27. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 40/2009 Sb., trestní zákoník, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 169/1999 Sb., o výkonu trestu odnětí svobody a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 293/1993 Sb., o výkonu vazby, ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 588/ - druhé čtení Z pověření vlády předložený návrh zákona uvede ministr spravedlnosti Robert Pelikán. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, v daném případě jde o jednoduchý, leč velmi podstatný návrh, kdy přecházíme, nebo chceme přejít z toho, že dnes o tom, v jakém typu věznice se vykoná trest, rozhoduje soud v rámci ukládání toho trestu, protože se to chápe, toto staré pojetí, vlastně jako ostrost toho trestu, tak přecházíme na systém, kdy takto existují jenom dvě kategorie vlastně, nebo budou existovat, existovaly by jenom dvě kategorie. A v rámci té velké, nebo hlavní kategorie by nadále o konkrétním způsobu výkonu trestu rozhodovala sama administrace věznic, to znamená Vězeňská služba, plynule a pružně podle toho, jak se ten daný odsouzený jeví v tom výkonu trestu z hlediska svého chování a možností nápravy. Je to pojetí, které je moderní, postupně ho zaváděly státy na západ od našich hranic a všeobecně se osvědčilo. Takže jsem velice rád, že vám mohu tento návrh představit, a věřím v jeho podporu. V rámci projednávání ve výborech byla hlavně diskutována otázka případného opravného prostředku proti rozhodnutí věznice, kde nakonec na návrh poslanců a v součinnosti s nimi, jak vám pravděpodobně paní zpravodajka řekne podrobněji, jsme ten systém změnili tak, aby se dostal snáze přece jen pod kontrolu soudů. I s touto variantou plně souhlasíme. Nám jde hlavně o to, aby došlo k té principiální změně. Děkuji.
Já vám také děkuji, pane ministře. Návrh jsme v prvém čtení přikázali k projednání ústavněprávnímu výboru jako výboru garančnímu. Dále byl tisk přikázán výboru pro bezpečnost. Usnesení ústavněprávního výboru byla doručena jako sněmovní tisky 588/1 a 4, usnesení a záznam z jednání výboru pro bezpečnost vám byly doručeny jako sněmovní tisky 588/2 a 3. Prosím, aby se ujala slova zpravodajka ústavněprávního výboru poslankyně Marie Benešová a informovala nás o projednání návrhu ve výboru a případné pozměňovací návrhy odůvodnila. Prosím, paní poslankyně.
Děkuji, pane předsedající. Dámy a pánové, ústavněprávní výbor projednal tisk 588 dne 2. září tohoto roku na své 71. schůzi. Po vyjádření pana ministra Pelikána, dále po zpravodajské zprávě a po rozpravě ústavněprávní výbor předně doporučil Poslanecké sněmovně Parlamentu, aby návrh schválila. Dále doporučil Poslanecké sněmovně Parlamentu, aby přijala k tomuto návrhu zákona následující změny a doplňky. Pro stručnost si dovoluji odkázat na písemné usnesení ústavněprávního výboru, neboť změn a doplňků jsou celkem dvě strany. Jenom odůvodním asi takto: Jedná se o pozměňovací návrh prof. Válkové, který byl zapracován do tohoto textu v symbióze se stanoviskem Ministerstva spravedlnosti a po debatě, která byla v podstatě jednoznačná a tento pozměňovací návrh podpořila. Jak tady pan ministr již uvedl, jednalo se zejména o takovou změnu, kdy tedy o opravném prostředku budou rozhodovat trestní soudy. Na tom jsme se shodli. Na závěr ústavněprávní výbor pověřil předsedu výboru, aby usnesení předložil předsedovi Poslanecké sněmovny, zmocnil mě jako zpravodaje, aby na schůzi Poslanecké sněmovny byla podána zpráva o výsledcích projednávání tohoto návrhu zákona, a zmocnil mě, aby ve spolupráci s legislativním odborem Kanceláře Poslanecké sněmovny byly provedeny příslušné legislativní změny. Pokud někdo bude potřebovat, vyjádříme se k tomu podrobněji.
Já vám děkuji. Nyní prosím zpravodajku výboru pro bezpečnost poslankyni Helenu Válkovou, aby nás informovala o projednání návrhu ve výboru a případné pozměňovací návrhy odůvodnila. Prosím.
Děkuji, pane předsedající. Milé kolegyně, milí kolegové, my jsme po relativně bouřlivé diskusi, a vlastně jsme byli také jedni z iniciátorů toho, že se otevřel - spolu s ústavněprávním výborem - ten problém a řešil se, kdo bude rozhodovat o opravném prostředku, který si odsouzený, který bude zařazen někam a bude chtít přeřadit samozřejmě do té mírnější vnitřní diferenciační skupiny, takto to pracovně nazývám, kdo o tom bude rozhodovat, aby nedošlo, jak tady říkala paní zpravodajka z ústavněprávního výboru kolegyně Benešová, k uzavření systému, aby o rozhodnutí ředitele věznice nerozhodoval pouze generální ředitel nebo nerozhodoval generální ředitel Vězeňské služby. [[(18.30 hodin)]] Takže ty názory ve výboru pro bezpečnost byly relativně rozdílné a my jsme dvakrát hlasovali vždycky s výsledkem sedm ku sedmi, nakonec jsme tedy nepřijali žádné usnesení. Shodli jsme se ale na tom, že tím, že nejsme garančním výborem, tak protokol samozřejmě i z celého průběhu jednání byl k dispozici poslancům, členům ústavněprávního výboru. Výbor pro bezpečnost nepřijal žádné usnesení a vlastně nechal rozhodnutí na ústavněprávním výboru a ten nakonec naštěstí k závěru a k usnesení dospěl, jak jste tady před chvílí slyšeli. Děkuji.
Já vám děkuji, paní poslankyně. Otevírám obecnou rozpravu, do které eviduji jednu přihlášku - paní poslankyně Peckové. Prosím, máte slovo.
Dobrý podvečer, dámy a pánové, pane předsedající. Vloni v květnu konečně Česká republika připojila svůj podpis pod Lanzarotskou konvenci, tedy mezinárodní úmluvu o boji proti sexuálnímu násilí na dětech. Tím ovšem moje úloha neskončila. Teď je třeba ji naplňovat. A já jsem tedy využila otevření trestního zákoníku k tomu, abych navrhla drobnou změnu. Asi se všichni shodneme, že sexuální násilí na dětech patří skutečně k jednomu z nejodpornějších zločinů, a přesto mnoho pachatelů uniká spravedlnosti nepotrestáno. V čem je problém? Jednak v tom, že děti samy - a nezáleží příliš na věku - nejsou zcela schopny úplně rozlišit hranici, kdy se jedná o náklonnost a kdy se jedná již o sexuální zneužívání. O mnoho lépe na tom nejsou ani pracovníci, třeba pedagogičtí pracovníci, kteří s dětmi pracují, přicházejí do styku, protože následky sexuálního násilí na dětech se projeví na duši. Nebývají poznamenány modřinami. Takže zatímco asi učitel tělocviku dokáže poznat, že dítě je doma či jinde vystaveno fyzickému násilí, tak u sexuálního zneužívání tomu tak není. Ty rány na duši prostě tak snadno viditelné nejsou. A v neposlední řadě i osoby, které o tomto typu násilí vědí, se z nejrůznějších důvodů zdráhají ho oznámit, nebo ho přímo tají. Známe případy, kdy dívenka je zneužívána novým partnerem maminky a maminka z obavy, aby o tohoto partnera nepřišla, tento zločin neohlásí. Současná právní úprava sice zavazuje každého občana k oznámení trestného činu, má-li hodnověrné podezření, že byl spáchán, nebo se stal jeho svědkem. Tuhle možnost ale nemá lékař, většinou s odborností sexuologie, který se dozví o tomto jednání při vyšetření pacienta. Může oznámit pouze přečin zneužití dítěte za účelem výroby pornografie, protože je to taxativně uvedeno v § 368 trestního zákoníku. Trestný čin pohlavního zneužití dítěte ohlásit nesmí, a to ani orgánům činným v trestním řízení, ani OSPODu, protože taxativně v zákoně to uvedeno není a lékař nemůže hodnověrně určit, zda bude pacient ve zneužívání pokračovat. Aby tedy měl lékař legální možnost tento trestný čin oznámit, je potřeba taxativně v § 368 pohlavní zneužití dítěte uvést, a tak ve větší míře chránit děti před těmito zločiny, jejich pachatele stíhat a postihovat. Já vám děkuji za pozornost a přihlásím se v podrobné rozpravě k tomuto svému pozměňovacímu návrhu.
Já vám děkuji, paní poslankyně. Táži se, zda někdo další se hlásí do obecné rozpravy. Nikoho nevidím, v tom případě končím obecnou rozpravu. Zahajuji podrobnou rozpravu, do které eviduji vaši přihlášku. Prosím, máte slovo.
Ještě jednou dobrý podvečer. Já si dovolím se tímto přihlásit k pozměňovacímu návrhu, který i s důvodovou zprávou najdete v systému pod číslem 4506. Děkuji.
Já vám také děkuji a táži se, zda někdo další se hlásí do podrobné rozpravy. Nikoho nevidím. Táži se paní zpravodajky Benešové, zda usnesení výboru by nemělo být načteno v podrobné rozpravě, když by se o něm mělo dát hlasovat. Prosím, abyste načetla návrh usnesení, který byl přijat, abychom o něm mohli hlasovat ve třetím čtení.
Tak pro upřesnění v tom bodě II - budete muset tedy vyslechnout plný název, tak jak se ústavně právní výbor shodl. Tak předně... V názvu zákona se slova "zákon č. 293/1993 Sb., o výkonu vazby, ve znění pozdějších předpisů" nahrazují slovy "další související zákony". Za druhé. V části druhé bodě 1 -
Paní poslankyně, nemusíte to číst celé, stačí se odkázat na usnesení výboru.
Pane předsedající, to jsem již učinila ve své prvé řeči, že jsem odkázala na písemné usnesení.
Dobře. V tom případě děkuji. Jestli se někdo další nehlásí do podrobné rozpravy... Není tomu tak. V tom případě končím podrobnou rozpravu a táži se na závěrečná slova paní zpravodajky nebo pana navrhovatele. Není tomu tak. Končím druhé čtení tohoto návrhu. Já vám děkuji. Otevírám další bod a tím je