Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre otvaranja Četvrtog vanrednog zasedanja da vam dam informaciju. Gospodin Marković, narodni poslanik i ja pogledali smo u stenografske beleške sa sinoćne sednice i konstatovali da je do nesporazuma u pitanju poštovanja Poslovnika došlo zbog toga što davanje reči gospodinu Ivkoviću nije bilo izričito rečima, već davanje reči rukom, tako da je došlo do nesporazuma. Gospodin Marković je mislio da reč nisam dao, ja sam dokazivao da jesam, tako da smo zapravo bili u pravu na neki način i on i ja, ali smo to pitanje sinoć raspravili. Samo sam o ovome hteo da vas informišem, da ne bi ostalo nedoumica po tom pitanju. Takođe sam zamoljen od gospodina Čedomira Jovanovića da samo obavesti o jednom predlogu sastanka predstavnika poslaničkih grupa po završetku ili u pauzi ove sednice.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, verujem da uprkos brojnim razlikama, oštrim rečima koje koristimo u odbrani svojih stavova, mi kao članovi predstavničkog doma građana Srbije ne smemo ostati po strani u situaciji u kojoj se Srbija deli na građane prvog ili drugog reda. Svi smo svedoci događaja koji je bacio ljagu na obraz Srbije. U vremenu u kojem naši sunarodnici stradaju na Kosovu i Metohiji mi ne možemo ostati nemi pred pokušajem da se delu građana zemlje, koji su verujem i nas birali, nanese nepravda kakva je učinjena uvredom Roma i Jevreja kroz vandalske činove počinjene na jevrejskoj Sinagogi, groblju i ispred Kulturnog centra u kojem je trenutno u toku izložba o Romima koji žive u našem gradu tokom poslednjeg veka. Zamolio bih predstavnike poslaničkih grupa da u prvoj pauzi ili po okončanju ove sednice, ukoliko do toga dođe pre, pošalju svoje ovlašćene predstavnike kako bi Skupština izdala saopštenje u kojem bi osudila jedan takav čin i na takav način pokušala da odbrani obraz ove zemlje.
Takođe vas obaveštavam da će 15. februara, dakle danas, u pauzi zasedanja, odnosno po okončanju ove sednice biti konstituisan Odbor za odnose sa Srbima izvan Srbije u sali predsedništva u prizemlju. Otvaram sednicu Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 136 narodnih poslanika. Okasnela informacija očigledno. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Skupštine molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice. Konstatujem da imamo kvorum za rad i odlučivanje Narodne skupštine. Obaveštavam vas da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Srđi Popoviću, Dušanu Prorokoviću, Kosti Nikoliću, Ljubiši Maraviću, Dušanu Iliću, Dejanu Mihajlovu, Ljubivoju Slavkoviću, Vlatku Sekuloviću, Marku Jakšiću, Vuku Antonijeviću, Dragiši Đokoviću, Goranu Ćiriću, Nedi Arnerić, Pal Šandoru, Malank Šandoru, Aleksandri Sajkov iGoranu Ćiriću. Obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik i potpredsednici Vlade Republike Srbije, ministri u Vladi Republike Srbije, sekretar Vlade Republike Srbije i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, uz saziv Četvrtog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini, koje je sazvano na zahtev grupe od 138 narodnih poslanika Poslaničke grupe Demokratske opozicije Srbije,saglasno članu 79. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 162. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, dostavljen vam je zahtev za održavanje Četvrtog vanrednog zasedanja, sa utvrđenim dnevnim redom sadržanim u tom zahtevu. Kao štoste mogli da vidite, za Četvrto vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini utvrđen je sledeći DNEVNI RED: 1. Prestanak funkcije i izbor nosilaca pravosudnih funkcija. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PRESTANAK FUNKCIJE I IZBOR NOSILACA PRAVOSUDNIH FUNKCIJA U okviru ove tačke dnevnog reda, primili ste predloge odluka koje je podneo Odbor za pravosuđe i upravu, i to: 1. Predlog odluke o prestanku funkcije nosilaca javnotužilačke funkcije, 2. Predlog odluke o izboru predsednika sudova opšte nadležnosti, i 3. Predlog odluke o izboru predsednika Vrhovnog suda Srbije. Predlažem da se o Predloguodluke o prestanku funkcije nosilaca javnotužilačke funkcije i predlozima odluka o izboru nosilaca pravosudnih funkcija obavi jedinstveni pretres, a da se Narodna skupština o svakom predlogu posebno izjasni. Molim narodne poslanike, ukoliko nema drugih predloga, da radi utvrđivanja kvoruma ubace svoje identifikacione kartice. Konstatujem da imamo kvorum za odlučivanje. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i konstatujem da je za glasalo 153, protiv niko, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 19, ukupno prisutna 172 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno prihvatila ovaj predlog. Saglasno članu 156. Poslovnika, otvaram jedinstveni pretres o predlozima odluka o prestanku funkcije i izboru nosilaca pravosudnih funkcija. Saglasno članu 92. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, predlažem da ograničimo vreme trajanja izlaganja na pet minuta. Da li ima drugih predloga? (Nema.) Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum za odlučivanje. Molim narodne poslanike da glasaju o predlogu da ograničimo trajanje diskusije po ovoj tački dnevnog reda na pet minuta. Zaključujem glasanje i konstatujem da je za glasalo 122, protiv 46, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 7, ukupno prisutno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Želi.) Reč ima Dragor Hiber.
Dame i gospodo, Odboru za pravosuđe i upravu Narodne skupštine Republike Srbije stigao je iz Republičkog javnog tužilaštva predlog za razrešenje tužilačke funkcije, po sopstvenom zahtevu, Okružnog javnog tužioca u Beogradu, magistra Andrije Milutinovića, Opštinskog javnog tužioca u Drugom opštinskom javnom tužilaštvu u Beogradu, Milana Jovankovića, Opštinskog javnog tužioca u Trećem opštinskom javnom tužilaštvu, Milana Petkovića. Istovremeno, stigao je predlog za razrešenje od Republičkog javnog tužioca zbog odlaska u penziju Opštinskog javnog tužioca u Prvom opštinskom javnom tužilaštvu u Beogradu, Milana Bajića. Saglasno Zakonu ojavnom tužilaštvu i Poslovniku, Odbor za pravosuđe i upravu jednoglasno je odlučio da da saglasnost, odnosno pozitivno mišljenje o ovim predlozima. Predlažemo Narodnoj skupštini da navedene tužioce razreši, kao što ste u pisanom predlogu odluke dobili. Odbor za pravosuđe i upravu Narodne skupštine odlučio je da Narodnoj skupštini Srbije predloži imenovanje nosilaca određenih sudskoupravnih funkcija. Ovi predlozi su usvojeni nakon širokih konsultacija, u kojima su učestvovale i sledeće institucije: Vrhovni sud Srbije, kome je poslata lista utvrđenih inicijativa, a Vrhovni sud Srbije se nije kao telo o tome izjašnjavao, ali je zamenik predsednika, odnosno vršilac dužnosti predsednika ovog suda, gospodin Stojanović učestvovao u raspravi po ovim predlozima, podržao ih je; Advokatska komora Republike Srbije, koja je na sednici Upravnog odbora podržala sve ove predloge i njen predstavnik je učestvovao u radu Odbora, pa je preneo ovo podržavanje; Advokatska komora Beograda, s obzirom da se radi o beogradskim sudovima, čiji Upravni odbor je takođe podržao ove predloge i čiji je predstavnik učestvovao u radu Odbora. Predloge i biografije kandidata ste dobili u pismenom prilogu uz materijal za sednicu. Ja bih hteo samo da kažem, da su predlozi utvrđeni većinom glasova, da dva člana Odbora nisu glasala za ove predloge, ali da i oni, ako dobro prenosim, a molim da ovo saslušaju, nisu izrazili rezerve u odnosu na predložene kandidate, već je njihova nesaglasnost rezultat njihove nesaglasnosti sa odlukama po prethodnim tačkama dnevnog reda, odnosno u odnosu na razrešenje predsednika sudova. Ovaj relativni konsenzus postignut na Odboru i u stručnoj javnosti pokazuje da se radi o kandidatima čijidosadašnji rad u pravosuđu garantuje da će pravosuđe dobiti na sudsko-upravnim funkcijama, a u ovim slučajevima koji su predmet rasprave, izuzetno kvalitetne sudije, sa bogatim sudijskim iskustvom, kao i ljude visokog moralnog profila. Stoga i lično podržavam u punoj meri ove predloge. Predlažem da ih Narodna skupština usvoji. Hvala.
Da li ima članova Odbora koji su izuzeli mišljenje? (Ne.) Ako nema, da li se neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? (Ne.) Ako ne, reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Hiber, Vi ste zaista puni iznenađenja. Ne samo što iznenađujete nas poslanike, ali Vi iznenađujete i sudije, i advokate, i stručne saradnike i pripravnike, čak i sudske pisare, a mislim i sebe samog. Shvatam da nova vlast treba da unese novine u politički, privredni i svaki drugi život u ovoj zemlji, ali u pravosuđu postoje esnafska pravila. Postoje principi koji su na ovim prostorima gajeni, još od nastanka prvih sudova. Bar do sada su ti principi i ta pravila bili poštovani. Princip broj jedan pri izboru predsednika sudova je bio da sudija koji se bira na mesto predsednika nižeg suda mora bar nekada da je bio sudija u višem sudu. Dakle, da biste postali predsednik opštinskog suda, do sada je bar trebalo da budete bar sudija okružnog suda. Nijedan od predloženih predsednika sudova nije ni jedan jedini dan bio sudija višeg suda. Princip broj dva je bar do sada bio da predsednici sudova budu sudije krivičari. (Glas iz sale: "Po kom zakonu?") Ja ne govorim o zakonima, nego o principima. Budući predsednik okružnog suda, ni prvog, ni drugog, a ni četvrtog nisu do sada videli ni jedan jedini krivični predmet. Jedino je gospodin Glavaš bio jedno vreme u krivičnoj materiji. Sudeći prema izjavama vaših čelnika, spremate se na sijaset hapšenja, suđenja, sudskih procesa i slično. A ko će da vam vodi te postupke i ko će da ih priprema? Parničari? Nećete vi ljude osuditi zato što su pomerili među, ili zato što su zgazili nečiju kokošku, vi ćete ljude osuditi za dela koja predviđaju visoke kazne zatvora.
Ja Vas molim da se držite teme dnevnog reda. Tema sigurno nije o tome kome će se suditi, nego ko će suditi.
Upravo pričam o tome ko će suditi. Sudiće parničari.
Govorite o tome kako će se suditi.
Juče smo smenili predsednike tih opštinskih sudova. Sve mi znamo da, i ako je bilo prljavih poslova u tim sudovima, prljave poslove nisu uradili predsednici sudova direktno, nego njihovi zamenici ili predsednici veća. I tako gospođa Vida Petrović Škero, bila je šef parničnog odeljenja, u sudu u kome se sada bira za predsednika. Gospođa Gordana Mihailović je bila zamenik predsednika suda. Gospodin Nebojša Glavaš zamenik predsednika suda. Gospodin Đorđe Mirković šef parničnog odeljenja. Predsednici ne valjaju, a zamenici i šefovi odeljenja valjaju. Vrlo logično. Kod čuvenog gospodina Simića, koji ima neverovatan nadimak Džimi Barka, napisali ste da nije član nijedne stranke. Trebali ste da napišete, ako je to tačno, da nije više član nijedne stranke. On je bio član SPS-a. Odbor je napisao, da je pre svega imao u vidu stručne i moralne kvalitete. Ovo ne govorim ja, nego govore kolege vaših kandidata. Oni kažu da je njihov jedini kvalitet bio taj, što su dali potpis podrške sudiji Miroslavu Todoroviću.
Vreme.
Ako je to bio jedini kvalitet, na ovoj listi sudija koje ste juče vratili na sudijske funkcije imali ste mnogo kvalitetnijih ljudi. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik gospodin Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas se donosi jedna politička odluka o stvarima koje se tiču pravosuđa. Odluka koja nije dovoljno promišljena i koja je ideološkim motivima motivisana. Među onim sudijama koji se oslobađaju sudijske funkcije ima onih koji su zaslužili da budu razrešeni, ali i onih koji nisu zaslužili, nego ih vi razrešavate zato što vam nisu ideološki podobni. Nije to nešto što me ovde posebno interesuje, niti sam mnogo pogođen zbog onih koji će biti razrešeni, niti zbog onih koji će biti izabrani. I sa jednima i sa drugima smo imali uglavnom negativno iskustvo. Međutim, ova rasprava je dobar povod da se pokrene inicijativa da ova skupština povede jednu temeljitu raspravu o stanju u pravosuđu uopšte. Ja se slažem da je bilo velikih primedbi na ponašanje pravosudnog sistema u proteklom periodu. Bilo je mnogo problema. Bilo je ideološkog i stranačkog upliva u rad sudova. Smenom vlasti to stanje nije popravljeno, nego je i dalje pogoršano. Ona vlast, koja je pala u oktobru mesecu, bila je loša vlast. Ali, u toj lošoj vlasti se nije dešavalo da ministar pravde najavljuje smenu predsednika sudova: Vrhovnog, Okružnog, opštinskih i tako dalje. To se, koliko mene sećanje služi, nikada nije desilo. U vašem sistemu se to dešava. To je nemoguće u bilo kojoj modernoj demokratiji, tamo gde se poštuje načelo striktne podele vlasti. Izvršna vlast u to ne sme da se meša. Mogu političke partije da kritikuju sudije, predsednike sudova, da traže smenu i tako dalje. Političke partije sve mogu, verbalno. Ali, onaj ko ima instrumente upravne vlasti u svojim rukama, taj ne sme. Ministar pravde ne sme. Jer, ministar pravde treba da brine da sudovi imaju dovoljno novca, da su okrečeni, dovoljno zgrada, mora da brine o adekvatnim uslovima sprovođenja kaznenih sankcija, da obezbedi stanove za sudije, pristojne plate i ostalo. To je funkcija ministra pravde. To je pravosudna politika kojom se bavi Vlada. Ministar pravde ne sme da se meša u kadrovska pitanja pravosuđa. Ovde se čitava Vlada u to meša, i to otvoreno, jer je to Vlada neznalica. Oni nemaju pojma da to ne sme. Oni misle da je to prirodno. Oni se sećaju Tita i njegove teze da se sudije ne smeju držati zakona kao pijan plota. Tako se sada ponašaju. Zbog toga ovo što radite ne valja. Dalje, danima, nedeljama, mesecima, ovde se najavljuje suđenje nekim političkim ličnostima iz bivše vlasti. Najveći skandal se do sada desio sa hapšenjem Dragoljuba Milanovića. Možete da se smejete do mile volje, ali jednom i vama se može osmeh zalediti, jer se isto tako Dragoljub Milanović smejao kad smo mi radikali bili u zatvoru. Isto se tako smejao, gospodo, kao što se vi sada smejete. Nas je napadao preko državne televizije, a zbog izmišljene krivice smo bili u zatvoru. Napakovali su nam pucnjavu u Gnjilanu, iako niko od nas nije imao pištolj. Vi iste metode koristite, još gore. U tome je problem. Jer, ako ste uveli metod linča političkih protivnika, ko vas može zaštititiod nekog narednog linča? Mislite o sebi. I oni koji su ranije bili na vlasti tako su se ponašali, mnogo blaže, doduše, pa šta ih je zadesilo. Nas, radikale, ne može ništa gore da zadesi od onoga što nam se dešavalo ranije, tako da to nas ne tangira. Dragoljub Milanović je uhapšen zbog nabeđene krivice za žrtve bombardovanja državne televizije.
Vreme.
Najviši državni zvaničnici su sa počastima primili onoga ko je naredio bombardovanje - Havijera Solanu. Znači, onaj ko je bombardovao nije kriv, nego onaj ko je bio direktor bombardovanog objekta. Nije bitno ko je pričao, ja iznosim svoje mišljenje. Ne možete vi mene na taj način ni malo da dekoncentrišete, niti možete da me sprečite da kažem ono što sam naumio. Taj haos koji ste stvorili i haos koji se sve više iskazuje u vašim glavama, ništa dobro Srbiji ne može doneti. Može se desiti samo mnogo gora situacija od one koju ste vi proizveli u oktobru mesecu. To što ste ponizili srpski narod imajući Havijera Solanu, ostaće mrlja koje će se stideti vaši potomci: sinovi, unuci, praunuci. Tu sramotu više ničim ne možete ispraviti. Vi, koji se smejete, pokazujete da ne znate šta je to sramota.
Gospodine Šešelj, ja Vas molim da se držite teme.
Ovo je tema i ja govorim na svoj način o toj temi. Gospodine predsedniče, ne možete Vi meni davati instrukcije kako ću ja da elaborišem svoje mišljenje o datoj temi. Ovo je u okviru dnevnog reda, tiče se pravosuđa, tiče se izbora predsednika sudova koji su dobili ideološke naloge vaših partija da progone političke protivnike, da zavode teror u Srbiji.
Onda, izvinite, nisam uočio tu vezu.
Teror u Srbiji je počeo. Zbog toga ćemo glasati protiv vaših kadrovskih rešenja u pravosuđu. Nećemo priznati vaše ideološke sudove, a vas upozoravamo, pred srpskom javnošću, da ovakvo stanje koje projektujete u pravosuđu Srbije, može, pre svega, vama o glavu da se razbije, a u Srbiji će stvoriti uslove haosa, bezakonja i anarhije.
Reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovani predsedniče, poštovani narodni poslanici, malo pre je predsednik Odbora za pravosuđe, matičnog za ovaj predlog, rekao da ova skupština treba da imenuje predsednike sudova, počev od predsednika Vrhovnog suda, preko okružnog, do opštinskog suda, na mesta gde predsednici u ovom momentu su ili razrešeni ili su ranije podneli ostavke. Ta njegova konstatacija je tačna, jer se ovde ne radi o izboru, već o imenovanju. Nije mogao drugačije da kaže, a u zakonu, a i u dnevnom redu ove skupštine, predloženom od grupe poslanika DOS-a, stoji da se vrši izbor nosilaca pravosudnih funkcija. Imenovanje i izbor su dve različite stvari. Za izbor je potrebno više kandidata, za izbor je potreban konkurs, za izbor je potrebno da se izjasne i kolegijumi tih sudova, za izbor je potrebno da se izjasni i još neko, a da pritom, kao što sam rekao, bude više kandidata. Ovom prilikom to nije učinjeno. Pred ovu skupštinu je došao predlog Odbora o imenovanju, a ne, po dnevnom redu, o izboru predsednika i nosilaca pravosudnih funkcija. To je osnovna primedba koja je vrlo bitna, jer će način na koji ćemo imenovati predsednike i nosioce pravosudnih funkcija staviti njima hipoteku. Druga stvar, ovde je navedeno jedino da je izvršena konsultacija sa vršiocem dužnosti predsednika Vrhovnog suda, a u drugom stavu, da su izvršene konsultacije sa advokatskim komorama. Molim vas, da li se jedino advokatske komore u ovoj zemlji pitaju i daju konsultacije oko vođenja kadrovske politike u pravosuđu? Da li je to praksa koju je uveo novi ministar, koji je prethodno, nadam se, bio advokat, pošto je nespojivo da se bavi advokatskom profesijom i da vrši ovu funkciju u Vladi? Pri tome, znamo da su pojedine privredne komore uvele praksu da ne primaju u svoje članstvoljudekojiserazrešavajuilisudo sada vršili neku od pravosudnih funkcija. Mislim da takvo obrazloženje ne može biti prihvatljivo i nije dobro zbog integriteta i hipoteke ovih ljudi, kojima ovakvim načinom namećemo da danas na ovaj način njih izaberemo, odnosno, kako je to, tačnije rečeno, predsednik Odbora za pravosuđe je rekao, imenujemo. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Miroljub Veljković, a posle njega narodni poslanik Stevo Dragišić.
Poštovani narodni poslanici, počelo je dugo najavljivano stvaranje nezavisnog sudstva u zemlji Srbiji. Za početak je juče DOS-ova većina u ovoj skupštini nezakonito i protivustavno razrešila nekoliko predsednika sudova u Beogradu, a zatim isto tako nezakonito i protivustavno ukinula odluke prethodnog saziva Narodne skupštine i u sudijsko zvanje vratila nekolicinu sudija. Dobar početak. Početak stvaranja nezavisnog sudstva u režiji DOS-a već par meseci najavljuje gospodin Batić. Gostujući na medijima, koji su usput svi slobodni i nezavisni, on već mesecima najavljuje gvozdenu metlu u sudskom pravosuđu. Taj njegov revolucionarni zanos je poplašio čak i kandidate za nosioce pravosudnih funkcija, na koje vi iz DOS-a računate. Juče ste pomenuli sudiju Todorovića, a ne možete naterati časne, stručne i poštene ljude da učestvuju u nečasnim, nezakonitim i nepoštenim radnjama. Ove ljude koje je Odbor za pravosuđe i upravu Narodne skupštine predložio za nosioce pravosudnih funkcija, ja ne poznajem. Pretpostavljam da su stručni i pošteni ljudi, pretpostavljam da će po zakonu suditi i to presuđivati. Kadrovi su iz Beograda, a ja živim u Vrnjačkoj Banji. O njihovim stručnim, kao i moralnim kvalitetima stvarno ništa ne mogu reći, ali zato, gospodo narodni poslanici, poznajem i vaše kandidate na primer u Raškom okrugu. To što vi ovde posebno držite juče vatrene i mitingaške govore o nezavisnom sudstvu i o pravu države, to su samo prazne priče. Svi mi koji dolazimo iz unutrašnjosti znamo da vaši revolucionarni komiteti već odavno imaju liste nosilaca pravosudnih funkcija koji su spremni za odstrel i liste novih, takozvanih nezavisnih kandidata za nosioce pravosudnih funkcija. Kada bi vi imali hrabrosti, vi poslanici iz DOS-a, i elementarnog poštenja, vi bi već danas mogli da izdiktirate ovde skoro sve nosioce pravosudnih funkcija u celoj zemlji,koje ćemo naravno po zakonskoj proceduri na narednim sednicama Narodne skupštine birati. I građani u tim manjim sredinama već znaju ko će biti novi predsednik suda, novi javni tužioci i tako dalje. Za ovo malo neraspoređenih kadrova, vaši poslanici ova četiri dana, ja ih posmatram, izginuše svađajući se po holovima ove skupštine i po restoranu, i nije lako, jer 18 partija - treba podmiriti sve te interese. Pričate nam o nezavisnom sudstvu i kako će konačno profunkcionisati pravna država. Kako izgleda to vaše kadrovanje u pravosuđu, neka posluži ova priča. Pre dva dana pitam jednog vašeg poslanika iz poslaničke grupe DOS-a - dobro, rekoh, što menjate tog i tog predsednika suda kada i ja i ti znamo da je on častan i pošten čovek, vrhunski profesionalac, a menjate ga sa kandidatom za koga se nikada ne bi moglo reći da poseduje te osobine. On me je onako pogledao i japanski mi odgovorio - znaš šta, bio je predsednik suda za vreme onog prošlog režima. Znači, to su definitivno vaši kriterijumi prilikom odabira nosilaca pravosudnih funkcija. To je to vaše nezavisno sudstvo. Stvarno se pitam šta će narod reći, šta ste narodu obećavali u predizbornim kampanjama, u septembru i decembru. (Čedomir Jovanović, sa mesta: Promene.) Vidim kakve su promene.
Reč ima narodni poslanik Stevo Dragišić.
Dame i gospodo, govoriti o ovoj tački dnevnog reda je nemoguće, a da se ne dovede u blisku vezu sa poslednje dve tačke prethodne sednice koju smo završili juče. Pre svega, moram reći da se ovde ne radi o imenima sudija koji su razrešeni, niti o imenima ljudi koji dolaze na nove funkcije. Sva ta imena su gotovo anonimna za širu javnost, retko ko od prisutnih poslanika poznaje ljude koji su razrešeni juče ili koji se danas imenuju za nove funkcije. Od svih tih ljudi, poslanici SRS, a i javnost u Srbiji, imala je prilike da čuje možda samo za ime, sada već bivšeg predsednika Četvrtog opštinskog suda, Vladimira Ilića, koji je 1996. godine kao predsednik Opštinske izborne komisije, zajedno sa tadašnjim sekretarom Opštinske izborne komisije, učestvovao u finansijskim malverzacijama. To je sve što se tiče od nekih razloga i podataka koji bi mogli imati nekog dodatnog uticaja na odlučivanje poslanika u ovim klupama. Međutim, ono što je suština, što ove tri tačke sada već dovodi u vezu jeste ostvarenje najava čelnika DOS-a, a pre svega mislim na ministra Batića, koji je rekao da je neophodno izvršiti pripremu srpskog pravosuđa za zavođenje reda u državi. Priprema je očigledno počela. Prvo su razrešeni funkcija neke sudije koje nisu u bliskoj vezi sa sadašnjim režimom, dovode se očigledno nove sudije koje su podobne za zavođenje tog reda u državi o kome gospodin Batić govori. Sudeći iz njegovih daljih izjava ovde se radi očigledno o nameri novog režima da hapšenjem nekih političkih protivnika, podizanjem optužnica, videćemo sada iz kojih razloga, sprovede svoju nameru da se svi ti ljudi nađu iza rešetaka. Najsvežiji primer je hapšenje Dragoljuba Milanovića. Međutim, na ukidanje nezavisnost sudstva, na ukidanje samostalnosti vršenja sudijske funkcije, govori i način na koji su donete ove tri odluke. Taj način poručuje svim ostalim sudijama koji nisu bili obuhvaćeni ni razrešenjem, ni imenovanjem da nova većina u Skupštini može da donese bilo kakvu odluku, bez obzira na proceduru koja je potrebna za donošenje te odluke. Najbolji primer je bilo poništenje odluka koju je Skupština ranije donela. Da bi ministar pravde izašao i rekao, ako Skupština može da donese zakon, može i da ga poništi, znači onaj ko može više, može i manje, i to nam je osnov za donošenje odluke o poništenju odluke. To jeste tačno, ako se doda samo tako primitivno, slobodno ako mogu da dodam, može Skupština da uradi manje, ali pod određenim uslovima. Moraju biti ispunjeni neki uslovi da bi Skupština mogla da poništi svoju raniju odluku. Ustav ovlašćuje Skupštinu da poništi zakon, da stavi van snage zakon koji je donela, pod uslovom da je zakon proglašen neustavnim. Ne može se poništiti skupštinska odluka samo zato što su, da ne sumnjam u kompetenciju ljudi koji sede u Odboru za pravosuđe, zaključili da je odluka protivzakonita ili doneta na neustavan način. Da bi Skupština to mogla da uradi, mora da postoji odluka Ustavnog suda. To je pravni osnov. Pravnog osnova nije bilo. Niko nije proglasio neustavnom odluku. Donoseći odluke, onako kako vama padne na pamet, uz nesumnjiv politički interes, vi ste demonstrirali da ćete u ovoj skupštini raditi onako kako vi budete želeli, bez obzira na proceduru koja je neophodna za donošenje tih odluka. Vi ste juče uništili pravnu sigurnost u Srbiji, koja se ionako držala na tankim nogama. Smenom režima i donošenjem nekih odluka, koje su po vašoj volji, i poništavanjem odluka koje nisu bile po vašoj volji, bez poštovanja zakonske procedure, danas u Srbiji ne postoji pravna sigurnost. Zbog toga što ste demonstrirali da vam pravna sigurnost nije važna, ostale sudije su dobile lekciju sa ove sednice i može se reći da je priprema za hapšenje dobro izvršena.
Pošto više nemamo prijavljenih govornika (poslanici iz sale - ima), pa hajde, prijavljujte se, nemojte da zaključujem raspravu.
Gospodine predsedniče, Vaša je obaveza da pitate da li se još neko javlja za reč, i onda da zatvorite pretres, a predsednik poslaničke grupe ima pravo tri puta tokom rasprave po jednoj tački dnevnog reda da se javi. Ja se javljam prvi put. Današnja rasprava po jedinoj tački dnevnog reda, četvrtog vanrednog zasedanja Skupštine Republike Srbije, odvija se u suštini pod jednom velikom senkom. Ta senka ima dva uzroka - prvi uzrok je bio juče, na trećem vanrednom zasedanju ove skupštine, kada smo razrešili predsednike Okružnog i opštinskih sudova, ovde, u ovoj sali, vašom većinom, ne poštujući proceduru Zakona o sudstvu, ne pružajući šansu predsednicima tih sudova da stanu u svoju odbranu, niti vršeći uvid u kvalitet njihovog rada. Jednostavno, prva senka je paušalnost u pristupu i oceni određenog stanja u određenom sistemu, u slučaju pravosudnog sistema. Drugu senku na ovu tačku stavljaju poslanici Vlade Republike Srbije, koji svojim izjavama direktno pokazuju da im nije jasno, ili to rade nespretno, da je u suštini pravosudni sistem apsolutno nezavisan i da ministar nema pravo da unapred prognozira šta će i kako da rade pravosudni organi. Međutim, posledice takvih nastupa imamo prilike da vidimo i ovih dana. Najdrastičniji primer sam već pomenuo juče, to je hapšenje Dragoljuba Milanovića. Tada sam rekao, gospodo, očekujem, ako ovakav pristup koji zagovaraju nosioci visokih funkcija u Vladi Republike Srbije bude našao uporište u pravosudnim organima, očekujem da će vrlo brzo biti uhapšen i savezni ministar policije, jer kao gradonačelnik Niša nije zatvorio pijacu baš onoga dana kada su agresori rešili da bacaju kasetne bombe na Niš, da će biti uhapšen direktor Železnice Srbije, jer je pustio da ide voz kroz Grdeličku klisuru, ali gospodo, nisam rekao da će doći do ironije, da očekujem da će biti uhapšen general Pavković, jer nije izmestio Vojsku Jugoslavije u Bugarsku, pošto je NATO javio da će da bombarduje Vojsku Jugoslavije ovde. Međutim, ta senka, koja stoji nad ovim izborom danas, ne sme da se dovede u pitanje u poređenju sa ljudima koji se biraju. Verujući u visoke stručne kvalitete današnjeg kandidata za vrlo visoke pravosudne funkcije, pre svega za funkciju predsednika Vrhovnog suda Srbije, a konačno i njihovu otpornost na ovakve uticaje, stavljajući na probu tu njihovu otpornost na ovakve uticaje, Poslanička grupa SPS-a, isključivo zbog toga što smo uvereni da u jučerašnje dve tačke nije poštovana zakonitost, biće uzdržana.
Reč ima narodni poslanik Dušan Budišin.
Poštovani predsedniče, predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ne znam zašto je toliko bilo potrebno govoriti o predlogu ove odluke, kada je, čini mi se, postalo nesporno, a jeste, a i mora biti nesporno da je stanje u pravosuđu katastrofalno. Rečeno je da su odluke nezakonite. A kako nezakonite, kada su razrešene sudije koje su učestvovale u izbornoj krađi, pa kako nezakonite kada ima tolikog broja nerešenih predmeta? Zato smo kompetentni pre svega mi koji radimo u pravosuđu. Ja sam advokat više od 30 godina. Ovde se govori o poslušnosti sudija. Dame i gospodo, da li je bilo poslušnijih sudija, nego u prethodnom režimu i u Brozovom komunizmu pre njega. Koji su tada kriterijumi bili - partijska knjižica, pa onda, znalo se da su mnoge sudije pre donošenja presude zvale obavezno komitet, a o tužilaštvu da ne govorimo. Naša je želja i pokušaj da pravosuđe stane na zdrave noge, time ćemo pomoći ovom društvu koje se nalazi na ivici beznađa, time ćemo pomoći razvitku jedne moderne i bolje Srbije. Nemojmo kritikovati unapred. To je bilo predizborno obećanje i mi smo to dužni da uradimo. Nosioci pravosudnih funkcija moraju biti nezavisni, moraju biti časni i stručni ljudi. Zato nemojmo podmetati neistine. Ja nisam do sada video mnogo primera da bi neko trebao da radi u višem sudu da bi postao predsednik opštinskog suda. Naprotiv, pravilo je da se predsednik opštinskog suda regrutuje iz opštinskog suda, i to među sudijama koji su pokazali najbolje rezultate, koji imaju stručnost, koji imaju ljudske kvalitete i one sudije koji već po godinama imaju potrebno iskustvo. Zato treba govoriti o pravoj stvari, a nikako ne zamajavati. Pravosuđe koje mislimo da izgradimo pre svega mora biti stručno, mora biti nezavisno i mora biti podložno kritici, i naravno, ne sme biti nikako ni u sprezi, niti u zavisnosti od izvršne vlasti. To je ono, dame i gospodo, što mi nismo imali 50 godina, to je ono što je i dan danas javni tužilac produžena ruka policajca, a o pritvoru nije rešavao, iako je naš Zakon o krivičnom postupku, zaista, kad se čita, jedan od najboljih, vrlo dobar, on se nikada u praksi nije primenjivao. Ovde se lamentira i nad sudbinom gospodina Milanovića. Pa zašto, gospodo? Tu postoji jedan niz predviđen zakonom. Ukoliko se u istrazi potvrdi da on nije kriv, a videćete da će on imati, ako dođe do optužnice, jedno pravedno i pošteno suđenje, on će biti, naravno, pušten, i moći će da traži naknadu štete, i to nije ništa sporno. Zato bi trebalo da se u diskusiji usmerimo na ono što je Predlog odluke. Prigovaralo se i pojedinim sudijama da nemaju stručne kvalitete. Pa, molim vas, prethodni režim je jednom nezakonitom odlukom oterao iz srpskog pravosuđa njihove perjanice. Da je to tako, govori najbolje i činjenica da prilikom izjašnjavanja nije niko ništa rekao protiv kandidata za predsednika Vrhovnog suda Srbije, mr Leposave Karamarković. Mi ćemo se, još jednom da kažem, i s tim da zaključim, oslanjati na stručne ljude, a i pravosuđe, kao i sve u ovoj zemlji, biće podložno kritici. Zato ne treba o Predlogu odluke govoriti u marketinške svrhe, nego se treba osvrnuti na ono što je cilj i na ono što svi želimo da postignemo. To je bit problema, a ne kritikovati nešto unapred. Hvala lepo.
Narodni poslanik, gospodin Šešelj.
Dame i gospodo, gospodin Budišin je u prvom delu svog izlaganja dve trećine bio u pravu. Zaista je u komunističko-titoističko vreme bilo mnogo sudija i javnih tužilaca koji su postupali protivno zakonu, protivno savesti, a po nalogu partijskih komiteta. Ali, u to vreme je bilo i takvih advokata. Nisu advokati bili ništa bolji od sudija i tužilaca. I u prošlo vreme je bilo sudija koji nisu hteli da gaze svoju čast i obraz. Poznati su retki slučajevi tužilaca da su odbijali da sude po nalozima partijskih komiteta. Ali, bilo je i advokata koji su špijunirali svoje klijente i tako služili partijskim komitetima i UDB-i. To mračno vreme bi valjda trebalo da ostane za nama, a ne da ga sada DOS obnavlja. Vi obnavljate to mračno vreme. Juče ste ga obnovili. Doneli ste odluku o stavljanju van snage prethodne odluke Narodne skupštine o razrešenju pojedinih nosilaca sudijske funkcije. To ne može. To je protivustavno. Trebali ste ponovo raspisati konkurs i sve te sudije izabrati. Sve te ljude izabrati za sudije ponovo. Ali, staviti van snage odluku o razrešenju niste mogli. To je bilo protivustavno. Mogli ste po odlukama vaših partijskih komiteta ili po odlukama Vilijama Montgomerija u američkoj ambasadi u Beogradu. To ste mogli. (Komentar iz sale -.... Sadam Husein). Znate, možete vi o Sadamu Huseinu da govorite šta vas je volja [[smeh]] , ali ja sam ponosan na prijateljstvo sa Sadamom Huseinom, jer se Sadam Husein pokazao kao prijatelj našeg naroda i države više puta, a vi sarađujete sa najgorim neprijateljem našeg naroda i države. Primili ste Havijera Solanu i nije vas sramota. Šta to znači? Vi ste ovde američki eksponenti. Po tome će vas istorija zapamtiti.
Gospodine Šešelju, molim vas da se držite dnevnog reda. [[Aplauz.]]
Vi bi trebalo, gospodine predsedniče, prvo da zavedete red u skupštinskoj dvorani, pa da onda eventualno mene molite da se držim dnevnog reda. Zašto dobacuju?
Reakcija, odnosno njihovo dobacivanje je reakcija na..... jučerašnje sednice.
Imam pravo sa ove govornice da odgovorim i na njihovu reakciju. Pogotovo ako vi niste reagovali, ako ste propustili da reagujete.
Bilo bi onda dobro da se vi onda vratite dnevnom redu, a da narodni poslanici ne dobacuju.
Nisam ni jednom odstupio od dnevnog reda. [[Smeh.]] Znate, neznalicama je najlakše da se smeju, jer nemaju argumenata. Blago onome ko ništa ne zna. Blaženi ste u svom neznanju i lepo vam je. Vi niste ni svesni sramote koja vas čeka i zbog toga vam je lepo. [[Komentar iz sale se ne čuje.]] To nije bitno. Ovde se gospodin Budišin zalagao za preventivno hapšenje. Znate, ljudi se hapse zbog osnovane sumnje da su počinili krivično delo. A ovde zdrav razum pokazuje pre svega da ne može biti nikakve osnovane sumnje. Nedelju dana, 15 dana pred bombardovanje državne televizije svi smo nagađali da će biti bombardovana i državna televizija. Svi. I, novinari te kuće. I rukovodioci, i mi političari. Svi smo nagađali i iščekivali kad će. Ali, da je premeštena, ne bi bila bombardovana stara zgrada, nego opet to mesto na koje je premeštena.
Gospodine Šešelj, ovo nije sudnica i mi ne sudimo gospodinu Milanoviću.
Ovde vi sudite i te kako, gospodine predsedniče. Pola sata ne može ostati u tajnosti nova lokacija državne televizije ako se ona izmesti, ali državna televizija ne može da bude legalan vojni cilj po međunarodnom ratnom pravu. To je suština. To nije legalan vojni cilj. I, ne može neko ko je obavljao svoj posao u objektu koji nije legalan vojni cilj biti odgovoran što je taj objekat bio bombardovan. Nije se mogao obustaviti program državne televizije (predsednik zvonom opominje na red). Da smo mi iz vlasti znali da će te noći državna televizija biti bombardovana,pa valjda bismo obavestili majku ministra informacija Aleksandra Vučića da izađe iz zgrade. Ona je bila u zgradi kada je zgrada bombardovana. Da li vi znate da je bila majka ministra Vučića? (Glasovi - tema.)
Vreme.
Hoćete li mi dozvoliti da završim, gospodine predsedniče?
Da, izvolite, ali vodite računa da vam je isteklo vreme.
Ja vodim računa o vremenu, ali vi znate da ometanje moje vreme može samo da produži, ne može da skrati.
Da, ja to znam.
E, dobro. I, da zaključim - to što ćete vi nekome priznati posle da je nevino bio u zatvoru i nadoknaditi štetu, kao advokat znate šta to predstavlja, u bilo kom sistemu, da jedan dan zatvora vredi po milion, 10 miliona dolara. Nema tih para kojima se to može nadoknaditi. Koji su razlozi iziskivali preventivno hapšenje? Zašto sada hapšenje? Zašto ne hapšenje već u oktobru, od kad govorite o tome. Čemu? Mi koji imamo elementarno pravničko obrazovanje tu stvar valjda razumemo. Je li postojala opasnost da pobegne iz zemlje? Je li postojala opasnost da utiče na svedoke? Koje svedoke? Koji su to tajni spiskovi koji se strogo poverljivo čuvaju. To vam je obrazloženje. To čitam iz štampe. Štampa vam je danas takva kakav vam je režim. Nema razlike. Šta je to? Šta je to zbog čega je morao jedan čovek, o kome lično nemam ništa dobro da kažem, da bude uhapšen? Šta je to? To moramo da znamo kao građani, jer kada se kaže - neko je uhapšen pod osnovanom sumnjom, koja je to osnovana sumnja. Koje je to krivično delo? Da li je to po republičkom ili po saveznom krivičnom zakonu? Zbog kog krivičnog dela je on uhapšen? Koje je to krivično delo?
Gospodine Šešelj, drugi put vas opominjem.
Da razjasnimo. Pokušajte kao advokat da nam objasnite koje je to krivično delo.
Otvaramo sada krug replika, odlično. Ima reč gospodin Budišin.
Gospodine predsedniče, meni će trebati samo jedan minut da kažem, a dva puta sam pomenut. Prvo, proziva se advokatura. Kakvo je pravosuđe takva je i advokatura. Loša je, nije sporno. Upropastio je režim prethodni, kao i sve ostale segmente društva što je upropastio. I advokatura je u užasnom stanju. Dakle, to je jedno. Drugo, nemojte podmetati, to mi malo smeta, nešto što nisam rekao. Nisam govorio o preventivnom hapšenju. Komunisti mi 30 i kusur godina, koliko radnog staža imam, podmeću večito da sam nešto rekao. Nemojte molim vas to ponovo raditi. Ja nisam rekao - preventivno hapšenje i vrlo dobro znate da ima tri zakonska razloga kada se određuje pritvor. Tri zakonska razloga. Po oceni onog ko je ovlašćen da o tome ceni i odlučuje, jedan od ta tri razloga postoji. Ostavimo ljude koji su za to pozvani, koji su za to odgovorni i koji su za to u krajnjoj liniji plaćeni da o tome odlučuju. Hvala.
Replika, gospodin Šešelj.
Gospodin Budišin je kao advokat ovde trebalo da kaže bar jedan razlog. Koji su to razlozi koji iziskuju određivanje pritvora. Prvi je razlog, ako postoji opasnost da se ponovi krivično delo. Da li je tako? Drugi je razlog, ako postoji mogućnost da osumnjičeni pobegne i izbegne eventualnu kaznu. Treći je razlog, da može da utiče na svedoke ili da sakrije dokaze. Kako on može, pošto ste ga prebili onako krvnički 5. oktobra i izbacili protivzakonito sa njegovog radnog mesta, da prikriva dokaze i utiče na svedoke. Koji je onda razlog za njegovo hapšenje? Sami ste sebi uskočili u usta gospodine Budišin. Što se tiče stanja u pravosuđu, u sudstvu, u tužilaštvu i advokaturi, nije to stanje prethodne vlasti, nego one još ranije. Stanje u prethodnoj vlasti je bilo nešto bolje nego u Titovo i posttitovo komunističko vreme. Nešto bolje, koliko možemo da merimo. Međutim, koji je izlaz iz toga? Jednostavno da Skupština donese zakon, zabranjuje se svima onima koji su u komunističko vreme bili sudije, tužioci i advokati da se više bave tim poslovima. To je jedini način onda da izađemo iz toga. Jedno je da prevaspitavamo i sudije, advokate i tužioce snagom javnog mnjenja, snagom ozbiljne parlamentarne debate o njihovom radu i ponašanju i striktnim, jasnim propisima, na koje će oni biti obavezni. Ako ne možemo, onda da ih sve razjurimo, pa da potpuno nove biramo. Samo, da li je to rešenje? Mi kao narod imamo posledice poluvekovne komunističke diktature i mi koji smo bili antikomunistički disidenti i osuđivani zbog toga i oni koji su nas progonili. Neki više,neki manje, ali niko nije ostao imun na tu diktaturu u kojoj smo živeli. Znači, stvari treba reformisati. Naravno, vi niste pristalice reforme nego revolucije, ali posle vaše revolucije može doći nova. Setite se jakobinskog iskustva. To iskustvo po svoj prilici i vas čeka ako tako nastavite. Ono na šta smo upozoravali ranije levičarske partije, da prema opoziciji treba postupati na onaj način kako bismo želeli da se prema nama postupa kada postanemo jednog dana opozicija, toga bi trebalo svi da se drže. Vi se prema levičarskim partijama i opoziciji uopšte ponašate mnogo gore nego levičarske partije prema vama. Srpskoj radikalnoj stranci ne možete zameriti da se tako ponašala prema opoziciji, jer smo vas kao politički protivnici verbalno napadali, ali represivnih mera nije bilo. Dalje, ovo što radite u pravosudnom sistemu povodom ukidanja Zakona o informisanju je takođe blamaža svoje vrste. Valjda je mnogo teži zločin kada se neko nevin u štampi optuži za nešto što nije učinio, nego novčana kazna za onoga ko slaže u medijima, ali kod vas postoji izvrnuti sistem vrednosti. Ono što je antivrednost za vas je najviša vrednost. Tako se vaša vlast ponaša.
Gospodine predsedniče, poštovani poslanici, u članu 102. kaže se da govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu. Ja verujem da kolege ne znaju šta je na dnevnom redu. Prestanak funkcije i izbor nosilaca pravosudnih funkcija. Nije na dnevnom redu ni Sadam Husein, ni ne znam ko. Ja bih vas molio da danas završimo posao. Nema razloga da pričamo o Madlen Olbrajt ili ne znam već kome. Vas opominjem, gospodine predsedniče, jer možemo da glasamo da li je povređen Poslovnik. Nemojte im dozvoliti da vas maltretiraju ovde satima i danas.
Gospodine Šutanovac, Vi znate koja sredstva stoje na raspolaganju predsedniku, odnosno onome ko predsedava ovom skupštinom. Kao što ne mogu gospodina Šešelja dovesti u red, ako mogu tako da kažem, dovesti u red da radi po Poslovniku, isto tako ne mogu dovesti u red ni vas da mu ne dobacujete kada on taj red krši. Ako primenjujem Poslovnik, moram ga primenjivati na isti način i prema vama i prema njemu. Radovao bih se kada bi se makar ona ogromna većina narodnih poslanika pridržavala ovog poslovnika, tako bismo one koji ga se ne pridržavaju jako lepo izolovali i jako lepo pred kamerama pokazali da su različiti od onih koji se reda drže. Naravno da je bilo kršenja Poslovnika, naravno da je bilo tema koje nisu na dnevnom redu, naravno da je ovde četiri poslanika, ne samo gospodin Šešelj, otvorilo suđenje gospodinu Milanoviću u pokušaju da neke svoje neostvarene ambicije - sudijske, advokatske, tužilačke i policijske - ostvaruju za govornicom, ali gospodin Šešelj nije bio jedini. Bilo ih je još tri. I naravno da je bilo kršenja Poslovnika i po stavu 1., i po stavu 2. i po stavu 3. člana 102.
Gospodine predsedniče, nisam pomenuo ničije ime. Znači, ni gospodina Šešelja, niti bilo kog drugog poslanika. Samo molim da budemo ekspeditivni i da se držimo teme. U prvom stavu se kaže da se može govoriti samo o temi. To što narodni poslanici dobacuju, to je drugi, treći, peti, sto peti stav. Ispoštujte prvi i niko neće dobacivati.
Gospodine predsedniče, vi biste trebali prvo da se malo informišete koja je vaša funkcija u ovom parlamentu. Vi ste ovde prvi među jednakima, vi ste ovde samo spiker parlamenta i ništa više i ne možete vi ovde nikoga da dovodite u red. Ovde je pre vas bilo raznih predsednika. Neki su uvodili policiju da nas tuče, ali tako bezobrazan kao što ste vi nikada nije ovde zapamćen.
U Poslovniku, koji jako dobro poznajete, stoji, član 32. alineja 3. - predsednik Narodne skupštine se stara o primeni Poslovnika Narodne skupštine. Staranje o primeni Poslovnika jeste insistiranje na poštovanju Poslovnika. Insistiranje na poštovanju Poslovnika jeste dovođenje u red svih narodnih poslanika, pa i Vas. (Vojislav Šešelj, s mesta: Kako si glup! Kako te majka tako glupog rodila.) I ja se čudim i sa čuđenjem vam čitam ovu alineju. U članu 104. takođe piše - o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine, pa bio on glup, ne bio glup, tek to piše. (Vojislav Šešelj, s mesta: Je li staranje o redu dovođenje u red?) Molim vas da ne dobacujete s mesta. Nisam vam dao reč. Imate reč treći put.
Znate šta, gospodine predsedniče, ...
Pazite na temu.
Ovo je samo replika vama. Ovo je dva minuta replike vama.
Tražili ste reč treći put po tački dnevnog reda.
Ovo je replika vama.
Izvolite za repliku.
Ova vlada je uvela jednu lepu praksu, nadam se da će se ona održati, da se svi ministri podvrgnu lekarskim pregledima, uključujući i psihijatrijske. Ne znam kakvi su lekarski nalazi. Kažu da su se neki psihijatri razboleli posle tih pregleda. Međutim, ne bi bilo loše da se tim lekarskim, uključujući i psihijatrijske preglede, podvrgnu predsednik i potpredsednici Narodne skupštine, ali ne samo da se podvrgnu, nego da dobijemo ovde i izveštaje o njihovom zdravstvenom stanju, koje ćemo čuvati u tajnosti.
Što se mene tiče predlog je prihvaćen. Izvolite, gospodine Ivkoviću. To je drugo javljanje.
Dame i gospodo poslanici, izlazim za govornicu da povučem sve prijave za diskusiju koje su date od strane Socijalističke partije Srbije. Želim samo da kažem da je zaista interes građana Srbije da nas 250 poslanika ovde, bez obzira u kojoj funkciji se nalazimo, rukovodnoj ili kao obični poslanici, zaista raspravljamo sigurno o svim temama vezanim za problematiku života i stvaralaštva u ovoj državi. Sigurno je da treba razumeti opozicione poslanike što prave male ekskurzije van dnevnog reda, jer i sami čitavi izveštaji u novinama narednih dana, razumete i shvatate koliko je prisutno i naglašeno ono što su oni pokušavali da naglase, kao na primer nađe se više o ukidanju takse, a ne kaže se ništa o svojinskoj transformaciji. Nema veze. U svakom slučaju, povlačim prijave poslanika SPS-a. Želim da istaknem da smo zaistauvereni da je nad ovom tačkom dnevnog reda jedna velika senka, zbog nezakonitih odluka u poslednje dve tačke. Juče, kada smo nezakonito razrešili predsednike okružnih i opštinskih sudova, kada smo nezakonito doneli odluku da se ponište odluke starog saziva parlamenta, ali zbog ljudi koji su pitani, zbog njihovih stručnih i ne sumnjamo, moralnih kvaliteta, stavljajući njihovu otpornost na uticaje čelnika nošenja mišljenja političkog terora, mi smo se odlučili da ne budemo protiv, nego da budemo uzdržani. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Rodoljub Šabić, a posle njega narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, danas imamo predlog postavljanja pravosudnih funkcija. Šta to jednostavno znači? Grupa sudija treba danas da budu ili ne budu izabrani za predsednike određenih sudova. To znači, dakle, da je ono o čemu pre svega treba da raspravljamo, pitanje njihovih moralnih, stručnih i drugih referenci. Nisam u toku rasprave čuo da je bilo ko, na bilo kakav način doveo u pitanje bilo kog predloženog kandidata. Prema tome, to pitanje apsolvira odgovor da li ih treba izabrati, sam se po sebi nameće. Reč je o istaknutim, kvalifikovanim nosiocima funkcija i oni zaslužuju da budu predsednici svojih sudova. Usput, ako treba dodati, imajući u vidu neke imputacije, da tu ima i nekih političkih (ne razume se), reč je o ljudima koji nisu članovi stranaka, koji se nikada nisu politički angažovali. Pa, prema tome, ni tu nema nikakvih smetnji. Mislim da je bilo suvišno pretvarati, a ja na to upozoravam po drugi ili treći put sa ove govornice, ponovnu raspravu i po ovoj tački dnevnog reda u nešto što je karakteristično za raspravu povodom interpelacije. Pošto je to učinjeno, dozvoliću sebi dapar reči kažem povodom toga. Dakle, ne znam koji put sa ove govornice od predstavnika opozicionih stranaka čujem da je slučaj u vezi sa pokretanjem krivičnog postupka i određivanjem pritvora protiv gospodina Milanovića, bivšeg direktora RTS-a, sumrak demokratije, da je to nešto što nema nikakve veze sa normalnim funkcionisanjem pravosuđa i slično. Trebalo je da upozorite šefa svoje poslaničke grupe, gospodine, kada već pričamo o tome. Dakle, prihvatam i delim mišljenje svih onih koji su u ovoj sali izneli stav koji se zalaže za nezavisnost pravosuđa. Nema tu nikakvog spora. Ako se već zalažete za nezavisnost pravosuđa, onda javnosti radi, gospodo, treba reći koji je to tužilac podneo zahtev sa predlogom za određenje pritvora gospodina Milanovića. Dakle, to je isti onaj tužilac koji je određivanje pritvora i pokretanje krivičnog postupka, a to je samo par meseci pre, tražio protiv gospode Borisa Tadića i Nebojše Čovića. Nisam primetio, gospodo, da je tada neko govorio o sumraku demokratije i ugrožavanju nezavisnosti sudstva i politiziranju sudstva. Ako se već neko zalaže za nezavisno sudstvo, on u svakom slučaju mora da se uzdrži od toga da pojedinačno sudsko rešenje komentariše u ovoj skupštini. Ne može da komentariše ma čije rešenjeni o određivanju pritvora, ni o bilo čemu drugom. To je vaša stvar, gospodine Šešelj, a ja govorim da je to onda neispravno zalaganje. Jednom rečju, gospodo, vratimo se na dnevni red. Niko nije osporio ni jednog predloženog kandidata.
Gospodine Ivkoviću, nisam Vam dao reč, jer ne znam ni po kom osnovu se javljate. Nije pomenuto ni ime, ni poslanička grupa, ni jednom ni drugom ne mogu dati reč. Izvolite onda, pa se igrajte.
Evo opet izlazim za govornicu, a već sam rekao da mislim da povlačim prijave poslanika SPS-a, jer mislim da polako ide vreme ka tome da se glasa. Ali, nije mi prijatno bilo kada je poslanik Šabić, potpredsednik Skupštine, odgovarajući na primedbe iz redova SPS, pomenuo mene i istovremeno rekao da nema veze sa pravosuđem ovo sa Dragoljubom Milanovićem. I te kako ima veze. Ništa više.
Replika? Izvolite.
Ja sam prvi dobio reč. Koliko ja znam i gospodin Šabić je advokat. A advokat bi trebalo da zna da javnost svih građana može da komentariše sve postupke i sve odluke pravosudnih organa. Mi kao narodni poslanici o svemu možemo da govorimo, ali ne smeju sudovi postupati na osnovu kampanje u javnom mnjenju koja se mesecima vodi. Kao rezultat te kampanje, da bude hapšenje jednog čoveka. E, to smo mi doživeli. Sudove treba kritikovati, jer su sudovi jedna grana vlasti. Svaku vlast treba podvrgavati žestokoj i temeljitoj kritici. I onda kada je kriva i onda kada nije kriva. Neumesna kritika je korisna kritika, ali ne sme grana vlasti da se ponaša na osnovu pritisaka partija, udruženja, medija itd. Ako se ovde već ušlo i u stručnu raspravu, i gospodin Budišin, i gospodin Šabić i ja smo pravnici, oni na elementarna pravnička pitanja nemaju odgovora, po kom krivičnom delu, po kom članu republičkog ili saveznog krivičnog zakona je pritvoren Dragoljub Milanović? Koji je to član?
Izvolite.
Gospodine predsedniče, gospodo poslanici, sam gospodin predsednik je pomenuo da u članu 104. kaže da o redu na sednici Narodne skupštine stara se predsednik Narodne skupštine, a u članu 106. se kaže kada se izriče opomena poslaniku. Sada da ne navodim sve. Jedno kaže, ako upotrebljava psovke i uvredljive izraze, upravo radi reda, a i gospodin predsednik je rekao da će se držati reda, a ja jeste da sam pokušavao nekoj gospodi i četiri godine da ih molim da ne uneređuju Skupštinu, nisam to uspeo, sada ponovo i opet molim da se predsednik drži reda i da izrekne gospodinu opomenu, javno, zato što je vređao gospodina predsednika i molim vas da se to uradi. [[Aplauz.]]
Hvala vam gospodine poslaniče, ali težinu uvrede cenim prema težini onoga koji ih izgovara. [[Aplauz.]] Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić, a posle njega narodni poslanik Sredoje Mihajlov.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja sam zaista bio ubeđen da je došla nova vlast, koja nije neokomunistička. Mnoge od vas viđao sam da se slikate sa crkvenim velikodostojnicima, a za ovu nedelju dana dva puta zakazujete sednice na velike srpske pravoslavne praznike. Danas je Sretenje Gospodnje, veliki praznik. Četiri predsednika suda, a jedan sudija Vrhovnog suda, mogli su da sačekaju i sutra da im izreknete nova postavljenja. Nije to moralo danas. Sveta Tri Jerarha, nekako vam i oprostismo, ali Sretenje, očekujem ako bude i na Uskrs potrebno da neki sudijapočne da harači po Srbiji, da ćete nas hitno sazvati na vanredno zasedanje. Na čast svim poslanicima koji su potpisali zahtev. Na čast predsedniku Skupštine, koji zakazuje sednicu, koji nema kod sebe crkveni kalendar. Ako zaista nemate, mi ćemo vam obezbediti, gospodine predsedniče, pa se potrudite kad god neka od konfesija ima neki veliki svoj praznik, potrudite se da ne radimo taj dan, da ne iritiramo građane koji pripadaju toj konfesiji. Ovde smo čuli da javnost sme da hapsi ljude, samo ne sme da brani ljude. Niko se ne pita zašto traje hajka na pojedine ljude u novinama, već mesecima, i lansira je mahom Demokratska stranka, jer su oni sad postali pametni, oni su nadležni za sve u ovoj zemlji. Ispilila se deca od 22 godine koja brinu o bezbednosti države. Sve oni znaju, znaju ko treba da bude uhapšen, daju nalog nezavisnim medijima, oni ih 15 dana proturaju kroz šlajfne, a šesnaestog dana čovek se obre u zatvoru . Imali smo mi primera, da vam sad samo malo govorim i o temi, pošto je tema apsolutno nezanimljiva za široki sloj građana, ovo je tema zanimljiva samo za DOS, koji će od vaših sudija i predsednika biti postavljen, mene to zaista uopšte ne interesuje. Vi ćete to da radite širom gradova Srbije, kad se budete pogodili, kad se budete dogovorili gde će biti predsednik iz ove stranke, gde će biti predsednik iz one stranke, ali imaćete muka sa Vladanom Batićem. Kod njega prebegoše svi koji hoće da imaju funkcije. Nećete moći te funkcije tako lako da mu otmete. Ja sam taj JUL poznavao i u ovoj skupštini Republike Srbije. Poslanikekoji pitaju gde je Vlada ovih dana, da obavestim, ja sam dobio informaciju da su stigli rezultati sa VMA i da mnogi od njih otprilike više ne zaslužuju da sede u ovim klupama, mahom po nalazima psihijatra. Ova država i narod imali su prilike za vreme monarhije, imali su prilike za vreme komunista i imaju prilike za vreme DOS-a da čovek zanoći u jednim opancima, a da se probudi u drugim. Bivalo je da narod uveče zaspi pod Aleksandrom Karađorđevićem, da mu se u toku noći i ukine i vrati Ustav, samo da bi mogao Aleksandar Karađorđević da sprovede diktaturu. Bivalo je, pod komunistima, da se čovek uveče izjasni za Ruse, a noću ili ujutru da ga odvedu u zatvor na Goli otok, na dugogodišnju robiju. Biva, pod vama gospodo, da je sinoć Leposava Karamarković omrkla kao advokat, a da se probudila kao predsednik Vrhovnog suda Srbije. Vi to sada nazovite kako hoćete. Ja to nazivam diktaturom. Ja, kao predstavnik manjine u ovoj skupštini, lako prepoznam diktaturu. A vi, kao jedno veliko, da se ne nađete uvređenim, jedno veliko krdo, vi to ne možete da prepoznate. Vas vode predvodnici, a nećete daleko doći. Razmišljajte malo o tome, gospodo, naravno da ćete sve izglasati danas. Valjda ćete obezbediti kvorum. Četiri dana radite zahvaljujući kvorumu koji obezbeđuje opozicija. Pretpostavljam, danas ćete obezbediti kvorum. Pretpostavljam da hajka može da počne. Na početku ove nedelje upozorio sam vas da ste spremili hajku i da hajka počinje. Ovde usvajate različite deklaracije, preporuke, sastaju se šefovi poslaničkih klubova.
Vreme.
Završavam. U vezi hapšenja Dragoljuba Milanovića, ne pade vam napamet da se sastanu predsednici poslaničkih klubova. To je jedan primer, to je jedan simbol. Danas Dragoljub Milanović, sutra Stevan Lilić, zbog plagijata. Nikad se ne zna kad će ko biti uhapšen. Hvala vam najlepše.
Reč ima narodni poslanik Sredoje Mihajlov (odustao je), posle njega narodni poslanik Petar Jojić, a posle njega narodni poslanik Mihajlo Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, očekivalo se kad dođe nova vlast da će da menja određene stvari u pozitivnom smislu. Međutim, mnoge stvari se ne menjaju u pozitivnom, u onom očekivanom smislu i u skladu sa onim obećanjima koja su data u predizbornoj kampanji. Najavljivana je i reforma pravosuđa. Ja sam očekivao da će reforma pravosuđa obuhvatiti celokupni pravosudni sistem u Republici Srbiji. Smatram da je neophodna hitna reforma pravosudnog sistema, a ne ovako parcijalno. Dolazim do zaključka ipočinjem da sumnjam da je ovo rešenje danas, koje treba da se donese u republičkom parlamentu, da se postavi predsednik Vrhovnog suda Srbije i predsednici Prvog, Drugog, Trećeg i Četvrtog suda, navodi me na zaključak i na sumnju da je ovo u pitanju hajka na određene ljude koja sledi, jer će ti ljudi biti spremni da odobravaju i da učestvuju u hapšenjima. Čuo sam juče neke komentare - nama treba što pre ove da poskidamo, da bi mogli u Beogradu da hapsimo određene ličnosti. Sumnjam da je ova nagrada ovim ljudima za vernost i lojalnost demokratskoj vlasti u Srbiji. Počinjem da sumnjam, ali videćemo kako će to u praksi da se sprovodi. Očekivao sam, kao što je to do sada u tradiciji srpskog pravosuđa bilo, da će mišljenja kolegijuma sudova, u koje dolaze izabrane starešine pravosudnih organa, postojati, i da će se kolektiv izjasniti o kandidatu koji dolazi da preuzme funkciju predsednika i starešine pravosudnih organa. U našem pravosuđu je nespojivo da imamo advokate, tužioce i sudije bračne drugove i rodbinske veze do te mere da to i te kako utiče na pravičnu i pravilnu primenu zakona i funkcionisanje pravosudnog sistema u celini. Ne znam da li ćete vratiti da obavlja sudsku funkciju Nenad Matović, sudija Prvog opštinskog suda. Ne znam da li spada u onu grupu koja se vraća u Prvi opštinski sud ili ne, ali bi bilo potrebno, ja neću sada da okrivim čoveka, možda jeste, a možda nije, da li se protiv njega vodi krivični postupak zbog toga što je overio ugovor o doživotnom izdržavanju, posle tri i više meseci, ostavioca, odnosno lica koje je umrlo. Ovo treba proveriti da li je tačno, pa onda da nadležni organi iz Ministarstva pravde i Vrhovnog suda reaguju na ovu činjenicu i da utvrde da li je to tačno ili nije, jer se o tome priča. Ima mesta reformi pravosuđa iz više razloga.
Tema nije reforma pravosuđa.
Hvala. Juče je bilo govora o tome da sam ja pregledao sudove, njihove pisarnice itd., ali moram samo da vam kažem da sam u tim fiokama i u tim ormanima i pisarnicama nalazio stotine i stotine nerešenih predmeta, a kao drastičan primer navešću vam da sam u fioci predsednika Opštinskog suda u Kuršumliji našao 1.200 krivičnih predmeta, protiv šiptarskih kriminalaca koji su zastareli. Podneo sam krivičnu prijavu protiv Radiše Jovića. Međutim, na žalost, pravosudni organi po toj krivičnoj prijavi do danas nisu postupili i taj nije otišao u zatvor. Morao je da ode u zatvor jer se radi o teškom, veoma teškom krivičnom delu koje čini starešina pravosudnog organa. Očekivao sam da će svi sudovi biti obuhvaćeni.
Gospodine Jojiću, vreme, opominjem vas.
Očekivao sam da će to biti reforma pravosuđa u pravom smislu i očekujem od nove vlasti da će poštovati datu i zakletu reč da će pravosuđe u Srbiji unaprediti na viši nivo, ali to mora uraditi Vlada i vlast, tako što će morati da poveća plate i sudijama koji rade i da plata jednog sudije ili tužioca ne bi smela u ovom trenutku da iznosi ispod 1.000 maraka, ali da se isto tako od sudija i tužioca zahteva da obavljaju svoju funkciju, savesno i odgovorno. Kada su u pitanju ova četiri opštinska suda u Beogradu, smatram da je bilo nužno utvrditi kod Prvog, Drugog, Trećeg i Četvrtog, gde dolaze novi predsednici koje danas treba da izaberemo, kakvo je stanje u Četvrtom opštinskom sudu gde je predsednik Vladimir Ilić.
Opominjem vas po drugi put za vreme.
Molim vas, stanje u Četvrtom opštinskom sudu mora da se utvrdi kada se smenjuje Vladimir Ilić, moraju da se utvrde sve one njegove krivice i zloupotrebe koje je činio i koje su ovde iznete. Onda treba zapisnički da se da novom predsedniku i da se formiraju radne grupe koje to treba da utvrde. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović, o Poslovniku?
Da, o Poslovniku. Nažalost, moje tvrdnje juče po podne, juče pre podne u dva navrata su se pokazale kao tačne.Po Poslovniku, član 97, molim vas da utvrdite kvorum u sali jer očigledno je da poslanici skupštinske većine DOS-a nisu zainteresovani ni danas za rad Četvrte vanredne sednice Narodne skupštine, kao i juče po podne. Od 176 poslanika, koliko ih ima i koliko je izabrano u ovom sazivu, jedva da jedna trećina svakoga dana boravi u sali. Skupštinska većina je dužna da obezbedi kvorum, a ne opozicione stranke, vi ste zainteresovani samo za proces glasanja kada treba svoje podobne kadrove da izglasate, kao i ministar koji dolazi pred kraj zasedanja. Što se tiče člana 117, očigledno je da je sekretar potpuno nesposoban i službe koje treba da kontrolišu da li poslanici koji izlaze iz sale koriste svoje identifikacione kartice i dalje. Sekretar nikada nije za četiri dana zasedanja, on je proveo dnevno prosečno po dva sata u sali. Molim vas, ustanovite da li imate kvorum.
Ustanovićemo. Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum i da ubace svoje identifikacione kartice. (Vojislav Šešelj, dobacuje sa mesta: Da li mogu da dobijem reč?). Ne može. Prekinuli smo za sada sednicu i utvrđujemo kvorum. Da li su svi narodni poslanici uvukli svoje kartice u poslaničke jedinice? Oni koji nisu, krše Poslovnik i molim vas da izađu iz sale ukoliko ne učestvuju u radu, a ukoliko ih nema, molim službu da prebroji narodne poslanike. Konstatujem da ne radi elektronski sistem. Prebrojao sam, nije u redu sistem. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Da li mi dajete za povredu Poslovnika?). Izvolite.
Gospodine predsedniče, elektronski sistem funkcioniše. Poslanici SRS nisu stavili svoje kartice u jedinice zato što želimo da vidimo koliko poslanika DOS-a svakog dana prisustvuje sednici. Ukoliko insistirate na prebrojavanju, iako sistem radi, mi ćemo izaći iz sale, nećemo dozvoliti da nas prebrojavate kao ovce, ali će ostati jedan poslanik SRS da utvrđuje kvorum. Ako hoćete tako, može.
Poslanici koji se nalaze u sali, po Poslovniku su dužni da ubace svoje kartice, a kada izađu iz sale, da ih sa sobom ponesu i da se odjave. Dakle, vi imate naravno pravo da ne učestvujete u radu Skupštine, tako što ćete izaći iz sale. Dok ste u sali, morate uvući kartice. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Vidite koliko kartica ima ovde, a nisu tu, dođite, dođite da vidite i ovde. Sedite i ovde da vidite.) Ja vas molim da se malo, kako ja to volim da kažem, upristojimo i da konstatujemo da elektronskim sistemom ne možemo utvrditi kvorum, iako je očigledno da kvoruma u sali ima. Ne mogu da utvrdim da li su svi ubacili kartice ili nisu, pa molim službu da utvrdi brojanjem broj prisutnih narodnih poslanika. (Poslanici Srpske radikalne stranke napuštaju salu.) Molim narodne poslanike, koji to nisu učinili, da ubace svoje identifikacione kartice i da ih uporedimo sa brojem koji smo utvrdili sa brojanjem. Ja vas molim, da bismo nesumnjivo utvrdili postojanje kvoruma, da ponovimo utvrđivanje kvoruma. Molim vas da ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum za rad. Reč ima narodni poslanik Mihajlo Marković. (Milorad Mirčić, iz sale: kršenje Poslovnika.) Kršenje Poslovnika? Izvolite.
Ja razumem, poštovane kolege, da većinu ovo nervira, stvara određenu nervozu, ali morate shvatiti - nije problem do predsednika, nije problem ni do onih koji uredno sede, problem je do vas. Prvo, predsedniče, prekršili ste Poslovnik u onom delu kada ste predložili, kao predsednik Skupštine, da se po Poslovniku utvrdi kvorum prebrojavanjem. Služba je prebrojala. Vi niste objavili koliko je prisutno poslanika, niste pročitali onaj broj koji vam je služba dostavila. Kada ste videli da nema dovoljno, da nije dovoljan kvorum, onda ste upotrebili elektronski sistem, ali činjenica je da neko ovde od kolega ubacuje po dve kartice.
Gospodine poslaniče, po Poslovniku ste dužni da ukažete na član Poslovnika čije kršenje prigovarate.
Ima član koji reguliše to, pametni ljudi čitaju, postoji sekretar, pa neka čita, to mu je osnovna dužnost da čita i da kaže - da li postoji član ili ne.
Vi ste dužni da taj član kažete.
Gospodine predsedniče, pa nećete valjda da nas ubedite da ovo nije po Poslovniku? Imam pravo po Poslovniku, pošto sam izrazio sumnju, imam pravo da zahtevam da se kvorum utvrdi na osnovu prozivke.
Nemate pravo, niste istakli član Poslovnika.
Po Poslovniku, može da se raspravlja i o tome Skupština da glasa. Ovo je definisano. A drugo, predsedniče, Vi sve više i više zloupotrebljavate Poslovnik.
Ja Vam nisam po drugi put dao reč.
Bio je jedan takav pre Vas, zvao se Dragan Tomić, nije baš slavno i dobro prošao.
Gospodine poslaniče, ja Vam nisam drugi put dao reč. Hvala lepo. Pošto nije istaknut od strane narodnog poslanika član Poslovnika čije se kršenje reklamira, nemam šta da stavim na glasanje. Nastavljamo sa radom, sekretar nije izneo prigovor, Vi ste izneli prigovor, a prema Poslovniku ste Vi dužni da citirate odredbe Poslovnika. (Milorad Mirčić, iz sale: Šta će Vam onda sekretar?) Hvala gospodine narodni poslaniče. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić. (Nije u sali.) Reč ima narodni poslanik Mihajlo Marković, koga sam već prozvao.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo poslanici, ja ću vam čitati zvanično dokumenta koja se odnose na tačku današnjeg dnevnog reda - izbor predsednika Vrhovnog suda Srbije i izbor sudija. Nezakonita odluka Republičke skupštine o razrešenju 18-oro sudija, kao akt odmazde za javno podsećanje na načelo nezavisnosti sudstva i sudija, ostao je uglavnom bez reakcije, kako stručnih, tako i širih krugova, iako u Srbiji ne postoji tradicija nezavisnog sudstva, režim je tada počeo da uklanja sve sudije, za koje se procenjivalo da bi mogli predstavljati prepreku za akciju konačnog uvođenja reda u pravosuđe, koje je još 1999. godine najavio potpredsednik srbijanske vlade. Dajem Vam dokumenta o prethodnoj praksi, političko - sudski procesi, istovremeno sa privođenjima. Režim nastavlja i sa pritiskom, zastrašivanjem i maltretiranjem nepodobnih, vođenjem nekada maratonskih, a nekada ekspresnih, u zavisnosti od potrebe, sudskih i prekršajnih postupaka. Tačka 4. - teror nad pravosuđem, u delu izveštaja o pojačanoj represiji u Srbiji, iz 1999. godine, koji se odnosi na pravosudne organe i pritiske na sudstvo, anticipiran je početak razračunavanja važeće strukture sa sudijama, koje su javno ukazale na političke pritiske koje sve više trpi sud i sudije u svom radu. Najpre se navodi naše tzv. Društvo sudija Srbije, kao jedino organizovano neregistrovano esnafsko udruženje sudija u Srbiji. Odluka Narodne skupštine Republike Srbije od 21.12.1999. godine o razrešenju od obavljanja sudske funkcije sudija (navešću neka imena): Slobodana Vučetića, Zorana Ivoševića, Bože Prelevića. Pritom se vladajuće strukture nisu čak ni potrudile da se drže propisane procedure u slučajevima razrešenja sudija Zorana Ivoševića i Bože Prelevića. Naime, odredbom člana 48. Zakona o sudovima, propisano je da predsednik Vrhovnog suda pokreće postupak za razrešenje sudija. Da ne navodim dalje postupke koji su bili obavezni pri razrešenju, njih nije bilo. Konstatovaću - ako predsednik Vrhovnog suda oceni da postoje razlozi za razrešenje sudija, zakazaće opštu sednicu, itd. u članovima i stavovima 4. i 5. Opšta sednica Vrhovnog suda, na kojoj je trebalo da se raspravlja o razrešenju sudija od sudijske dužnosti, Zorana Ivoševića i Bože Prelevića, na koju treba da budu pozvani, nikada nije sazvana. Kako su se sudije o ovim događajima oglasile, pošto se nisu mogle oglasiti jednim zvaničnim saopštenjem, jer Društvo sudija Srbije više ne postoji, tako što je13-oro sudija, iz različitih sudova, napisalo17. jula otvoreno pismo, u kome je izrazilo svoje ogorčenje i zabrinutost zbog postupka režima. Podsećam na nekoliko rečenica - opasno je kad se svako javno istupanje sudija okarakteriše kao borba za političke ciljeve, kome su to i zašto opasne i nepodobne sudije koje se bore za ciljeve koji nisu politički, koji su vezani za ljudska prava koja su starija od države, koja im država nije dala, pa ih ne može ni oduzeti. Zašto vrh pravosudne vlasti ne reaguje na sve češća istupanja visokih funkcionera, koji su svojim govorima javno, unapred, presudili licima protiv kojih se pred sudovima Srbije vode krivični postupci. Izvesne detalje, koji su u toku istražnog postupka, ne smeju iznositi u javnost. Pravilo i princip da niko nije kriv dok se ne dokaže njegova krivica civilizacijska je tekovina i očigledno je da se u ovakvim slučajevima ne poštuje. Ovo govori o postupcima još iz 1999. godine prethodnog režima. Potpisnici pisma (navešću samo neka imena sudija koji su aktivni u ovom predmetu) - Leposava Karamarković, sudija Vrhovnog suda Srbije, Vida Petrović, Gordana Mihajlović - 17. jula 2000. godine objavljeno - i nemojte govoriti da ove sudije koje se danas pred Skupštinom biraju, da od advokata postaju sudije. To su sudije koje su nezakonito, protivustavno razrešene. Nepunih mesec dana nakon objavljivanja pisma, Narodna skupština Republike Srbije, to je ona bivša Narodna skupština, na sednici održanoj 12. jula donosi odluku kojom se sudijske dužnosti razrešavaju sudija Okružnog suda u Beogradu Miroslav Todorović i svih 13-oro potpisnika pisma. Mislim da sam dovoljno dokumentovao način rada prethodnog parlamenta. Gospodo, molim poslanike DOS-a i upozoravam zbog mog 10-togodišnjeg parlamentarnog iskustva - bahata većina i vlast, izvinjavam se zbog ovog minuta, je poslanike opozicije ispraćala "zatvorite vrata" i aplauzom. Bahata većina 10 godina je želela da ovaj parlament predstavi narodu koji nema šta da radi, koji nema šta da jede i koji gine u ratovima koji se ne vode, kao pozorište. Molim vas, ovo nije mesto za aplauze, niti se ovde aplaudira. Ovo je ozbiljan dom od koga narod nešto očekuje. Nemojte podleći atmosferi ljudi koje nikada Ustav, narod i država, i ovaj parlament nije interesovao, sem gole vlasti. Molim vas da to uvažite.
Ima reč narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, najpre moram da kažem da očekujem da predsednik Narodne skupštine neće vređati opozicione poslanike, niti ih potcenjivati na najgori mogući način, sve navodno kroz fine dosetke i dobacivanje, pokušavajući da se pokaže kao neko ko je mnogo pametniji od svih ostalih, kao neka vrsta pontifeks maksimusa u Skupštini, što zaista nije. I, molim vas, da me ne prekidate pre sedmog minuta, jer ni prethodnog govornika niste prekinuli sve dok nije duboko zašao u sedmi minut. Naime, ovde su mnogi govorili o nezavisnom sudstvu, o onome što bi trebalo da se događa u Srbiji u narednom periodu, a pošto sam čuo da neki nisu čuli, neki su rekli dr Šešelju da laže kada je govorio o slučaju RTS-a i Dragoljubu Milanoviću, ukazaću im na neke činjenice povodom toga. Naime, danas je moja majka pozvana da svedoči, odnosno da iskaz ne bi li valjda nešto rekla protiv Dragoljuba Milanovića zato što je te noći bila dežurni novinar, da znate. Vaši organi su je pozvali. Ona će, naravno, reći ono što zna, pretpostavljam, i kako se to dogodilo, šta se dogodilo. Ali će, naravno, reći da je to uradio Havijer Solana, a ne Dragoljub Milanović. Havijer Solana, koji je pravosnažnom sudskom presudom [[deo poslanika aplaudira]] osuđen u našoj zemlji, svidelo se to vama ili ne, pravosnažnom sudskom presudom osuđen na najtežu kaznu zatvora. Jel( tako, gospodine Batiću? Na 15 godina, osim 20 godina, koja je čista zamena za smrtnu kaznu. Dakle, najtežom mogućom kaznom osuđen, a navodno legalisti i velike demokrate ga primaju kao predsednici država u našoj zemlji i dalje govore, to je legalizam, to je demokratija.....
Molim vas da se držite teme i dnevnog reda.
A to je zločin protiv našeg naroda. Nemojte da me molite gospodine predsedniče, jer je to apsolutno nekorektno ponašanje, zato što niste opomenuli ni jednog trenutka prethodnog govornika, koga možda niste ni slušali. Meni je njegov govor bio veoma zanimljiv, koji ni jednog trenutka nije govorio o onome što se danas nalazi na dnevnom redu. A ja govorim o onome što je veoma blisko vezano, što je gotovo direktno skopčano sa današnjim dnevnom redom. Da vam kažem nešto - Dragoljuba Milanovića je uhapsila vaša hajka i ništa drugo. Zato što ste po novinama svaki dan ponavljali "neki moraju da budu uhapšeni". Više niko živi od vas ne zna zašto je uhapšen. A, ono što mene brine kao čoveka to je što se smejete na to kada je neko uhapšen. To što je vama drago što neko pati, što je neko na mukama, što uživate u tome [[žagor]] Možete da dobacujete koliko hoćete. Može da vam smeta to koliko hoćete, ali bi bilo dobro da osetite jedan jedini dan kako to izgleda kada vas neko bez prava na odgovor optužuje lažno, kada izmišlja svakojake gluposti po svim mogućim novinama, po svim mogućim televizijskim stanicama, a nije u stanju ništa drugo da kaže. Kažite nam na kraju, zbog čega je to nezavisno pravosuđe odnosno Republički javni tužilac zahtevao pritvor za bivšeg direktora državne televizije. Zbog čega? Da li zbog toga što su ga neki banditi linčovali? Da li zbog toga? Imate video snimke, da li su ti kriminalci uhapšeni?
Gospodine Vučiću, ja vas opominjem da .....
Nemojte da me opominjete, bolje opominjite vašeg predsednika koji prima ratnog zločinca Havijera Solanu, a hapsi ljude koji nisu ni krivi ni dužni [[jedan broj poslanika aplaudira]] Bolje njega da opomente.....
Gospodine Vučiću, ne otvaramo raspravu o tome ko je Havijera Solanu doveo..... i vratite se ....
Kažem vam, bolje je da opomenete svog predsednika, on ga je primio, a zato je uhapsio Dragoljuba Milanovića, a ne zna ni zašto ga je uhapsio. Hoću da vam ukažem na sledeću činjenicu - da ćete morati da imate u vidu da se ne može na takav način hapsiti, da se ne može na takav način obračunavati sa političkim protivnicima. Nemojte da zaboravite da sutra vi možete biti sa druge strane i da sa te druge strane možete isto tako da budete uhapšeni, a ne vidim mnogo ovde onih koji su bili na takav način uhapšeni. Rekao sam vam već ovde, dva puta je protiv mene u Miloševićevo vreme pokretan postupak, a ja pitam Ivkovića ovde - zna li zbog čega? Zna li šta su izmišljali, kako su izmišljali, pa su obustavili postupak, ne znam ni ja kakvo su obrazloženje našli. Ne znaju zašto. Nemojte da se to vama dešava. Svašta ste činili. Vodile su vaše pravosuđenovine, televizije, koje su u stanju da napišu šta hoće, da izmisle šta hoće, da kažu šta hoće i posle toga ti ljudi moraju da idu u zatvor. Nemojte da zaboravite da je veći greh i veća nesreća za jedan narod i jednu državu da jedan čovek nevin provede dan u zatvoru, nego da 99 ili 100krivih ne provedu u zatvoru.
Vreme.
Upozorio sam vas gospodine predsedniče (negodovanje), da pokušate da budete malo korektniji, ali ovi zakoni džungle koji vladaju u delu poslaničke većine, odnosno kod predstavnika DOS-a, koji su izgleda naučili da mogu da viču, da mogu da halabuču, da mogu da rade šta hoće, računajući da će da uplaše opozicione poslanike, računajući da će oni da se sklone sa govornice, da ih upristojite. To bi bilo mnogo pametnije i mnogo važnije. Čini mi se da biste time doprineli jednoj drugačijoj parlamentarnoj praksi. I, još nešto....
Gospodine Vučiću, prekidao sam i gospodina Markovića i vas posle isteka vremena predviđenog za raspravu. I ovde niste vi da opominjete mene, nego sam ovde ja da opominjem vas.
Gospodine Maršićanin, niste ni vi ovde da mene opominjete, a ja ću vama svaki put da ukažem kada vi kršite Poslovnik i kada se ponašate nekorektno, a upozoriću vas na to da vas je vaš potpredsednik iz Građanskog saveza Srbije upozoravala čak da ste se uspavali i da niste videli koliko je gospodin Marković prekoračio vreme. Tako da vas molim, još jednu rečenicu i završiću, imajte u vidu da imate jednak tretman prema svim poslanicima.
Samo izvolite, završite.
Onaj ko je zahtevao pritvor za Dragoljuba Milanovića je izvesni Andrija Milutinović, koji je danas, vidimo u materijalima, podneo ostavku. Tog čoveka poznajem. Bio je jedna julovska moralna nula. A, danas je dosovski dželat i još veća nula. Ako može da se kaže da od nule može da postoji gora nula, e takvi su vam danas i takvi nažalost misle da vladaju i da će da ostanu da vladaju i ubuduće. Hvala.
Gospodin Marković, replika.
Izvinjavam se, gospodine predsedavajući, ovde treba da se označi koliko ko prekorači vreme. Onog momenta kada ste me opomenuli na vreme, rekao sam završavam i samo sam upozorio van tog vremena predviđenog za govor poslanike o ponašanju. Sledeća stvar, povodom odluke o izboru predsednika Vrhovnog suda, gospođe magistra Leposave Karamarković, kao i izbora predsednika sudova opšte nadležnosti, Vide Petrović-Škero, Gordane Mihajlović, Đorđa Lukića, Nebojše Glavaša i Vojkana Simića, samo sam čitao dokumenta, na koji način, kada, u koje vreme i zašto su razrešeni dužnosti sudija, njih pominjao kao razrešene sudije i dokazivao da niko od njih ne postaje predsednik suda od advokata, nego ukazivao na nelegalne, protivzakonite, protivustavne odlukeprethodne Skupštine, koja ih je razrešila. I, to je bilo samo u skladu sa temom. Nisam hteo ni minuta, jer to meni ne može da se desi, da zloupotrebim govornicu i da govorim bilo šta drugo sem teme. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Branko Pavlović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kada govorim o ovoj temi postavljaju se dve dileme i o tome valja raspravljati. Kakvi su predlozi Odbora za pravosuđe i upravu za izbor predsednika sudova, po kvalitetu i, drugo, da li je taj odbor radio samostalno ili pod pritiskom, to je relevantno i treba raspraviti. Pošto sam, između ostalog, član tog odbora, naravno da smo ubeđeni da u ovom trenutku nismo imali bolja rešenja. Za mnoga sam ubeđen da su odlična, ali bi bilo prepotentno da mi smatramo da je to idealno, ono što mi predlažemo. Ono gde mi stojimo i gde čvrsto stojimo to je da je svako pojedinačno predloženo rešenje u odnosu na prethodnog predsednika suda bolje. Dakle, lično sam spreman da vratim poslanički mandat ako mi bilo ko dokaže da je predloženo rešenje makar isto, a kamoli gore od prethodnog predsednika suda. Dakle, tačno je da je to za stručnu javnost, da je stručna javnost raspravi, jer se zna šta je pravosuđe kao jedan značajan deo vlasti. Naša tvrdnja i ono gde lično stojim da je svako predloženo rešenje direktno bolje od svog prethodnika. Drugi deo, koji se opet ponavlja i nije zgoreg još jednom to izneti, a to je da postoje pritisci na rad odbora. Pritisaka na rad odbora nema i ovde je prisutan gospodin ministar Batić nema uticaja na predlaganje. Vode se široke konsultacije, ali pritisaka i uticaja partijskih sa bilo koje strane izDOS-a na rad ovog odbora nema. Ako bi se to radilo partijski, ako bi se radilo mimo pravila struke, takođe bih vratio poslanički mandat, napravio konferenciju za štampu i rekao - izvinite, vrše se pritisci, ja u tome neću da učestvujem. Dakle, toga nema. Samo još vrlo kratko u pogledu stanja pravosuđa i u pogledu samog ovog predlaganja. Rečeno je da bi trebalo raspraviti između više kandidata. Odbor za pravosuđe i upravu uvek predlaže jedno rešenje Narodnoj skupštini. Proceduralno on ne predlaže dileme, nego uvek usaglasi i kaže - to je naš stav, pa vi izvolite izjasnite se, Narodna skupština to može da prihvati ili ne i time vraća Odboru na rad. Bila je izražena sumnja da će u nekom narednom trenutku postojati opasnost da nekakve lokalne partijske strukture DOS-a izvrše upliv i naprave nekakve predloge predsednika sudova, naročito po unutrašnjosti, koji bi onda bili predloženi za predsednike sudova u tim sredinama. U Odboru za pravosuđebili bi dobro došli i predstavnici Srpske radikalne stranke, koji bi onda mogli sasvim argumentovano da nam kažu za svaki predlog da je neprihvatljiv zato što je nestručan, nepošten ili već sve to što treba i naravno da niko ne bi stao iza nekog čoveka koji je loš. Prema tome, saradnja u Odboru omogući će da je, kada mi svi ukrstimo svoje podatke, veomamala verovatnoća da izrazito loš predlog prođe. Toga skoro da nije moguće da bude, ako budemo svi sarađivali na tom poslu, a to je veoma važna stvar. Na kraju, moram da kažem, neću ići mnogo unazad, ali reći ću vam u onom delu koji znam i da razjasnimo tu dilemu da li mi razumemo parametre koji postoje u pravosuđu. Ako uporedite 1984., 1985. i 1986. godinu i koeficijente broja sudija i primljenih predmeta, predmeta u radu i onaj zbirni koeficijent ažurnosti, sada se obraćam samo onom delu stručne javnosti koja razume o čemu ja govorim, i uporedite ga sa tim koeficijentima danas kojipostoje u pravosuđu, ovo pravosuđe je pet i po puta gore od onog pravosuđa koje je prethodna vlast nasledila. Dakle, kada se govori o nekom prethodnom režimu koji je ključne stvari poremetio u pravosuđu, ne, ovaj režim posle koga dolazi DOS je pet i po puta pogoršao stanje u odnosu na trenutak kada je on došao na vlast.
Stvarno lepa priča, gospodin je dobar orator i kada slušamo daj Bože da bude ovako kako on kaže, ali ja vas gledam u oči, vas poslanike DOS-a, poštenja radi da izađete ovde i kažete da već nemate gotova kadrovska rešenja i da vi niste kadrovisali u pravosuđu u vašim mestima. Pozivam ove iz Arilja, iz Kraljeva, Novog Pazara, Kruševca itd., uglavnom vas ima iz svih tih gradova, da izađete ovde i kažete da vaše stranačke strukture u tim opštinama već nemaju gotova rešenja. Garantujem da možete da ih izdiktirate. Znači, sada možemo da vidimo kompletnu sliku budućih kadrova u pravosuđu Srbije. Par mesta koja niste rešili sada kadrovišete ovde u restoranu i zato vas nema u Skupštini. Sada kadrovišete i svađate se. Inače, vaša priča, gospodine, je ekselent.
Da li se još neko javlja za reč?
Dame i gospodo narodni poslanici, bez obzira što formalno ministar pravde Republičke vlade nije predlagač kandidata koji treba danas da budu izabrani za predsednike sudova, mogu da izrazim svoje zadovoljstvo što se nije čula ni jedna primedba na ličnost predloženih kandidata. To je najbolji znak da je Odbor za pravosuđe Narodne skupštine Republike Srbije predložio zaista kvalitetne kandidate, ljude koji su veliki pravni stručnjaci i ljude koji imaju visok moralni integritet. Kao ministar pravde nisam ni na koji način uticao na predlaganje kandidata. Do te mere da se čak nisam ni sreo sa predloženim kandidatima. Možda nekome liči na demagogiju, ali želja je i nove Vlade i mene kao ministra pravde da stvarno stvorimo sistem slobodnog i nezavisnog pravosuđa. S druge strane, pošto po logici stvari snosim odgovornost za resor pravosuđa, obavio sam niz konsultacija i, verujte, iz reda sudija, advokata, ljudi koji imaju različite veze sa pravosuđem, dobio sam apsolutno uveravanje, pogotovo za ličnost predloženih kandidata za predsednika Vrhovnog suda i predsednika Okružnog suda, kao i za sve druge predložene kandidate, da je zaista najbolji mogući izbor. To je na neki način potvrđeno i činjenicom da niko od poslanika nije prigovorio na ličnost predloženih kandidata. Zašto se pošlo od Beograda? Zato što je ovde broj predmeta u sudovima najveći, što je koncentracija i finansijske moći, kapitala i kriminala, po logici stvari, ovde najveća. Mi nismo želeli da juče, prilikom donošenja odluke o razrešenju predsednika sudova, unedogled iznosimo primedbe na rad tih sudova, jer bi ova sednica trajala danima. Verujte, dobijam na tone materijala uopšte na rad pravosuđa. Gospodin Jojić je malopre, kao čovek koji je bio ministar pravde, govorio o ažurnosti, odnosno neažurnosti, koja je dramatična, a da ne govorimo o drugim stvarima koje zadiru već i u pitanja različitih vrsta odgovornosti. Dakle, prilikom izbora predsednika sudova, prilikom izbora sudija neće biti nikakvog revanšizma, neće biti nikakve odmazde, nikakve veze ovo nema sa bilo kakvompartijskom, stranačkom ili bilo kakvom drugom pripadnošću. Najveći broj sudija u Srbiji, ogroman broj, 90% ljudi je časno i pošteno obavljalo svoj posao i neće ti ljudi biti smenjeni. Jednostavno, oni su bili demotivisani, uhvatila ih je apatija, imali su bedne i mizerne plate. Čoveka morate podstaći i motivisati da radi posao. Da bi čovek mogao biti slobodan i nezavisan on i materijalno mora biti slobodan i nezavisan. Rekao sam juče, ovde su sudije okružnih sudova koji su izricali smrtne kazne, koji su odlučivali o nečijoj slobodi, životu i smrti, imali plate ispod 200 maraka. Nema tu slobodnog i nezavisnog sudstva. Dakle, nema odmazde, nema revanšizma i u pogledu izboranosilaca pravosudnih funkcija koji će uslediti na redovnom zasedanju, bez obzira na priče o kadriranju, čuo sam ih i ja i dobio gomilu raznoraznih predloga od svih i svakoga. Neće biti toga, neće biti partijskog sudstva, jednostavno Vlada Republike Srbije,i o tome smo se dogovorili na predlog ministra pravde na današnjem kolegijumu, formiraće neku vrstu komisije u koju će ući i predstavnici Ministarstva pravde, i Odbora za pravosuđe Republičke skupštine, i sudskih kolegijuma, i lokalnih advokatskih komora i društva sudija, Udruženja pravnika, ako treba i pravnih fakulteta, i lokalnih organa vlasti, bez obzira ko je u lokalu na vlasti i pokušaćemo da za nosioce pravosudnih funkcija izaberemo zaista stručne i kompetentne ljude. Dakle, svi ti prigovori će moći da se istaknu, ali onda kada izbor tih nosilaca pravosudnih funkcija dođe na red. Jednostavno, stručnost i moralni integritet moraju biti dva osnovna i dva jedina kriterijuma pri izboru nosilaca pravosudnih funkcija. Spočitavano je, naravno ministru pravde sve i svašta. Nitihapsim, nitisudim i, verujte, sada sam od gospodina Vučića, verovali ili ne, čuo ko je zatražio pritvor za gospodina Milanovića. Dakle, ne znam ni ko je zatražio, kaže gospodin Andrija Milutinović. Nema DOS, hvala Bogu, sa Andrijom Milutinovićem nikakve veze. Podneo je zahtev za razrešenje, razrešen je Andrija Milutinović i dakle, ne znam ni ko je podneo zahtev za sprovođenje istrage, ne znam ni ko je tužilac, ne znam ni koji je sud nadležan. Možda to vama zvuči neverovatno, ali poenta svega je slobodno i nezavisno sudstvo. Mi smo na nivou Vlade utvrdili jedan kodeks ponašanja i svi članovi Vlade su se obavezali da niko neće intervenisati ni u pravosuđu, ni u policiji, ni u javnim preduzećima, ni u finansijskoj policiji, ni bilo gde. Može svaki član Vlade da zatraži i dobije izveštaj o svemu i svačemu, ali niko nema pravo da bilo gde interveniše. I, slobodno recite da li postoji i jedan predsednik suda ili jedan sudija u Srbiji kod koga je ovaj ministar pravde bilo šta tražio, po bilo čemu intervenisao, bilo koga protežirao da bude kao kandidat za predsednika suda, sudiju, javnog tužioca itd. Slobodno ću svima pogledati u oči, jer toga nema. Moramo stvoriti sistem slobodnog i nezavisnog sudstva i moramo podići taj stub, koji čini slobodno i nezavisno sudstvo ne samo praznom retorikom i ne samo sporadičnim izborom. Vlada će uskoro ponuditi jedan novi, savremeni zakon o sudovima. Ovaj zakon je potpuno anahron. Mi smo o njemu juče raspravljali. Može da se tumači i ovako i onako, jer je bio takav i bio je u funkciji neke druge vlasti i nekih drugih potreba te vlasti. Donećemo dakle, novi zakon o sudovima, novi zakon o javnom tužilaštvu, novi zakon o advokaturi, učinićemo ih savremenim, shodno potrebama ovog naroda i ove države, kao i kompatibilnim sa propisima Evropske unije, jer hoćemo u Evropu. Hoćemo da živimo kao sav normalan svet. Da bi to postigli, moramo da imamo slobodno i nezavisno sudstvo, da podignemo plate sudijama i javnim tužiocima, nosiocima pravosudnih funkcija, da zaista budu slobodni i nezavisni. Rekao sam juče gospodo, ovde je predsednik Ustavnog suda ekonomista Ratko Butulija, to može da bude samo u Srbiji. Ovde Vrhovni sud ove zemlje nema svoju zgradu, to može da bude samo u Srbiji. Ovde 13 sudija Vrhovnog suda je steklo uslov za starosnu penziju, a imamo sjajnih, mladih kadrova, velikih kapaciteta, koji su uključeni na Internet, koji prate uporednu praksu. Upoznao sam nekoliko ljudi koji su bez ikakve šanse bili do sada. Treba nam sveža krv, treba nam ta mladost i pamet da ostane ovde, a ne da po belom svetu tumaraju, da tamo traže svoju sreću. Oni će ostati ovde, oni će biti stub novog, slobodnog i nezavisnog sudstva. Hvala vam. [[Aplauz.]]
Replika, gospodin Vučić.
Dame i gospodo, moram da ukažem na nekoliko činjenica. Ministar Batić je pomenuo u svom izlaganju da Vrhovni sud Srbije nema čak ni svoju zgradu. Nema je, zato što je srušena. Srušili su je oni koje primate sa najvećim državnim počastima. Oni su je srušili, a to je Nemanjina broj 9. Vlada je kupila tu zgradu, Vrhovni sud je tu trebalo da bude smešten, ali nije mogao da bude smešten, pošto je veliki demokrata, kako ga danas nazivate i primate ga svi od reda, Havijer Solana naredio da se ta zgrada sruši. [[Aplauz radikala.]] Što se tiče onoga o čemu sam govorio,nisam rekao da je gospodin Batić nijednog trenutka bio direktno umešan, već sam pratio i to pre nego što sam išao na put, pratio sam program državne televizije. Na državnoj televiziji sam video intervju gospodina Milutinovića, u kome je on govorio o nekom svom pomoćniku, zameniku i o tome kako će biti određen pritvor Dragoljubu Milanoviću. Ja sam to video u državnim medijima. Niko mi drugi nije pružio nikakvu informaciju, da ne bi došlo do zabune u javnosti ili da bi neko to na pogrešan način protumačio.Samo želim dakažem da je ovo što je rekao gospodin Batiću kontradikciji sa onim što su govorili predstavnici DOS-a, pre nego što se gospodin Batić pojavio u ovoj sali. Pre svega gospodin Budišin i gospodin Šabić. Oni su, pravdajući hapšenje Dragoljuba Milanovića, doduše bez argumentacije, rekli da se to ostavi nadležnim, sudskim i državnim organima, da će to biti potpuno dostupno javnosti, da će svi biti upoznati sa činjenicama, uz gromoglasno odobravanje skupštinske većine. Valjda su naročito radosni što je neko iza rešetaka, a to im se posebno dopada, posebno im se sviđa. Gospodin Batić kaže, da niko od državnih organa sa tim nema nikakve veze. Dobro bi bilo da dobijemo informaciju, pošto smo dobili preko medija informaciju da je pušten izvesni čovek, koji je priznao da je počinio krivično delo i kriminalne radnje - Bogoljub Arsenijević - Maki, koji je otvoreno rekao da se spremao i da je želeo da uništi zgradu Savezne skupštine. Puštena je albanska teroristkinja Fjora Brovina iz zatvora,i to je uradio predsednik SRJ, ali niko u javnosti ne zna zbog čega je tačno uhapšen Dragoljub Milanović. Dobro bi bilo da nam to kažete. Ja ću vam reći zašto sam zainteresovan. Ćutao sam sve vreme, bio sam, a nikoga od vas nisam video kada se ta strašna tragedija dogodila i nisam video čak ni na komemorativnim skupovima, na ispraćaju ljudi koji su poginuli. Ja sam tamo bio kao čovek, a ne kao ministar i vi me niste mogli ni videti. To vam sada govorim prvi put. To je bilo kada su ti ljudi već poginuli, da to imate u vidu. Nikada mi nije palo napamet ni u tom trenutku, iako smo imali mnoge sukobe sa predstavnicima SPS-a.
Vreme.
Znate, gospodin Ivković je bio u Vladi Srbije. Jesam li vam nekada, gospodine Ivkoviću, rekao da ste to Vi organizovali ili da je bilo ko drugi naručio to u državnoj televiziji? Da je neko drugi to znao? Treba biti ne veliki, ali treba biti samo normalan, pa shvatiti šta se tu zaista dogodilo. Dželati su postali naši dobri prijatelji. Karla Del Ponte će da nam kaže ko je gađao zgradu državne televizije i Havijer Solana će da nam kaže ko je odgovoran za ubistvo, a on naredio napad na Srbiju i SRJ. One za koje ne postoje nikakvi dokazi, nikakvi...
Opominjem Vas za vreme, ovo vreme za repliku je tri minuta.
Završavam, gospodine predsedniče. Za one za koje ne postoje nikakvi argumenti, osim tone hartije potrošene u štampi, hiljade minuta raznih priča, trudio sam se da pronađem neki argument, da čujem neku činjenicu. Nisam je čuo danas, nisam je pročitao ni u jednoj novini, ni u jednoj jedinoj, ni jednu jedinu reč, ni jednog jedinog argumenta. Neka izađe neko, neka kaže, ja vam kažem uhapšen je čovek, da niko ne zna zašto je uhapšen. Leži u zatvoru, u pritvoru, ne zna se zašto leži u pritvoru. Ja se sekiram zato što je u pitanju čovek i nije važno što to nije moj partijski kolega.
Gospodine Vučiću, pet minuta ste već govorili.
Molim Vas da imate u vidu da ne budete tako radosni, i kada budete izgubili vlast, a nadam se ne linčom i da neće vas nikakvi kriminalci i banditi, njih dvadeset, tući na ulici nigde, kao što su neke tukli... (Glas iz sale: "Neka nas tuku, ako zaslužimo".) Niko to, uvažena gospođo iz ženske političke mreže, nije zaslužio. Ja nisam znao da se ta ženska politička mreža zalaže za linč. Niko to nije zaslužio. Nije to zaslužio Dragoljub Milanović, a niste ni vi koji ste mnogo gori od Dragoljuba Milanovića. Nikada vas niko neće linčovati, a uvek ću se truditi da vam se to ne desi. Ja vas samo upozoravam da gledate i da imate u vidu, da će doći do promene vlasti. Ja se nadam brzo, a vi se nadate sporo, ali će sigurno doći. Kada dođe, sve ćemo učiniti da vam se ne dešava ovo što se danas dešava svima, koji drugačije politički misle od vas. Hvala.
Replika, gospodin Batić, a zatim gospodin Šabić.
Nemam posebno namere da polemišem, ali de fakto Vrhovni sud Srbije nema svoju zgradu i Vlada Republike Srbije će, nadam se, vrlo brzo obezbediti da Vrhovni sud Srbije, jer to je simbol pravnog sistema, simbol pravne države, uskoro dobije svoju zgradu. Druga stvar, nadam se da je prošlo vreme kada će neki ljudi postajati ministri pravde, jer su bili scenaristi izbornih krađa, da je prošlo vreme kada će neki ljudi, kao predsednici Vrhovnog suda ,biti predsednici Republičke izborne komisije, na kojoj se utvrde brojne nepravilnosti, brojne stvari koje ne smeju da se događaju. Što se tiče odgovornosti, ona mora da bude aksiom, odgovornost svih, i bivših nosilaca vlasti, i sadašnjih i budućih. Odgovornost mora da bude paradigma. Neće ni Vlada, neće ni parlament raspravljati o bilo čijoj pojedinačnoj odgovornosti. Mislim da se tu, slušao sam na radiju, dolazeći kolima ovamo, i gospodina Šabića i druge predstavnike DOS-a, tu se potpuno slažemo. Odgovornost će utvrđivati pravosudni organi, i nema tu šta da traži ni ministar pravde, ni Vlada, ni parlament. Jednostavno, to je slobodno i nezavisno sudstvo.
Replika, gospodin Šabić.
Dame i gospodo, potrudiću se da budem sasvim kratak. Javljam se samo zato što me je kolega Vučić, zapravo, prozvao. Šta je problem? Kolege, evo odustajem.
Reč ima narodni poslanik Branislav Ivković, treće javljanje.
Sa velikim zadovoljstvom sam saslušao završno izlaganje ministra pravde u Vladi Republike Srbije, jer ono što je on govorio je sigurno ono što svaki poslanik u ovoj skupštini podržava. To je slobodno i nezavisno sudstvo, poboljšanje položaja radnika u pravosuđu. Konačno, rekao je jednu zaista veliku istinu, da je ogroman broj poslenika u pravosuđu izuzetno dobro i savesno radio svoj posao. Nisam mislio da se javim za reč. Međutim, u replici je počeo da govori o nečemu što me je nateralo da donesem, u utorak 6. 2. 2001. godine, novine "Glas javnosti" - DHSS, o sednici Skupštine Srbije - slobodno i nezavisno sudstvo. Hapšenje odmah posle zasedanja. Toliko o slobodnom i nezavisnom sudstvu i nepostojanju uticaja Demohrišćanske stranke Srbije na ponašanje pravosuđa u Srbiji. Zaista nisam mislio da se javim. Što se tiče zgrade Vrhovnog suda Srbije, želim da vam kažem da je Vlada Republike Srbije, u teškim vremenima, (da li sammožda nešto slagao), kad je Vojska Jugoslavije, želeći da rešava stambene probleme svojih ljudi, u suštini, postigla dogovor da Nemanjina 9 bude u stvari objekat Vlade Republike Srbije, gde će biti smešten i Vrhovni sud Srbije, i Ustavni sud Srbije i Ministarstvo pravde. Zaista, činjenica je da je to jedan od objekata koji je NATO agresor uništio.
Reč ima narodni poslanik Gordana Pop - Lazić, a zatim narodni poslanik Slobodan Janjić. Molim vas da, pre nego što izađete za govornicu, ubacite kartice. Budite ljubazni.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predstavnici Vlade u egzilu i poštovani ministre Batiću, koji ste prisutni ovde, Vi ste u svom izlaganju rekli da ćete vrlo brzo predložiti, kao Vlada, Zakon o sudovima, Zakon o javnom tužilaštvu, Krivični zakon i Zakon o krivičnom postupku. Vi ste to i obećali svojim programom. Rekli ste, doduše, prvih sto dana nove Vlade. Ali, niste ni u tom programu sakrili ko će vam te predloge zakona sačiniti. Pročitaću šta piše u tom programu. "U prvih sto dana svog mandata da u skupštinsku i na javnu debatu da predloge ključnih sistemskih zakona", koje posle nabrajate. "Svaki od dole navedenih zakonskih predloga mora biti u potpunosti usaglašen sa važećim zakonodavstvom Evropske unije, a sačiniće ga naši pravnici i ekonomisti, u saradnji sa ekspertima OEBS-a i drugih relevantnih međunarodnih organizacija". Ja shvatam da Vlada, prilikom utvrđivanja predloga zakona, još dok su oni u formi nacrta, konsultuje uporedno pravo, i sve ono što su, kao iskustvo, u određenoj problematici neke druge evropske države ili države u svetu, imale. Ali, ako se nama u kuhinji OEBS-a budu pravili zakoni, videćemo našta će ti zakoni ličiti. Uzgred budi rečeno, u Ministarstvu za rad i socijalnu politiku, ministar je već imao prilike da sa predstavnicima, da li Irske vlade ili neke međunarodne organizacije, dogovori da program socijalne politike sačine Irci.
Ja Vas molim da vodite računa šta je na dnevnom redu.
Prema tome, znamo gde se šta kuva. Ali, ja sam izašla za govornicu da nešto drugo, čisto formalno - pravno prozovem i ministra pravde i gospodina Hibera, da mi objasne. Mi smo juče u formi opšteg akta doneli Predlog odluke o stavljanju van snage odluka o razrešenjima sudija. Na kraju te odluke, pod rimsko dva, stoji: "Ovu odluku objaviti u "Službenom glasniku Republike Srbije"". Ta odluka je objavljena pod jučerašnjim datumom u "Službenom glasniku Republike Srbije". Uobičajeno je, kada se radi o opštem pravnom aktu, a vi ste ovo predstavili kao opšti pravni akt, da u njemu stoji da zakon ili odluka stupa na snagu u roku od osam dana, od dana objavljivanja ili danom objavljivanja u "Službenom glasniku". Zbog togapostavljam to pitanje formalno - pravne prirode jer se postavlja pitanje da li onda gospođa Karamarković, koja je predložena za predsednika Vrhovnog suda, može danas biti birana na tu funkciju? Zbog čega? Zbog toga što, ukoliko nemamo određenje kada neka odluka stupa na snagu, onda, pretpostavljam da važe odredbe Ustava, odnosno člana 120. Ustava, koji kaže: "Zakon, drugi propis ili opšti akt, stupa na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja, osim ako iz izričito opravdanih razloga nije predviđeno da ranije stupi na snagu". Toliko. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Janjić (odustaje.) Nemamo više prijavljenih govornika.Gospođo, ne mogu Vam dati reč. Vi ste u okviru ove tačke već govorili.
O Poslovniku.
Ja sam bio napolju, izvinite. Izvolite.
Gospodine predsedniče, vidim da se nekako skrpljenoj većini DOS-a na prepodnevnom zasedanju Četvrte vanredne sednice žuri da se i ova tačka dnevnog reda obavi što pre, i da vaši, kadrovski sačinjeni, brižljivo birani kadrovi za mesta predsednika sudova, budu izabrani. Međutim,želim da se osvrnem na nešto što je izrekao sam ministar pravde, koga smo imali priliku malopre da čujemo, a i na ličnu bojazan šta će dalje da se dešava u srpskom pravosuđu, na osnovu svega onoga što su i poslanici DOS-a izgovorili za skupštinskom govornicom, a pre svega sam ministar. Kao što ste čuli od kolega poslanika SRS, mi srpski radikali zaista nemamo razloga da pojedinačno govorimo o predloženim kandidatima. Šta bismo mi mogli o njima da znamo, pogotovu mi koji ne živimo na teritoriji Beograda, a juče u popodnevnim satima smo dobili i za gospođu Leposavu predlog i za ostale sudije, onda kada ste vi jednom neustavnom odlukom, potezom Narodne skupštine Republike Srbije, razrešili prethodne predsednike opštinskih sudova. Ovde se postavlja zaista jedno logično pitanje kako će biti uređeno srpsko pravosuđe ubuduće i kako će izgledati opštinski i okružni sudovi na teritoriji cele Srbije? Ja, kao što znate, dolazim iz Kragujevca i tamo imamo sutuaciju da je od pre četiri meseca, od kada je gospodin prethodni predsednik opštinskog suda, Nikola Popović, koga ste juče razrešili, podneo zahtev za razrešenje, imenovan v.d. predsednik Opštinskog suda, za koga ne mogu da kažem da nije sa liste podobnih i da nije brižljivo kadriran na listi DOS-a. Argumentaciju za to imam u činjenici da se on kao takav i kao podoban za to mesto dokazao još 1996. godine, kada je učestvovao u radu Gradske izborne komisije, a zatim pre septembarskih izbora prošle godine u konsultacijama sa tadašnjim sekretarom Skupštine grada i predsednikom Gradske skupštine, govorilo se o tome, koji bi to sudija bio podoban da obavlja funkciju predsednika Gradske izborne komisije. Da li jedan od njih i kadrovski na listi jedne političke partije dokazao, a onda su presudili u korist drugog i to nije bio sadašnji, a to nije ni v.d. predsednik Opštinskog suda. Postavlja se pitanje, kada ćete da krenete sa imenovanjima predsednika sudova širom cele Srbije, jer samo u Šumadijskom okrugu, kolikoznam, imate slučaj za dva v.d. predsednika opštinskih sudova i zaista bih želela da znam koliko dugo oni mogu na taj način da obavljaju tu veoma odgovornu funkciju. Sa druge strane, pokreće se jedno drugo pitanje, kako će da reaguju aktuelne sudije i u opštinskim i u okružnim sudovima. Ovde, u ovom sazivu Skupštine Srbije, sedi kolega koji je iz političke stranke ministra Batića i njega zaista bije takav glas, a to je za njega pozitivno u našem gradu, da je on dobar selektor u svim oblastima. Njemu treba odati priznanje za taj posao koji radi u okviru političke grupacije DOS, te interesne grupacije i to se pokazalo već u oblasti kragujevačke privrede. O tome pišu i takozvani nezavisni, i slobodni mediji i zaista se sada postavlja pitanje, da li će uvaženi kolega tako dobro da obavi posao i kada su u pitanju budući predsednici sudova ili buduće sudije? Postavlja se logično pitanje, da li vi možete na isti način kao što ste juče stavili van snage odluku za predsednike opštinskih sudova u Beogradu i Okružnog suda, da sada zbog političke nepodobnosti i simpatija, i antipatija, razrešavate sudije širom opštinskih i okružnih sudova. Još nešto, ovde se pokrenulo pitanje, i o tome je govorio kolega, gospodin Vučić i koleginica Gordana Pop-Lazić, šta je sa zgradom koja treba da se obezbedi za Vrhovni sud Srbije. Zaista je to tragično i strašno da vi osim što amnestirate i tako dočekujete zločin, zaboravljate pojedinačno svaki slučaj genocida koji su ti zlikovci izvršili nad srpskim narodom, bilo da je u pitanju Beograd, Surdulica, Kragujevac, bilo koji grad u Srbiji. Vi zaboravljate šta se sve dešavalo tih dana i koji su to sve objekti tog dana bombardovani...
Vreme.
Kada je tik uz Bolnicu u centru Grada Beograda porušena od strane zlikovaca iz NATO alijanse zgrada u Nemanjinoj broj 9, koju je nekoliko meseci pre toga Vlada predvidela za rad, za novu zgradu Vrhovnog suda. Prema tome, ja vas zaista molim da ovde ne idemo sa nekim praznim demagoškim pričama o tome da neće biti lista podobnih i nepodobnih, kada me već sadašnje stanje u pojedinim oblastima uverava da nije tako.
Za reč se javio i narodni poslanik Nebojša Leković.
Molim vas, ja ću vrlo kratko, samo istine radi, znači zarad istine, jer sam ja član Odbora za pravosuđe. Odbor za pravosuđe je jedini nadležan da predlaže Narodnoj skupštini nosioce pravosudnih i javnotužilačkih funkcija. Znači, nikakvog stranačkog kadriranja nema, niti će to Odbor dozvoliti istine radi. Druga stvar, oko stanja u Kragujevcu, ja dolazim iz Kragujevca i dobro znam šta se radi u tom sudu, nikakvog stranačkog kadriranja po sudovima neće biti, to budite uvereni i Odbor za pravosuđe će se baviti samo po kvalitetu i po rezultatima rada. Hvala.
Stekli su se uslovi da pređemo na odlučivanje. Tokom diskusije ... (Aleksandar Vučić, dobacuje sa mesta: Predsedniče vi kršite Poslovnik, po Poslovniku je pauza, morate da pitate narodne poslanike ...). Gde piše u Poslovniku da je pauza u 13,00 časova? Stekli su se uslovi da pređemo na odlučivanje. Tokom rasprave, ovo vas pitam zbog toga što je Poslovnik neprecizan u jednom delu, pa odlučivanje, odnosno način odlučivanja zavisi od sledeće stvari. Dakle, tokom diskusije pomenuta su neka od imena kandidata, bar je takav moj utisak, ni jedan od kandidata, a to je u nekoliko diskusija istaknuto, nije osporen. Da li neko od poslanika koji je pomenuo ime osporava kandidaturu nekoga od predloženih kandidata? Ako nema, onda su se stekli uslovi da odlučujemo, a tako je predviđeno u slučaju da nema osporenih predloga, da pređemo na odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke o prestanku funkcije nosiocima javnotužilačke funkcije. Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum za odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 122 poslanika, protiv 14, uzdržanih je 23, nije glasalo 12, a ukupno prisutan 171 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke. Prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke o izboru predsednika sudova opšte nadležnosti. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice. Konstatujem da imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru predsednika sudova opšte nadležnosti. Molim da glasate. Zaključujem glasanje i konstatujem da je za glasalo 117, protiv 5, uzdržanih 37, nije glasalo 7, ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog odluke. Prelazimo na odlučivanje o Predlogu odluke o izboru predsednika Vrhovnog suda Srbije. Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Konstatujem da imamo kvorum za odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog odluke o izboru predsednika Vrhovnog suda Srbije. Molim narodne poslanike da glasaju. Zaključujem glasanje i konstatujem da je za glasalo 127, protiv 13, uzdržanih 30, nisu glasala četiri, ukupno prisutna 174 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog odluke o izboru predsednika Vrhovnog suda Srbije. Dozvolite mi da u vaše i u svoje ime čestitam svim izabranim nosiocima pravosudnih funkcija i poželim uspeh u radu [[aplauz]] Podsećam vas da je članom 44. Zakona o sudovima predviđeno da predsednik Vrhovnog suda položi zakletvu pred Narodnom skupštinom. Molim gospođu Leposavu Karamarković, kojoj posebno čestitam, jer je prva žena predsednik Vrhovnog suda Srbije u istoriji srpskog pravosuđa, da položi zakletvu [[aplauz]]
Zaklinjem se da ću se u svom radu pridržavati Ustava i zakona, da ću svoju dužnost u sudu vršiti savesno i nepristrasno i da ću štititi ustavnost i zakonitost.
Molim predsednika Vrhovnog suda Srbije da potpiše tekst zakletve [[aplauz]] Ovim je četvrta vanredna sednica zaključena. Ja vas podsećam da će se odmah, na prvom spratu, sastati predstavnici, odnosno predsednici poslaničkih grupa, na jedan kraći sastanak, da će biti održana konstitutivna sednica, u prizemlju, Odbora za odnose sa Srbima van Srbije, i imam molbu da obavestim da je sednica Poslaničke grupe DOS-a, posle ovih sastanaka, u velikoj sali, na istom ovom spratu.