemamo, ali je situacija očigledno, na osnovu, makar, pisanja eksperata koji su saradnici i rade u okviru Instituta „Vinča“, zaprepašćujuća. Vi bi trebalo da nas ubedite da će ovi zakoni, njihova sprovodivost, ići u korist državljana Srbije, da će biti sprovodivi i ekonomski isplativi i da nema potrebe da brinemo. Sada pokušavamo, nekoliko dana, vodeći koliko-toliko argumentovanu raspravu, da vidimo da li je to zaista moguće i da li treba da vam verujemo na reč. Primer je Institut „Vinča“. Dakle, ono što je na, prvom mestu, ekonomski neisplativo, mislimo da nam na dalje staze, u široj budućnosti, ukoliko se zagledamo, ako je to uopšte u Srbiji moguće, zaista preti opasnost da se, na osnovu pokušaja nuklearnog lobija, zatvori rad ovakvog prestižnog instituta. Tu smo svi, pred očima srpske javnosti, i nadam se da imate spreman odgovor vezan, recimo, za projekat „Vind“, za skladištenje nuklearnog otpada, za izgradnju najvećih hangara na teritoriji Srbije. Takođe ste ovim zakonskim projektom predvideli i izgradnju prostora za skladištenje nuklearnog otpada za 10 godina. Mi ne znamo gde će to da bude. Vrlo verovatno, nećemo u skorije vreme ni saznati. S obzirom na to da mi vreme neumitno teče, a pokušavam da što više podataka predstavim srpskoj javnosti, zadržaću se ovaj put, pošto imam još dva amandmana na ovaj predlog zakona, samo na toj činjenicu da se traži da se uništi nešto što je potpuno ekonomski neisplativo i potpuno bespotrebno u ovom momentu, da se za to uništenje reaktora traži kredit od 25 miliona, a da je pri tom već 10 miliona evra potrošeno na projektnu dokumentaciju. Složićete se da je to ekonomski, da budem pristojna, potpuni promašaj onih koji su vlasni u Vladi Srbije da razmišljaju o Institutu „Vinča“, koji je, verujem da se svi slažemo, jedna od vrlo važnih, ako ne i najznačajnijih institucija kada govorimo o setu ekoloških zakona. Možda je ovo subjektivno viđenje jednog stručnjaka, ali hajde da vidimo koja su druga viđenja na ovu temu ihajde da vidimo da li zaista postoji realan okvir da se ovi zakoni sprovedu na celoj teritoriji države Srbije i da oni, dalekosežno, znače uvođenje reda, da će onaj ko utiče na rušenje svih normi i standarda vezanih za životnu sredinu platiti odštetu, zato što je prouzrokovao užasne i katastrofalne posledice po zdravlje i život stanovnika. Na prvom mestu, tu mislimo na članice NATO alijanse. Ukoliko nas ubedite da ćete da potegnete pitanje odgovornosti za „Milosrdnog anđela“ i za upotrebu oružja koje je zabranjeno svim konvencijama, onda ćemo svi mi da poverujemo da je ovo u interesu građana države Srbije. Hvala.
Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 49, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 50, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 52, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 53, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 53, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 53, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 53, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 53, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 53, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 53, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 54. i na član 54, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 56, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 57, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58, amandman je podneo narodni poslanik Jadranko Vuković. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 58, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 60, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 62, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 63, amandman je podnela narodni poslanik Jelena Budimirović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima Jelena Budimirović.
Poštovana predsedavajuća, poštovane kolege poslanici, u ime Poslaničke grupe Srpske napredne stranke, podnela sam amandman na Predlog zakona o zaštiti od jonizujućeg zračenja i o nuklearnoj sigurnosti. Amandman nije prihvaćen, a u obrazloženju je Vlada i sama potvrdila stav Srpske napredne stranke, koji su moje kolege, u više navrata, pre mene izneli, a koji se odnosi na osnivanje raznih agencija i umnožavanje državne administracije. Srpska napredna stranka smatra da je osnivanje Agencije za zaštitu od jonizujućeg zračenja i o nuklearnoj sigurnosti samo još jedno opterećenje za budžet. U uslovima ekonomske krize, Predlogom zakona se predviđa da Vlada u budžetu za 2009. godinu obezbedi sredstva u ukupnom iznosu od 73 miliona dinara. Smatram da je odgovornost Vlade za bezbednost građana Srbije nedeljiva i ovo je posao nadležnih ministarstava, jer se u obrazloženju Predloga zakona kaže da će se funkcionisanje rada Agencije obezbediti prelaskom zaposlenih na poslovima zaštite od jonizujućih zračenja i o nuklearnoj sigurnosti i upravljanja radioaktivnim otpadom, odnosno drugim poslovima po potrebi, iz Ministarstva životne sredine i prostornog planiranja i Ministarstva za nauku i tehnološki razvoj u Agenciju, radi obavljanja predmetnih poslova. Smatram da zaposleni mogu da obavljaju isti posao u nadležnim ministarstvima, umesto da se osniva Agencija, kako bi mogli da rade taj posao. Hvala.
Na član 63, amandman je podneo narodni poslanik Mićo Rogović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 63, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 64, amandman je podneo narodni poslanik Gojko Radić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 64, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 66, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 66, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 66, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 66, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 66, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 67, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 67, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 68, amandman je podneo narodni poslanik Saša Maksimović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 70, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 70, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 71, amandman je podneo narodni poslanik Srđan Spasojević. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? Reč ima Srđan Spasojević.
Da izrazim zadovoljstvo što se ministar Dulić vratio u salu baš kada je potrebno, s obzirom na to da smo, gospodine ministre, na onom zajedničkom sastanku u prošli ponedeljak razmatrali pojedinačno amandmane. U principu, Nova Srbija je zahvalna na tome što ste ga organizovali, ali i tada sam imao na član 71. dosta toga da vam ukažem, nažalost, bili ste sprečeni. To sada nije važno, pa bih vas zamolio da posebno obratite pažnju na član 71. To su mere za otkrivanje i sprečavanje nedozvoljenog prometa radioaktivnih i nuklearnih materijala. Pročitaću član 71, da bi građanima Srbije bilo jasno o čemu se radi. S obzirom na ovakvu proceduru brzog čitanja, verovatno nisu u stanju da dovoljno prate ovakav poslovnik, koji je apsolutno neprihvatljiv. "Radi otkrivanja i sprečavanja nedozvoljenog prometa radioaktivnih i nuklearnih materijala preko granice Republike Srbije, na graničnim prelazima postavljaju se monitori za merenje jonizujućih zračenja (u daljem tekstu: monitori). Agencija će propisati proceduru korišćenja monitora i postupak za intervenciju u slučaju nedozvoljenog prometa radioaktivnih i nuklearnih materijala preko granice Republike Srbije." Naravno, nabavka svega toga ići će iz budžeta Republike Srbije. Na član 71, u ime Poslaničke grupe NS-a, podneo sam amandman da se stav 2. menja i glasi: " Agencija će propisati proceduru korišćenja monitora, uslove za vršenje merenja sadržaja radionuklida i postupak za intervenciju u slučaju nedozvoljenog prometa radioaktivnih i nuklearnih materijala preko granice Republike Srbije". Obrazloženje – imajući u vidu značaj mera za otkrivanje i sprečavanje nedozvoljenog prometa radioaktivnih i nuklearnih materijala, smatram da je važno da se precizno definišu uslovi za obavljanje ovog odgovornog zadatka, kao što je predviđeno članom 13. ovog zakonskog predloga. Gospodine ministre, opet se vraćamo na član 13. ovog zakona, gde je jasno propisano da Agencija ima jednu proceduru, a u kasnijem tekstu zakona se, praktično, gubi značaj te agencije, odnosno nepotpuno je to šta Agencija radi. S obzirom na veoma važan član 71, gde, praktično, štitimo da bilo šta može da uđe od ovog materijala, koji je jako opasan za građane Srbije, smatram da je ovaj amandman trebalo prihvatiti, jer bismo obavezali Agenciju koja će biti formirana da pojačano nadzire ono što se dešava prilikom ulaska na granicu, tako da ne vidim razlog zašto je ovaj amandman odbijen. Mislim da je izuzetno dobar i da imate još vremena da prihvatite amandman Nove Srbije, jer, čemu formiranje tih agencija, gospodine ministre, ukoliko u samom zakonu gubimo njen identitet i smanjujemo neke ingerencije? Inače, potpuno je neprihvatljivo da permanentno uvodimo neke nove agencije, gospodine ministre, u ovom kriznom trenutku u kome se nalazi država i ceo svet, gde se mnoge stvari objašnjavaju tom svetskom ekonomskom krizom. To je dalje gomilanje administracije, sve su to neke nove funkcije direktora, zamenika, pomoćnika, sve su to državni službenici na položaju prve kategorije, s ogromnim platama, i mislim da je došlo vreme da se dobro razmisli i o nekim drugim agencijama koje funkcionišu, a, praktično, još nisu ni počele da donose neke podzakonske akte ili da usaglašavaju neke propise. Mnogo je državnog aparata, kao što je i mnogo ministara u ovoj zemlji, 25, što je neprihvatljivo. To je jedna glomazna vlada. Ovog puta, apelovao bih na samu vladu da povede računa o ovoj krizi u kojoj se Srbija nalazi, da hitno reaguje da se broj ministarstava smanji na neku racionalnu meru i, takođe, da razmisli o broju agencija i zadrži samo one koje su zaista potrebne. Ima toliko agencija koje nešto donose, a mnogi zakoni će se primenjivati čak kada budemo ušli jednog dana u Evropsku uniju, ako uopšte budemo ikada ušli u nju. Dakle, moj apel je da u ovom članu Agencija ima kontinuitet kroz ceo zakon, a ne samo do člana 13, jer je veoma važno za građane Srbije da se na samoj granici obezbedi da ne može nedozvoljno da uđe radioaktivan i nuklearni materijal, odnosno, još jednom ću ponoviti, da postoje uslovi za vršenje merenja sadržaja radionuklida, praktično, kroz monitoring. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 71, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 76, amandman je podneo narodni poslanik Božidar Delić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da) Ima reč gospodin Mileta Poskurica.
Za ono što smo mislili da bi trebalo menjati u ovom članu mislimo i dalje da je logično i pokušavamo da ubedimo predstavnika predlagača zakona da je zaista potrebno da u specifičnim okolnostima, kakve jesu u Ministarstvu unutrašnjih poslova i Ministarstvu odbrane, inspekcijski nadzor vrše inspekcije unutar ta dva ministarstva. Zato je nama nerazumljivo obrazloženje u kome se kaže da se amandman ne prihvata zato što je Predlogom zakona utvrđeno drugačije. Mi smo i išli amandmanom da bismo promenili Predlog zakona, jer, u protivnom, kako dalje stoji – nelogično je i neprihvatljivo da inspekcijski nadzor i inspekciju vrše inspektori unutar samog ministarstva, jer bismo doveli u dubiozu čitav niz inspekcijskih nadzora. Dakle, u prosveti, ne bi bilo logično da Ministarstvo prosvete šalje inspekciju, a u Ministarstvu zdravlja, gde nas te afere potresaju svakog dana, javnost Srbije, ne treba da Ministarstvo formira inspekcije iz istog resora i da kontroliše isti rad. Inspekcijski organi su organi nezavisni u svom radu i oni mogu Ministarstvu da daju dragocene podatke, koji su zaista potrebni, da poštuju specifičnost svake službe. Moguće je da se danas smatra da postoji potpuna javnost i transparentnost u radu Ministarstva policije i Ministarstva Vojske i da, zapravo, više nema nikakve, nama ranije poznate, specifičnosti, pa da bi zato mogao biti, nama još uvek nejasan, inspektor – koji inspektor, za neka dva ministarstva za koja ne znamo tačno ni koja su ministarstva. Mi samo slutimo kompilaciju raznih ministarstava. Ako se misli da bi bilo logično da nadležnost inspekcijskog nadzora prebacimo, makar za ove dve formacije – za Vojsku i policiju, unutar njih samih, onda se otvara pitanje kakav će inspekcijski nadzor biti na VMA. To je institucija sa posebnim elementima osetljivosti i nadzora, sposobna da sama sebi vrši, unutar interne kontrole, nadzor, a sigurno je vezana i za probleme u vezi s jonizujućim zračenjem, naravno, i s nejonizujućim zračenjem. Zato se pitamo, da li je trebalo rigidno postupiti i odbiti ovaj amandman, jer smo puni uporedne prakse u vezi s drugimministarstavima i drugim inspekcijskim nadzorima, i to nije nekompatibilna stvar? Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospodine Poskurica. Na naslov iznad člana 77, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 77, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 82, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 82, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 82, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 82, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 83, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 83, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 84, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 84, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 84, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 84, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 84, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 84, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 85, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vladimir Milentijević, Milan Lapčević i Željko Tomić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 85, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 86, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Radulović, Zoran Nikolić i Željko Tomić. Da li neko želi reč? (Da) Gospodin Miloš Radulović ima reč.
Zahvaljujem. Poslanička grupa DSS podnela je amandman na član 86. Predloga zakona o jonizujućem zračenju i o nuklearnoj sigurnosti, i to – da se u članu 86. stav 1. menja i glasi: "Novčanom kaznom od milion do milion i po dinara kazniće se za prekršaj pravno lice ako…. ", dalje tekst ostaje isti, jer je tim članom predviđeno nekih 23 tačaka za ove prekršaje. Primera radi, ja ću da navedem samo tačku 8. Ukazaću koliko je to, u suštini, ozbiljna materija, u kojoj stvarno treba da slede odgovarajuće sankcije. Kaže se da ukoliko pravno lice radioaktivni otpad koji je nastao pri obavljanju radijacione delatnosti, odnosno nuklearne aktivnosti, privremeno ne čuva u svom spremištu na propisan način i ako ga do isteka propisanog roka ne preda nosiocu licence za upravljanje privremenim skladištem radioaktivnog otpada, snosiće sankcije, kako piše u Predlogu zakona. Mi smo svesni da su ovim zakonom, odnosno Zakonom o prekršajima limitirane kazne na milion dinara, ali smo hteli da ukažemo na ozbiljnost ove materije i da je potrebno urediti je jednom ozbiljnom zakonskom regulativom, pogotovo što su ovo zračenje i, uopšte, evropski standardi takvi da moramo da im se prilagodimo i da vodimo računa o svim akcidentima koji mogu da nastanu. Iskoristiću i deo vremena koji ima DSS da podsetim samo da sam u Predlogu zakona o izmeni i dopuni Zakona o republičkim administrativnim taksama ukazao sam na jednu nelogičnost – da je veća taksa za prevoz oružja i eksplozivnih materija, nego za prevoz nuklearnog otpada, odnosno opasnog otpada. Za prevoz tog materijala, taksa je 9.430 dinara, u zakonu koji smo usvojili u Skupštini, ja sam imao amandmane na taj zakon, dok je za oružje 174.500 dinara. Prosto, smatram da je to jedna velika nelogičnost, pogotovu ako je za prevoz običnog otpada i tranzit taksa 52.000 dinara, a za opasan otpad je 45.230 dinara. Smatram da ove nelogičnosti treba da se otklone i da se više računa povede upravo o ovom jonizujućem zračenju i o svim akcidentima koji mogu da budu posledica jednog lošeg stanja, koje ugrožava, pre svega, životnu sredinu. Kada kažem "životnu sredinu", mislim na sve građane Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 86, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Stevanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 86, amandman je podneo narodni poslanik Sulejman Spaho. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 86, amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 86, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 86, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 86, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 86, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, gospođo Raguš.
Samo bih vas molila da mi kažete koliko je još vremena preostalo Poslaničkoj grupi? (Predsednik: Još šest minuta.) Još šest minuta. Trudiću se da u nekom racionalnom vremenu predstavim amandman čije obrazloženje imate, ali ću ostaviti još nekoliko minuta, pretpostavljam da će ministar imati par stvari da nam kaže, a volela bih da sebi obezbedim mogućnost da odgovorim, uslovno rečeno, na ono što ćemo čuti, jer repliku, vrlo verovatno, neću imati, s obzirom na tumačenje gospođe Đukić-Dejanović. Ono što je za nas značajan problem, a tiče se Instituta "Vinča", jeste proces koji je započeo pre izvesnog vremena, još 2002. godine; govorimo o saniranju nuklearnog problema u "Vinči", obogaćenom neistrošenom reaktorskom gorivu koje je potpuno bezopasno i 2002. godine je vraćeno u Rusiju. Da vas podsetim, to gorivo je osamdesetih godina kupljeno od Rusa i, prema međunarodnim ugovorima, vraća se tamo od koga je kupljeno. S tim gorivom, reaktor u "Vinči" je mogao da radi i služi nauci narednih 20 godina, a vrednost ovog goriva je preko 100 miliona dolara. Svi ovi podaci govore o tome da se na neprimeren način odnosimo prema ovako važnom institutu. Naš utisak je da se ovaj institut dovodi u vrlo nezavidnu situaciju, pogotovo kada se insistira na uzimanju kredita od 25 miliona dolara, koji Institut za neku godinu ne bi mogao ni da plati. Još jedan skandalozan podatak jeste da se radioaktivni otpad koji je NATO, tokom agresije, bacio širom Srbije u vidu osiromašenog uranijuma redovno doprema i skladišti u Beogradu. Već 10 godina se sa lokacija na jugu Srbije kontaminirana zemlja s osiromašenim uranijumom skladišti u metropoli. Sve vas iz resornog ministarstva pitam – šta u slučaju havarije? Da li možete da zamislite kakav akcident, s kakvim tragičnim posledicama, može da nastane u gradu i da se pri tom reflektuje na sve ostale okolne zemlje? Ono što je, takođe, vrlo značajno da srpska javnost zna, jeste da je radioaktivni otpad koji potiče od čišćenja lokacija uskladišten u Hangaru 2, uključujući kontaminiranu zemlju sakupljenu sa tri lokacije s juga Srbije, koja je upakovana u 50 metalnih buradi po 200 kilograma, otpadnu municiju s osiromašenim uranijumom, upakovanu u metalne kutije. To su zvanični podaci iz Instituta "Vinča". To je kao da imate 10 tona zagađene zemlje nasred Terazija. Volela bih da me ubedite u suprotno, da mesta zabrinutosti nema. Ono što je naša redovna slika je i to da su nesreće vrlo česte pod ovim podnebljem i možemo da projektujemo da nešto slično može da se desi i na ovom mestu. Šta onda? Šta posle toga? Zakonom o zaštiti od jonizujućeg zračenja je predviđeno da se za desetak godina izgradi mesto za trajno odlaganje nuklearnog otpada. Voleli bismo da znamo da li imate lokaciju na pameti i o kojim lokacijama je reč? Pre izvesnog vremena sam, u raspravi u načelu, predstavila mapu, na osnovu izjave zvaničnika, koja je preplašila ministra i unela vrlo dinamičan ton u raspravu, ali je to bio naš način da skrenemo pažnju javnosti i da dobijemo konkretan odgovor od predstavnika vlasti – gde se to planira, pošto se kooptira podatkom od 13 do 16 lokacija u perspektivi. Ono što bi konkretno trebalo da znamo, jeste kakva će, za tih 10 godina, biti slika Srbije, u kontekstu ovog zakona? Hvala vam.
Na član 86, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 86, amandman, s ispravkom, podneo je narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 88, amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Miladinović. Da li neko želi reč? (Da)
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, poštovani ministre i poštovani građani Srbije, podnela sam amandman na član 88, koji glasi - propisi za izvršenje ovog zakona doneće se u roku od jedne godine od dana stupanja na snagu ovog zakona. S obzirom na to da je Predlog zakona u Narodnu skupštinu dostavljen s velikim zakašnjenjem i da se očekuje izglasavanje posle rasprave o amandmanima, ne postoji nijedan razlog zbog čega bi se propisi za izvršenje ovog zakona doneli za dve godine, jer već postoje propisi koji su doneti za sprovođenje zakona koji je bio na snazi do dana stupanja na snagu ovog zakona. Sam zakon propisuje, u članu 88. stav 2, da se primenjuju propisi za sprovođenje zakona koji je bio na snazi do stupanja na snagu ovog zakona, ako nisu u suprotnosti s odredbama ovog zakona. Samim tim, postoji deo propisa koji će nastaviti da se primenjuje stupanjem na snagu ovog zakona, a kojeg će i stari propisi, uz ispravke i dodatke, moći da iskoriste za donošenje novih, čime je olakšano, odnosno delimično skraćeno vreme za donošenje novih propisa. Velika novina u odnosu na stari zakon jeste formiranje Agencije za zaštitu od jonizujućeg zračenja i za nuklearnu sigurnost, koja treba da donosi podzakonske propise za sprovođenje ovog zakona. Oblast zaštite od zračenja se neprekidno razvijala u svetu. U većini zemalja postoje nacionalni instituti ili agencije za zaštitu od zračenja, koji imaju eksperte iz različitih oblasti. Postoji više značajnih međunarodnih istitucija koje se bave ovom oblašću: Međunarodna komisija za radiološku zaštitu, Međunarodna agencija za atomsku energiju, Naučni komitet UN-a za efekte atomskog zračenja i Svetska zdravstvena organizacija. (Predsednik: Vreme. Hoćete li da koristite vreme i dalje?) Završiću. One su postavile savremeni koncept zaštite od zračenja, koji je prihvaćen i u našoj zemlji. Kod nas se ovim problemom bave Institut "Vinča", Institut za medicinu rada i radiološku zaštitu, VMA, Vojnotehnički institut. To znači da nam zakon o zaštiti od jonizujućeg zračenja i o nuklearnoj sigurnosti nije neka nepoznata oblast koju treba regulisati dve godine. Ovim zakonom rešeni su veliki problemi, kao što su nadležnost većeg broja ministarstava, usklađenost zakona i realne situacije i formiranje Agencije. Zato ne postoji nikakav osnov za dvogodišnje donošenje propisa, ukoliko se u Agenciji postave nezavisne, stručne osobe, koje će profesionalno i efikasno raditi svoj posao. Hvala.
Vlada je predložila da se posle člana 88. doda novi naslov iznad člana i novi član 88a. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 89, amandman je podneo narodni poslanik Milan Knežević. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što počnem da komentarišem amandman na član 89, hteo bih da prokomentarišem da je dobro što je Vlada usvojila amandman na član 22 …
Gospodine Kneževiću, izvinite, samo trenutak, da obavestim vas i poslanike da od ovog momenta nismo u direktnom prenosu, ali će odloženi prenos biti tokom večeri. Izvolite, nastavite.
Hteo bih da prokomentarišem da je dobro što je Vlada usvojila amandman na član 22, koji sam podneo ispred Poslaničkog kluba Napred Srbijo. Usvajanjem ovog amandmana, kvalitativno bolje je, stručno-metodološki, određen položaj Agencije, a odnosi se na oblast koja određuje kriterijume i uslove za pravna lica kojima se poverava dopunsko obučavanje i osposobljavanje profesionalno izloženih lica i lica odgovornih za sprovođenje mera zaštite od jonizujućih zračenja. Nadam se da će Vlada i ovaj amandman na član 89. da usvoji, a član 89. glasi – zahtevi koji su podneti do dana stupanja na snagu ovog zakona rešavaće se po propisima koji su bili na snazi u vreme kada je zahtev podnet. Amandman predviđa da se dodaju nove reči – osim zahteva iz člana 2. st. od 1. do 5, na koje će se primenjivati odredbe ovog zakona od njegovog stupanja na snagu. U članu 2, u st. 1. do 5. su sve zabrane koje su predviđene za zaštitu od jonizujućeg zračenja i nuklearnu sigurnost. Iako se podnošenje zahteva po sada važećem zakonu može odnositi na taj stručni-tehnološki ili pravni aspekt, smatramo da je, zbog mogućih zloupotreba i važnosti zabrana predviđenih u članu 2. ovog zakona, potrebno da se oni rešavaju po novom zakonu i kad on stupi na snagu. Hvala.
Zahvaljujem prof. Kneževiću. Na član 90, amandman je podneo narodni poslanik Stefan Zankov. Da li neko želi reč? Gospodine Obradoviću, izvolite.
Samo sam hteo da ukažem na odredbe Poslovnika 147, 148. i 149, zato što, zbog javnosti u radu, ne čitate, to ste uveli danas kao praksu, kako su se izjasnili odbori, kako se izjasnila Vlada. To je vrlo interesantno, zato što imamo dva slučaja da je Vlada predložila amandman i da je Vlada odbila amandman koji je sama predložila, tako imamo u košuljici. Onda treba da nam date pravu košuljicu. Hvala.
Zahvaljujem. Tu nema povrede Poslovnika. Tehnička je greška. Naravno da Vlada nije odbila svoj amandman, radi se o tehničkoj grešci. Izvolite, gospodine Zankov.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovim amandmanom na član 90. tražimo da se skrati rok u kome su pravna lica i preduzetnici dužni da usklade svoje poslovanje s odredbama ovog zakona, sa tri godine, kako je predvideo predlagač u osnovnom tekstu, na dve godine. Smatramo da je to dovoljan period, ne samo dovoljan, već maksimalno moguć period koji treba da propiše zakonodavac, jer se radi o vrlo delikatnoj oblasti, o jonizujućem zračenju i o nuklearnoj sigurnosti. Upravo ovaj rok, odnosno period koji je dat u članu 90. Predloga zakona, u okviru prelaznih odredaba, treba da potvrdi ozbiljnost i nameru predlagača da stvori uslove za povećanje efikasnosti zaštite od ove vrste zračenja, a da ne ostane sve iz prethodnih članova zakona mrtvo slovo na papiru i da se posle tri godine sve to zaboravi i konstatuje, kao nebrojano puta do sada, da mora i taj rok da se produži, što se mnogo puta dogodilo i u ovoj oblasti. Navešću vam jedan primer. Važećim zakonom o zaštiti od jonizujućeg zračenja propisano je da se izvori jonizujućeg zračenja iz radioaktivnih gromobrana moraju ukloniti u roku od tri godine od dana stupanja na snagu ovog zakona. Uklanjanje izvora jonizujućeg zračenja iz radioaktivnih gromobrana može izvršiti samo pravno lice ovlašćeno za poslove prikupljanja i odlaganja radioaktivnog otpadnog materijala itd., kako je već u pozitivno-pravnim propisima predviđeno. Sada je, po Predlogu ovog zakona o zaštiti od jonizujućeg zračenja i nuklearnoj sigurnosti, korisnicima radioaktivnih gromobrana ostavljen novi rok od pet godina da uklone svoje izvore. To je ono o čemu sam govorio i zbog čega tražim kraći rok u članu 90. Predloga zakona. Reći ćete da je to zbog činjenice što ne postoji, možda, Agencija za zaštitu od zračenja. O Agenciji su govorile moje kolege, ali će vas vreme demantovati, kao i kod drugih agencija kojima duplirate državne organe, organizacije, inspekcije itd. Tvrdim da je problem u volji, rešenosti i sposobnosti vlasti da ovo sve sprovede u praksi. Vaše obrazloženje da se amandman ne prihvata zbog roka za donošenje propisa iz člana 88. Predloga zakona, na koji smo, takođe, podneli amandman, pokazuje da nedostaje prethodno navedeno, pa tek onda novac i da postoje, možda, još neki drugi problemi da se ovo reši. Zbog toga vas pozivam da prihvatite ova dva amandmana, na čl. 88. i 90, jer se radi o zdravlju ljudi, prvo onih koji su profesionalno izloženi jonizujućem zračenju, pa, na kraju krajeva, i svih ostalih građana. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 90, amandman su zajedno podneli narodni poslanici Miloš Aligrudić, Miloš Radulović i Željko Tomić. Da li neko želi reč? Izvolite, gospodine Raduloviću.
Gospođo predsedavajuća, dame i gospodo poslanici, gospodine ministre, Poslanička grupa DSS-a je podnela amandman na Predlog zakona o zaštiti od jonizujućeg zračenja i o nuklearnoj sigurnosti, na član 90. stav 2, gde tražimo da se skrate rokovi za uklanjanje izvora radioaktivnog zračenja i sve ono što može da izazove određene akcidente. Svesni smo toga da je rok od pet godina, kako je predloženo Predlogom zakona, u okviru koga se moraju ukloniti svi izvori zračenja, uslovljen najviše ekonomsko-finansijskim faktorom, ali upravo ono moje obrazloženje vezano za administrativne takse pokazuje da su mogla da se nađu određena sredstva za taj ekonomski momenat, da ne bude tako dominantan, pogotovo što imamo jedan veliki problem. U Srbiji je ostalo oko 1300 gromobrana koji su postavljeni na škole, obdaništa, razne ustanove, i koji i dalje predstavljaju opasnost po zdravlje svih građana Srbije. Članom 2. stav 4. stavljeno je da je zabranjena ugradnja radioaktivnih gromobrana na teritoriji Republike Srbije, a članom 2. stav 5. stavljeno je da je zabranjena ugradnja jonizujućih… (Predsednik: Gospodine Raduloviću, prošlo je vreme. Hoćete da nastavite?) Koristim vreme. … detektora dima koji imaju izvor jonizujućeg zračenja u gasovitom stanju ili izvor jonizujućeg zračenja čiji su produkti raspada u gasovitom stanju. Mislim da je ovo tema koja zavređuje veliku pažnju, pogotovo što na ovaj način usklađujemo i naše zakonodavstvo s evropskim zakonodavstvom, pa smatram da svi prisutni u sali treba da poklone pažnju izlaganju poslanika, a ne da vode neke neformalne razgovore. Poslanička grupa DSS-a smatra, da ovi rokovi treba da se skrate, pogotovo što imamo nekih 400 lokacija na kojima se odlaže opasan otpad, a ovih dana smo imali, čuli smo iz medija, više slučajeva raznih akcidenata, koji ukazuju na jedno nedomaćinsko i neodgovorno ponašanje prema ovom otpadu. Takođe, treba ukazati da je naša zemlja preopterećena onim što se dešavalo za vreme NATO bombardovanja. Imamo i nekih 117, plus Crna Gora jednu lokaciju, znači, 118 lokacija koje su gađane osiromašenim uranijumom i ono što ljudski faktor, što ljudi mogu da učine, preko je potrebno da se u što je moguće kraćim vremenskim rokovima otklone potencijalni uzroci koji mogu da dovedu do štetnog uticaja na zdravlje građana Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Gospodin ministar Oliver Dulić želi reč. Izvolite. Ne, onda je to greška. Gospođa Vojić-Marković. Izvolite.
Koristila bih vreme moje poslaničke grupe, pa bih vas molila da mi kažete koliko moja poslanička grupa još ima vremena.
Još 15 minuta. Izvolite.
Hvala vam, gospođo predsednice. Pre svega, ono što je moj kolega Rade Obradović počeo, moram da nastavim, prosto zato što izgleda da papir jedino trpi sve. Mi smo dobili zvanično košuljicu ovde. U toj zvaničnoj košuljici imamo dva neverovatno zanimljiva slučaja, na član 48a. i na član 88a, primer da je Vlada predložila amandman i na član 48a. i na član 88a, odnosno, posle 88. dodala je 88a, a posle 48, dodala 48a, i da sama vlada nije prihvatila amandman. Ovde tako piše. Molim vas, nijedan podatak nismo dobili da se negira ovo što ovde piše, osim tog neformalnog mahanja rukama, kada smo ukazali na ovo što ste ovde napisali. S druge strane, predsednica, gospođa Dejanović, koja je inače psihijatar, rekla je, ili utvrdila da nema povrede Poslovnika i zaista nema razloga da joj ne verujemo da nema povrede Poslovnika, ali da povrede zdravog razuma nema, mislim da to ni ona, čak, ne može da tvrdi. Prosto, to piše ovde, u ovom što ste vi nama doneli. Još jedna stvar, koja je neverovatno komotna. Izgleda da za stolom predsedavajućih i tu gde sede ministri vlada prilično živahna i neformalna atmosfera, koja je verovatno izazvana time što se nismo viđali nekoliko dana za vreme praznika. Molim vas, ili da se uozbiljimo i da radimo, jer mi ovde sedimo da radimo, Poslanička grupa DSS-a je došla da radi taj svoj posao, ili da prekinemo ovu farsu, jer ovde niko nikog ne sluša. Hvala.
Radi se o ne o zvaničnim dokumentima, nego o podsetniku i konstatovala sam da nema povrede Poslovnika. Gospodin Obradović se nije izjasnio da želi da se u danu za glasanje Skupština izjasni da li ima povrede Poslovnika. Sada pitam – da li možda želite, gospodine Obradoviću, da se Skupština izjasni?
Nema potrebe, dovoljno je bilo vaše objašnjenje da ste napravili grešku. Hvala.
Zahvaljujem. Oficijelni zvanični materijal, mišljenje Vlade, distribuiran je svim poslaničkim grupama i to jeste zvanični materijal. Podsetnik je nešto što je pomoćni materijal za predsedavajućeg i naravno da nema razloga da ga ne distribuiramo i vama, kako biste mogli da pratite ono što govorim dok sam ovde. Zahvaljujem. Na naslov iznad člana 91, amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 91, amandman je podnela narodni poslanik Marina Toman. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na člana 91, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Todorović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov iznad člana 92, amandman je podneo narodni poslanik Milan Škrbić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 92, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Mašić. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Da) Gospodin Mašić želi reč. Hoćete li samo, molim vas, da se prijavite?
Gospođo predsednice, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman koji se odnosi na prelazne i završne odredbe, i to na član 92, gde stoji da će Republika Srbija obezbediti uslove za trajno odlaganje radioaktivnog otpada u roku od deset godina od dana stupanja na snagu ovog zakona. Suština mog amandmana, koji sam podneo ispred Poslaničke grupe Napred Srbijo, SNS-a, jeste da se taj rok skrati, da, umesto deset godina, to bude pet godina, jer smatramo da se, realno, za to vreme mogu stvoriti uslovi, obezbediti svi potrebni preduslovi i uslovi da se kod nas vrši trajno odlaganje radioaktivnog otpada. U članu 64. ovog predloga zakona stoji da se Republika Srbija stara o privremenom skladištenju i trajnom odlaganju radioaktivnog otpada. U stavu 2. stoji da će se radioaktivni otpad, do uspostavljanja uslova za njegovo trajno odlaganje, privremeno skladištiti kod pravnog lica koje ima licencu za upravljanje privremenim skladištem radioaktivnog otpada. U članu 63. stoji da je nosilac licence za obavljanje radijacione delatnosti, odnosno nosilac licence za obavljanje nuklearne aktivnosti, dužan da radioaktivni otpad sakuplja, čuva, evidentira i skladišti na propisan način i po propisanim uslovima. Nosilac licence je dužan da obezbedi da objekti i prostorije u kojima se radioaktivni otpad sakuplja, čuva, evidentira i skladišti odgovaraju tehničkim, sigurnosnim i drugim propisanim uslovima koji obezbeđuju zaštitu ljudi i životne sredine od jonizujućih zračenja. Produžiću još minut-dva, ako Poslanička grupa ima vremena. Znači, prema Predlogu ovog zakona, nosioci licence mogu do godinu dana skladištiti radioaktivni materijal, što je, ipak, nedovoljno u odnosu na količinu i potrebu trajnijeg odlaganja radioaktivnog otpada. Mišljenje predlagača ovog zakona i Vlade je da se amandman ne prihvata zbog složene prirode i trajanja procesa lociranja trajnog odlagališta radioaktivnog otpada, koji podrazumeva neophodna prethodna istraživanja, u trajanju od pet do deset godina, a čiji rok nije moguće skratiti. Znači, sama vlada, u sagledavanju suštine ovog amandmana, iznosi da ocena podobnosti, mesta i uslova skladištenja treba da traje od pet do deset godina. S obzirom na to da se u našoj zemlji koristi radioaktivni materijal i otpad koji postoji već godinama, pretpostavljam da i Vlada i predlagač ovog zakona već imaju neku ideju gde bi se potencijalno mogao skladištiti taj otpad, i to u smislu njegovog trajnijeg odlaganja. Mislimo da je dovoljan rok od pet godina da se stvore takvi uslovi, ceneći čak i ovu ekonomsku situaciju i krizu koja je prisutna, a, s druge strane, štetnost i moguće posledice neadekvatnog skladištenja i odlaganja tog otpada, te smatramo da je predlagač ovog zakona trebalo da prihvati ovaj amandman i, samim tim, sebe obaveže da se stvore preduslovi za skladištenje ovog radioaktivnog otpada u trajanju od pet godina, jer to i treba da bude interes naše države, a naroda sigurno. Hvala vam.
Zahvaljujem, dr Mašiću. Na član 92, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Vlada nije prihvatila amandman. Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres Predloga zakona u pojedinostima, da li predstavnik predlagača, dr Oliver Dulić, ministar životne sredine i prostornog planiranja, želi da da završnu reč? (Ne) Zaključujem pretres Predloga zakona, i u načelu i u pojedinostima. Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Zahvaljujem na saradnji. Nastavljamo rad sutra, u 10 časova. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo Četvrtu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2009. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 95 narodnih poslanik. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 95 narodnih poslanika, odnosno više od jedne trećine narodnih poslanika, te postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Jelena Travar-Miljević, Miroslav Petković i Vladan Batić. Takođe vas obaveštavam da sam, saglasno članu 88. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, pozvala da sednici, pored predstavnika predlagača, prisustvuju: Miladin Avramov i Ivica Radović, državni sekretari u Ministarstvu životne sredine i prostornog planiranja, Aleksandar Vesić, Ljiljana Stanojević, Jelena Cvetković i Danica Baćanović, pomoćnici ministra, Momčilo Živković, direktor Agencije za životnu sredinu, i Velja Jurković, direktor Fonda za zaštitu životne sredine. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O ZAŠTITI OD NEJONIZUJUĆIH ZRAČENjA (pojedinosti) Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Zoran Antić, Mićo Rogović, zajedno Ivan Andrić, Slobodan Maraš, Vesna Pešić i Judita Popović, Milan Veselinović, Lidija Vukićević, Bojan Mladenović, Vesna Marić, Vitomir Plužarević, Zoran Krasić, Milovan Radovanović, Gordana Pop-Lazić, Momčilo Duvnjak, Paja Momčilov, Marina Raguš, Ljubomir Kragović, Slobodan Vuković, Vladan Jeremić, Dragan Živkov, Nataša Jovanović, Ljubiša Petković, Dragan Aćimović, Milan Škrbić, Dragan Stevanović, Ognjen Mihajlović, Marko Milenković, Nikola Savić, Srboljub Živanović, Gordana Paunović-Milosavljević, Zoran Popović, Radica Jocić, Dušan Marić, Sulejman Spaho, Dušanka Plećević, Milan M. Nikolić, Lidija Dimitrijević, Dobrislav Prelić, Marina Toman, Nikola Žutić, Dejan Mirović, Vlada Milojković, Sreto Perić, Boris Aleksić, Goran Mihajlović, Radiša Ilić, Momir Marković, Slađan Mijaljević, Vjerica Radeta, Tomislav Ljubenović, Aleksandar Martinović, Jadranko Vuković, Milorad Krstin, Milan Avramović, Filip Stojanović, Elena Božić-Talijan, Dragan Todorović, Mirko Munjić, Milorad Buha, Branimir Đokić, Petar Jojić i Jovan Damjanović. Primili ste mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Primili ste izveštaje Odbora za zaštitu životne sredine i Zakonodavnog odbora. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 142. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na naslov Glave 1. iznad člana 1, amandman je podneo narodni poslanik Milan Avramović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Aćimović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1, amandman je podneo narodni poslanik Boris Aleksić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Buha. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Elena Božić-Talijan. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Milan Veselinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Vukićević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Vuković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Jovan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podnela narodni poslanik Lidija Dimitrijević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Ognjen Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne,) Na član 2, amandman je podneo narodni poslanik Momčilo Duvnjak. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov glave iznad člana 3, amandman je podneo narodni poslanik Branimir Đokić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Srboljub Živanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Dragan Živkov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3, amandman je podneo narodni poslanik Nikola Žutić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naslov glave iznad člana 4, amandman je podneo narodni poslanik Radiša Ilić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Jeremić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Radica Jocić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Ljubomir Kragović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Krasić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Milorad Krstin. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podnela narodni poslanik Vesna Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Dušan Marić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Momir Marković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4, amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Slađan Mijaljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Marko Milenković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Vlada Milojković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Dejan Mirović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Goran Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Bojan Mladenović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Paja Momčilov. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Mirko Munjić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podneo narodni poslanik Milan M. Nikolić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Paunović-Milosavljević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Petković. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podnela narodni poslanik Dušanka Plećević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Vitomir Plužarević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Zoran Popović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podneo narodni poslanik Dobrislav Prelić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.