Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Osmu sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 89 poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika, predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoje ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika, te vas molim da radi utvrđivanja tačnog broja poslanika prisutnih u sali ubacite kartice u poslaničke jedinice. Hvala. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno, u ovom momentu, 145 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika želi reč, da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da) Samo da vidimo ko je prvi na redu. Reč ima narodni poslanik Selma Kučević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedniče, ja svoje pitanje danas upućujem ministarki privrede, gospođi Tanasković. U proteklom periodu mnogo toga smo mogli čuti o stanju ljudskih prava u Republici Srbiji. Nažalost nije bilo mnogo pozitivnih, a ni reprezentativnih stvari koje bi Srbiju učvrstile na tom njenom evropskom putu. Veoma zabrinjavajuća situacija u kojoj se nalaze nacionalne manjine, a dodatno je pogoršana pandemijom Kovida – 19, gde je još i relevantni faktori u zemlji svojim izjavama dodatno produbljuju jaz i daju materijal za još dosta negativnih izveštaja o stanju demokratije i ljudskih prava u Republici Srbiji. Dakle, stoga ja tražim objašnjenje od ministarke Atanasković da mi objasni šta znači, citiram – žao mi je što sada tu nije predstavnik Sandžaka, ali sam htela da ga zamolim i upozorim da vrši malo agitaciju usmeravanje svojih sunarodnika za imunizaciju, za vakcinaciju, jer kod njih je najmanji broj ljudi koji su prihvatili vakcinaciju da biste mogli da imate svu pomoć i što se tiče investicija i drugih pomoći iz naših projekata. Ne mogu ni svoje ljude da ugrozim, da dovedem u takvu sredinu, čak i medicinsko osoblje odbija da se vakciniše. Onda, povodom investicija u delu muslimanskog stanovništva, hoću da vam kažem, da imate mogućnost da dobijete pomoći sve, ali morate i vi da budete na liniji, mislim da ste me razumeli. Dakle, smatram izuzetno neprimerenim da bilo ko, a pogotovo jedan ministar u Vladi, ljude klasifikuje i deli po verskom i nacionalnom, a nisam čula da je ijedan drugi kraj bio uslovljen na ovaj način. Stoga moram da podsetim gospođu Atanasković i to da je Sandžak multinacionalna oblast, da je u Sandžaku tolerancija tradicija i da svaki pojedinac ima svoja verska, nacionalna, kulturna, lična i kolektivna osećanja i da se u to ne dira. Ministarka privrede obrazlaže da je odustala od posete gradovima Sandžaka iz razloga slabog odziva na vakcinaciju, te da građani imaju mogućnost na pomoć, ali da je ta mogućnost uslovljena. Ja zaista želim da verujem da je ministarka u tom momentu zaboravila da građani Sandžaka, kao i svi ostali građani Srbije plaćaju porez, PDV, takse i ostale obaveze koje su zakonom propisane, stoga na osnovu svega toga građani Sandžaka imaju svoja prava, prava koja ne mogu i ne smeju biti ni na koji način uslovljena, samim tim ni ograničena što bi jedan ministar u Vladi trebao da zna. Kada govorim o Sandžaku moram da spomenem i to da su građani Sandžaka apsolutno slobodni, slobodnu su da odaberu način i metod imunizacije. Dakle, ukoliko žele vakcinu onda su apsolutno slobodni da istu i prime. Takođe, ukoliko žele prirodnu imunizaciju, mi ćemo ih u tome apsolutno podržati zato što se sami zalažemo za prirodnu imunizaciju. Dakle, sve što sam već rekla takođe se odnosi i na medicinske radnike iz razloga što su to ljudi koji imaju svoje stručno znanje i obrazovanje, te na osnovu kojeg će donositi odluke o sopstvenoj imunizaciji. Želim da ministarka privrede shvati da stvari u Sandžaku ne funkcionišu na ovaj način, pogotovo ne funkcionišu ovakvim uslovljavanjem i ograničavanjem, te je pozivam da se izvini građanima Sandžaka zbog ovakvog načina ophođenja i zbog uslovljavanja, te da na temelju dijaloga i dobrih odnosa stavimo tačku na ovakav način komunikacije, te da mnogo više vremena pričamo o projektima i o problemima sa kojima se građani Sandžaka suočavaju. Mnogo je problema o kojima možemo razgovarati. Zaista smatram da je apsolutno nedopustivo da na teritoriji opštine Sjenica, planina Giljeva koja je oaza za uzgoj stoke, gde cirkuliše Karajukića Bunari, Doliće, Crvsko, Trijebine, Buđevo, Raždaginja, Dujke više od pola godine je bez električne energije i vodosnabdevanja. Takođe, ako govorimo o putevima, putevi su izuzetno loši, pogotovo putni pravac Sjenica-Prijepolje, zatim na području Kladnice ima preko 200 kilometara ne asfaltiranih puteva. Zatim, kako regionalni, tako i lokalni putevi su u katastrofalnom stanju. Ako govorimo o školama, imamo mnogo škola koje su starije i ne obnovljene. Stoga, ja pozivam gospođu Atanasković da obiđe gradove Sandžaka što pre kako bi problem elektroenergetske i vodoprivredne mreže što pre dobio svoj epilog kako bismo građanima omogućili adekvatne uslove, osnovne uslove za život i razvoj grana privrede koje su od egzistencijskog značaja za ovaj kraj. Zahvaljujem.
Hvala. Stvarno se izvinjavam Jahja, nemojte da mislite da gospođa Kučević ima neku privilegiju kod mene, nego sam omanuo. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Moje pitanje današnje upućeno je Ministarstvu unutrašnjih poslova, Ministarstvu pravosuđa, tužilaštvu, Agenciji za sprečavanje korupcije, za borbu protiv organizovanog kriminala i svim drugim instancama koje se trebaju boriti za sprečavanje svih vidova zloupotreba javnih sredstava. Već nekoliko meseci, iz dana u dan, imamo situaciju da građani Novog Pazara obznanjuju zloupotrebe budžetskih sredstava iz gradskog budžeta i da te zloupotrebe prelaze jako velike cifre. Prosto, nije preostala ni jedna branša koja nije zahvaćena zloupotrebama i to je sve jasno, precizno, plastično pokazano, dokazano i obznanjeno, na kraju krajeva, dostupno je, a prema onome što se moglo čuti iz javnosti i dostavljeno svim najvažnijim instancama koje se trebaju boriti protiv ovakvih zloupotreba. Moje pitanje svim ovim instancama jeste, da li je počeo proces istražnih radnji? Šta se preduzelo i šta će se preduzeti da svi oni koji su u prethodnom periodu zloupotrebljavali gradsku kasu na razne načine, izvlačili novac i građane Novog Pazara ostavljali bez elementarnih uveta življenja da bi sebi i svojim partnerima u tom kriminalnom poslu obezbedili ličnu i ekonomsku korist? Da li su počele istražne radnje? Da li će se i kada pokrenuti i svi drugi procesi kako bi se svi ovi koji su na bilo koji način učestvovali, i dalje nažalost učestvuju u zloupotrebama gradskog budžeta, priveli pravdi i realno onako kako to zakon propisuje kaznili zbog svih ovih silnih zloupotreba? Ovo je jako važno i preko potrebna je hitna reakcija iz razloga što skoro ista garnitura i dalje ima priliku da upravlja kasom grada Novog Pazara, i dalje ima priliku da izvlači novac na razne načine, i građani Novog Pazara iz dana u dan štetuju, iako je sve pokazano, dokazano plastično i prema onome što smo dobili od informacija, što je dostupno u javnosti, predočeno svim nadležnim organima za hitnu reakciju. Ne smemo dozvoliti da nam se ponovi situacija kada je vlast u gradu Novom Pazaru obnašala stranka SDA, a gradonačelnik bio gospodin Ugljanin, koji je iza sebe ostavio preko 20 miliona evra pronevere gradskog budžeta. Tada je formirana nestranačka komisija koja je utvrdila sve te zloupotrebe, koja je sve to dokumentovala, dostavila nadležnim organima. Međutim, zbog određenih političkih dogovora bivšeg režima i tada SDA i gospodina Ugljanina on zapravo i niko iz njegove tadašnje zajedničke vlasti nije odgovarao za ove zloupotrebe i prosto to je ostalo na teret građanima Novog Pazara, a da nikakvu niti moralnu, niti kakvu drugu satisfakciju nisu dobili. Ova lokalna vlast je na izdisaju, na izmaku, i preko je potrebno da se što pre počne sa ovim sistemskim rešenjima zabrane i sprečavanja korupcije, kako nam se ne bi dogodila ista situacija, odnosno isti scenario, tj. da svesni svog gubitka vlasti ne budu i dalje na svaki mogući način pokušavali da ofute gradski budžet i da što više problema, što više različitih vrsta koruptivnih radnji urade kako bi se jednostavno sve ono što su planirali upotpunilo, a građani Novog Pazara i dalje ostali u nemaštini, u bedi i bez novca koji su im trebali obezbediti i dobru infrastrukturu koju su trebali obezbediti, dovoljno vrtića koje su trebali obezbediti, dovoljno sportskih igrališta za njihovu decu koje su im trebali obezbediti i sve druge osnovne, elementarne uslove normalnog življenja u jednom gradu koji je danas u 21. veku u ovoj državi prepoznatljiv po omladini, po mladim ljudima, po toj novoj snazi koja nažalost nema sve ono što imaju sva druga deca ni na Balkanu, ni u Evropi, a razlog za to jesu koruptivne vlasti koje ne prezaju da na bilo koji način zloupotrebe budžet i da ono što pripada deci grada Novog Pazara uzmu za sebe i za svoje partnere u koruptivnim radnjama. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević.
Uvaženi predsedničke Narodne skupštine Republike Srbije gospodine Dačiću, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što postavim pitanje, a tiče se onoga o čemu je već maločas bilo reči, nažalost Kovid-19, zdravstveni izazov sa kojim se još uvek suočava i Srbija i čitav svet i čiji se kraj ne nazire, ali želim da kažem da je Kovid-19 bez obzira na kritike koje vrlo često možemo čuti ovde u parlamentu, Kovid-19 je ujedinio region, a ponoviću, predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić pokazao se kao neko u ovom periodu ko je faktor stabilnosti u regionu. Ne bih ja da govorim i da budem advokat ministarke Atanasković, pošto je ona maločas spomenuta, ali mislim da smo tu priču apsolvirali upravo na sednici na kojoj je gospođa Atanasković prisustvovala i ja sam lično insistirao da ono o čemu je govorila smatram da je interpretirala u tom trenutku na drugačiji način i da nije želela tako da se izrazi i ona je to naravno potvrdila, ali potvrdiće, potpuno sam ubeđen, i naredni put kada bude u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Što se tiče toga kakav odnos predsednik Srbije i Vlada Republike Srbije imaju prema mestima gde žive Muslimani, Bošnjaci, Albanci, pa dovoljno govori činjenica da u periodu kada je najveće žarište kovida i najveće žarište pandemije bio Novi Pazar, da je predsednik Srbije Aleksandar Vučić upravo respiratore delio u Novom Pazaru, dodelio je respiratore Novom Pazaru, iz jednog prostog razloga da bi pokazao da ne razlikuje Novi Pazar od bilo koje druge opštine i grada na teritoriji Republike Srbije. Dakle, podjednaku važnost i značaj pridaje svim gradovima, svim opštinama, bez obzira koliko nacionalnih manjina živelo u tim gradovima i u tim opštinama. Interesantno je, dok se mi bavimo Kovidom-19 i dok se mi bavimo time na koji način da se izborimo za budućnost Srbije, za budućnost regiona, jer danas je budućnost Srbije i budućnost regiona sačuvati svaki život u Srbiji, sa druge strane imamo izjave, recimo, Vjose Osmani, koja kaže da je Priština spremna i godinama čeka kvalitetan sporazum koji će obezbediti da Beograd prizna nezavisnost i da se naplati odšteta itd. Nije to danas za mene tema i ne želim time da se bavim. Dakle, jedno od najaktuelnijih pitanja i dalje je, nažalost, Kovid-19, koji evo već godinama hara svetom i odnosi veliki broj žrtava. Uvek je prilika da se podsetimo sa kolikom se posvećenošću Srbija bori protiv ove opake bolesti. Naša strategija odbrane od kovida pokazala se uspešnom i mnogo je uspešnija od velikog broja zemalja. Glavnu ulogu u toj borbi imaju naši medicinski radnici, tehničari, lekari koji se ne štedeći svoje zdravlje i svoje živote suočavaju sa ovim virusom, posebno u kovid-bolnicama, koji i po nekoliko dana ostaju u crvenoj zoni. Svima njima bih posebno zahvalio za sav teret i sve žrtve koje su podneli. I mi iz SPS imamo u poslaničkoj grupi profesorku Aleksandru Marković Pavlović, koja je i pored svog redovnog posla u Kliničkom centru Srbije i profesore na Medicinskom fakultetu, stalno i u kovid-sistemu. Čini mi se da je upravo juče izašla iz crvene zone u Batajnici. Naša država, odnosno naše rukovodstvo od samog početka pandemije ima odgovoran odnos prema zdravlju naših građana, što se sada pokazuje i kroz vakcinaciju. Naša država je obezbedila dovoljnu količinu vakcina svih proizvođača, a sada smo na osmom mestu u svetu po broju vakcinisanih na stotinu građana. Pohvalio bih dobar odziv građana, a prema informacija od pre dva dana, u Srbiji je vakcinisano 2,9 miliona građana, revakcinisano više od milion, u Beogradu vakcinisano čak 38 punoletnih građana. Dobra vest je i to što će na „Torlaku“ početi proizvodnja vakcina „Sputnjika V“. Takođe valja podvući da je Srbija, osim za svoje građane, obezbedila humanitarnu pomoć u vakcinama gotovo svim zemljama u regionu, a upravo danas će na „Torlaku“ za Republiku Srpsku vakcine preuzeti i predsedavajući predsedništva Bosne i Hercegovine Milorad Dodik. Dakle, možemo pohvaliti odziv građana i pozitivne efekte vakcinacije, što potvrđuje i popuštanje mera ovih dana. Uz poziv svim građanima da se vakcinišu i dalje budu oprezni, jer pandemija nije prošla, smanjen je dnevni broj zaraženih, ali još uvek ima dosta pacijenata na respiratoru i nije mali broj preminulih na dnevnom nivou, postavio bih pitanje Vladi Republike Srbije, veoma kratko, predsedniče. Da li se, s obzirom na odziv građana vakcinaciji i na cilj da se vakcinacijom obuhvati preko 3,5 miliona punoletnih građana do kraja maja, može očekivati jenjavanje epidemije, a u vezi s tim i dalje popuštanje epidemioloških mera? Ovo je važno znati, kako zbog predstojećih praznika i putovanja, tako i zbog najugroženijih privrednih delatnosti, među kojima je pre svega ugostiteljstvo i turizam. Pitanje postavljam da se građani ne bi informisali putem medijskih spekulacija i naslova u medijima, već da bi imali relevantne informacije i relevantne činjenice. Evo, kao što vidite, jesam prekoračio vreme, ali samo nešto želim da vam kažem. (Predsednik: Pa jesi, Đorđe, ali pošto je Osma sednica biću tolerantan još malo.) Osma je sednica, ali ne politička i ne partijska. Predsedniče, kao što vidite, nisam upozorio na kršenje Poslovnika obzirom da je opet pomenut Sandžak, a da Ustav ne prepoznaje Sandžak, već Raški upravni okrug. Zahvaljujem, predsedniče.
Srećom da u ovom delu sednice nema povrede Poslovnika. Na kraju, reč ima Nebojša Bakarec. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dragi poslanici, tražim obaveštenje od saobraćajne policije u udesu koji se dogodio na Autokomandi 3. aprila 2021. godine, znači pre koji dan. Da li je tačno da je džip marke BMV vlasnika Dragana Đilasa uzrokovao saobraćajnu nesreću tako što se zakucao u drugo vozili marke „pežo“? Da li je tačno da je na lice mesta izašla patrola policije i hitna pomoć? Da li je suvozač Dragana Đilasa bio izvesni zamenik B. Stefanović? Da li je na zadnjem sedištu džipa bila osoba koja se samo zove Marinika, prezime joj se ne zna? Da li je urađen alko i narko test Draganu Đilasu? Da vidite da se radi o ozbiljnoj stvari o ugrožavanju, opštoj opasnosti. Dragan Đilas je imao…Molim vas, znam da je zabavno ali je vrlo ozbiljna stvar, svi smo ugroženi. Dragan Đilas je prekršajno osuđivan zbog saobraćajnih prekršaja, a verovatno i krivičnih dela najmanje 10 puta. Evo kada, najčešće zbog prekoračenja brzine, ali sećamo se i psovanja službenih lica. Znači, osuđivan je početkom 2005. godine, to je ono kada je psovao i vređao policajca, 11.02.2014, 06.05.2014, 09.06.2014, 23.10.2014, 16.06.2015. i to sve po podacima KRIK-a, molim vas, napominjem KRIK afirmativno i u junu 2015. je osuđen prekršajno zbog zloupotrebe ličnih podataka 157.000 lica, zamislite, molim vas, a 15.01. je prekršajno osuđen zbog ugrožavanja prava zaposlenih, tako što im nije isplaćivao plate. Đilas, poznatiji kao čovek bez savesti hoće, pazite, da upravlja Srbijom, a ne zna da upravlja vozilom. Pa, kako, crni Điki? Postoji niz drugih udesa funkcionera Đilasove stranke i žute stranke, znači, radi se o nizu opšte opasnosti. Tako je funkcioner i to upravo Đilasov, Elezović, iz Novog Sada, predsednik Izvršnog odbra DS u Đilasovo doba napravio saobraćajni udes u Novom Sadu u kome su oštećena četiri vozila, a grupa dece iz obližnje škole je jedva izbegla da ih udari pomahnitali Đilasovac. Andrej Belinger je u martu 2017, visoki funkcioner Đilasove stranke, izazvao sudar na Novom Beogradu kada je vozio brzinom od 140 km na čas i vozio je sa 1,58 promila alkohola u krivi, praktično imao je krv u alkoholu, a ne obrnuto, udario je u Škodu Fabiu čiji je vozač pretrpeo više povreda. Oba vozila su oštećena potpuno a podivljali Đilasovac Belinger je pre konačnog sudara počinio niz krivičnih dela jer je bežao od presretača, vozio je pod uticajem alkohola, tj. pod uticajem krvi u alkoholu itd. Inače, Andrej Belinger je kum Marka Trotinetića Bastaća. Dakle, nije to jedino. Đilasova Marinika, ta svetica, kako se predstavlja, poznatija kao žena bez prezimena, je zajedno sa suprugom izazvala saobraćajnu nesreću 29. januara 2015. godine u Temerinu. Marinika tada Pajtićev pokrajinski sekretar, a danas Đilasova potpredsednica, a nije zamenica, a nije ni imenica, možda je više kao glagol, ali dobro to je druga stvar, učestvovala je u saobraćajnoj nesreći u kojoj je njen suprug udario pešaka koji je pretrpeo više telesnih povreda. Znači, udarili su Tomislava Kovačevića koji je prevezen u KC Vojvodine gde je operisan. Marinikin suprug je bio, ne zna se da li i ona, je bio pozitivan na alko-test ali pošto je, dakle, bilo povređenih, Marinika i Pajtić su isposlovali da se njenom suprugu ne uradi uobičajeno što je uobičajeno u takvim slučajevima – analiza krvi, zato što su bili na vlasti u pokrajini Vojvodini. Kao što vidite, nesposobnost za upravljanje vozilom je opšta pojava u Đilasovoj stranci. Pa, kako će da upravljaju Srbijom, a nisu sposobni da upravljaju vozilom. Setimo se Đilasovih pretnji policajcu Draganu Steviću koji ga je zaustavio zbog prekomerne brzine. Setimo se da mu je rekao da će izgubiti posao, da ga je psovao, da sad ne pominjem psovku, a rekao je, citiram Đilasa: „Ja se borim…“ policajcu je rekao „…da takvi kao ti ostanu bez posla“. Bio je bahat, arogantan i obestan onda, takav je i ostao. Kao što vidite udesi se beskonačno, kao na traci ponavljaju kao u onom filmu „Dan mrmota“ i postoji taj fenomen koji se zove Dan mrmota, a fenomen označava beskonačno ponavljanje jednog dana. Tako je zamenik B. Stefanović zaglavljen u onom danu kada je pojeo kruševačku štanglicu pre tri godine, a od sindroma mrmota pati i zamenikom šef, čovek bez savesti, naravno i ova žena bez prezimena. Čovek bez savesti je zaglavljen u onom danu kada je izvršio pljačku 619.000.000 evra. Sa druge strane, žena bez prezimena je zaglavljena u danu kada je počela da prosjači po bolnicama i reketira institucije i kompanije. Sve to podseća na jednu novu bajku, ne od tri praseta, nego od tri mrmota. Znači, bila jednom tri mrmota: Điki, Borki i Maki. Mrmot Điki je sanjao o 619 tovara gomoljika u svojoj mrmotskoj rupi. Mrmotica Maki je sanjala da iz mrmotske rupe istera mrmota Miću uz pomoć krmi mrmota Fiće. Dakle, mrmotu, Đikiju, kao što znamo nedostaje savest. Mrmotu, Borkiju nedostaje ime, mrmotici Makijii nedostaje prezime. Ovi mrmoti imaju još nešto zajedno, niko od njih nema obraz, bezobraznici. Naravoučenije, ne daj mrmotu da voz, ne daj mrmotu da jede kruševačke štanglice i ne daj mrmotici da prosi. Ova tri mrmota su poručila da će srušiti sve što je izgrađeno od 2012. godine. Ako tri mrmota ponovo dođu na vlast, ne treba sumnjati da će sve to uraditi. Srećom, nikada neće dođi na vlast, taj dan mrmota nikada niko neće gledati. Živela Srbija! Hvala vam.
Mnogo ste ovo zbrzili, nisam najbolje razumeo, moraću da pročitam. Pošto se niko više ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Uz saziv ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda. Pre utvrđivanja dnevnog reda, saglasno članu 92. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, potrebno je da Narodna skupština odluči o predlogu za spajanje rasprave. Narodni poslanik, dr Aleksandar Martinović, na osnovu članova 92. stav 2. i 157. stav 1, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika, predložio je da se obavi zajednički načelni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopuna Zakona o energetici, Predlogu zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima i Predlogu zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije. Pretpostavljam da poslanik Martinović ne želi reč. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno – 170, za – 163, nije glasalo – sedmoro. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlogu za spajanje rasprave, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaključujem glasanje: ukupno – 175, za – 169, nije glasalo šestoro. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova utvrdila dnevni red Osme sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini, u celini. D n e v n i r e d: 1. Predlog zakona o izmenama i dopuna Zakona o energetici; 2. Predlog zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije; 3. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima; 4. Predlog zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije; 5. Predlog odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju, profesor dr Zorana Mihajlović, potpredsednica Vlade i ministar rudarstva i energetike, Jovanka Atanacković i Zoran Lakićević, držani sekretari u Ministarstvu rudarstva i energetike, Zoran Ilić i Dejan Milijanović, vršioci dužnosti pomoćnika ministra rudarstva i energetike. Molim poslaničke grupe ukoliko to već nisu učinile da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2. Poslovnika, otvaram zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o izmenama i dopuna Zakona o energetici, Predlogu zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima i Predlogu zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije. Pre nego što dam reč potpredsednici Vlade, hteo bih samo da vas obavestim da shodno našoj praksi da vas informišemo o planiranoj dinamici rada, mi ćemo danas obaviti i završiti zajednički načelni pretres o ovim zakonima. Petu tačku dnevnog reda i raspravu o amandmanima ćemo nastaviti u utorak i glasaćemo onda u utorak. Na kraju te rasprave glasaćemo o tačkama dnevnog reda ove sednice, a već sam za sredu zakazao sledeću sednicu koja će se ticati ekonomskih zakona, a pretpostavljam da će u međuvremenu stići i Predlog rebalansa budžeta, tako da ćemo imati veoma dinamičan rad u narednom periodu. Takođe bih hteo odmah da obavestim da ćemo saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi u slučaju potrebe posle 18.00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Sada bih dao reč, pošto sam siguran da će ona hteti da obrazloži zakone, potpredsednici Vlade i ministarki prof. dr Zorani Z. Mihajlović. Jesam li sve lepo rekao u rodnom ovom ?
Dobar dan svima, poštovani predsedniče Narodne skupštine, potpredsednici, drage poslanice i dragi poslanici. Počastvovana sam što danas ispred vas sa svojim timom branimo četiri važna predloga zakona, dva zakona predstavljaju izmene i dopune zakona, dakle Zakona o energetici i Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, a dva su potpuno nova zakona. Jednom prvi put u našoj praksi, a to je zakon o obnovljivim izvorima energije. Nikada do sada nismo imali poseban zakon o obnovljivim izvorima energije, a drugi je zakon o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije. Razlog zašto je Vlada Republike Srbije 29. marta ove godine usvojila na predlog Ministarstva rudarstva i energetike ove predloge zakona, jeste što je ovo možda jedna od najvažnijih prekretnica u energetskoj politici naše zemlje. Svedoci smo da se velike promene dešavaju u globalnoj energetici, naravno računajući u tu globalnu energetiku, energetiku celog sveta odnosno, dakle, kako i na koji način doći do klimatski održivog razvoja koji svakako podrazumeva jednu održivu i zelenu energetiku. I to je bio razlog zašto je po formiranju nove Vlade krajem oktobra prošle godine Ministarstvo rudarstva i energetike zajedno sa svim relevantnim institucijama, ministarstvima, direkcijama, preduzećima, civilnim sektorom, selo i kroz pre svega prvo određene radne grupe, zatim obaveštavanje javnosti, zatim javne rasprave koje su se obavile i ako smo u vremenu još uvek u vremenu Kovida, predložili Vlade Republike Srbije ove zakone. Oni treba da nam omoguće da donesemo određene fundamentalne odluke u oblasti energetike i rudarstva. To znači sa jedne strane da napravimo prekretnicu u odnosu na energetsku politiku prethodnih decenija, a naša energetska politika se pre svega zasnivala na tome da kada govorimo o proizvodnji električne energije, onda je to preko 65% iz termoelektrana, a ostatak iz hidroelektrana. Kada govorimo o energetskoj efikasnosti nismo vodili računa o tome kako se ophodimo prema energiji bilo da je ona toplotna ili energična energija. Kada govorimo o oblasti rudarstva i geoloških istraživanja, nismo dovoljno vodili računa o tome da zaštitimo upravo naše mineralne resurse i da vodimo, odnosno da efikasnije ih koristimo za dobrobit naše zemlje, pre svega naših građana i građanki. I naravno, Zakon o energetici kao krovnog zakona koji je donet 2014. godine priznaćete da se mnogo toga promenilo u odnosu na 2014. godinu. Mnogo je godina prošlo, svet je išao mnogo brže u oblasti energetike i rudarstva, nego što smo išli mi. To su osnovni razlozi. Želeli smo moderne zakone, zakone koji mogu da omoguće nove investicije, zelene investicije, zelenu energiju, želimo da kroz ove zakone postavimo temelje da energetika i rudarstvo budu pokretači privrednog razvoja, da energetika i rudarstvo ne učestvuju samo sa neki 5% u stvaranju BDP, nego da dođu do nekih 10% jer to možemo. Želeli smo ovim zakonima da, i predstavićemo danas da damo osnovu za novi investicioni plan u energetici i rudarstvu, koji već sada jeste težak blizu 16 milijardi evra, odnosi se i na oblast energetike, znači, elektroenergetike, nafte, gasa i obnovljivih izvora energije, toplotne energije i naravno rudarstva. Ovi zakoni su osnova, ali samo prvi korak. Ovi zakoni su napravljeni u skladu sa svim ekološkim principima i svim standardima u oblasti životne sredine, svaki od ovih zakona je poseban akcenat upravo stavio na zaštitu životne sredine, zato što više nema odluka u oblasti energetike i rudarstva, a da se zajednički to ne radi, upravo sa Ministarstvom za zaštitu životne sredine. Ponosni smo posebno na zakon o obnovljivim izvorima energije, Srbija danas nije ispunila ni čak neke svoje međunarodne obaveze u tom smislu, ali čak i da to stavimo sa strane međunarodne obaveze, da razmišljamo o tome da li je dobro za nas da imamo proizvedenu električnu energiju ili toplotnu energiju iz obnovljivih izvora energije, da jeste, dobro je, i važno je. Naša želja i naša vizija Vlade Republike Srbije, predsednika, onog trenutka kada je potpisao prošle godine u novembru Sofijsku deklaraciju, kada smo se kao država obavezali na zelenu agendu, jeste zelena Srbija. Godine 2040. minimum 40% proizvedene električne i toplotne energije iz obnovljivih izvora energije 2050. godine, minimum 50%. I to Srbija može, početak i prvi korak jesu upravo zakoni koji su ispred vas. Ja se nadam da ćemo mi da imamo jednu konstruktivnu raspravu, da ćemo razgovarati o energetskoj politici u budućnosti, o energetskoj politici naše zemlje, zato što smo mi zemlja koja, kao i u svakoj infrastrukturi kao što smo to radili u saobraćajnoj infrastrukturi, povezivali se sa regionom tako isto imamo sve mogućnosti da to isto radimo i u energetici. Da se povežemo sa regionom i da budemo nezaobilazna ruta, bilo da pričamo o gasovodima, bilo da pričamo o transbalkanskom koridoru i prenosu električne energije. Tako da, hvala vam što danas ispred vas možemo da predstavimo ovako važna četiri predloga zakona. Hvala.
Hvala. Elvira Kovač, u ime Odbora za evropske integracije.
Zahvaljujem poštovana ministarko sa saradnicima, predsedniče predsedništva, dame i gospodo narodni poslanici. Iz ugla evropskih integracija, moram da naglasim da je među preporukama u izveštaju Evropske komisije koji je bio objavljen 6. oktobra prošle 2020. godine, za Poglavlje 15. koji se tiče energetike, stoji ocena Srbija je postigla izvestan napredak u oblasti energetske efikasnosti kroz usvajanje pravila o energetskom obeležavanju, ali da se očekuje usvajanje izmena zakona o efikasnom korišćenju energije, da je potrebno dalje usvajanje podzakonskih propisa, kojima će se postići potpuna usklađenost sa pravnim tekovinama EU, naročito sa direktivom energetskim svojstvima zgrada, s toga svakako pozdravljamo da je donošenje zakona o energetskoj efikasnosti i racionalne upotrebe energije predstavlja jednu od ispunjenja, jednih od preporuka Evropske komisije navedenih upravo iz Izveštaja Evropske komisije od početka oktobra prošle godine, upravo za Poglavlje 15. energetika. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici je delimično usklađen, kao što smo o tome razgovarali na Odboru sa sekundarnim izvorima prava EU, zbog toga što je potpuna usklađenost moguća postići upravo ulaskom Republike Srbije u EU i donošenjem podzakonskih akata, određeno je u kom roku će se oni doneti. Moramo naglasiti i da, iako još nije doneta odluka na nivou evropske zajednice kojim se precizira rok transponovanja nove direktive oblasti obnovljivih izvora energije za zemlje članice, za same zemlje članice još uvek nije doneta iz opšte obaveze koje proističu iz procesa usklađivanja našeg domaćeg zakonodavstva sa pravnim tekovinama EU, znači da se pravni sistem Republike Srbije uskladi. Ne postoje prepreke, zapravo da se transponuje nova direktiva i donošenjem zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije izvršava se transponovanje ove politike u pravni sistem naše zemlje Republike Srbije. Izveštaj Evropske komisije o napretku Srbije, u procesima pristupanja Evropskoj uniji najdalje navodi još neke zanimljive podatke koje bih želela da iznesem, na primer da su obnovljivi izvori energije činili 20,32% bruto finalne potrošnje energije, doduše to su podaci za 2018. godinu, što je ispod cilja koji je zapravo postavljen u pogledu nacionalnih obnovljivih izvora energije Republike Srbije, što je 27% za 2020. godinu. Nadalje kada gledamo razne podatke iz Izveštaja o proizvodnji električne energije, pričamo o samoj EU za 2020. godinu, pokazuju da su obnovljivi izvori u koje spadaju kao što znamo energija vetra, Sunca, hidroenergija, biomasa, prvi put postali dominantan izvor električne energije EU, to je famozna brojka od 38% struje generisano pomoću obnovljivih izvora, dok je sagorevanjem fosilnih goriva proizvedeno 37% električne energije, a treći izvor energije je u samoj EU čini nuklearne energija sa 25%. Nadalje, spomenutim Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima definisano je da se u pogledu uslova i načina kontrole i praćenja koncentracije gasova sa efektom staklene bašte u atmosferi primenjuju propisi, zapravo o zaštiti životne sredine, iz te oblasti. Ovaj Predlog zakona, načelno obuhvata osnovne principe sadržane u direktivama, u više spomenutih direktiva koje su potrebne za donošenje, još jednom naglašavam, podzakonskih akata. Posle donošenja tih podzakonskih akata će zapravo biti potpuna usklađenost i preuzete sadržaj odredbi i uputstava EU. Predlog zakona o energetskoj efikasnosti, racionalnoj upotrebi energije, regulativa EU u oblasti energetske efikasnosti velikim delom je izmenjena u pravcu povećanja energetske efikasnosti i u samoj EU i postizanja većih ušteda energije. S toga kao, složićemo se svi, važnih elemenata u borbi protiv klimatskih promena i upravo zbog ovih promena bilo je neophodno dodatno usklađivanje i našeg zakonodavstva. Ono što sam spomenula i na samoj sednici Odbora za evropske integracije, moramo naglasiti da je EU u oktobru prošle godine, 2020. godine, objavila Strategiju masovne energetske obnove zgrada, s obzirom da se očekuje da se stopa renoviranja u narednih 10 godina minimum duplira. U nekoliko rečenica, još da spomenem obavezno, da ne zaboravimo i bespovratna sredstva EU, a moram da spomenem i uspešni primer mog rodnog grada, grada Zrenjanina. Naime, tamo su prošlog meseca otvorili prvu „pametnu zgradu“ u Banatu. Pokretanjem regionalnog centra za energetsku efikasnost prvog takve vrste u celoj Republici Srbiji obeležen je završetak jednog uspešnog IPA projekta prekogranične saradnje Rumunija – Srbija – „Pametna i održiva potrošnja energije“. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima Veroljub Arsić, predsednik Odbora za privredu, regionalni razvoj, trgovinu, turizam i energetiku. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, svakako da po današnjem nekom mišljenju i standardima koji postoje u Srbiji rudarstvo i energetika i zaštita životne sredine ne idu nekako zajedno. Tako je bilo mišljenje, tako preovladava i mislim da smo sa ovim zakonima napravili jedan od prvih koraka da pokažemo da je to i te kako moguće. Zato je Odbor za privredu, rudarstvo i energetiku organizovao javno slušanje po pitanju donošenja ovih zakona, ne samo iz razloga da poslanici koji treba da se izjasne, pre svega da diskutuju, a kasnije izjasne o ovim predlozima zakona, budu upoznati šta su to novine koje ovi zakoni donose, već i radi toga da bi naša stručna javnost, a kasnije i građani šta nas to očekuje kada ove zakone usvojimo. To je bilo 9. ovog meseca. Već 10. aprila, ovde ispred zgrade Narodne skupštine održan je nekakav performans pod nazivom „Ekološki ustanak“. Čini mi se da organizatori nisu ni hteli ni da znaju, ni da čuju o čemu je to Odbor raspravljao kada je bilo to Javno slušanje. Isto tako, nisu hteli ni da znaju, ni da pročitaju šta to piše u ovim zakonima o kojima danas raspravljamo, niti smo mi kao predstavnici građana dobili bilo kakvu inicijativu sa bilo kakvim zahtevima koji se postavljaju pred ovaj parlament i nas narodne poslanike. Onda, mogu da raspravljaju ako taj uslov nije ispunjen, a to je osnov, onda je to isključivo bio jedan politički performans određenih ljudi koji, pod izgovorom zaštite životne sredine, žele da spreče dalji razvoj Srbije. Zato što, kada pročitamo bar ono što su oni dostavili medijima, više od 95% njihovih zahteva je sadržano u ovim zakonima. To bi naš narod rekao – zašto kucate na otvorena vrata. To je, ja mislim, jedan od razloga zašto nisu ni hteli na neki drugačiji način da izrade neki svoj politički stav po pitanju ove oblasti. Naravno da baš iz ovog razloga koji sam rekao na početku, do sada je bilo mišljenje da energetika, rudarstvo ne idu sa zaštitom životne sredine. U ovim zakonima mi sada treba da pronađemo meru, odnosno zakon treba da odredi meru u kojoj bi smo mogli da koristimo naša prirodna bogatstva, dakle rudna bogatstva, da kasnije dođemo i do energije koja nam je neophodna radi razvoja ne samo privrede i ekonomije, nego društva i u celini, a da pritom ne ugrozimo našu životnu sredinu. Mislim da je ovo jedan dobar korak da imamo neka potpuno nova zakonska rešenja. Zakon o obnovljivim izvorima, odnosno Zakon o korišćenju obnovljivih izvora energije je jedan potpuno novi zakon u Republici Srbiji i na potpuno drugačiji način tretira ovu temu koja je do sada na određeni način bila regulisana i Zakon o energetskoj efikasnosti, da onu energiju do koje dolazimo, za sada relativno lako ali u budućnosti neće biti tako, na jedan racionalan, ekonomičan način koristimo i na taj način damo doprinos i svojoj energetskoj efikasnosti, energetskoj sigurnosti, a kasnije i zaštiti životne sredine. Nadam se da ćemo u nastavku debate po ovim predlozima zakona pokazati da je moguće koristiti i energiju, odnosno proizvoditi je, koristiti prirodna rudna bogatstva i zaštiti Srbiju u ekološkom smislu i sredinu u kojoj živimo.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka Zorana Mihajlović. Izvolite.
Prvo, zaista želim da se zahvalim Odboru i vama, gospodine Arsiću, zato što mislim, odnosno ne mogu baš da se setim koliko zakona je u prethodnom periodu bilo i, pre svega na Javnom slušanju koje smo organizovali, pored svih procedura koje smo ispoštovali kada smo predlagali, odnosno kada smo počeli da se bavimo izmenama i dopunama ovih zakona i kada smo počeli da se bavimo stvaranjem novog zakona o obnovljivim izvorima energije, i drago mi je da smo imali i Javno slušanje zakona, takođe i veliki broj ljudi koji je bio onlajn i koji su slušali i gledali, postavljali mnoga pitanja. Takođe ću se složiti sa vama, pre svega, klima je javno dobro. Zaštita životne sredine je jedna održiva energetika, to znači energetika koja treba da obezbedi energetsku bezbednost zemlji su generacijska pitanja i mislim da moraju da idu zajedno. Kada govorimo o ekološkom protestu, pod znacima navoda ga često stavljam, koristi se klima u političke svrhe. To jeste i može da bude ozbiljan problem. Da ne bih dužila o tome, dovoljno je pogledati šta je ostalo iza ekološkog protesta iza protestanata. Ostalo je uglavnom đubre koje je „Gradska čistoća“ Beograda skupljala. Prema tome, ako želimo stvarno i istinski svi, pa i oni koji napadaju vlast zbog zaštite životne sredine, a nisu u pravu, jer su svi zakoni o izmenama i dopunama, ako zaista se želi da se brine o životnoj sredini, onda svako od njih i svako od nas treba o toj životnoj sredini da brine 24 sata, a ne da to koriste u političke svrhe, jer to nikome neće doneti dobro. Zakon o obnovljivim izvorima energije koji ste pomenuli je upravo zakon koji treba da nam omogući taj jedan preokret u tome da postignemo energetsku bezbednost, ali na zdrav i održiv način. Još jednom se zahvaljujem vama kao predsedniku Odbora i svim članovima Odbora koji su bili na usluzi, sa nama zajedno radili i na kraju organizovali Javno slušanje. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima predsednica Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, narodna poslanica Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvažena potpredsednice Vlade, gospođo Mihajlović, dame i gospodo narodni poslanici, na Odboru za ustavna pitanja i zakonodavstvo raspravljali smo o predlozima koji su danas pred nama i ocenili da jesu u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Novi zakoni iz oblasti energetike, kako smo mogli da čujemo i danas u ovom uvodnom delu, odnosno u predstavljanju zakona će postaviti osnov za nove investicije, ali, sa druge strane i unaprediti zakonodavni okvir u ovoj oblasti i naravno doprineti usklađivanju pravila Srbije sa regulativom EU i obavezama koje smo preuzeli prema Energetskoj zajednici. Pre svega, radi se o korišćenju obnovljivih izvora energije sa ciljem da se do 2040. godine oko 40% energije dobije iz obnovljivih izvora. Solarna energija će biti jedan od pokretača razvoja energetskog sektora u Srbiji i pospešiti privlačenje investicija u oblasti energetskog sektora. Ostaje nam da nešto više u raspravi u načelu čujemo o tome od same potpredsednice Vlade, ali i od narodnih poslanika, da razmenimo mišljenja i znanja sa vama i da, pre svega, upoznamo građane sa novinama i sa predlozima zakona koji će važiti u našoj zemlji. Svakako, smatram da ove predloge treba podržati u danu za glasanje, naročito zato što ste i sami rekli da se nalazimo u trenutku kada se nalazimo na prekretnici u razvoju energetike u oblasti energetike i rudarstva u našoj zemlji. Meni je na kraju samo ostalo da posle mojih kolega koji su jako stručni u ovoj oblasti, za razliku od mene, ipak pozovem koleginice i kolege narodne poslanike da podržimo ove predloge zakona u danu za glasanje. Hvala.
Zahvaljujem se predsednici Odbora. Prelazimo na predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa. Reč ima potpredsednik Narodne skupštine dr. Muamer Zukorilić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovana potpredsednice Vlade i ministrice sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je set zakona iz oblasti rudarstva i energetike sa jasnom ambicijom da konačno iskoračimo u osavremenjenju, modernizaciji energetskog sektora i konačno uhvatimo korak sa izazovima vremena, prostora, potrebama zemlje, potrebama građana, a i svakako zahtevima i potrebama tržišta. Zato ove zakone treba podržati. Svakako, pred nama su brojne rasprave i mogućnosti da eventualno još neku novu ideju ugradimo, odnosno da eventualno neku primedbu, koja je argumentovana, i uvažimo. Pitanje rudarstva, pitanje ruda i energetike je zapravo jedno od strateških pitanja za svaku zemlju, tako da su i ovi zakoni, možemo slobodno kazati, zakoni strateške prirode za budućnost zemlje, za njen razvoj, za njenu stabilnost i svakako njenu sigurnost. Rudna bogatstva su nekako božjom voljom podeljena po zemaljskoj kugli, ispod kore zemaljske kugle, nekada po nekoj logici, a nekada i bez logike. Mnogo zemalja ili većina zemalja, ukoliko su darovane bogatstvima ispod zemaljske kore, obično su im uskraćena bogatstva iznad zemaljske kore i obrnuto,. Ukoliko su obdarena bogatstvima zelenila i prirode iznad zemlje, obično su uskraćena za bogatstva unutar utrobe zemaljske kugle. Jedan deo zemalja je uskraćen i sa jednog i sa drugoga nivoa, ali naša zemlja i retke zemlje su one koje su darovane bogatstvom i unutar zemaljske utrobe i iznad njene površine i to je nešto što treba vazda istaći i biti potpuno svestan, ali ponajpre i iznad svega biti krajnje odgovoran u upravljanju tim resursima, bogatstvima, odnosno blagodetima. Zapravo, uspešan narod, uspešna zemlja, uspešna vlast je ona koja pokaže svest i odgovornost u rukovanju tim blagodetima i tim potencijalima. U svetim knjigama je zapisano da je sve ono što je u zemlji i na zemlji podređeno čoveku, potčinjeno čoveku. Neki ljudi su to razumeli kao neograničeno pravo da koriste neodgovorno, uništavaju, ne misleći šta će biti posle. Međutim, ta podređenost bogatstava, zemaljskih bogatstava čoveku, nije neograničena. Ona je usklađena sa onim principom da prava i obaveze uvek idu u ravnoteži. Što su veća prava, veće su i obaveze i odgovornosti. Zato čovek kao pojedinac, ali isto tako kao i kao kolektivitet može i ima pravo upravljati bogatstvima zemlje, eksploatisati ih, koristiti za svoje potrebe, ali isključivo u stepenu i kapacitetu sopstvenih odgovornosti, gde će zapravo to činiti na najbolji način, da pre svega eksploatiše onoliko koliko je neophodno, da to sve čini profesionalno i plemenito i da sve to bude za korist i u korist postojećih i budućih generacija. Danas u svetu imamo mnogo modela kako se eksploatišu, koriste i iskorišćavaju rudna bogatstva. Imamo drastičnih primera. Imamo afričke zemlje koje su najbogatije, recimo, sa rudama dijamanata, a u toj zemlji ne možete kupiti ni jedan jedini dijamant, dok imate na drugoj strani razvijene zapadne zemlje koje u svom rudnom potencijalu nemaju ni gram dijamanta, a poznate su svetske zemlje ili sile prometom i ponudom dijamanata. Ne treba detaljisati u razumevanju ove poruke. Zapravo je u pitanju znanje i neznanje, odgovornost i neodgovornost. Mi zasigurno nećemo biti, pre svega, zemlja koja će samo biti prostor za eksploataciju naših bogatstava sa strane. To svakako ima intenciju i ovaj zakon, ali isto tako to ne znači da ćemo biti zatvoreni za strane investicije koje su zainteresirane za eksploataciju rudnih bogatstava u skladu sa zakonima koje ćemo mi, nadam se, ovih dana usvojiti. Zapravo, ono što bi trebalo da bude zlatni put naš u strateškoj orijentaciji jeste neka sredina, jer mi moramo naći, s obzirom na i naše interese i naše mogućnosti i nemogućnosti, neku meru između sopstvene eksploatacije, strane eksploatacije i dostupnosti stranih investitora za eksploataciju ruda, ali veoma oprezno, veoma selektivno, precizno uređeno i krajnje odgovorno i u pogledu odnosa nas u smislu tih bogatstava prema sadašnjim, ali isto tako i prema budućim genracijama. Čovek je stvoren od zemlje i zapravo je ta veza njegova sa zemljom takva i sve što treba biološkom biću čoveka je u zemlji. Sve što treba njegovoj duši je na nebu ili dolazi sa neba i zapravo najlepši najbolji život je kod onih koji uspevaju da naprave harmoniju između upravo ovih relacija. Eksploataciju i korišćenje zemaljskih bogatstava upravo treba urediti. To je intencija i ovih zakona, principima i normama koji će štititi i ono što je u zemlji od prekomernog, neodgovornog korišćenja i eksploatacije i od rušenja harmonije onoga ispod zemlje i iznad zemlje, a to je energetika i ekologija. Isto tako, i u pogledu opasnosti od rušenja i ugrožavanja harmonije između onoga što je u zemlji i onoga ko upravlja zemljom, a to je čovek, a to je opet poštovanje božijih i ljudskih zakona humanosti koji će štititi čoveka. U harmoniji i skladu između ta tri ugla, između te tri relacije, onoga što je u zemlji, onoga što je iznad zemlje i onoga ko raspolaže zemlje upravo ovaj zakon u meri u kojoj pospeši, a prema onome što sam imao uvid na osnovu ponuđenog i na osnovu obrazloženja, zapravo ovaj zakon ima nameru, ima težnju, ima intenciju da zapravo uspostavi tu harmoniju i taj balans između ta tri faktora. Zato će narodni poslanici Stranke pravde i pomirenja podržati donošenja ovog zakona. Svakako da moramo biti svesni da ovo nije kraj puta, da kada se iskoračuje, kada se pravi iskorak ove vrste u pogledu reorganizacije, pre svega u zakonodavstvu, zakonodavne reorganizacije u uređenju ovog prostora, kada se to čini po prvi put, nek odmah budemo spremni za godinu ili dve da primetimo šta su nedostaci u praksi. Jer, to je činjenica, da kad se napravi ozbiljna reorganizacija i ozbiljan iskorak, da ćemo se na implementaciji ovog zakona, na novinama koje će se pojaviti sa raznim investitorima, raznim ponudama, da ćemo dobiti i nova iskustva. To nije ništa strašno, što ćemo za godinu ili dve dana ponovo dorađivati ove zakone, oni su živa materija i tako i treba posmatrati. Čestitam ministarstvu i samoj ministrici na hrabrosti na iskoraku, jer mi, evo, imamo problem u Narodnoj skupštini na kolegijumu da nam ne pristižu dovoljno intenzivno predlozi zakona iz Vlade koliko mi ovde u Skupštini radimo. Zato mi je drago da smo ovako efikasno jednu vrlo tešku materiju dobili u dobrom roku i da možemo ovih dana i taj posao uspešno okončati. Kada je u pitanju energetika, iako izgleda da imamo iskustva, nisam siguran da isto tako možemo proći sa površnim intervencijama. Postoji tu, istina, ozbiljno iskustvo ove zemlje kada je u pitanju energetika, bilo da je u pitanju vodoenergetika, termoenergetika, pre svega električna energija, ali ipak smo preduboko u 21. veku i mogu reći da prilično kasnimo u tom suočenju ili spremnosti da se suočimo sa tom nonsesnom strateškom orijentacijom da nam je električna energija bila ključni energent, da nam je najskuplji energent bio u ulozi najjeftinije i najmasovnije upotrebe energenta. Dakle, to je prosto nešto što je nemoguće da opstane. Definitivno mi je drago da ovim zakonom i tu otvaramo nove mogućnosti i da ćemo, neću reći se odmah obračunati, jer će trebati mnogo vremena da i praktično sve to zaživi, jer prosto postoji navika u domaćinstvima i to najsiromašnijim da je, kako se to kaže kolokvijalno – struja sve i sve, gde niko ne razmišlja da je zapravo ta struja najskuplji energent i šta je sve potrošeno ili u vodosistemu ili u termosistemu da se dođe do najskupljeg energenta koga mi koristimo za najjeftinije, za najmasovnije, za ono što koriste i domaćinstva. Ako ništa, barem smo pokazali, ili ovim zakonom pokazujemo, odlučnost da konačno ne zabijamo glavu u pesak, jer je decenijama zabijana glava u pesak. Ovo što ja govorim nije otkriće, nije nikakva genijalnost, ovo svi znaju. Ali, ovde nije trebalo otkriti i reći – eureka, ne valja ovo što radimo sa strujom, već je samo trebalo da se nađe potencijala na nivou vlasti, pre svega izvršne, ali isto tako i zakonodavne i niko se od nas ne može potpuno ukloniti od odgovornosti, dakle, trebalo je to i to je ono što se sada čini. Tu glupost ili taj promašaj koji je bio višedecenijski i koji nam nanosi ogromne štete, da zapravo konačno kažemo stop, da otvorimo novu stranicu i da krenemo da remontujemo sistem, da remontujemo društvo. Ali, ne možemo remontovati sistem, reformisati ga, ukoliko ne remontujemo naše glave i našu svest i ukoliko ne pokažemo odlučnost da krenemo sistemski, a to je ovo što danas činimo i što svakako pozdravljam. Ono što mi je takođe pozitivan utisak kada su u pitanju ovi zakoni jeste ponovno potenciranje na aspektu obnovljive energije i nešto što zaista jeste budućnost i što ne spada u one proevropske floskule koje treba da ispunimo zato što nam neko traži, već zato što to zaista jeste naš interes, personalni, kolektivni, porodični, ljudski, društveni i svaki drugi koji zapravo jeste možda i najvažniji u onom segmentu koga sam malo pre pomenuo u pogledu uspostave harmonije između energenta, između čoveka, između rude, između ovog nadzemaljskog blaga a to je zdrava okolina, odnosno kvalitetan ambijent za život. U tom pogledu mi je drago da će ovi zakoni olakšati zapravo sve one investicione aktivnosti, domaće, strane, bilo koje, koje će nam omogućiti da što brže pređemo ili prelazimo ili bar onima koji žele da pređu na mogućnosti obnovljive energije, zdrave energije, odnosno ekološke energije, što pre to bude ostvarivo. Evo, imamo i radosnu vest, lično sam bio učesnik tih razgovora, uskoro će Pešter, Pešterska visoravan, jedna od najlepših visoravni u ovoj zemlji, na području opštine Sjenica, dobiti najveći solarni park na Balkanu. Razgovori su duboko u toku, već dogovori načelni i postignuti i već određeni koraci u opštinskoj vlasti u Sjenici postignuti. Mi ćemo tamo dobiti najveći ekološki solarni park na području jugoistočne Evrope. Evo kako je moguće kada, recimo, dobijemo promenu lokalne vlasti u jednoj maloj, siromašnoj opštini, ali isto tako investitori koji su čekali 30 godina da dobiju domaćina koji će im omogućiti da bez ikakvih, da kažemo, uslova koji nisu profesionalni, da ne kažem neke teže reči, ali ljude primiti i olakšati im birokratski, olakšati im etički, olakšati im profesionalno da mogu pregovarati. Istina, upravo je bio onaj sudar na tom području, ovde je neko od narodnih poslanika, čak sam i ja o tome nešto govorio, tu je bio sukob oko onih 800 hektara koji su bespravno bili poklonjeni nekom privatnom tajkunu, bez ijednog pravnog osnova. Sada je opštinska vlast uspela da zaustavi tu zloupotrebu i da omogući investitorima da po zakonitim, po standardima tržišnog privređivanja, dakle, ljudi su čak kupili zemlju, nisu tražili od opštine nikakve poklone, ništa što bi bilo na štetu građana. Ja sam čak u tim razgovorima posebno insistirao, pošto ne poznajem materiju, na garancijama i dokazima o mogućim štetnim posledicama i zaista sam bio uveren da taj solarni park nema apsolutno nikakve štetne efekte za taj prostor, pošto se radi o ekološki bitnom i veoma važnom prostoru. Naravno da sada mi tu imamo dva koncepta. Neko je imao ideju da gradi novu termoelektranu, recimo, kod rudnika Štavalj, što bi bilo profitabilno i profitno, ali ukoliko vi na jednom takvom ekološki bitnom prostoru, kao što je Pešterska visoravan… Mislim da je upravo ovo budućnost. Naravno da će se eksploatacija rudnika Štavalj nastaviti, da se ona treba modernizovati, da se ona treba unaprediti, ali mislim da ne treba da podležemo tom banalnom izazovu interesa – hajde da imamo termoelektranu tu gde je rudnik, to će biti najjeftinije, uzimaćemo pare. Međutim, šta je sa trovanjima, šta je ostalim ekološkim rizicima, rizicima i opasnostima. Tako da će naša orijentacija, naravno, tamo gde možemo lokalno uticati, ali i ono što nam, verujem, omogućuju ovi zakoni, za šta ćemo zasigurno imati podršku Vlade, s obzirom da je ona svoj kurs zapravo pokazala kroz predlog ovog zakona… Bitno nam je da one načine energetske eksploatacije, organizacije i svega onoga što smo imali treba polako da potiskujemo iza nas. To ne znači da sada treba da zapostavimo sve ono što je klasično postojalo i konvencionalno dokazano. Kada je u pitanju energetska mreža, meni je drago da smo postigli strateške dogovore sa vladajućom većinom ovde. Kada je u pitanju obnova elektromreže i niskonaponske i visokonaponske u Sandžaku, stanje je stvarno očajno, stvarno je glavni dovod, kako su mi objasnili, do Novog Pazara ispod svakog nivoa, a zamislite onda kada se to dalje distribuira prema Tutinu, Sjenici i dalje u kakvom je stanju ta mreža. Da ne govorim o problemima zapuštenosti od elementarnoga održavanja, čak se i godinama nije ni čistio onaj koridor gde prolaze dalekovodi od šume, pa onda i 10 santimetara snega, prosto spusti granu, koja napravi spoj i izazove probleme. Vi ste imali jednu praksu da svakodnevno i kod najmanjeg snega nestane struje i da je nema po nekoliko dana itd. To smo već govorili, neću da ponavljam, već prosto podsećam da sada, ulaskom u ove velike iskorake i reformu ovu, zakonodavnu reformu, i ono što je orjentacija u pogledu obnovljivosti, obnovljivosti energije i sve ovo što ćemo ovim zakonima, ako Bog da, uspešno obaviti i iskoračiti, dakle to ne znači da ćemo zaboraviti ono što su dnevni problemi, ono što je obaveza nadležnih organa - obnova elektro mreže i ono sa čime se građani suočavaju. Svakako da pomenem, što je opet strateška vena, ili arterija, kako god, gasovoda koji ide od Kopaonika preko Novog Pazara, Tutina, Sjenice i dalje, kako smo se dogovorili, prema Priboju, dakle, to će već biti, ono što nas može delegirati za prostor koji više neće biti ekonomski zapostavljen, na kome će se moći, uz svakako autoput i sve druge saobraćajne investicije, doći na jednu pozitivnu nulu i postati privlačan prostor za investicije. U tom pogledu naša puna podrška. Hvala vam.
Zahvaljujem se potpredsedniku Skupštine dr Zukorliću. Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Samo kratko da za građane Novog Pazara i tog dela Srbije vezano za elektro mrežu koju ste pomenuli. Mi smo ove godine, udvostručili investicije u podizanje distributivnog sistema, govorim o niskom naponu, upravo iz osnovnog razloga, pošto postoje delovi Srbije i dan danas, nažalost, gde dolazi do prekida napajanja električnom energijom i to ne sekund dva, i to je ozbiljan problem, za sve uređaje u domaćinstvima, nego bogami duže. Prema tome, te stvari u naredne tri godine po planu distributivnog sistema Srbije sve moraju da se reše, ne samo u vašem kraju nego i u ostalim delovima Srbije. Naš ulaganja u distributivni sektor će biti u narednih pet godina negde između 450 – 500 miliona evra. Zato što bez toga da obezbedimo ljudima kvalitetnu isporuku električne energije mi nećemo u tom smislu ništa uraditi. Samo još jedna stvar. Drago mi je što podržavate zakone. Posebno mi je drago što ste počeli svoje izlaganje sa Zakonom o rudarstvu. Srbija je takođe i rudarska zemlja, bez obzira koliko mi možda mnogo više u prethodnom periodu govorili samo o proizvodnji električne energije ili toplotne, ali nekako stalno zaboravljajući taj rudarski sektor, osim kada se pomene Kolubara i Kostolac u smislu proizvodnje električne energije. Ali, Srbija je rudarska zemlja, vrednost naših sirovina je vrednost, dakle dokazana, bilansnih rezervi je preko 200 milijardi evra, metaličnih i nemetaličnih, znači postoji prostor za ozbiljno ulaganje i zato je danas ovaj zakon pred parlamentom i pred poslanicima, zbog toga što želimo efikasno da upravljamo mineralnim sirovinama, zato što hoćemo da imamo elektronsko rudarstvo, zato što hoćemo da pazimo na svako istražno pravo ili eksploataciono pravo koje se dodeljuje na teritoriji naše države, ali hoćemo isto tako, i za ovaj zakon je to uvedeno, investicioni sporazum da omogućimo, a to je da imamo i određene dodatne koristi, ne samo da neko dobije istražno pravo, a sutra da dobije eksploataciono pravo, nego da dodatne koristi upravo ima i lokalna sredina, ali i država Srbija ukoliko od tog eksploatacionog prava se krene dalje u razradu određenih rudnika, eksploataciju minirala ili možda posle toga i proizvodnju poluproizvoda ili proizvoda. Tako da je ovaj zakon jedan moderan zakon, a reći ću vam još jedan podatak, pored recimo saobraćaja gde je takođe u prošloj godini, u kovid godini ostvaren je porast, tako je isto i u rudarstvu – recimo, 2020. godine u odnosu na godinu dana ranije, 2019. godine, porast je ostvaren upravo u rudarstvu 2,6%. Najveći rast je bio porast rude metala, 16,9%. Ima prostora za još veće razvijanje rudarskog sektora, ali uz pažljivo pomno praćenje države u svakom koraku šta se bude radilo, što upravo odgovara onome što ste i vi rekli, a to je održivo rudarstvo, kako da imamo taj jedan racionalni odnos prema onome čime smo bogati sa onim što želimo zaista iz tog rudarstva da dobijemo i da ostvarimo privredni rast i razvoj. Tako da hvala još jednom na rečima.
Zahvaljujem. Verovatno u formi replike ili ti odgovora Muamer Zukorlić. Izvolite.
Više komentara nego replike. Hvala vam na ovoj opasci. Kada je u pitanju potenciranje kraja iz koga dolazim, ne želim tu nikakvu afirmativnu akciju, niti pozitivnu diskriminaciju, već prosto govorim iz onog ugla gde poznajem stanje i svakako očekuje da priroda odnosa bude da tamo gde je nešto u lošem stanju da se tamo interveniše. Gde je najlošije, tu će se morati najviše ulagati. Ali je dobro i hvala za ovo što ste posebno pomenuli i primetili, ovo podvlačenje moje oko rudarstva i činjenice i uverenja i tu delimo uverenje da je zapravo ova zemlja i rudarska i da činjenica da je ona decenijama predstavljana samo kao zemlja uglja i iz geografije naše deca su učila da mi nismo rudno bogata zemlja. Mi nismo bili rudno bogata zemlja, odnosno tako smo tretirani pre svega iz razloga što nismo imali dovoljno znanja ili što nije bilo uloženo u geološka istraživanja da se sazna šta sve mi imamo, pa onda treba da nam dođu stranci da slikaju Rogoznu, da otkriju na kakvim je ona rudnim zlatnim bogatstvima, rezervama, itd. između ostalog kao i mnoge druge planine. Zato mi je posebno drago i to ovog trenutka želim da naglasim, što će ovim zakonom biti omogućeno i značajnije ili mnogo značajnije investiranje u geološka istraživanja. Ovde će svakako biti naš uspeh u korišćenju, eksploataciji u skladu sa svim onim principa o kojima sam govorio, da će biti uspešno onoliko koliko zapravo budemo uložili u znanje ili koliko znanje budemo podredili budućim geološkim istraživanjima. Tek na osnovu toga onda možemo imati uspeha u svakom pogledu kada su u pitanju otkrivanja rudnih potencijala, ali svakako i njihova eksploatacija. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe SDPS narodni poslanik dr Milorad Mijatović. Izvolite.
Poštovana potpredsednice Narodne skupštine, poštovana potpredsednice Vlade Republike Srbije sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, mi danas raspravljamo o četiri značajna zakona, smatram čak i najznačajnija zakona koja smo do sada dobili u ovom sazivu, ali i mnogim ranijim sazivima. Ovo su ozbiljni zakoni koji su temeljito, stručno napisani. Moram priznati da meni kao narodnom poslaniku bilo je jako teško da uđem u neke termine. Zaista je zahtevalo mnogo znanja. To je znak da je Ministarstvo za energetiku prišlo ovim zakonima vrlo studiozno, vrlo temeljito. Međutim, odmah na samom početku mogu da naglasim da će Poslanička grupa SDPS glasati za ove zakone. Zašto? Oni zaista znače iskorak u našem daljem razvoju. Neće zakoni promeniti naše stvari, ali će zakoni dati pravni osnov da idemo dalje, da idemo napred, da unapredimo svaku od ovih oblasti o kojima je ovde bilo reči. Iz svih ovih zakona može da se izvuče nešto što je veoma značajno, jedna karakteristika, da oni su usklađeni sa direktivama EU i drugim međunarodnim standardima, posebno u oblasti rudarstva. Znate, to je poruka koju država Srbija šalje – da mi smo suštinski zainteresovani za članstvo u EU bez obzira kada će nas primiti, ali ćemo mi menjati svoje zakone, menjati standarde jer to nama odgovara, to odgovara državi Srbiji i to je ono što ovde želim posebno da istaknem. Druga jedna dimenzija o kojoj je reč i bilo je govora to je zaštita životne sredine. Ja ću se tu malo zadržati. U javnoj raspravi o ovom zakonu koja je bila izvrsna, moram primetiti da sam tu veoma mnogo naučio, čak od vaših mladih saradnika koje pohvaljujem, jer tu vidim i budućnost naše Srbije, stručno su objasnili neke stvari, rečeno je da je zaštita životne sredine aksiom koji je vodilo vaše ministarstvo da menja ove zakone. Ja kao neko ko je koordinator „Fokus grupe“ za održivi razvoj i kontrolu Agende 20-30, moram da kažem da zaštita životne sredine je vrlo bitna, vrlo važna i tu ne može i ne sme da bude kompromisa. Sve nam je džaba, ako tu budemo pravili kompromise i ne budemo tražili najviše standarde koji postoje u Evropi, mi smo deo Evrope. Sada je zaštita životne sredine postala politička tema broj jedan. Ja se slažem da je to politička tema, ali to nije tema za jedan dan, to nije tema za jeftine političke poene, to je tema dugoročna, to je tema međugeneracijska, drugim rečima mi smo dobili ovakvu zemlju, ovakvu prirodu, mi moramo da je popravimo, unapredimo i da takvu prenesemo budućim generacijama. Tu se neće raditi za jedan dan, tu se neće raditi ni jedna godina, tu moramo raditi mnogo više, jer moram primetiti da smo dobili dosta negativno nasleđe, jer životna sredina nije bila tema o kojoj se ovde govori. Godine 2017. mi smo, narodni poslanici osnovali tu neformalnu grupu koja se zove „Fokus grupa“. Mi smo tada počeli u ovoj Skupštini da govorimo o tome, da insistiramo na tome, čak smo u budžetima tražili više sredstava za zaštitu životne sredine, promovisali zelenu industriju, zelenu ekonomiju, tražili više prečistača voda, tražili filtere za zaštitu u termo-elektranama. Moram primetiti da je to bio početak. Pre mesec, dva dana predsednica Vlade, Ana Brnabić je u ovom parlamentu izjavila da je zaštita životne sredine prioritet ove Vlade. Drugim rečima, vrlo ozbiljno, vrlo odgovorno pravimo jedan iskorak upravo u ovom delu. Prema tome, moja poruka je jasna da ova Vlada, ova Narodna skupština u narednom periodu će zaista imati jedan vrlo važan zadatak, a to je zaštita životne sredine u Srbiji po najvišim standardima. Mi smo čak nedavno razgovarali i usvojili Zakon o klimatskim promenama, takođe jedan moderan zakon, jedan dobar zakon i sama ta činjenica govori da mi dajemo dosta pravnih osnova da idemo napred. Međutim, ja želim da naglasim još nešto. Znate, ne treba sve očekivati od države. Ne može država sve da uradi. Ja puno očekujem od neformalnih grupa, volontera koji su politički neutralni, ali konkretno rade na zaštiti životne sredine, jer ako volite svoje mesto gde ste rođeni, mesto gde živite, ako volite tu prirodu, onda vi morate konkretno uraditi konkretnim akcijama kako da životnu sredinu unapredite. Znate, divlje deponije ne može svako ukloniti, ne može država trčati na svako mesto, ako mi nemamo svest da se to ne sme i ne može uraditi. Znate, za mene kao narodnog poslanika, kao građanina Srbije je neshvatljivo da smeće bacamo u potoke, reke i jezera. Pa to je za mene svetogrđe. Ja ne znam koji bih rečnik upotrebio kada vidim takve stvari. I zato ja želim i da podstaknem činjenicu da mi moramo menjati svest građana, da moramo imati edukaciju, da su razgovori o životnoj sredini, ali oni koji su istinski zainteresovani da imaju zdravu životnu sredinu, da to bude u dnevnom fokusu svih televizija, svih novina, jer toga nikada neće biti dosta. Edukacija mora biti i početi od obdaništa, škole, fakulteta. Znate, ako neko ko u Osnovnoj školi zasadi jedno drvo, kada postane mladić i kada se bude ženio ili devojka udavala, ona će imati veliko drvo i biće ponosna. To drvo će proizvoditi kiseonik. Dakle, moramo ići na tu logiku da svako od nas je odgovoran za našu zdravu životnu sredinu. Naravno, tu upravo ima ovaj sektor koji vi vodite, a to je sektor energetike, sektor rudarstva i zato želim da kažem da moramo imati uravnotežen pristup i moramo voditi računa o održivom razvoju. Dalje, znate, ja ću početi o zakonima koje ste vi ovde nama predložili. Jedan od tih zakona je Zakon o obnovljivim izvorima energije. To je nov zakon, to je moderan zakon. Smatram da je dobar, smatram da je i primenljiv. Šta on otvara? On otvara mogućnost da imamo obnovljive izvore energije. Mi moramo otvoreno reći da u tome zaostajemo. Mi smo sebi dali visoke ciljeve, mi smo 2020. godine trebali imati 27%, nismo dostigli. Vi ste sada u vašem uvodnom izlaganju rekli da će to biti 2040, 2050. godine 50%, ja smatram da tu moramo ići brže. Znatno brže i da krenemo nekim planom koji će to izmeniti i kojim će doći do te situacije da tu ne zaostajemo. Govora je bilo o solarnim elektranama, vetroelektranama, već ih imamo i tu zaista možemo reći da imamo dalji razvoj, što je zaista veoma dobro. Ali kada govorimo o energiji, voleo bih jednu drugu stvar da naglasimo, da to treba da bude jedna akcija, to je štenja. Mi zaista i kada govorimo o efikasnosti, mi smo veliki rasipnici. Trošimo četiri puta više energije, nego u EU, a dva puta više nego naše okruženje. Znate, puno sam putovao, odem u Ženevu ili Brisel, uđem u sobu, ona je hladna. Žalim se na recepciju, oni mi uključe. To znači da kada gost nije u sobi, grejanje se isključi, a mi se žalimo i kad nema više od 19, 20 celzijusa. Kada je tolika temperatura, mi odmah zovemo Toplanu i žalimo se zašto nije 25, da mogu da hodam u svom stanu u majici. Znate, to je rasipanje energije, a kada bude pretoplo, onda otvaram prozor da bi ta energija izašla. Pa dajte molim vas, nadam se, verujem da će bar mlađe generacije dočekati da imamo pametne zgrade, da imamo infracrvene zrake koji će meriti koja zgrada i koliko energije ispušta, jer to je ono što moramo stalno imati na umu, jer energija, toplotna, električna, puno se ulaže da bismo došli do nje. Kada kažem akcija štednje, znate koliko televizora u ovoj zemlji radi celu noć, čitav dan, čak i kad neko ko ga gleda, spava. Koliko sijalica u kući, bilo gde, neprekidno gori. Treba štedeti na malo da bi se uštedelo na mnogo. Evo, i u našem parlamentu, pođite po kancelarijama, videćete koliko je kompjutera i monitora upaljeno, a da niko ne sedi za njima. Možda to izgleda, ono što ja govori ovde, da je beznačajno. Električna energija, bar kod nas nije skupa. Dosta smo sa jeftinom cenom električne energije, a ona se zato i rasipa. Pristalica sam stava, kada se govori o energetskoj efikasnosti, da električna energija i energija uopšte nije socijalna kategorija. Za one koji ne mogu, a ovde sam čuo u javnom slušanju energetsko siromaštvo koje je u toj situaciji, njemu treba obezbediti određenu količinu i električne energije i toplotne energije. Instrumenata za to imamo. Pre nekoliko meseci mi smo usvojili zakon u socijalnim kartama. Znate, tačno moramo znati ko je u socijalnoj situaciji, kome trebamo pomoći. Ja sam za taj selektivan pristup, ne da svi imamo jeftinu struju, ne trebamo da imamo, mnogi mogu da je plaćaju u punom iznosu, a ne u malom iznosu. Prema tome, imajmo ekonomsku cenu električne energije. Višak tih sredstava, kao što već sad plaćamo, ulažimo u obnovljive izvore energije, a smanjujmo one izvore energije koje dolaze iz uglja, iz fosilnih ruda, jer to je ono što ćemo mi govoriti i što ćemo se mi zalagati. Poslanička grupa SDP u svom programu zaista ima vrlo bitnu i važnu činjenicu da radimo puno na zaštiti životne sredine, na modernizacije Srbije, ali isto tako imamo uravnotežen pristup. Mi ne možemo zaustaviti razvoj, razvoj mora da bude. To znači kada govorimo o rudarstvu, znate, rudarske tehnologije nisu uvek čiste tehnologije nigde u svetu, ali postoje standardi, najviši standardi koje moramo imati i koje kad damo eksploataciju za određenu rudu, mi moramo biti u situaciji da kažemo -da, dobićete to, ali primenjivaćete najviše poznate standarde, pogotovo za rude za koje kod nas postoji sad veoma veliki interes. Ja se potpuno slažem da je država Srbija bogata i rudama i mineralima. To bogatstvo koje imamo moramo pametno iskoristiti, ulagati u znanje. Znate, bio sam u Abu Dabiju, tamo imate eksploataciju nafte i gasa, nisu ni to čiste industrije. Međutim, pametno su uradili, sredstva koja su dobili na taj način su ulagali u dalji razvoj, prosto je neverovatno koje sam nove tehnologije tamo video, koje možda mi nećemo u našoj zemlji videti za 10 do 15 godina. Oni su svoje građane na račun tog bogatstva slali na školovanje u zapadnu Evropu, u Ameriku, vratili ih, ulažu u nove tehnologije i razmišljaju o budućnosti. Srbija ne može zaustaviti razvoj. Jesam za razvoj rudarstva, jesam za otvaranje novih rudnika, za eksploataciju tih ruda, pa i tog litijuma koji je sigurno metal budućnosti, ali na jedan pametan način gde ćemo uvek u svakom pogledu, a dok sam poslanik u ovom parlamentu budite uvereni uvek ću zahtevati najviše ekološke standarde i druge međunarodne standarde, jer tako Srbija može ići unapred. Ako smo mogli da završimo i završavamo autoputeve, ako možemo da uradimo mnogo toga, ako smo mogli da se borimo sa kovidom na ovaj način na koji se borimo, ako smo mogli da obezbedimo najviše vakcina, da dođemo do tri miliona ljudi koji su dobili vakcine, možemo i ovaj izazov koji stoji pred nama, izazov daljeg razvoja, iskorak, učiniti napred. Ne očekujem to odmah. Ne očekujem to sada, ali očekujem da ćemo vredno, uporno raditi, da ćemo uporno ići dalje, jer tako jedino vidim Srbiju među onim zemljama koje će u EU ući pripremljena, jasna, promenjena, jer ta Srbija je ona koja je nama potrebna, potrebna je i EU. Zbog toga insistiram i zbog toga će poslanička grupa SDP dati punu podršku ovim zakonima, a i zbog jedne druge činjenice. Znate, u pravljenju ovih zakona vi ste se držali tri stuba, tri elementa. Gledali ste ekonomsku korist, gledali ste socijalnu dimenziju i treća ekološka dimenzija. Uravnotežen princip na ove tri dimenzije upravo je pravi princip koji u krajnjoj konsekvenci treba da da rezultat. Dakle, poslanička grupa DSP u danu za glasanje daće podršku ovim zakonima. Od vas očekujem značajna podzakonska akta i realizaciju ovoga što je ovde naglašeno. Naravno, vi ćete učiniti to sa zakonodavne strane. Ja očekujem od Vlade Republike Srbije da dalje stvara uslove da dovedemo nove investitore, da daleko više pažnje posvetimo i ljudima iz Srbije da oni investiraju, posebno u obnovljive izvore energije i ove male hidroelektrane. Znate, ja sam svestan činjenice da moramo čuvati i boriću se, odmah da vam kažem, da sačuvamo i potoke, da sačuvamo naša zaštićena područja, ali i druge ekološke sredine. Prema tome, u davanju saglasnosti za male hidroelektrane moramo biti vrlo oprezni. Bolje je, molim vas, da insistiramo na štednji električne energije, nego da ponekad uništimo neki potok samo zato da bi neki pojedinac imao neku korist. To naglašavam zbog toga, jer sam primetio da ste i vi sami doneli neke odluke koje će značiti dalji napredak u ovoj oblasti. Potrebne su male hidroelektrane, potrebno je sve to. Nisam govorio o mnogo stvari, vreme mi to ne dozvoljava, kupac proizvođač, šta znači koliko će Vlada izdvajati sredstava da se menjaju prozori, vrata i sve ostalo gde će Vlada davati 25%, lokalna samouprava 25%, a pojedinac 50%. Zaista, tu mogu biti velike uštede. Isto tako, verujte da sam čak u svojoj zgradi gde stanujem, koja je na sunčanoj strani, insistirao da već sad konkurišemo, da pravimo projekat, da stavimo solarne panele na svoju zgradu. Vi ste u javnom izlaganju rekli da je tamo 600 kvadratnih kilometara mi imamo krovova, a Srbija je sunčana zemlja i sama ta činjenica kaže da možemo puno uraditi. Na kraju, malo sam produžio, ja se zahvaljujem gospođi potpredsednici Narodne skupštine, poslanička grupa SDP daće punu podršku ovim zakonima i onim aktivnostima koje ćete kasnije voditi. Hvala.
Zahvaljujem se dr Mijatoviću. Nastavljamo, reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe JS, narodni poslanik Vojislav Vujić. Izvolite.
Hvala vam uvažena predsedavajuća. Uvažena ministarko sa saradnicima, koleginice i kolege narodni poslanici, do sada sve što smo mogli da čujemo od kolega je bilo afirmativno i to je svakako dobro. To otprilike pokazuje i neki trend u kome pravcu idu svi ovi zakoni koji su danas na dnevnom redu. Ono što je za vas ministarka najbitnije, a to je da ćemo mi iz poslaničke grupe JS da podržimo sva četiri zakona koji su danas na dnevnom redu i naravno tako ću ih i komentarisati zato što su svi međusobno povezani. Ono što je u ovom trenutku stvarno realna prednost, a to je što ste upravo vi na čelu ovog Ministarstva, zato što i vi imate tu neku specifičnu energiju, a ovo su teški zadaci i prosto uliva nam se neka sigurnost i poverenje da ćete da uspete sve ovo da iznesete u tim dugoročnim planovima kako se i planira. Ono što cenim kod vas je upravo to što stalno potencirate tim saradnika koji je tu oko vas i to je ono što je dobro. Dobro je, jer ovako krupne stvari možete samo timskim radom i da rešite. Kada je u pitanju Evropska zajednica, oni su ocenili ove zakone kao najmodernije zakone u oblasti energetike. Srbija naravno i do sada je mogla da se pohvali sa dobrim i stabilnim, održivim energetskim sistemom, ali u svakom smislu ovi zakoni će i to stanje koje nije tako loše, unaprediti da bude još bolje. Javno slušanje koje ste organizovali pre par dana u maloj sali Skupštine pohvaljujem. Ja nažalost nisam mogao da prisustvujem, kao član Odbora za privredu, ali sam ga svakako naknadno odgledao. Pozivam sve građane koji sada gledaju ovu sednicu da, ukoliko žele, mogu na sajtu Narodne skupštine da odu na javna slušanja i tu mogu detaljnije da čuju sve ono što ste vi i vaše kolege tada pričali i otkloniće se veliki broj nedoumica, koje nekako vidim postoje. I tvrdim i siguran sam da postoje zato što ljudi samo nisu dovoljno informisani, ništa drugo. Znači, sigurno niko ne može da me ubedi da bilo ko od kolega u ovoj sali ili vi koji predstavljate ove zakone danas misli loše Srbiji, svakako svi radimo u istom pravcu i svi imamo isti cilj. Ono što neobično zvuči, a i vi ste rekli u jednom trenutku da ne volite reč „lider“, a to je kad se kaže da je Srbija lider, a sad ne znam ja da tražim neki sinonim i neku drugu reč, ali svakako jeste u regionu kada je u pitanju energetski sistem. Ali ono što danas moram da spomenem, iako ne volim da se ponavljam, zadnji put sam to pričao kad su ovde bile vaše kolege iz Agencije za energetiku. Vrlo lako smo prešli preko te 1999. godine, kada je Srbija ostala bez energetskog sistema. Znači, mi smo tada, ni krivi ni dužni, slobodno tako smem da kažem, pretrpeli takvu materijalnu štetu, kad je u pitanju kompletna infrastruktura Srbije, znači, kad su u pitanju putevi, kad su u pitanju mostovi i kompletna energetska mreža. Tada su se po prvi put upotrebljavale grafitne bombe, na nama su isprobavali bombe koje su namenski pravljene da unište jedan energetski sistem zemlje na koju se tada NATO obrušio. Nije to bilo prvi put da se Srbija dizala iz pepela. Mi smo tada, evo ovde imamo i kolegu našeg Milutina Mrkonjića, kako on za sebe voli da kaže – inženjera, a najmanje političara, poslanika ili šta god da je drugo radio u životu, i on je tada bio sinonim za nešto što se radi pre roka. Tako oslabljena i jadna zemlja je uspela da se podigne iz pepela i za kratko vreme obnovi kompletan energetski i infrastrukturni sistem i zato mi je drago kada danas možemo da kažemo da smo lider u regionu, kad smo od jedne nule ponovo došli na mesto na kom se danas nalazimo. A šta je tu sad još najbitnije? To je sad diskutabilna stvar i velika tema se otvara za cenu struje, ali činjenica je da je Srbija svojim građanima omogućila najjeftiniju struju. Slažem se sa profesorom, sad moramo da vodimo računa o tome kako se to troši, ali to ovi vaši zakoni polako i usmeravaju i kasnije ću da pričam o tome, ali činjenično stanje je da u regionu od nas imaju skuplju struju i Makedonija i Bosna, i Crna Gora i Hrvatska, Rumunija, Slovenija itd, ove zemlje koje sam sada nabrojao tu struju plaćaju duplo i malo više od duplog nego mi. Ali, ono što je meni interesantno, oni koji su nam razorili sistem energetski, zemlje koje su tada bombardovale Srbiju, plaćaju struju i pet puta skuplje nego naši građani. Znači, građani tih zemalja koje su tada zloupotrebile svoju silu, danas svojim građanima pet puta naplaćuju skuplju struju nego Srbija koja je 1999. godine ponovo krenula od nule i došla na stadijum na kom se danas nalazimo. Prvi zakon je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o energetici, to je krovni zakon i pre sedam godina mi smo ga ovde usvojili u ovom parlamentu, ja sam tada imao priliku da glasam za taj zakon i kako reče neko od kolega, naravno, zakoni su živa stvar, pogotovo vreme u kojem živimo je turbulentno, stvari se brzo menjaju, pogotovo i u sistemu energetike, zato danas pored ovih zakona koje menjamo i dopunjujemo imamo i nove zakone. Kad je u pitanju ovaj zakon, on tretira stvarno dosta novih pojmova, dosta novih termina i kako se čovek polako sa njima upoznaje, onda se stvarno i vidi šta je intencija ovog zakona. Ono što svakako moram da pomenem, a što je nama iz JS vrlo bitno, to je da ćemo i dalje da imamo 70 hiljada porodica koje, kako je malopre i profesor rekao, nažalost nisu u mogućnosti i u stanju da plaćaju i tu cenu jeftine struje kakvu imamo i dobro je što je država svojim uredbama i dalje tu grupu izdvojila kao jednu socijalnu kategoriju kojoj moramo da pomognemo. Zašto kažem da je nama iz JS ovo bitno? Mi zastupamo socijalne politike i mi se trudimo da takvih porodica bude sve manje i to treba da bude intencija države, da se trudimo da nikad ne zaboravimo takve porodice, ali da moramo da nađemo načine da ih bude manje. I sad, znate, neko može da kaže ima tu različitih zloupotreba, da li to treba tako ili ne treba tako. Treba tako, jer uvek kažu „sit gladnom ne veruje“ i otprilike država je to prepoznala kao jedan veliki problem i to je sigurno još jedan od razloga zašto JS podržava ove zakone. Kada se zakon tretira, to je isto vrlo bitno, i na jedan malo drugačiji način skladištenje energije, znači, svih vrsta energije, ne pričam sada samo o gasu, o skladištima koja smo izgrađivali, nego se po prvi put, ne po prvi put, ali sada se stavljaju nekako u prvi plan i ta istraživanja naših rudnih bogatstava kada je u pitanju litijum i naravno znamo da električnu energiju ne možemo da sačuvamo drugačije sem da napravimo mogućnost nekih rezervi sa litijumskim baterijama. Zakon o korišćenju obnovljivih izvora energije posvećuje posebnu pažnju pitanjima ekologije. Ja sam jedan od onih kolega koji je pred Agencijom za energetiku pričao da hidroelektrane mogu da budu pogubne za naše reke, za taj neki naš hidrosistem koji postoji, ali ono što je dobro kod ovog zakona, zato kažem – ljudi moraju da se informišu, pa onda da ga komentarišu, je to što on zabranjuje izgradnju hidroelektrana u zaštićenim područjima. Sada kada o tome pričamo, naravno, naša najveća hidroelektrana Đerdap se nalazi u zaštićenom području, ali ono što je kod nje interesantno je da je 1964. godine kada smo gradili tu hidroelektranu tada smo opet bili jedna ozbiljna država, nažalost, u jednoj drugačijoj organizaciji nego danas, ali i tada se stvarno vodilo računa o svim standardima. Nekako i ta gradnja i opet intencija države je uvek bila usmerena, iako nije imala toliko problema sa ekologijom kao današnje moderno društvo, vodili su računa i o ekosistemu i o ekologiji. Ono što zakon, naravno, ne može do zadnjeg detalja da istretira su te neke druge reke koje se ne nalaze u zaštićenim područjima, ali svakako svi, to sam rekao i na početku, i vi i kolege poslanici i ljudi u lokalnim samoupravama će svaku takvu jednu gradnju nadzirati, kontrolisati, vi ste opet ti koje treba da date dozvole da li nešto može ili ne može. Ja sam siguran, kao u neko vreme kada su državne velike ili javne institucije gradile neke zajedničke objekte koji su išli na opšte dobro, investicije privatnog kapitala uvek imaju za cilj neko lično dobro i uvek je fokusirano na one ljudi koji investiraju. Smatram da to možda unosi najveću zabunu kod građana i dobro je što ovaj zakon sada neke stvari stavlja na pravo mesto. Treći zakon je Zakon o rudarstvu i geološkim istraživanjima. Srbija je bogata zemlja u svakom smislu te reči, to je danas ovde neko od kolega pričao. Ja lično smatram da se bogatstvo jedne zemlje pre svega meri u ljudima i mi možemo da se pohvalimo da smo bogata zemlja, mi imamo dobre ljude, ali svakako imamo i velike energetske potencijale. Malopre sam rekao da imamo najveće zalihe litijuma u Evropi, znači to su istraživanja, ne samo naša, to kažu eminentnije institucije od ovih sa kojima mi raspolažemo, a i naše su eminentne. I naša zemlja je bogom dana kada su u pitanju rude i minerali. Naša južna teritorija koju su okupirali teroristi, slobodno tako mogu da kažem, je izuzetno bogata rudnim bogatstvom. Mogu da citiram, kaže – procenjuje se da je vrednost nalazišta olova, cinka, srebra, nikla, mangana, molibdena i bora na Kosmetu u vrednosti do 1.000 američkih dolara, zvaničan podatak. Ja sam ovo citirao iz lista „Politika“. Nije neobično da su u svetu ratovi počinjali zbog prirodnih bogatstava, jer činjenica je da bez vode i bez energije ne može nijedan sistem, ne može nijedno društvo. Bogu hvala, mi smo nekako, eto, sve to dobili na korišćenje, sada je samo da se trudimo na budemo dobri domaćini da taj sistem sačuvamo i da ga održimo. Četvrti zakon je Zakon o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije. Ako ne i najbolja stvar, mislim za široku upotrebu, a to je svakako taj neki novi pojam i neka nova terminologija koja se pojavila i građani su za to stvarno zainteresovani to je taj odnos kupac-proizvođač. Znači, to je jedan novi trend, ja sam se iskren da budem stvarno oduševio kad sam ovo pročitao, mislim da smo ispred mnogih evropskih zemalja sa jednim ovakvim trendom i moramo i dalje da se trudimo da informišemo građane šta to tačno znači. Sad onako samo kratko, znači, ako svako na svoj stambeni objekat ugrađuje solarne panele, solarne kolektore, on tu svoju struju troši. Kad je ne troši iz bilo kog drugog razloga stvara se jedan energetski kredit koji može da potroši u nekom drugom periodu i to je fenomenalna stvar. Ono što ste i danas potencirali, ukoliko se trudimo da izvori obnovljive energije u rokovima koji su zadati mogu da budu ispoštovani, svi mi građani moramo da uzmemo učešće u tom radu. Iskreno, kada je u pitanju šta štednja, sam ona generacija koja pamti starije ljude koji su nas uvek onako da nas opomenu, da nas povuku za rukav i da kažu - e, hajde, gasi tu sijalicu. Mi smo nekad imali i možda skuplju cenu struje, ali nekako sam siguran da nije to bila samo da li je velika ili mala cena struje, nego to nekako domaćinsko ponašanje koje su generacije ispred nas imale. Prosto, trudile su se na svemu štedimo. Ja imam osećaj da je nekako moja generacija, naša generacija još u tom duhu u tom vaspitanju, da vodimo računa o tome, iako mi je to nekad bilo smešno. Ja danas hvatam sebe, kako kažem svojoj deci – e, ugasi tu sijalicu. Onda mi sin kaže – ali tata to je led rasveta, to troši 2, 3 vata. Slažem se, ali mi danas koristimo i uređaje i mašine za pranje sudova, zamrzivače, frižidere, koji su stvarno kad je u pitanju energetska efikasnost obeleženi onom oznakom AAA. To je ono što treba uvek da gledamo kad kupujemo takve uređaje, ali bez obzira na sve, uštedom i najmanjom uštedom energije, kako kaže prof. Mijatović, mi se borimo za ekologiju. Ne možemo svi mi, siguran sam da ovde niko ne baca ni kese, ni bilo kakav otpad u prirodu, ali ne možemo da stignemo sve da očistimo, ali sigurno možemo da čuvamo ekologiju tako što ćemo dodatno da se fokusiramo na uštedu struje. Malopre sam čuo i podatak da smo mi možda, i kako ste rekli, četiri puta veći potrošači od neke statistike koja je u regionu, ali ja ovo moram da kažem, Srbija nije samo zbog toga veliki potrošač, jer mi imamo u odnosu na neki evropski prosek, koji je, ako se ne varam, oko četiri i nešto procenata za gubitke struje u mreži, naš prosek je 11,7% i to je ozbiljan gubitak. Ako to preračunamo i ako to nominalno treba da izrazimo, dođemo do cifre od 290 miliona evra. Meni je drago da ste prepoznali te probleme. Zašto to kažem? Zato što međudržavni sporazum koji je krajem novembra Vlada potpisala sa francuskom Vladom, osim gradnje metroa donosi i saradnju u oblasti energetike, konkretno sa više od 129 miliona evra biće kreditirano unapređenje EPS-ove elektrodistributivne mreže. To je stvarno jedan ozbiljan pomak ako uzmemo u obzir šta se sve u sektoru energetike radi, ova ušteda će sigurno da se oseti. Ono što je interesantno za, opet, kao jedna dobra ponuda za građane i to je svakako opet za pohvalu, to je ta subvencija za zamenu stolarije, 25% pomaže Republika, 25% moraju lokalne samouprave da obezbede sredstva. Mislim da će ovo da bude jedan dobar modalitet da uporedimo sve opštine i gradove, da vidimo koliko smo stvarno spremni na terenu da pokažemo koliko nam građani znače, a i da motivišemo iste te građane da se uključe u jednu ovu trku, a vas bih zamolio kao resornu ministarku, mi ćemo svakako ovde da se viđamo u narednom periodu, da nas s vremena na vreme onako izvestite i da nam kažete koji gradovi prednjače, da postavimo jedan dobar trend i da nađemo način ministarka da gradove i opštine koji se budu izdvajali nagradimo dodatno. Mi uvek nekako dođemo da nagradimo one gradovi koji kažu – znate, ovaj siromašniji, ovaj nema potencijal i uvek tražimo šta je to, kako možemo da ih motivišemo. Mi treba da motivišemo one predsednike, opštine i gradonačelnike kojima kad date jedan dinar od njega znaju da naprave pet. Lako ćemo onda da punimo budžet i lako ćemo da pomažemo i onima drugima koji nisu po prirodi stvari svi jednako sposobni. Samo danas želim još samo kratko da se osvrnem da proizvodnju struje iz biogasa. To je jedan novi trend. Imao sam priliku da ovih dana, pa eto i ja sam se upoznao sa nekim detaljima, naravno, daleko je to od neke ozbiljne proizvodnje struje, da možemo da ga poredimo sa bilo kojim drugim proizvođačima i hidro i vetro, kada su u pitanju obnovljivi izvori energije, a da ne pričamo o ovim drugim proizvođačima struje, ali šta je bitno kod proizvodnje struje iz biogasa, to je upravo, a opet se vraćamo na onu temu ekologije. Znači, oni koriste organski otpad. Mislim da bi trebali da kao ministarstvo iznađete neki modalitet da njih izdvojite u odnosu na ostale proizvođače obnovljive energije. Treba ih motivisati, treba da se vidi kako su proporcionalno raspoređeni zato što do tog organskog otpada ne može lako da se dođe, ali su svakako oni čistači. Ako smo danas pričali o ekologiji, evo ovo je jedan od momenata gde vi možda zajedno sa Ministarstvom ekologije možete da napravite jedan iskorak i da motivišete da se i u onim delovima naše zemlje gde nemamo takve proizvođače pojave neki i da iskoriste te pogodnosti. Ovo je velika tema svakako, a ova sva četiri zakona su ozbiljni i krupni zakoni. Ja sam se trudio opširnije o njima da pričam, ali moj kolega Nenada Filipović iz poslaničke grupe JS koji nas predstavlja na jugu, kao matematičar po obrazovanju će kasnije malo detaljnije kad su u pitanju brojke, procenti i statistika da priča. Još jedanput, ministarka ono zbog čega ste vi danas ovde, poslanička grupa JS će svakako podržati sva četiri zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem se, ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe JS. Reč ima narodni poslanik, Daniel Đivanović. Izvolite.
Hvala, poštovana potpredsednice Narodne skupštine. Uvažena ministarko, dame i gospodo narodni poslanici, za poslaničku grupu SVM rasprava o setu predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici, o korišćenju obnovljivih izvora energije, o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima i o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije, je od posebnog značaja iz najmanje dva razloga. Teme korišćenja obnovljivih izvora energije i zaštite životne sredine, od čuvanja vojvođanskih oranica, sanacija reka i jezera su deo našeg programa i dnevnog angažovanja, zalaganja da se pronađu na primer načini sanacije reke Krivaje, samoizlečenja Palićkog jezera, da se spreči zagađenje jezera kod Bajmoka, reši saniranje gradske deponije u Subotici. Dakle, sve za nas važne teme su deo integrisanog nacionalnog energetskog i klimatskog plana. Ova četiri predloga zakona prave dobru ravnotežu između ekonomije, energetike i ekologije i dobar temelj za razvijanje zelene ekonomije, za privređivanje koje donosi blagostanje celom društvu i povećanje socijalne jednakosti, a uz minimalni rizike po životnu sredinu. Pored pomenutih dodatni razlog zbog kojeg će poslanička grupa SVM podržati predložene zakone je sadržan u jednoj rečenici na koju se može svesti suština sva četiri predložena teksta, imaju za cilj integralni razvoj društva kroz ekonomsku, socijalnu i ekološku održivost. Imaju za cilj dugoročni više generacijski održivi razvoj. Dozvolite mi da se u okviru ove rasprave u svojstvu ovlašćenog predstavnika poslaničke grupe osvrnem malo i na temu rudne rente koja je posebno važna i za one opštine i građane koje mi iz SVM zastupamo ovde u Narodnoj skupštini. Naime, kao što je poznato zakonom je propisano da je rudna renta za naftu 7% od prihoda, ali je to drugačije formulisano u slučaju NIS. Od 2008. godine NIS je u većinskom vlasništvu ruskog „Gasprom Njefta“, a prodaja većinskog paketa akcija ugovorena je međudržavnim sporazumom Srbije i Rusije. Jedan od odredbi tog sporazuma je i da i za NIS važi povlastica po kojoj rudnu rentu plaća u visini od 3% od prihoda, odnosno za NIS važe uslovi oporezivanja koji su u Srbiji bili na snazi u momentu potpisivanja sporazuma Srbije i Rusije i kompanija ne podleže bilo kakvom pogoršavanju uslova oporezivanja do momenta tzv. isplativosti, projekata koji su dogovoreni tim sporazumom. Međutim, eksploatacija nafte je znatno povećana u odnosu na period pre privatizacije. Prema Izveštaju o poslovanju NIS za 2019. godinu, na ime rente državi je uplaćeno milijardu i 400 miliona dinara. Godinu dana ranije, osamnaeste godine NIS je na ime radne rente uplatio milijardu i 460 miliona dinara, što je i najveći iznos za rudnu rentu u proteklih pet godina, pokazuju poslovni podaci kompanije. Poređenja radi 2017. godine je uplaćeno milijardu i 200 miliona dinara a 2016. godine je uplaćeno oko milijardu. Zakonom je propisana raspodela novca od uplaćene rudne rente, 60% pripada budžetu Srbije, a 40% opštini na čijoj se teritoriji vrši eksploatacija. Ukoliko se eksploatacija vrši na teritoriji AP Vojvodine, onda se novac od rente deli tako da 50% ide u Republički budžet, 10% u pokrajinski, a 40% u budžet opštine na čijoj se teritoriji vrši ta eksploatacija. Tri vojvođanske opštine na kojima se nalaze naftna polja tražili su još 2014. godine da NIS plaća rudnu rentu od 7% ili da se uplaćeni novac nekako drugačije raspoređuje, da svi prihodi od trenutne rudne rente, pripadnu opštinama koje trpe direktne posledice eksploatacije, a da se Republika, odnosno Pokrajina odreknu svog dela. Memorandum o saradnji po tom pitanju, tada su potpisale od opština Srbobran, Kikinda i Kanjiža, međutim nažalost, po ovom pitanju nema nikakvog pomaka. Opštine su po zakonu dužne da novac od rudne rente troše za unapređenje uslova života lokalne zajednice, a posebno za izgradnju infrastrukture. U Kanjiži se na primer od toga novca održava javna rasveta, kanali, asfaltiraju se ulice. U slučaju da je renta za NIS 7% umesto 3%, opštinama bi pripalo dvostruko više novca. Ako gledamo samo prošlu godinu, opština Kanjiža je dobila oko 88 miliona dinara od naftne rente, ako bi ta renta bila 7% dobila bi 207 miliona dinara, koji bi iznos, recimo, ova opština mogla iskoristiti između ostalog na primer za projekat i izgradnju autobuske stanice u Kanjiži, projekat zamene stolarije na zgradama, projekat izgradnje biciklističke staze u naselju Horgoš, projekat sanacije postojeće vodovodne mreže u naselju Abdorjan, projekat asfaltiranja puteva, trotoara i parking mesta ili projekat ulaganja u infrastrukturu okolnih mesta. Iznos rudne rente koji je uplaćen opštini Kanjiža, varira iz godine u godinu. Najmanje je uplaćeno za 2020. godinu 88 miliona dinara, a najviše 2019. godine 143 miliona dinara. Što se tiče merenja efikasnosti energetskog sektora, nažalost pokazatelji za Srbiju nisu najbolji. Naime Svetski savet za energetiku je 2011. godine definisao metodologiju koja služi za merenje efikasnosti energetskog sektora a pokazatelj efikasnosti je tzv. energetska trilema ili ti sposobnost države da ponudi održivu energiju u tri dimenzije, a to su energetska sigurnost, pristupačnost i održivost. Vrednost ovog pokazatelja omogućuje rangiranje zemljama i poređenje prema nivou održivosti njihovog energetskog sektora. Upoređivanjem podataka za period od 2014. do 2019. godine može se zaključiti da energetski sektor Srbije sa indeksom 63,8% da je loše rangiran, ne samo u odnosu na razvijene evropske zemlje, već i u odnosu na zemlje regiona. U regionu lošije rangirane od Srbije su severna Makedonija, Albanija i BiH, a samo primera radi indeks energetske trileme za Švajcarsku je 85,8%, za Sloveniju 79,2% a za Rumuniju 75,1%. Srbija je najlošije rangirana prema pokazatelju energetske održivosti, a indeks je 90. Primera radi, po rangu energetske održivosti Švajcarska ima indeks 1, Slovenija 17, Rumunija 11. Šta kažu iskustva sa terena? U periodu od 2007. do 2009. godine postavljanjem oko 300 solarnih kolektora na Dom učenika "Angelina Kojić Gina" i Gradske bolnice u Zrenjaninu obezbeđeno je zagrevanje vode uz pomoć Sunca. Zrenjaninska bolnica je bila prva zdravstvena ustanova u Srbiji koja koristi energiju Sunca, a procene su da godišnje u atmosferu neće odlaziti samo zahvaljujući tom projektu 67 tona ugljendioksida, koliko bi prilikom zagrevanja sanitarne vode proizvelo korišćenje nafte, proizvodnje mazuta ili gasa. Godišnja ušteda energije se procenjuje na oko 20%. Smatram da će upravo odredbe Predloga zakona po kojima se višak električne energije može isporučiti u mrežu i umanjiti račun za utrošenu električnu energiju dobro doći pomenutom Domu učenika u Zrenjaninu koji je šest godina nakon postavljanja solarnih kolektora 2015. godine, započeo izgradnju i solarne elektrane kojem obezbeđuju i višak struje. Takođe, grad Vršac je pre tri godine započeo uspostavljanje baze energetske efikasnosti, baza predstavlja osnovu upravljanja sistemom i u njoj se evidentiraju svi javni objekti, njihovi energetski utrošci električne energije, vode, gasa i drugih energenata. Baza obuhvata oko 300 električnih, 80 gasnih brojila i vodomera i prati mesečne utroške u poslednje tri godine. Baza je direktno povezana sa bazom Ministarstva rudarstva i energetike, i generiše ukupne podatke i bilanse na republičkom nivou. A prošlog meseca je prezentovan i projekat rekonstrukcije racionalizacije i održavanje sistema javnog osvetljenja primenom mera ušteda energije sa led tehnologijom na teritoriji grada Vršca. Činjenica je da Srbija u ovom trenutku ne poseduje kapacitete da pravi stambene komplekse poput onog u Taj Peju gde se pravi zgrada sa 23 hiljade drveća, žbunova, biljaka u prizemlju na balkonima i terasama, stvarajući eko sistem koji arhitekte procenjuju da će apsorbovati oko 130 tona ugljendioksida na godišnjem nivou, što otprilike odgovara jednoj godišnjoj emisiji oko 100 automobila u EU. Da bi ispunila standarde međunarodnog sistema za sertifikaciju energetski efikasnih i ekoloških objekata, ova zgrada ima dvostruku staklenu fasadu, kroz koju struji vazduh, niz solarnih panela postavljenih na krovu, koji napajaju zgradu obnovljivom energijom, vertikalni sistem prirodne ventilacije, sistem za reciklažu kišnice i led rasvetu. Specijalizovani botaničari zaduženi su za odabir i sadnju različitih biljnih vrsta, koje pokazuju veću sposobnost apsorbacije ugljendioksida, ne bi li se dostigao visok kvalitet vazduha. Nemamo kapacitet da pravimo, ali sam uveren da posedujemo kapacitet da učimo, da razmišljamo, o multidisciplinarnim kategorijama, da razmišljamo o kategorijama budućnosti, sanacijom postojećih i gradnjom novih objekata, racionalnom upotrebom energije, unapređujemo i štitimo energetsku efikasnost, kao javno dobro. Ne smemo doći u situaciju, koju je pre gotovo dva veka opisivao veliki teoretičar društvenih procesa, Aleksis Detokvir, kada je pisao da se plaši da će ljudi dostići tačku gde će u svojoj novoj teoriji videti, u svakoj novoj teoriji videti opasnost, a u svakoj inovaciji nepotrebnu nevolju. I da će na kraju možda odbiti da se uopšte pokrenu. Ali, raduje nas što je prema poslednjim pokazateljima od 2012. godine evidentan porast korišćenja biomase, u energetske svrhe, u Republici Srbiji, tako da je naša država trenutno najveći potrošač i proizvođač biomase u okruženju, što pokazuje i podatak da se 80 posto, raspoložive drvne biomase koristi, a samo 20 posto izvozi, dok je 2012. godine, bilo obrnuto. Poštovana ministarko sa saradnicima, svesni smo da je u periodu od marta 2013. godine, u primeni bio Zakon o efikasnom korišćenju energije, i brojni podzakonski akti, koji su doneti na osnovu njega i da su na osnovu Zakona u prethodnom periodu, doneta tri akciona plana za unapređenje energetske efikasnosti, kao i metodologija koja omogućava praćenja ušteda nastalih kao rezultat sprovođenja akcionih planova, i apelujemo da se insistiramo na primeni ovih dokumenata. Svesni i da u prethodnom periodu nije počelo praćenje indikatora energetske efikasnosti u sektoru saobraćaja, jer odredbe Zakona nisu bile dovoljno usklađene sa regulativom, iz bezbednosti saobraćaja, koja je usvojena u prethodnih nekoliko godina, pozdravljamo što se to menja ovim predlogom zakona. Da sumiram, poslanici poslaničke grupe Saveza vojvođanskih Mađara pozdravljaju raspravu i usvajanje seta zakona iz oblasti energetike. U danu za glasanje ćemo podržati isti. U nastavku rasprave će i druge kolege dati i svoj doprinos ovoj, nadamo se, konstruktivnoj raspravi u korist svih nas i naše budućnosti. Samo na kraju, apelovao bih još jednom da se ne zaboravi na rudnu rentu i na opštine na čijoj teritoriji se vrši ta eksploatacija. Hvala.
(Predsedavajuća se obraća na maternjem jeziku). Zahvaljujem se ovlašćenom predstavniku poslaničke grupe SVM. Reč ima predsednik poslaničke grupe PUPS – „Tri P“, narodni poslanik Đuro Perić. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, gospođo Elvira Kovač, uvažena potpredsednice Vlade i ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, kada govorimo o energetici moramo da imamo na umu da je to vrlo specifičan segment našeg okruženja. S obzirom da živimo u trećoj deceniji 21. veka mislim da više nema gotovo nikoga u ovoj državi ko se u svom svakodnevnom životu ne koristi elementarnom energijom koja je danas krajnjim potrošačima gotovo uvek, i po pravilu, lako dostupna po relativno niskim cenama. Vrlo retko bi smo mogli pronaći nekoga ko bi želeo da se odrekne sijalice, televizora, kućnih aparata koji veoma olakšavaju čovekovu dnevnu rutinu življenja. U tom smislu energija i njeno korišćenje postalo je civilizacijska tekovina i neizostavni deo savremenog društva. Sa druge strane, vrlo su retki pojedinci koji imaju čak i minimalnu predstavu šta je sve potrebno prethodno uraditi kako bi se obična voda, ugalj, vetar ili drugi prirodni elementi pretvorili u korisnu i svima dostupnu energiju i koliko je to dug put. Zato, energetika predstavlja jednu od najsloženijih i najvažnijih privrednih grana koja objedinjuje sve od primarnih proizvođača samih energenata, onih koji se bave njihovom transformacijom u energiju, onih koji distribuiraju do nas građana i privrednih subjekata koji je koristimo. Paket zakona o kojima danas raspravljamo ima za cilj da te složene procese pravno osavremeni i uredi. Tu je na prvom mestu svakako krovni Predlog zakona o energetici. Njime se naše nacionalno zakonodavstvu usklađuje sa evropskim propisima i međunarodnim Sporazumom o osnivanju energetske zajednice koji je nedavno ratifikovan i uvode nova savremena rešenja u ovu oblast, naročito ona vezana za domaće i međunarodno tržište energijom i njenu distribuciju korisnicima. U tom smislu na prvom mestu mi u poslaničkoj grupi PUPS – „Tri P“ smatramo da je dobro što je izvršeno precizno definisanje energetski ugroženog kupca, tako da ga sada može steći i samačko ili višečlano domaćinstvo koje živi u jednoj stambenoj jedinici i kome se isporučuje toplotna energija, a u skladu sa aktom koji donosi ministarstvo. Sredstva za ostvarivanje prava energetski ugroženog kupca toplotne energije takođe se obezbeđuju u budžetu Republike Srbije. Status energetski ugroženog kupca se stiče na osnovu rešenja organa jedinice lokalne samouprave. Dobro je i to što se prate savremeni trendovi i u drugim oblastima, pa se tako, na primer, novim rešenjima stvara pravni osnov i za regulisanje rada punionica za električne automobile. Sledeća dva zakona usko su povezana i odnose se na obnavljanje i izvore energije i njeno racionalno korišćenje. Ova pitanja su sve više aktuelizovana u savremenom svetu. Odavno su prošla vremena kada su lako dostupni prirodni resursi, poput vode ili uglja, mogli netremice eksploatisati bez razmišljanja o tome koliko ih preostaje budućim generacijama, kao i o posrednoj ceni koja se plaća za proizvodnju energije kroz uništavanje ili narušavanje životne sredine i uticaja svega toga na sam biološki kvalitet čovekovog života. Predlozima ovih zakona nastoji se da se na svaki način podstakne i nagradi svaki vid proizvodnje energije iz najrazličitijih obnovljivih izvora. U Predlogu zakona ih je nabrojano više od desetak, ali ja bih se posebno osvrnuo na jedan koji nam se bukvalno stvara i nestaje svake godine pred očima, a to je biomasa. Kao što je svima poznato, Srbija raspolaže sa velikim poljoprivrednim površinama na kojima se svake godine stvara ogromna količina travnate, žbunaste i drvenaste biomase, bilo da se radi o nusproduktu organizovane poljoprivredne proizvodnje, bilo da je reč o zaparloženim površinama ili životinjskom otpadu. Nažalost, minimum toga se iskoristi u energetskim postrojenjima, već se ili ostavlja da trude, da se ekonomski invaziono širi ili se neracionalno baca kojekuda. Upravo su tu krije još jedna potencijalna korist od udruživanja i pomoći zadrugarstvu, na čemu radi i koje stalno promoviše i naš predsednik Milan Krkobabić i njegovo Ministarstvo. Zadružna proizvodnja bi potencijalno, relativno lako mogla da u značajnoj meri iskoristi ovu biomasu kao energent za dobijanje čiste energije, što bi multiplikovalo korist od njene upotrebe kako za same mikro zajednice u selima, tako i za naše društvo u celini. U gradskim sredinama bi se akcenat mogao staviti na elektrane, na otpad i otpadni metan-gas sa deponija koje su, nažalost, takve kakve jesu, ali se svakako mora raditi na njihovoj sanaciji i smanjivanju. Ovo je jedan od korisnih načina da se to zaista i uradi. Sa druge strane, veća pažnja se mora posvetiti i racionalnijem korišćenju same energije. U tom smislu je dobro što se nameće obaveza investitorima i graditeljima novih stanova u zgradama da te objekte obavezno termalno izoluju u ugrade zasebne kaliometre i za svaku zgradu i za svaki stan, čime će se postići značajna ušteda i izbeći periodična nezadovoljstva građana radom toplana i rasprava o ceni njihovih usluga. Naposletku, predloženim izmenama zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, uvodi se mogućnost za primenu eUprave i u ovom sektoru, veću povezanost tih istraživanja sa našom naukom i Geološkim zavodom Srbije, kao i strožijom kontrolom rada preduzeća koja se bave ovim poslovima. Poštovani narodni poslanici, poslanička grupa PUPS – „Tri P“, smatra da su predlozi ovih zakona vrlo značajni, kako za održavanje naše energetske stabilnosti, tako i za održivi razvoj našeg društva. U uverenju da će i resorna ministarstva dobro odraditi svoj deo posla koji ih čeka u donošenju novih i usklađivanju ranijih pratećih podzakonskih akata za njihovu praktičnu primenu, naša poslanička grupa će u danu za glasanje dati svoju podršku za njihovo usvajanje. Hvala vam.
Zahvaljujem se predsedniku poslaničke grupe PUPS – „Tri P“. Reč ima zamenik predsednika poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, narodna poslanica Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, potpredsednice. Uvažena potpredsednice Vlade sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege i, pre svega, građanke i građani Srbije, nije lako govoriti o ovako važnim zakonima, naročito ne kada govorite šesti ili sedmi. Kolege su mnogo toga rekle i sada već svi zvučimo kao da se ponavljamo, ne zbog toga što nema elemenata da se nešto novo kaže, nego zato što ključne stvari kada su u pitanju zakoni koji su pred nama zaista jesu negde rečene. Najpre pohvala za vas. Kada ste prvi put bili u parlamentu u ovom novom sazivu mislim da ste rekli da su zakoni u pripremi. To je bio neki decembar, ako me sećanje dobro služi i u najkraćem mogućem roku evo nas u plenumu, nakon što su zakoni prošli i javnu raspravu i o njima se lepo razgovaralo. Govorio je o tome i kolega Vujić. Ja jesam bila kada je bila javna rasprava i zaista je mnogo stvari pojašnjeno zahvaljujući, pre svega, vama i vašim kolegama. Ovo jesu najznačajniji zakoni, najznačajniji set zakona, izuzev, naravno, Zakona o budžetu, koji je krovni i ključni, ali, zarad javnosti, sigurna sam da ću ponoviti mnogo toga što su kolege rekle, međutim, važno je, mi koji sedimo u ovoj sali, naročito vi koji ste predlagači ovakvog seta zakona, sigurno ste mnogo puta i čuli i izanalizirali ono o čemu mi govorimo, ali javnost Srbije, koja je nama ukazala poverenje, voli da i od nas čuje kako vidimo sve ono za šta ćemo, nema sumnje, glasati u danu za glasanje. Ja to i na početku mogu da kažem u ime poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, jer zaista mislim i delim stav svojih kolega da je važno uraditi baš ono što ste uradili, a to je unaprediti dva zakona i doneti dva potpuno nova oko kojih ćemo razgovarat, nadam se i u perspektivi, jer, kako to obično bude, kada donesemo nove zakone, onda praksa pokaže da možda nešto malo moramo i da popravimo, ali šta bismo radili i mi i vi kada to ne bi bilo tako. Dakle, set zakona iz oblasti energetike, rekoh već, jednog od najznačajnijih privrednih sektora, koji je strateški osnov za razvoj svakog društva. Osim privrednog sektora, koji je strateški osnov, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici i Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, pred nama su i dva potpuno nova zakonska predloga kojima se upotpunjava zakonodavni okvir u energetskom sektoru i usklađuje se energetskom politikom, pre svega EU, kao i sa globalnim zahtevima vremena da se obezbedi održivi razvoj na našoj planeti. Dakle, dva nova zakona, Predlog zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije i Predlog zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije, oba nemerljivo važna. Osvrnuću se blago na naš evropski put i da podsetim da je pitanjima energetike posvećeno pregovaračko Poglavlje 15, koje zahteva usklađivanje javnih politika i zakonskih okvira sa pravnim tekovinama EU. To je dugoročni i stalan proces, jer podrazumeva konstantno praćenje globalnih tokova u energetici i posledice koje energetski sektor i njegov razvoj ostavljaju na životnu sredinu u svim fazama, od proizvodnje energije, preko distribucije i potrošnje, energetske efikasnosti i korišćenja obnovljivih izvora energije. Bitno je da ta energetska politika mora da bude usklađena i sa milenijumskim ciljevima razvoja koje su prihvatile sve članice UN, kao globalnu, pre svega, razvojnu strategiju. Jedan od podciljeva ovog dokumenta jeste održivi razvoj, odnosno uravnoteženi razvoj uz racionalno korišćenje prirodnih resursa u daljem razvoju naše civilizacije, kako se ne bi doveo u pitanje opstanak živog sveta na planeti zemlji, a time i život samog čoveka. Dakle, čovek je taj koji mora biti odgovoran, jer od njega zavisi opstanak života i hoće li on ugasiti ono poslednje svetlo. Važno je ovo reći u kontekstu debate o energetici i energetskim izvorima, zato što je energija temelj svakog razvoja. Energetika ima gotovo presudni uticaj na sve druge sektore privrede i društva, bilo da to pitanje posmatramo globalno ili na državnom i na lokalnom nivou. Iz tih razloga je energetika najznačajnija oblast delovanja i EU. Uostalom, i sama EU je nastala iz Evropske zajednice za ugalj i čelik. Osnovana je još 1951. godine, a danas je Evropa zainteresovana za razvijen energetski prostor ne samo unutar svojih članica, već i za energetike kandidata za članstvo u ovoj organizaciji, među kojima je svakako i Srbija. Strateško mesto energetike, a posebno tranzicije ovog sektora u EU proističe iz činjenice da je EU, odnosno njenih 28 članica, najveći potrošač energije na svetu, tako da je evropsko zakonodavstvo u ovoj oblasti veoma razvijeno i zahtevno u pogledu usklađivanja svih sektorskih politika, što podrazumeva pre svega implementaciju globalnih politika, utvrđenih Kjoto i Pariskim sporazumom, jer je sektor energetike jedan od najvećih emitera štetnih gasova, a time i zagađivač životne sredine. Evropska energetska politika za tekuću deceniju, dakle, za period 2020 – 2030. godina, podrazumeva realizaciju tri ključna cilja, a to su smanjenje emisije ugljen dioksida, odnosno dekarbonizacija kao neophodan uslov održivosti razvoja, zatim povećanje korišćenja obnovljivih izvora energije i povećanje energetske efikasnosti. Ove ciljeve i Srbija implementira u svoje zakonodavstvo kako bi se, pre svega, uključila u svet odgovornih društava, koje svoje resurse koriste racionalno i usklađuju svoj razvoj sa mogućnostima prirode. Ono što je, ako tako može da se kaže, bezuslovni uslov za svakog odgovornog na ovoj planeti je da ne smemo dozvoliti da nam zbog bahatog odnosa prema prirodi, prosto, izumre planeta. Neozbiljnost stanja ukazuju i globalne klimatske promene sa katastrofalnim posledicama, od zagađenosti vazduha, vode, poplave, suša, zemljotresa i da ne nabrajam. Razlog je neusklađeni razvoj sa mogućnostima prirode koja neće moći da preživi sve negativne efekte ukoliko sa tim neodgovornim odnosom čovek pod hitno ne prestane. Upravo od ovih strateških ciljeva i usklađivanja našeg pravnog okvira u energetskom sektoru sve zavisi, tako da danas možemo govoriti i o čvrstoj opredeljenosti Srbije da ovu oblast uredi u skladu sa međunarodno prihvaćenim i obavezujućim standardima i da na taj način racionalno koristi svoje energetske resurse, obezbedi energetsku tranziciju ka obnovljivim izvorima energije i smanje emisiju štetnih gasova, pre svega ugljen-dioksida, kroz dekarbonizaciju. Kada je struktura proizvodnje energije u pitanju, Srbija se oslanja u najvećoj meri na ugalj i to prevashodno lignit, odnosno na TE koje su veliki emiteri, nažalost, ugljen-dioskida. Drugi veliki emiter otrovnih gasova jesu individualna ložišta na ugalj i mazut, koja se često zanemaruju, sve dok nas negde u vreme grejne sezone ne nateraju da konstatujemo da nema čistog vazduha. Govorilo se o tome da su zagađivači i automobili starijih tipova, ali osvrnuću se sada ipak kratko na predložene zakone. Vreme koje imamo kao ovlašćeni je prilično limitirano, a iza mene će govoriti kolege koje će pojedinačno govoriti o zakonima i mislim da će se od njih više čuti o kvalitetu predloženih zakona, nego što to mogu da stignem da uradim ja. Kada je u pitanju prvi zakon iz ovog paketa, a to je Zakon o energetici, predložene su veoma obimne izmene i dopune, jer se radi o veoma kompleksnoj i višeslojnoj oblasti koju je potrebno stalno usklađivati sa međunarodno preuzetim obavezama. Tu, pre svega, mislim na Evropsku energetsku zajednicu, ali i sa ostalim propisima koji se shodno primenjuju i u sektoru energetike. Prvi suštinski cilj koji treba da se ostvari ovim promenama jeste unapređenje energetske politike Srbije usklađivanjem sa politikom EU. Tu, pre svega, mislim na Evropsku energetsku zajednicu. Pri tome, nerazdvojivi deo debate o energetskoj perspektivi jesu i klimatske promene koje su značajnim delom posledica delovanja, rekoh već, energetskog sektora. Drugi cilj jeste otklanjanje nedostataka u primeni važećeg Zakona o energetici, a to treba da se postigne brojnim preciziranjima pojmova i procedura kojima bi se unapredilo, pre svega, efikasno i odgovorno korišćenje resursa i o tome su kolege zaista detaljno govorile. Treći cilj jeste stvaranje uslova za obezbeđivanje sigurnog i kvalitetnog snabdevanja tržišta Republike Srbije energijom i energentima. Zakonom se obezbeđuje i povećanje nivoa transparentnosti, zaštite konkurencije i nediskriminatornog ponašanja, što su, pored ostalog, i osnovni elementi zahteva Evrope prema Srbiji kao kandidatu. Zakon treba da unapredi uslove za formiranje operativnih rezervi nafte i derivata nafte kako bi se postigla energetska stabilnost i na kraju, što nije malo važno, zakon ojačava nezavisnost Agencije za energetiku Republike Srbije kao regulatora. Energetika je za Srbiju ogromna privredna i razvojna šansa, a koja je uz velike investicije u poslednjih nekoliko godina doprinela smanjenju energetske zavisnosti Srbije, pre svega, odnosno povećala energetsku stabilnost i bezbednost Srbije. Posebno bih ovde istakla značaj završetka gasovoda „Balkanski tok“, ali i druge energetske investicije, koje doprinose i efikasnom korišćenju energije i poboljšanju kvaliteta snabdevenosti. Radi unapređenja ovog zakonskog teksta podneto je i nekoliko amandmana, među kojima je i amandman poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije i radi se o preciziranju procedura kojima se štiti pravo svojine vlasnika preko čijih teritorija treba da pređu energetski vodovi ili da budu građeni energetski objekti. O tome sam razgovarala i sa vašim pomoćnikom, gospodinom Ilićem, nešto pre početka ove sednice i saglasili smo se da u ovom trenutku predloženo rešenje možda jeste bolje nego ono što smo amandmanom probali, ali da ja ne bih sada trošila vreme, o tome ćemo svakako razgovarati kada bude rasprava u pojedinostima. To je deo i one priče, vi se toga, uvažena potpredsednice, sećate, o kojoj sam govorila i prilikom rasprave o Izveštaju Agencije za energetiku, ali u prisustvu gospodina Kopača, jer se ja uvek nekako vratim na ono i za vas, verujem, lako pitanje, ali, sa druge strane, neko je od kolega rekao, vaša energija je vidljivo velika i ja sam gotovo sigurna da ćete i te nedostatke koji za nas jesu otvoreni problem nekako uspeti da rešite. Znam da nemate sagovornike koji razumeju šta je problem, znam da neće često ni da saslušaju, ali prosto će jednoga dana zaista morati da shvate surovu realnost da se tamo negde nalazi neka mala trafo stanica i da ne mogu da odgovore na pitanje ko je taj ko je za nju danas odgovoran, pošto se nalazi na nečijem zemljištu koje je privatna svojina i koje bi u svim okolnostima, pa čak i kada izmislite jednu takvu tvorevinu kakvu su oni probali da naprave od naše južne srpske pokrajine, i kada donesete neki ustav koji ste u dobroj meri prepisali od Ustava Srbije, čak i on garantuje pravo na svojinu. I što pre to shvate, biće lakše i njima i nama. Najteže će biti svakako vama, jer će se ta pitanja otvoriti, ako ne do kraja ove godine, onda sledeće. Najteže je zapravo, i to je paradoks ove situacije, objasniti sa pozicije oštećenog koliko ste oštećeni, jer vam u trenutku ne daju čak da to ni budete. Ali, vratiću se na zakone, inače bi o tome mogli nadugo i naširoko, a problem nije ispred mene i vas da bismo ga mogli rešiti, imamo sagovornike i rekoh već – ne razumeju nas do kraja. Kada su u pitanju izmene i dopune Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, najznačajnije izmene odnose se na tretman mineralnih resursa koji su neobnovljivi. U poslednje vreme imamo i određena otvorena pitanja na ovu temu, pre svega u vezi sa geološkim istraživanjima i eksploatacijom, obzirom na to da su mineralni resursi od strateškog značaja, pre svega za Republiku Srbiju. Najnoviji primer jeste eksploatacija jadarita od strane „Rio Tinta“ zbog uznemirene javnosti da je u pitanju pre svega ogroman zagađivač životne sredine. Ima tu i vesti iz Bora, gde je pitanje zaštite životne sredine alarmiralo javnost. Nažalost, toga ima i biće još. Ali, kako bi se izbegle slične situacije u kojima se zbog eksploatacije minerala truje životna sredina i narušava zdravlje stanovništva, ovim zakonom se propisuje, i to je jako važno, da su geološka istraživanja i eksploatacija mineralnih sirovina u javnom interesu, kao i da se primenjena geološka istraživanja eksploatacije urana, nikla i kobalta vrše uz obaveznu prethodnu saglasnost Vlade. Srbija je bogata mineralnim sirovinama i gotovo da nema rude koju Srbija ne poseduje i zato je veoma važno odnositi se odgovorno prema ovim resursima. Kada su u pitanju istraživanja, podržavamo izmenu zakona kojim se Zavodu za geološka istraživanja, kao posebnoj organizaciji, proširuju ovlašćenja i preciziraju procedure u vezi sa izvođenjem osnovnih geoloških istraživanja. Ovo pitanje je veoma važno, pre svega zato što su geološka istraživanja i posedovanje informacija o rezervama mineralnih sirovina od strateškog značaja za državu i nije svejedno ko će raspolagati tim informacijama ili, još gore, ko će ih unovčavati. Imali smo primera posle 2000. godine kada su geološka istraživanja poveravana stranim kompanijama i kada prosto naša država nije imala sigurne i tačke podatke o rezervama mineralnih sirovina. Nažalost, donošenjem tog prvog zakona, naši resursi nisu bili zaštićeni, da ne kažem dovoljno, nego nisu bili zaštićeni uopšte. Jako je važno naglasiti sve ovo, jer i danas imamo situaciju da neki naši rudnici, koji su tada dati pod koncesiju, jedva da rade. Ne radi se mnogo na poboljšanju uslova rada rudara, a država ima rudnu rentu kao jedini prihod i ne može da kontroliše koncesionare. Važno je da zakonski okvir omogućava odgovoran odnos prema neobnovljivim mineralnim sirovinama i da ih eksploatiše u skladu sa principima usklađenosti potreba i održivog razvoja. Ja, rekoh već, o pojedinačnim rešenjima iz zakona neću govoriti, ali sam uverena da će kroz ove zakone biti unapređen sektor energetike uz poštovanje, pre svega, javnog interesa i, ono što je najvažnije, uz poštovanje strateškog cilja uspostavljanja ravnoteže između privrednog razvoja i životne sredine. Negde najveći zadatak predloga dva nova zakona, čini mi se, ide u prilog ove tvrdnje. Kada su u pitanju ti novi zakone, koji se u suštini dopunjuju i predstavljaju jedinstveni zakonski ambijent, smatram da su od strateškog značaja, ne samo za energetski sektor, već i za budućnost života na našoj planeti. Zato cilj Zakona o energetskoj efikasnosti jeste stvaranje što više uslova za efikasno korišćenje energije, odnosno za uštedu energije čime se opet posledično obezbeđuje i sigurno snabdevanje i smanjenje uticaja energetskog sektora na životnu sredinu i klimatske promene. To je ono o čemu ćemo svi govoriti i o čemu smo govorili. Ako to posmatramo lokalno, to znači da, ukoliko ne štedimo energiju i u domaćinstvima, a o tome su kolege govorile i na slikovitim primerima, čini mi se, kolega Voja, i oko te sijalice, što jeste jedna istina koju naša generacija pamti, ako ne smanjimo upotrebu fosilnih goriva i zamenimo prljave energetske tehnologije, ne ubrzamo projekte dekarbonizacije, ne povećamo korišćenje obnovljivih izvora energije, ako životnu sredinu ne zaštitimo od nas samih i naših, pre svega, megalomanskih potreba potrošačkog društva, nećemo našim potomcima imati šta da ostavimo od ove planete. Koliko god ovo zvuči patetično, to jesu surove činjenice sa kojima se na dnevnom nivou srećemo. Dva zakona koja su dragocena, kada je sve što sam navela u pitanju. Moraćemo i da osvestimo činjenicu da su prirodni resursi ograničeni i da momenat njihovog nedostatka za dalji život jeste sudbonosan. Pri tome, obnovljive izvore energije imamo svuda oko nas, od vodotokova, preko solarne energije, energije vetra, do biomase, a ne treba zaboraviti ni geotermalne vode, jer Srbija ima nekoliko banja sa najtoplijom vodom u Evropi, Vranjska banja čak od 96 do 110 stepeni Celzijusa, koje danas otiču u reke. Moramo i taj resurs da prepoznamo i da se time malo pozabavimo, jer ono oko čega smo se uvek slagali jeste da Srbija ima prirodna bogatstva, ali ono oko čega je crvena linija danas, već u smislu tajminga, da moramo da se složimo, jeste da je zaista poslednji trenutak da resurse moramo koristiti racionalno i odgovorno i to ovaj paket zakona unapređuje i obezbeđuje. Posle mene će govoriti moje uvažene kolege Uglješa Marković, dr Vesna Ivković i Nina Pavićević i svako od njih će imati osvrt na po jedan predloženi zakon, a zaista detaljnije od onoga što ovakav set dozvoljava da ovlašćeni predstavnik kaže. Bilo kako bilo, na kraju ću reći još jednom, poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati predloženi set zakona i biti na raspolaganju da, sve ono što se eventualno pokaže kao nešto što je nedostatak ili da smo propustili, ponovo u plenumu o tome razgovaramo i unapredimo. Hvala vam.
Zahvaljujem se zamenici predsednika poslaničke grupe SPS. Reč ima predsednica poslaničke grupe SPAS, narodna poslanica Marina Raguš. Izvolite.
Gospođo predsedavajuća, hvala na datoj reči. Gospođo ministar, saradnici, dame i gospodo poslanici, građani Srbije, kada su ovakvi zakoni u proceduri koji predstavljaju, čak skromno je reći, stratešku prekretnicu u oblasti energetike za narednih, sasvim sigurno, nekoliko decenija, prvo što je utisak jeste da konačno idemo u tom pravcu. Imala sam prilike početkom dvehiljaditih godina da vidim zaista sve prednosti članstva u EU, a kada sam sticajem raznih okolnosti bila član ekspertskog tima koji se bavio upravljanjem vodama. Tamo sam na licu mesta videla kako visoko razvijene zemlje štite svoje resurse, svoje energetsko tržište, kako izgleda lobiranje velikih kompanija koje se bave distribucijom vode, kako se polako ali sigurno osvajaju manja tržišta. Onda sam razumela i to mi je bio izvanredan primer, zapravo najbolje prakse, radi se o gradu koji se nalazi na nemačko-francuskoj granici, gradonačelnik je biolog, i taj grad je početkom dvehiljaditih bio poznat kao grad koji je najviše iskoristio para iz budžeta EU. Taj čovek je od tog grada zapravo napravio fantastičan projekat i iskoristio energije mesta i ništa što je to mesto imalo nije bilo, verujte mi, neiskorišćeno, od energije vetra, vode i svih ostalih energetskih potencijala, tako što je vrlo mudrim projektima, aplicirao za fond iz EU. Tu su takođe bili predstavnici IBRD-a i tu sam takođe imala prilike da vidim kako se prave projekti, šta znači klauzula zaštite životne sredine i da ne utiče na pogoršanje uslova životne sredine. To je dakle početak dvehiljaditih godina. Mi smo danas u 2021. godini. Imali smo prilike da u poslednjih nekoliko meseci, nekoliko dana slušamo teme koje su, na način na koje su meni bile nažalost, iako razumem da se mnoge teme politizuju, pravo je svih političkih organizacija da prave političke poene na određenim temama, ali sam se nekako nadala sve ove godine da postoji neki kategorički imperativ između svih nas oko čega treba da imamo konsenzus. Ako je zajednički vazduh, voda, zemlja i ono što se nalazi ispod zemlje, interes svih nas, jer nemamo drugu otadžbinu, ovo je naša jedina otadžbina, bar za većinu nas, onda bi trebalo tu da se svih zajedno dogovorimo. Znam, gospođo ministar, da ste vi otvoreni za dijalog i da neretko pozivate na dijalog. Takođe imamo i priliku da je čelna žena ovog resora i profesor i doktor. I neretko postoji velika diskrepanca između utiska o našoj životnoj sredini, i konkretnih pokazatelja. Ono što mene recimo ovde interesuje neću se ponavljati, kolege koje su prethodno govorile, zaista su dotakle sve što je relevantno i od značaja za dalji tok rasprave, ono što mene ovde, gospođo ministar, interesuje - da li mi imamo mapiranje u Srbiji ko su konkretno zagađivači, na teritoriji države Srbije, šta je prava priča o kompaniji Rio Tinto koja se neretko politizuje? Da li mi zaista imamo konkretan podatak da li je Rio Tinto zagađivač i da li će njihova perspektivna eksploatacija da znači ono što mi imamo prilike da čujemo u javnosti? To bi volela da čujem od vas. Želim da vas motivišem da nam ovde saopštite konkretne podatke. Istini za volju nije mi jasno zašto Ministarstvo energetike i ranije nije sarađivalo sa Ministarstvom za zaštitu životne sredine? Mislim da je to od izuzetnog značaja. Ispravićete me ako grešim, ja nisam ekspert, ovo nije moja oblast, ja ovo ipak posmatram kao neko ko se trudi da razume perspektivu svih ovih zakona i perspektivu naravno svih nas koji delimo resurse koje posedujemo, jako je važno da razumemo da energetika, bez zaštite životne sredine kada radite bilo koji međunarodni projekta koji se tiče ovoga ne može jedno bez drugog. Ako postoje kompanije koje se bave energetikom, pa naravno da je pretpostavka da će one da zagađuju životnu sredinu. Ali onda Ministarstvo životne sredine mora da bude to koje će u saradnji sa Ministarstvom energetike da napravi transparentan i dobar plan i program. Takođe mi je čudno da recimo pozivate sve ekološke pokrete i ekološke organizacije na dijalog, a da o ovakvom važnom pitanju, koje opet ponavljam, kategorički imperativ svih nas imate slabiji odaziv ili dođu samo dve ili tri ekološke organizacije. Molim vas, želim da vas motivišem da nam kažete ko učestvuje u takvoj vrsti dijaloga jer smatram da je to vrlo važno zato što se tu ceni namera – da li imamo nameru da nešto unapredimo ili nameru da srozamo politizacijom, a tiče se prvenstveno ne samo zaštite naših resursa, već se tiče zaštite našeg zdravlja. To su teme kao i svaka slična tema koja ne sme da se politizuje. Gde je naša greška, greška svih nas? Što o tome malo pričamo u onim terminima koji su najgledaniji. Stoga evo još jedna sugestija, ako mi dozvolite, vidim da imate ozbiljan tim saradnika, trebalo bi da radite na medijskoj vidljivijoj slici ovoga što ova dva resora počinju da rade. Imali smo iz Ministarstva za zaštitu životne sredine, pa takođe, krovni zakon kakav je zakon, istini za volju, nemam utisak da je on dobro zaživeo u javnosti, nemam utisak. Dakle, ono što bi trebalo i to vam ja sugerišem i znam da je međunarodna praksa takva, da se prave video spotovi, da se prave video promocije, da uzimate najgledanije termine na nacionalnim frekvencijama sa najjačim šerom. Mislim da je to prvi korak da zaista predstavite ono na čemu vredno radite spram određenih pokušaja politizacije nečega što ne bi trebalo da se na takav način percipira. Takođe kada su ovakvi zakoni u pitanju nećete mi zameriti, ali neretko prvo razmišljam koliko će ovo sve nas da košta, posebno krajnjeg korisnika. Neću kriti, meni je uvek struktura prihoda i analiza računa kao vrlo štedljive osobe noćna mora. Kada utrošim nešto želim da znam šta sam utrošila i vi ste tu u pravu. Pažljivo sam vas slušala kolega. Mnogi će reći – želim da platim onoliko koliko potrošim. Ne želim da štetim i to je sasvim u redu i cena ide u skladu sa tim. Struktura prihoda to dozvoljava. Neki će reći – da, ali na mom računu za struju postoje administrativni troškovi koji su paralelni sa utroškom energije. Ne želim to da plaćam. Opet neki treći će reći – ja živim u zgradi koja je izgrađena šezdesetih godina i koja nema uslova za energetsku efikasnost, ispravićete me ako grešim, zato što je izolacija loša, prozori su loši, nije do mene. Zaista pozdravljam zakonsko rešenje gde ćete vi izaći stanovništvu koje inače pogotovo u ovoj kovid krizi pokušava da razume kako će da preživi, da ćete zaista subvencionisati nešto što je zaista velika i izuzetna neophodnost. Međutim, ono što moram da naglasim, tu su obnovljivi izvori energije i ono što mi plaćamo da bi danas sutra mogli da koristimo. Volela bih da čujem od vas – da li će perspektiva ići u smeru ili možda moja mala, možda čak i naivna sugestija, da ako ovde imamo rudnu rentu i ako smo deseto nalazište na svetu po litijumu, ako sam vas dobro razumela, rekli ste pre izvesnog vremena gostujući na jednoj televiziji, kakve benefite ćemo mi imati od svega toga? Ja nekako živim u nadi možda opet naivno da s obzirom na celokupnu digitalizaciju i potpunu promenu strukture našeg društva mi ćemo u perspektivi možda, isključivo možda, čak i zahvaljujući tom izvanrednom litijumu moći da napravimo i nešto što razvijene zemlje EU i sveta rade, a zove se univerzalni prihod pa ćemo moći da ublažimo efekte digitalizacije za koje se predstavlja i pretpostavlja zapravo da će uticati na gubitak mnogih radnih mesta. Takođe, ono što je Srpskom patriotskom savezu uvek prioritet jeste zaštita interesa svih građana, a iznad svega motivisanje da naše firme, naše referente ustanove i tu zaista mogu da se složim sa starijim kolegom i mnogo više iskusnijim iz PUPS-a, gospodinom Perićem koga sam takođe pažljivo slušala, biće teško u odnosu na međunarodne kompanije koje su toliko svetlosnih godina ispred svih nas da na našem tržištu sačuvamo taj prostor za naše kompanije koje ćemo motivisati i inspirisati da rade u korist zelenih energija, u korist buduće zelene Srbije, ka kojoj svi težimo. Gospođo ministar, drago mi je da ovako prvi vi i ja, nadam se posle mene razmenimo utiske i ono što bih želela da kažem jeste da će Srpski patriotski savez sa radošću da podrži ovaj paket zakona, kao što sa radošću podržavamo i saradnju sa Ministarstvom za životnu sredinu. Ja mislim da je ovo i premijerno, ako ne i prvi put da dva resora tako ozbiljno pristupaju ovom problemu, a iznad svega vas molim u ime Srpskog patriotskog saveza i znam da ćete i kao profesor i doktor nauka imati to u vidu, jeste da mi zaštitimo celokupan svoj prostor na način da shvatimo šta nam je nacionalni interes i interes svakog građanina. Da obezbedimo dobru i održivu životnu sredinu, da od rudne rente, znam da ste neretko govorili u nekim prethodnim sazivima o tome, možemo dobro da živimo i da to bude zaista na korist svih građana Srbije. I u perspektivi, nadam se, da ćemo imati prilike da na zvaničnom sajtu vašeg resora vidimo transparentno sve te podatke, jasnu mapu, jasne pokazatelje o tome ko su sve zagađivači u Srbiji i da će individualna ložišta o kojima ste takođe govorili nekoliko puta pre ovog zakona u svojim javnim nastupima, uskoro da zamene prljave tehnologije. Nije bezznačajan procenat učešća individualnih zagađivača u kvalitetu vazduha koji dišemo, ali nažalost na moju veliku žalost u medijskom prostoru neretko imamo delimične informacije, spinovanje koje mislim da nikome ne koristi, zato što se radi, zapravo o interesu svih nas. Još nešto, ukoliko mislite zaista da je čišćenje, a sada se možda više bavim zaštitom životne sredine, ali verujem da će te i to razumeti krajnje dobronamerno i to sam imala priliku da gledam. Bila sam fascinirana izgledom Rajne. Kada gledate Rajnu, vi možete da vidite dno. Ne sećam se kada sam u našim rekama videla dno. Nemačka ima dobar i racionalan pristup čišćenju i upravljanju Rajnom. Recimo, ona je davno raselila ljude koji su živeli uz dolinu Rajne. Kada Rajna nadođe ona pušta da reka poplavi i da se vrati u svoje korito i ona neretko koristi vrlo jeftin, a pametan i opet naukom utvrđen način, a to je aerobno i anerobno prečišćavanje, tako što sadi određeno drveće uz dolinu Rajne. Tako da topla voda je izmišljena odavno, samo je treba dobrom i mudrom procenom iskoristiti i ja verujem da će ovaj resurs s obzirom na sve ovo što sam imala prilike da vidim u poslednjih nekoliko meseci, umeti to na dobar način da postavi. Želim vam puno sreće u tome. Ovo je vaš dom, takođe. Ukoliko naša mala poslanička grupa može u tome da pomogne, računajte na nas. Hvala.
Zahvaljujem gospođo Raguš. Reč ima ministarka. Izvolite.
Hvala. Prvo hvala na vašim rečima, hvala na tome što ćete podržati ove predloge zakona. Ima jedna stvar koja mislim da je značajna zbog građana Srbije, a i vi ste je primetili. Potpuno drugačije sada funkcioniše odnos između dva ministarstva, to je Ministarstvo rudarstva i energetike i Ministarstvo zaštite životne sredine. Ja zaista, mislim ministarka nije ovde, ali kao da jeste ovde. Nemoguće je danas zaista bilo šta raditi u energetici i rudarstvu, a da to nije zajedno sa životnom sredinom i da to nije uz saglasnosti Ministarstva životne sredine i da to nije u skladu sa svim standardima i zakonima iz oblasti životne sredine. I to je nešto što želim da i građani i građanke Srbije znaju. Mi nećemo dozvoliti na teritoriji naše zemlje i naše Srbije da se u bilo kom, naravno resoru, ali sada govorimo o energetici i rudarstvu, da dođe do zagađenja životne sredine, bez obzira koje kompanije su u pitanju, koji vlasnici su u pitanju, koji delovi Srbije su u pitanju? Dakle, sve što se bude radilo, sve što se već radi i te kako se kontroliše, a sve što se bude radilo, neće moći da se radi, a da ne budu poštovani svi evropski i naši zakoni iz oblasti životne sredine. Tu se naravno, nadovezujem i na priču o istraživanju, odnosno o potencijalnoj aksploataciji jadarita kod Loznice, ali isto tako mislim i na sve druge potencijalna istraživačka prava, odnosno eksplotaciona prava. Druga važna stvar, dotakli ste i volela bih takođe da odgovorim, tiče se koliko će sve ovo da nas košta, energetska tranzicija u koju kao društvo je velika. To je jedan proces svuda u svetu, pa i kod nas. Ne vidim to kroz koštanje, to vidim kroz ulaganje. Sve ono u šta će praktično Srbija ulagati jeste svaki delić energetike i rudarstva i nije koštanje, nego će biti nove investicije koje će stvoriti i roditi nova radna mesta za ona radna mesta koja možda neće biti tako atraktivna, mi ćemo imati zelena radna mesta. Kada sam rekla da je procena investicije blizu gotovo 16 milijardi evra u oblasti energetike i rudarstva, onda je to zaista tako. Mi trenutno radimo na novoj strategiji, na nacionalnom planu klime i energetike koji mora biti gotov ove godine, ali radimo i na novom planu investicija. To znači da se Srbija polako udaljava. U godinama koje su ispred nas polako se udaljavamo od onoga što se zove proizvodnja iz termosektora, ali isto tako okrećemo se proizvodnji energije iz obnovljivih izvora energije velikih hidroelektrana, gasnih elektrana, potpunom okretanju ka nacionalnom cilju. To je za nas nacionalni cilj kako ćemo podići energetsku efikasnost. To je poseban deo ministarstva i naša država će se time baviti. To su sve nove investicije koje otvaraju nova radna mesta, a dozvoljavaju nam i prave prostor da dođemo jednog trenutka do zelene Srbije o kojoj prvo shvatamo njen značaj, a želimo i težimo ka njoj. Da li će neki koristiti, da li neki koriste ovo u političke svrhe i energetiku i životnu sredinu, da. Toga će verovatno uvek da bude, ali mislim da od snage države, naše Vlade, ministarstava, svih nas ovde zajedno, suštinski zavisi kako ćemo mi kroz taj proces ići. Neko će to koristiti za političke poene. Mislim da građani Srbije odlično znaju i vide, a mi ćemo to koristiti da generacijama iza nas i svima onima koji dolaze iza nas, ostavimo zdravu životnu sredinu, energetski bezbednu Srbiju i Srbiju koja će moći da proizvede dovoljno energije za sve ono što bude radilo decenijama ispred nas. Znači, zemlju koja neće uvoziti energiju ili će smanjiti svoju energetsku zavisnost, ali će ta energija pre svega da bude zdrava i održiva. Što se tiče saradnje sa nama, vrata su otvorena. Svako od poslanika i poslanica, ako smatra da možemo da unapredimo ne samo zakone, mi sada već radimo na podzakonskim aktima, dobro ste došli zato što se sada rade podzakonska akta. Prema tome, svi su dobrodošli da ta podzakonska akta učinimo još boljim, jer naš interes nije baš da stalno menjamo zakone, nego da pokušamo da zaista idemo u korak sa onim što je danas i sa onim što želimo da dostignemo u godinama ispred nas. Hvala na vašim rečima, dobro ste došli.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, narodni poslanik Zoran Tomić.
Zahvaljujem potpredsedniče Orliću. Uvažena potpredsednice Vlade, sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, pred nama je set četiri zakona iz oblasti energetike koji su jako važni za dalje unapređenje naše ekonomije, podizanje životnog standarda građana, kako u ekonomskom smislu, tako i u smislu kvaliteta života. Ovo su po mom ličnom mišljenju, jedni od važnih setova zakona koje ćemo razmatrati svakako u ovom sazivu, jer su oni i od strateškog i od nacionalnog značaja za dalji razvoj Republike Srbije. Inače, kao što i svi znamo da bi neka ekonomije, pa i naša mogla uspešno da se razvija, jako je važno da se obezbedi energetska stabilnost i bezbednost, i na tome se zaista dosta radilo u prethodnom periodu. Već smo i ovde u sali plenuma diskutovali o tome da smo kao zemlja obezbedili još jedan važan priključak za snabdevanje gasom preko Balkanskog toka, čime nismo samo zemlja koja je krajnja destinacija, već i tranzitna zemlja koja će od toga imati prihode. Ono što je važno da istaknem da se radilo dosta i na podizanju energetskih kapaciteta kada je u pitanju proizvodnja električne energije, toplotne energije i njena dalja distribucija i korišćenje, i radilo se naravno na daljem razvoju primene i proizvodnje energije iz obnovljivih izvora energije. Tako da je izgrađen u prethodnom periodu i veliki broj vetroparkova i radilo se dosta na stimulisanju razvoja tehnologije kada je u pitanju proizvodnja iz obnovljivih izvora energije. Inače, ovaj set zakona koji je danas pred nama omogućiće da nastavimo dalju borbu za održavanje te energetske bezbednosti i stabilnosti i da podignemo na viši nivo naš sektor energetike i rudarstva time što ćemo, naravno, učiniti i privlačnim za nove investicije, za dalji razvoj i primenu tehnologija kada je u pitanju, pre svega, sektor obnovljivih izvora energije, ali ono što je jako bitno da ćemo raditi dalje na efikasnijoj i ekonomičnijoj eksploataciji korišćenja naših rudnih resursa i bogatstva koje imamo, o kome se već ovde i govorilo. Ovi zakonski setovi predstavljaju polaznu osnovu da se krene sa reči na dela i da se sama oblast energetike i rudarstva, da zapravo ona krene putem energetske tranzicije i zapravo one će nam omogućiti da govorimo i u praksi o dekarbonizaciji i da u narednom periodu imamo razvoj naše ekonomije sa klimatski neutralnog aspekta. Kada govorimo o energetskom i rudarskom sektoru, želeo bih čisto da spomenem da trenutno u bruto domaći proizvod učestvuje sa 5,5%, a implementacijom ovih setova zakona i podzakonskih akta omogućiće se da oni u narednom periodu zauzmu vrednost između 7% i 9%, što ako se slažete nije zaista mala vrednost. Zahvaljujući ovim zakonima radiće se na novim investicijama koje nećemo gledati kao troškove, već kao ulaganja, time što će se raditi na izgradnji novih hidroelektrana, novih vetroparkova, podizanju kapaciteta kada je u pitanju primena solarne energije, odnosno izgradnja solarnih elektrana, elektrana na biomasu, i ono što je jako bitno govorimo i o toplanama koje će se takođe u narednom periodu razvijati, okrenuti na primenu ovog izvora energije. Pored toga, podizaće se kapaciteti energetske efikasnosti zgrada i objekata o čemu ću, naravno, pričati nešto kasnije, kako individualnih domaćinstava i stambenih zajednica, tako i javnih uprava, i na taj način ćemo zapravo uspešno krenuti putem efikasnije i ekonomičnije korišćenja same energije. Kada govorim o Zakonu o korišćenju obnovljivih izvora energije, ona je novina u našem zakonodavnom sistemu, ali ne samo našem, već zapravo i u čitavom regionu, slobodno mogu da kažem i da smo ponovo po, eto, nečemu pioniri kada je u pitanju i energetika, i jasno dokazuje zapravo njena implementacija, ali i ostali zakonski akti koji su pred nama, da smo zaista na putu ka EU, ka evropskim integracijama, jer pre svega, primena ovih zakona će omogućiti implementaciju najnovijih direktiva iz EU, koja će omogućiti i dalji razvoj kvaliteta života građana. Kao što je uvažena potpredsednica Vlade rekla, cilj jeste da do 2050. godine, barem minimum 50% proizvodnje električne energije ostvarujemo iz obnovljivih izvora energije i time ćemo pokazati na delima da smo uspešni u procesu dekarbonizacije. Znači, do sada je država radila dosta na podizanju samog udela obnovljivih izvora energije. Nije to išlo nažalost dinamikom koju smo očekivali, jer pred nama su bili brojni izazovi koje smo rešavali i uspeli smo da ih rešimo i sada smo sigurni da ćemo uspeti da ciljeve koji su pred nama ostvarimo. Ono što želim da kažem da samim ovim zakonskim rešenjima omogućiće se dalji razvoj same proizvodnje energije iz obnovljivih izvora energije putem omogućavanja fer tržišne utakmice koje će se kreirati zahvaljujući primene i fid-in premija koja će se pojaviti, sistema aukcija koje će biti među individualnim proizvođačima same te energije. Inače, u prethodnom periodu, kao što znamo, korišćene su fid-in tarife, koje su zapravo imale za cilj da podstaknu sve one inovativne ljude, preduzetnike da se okrenu ka proizvodnji električne energije iz obnovljivih izvora, ali nažalost ta tehnologija je bila poprilično skupa i ona je omogućavala da zapravo njima ta proizvodnja energije bude rentabilna i korisna. Zahvaljujući razvoju tehnologije, tehnike, napretku nauke danas je ta tehnologija dosta pojeftinila. Omogućiće naravno država i dalje i stimulisati da ljudi krenu ovim vodama zato što energetika je jedan od značajnih sektora koji je bitan za razvoj preduzetništva i koji mnogim mladim ljudima može dati šansu da se dokažu kao uspešni ekonomisti i inovatori. Ono što je jako bitno da napomenem da će država merama stimulisati i razvoj tehnologije u našoj zemlji, ne samo da budemo zemlja koja će koristiti već te takve tehnologije, već koja će ulagati u svoje laboratorije, institute i u mlade inovatore koji će zapravo razviti tehnologiju koja će moći i u svetu da se koristi. Inače, kada govorim o ovim segmentima i ne samo o ovom zakonu, već i o drugom, što je uvažena potpredsednica rekla, govorimo o obaveznoj zaštiti životne sredine. To je jedna od važnih agendi, ne samo ovog ministarstva, već i svih da sva naredna zakonska rešenja koja će se odnositi na razvoj naše ekonomije moraju da budu i povezana sa zaštitom životne sredine. Tako da, neće se dozvoliti da bilo koja investicija koja se implementira kada je u pitanju energetika, ugrozi životnu sredinu. Zato je ovim zakonom predviđeno da Vlada Republike Srbije neće dozvoliti izgradnju bilo kojih postrojenja koji će proizvoditi električnu energiju u zaštićenom područjima. Naravno, ovde je stavljeno do znanja da ukoliko imamo projekte od javnog interesa koji su važni, da u tim slučajevima Vlada može doneti odluku za adekvatno obrazloženje da se tim velikim projektima može dati na značaju, a to smo spomenuli na javnoj raspravi da je u pitanju projekat „Đerdap 3“, koji će svakako biti važan za dalji razvoj naše energetike i održavanje same energetske stabilnosti u Republici Srbiji. Ono što je jako bitno da ćemo ovim zakonskim rešenjem naterati lokalne samouprave da svoje planove razvoja kada su u pitanju katastarske parcele prilagode, jer nažalost imali smo prilike da su u nekim segmentima bili poprilično zastareli, da nisu obuhvatale sam ovaj segment zaštite životne sredine, čime ćemo i na taj način animirati lokalne samouprave da svoj deo posla odrade. Ono što je takođe jako bitno da kažem, da za razliku od prethodnika koji su se našli pametni da organizuju nekakve ustanke ili bune za zaštitu životne sredine gde im je naglo skočilo interesovanje za prirodu, nisu se setili u vreme kada su oni bili na vlasti da bilo šta preduzmu. Ono što je u njihovo vreme bilo važno, nije bila priroda, nije bio čak ni ljudski život, bilo je zapravo da se radi katančenje privrede, da radite privatizacije fabrika da biste došli do kakvo-takvog novca koji biste onda izvlačili, plasirali na egzotične destinacije ili destinacije koje ne možete da očekujete da će se taj novac pronaći i da stvorite individualnu korist. Mogu slobodno da kažem da koliko god se oni bunili ili govorili o tome, nikakve konkretne akcije ili dela nisu rekli, već su samo ukazali na ono na šta smo i mi sami svesni i zapravo što ćemo i ovim zakonskim rešenjima, ali i drugim zakonskim rešenjima u budućnosti rešiti, ali za razliku od njih ne na rečima, ne preko ulice, već konkretnim delima, projektima i rezultatima koji su vidljivi i koje će moći svi građani Republike Srbije da osete. Ono što je važan segment, napomenuo sam, jeste ta solarna energetika, odnosno korišćenje energije sunca. To nije nešto nepoznato, to je nešto što se već više decenija unazad koristi i ovim zakonom zapravo ljudi će biti stimulisani da se uključe u ovaj proces proizvodnje električne energije preko solarnih panela kao individualni proizvođači zato što se zakonom, kako ovim, tako i ostalim o kojima govorimo, definiše pojam kupac-prodavac. U prethodnom periodu imali ste ljude koji su imali solarne panele na svojim krovovima, ali nažalost nije do kraja rešen način kako se tretira njihova proizvodnja električne energije. Zahvaljujući naporima koji se uložili, uvažena potpredsednice i vaš tim, do tog rešenja se došlo. Zahvaljujući pojeftinjenju same tehnologije i zahvaljujući razumevanju ovog problema vi dajte jednu stimulativnu meru koja će iskoristiti potencijale gde je proračunato da ima potencijal od 600 kilometara kvadratnih krovova u Srbiji. Samo kada bismo iskoristili 10% tog potencijala koji je adekvatno usmeren, naravno znamo kada su u pitanju solarni paneli da zavisi od položaja, orijentacije, nagiba itd, Srbija bi mogla da ima šest gigabajta električne energije što je znatno više nego što se danas proizvodi iz obnovljivih izvora energije, a gde dominiraju hidroelektrane. Onda govorimo o velikom potencijalu koji nismo znali da iskoristimo u prethodnom periodu, ali koji će zahvaljujući ovom zakonskom rešenju i podzakonskim aktima koje ćete doneti i te kako rešiti. Šta to znači? To znači da naši dragi građani koji budu postavili solarne panele, ali ne samo građani, industrijalci, stambene zajednice, koje sada postoje, deo potreba za električnom energijom ostvarivaće preko solarnih panela. U situacijama kad nisu u svojim domaćinstvima, kada su na odmorima, kada nemaju upotrebu električne energije, oni će više proizvesti nego što će potrošiti, doprineti našem sistemu, a zauzvrat imaće energetski kredit, što će zapravo značiti da će njihovi troškovi za električnu energiju biti umanjeni. Tako da je ovo zaista jedna odlična novina koju i te kako pozdravljam i siguran sam da će veliki broj građana pozdraviti i na ovaj način biti stimulisani da uđu u priču tog proizvođača potrošača. Kada govorimo o Zakonu o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije, važno je istaći da ste ovim zakonom dali još jedan značajan korak i ubrzanje kada je u pitanju rešavanje energetske efikasnosti i objekata, kako individualnih, tako i stambenih zajednica, zato što se ovim zakonskim rešenjem predviđa da uspostavljanje energetski efikasnih zgrada 50% će sufinansirati država, dok će 50% finansirati sama domaćinstva. Znači, ona će podrazumevati proceduru gde će samo domaćinstvo ili stambena zajednica koja želi da se prijavi na ovaj konkurs uraditi predračun troškova zamene stolarije, uređivanje fasada, obnavljanje kotlarnica i zapravo na osnovu toga konkurisati kod lokalne samouprave i države, koje će obezbediti sredstva kako bi se taj projekat realizovao i to će ostvariti zahvaljujući formiranju uprave za energetsku efikasnost koja će funkcionisati pri vašem Ministarstvu, umesto dosadašnjeg budžetskog fonda, koji je imao rezultate iza sebe. I ono što je jako važno da kažemo, kao ste i sami naveli, da imate za cilj koji je vrlo ambiciozan i za koji imate i te kako podršku svih nas narodnih poslanika, da već u toku ove godine po završetku konkursa 10% tih domaćinstava se reši putem ovog konkursa koji će se objaviti. Ono što takođe želim da kažem kada su u pitanju ova zakonska rešenja, stalno čujemo priče tih, da kažem, pametnih ljudi, koji kažu – pa znate, trebamo zameniti termoelektrane, idemo ka Evropskoj uniji, idemo na obnovljive izvore energije. Lepo je to i to je nešto ka čemu se radi, ali se ne radi preko noći, radi se strateški, radi se mudro, kao što i ova zakonska rešenja govore, zato što zakonom država ima interes da razvija tehnologije bazirane na vodoniku, jer vi električnu energiju koju proizvedete na ovaj način morate negde da skladištite, morate da nađete način kako ćete ga dalje plasirati prema domaćinstvima, tako da će ovim zakonskim rešenjima, rekao sam, i naučne institucije, ustanove i firme biti stimulisane da razvijaju domaću tehnologiju, a država će uložiti sredstva da se razvijaju sama ta područja skladišta koja su bazirana na vodoniku, kako bi se energija zadržala i na taj način smo putem zakonskih rešenja i proširili delatnosti u okviru sektora energetike kojima se ljudi mogu u budućnosti baviti, što je takođe jedan lep način da mladi ljudi koji imaju ideje, koji imaju energiju, i koji imaju ambiciju, uđu u preduzetničke vode i da daju značajan doprinos razvoju naše energetike. Uvažene kolege su spomenule racionalizaciju kada je u pitanju potrošnja energije na nivou domaćinstava, putem gašenja sijalice, itd. Ja bih čisto spomenuo jednu odličnu ideju koju Republika radi, a koju je i grad odakle sam ja došao uspešno sproveo i mogu da se pohvalim da je Kruševac prvi grad koji je celokupnu javnu rasvetu zamenio led rasvetom, koja je dokazana kao energetski efikasnija, kao štedljivija i nešto što čuva životnu sredinu, pa zahvaljujući javnom privatnom partnerstvu koje je sprovedeno, koje je odobreno od stane Republike Srbije, u prethodne četiri godina zamenjeno je više od 12.000 svetiljki na teritoriji grada Kruševca, kako urbanog područja, tako i seoskog područja. Sam projekat se realizuje na period od 15 godina, a prognoza i ono što se vidi kao rezultati jeste da je ostvareno čak 79% uštede električne energije, što za ovaj period iznosi 200 miliona dinara, to su sredstva koja će otići u neke ulice, otići u infrastrukturu i rešavanje drugih problema i što ja jako bitno da kažem je da je emisija CO2 gasa smanjena za tri do četiri puta. Tako da je ovo poziv i drugim lokalnim sredinama, već vidimo da su krenule tim koracima, da rešavaju ovaj važan problem i na taj način će doprineti značajno našoj energetskoj stabilnosti. Kada govorimo o daljim zakonskim rešenjima, o rudarstvu i geološkim istraživanjima, uvažena potpredsednica je rekla da imamo rudno bogatstvo preko 200 milijardi dolara, koje je i te kako važno da ekonomično i na pravi način utrošimo i upravo ovo zakonsko rešenje daje prioritet našim proizvođačima da rade na istraživanju, da naš institut to radi, što je jako bitno, nećemo više dozvoliti da to izvozimo kao sirovinu, već ćemo koristiti u našoj zemlji kao sirovinu za proizvodnju proizvoda višeg nivoa stepena obrade i tehnologije, koje ćemo zatim plasirati dalje. Tu su uvažene kolege spomenule jadarit, odnosno pitanje proizvodnje litijumskih baterija, što je, ja mislim, jako važan projekat koji država treba da uradi, jer vidimo da se razvijaju tehnologije i električnih automobila i da idemo u pravcu racionalne upotrebe električne energije. Zahvaljujući ovom zakonskom rešenju, učešće samog sektora rudarstva sa sadašnjih 1,9 otići će na 4%, koliko se očekuje. Ono što je jako bitno, akcenat se stavlja i na razvoj humanog resursa kada je u pitanju rudarstvo, iz razloga što će se formirati posebna komora vezana za inženjere rudarstva i geologije. Jako je važno da napomenem da se ide u pravcu razvoja e-dozvola, što je inače jedan jako važan projekat koji je uvažena potpredsednica realizovala u prethodnom sektoru gde je bila ministar, po čemu je Srbija danas deveta na Duing biznis listi. Tako da apsolutno nemamo dilemu da će uvažena potpredsednica sa svojim timom uspeti ovaj projekat razvoja e-rudarstva i e-energetike da sprovede, što će omogućiti da vi elektronskim putem aplicirate za dozvole, da umesto 150 dana čekamo u proseku 15 dana na dobijanje dozvole i da će uputilac zahteva za dobijanje dozvole u svakoj fazi znati gde se taj segment realizuje. U svakom slučaju, kao što vidimo, sama zakonska rešenja su jako bitna jer su uvela i novine koje su od strane Evropske unije dovedene putem određenih, da kažemo, njihovih sugestija. Ono što je jako bitno, opet napominjem, još jedan jasan dokaz da smo kao Republika Srbija jasno na putu ka Evropskoj uniji je zato što sve ono što je dobro, što je jako, korisno, želimo da implementiramo i u naš sistem zarad građana, jer su nama građani na prvom mestu, a to možemo videti po uspešnosti u procesu vakcinacije i obezbeđivanja vakcina i da je sama proizvodnja „Sputnjik V“ vakcine krenula u našoj zemlji. Kada su u pitanju procedure, one su sve ispoštovane. Bila su javna slušanja, veliki broj privrednika je učestvovao, što samo govori zapravo o temeljitosti vašeg tima i načina na koji radite, tako da bih prepustio dalje svojim kolegama da u pojedinostima kroz diskusiju iznesu svoje stavove, iznesu svoja pitanja i naravno sugestije. U svakom slučaju, na kraju želim da kažem da će poslanička grupa „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, ali pored nas siguran sam i ostale kolege narodni poslanici, podržati ovaj set zakona, jer kao što sam rekao, oni su važni za dalji strateški i nacionalni razvoj naše zemlje. Hvala.
Hvala, gospodine Tomiću. Reč ima ministarka.
Poštovani i dragi poslaniče, hvala na svim rečima o ova četiri predloga zakona. Hvala poslaničkoj grupi SNS koja će za ove zakone glasati. Pomenuli ste na početku jednu važnu stvar, a to je energetska bezbednost. Dakle, ovi zakoni su pred svima vama i pred građanima Srbije baš u tom smeru da postignemo i da imamo energetsku bezbednost, da budemo zemlja koja može još brže da se razvija, a da bi se brže razvijala onda energetska infrastruktura i dovoljnost energije u svim oblastima te energije je jako važna. U stvari, ovi zakoni to treba da nam omoguće, a poštujući, naravno, sve ono što nas čeka u narednom periodu, a to je da učinimo Srbiju i zelenom i da naša energija i energetika bude zaista zelena. Da bi to tako bilo, onda uslov za to jesu upravo ovi zakoni. Takođe, pomenuli ste i nešto o čemu se zaista puno priča. Ja ću uvek iskoristiti priliku da se nadovežem na ono što poslanici kažu, pogotovo kada je oblast rudarstva u pitanju. Nema nijednog razloga da Srbija u oblasti rudarstva ne ostvari još veći razvoj, da zaista sa rudarstvom ne budemo jedan deo nosilaca našeg privrednog razvoja i rasta bruto društvenog proizvoda. Još jedanput ponavljam, u oblasti rudarstva, ali i u oblasti energetike ništa se neće raditi dok se ne ispoštuju svi principi zaštite životne sredine. Litijum je važan, litijumske baterije su važne, one su definitivno budućnost. Dakle, rast tražnje za litijumskim baterijama prethodnih deset godina je negde preko 700%. To što se očekuje u narednim decenijama, ne u decenijama, to što se očekuje u narednih deset godina vezano za proizvodnju samog litijuma i litijumskih baterija je nešto što se ne može čak potpuno ni sada ekonomski izmeriti. Ali s druge strane je isto tako važno da sve što radimo u toj oblasti ne bude samo istraživanje i eksploatacija litijuma, nego upravo da bude i postojanje fabrike litijumskih baterija koja će Srbiji u svakom smislu omogućiti budući razvoj. Hvala još jednom na svemu. Naravno, posle ćemo razgovarati i u pojedinostima.
Hvala. Prelazimo na spisak narodnih poslanika prijavljenih da govore po listi. Prvo reč ima Misala Pramenković. Izvolite.
Poštovana potpredsednice Vlade, sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je set jako važnih zakona koji predstavljaju zaokruženje javne regulative koja se odnosi na pitanje energetike i rudarstva kroz izmene i dopune zakona o ova dva jako važna sektora, a sa druge strane čuli smo da su pred nama dva potpuno nova jako važna zakona. Ti zakoni su važni za strateški razvoj same države ali sa druge strane i za svakog građanina i građanku ove zemlje. Pitanje zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije, kao i energetskoj efikasnosti, ukoliko bi htela da jednom rečenicom, recimo, građanima pojasnim najprostije značaj ovih zakona, rekla bih da se njima stiče pravni osnov da na neki način uzmemo od prirode resurse koje nam daje, a sa druge strane da sačuvamo prirodu od svih oštećenja i zagađenja koja se nažalost konstantno dešavaju od strane čoveka. Sa druge strane, očuvanje životne sredine zapravo predstavlja i očuvanje zdravlja ljudi, jer jedno sa drugim je jako usko povezano i nemoguće je govoriti o jednom a ne dotaći se drugog. Pitanje ovog seta zakona zapravo predstavlja nastavak energetske tranzicije zemlje kako smo to čuli od vas i u tom smislu je potrebna podrška ne samo narodnih poslanika, već i celog državnog aparata kroz sve institucije, ali i jako je značajno raditi na razvijanju svesti kod građana o ovoj jako važnoj temi. Ono što je koleginica spomenula, kroz medijsku promociju, smatram da je jako značajno, negde se svest građana podigne o važnosti ovih tema i da shvatimo da svako od nas je bitan, svako od nas kao pojedinac u tom lancu, u celom sistemu mora dati doprinos ono što je do nas, a svakako da ono što se tiče institucija i konkretno državnih organa i institucija to se treba kroz implementaciju zakona i sprovesti. Dakle, jako je važan pravni okvir ali implementacija zakona je takođe jako značajna. Ono što bih još želela spomenuti jeste da razvoj države na svim nivoima treba ići srazmerno prema svim krajevima, dakle, posebno onim koji su devastirani, nerazvijeni, zapušteni itd. Konkretno ja ću spomenuti gradove i opštine sa područja Sandžaka, dela naše zemlje koji u mnogim segmentima zaostaje, nažalost, kako smo to mnogo puta čuli do sada u pogledu, rekli smo već, elektromreže gde očekujemo da se ozbiljno poradi na tome. Recimo, Novi Pazar je protekle zime bio konstantno u vrhu ne samo gradova u Srbiji, već i nažalost i u Evropi po stopi zagađenosti vazduha, što je jako loše. Prošle godine, otprilike, u martu mesecu 2020. je potpisan ugovor o izgradnji toplane na biomasu. Nadamo se negde planirani rok za završetak radova jeste jesen 2022. godine. Nadamo se da će se ti rokovi ispoštovati i to će biti jako značajno. Značajno je i to što su još nekoliko opština sa teritorije Sandžaka, kao što su opštine Priboj, Nova Varoš, Prijepolje, spominju se, čini mi se, u istoj priči i jako će značajno biti sa tog apsekta. Sa druge strane, spomenuću i pitanje prirodnog potencijala kojeg ima, recimo, Pešterska visoravan u pogledu mogućnosti upravo korišćenja izvora obnovljive energije kroz korišćenje blagodati koje nam se nude kroz vodu, sunce, vetar itd. Ne znam koliko uvaženi poslanici u sali znaju, ali upravo na Pešteri je 2011. godine izgrađena prva vetrenjača, dakle, i to je velika perspektiva. Što se tiče područja, kompletnog područja Sandžaka, posebno Pešterske visoravni i po broju sunčanih sati i po brzini vetra i svega ostalog. Tako da bi u buduće, negde, inicijativa bila i sa naše strane da se ovaj resurs, dakle, vetroparkova iskoristi. Raduje nas ova najava izgradnje solarnog parka u Sjenici. Na isti način, dakle, samo apel da se nastavi sa inicijativama i daljim aktivnostima u tom pogledu. Ono što je jako zanimljivo i što ću spomenuti, a kolege su već spominjale, jeste taj institut kupac-proizvođač, u pogledu solarne energije. Smatram da je ovde jako značajno edukovati stanovništvo u pogledu mogućnosti koja nudi upravo ovaj institut, dakle, da prosto ljudi kroz postavljanje solarnih panela, normalno gde to uslovi dozvoljavaju, utiču ne samo na trošenje, ne samo da pasivno trošimo energiju nego da utičemo na njenu proizvodnju, a čak i da umanjimo račune vlastite na taj način. Dakle, da zaključim još jednom, set jako važnih zakona pred nama i u danu za glasanje, kako smo to i najavili poslanici Stranke pravde i pomirenja će glasati za ovaj set zakona. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik, Vladan Glišić. Izvolite.
Pokušaću da što manje politizujem ovu temu da bih iskazao svoje neslaganje sa Zakonom o rudarstvu, u stvari mnogo više sa politikom koja se vodi vezano i za Zakon o rudarstvu. Imali smo po pitanju „Rio Tinta“ jedan sastanak u Vladi Srbije sa predsednikom Vlade, gospođom Brnabić, ne znam da li ste vi poštovana ministarka upoznati sa tim, ali su tada iznete sve primedbe na „Rio Tinto“ koje su slikovito dobar pokazatelj toga šta nije u redu sa našom politikom u oblasti rudarstva. Pre svega, mislim da mi sa ovako niskom rudnom rentom se ponašamo tako da kao želimo da budemo Eldorado za strane korporacije koje onda dolaze ovde i na taj način nas posmatraju kao mesto za eksploataciju prema kome će imati vrlo čudan odnos po pitanju ekoloških standarda. Mislim da su oni dobro proučili naše norme, zakone i sve ono što bi ih obavezivalo i da su zbog toga i našli načina da se ovde osećaju komotno i mislim da to treba promeniti. U suštini politika koja se vodi u odnosu prema stranim investitorima nije nešto što je vezano samo za ovu Vladu i za SNS, već je pogrešna politika koja traje već 20 godina. Ta politika podrazumeva da se mi kompradorski odnosimo prema tim stranim korporacijama, ne razmišljajući o tome da danas već možemo otvoreno da kažemo da se multinacionalne korporacije u odnosu na interes običnog građanina ili naroda odnose vrlo predatorski. Danas već mnoge ozbiljne države razmišljajući o svom ekološkom suverenitetu i ekonomskom suverenitetu često prema tim korporacijama upućuju sve one snage svojih država koje bi trebale da ih drže na oprezu i da ih drže u situaciji da jednostavno mogu da zaštite interes društva od njihovog predatorskog odnosa. Znači, kada izađemo iz ove teoretske priče, svodimo sve na „Rio Tinto“ jer je on dobar primer, jeste sledeća stvar. Sa niskom rudnom rentom mi ćemo godišnje imati samo 7,1 milion evra prihoda od onoga od čega će „Rio Tinto“ imati 551 milion evra prihoda godišnje. Tu se vidi da mi njima u stvari na izvolte dajemo 1200 hektara najplodnije zemlje, plodne zemlje pod šumama, a koju nikada nećemo moći da vratimo u stanje da bude upotrebljiva za nešto drugo, a to drugo može biti ono što je u 21 veku najbitnije za razvoj jednog naroda, a to je hrana i voda. „Rio Tinto“ će tamo koristiti ogromne količine vode da spira silikatnu stenu koja je Jadarit, te količine vode će biti tretirane pored te vode će biti tretirana ta stena i sa koncentrovanom sumpornom kiselinom. Ogromne količine sumporne kiseline koje će biti prenošene preko cele Srbije, iz Bora do Loznice. Vi znate da se nama nedavno prevrnuo vojni kamion sa bojevom glavom, možete misliti šta bi se desilo da je tu bila cisterna koncentrovane sumporne kiseline. S druge strane govori se da će taj „Rio Tinto“, da će koristiti u nekim segmentima svoje proizvodnje i hlorovodoničnu kiselinu koja je još mnogo opasnija, a da u toj silikatnoj steni imamo arsen, koji kad bude tretiran koncentrovanom sumpornom kiselinom dobijaćemo arsenik. Sve to će ostajati u deponijama za buduće generacije. Ono što u ovom zakonu nisam video, a bitno je ili ne znam da li to kroz podzakonske akte možete da rešite, a to smo razgovarali sa predsednicom Vlade koja je bila vrlo korektna i kojoj sam ja poveravao da smo na istoj strani i baš zato ne želim da pravim sad političku priču od ovoga, nego samo želim da postavim pitanje i nadam se da ćete uvažena ministarka odgovoriti na pitanja o Rio Tintu. Rekli smo i postavili smo pitanje da li u našoj zakonskoj proceduri uopšte postoji, a vidim da i ovde u zakonu ne postoji regulisana situacija šta radimo na kraju radnog veka, jednog rudnika, tj. kako se rade remedijacije i da nam se slučajno ne desi ono što se Rio Tintu desilo u Papuu i Novog Gvineji, da su samo otišli i ostavili devastiranu celu okolinu. Takođe su imali vrlo neprijatnu istoriju u Australiji gde su uništili izuzetno važna kulturološka identitetska staništa Aboridžina, zabranjen im je rad u Kini, zabranjen im je rad u Indoneziji. Znači, kada takva jedna korporacija uđe u naš prostor, ja mislim da bi naše bezbednosne strukture, morale da se pozabave time kako se oni odnose prema nama i pogotovo kakvu možda agentalnu mrežu imaju koja im pomaže u tome da ne odgovore na pitanja koje naša ekološke organizacije postavljaju. Ono što je takođe zanimljivo, a vezano je za pogrešan koncept u kome kažemo da država treba da bude što manje prisutna sa svojim državnim organima, da bude što slabija kako kaže koncept razvoja ekonomije od pre 20 godina. To je to da, recimo, ljudi kažu da vi u ministarstvu imate samo pet rudarskih inspektora. Ja ne znam kako ćemo kontrolisati taj Rio Tinto da i tih 7,1 milion evra daju na kraju državi Srbiji, iako neće imati dovoljno inspektora koji će ih kontrolisati, a isto tako neće imati onih koji će moći da obrade tu veliku instalaciju koja se zove - rudnik Jadarita, koja će morati da se kontroliše od strane državnih organa. Znači, u svakom slučaju problem je nema ideje o tome kako kontrolisati, šta će se desiti kada završe sa rudnikom. Imamo malo rudarskih inspektora i niska je rudna renta. Sve su to stvari koje govore o tome da se mi prema njima odnosimo suviše snishodljivo, a od vas kao od našeg ministra očekujemo da nas zaštitite. Hvala.
Hvala. Ima reč narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo narodni poslanici, mada nas je neko uporno početkom 21. veka vodio da budemo zemlja trećeg sveta iz 20. veka to se nije desilo. Bili smo na odličnom putu. Jako smo zanimljive teme otvorili, evo u ovom kratkom delu rasprave o setu ova četiri zakona koji se tiču rudarstva i energetike. Postavili nekoliko pitanja i ja bih najviše voleo da smo mnogo od ovih danas aktuelnih pitanja postavljali i u tom periodu iz prve dekade 21. veka kada su nas vodili u jako uspešno ka tome da budemo zemlja trećeg sveta iz 20. veka. Recimo, nisam primetio da je bilo ko od boraca za zaštitu čovekove okoline, napravio bilo kakav protest kada je rođeni brat ministra za planiranje i urbanizam i zaštitu životne sredine, uvozio olovne akumulatore u Srbiju, stare, upotrebljene, da bi naplatio od te iste Srbije subvencije zato što ih je otkupljivao i prodavao. To je samo jedan primer. Možemo raspravljati o tome satima, godinama, niko nije postavio pitanje šta je sa tim starim akumulatorima, ko je tu osim rođenog brata Olivera Dulića zarađivao novac? Zašto država nije reagovala? Šta se radilo sa sumpornom kiselinom iz tih olovnih akumulatora onima koji spominju sumpornu kiselinu? Šta se radilo sa olovo sulfidom, šta se radilo sa drugim raznim komponentama tih olovnih akumulatora koji i te kako mogu da zaštite životnu sredinu i ugroze zdravlje i živote naših građana? Tačno je i ono što sam rekao u svom prvom izlaganju, kao predstavnik Odbora za privredu, rudarstvo i energetiku da je Odbor organizovao javno slušanje po pitanju ova četiri zakona, a isto tako je jako tačno da je ministarstvo, mesecima koji su prethodili donošenju samog zakona, vodilo prilično veliki broj javnih rasprava po pitanju ovih zakona. Na neki su bili pozivani članovi Odbora, tako da mogu da budem svedok da je toga zaista i bilo, dobar deo tih javnih rasprava bio je organizovan od strane Privredne komore Srbije gde je bila bila prisutna i stručna javnost, gde su bili prisutni konzumenti u ovim oblastima, gde su trebali da budu prisutni i neki koje sam video ovde ispred Skupštine pre samo nekoliko dana gde nisu u tom trenutku nijedan jedini problem iznosili vezano za ova četiri zakona. Valjda zato što nisu ni želeli da učestvuju u tim javnim raspravama, nisu ni znali šta piše u zakonu. Pa bi onda znali da mnoge stvari, od ovih koje su ovde, koji su oni kao zahteve ispostavili ne znam kome, zaista ne znam, nikom nisu tražili iz Skupštine da obavi razgovor sa njima, ali bi znali da će ti njihovi zakoni biti ispunjeni donošenjem ovog seta zakona. To samo pričamo oko toga kakvi dupli standardi postoje i kakvi se dupli standardi stalno prave, od kada od Srbije pokušavamo da napravimo i lepše i normalnije mesto za život, nego što je to bila prva dekada 21. veka kada nas je režim, bivši režim, koji sada predvodi Dragan Đilas, uspešno vodio da postanemo zemlja trećeg sveta 20. veka. Evo, sad smo imali situaciju da raspravljamo oko već nekih programa i događaja koji će biti u budućnosti. Postavljaju se pitanja, vode se javne debate, a niko u suštini još uvek, dok traje istraživanje ne zna kakva će tehnologija da bude korišćena i niko ne želi da prihvati činjenicu da ovo nije Srbija trećega sveta iz 20. veka. Da Srbija donosi svoje zakone, i da će kada zakoni iz ove oblasti budu doneti, morati striktno i da se poštuju, jer samo na taj način, možemo da postignemo one ciljeve koje smo postavili ispred sebe, da Srbija sebi obezbedi ekonomski razvoj, da obezbedi energente koji su nam potrebni za taj ekonomski razvoj i da zaštiti životnu sredinu. Životnu sredinu koju svi koristimo. Naravno, uvek će biti i onih koji će nečim biti nezadovoljni, a ja bih da poručim i ministrima, a i svojim kolegama poslanicima da Srbija ne sme biti talac ekonomskih interesa, raznih kompanija u svetu. Ne sme biti talac ni Rio Tinta, ne sme biti talas ni njegove konkurencije. Jer, ako ste talac, onda neko od toga drugi ima korist, a vi imate apsolutno uvek samo štetu. Zato me i ne čudi zašto su neki koji su ovde podizali ekološki ustanak pre samo nekoliko dana dobrim delom finansirani od raznog kapitala koji ima svojih interesa da se ovde u Srbiji nešto ne desi. Nema tu samo političkog interesa, ima jednog klasičnog, logičnog, ekonomskog, ljudi pogledajte danas vreme u kome živimo. Vakcinacija koja treba da bude predmet javnog zdravlja, stanovništva na čitavoj planeti, postalo je žrtva geostrateških, političkih i ekonomskih interesa. Što mislite da Srbiju u nekoj drugoj oblasti ne može da bude žrtva i talac, može i te kako. Može i te kako. Evo već se priprema javnost za mnoge stvari koje treba da se dese u Srbiji koji će biti dobri za Srbiju, ali da pokušaju da to ometaju, da odlože da to ne uđe u primenu. Evo, raspravljali smo toliko toga o tim minihidorelektranama i koje je kolega Tomić već i spomenuo da neće biti izgradnje u zaštićenim područjima itd. Što jeste svakako predmet zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije. Da li su samo mini hidroelektrane tema ovog zakona? Da li ima nekih drugih odredbi u ovom zakonu koje nam pomažu da Srbija postane zdravije mesto za život? To niko nije spomenuo, niko od protivnika ovih zakona koje donosimo. Niko, recimo, nije spomenuo da je predmet ovog zakona regulativa kojom će raditi elektrana na biorazgradivi otpad. To niko ne spominje, nije interesantno. Da li je dobro za Srbiju? Svakako da jeste. Em ćemo dobiti energiju, em ćemo, da bi smo dobili tu energiju, koristiti otpad koji nam zagađuje životnu sredinu. To u sredstvima javnog informisanja nećete videti, nije zanimljivo. Kao što nije zanimljiva ni elektrana na deponijski gas, gas koji nastaje odlaganjem čvrstog komunalnog otpada i raspadanjem tog otpada u deponiju, a jeste izvor energije. To niko neće spomenuti. Kao što neće spomenuti, recimo, ni elektrane na gas iz postrojenja za tretman komunalnih otpadnih voda. Ni to neće spomenuti. Nema ekonomskog interesa, ne pravimo nikom konkurenciju. Neće neka druga kompanija koja nije prisutna u Srbiji da dobije konkurenciju neke kompanije iz Srbije. I zato ćemo uvek o nekim fatamorganama koje se još nisu ni desile da napravimo problem, politički, i postali talac u ekonomskom smislu neke druge kompanije. Ovo je samo jedan deo toga što se ne govori o ovim zakonima, a trebalo bi. Trebalo bi zato što niko u ovoj Srbiji nije valjda takav da može da se ponaša kao što se ponašao bivši režim kada je u pitanju zaštita životne sredine, kao što se ponašao tada ministar Oliver Dulić. Jer, tada je bilo bitno da „Farmakom“ zaradi, da njegov brat zaradi. Trpeli smo, uvozili smo otpade i nije bilo ekoloških ustanaka. To je, da kažem, samo jedan deo problema. Kad postavljamo pitanje – da li ćemo uvek, po svaku cenu da insistiramo, moram opet sebi da postavimo sebi pitanje – koje će biti posledice? Jer, energija je svima nama potrebna, ne samo fabrikama, ne samo industriji. Energija nam je potrebna i za naša domaćinstva. Tu i nastaje taj problem, jer neko se neko bori da bude energetski nezavistan i samostalan, a neko ima svoju želju, naravno, potpuno legitimno, ali da ne dozvolimo da budemo njegove žrtve da svoj energetski projekat ili paket plasira u Srbiji. Zato imamo sve ove probleme koje danas u javnosti, to u suštini nisu pravi problemi, često provejavaju, da je to nešto što će Srbiju da unazadi, da uništi, da naruži. Da postavimo drugo pitanje – šta je sa površinskim kopovima za eksploataciju uglja? Da li oni naružuju Srbiju? Još kako. Ja dolazim iz Požarevca, drugi energetski sektor u Srbiji, drugi kopovi po veličini u Srbiji. E sad, da li ćemo da se okrenemo i da damo podršku obnovljivim izvorima ili će ti kopovi da budu još veći, termoelektrane još jače, još više da zagađujemo našu okolinu da bi neko ostvarivao svoje ekonomske interese ili ćemo da postepeno prelazimo na smanjenje količine energije koju dobijamo, barem u procentualnom smislu, od uglja i drugih neobnovljivih izvora? To su sve pitanja koja moramo da postavimo kada krenemo da hvalimo, ali i kritikujemo zakon, a ne da večito, pod izgovorom nekakve borbe za zaštitu životne sredine, zatvaramo oči pred problemima koji postoje, jer da su tako radili pre 50 ili 60 godina hidroeletrana na Đerdapu ne bi postojala. Ne bi postojala. Opet, malo poreklo vučem iz tog dela koji je u Đerdapskoj klisuri. Mom ocu je potopljena kuća zbog izgradnje te brane. To je bila cena da tadašnja, ta zemlja, kako god se zvala, može da obezbedi neki svoj ekonomski napredak. Kao rezultat imamo jednu branu, jedan deo potopljenih naselja i imamo Dunav koji je sad u tom delu plovan tokom čitave godine i jedan od najlepših delova ne samo Srbije i Evrope, već čitavog sveta. Ne mora sve što se uradi u tako jednom velikom projektu da bude štetno ni po prirodu, ni po okolinu, ni po ljude. To navodim samo kao jedan primer. Naravno da sam protiv toga da se prave mini hidroelektrane koje će potpuno da ugase jednu reku. To je, čini mi se, nedostatak bio-zakonske regulative iz ranijih perioda koje sada otklanjamo. Ali, ljudi, ne možemo da zabranimo da tamo gde nema nikakvog razloga da se u nekom trenutku ne napravi neka takva jedna mala elektrana, doduše bez cevi. Za sve to su potrebne ozbiljne analize. Kao što mi, narodni poslanici, ne želimo da sečemo preko noći i određujemo samo na osnovu prvog saznanja i prve informacije, takođe molim i građane Srbije i zainteresovanu javnost da to isto ne radi i oni, već da dobro provere kakvi su efekti ovih zakona koje sada donosimo pre nego što unapred počnu da ih kritikuju. Najsmešnije mi je bilo kada sam pročitao njihovu tu, nazovite, deklaraciju ispostavljanja zahteva gde je više od 95% njihovih zahteva već usvojeno u ovim zakonskim rešenjima. Onda dolazimo do one priče da to nema nikakve veze sa zaštitom životne sredine, da je to, pre svega, politički projekat. Često se završavaju i interesi nekih drugih kojima finansijski, naravno, nije u interesu da Srbija na određeni način napreduje u svakom pogledu, a najviše u ekonomskom. Kada je u pitanju Zakon o energetskoj efikasnosti, svakako da je to jedna novina u našem zakonodavstvu i svakako da određuje načina na koje ćemo da trošimo našu energiju, da budemo efikasni u tom smislu. Moj kolega, Mijatović, je dotakao tu temu, kako se danas građani odnose prema energiji zato što je relativno jeftina, što neće uvek moći da bude tako i da je bolje da na vreme započnemo te procese oko toga kako ćemo tu energiju da koristimo. Mislim da je odličan potez ministarstva što je predložio jedan ovakav zakon Narodnoj skupštini. Već vidim da će po mnogim sredstvima javnog informisanja koje koristi bivši režim Srbija da bude upoređivana, oni to kažu, sa uporedivim zemljama u regionu oko količine novca koji se finansira u energetsku efikasnost ovih zgrada. Odmah moram da kažem, Srbija najvećim delom sama mora da obezbedi ova sredstva. Mi nemamo pristup kao te zemlje sa uporedivim ekonomijama, a to su Rumunija, Bugarska, Hrvatska, Češčka, Slovačka i Mađarska. Nikog nisam zaboravio. Nemam ništa protiv tih zemalja, ali mi nemamo pristup fondovima EU iz kojih oni finansiraju energetsku efikasnost. Mi imamo pristup pretpristupnim fondovima, koji su po stanovniku deset i više puta manji nego da smo članica EU, tako da će Vlada Republike Srbije to morati da obezbedi zajedno sa svojim lokalnim samoupravama najvećim delom iz svojih sopstvenih prihoda, ali što pre počnemo pre ćemo da dostignemo one rezultate kojima ćemo biti zadovoljni, a to je da, pre svega, racionalno koristimo energiju, da smanjimo zavisnost od fosilnih goriva. Nikada, da budemo jasni, ne u bliskoj budućnosti, neće biti moguće da ih potpuno izbacimo iz upotrebe i da zaštitimo životnu okolinu, a uz sve to podignemo ne samo kvalitet života u Srbiji, nego i životni standard naših građana. Ova četiri zakona su odlična polazna osnova za takav jedan projekat i u danu za glasanje treba ih podržati.
Zahvaljujem gospodinu Arsiću. Reč ima ministarka. Izvolite.
Kada govorimo o oblasti rudarstva i onome što se sada pokušava nametnuti kao problem i to se sluša upravo od onih kojih definitivno koriste jako važne projekte i budućnost i privredni rast i razvoj, a na osnovu rudarstva, a vezano za, recimo, istraživanje jadarita, ima jedna važna stvar i zanimljiva stvar. Upravo, kako je rekao i gospodin Arsić, vode se silne debate, komentariše se da će nestati praktično život u tom delu Srbije, a da niko još uvek ne zna i nema pojma kako će izgledati te tehnologije. Dakle, na njima se još uvek radi. Pilot postrojenje je napravljeno u Australiji da se napravi tehnologija koja će da bude čista i zdrava. Prema tome, sve ono što se danas priča od strane mnogih tzv. pokreta, organizacija, tzv. nezavisnih stručnjaka itd. je nešto što su oni videli možda negde ranije, čuli negde ranije, pročitali negde ranije, ali suštinski oni ne znaju, jer ne postoji još uvek nijedan dokument koji jasno kaže kako će izgledati tehnologija eksploatacije jadarita, odnosno kasnije proizvodnje litijuma. To je prva stvar. Uz to što rade, zastrašuju javnost zato što naravno i normalno je da ljudi ne znaju mnogo, pogotovo kada su u pitanju nove rude i da je na nama svima zadatak da ljude o tome upoznamo, ali suštinski još uvek nisu završene niti studije, niti se znaju te stvari. Zastrašuju ljude da će nestati vode iz Drine, da će se potpuno uništiti Jadar, da neće biti apsolutno ničega, da će doći do taloženja, do slaganja područja celog tamo u Mačvi i, u stvari, nestaće život. To negde liči i može da se napravi paralela zašto nas time zaista pokušavaju vratiti ko zna kad i ko zna gde. Dakle, 1881. godine donet je Zakon u Srbiji da se gradi pruga. To je naša prva pruga bila Beograd-Niš-Vranje. Dakle, donet je zakon i jedan deo tzv. populista je zastrašivao narod, govoreći da ako prođe ta pruga, pored pruge života biti neće, ništa roditi neće. Mi smo bili poljoprivredna država tada, pre svega, dominanto. Dakle, ništa od useva roditi neće i ne samo to, nego i žene koje žive i porodice koje žive duž te pruge neće imati decu. To su zvanične bile izjave ljudi koji su se tada u jednom delu parlamenta srpskog bavili politikom. E to malo liči i sada na ovo vreme. Dakle, nestaće život u Jadru? Neće nestati zato što smo mi država, kao što je i tada postojala država, koja ima svoje zakone, koja radi u skladu sa svojim zakonima, koja tek onda kada bude imala sve studije, bilo da su to studije koje će pokazati kako će se istražiti ili eksploatisati jadarit, odnosno litijum, bilo o studiji o zaštiti životne sredine, dakle, tek tada ćemo donositi odluke o daljim koracima. Sve drugo što se čuje jeste politika, ma koliko nas napadali ili govorili da nije. Jeste politika i jeste pokušaj da zastrašite našeg čoveka i da mu objasnite da tamo mora da ide odatle, jer neće moći da živi, a s druge strane vrlo dobro znate da ni vi koji pričate o tome ne znate uopšte kako će izgledati te tehnologije. Biće čiste, biće zdrave, inače se neće raditi. To je glavna poruka i nešto o čemu ja stalno govorim i ovo je, takođe, poruka građanima Srbije – verujte u vašu državu, vaša država nikada neće doneti pogrešnu odluku, a vezano za zdravlje i bezbednost građana svoje zemlje. Hvala.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, sada određujem redovnu pauzu u trajanju od 60 minuta. Nastavljamo sa radom u 15 sati i 10 minuta.
Dame i gospodo, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Branimir Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovana ministarko, poštovani predstavnici ministarstva, koleginice i kolege, mi raspravljamo danas o reformskim zakonima iz oblasti energetike, koji će promeniti energetsku i ekološku sliku Srbije. To su zakoni koji u budućnosti treba da obezbede stabilno snabdevanje pre svega električnom energijom, da omoguće da se spreči rasipanje energije i da značajno doprinesu smanjenju prisustva štetnih gasova u atmosferi, odnosno da pomognu ozdravljenju životne sredine, a da sa druge strane ne ugroze privredne aktivnosti u našoj zemlji. Tu moramo naći balans. Moramo se okrenuti održivom razvoju, jer ekonomski razvoj gubi smisao ako ugrožavamo prirodu, ako ugrožavamo životnu sredinu, odnosno ako na taj način ugrožavamo zdravlje građana. Mislim da ne postoji niko u ovoj zemlji ko ne bi želeo da već sutra pređemo na isključivo zelenu ekonomiju. Ali, to je proces koji traje. To ne možemo da odradimo preko noći i upravo zahvaljujući odredbama predloga zakona koji se nalaze na dnevnom redu, mi postavljamo jedan cilj, a to je da se postepeno smanji proizvodnja električne energije iz uglja. Drugi cilj je sprovođenje jednog investicionog plana za hidroelektrane, gasne elektrane, solarne i elektrane na vetar. Na taj način će se Srbija transformisati iz jednog niskougljeničnog ekološkog društva u jedno zdravo društvo kada govorimo o ekološkim pitanjima. Moramo imati u vidu i da je naš ugalj osnovni energent iz koga dobijamo električnu energiju, 70% električne energije se dobija upravo iz uglja, ali, sa druge strane, moramo da vodimo računa i kao država koja je u pregovorima za pristupanje EU da je jedan od ciljeva EU da se do 2050. godine postigne klimatska neutralnost. Upravo novi zakon o obnovljivim izvorima energije treba da tu sliku promeni i cilj je da se do 2040. godine 40% energije dobije iz obnovljivih izvora, a zapravo taj proces nije ni malo brz i nije ni malo jeftin. Dok ne postignemo ovaj cilj, uporedo moramo raditi i na gašenju onih postrojenja koja su dotrajala, onih dotrajalih blokova u postrojenjima i na modernizaciji postojećih postrojenja u termoelektranama. Proces energetske tranzicije Srbije je pod budnim okom EU, ali i sve ovo što radimo, opet ponavljam, radimo zbog nas, želimo jednu zdravu životnu sredinu, a samim tim da ostavimo jednu zdravu prirodu budućim generacijama. Upravo zbog toga i donosimo ove zakone, među kojima je i Zakon o obnovljivim izvorima energije, koji treba da obezbedi prelazak na čiste tehnologije, odnosno koji treba da nam omogući dobijanje tzv. zelenih kilovata. Zahvaljujući svom geografskom položaju, Srbija može da računa da koristi energiju pre svega vetra i energiju sunca. Mislim da bismo, kada bismo koristili sve ono što imamo na raspolaganju, stali u red onih razvijenih država koje i te kako crpe ove izvore energije, a tu pre svega mislim na Nemačku i Veliku Britaniju. Navešću primer da ove dve zemlje oko 30% energije za proizvodnju električne struje koriste na osnovu obnovljivih izvora energije. Ovaj zakon zabranjuje izgradnju svih hidroelektrana, mini hidroelektrana u zaštićenim područjima, i to je jedan pozitivan iskorak. Opet ću se vratiti na sunčevu energiju i energiju vetra i smatram kada bismo iskoristili sve te potencijale, da možda ne bi bilo potrebe da gradimo mini hidroelektrane i da bi upravo ta energija mogla da nadomesti taj višak energije koji dobijamo na ovaj način. Dobra novina zakona o obnovljivim izvorima energije je i to što će građani koji struju proizvode na ovaj način moći da tu struju, odnosno tu energiju, kilovate, osim što koriste za sopstvene potrebe, da taj višak isporuče u mrežu ili da kasnije to koriste, odnosno da ostvare pravo na umanjenje računa u nekom narednom periodu. Još jedan odličan predlog zakona je pred nama, a to je Zakon o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije, gde će građani dobijati podsticaje za štednju energije u vidu subvencija. To se pre svega odnosi na zamenu stolarije za izolaciju stambenih objekata, zamenu kotlova na mazut i ugalj. Moram da naglasim da do 40% energije u domaćinstvima mi izgubimo upravo zbog toga što su stambene zgrade i kuće loše izolovane, imamo stare i dotrajale prozore i koristimo često neefikasne uređaje u domaćinstvima. Na kraju želim samo još da istaknem da bez ulaganja u energetiku nema ni zdrave životne sredine i da samo čiste ekologije i održiv razvoj mogu sačuvati i našu zemlju i našu planetu. Zbog svega toga, Socijaldemokratska partija Srbije podržaće ove zakone. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nenad Filipović.
Uvaženi predsedniče, uvažena potpredsednice Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani, danas je na dnevnom redu set predloga zakona iz oblasti energetike i rudarstva. Ovi predlozi zakona daju u stvari pravni okvir, stvaraju uslove koji treba da omoguće dalji razvoj, kao i nove investicije u ovoj oblasti i da usmere Srbiju ka zelenoj energiji, a to je energija iz obnovljivih izvora, koja gotovo i da nema nekih negativnih uticaja na životnu sredinu. Dakle, težimo da Srbija postane klimatski neutralna zemlja. Kada spominjem životnu sredinu, zaštita životne sredine je suština ovih predloga zakona i zdrava životna sredina je, matematički rečeno, aksioma i o tome se ne diskutuje. S obzirom da ovi predlozi zakona prave jedan iskorak napred i strateški su važni za zemlju Srbiju, poslanička grupa Jedinstvene Srbije će u danu za glasanje podržati ove zakone. Takođe, s obzirom da se ovde radi o energetici, naročito o električnoj energiji, kada govorimo o energiji, moramo da podvučemo crtu i da znamo koliko imamo energije i koja je to energija, da li zadovoljava naše potrebe, itd. Podaci kažu da su potrebe Srbije zadovoljene energijom ukupno instalisane snage od oko 8,4 gigavata, koliki su naši kapaciteti. Međutim, ako vidimo da od tih 8,4 gigavata 4,4 gigavata su kapaciteti termoelektrana, a one rade uglavnom na lignit, vidimo da u stvari mi imamo tzv. prljavu energiju koja veoma zagađuje životnu sredinu. Ako znamo da EU naplaćuje takse za svaku tonu CO2, tj. ugljendioksida koji na ovaj način nastaje, a mislim da je to trenutno oko 34 evra po toni i da svake godine sve više i više raste, to samo znači da mi u najbližoj budućnosti moramo da se rešimo termoelektrana. Naravno, tu treba obratiti pažnju i na socijalni aspekt ljudi koji rade u tim termoelektranama i u rudnicima lignita itd, a država ima vremena za to, zato što je to jedna dugoročna energetska tranzicija. Ja obično kažem – dugoročna energetska tranzicija od lignita od obnovljivih izvora energije. I to je jedna neminovnost. Što pre krenemo, pre ćemo i završiti na tom putu. Nemačka je, na primer, u poslednjim godinama prepolovila svoju proizvodnju električne energije koja je bazirana na termoelektranama. Jer, kao što malo pre rekoh, zaštita životne sredine nema alternativu. I ako je to tako, ni profit, ni interes bilo koga ne može da bude ispred same zaštite životne sredine. Dakle, kao što vidimo potrebe Srbije za električnom energijom su zadovoljene, ali ako malo bolje pogledamo videćemo da mi imamo čak i višak te električne energije. Kažem namerno višak, zato što, uslovno govoreći, mi bacamo energiju, i to vidimo iz pokazatelja da Srbija mnogo više troši električne energije, nego na primer zemlje u okruženju ili same EU. Verovatno je to zbog jeftine električne energije, koja je najjeftinija u Evropi, čak i ako uporedimo životni standard, opet smo u vrhu, što se tiče jeftine električne energije. Jedino skandinavske zemlje imaju bolju, jeftiniju struju, što se tiče samog životnog standarda. Takođe, gubici u prenosu električne energije su dva i po puta veći, nego u EU, iako iz godine u godinu ti gubici koji su u 2019. godini bili 11,75%, prošle godine 0,45% smo smanjili gubitke i verujem da se i ove godine ti gubici smanjuju, ali su i dalje veliki. I kada smanjujemo te gubitke, mi u stvari na jedan način proizvodimo struju, tj. pravimo taj višak. Dakle, jedan od naših ciljeva treba da bude da od trenutnih kapaciteta izvučemo maksimum, a to je ide dakle kroz smanjenje gubitaka i racionalnom potrošnjom energije. Vi ste kroz ove zakone dali rešenja koja smatram da su dobra, jer su obuhvatili običnog građanina i privrednike. Kada su u pitanju građani, mislim da tu treba vršiti jaku edukaciju i bolju informisanost građana, kao i motivisanje, i stalno objašnjavati građanima da ulaganje u infrastrukturu koja smanjuje gubitke, bilo toplotne ili bilo električne energije, posle određenog vremenskog perioda će im se višestruko isplatiti. Ja bih samo napomenuo jednu stvar koja nam je poznata. Do pre nekih dvadesetak godina, kada su vlasnici automobila počeli da prelaze na tečni naftni gas, bez obzira kolika je cena tog uređaja bila, oni su bili dobro informisani, znali su da će se posle određenog vremenskog perioda to isplatiti i da će posle da se voze mnogo jeftinije. Znači, imali su veru u ono što rade. Mi sada uvodimo jedan institut kupac-proizvođač. Sada imamo da svaki potrošač električne energije može da bude i proizvođač, postavljanjem solarnih panela na svojim krovovima, i da ta proizvodnja, tu proizvedenu struju može da proda po istoj ceni po kojoj i kupuje električnu energiju. Dakle, kilovat za kilovat. Moramo da znamo da to košta i da se trenutno raspituju mnogi ljudi koji bi želeli da to učine, ali oni koji imaju novca i koji su dobro informisani, koji znaju koji su to benefiti, ali oni koji nemaju toliki novac i oni bi želeli da smanje svoje račune za struju i zato treba vršiti edukaciju tih ljudi da znaju da će im se taj novac sigurno vratiti. Možda treba obezbediti neke energetske kredite ili energetsku neku liniju kredita sa povoljnim kamatama, da jednostavno i ti ljudi uđu u tu proceduru, a da kroz uštedu električne energije, da smanjenjem tih računa, to otplate. Ovde se ne radi samo o njima. Ovde se radi o celoj zemlji, jer ako pogledamo teoretski govoreći i zamislimo da na svakom desetom krovu u Srbiji nikne, pod navodnicima, jedan takav solarni panel, pa mi ćemo onda imati nekih šest gigavata nove instalisane snage. To je paradigma kojoj moramo težiti. Treba stalno govoriti, takođe, da je ulaganje u infrastrukturu solarne energije pojeftinilo čak 70% u poslednjih deset godina, da je korisna moć samih panela mnogo bolja i kvalitetnija i da je sada sve to mnogo isplativije. Kada govorimo o uštedi električne energije, moramo pojasniti da upotreba led svetala u kućama i uopšte u javnom osvetljenju, dakle, gradovi trebaju da imaju to led osvetljenje, daju izuzetne uštede koje idu čak i do 80%. Investicija se brzo vraća. Pretpostavljam da domaćini u svojim kućama kada zamene obične sijalice led sijalicama da će im se investicija vratiti kroz godinu dana, a one traju mnogo druže. Tako da će kroz uštedu električne energije i kroz račune zarađivati, u stvari. Što se tiče gradova koji to menjaju, treba stalno da se radi i ne bih sada pričao o led osvetljenju gradova, ali mislim da i oni daju izuzetne uštede. Dakle, sa manje energije postižemo isti cilj, to je tzv. energetska efikasnost. Pored toga mogao bi da kažem i neku reč o toplotnoj energiji. Treba napomenuti da mera koju uvodite da se finansira zamena energetski neefikasnih stolarija novom koja je daleko efikasnija. Jedna izuzetno dobra mera. Tu treba spomenuti da će lokalne samouprave učestvovati sa 25%, 25% Republika i 50% sami građani. Tu treba napomenuti da lokalne samouprave već u maju javni poziv raspisuju i da lokalne samouprave treba da sve to apliciraju. To je jedna velika investicija koja godišnje može da košta i preko stotinu miliona evra, ali nešto što je bitno i mislim da je to izuzetno dobra mera. Tu treba vršiti neki vid popularizacije. Zamena kotlova u toplanama sa mazuta na biomasu itd. To su dobre mere koje donosite i dobro je što je to krenulo u pojedinim gradovima, dobro je što će u narednih šest gradova, koje imate u planu, to rešiti. Same lokalne samouprave bi trebale da krenu tim putem. Takođe, na kraju da kažem, što se tiče fid-in tarifa koje su bile u početku inicijalna kapisla da se krene sa obnovljivim izvorima energije, sada se ta fid-in tarifa smanjuje, odnosno idemo na aukcije, da cena struje na tim aukcijama bude što manja i naš cilj treba da bude da u što kraćem roku ovlašćeni proizvođači budu oni koji će biti u istom rangu sa ostalim proizvođačima tj. da nemamo povlašćenog proizvođača, nego da te fid-in tarife i ostalo više ne postoje, nego da budu na nulu. Dakle, ima tu još mnogo štošta da se kaže, ali zbog vremena, na kraju želim da kažem da su ovi zakoni izuzetno dobri i da će poslanička grupe JS u danu za glasanje podržati ovaj set predloga zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek.
Hvala. Poštovani predsedniče Narodne skupštine, poštovana potpredsednice Vlade sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, sada je pred nama set zakona o energetici i poslanici SVM su stava da će ovi energetski izbori u 2021. godini odrediti gde će biti naša deca u 2030. godini, a naši unuci u 2050. godini. Prihvatanjem ovih zakona što su pred nama napravićemo veliki korak ka zelenoj Srbiji, što nam je i dugoročni cilj. S obzirom na zatečeno stanje da naša zemlja troši dva puta više energije, nego zemlje u okruženju, čak četiri puta više nego zemlje u EU, zato naša zemlja ne može toliko ambiciozan plan da stavi ispred sebe, kao što je Španija stavila. U Španiji je pre desetak dana donet novi Zakon o energetici gde se predviđa da će 2050. godine u toj zemlji 97% energije biti proizvedeno iz obnovljivih izvora energije. Mi smo isto postavili jako ambiciozan cilj, plan da ćemo za isto vreme, za 2050. godinu, proizvoditi električnu energiju, minimum 50%, iz obnovljivih izvora energije. Moramo polako preći kod proizvodnje električne energije sa fosilnih na obnovljive izvore, kao što su sunčeva energije, energija vetrova, biogas, biomasa. Čuli smo i o tome. Znači, ima dosta obnovljivih izvora. Ja bih nekoliko rečenica rekao o novinama u Zakonu o korišćenju obnovljivih izvora. Jako cenimo da što se u zakonu zabranjuje izgradnja malih hidroelektrana u nacionalnim parkovima i zaštićenim područjima. Izuzetak je ovde izgradnja srednjih i velikih hidroelektrana, kao što je Đerdap III, što je od nacionalnog značaja. Jedna novina za koju mislimo da je pozitivna u ovom zakonu, a to je da se uvodi institut kupac-proizvođač. Znači, kupci električne energije, da li su to fizička lica ili pravna lica koja imaju ili će postaviti postrojenja solarnih panela na krovovima njihovih objekata, moći će da energiju koju proizvode da troše i višak energije da po istim cenama kao što kupuju da stave u električnu mrežu naše zemlje. Mislimo da treba dati podsticaj i građanima i pravnim licima koja će sa sanacijom njihovih objekata postaviti ove panoe ili kod novih ulaganja, kod novih izgradnji objekata da postave ove solarne panele. Imamo podatak da u našoj zemlji postoji oko 600 kvadratnih kilometara neiskorišćenih krovnih površina i ako bi iskoristili samo jednu trećinu od ovih kvadratnih kilometara sigurno bi mogli da zamenimo bar jednu elektranu koja sada momentalno radi na lignit, na ugalj. Za solarne panele treba dati i podsticaj da se postavljaju na objektima koji su u javnim svojinama, kao što su škole, obdaništa, domovi zdravlja, bolnice i tako dalje. I drugi novi zakon takođe pozitivno ocenjujemo. Kod Zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije je obaveza da zgrade ili delove zgrada u javnoj svojini sa korisnom površinom od 250 kvadratnih metara moraju da imaju sertifikat o energetskim svojstvima tih zgrada. Ova odredba Predloga zakona ima odloženo dejstvo, odnosno stupiće na snagu tek 2025. godine. Ovaj zakon predviđa između ostalog i formiranje Uprave za finansiranje i podsticaj energetske efikasnosti u okviru Ministarstva rudarstva i energetike, umesto budžetskog Fonda za unapređenje energetske efikasnosti. U tom smislu formiranje ove uprave će omogućiti da iz sopstvenih izvora i iz izvora koji se mogu povući iz evropskih fondova ili eventualno iz međunarodnih finansijskih institucija će biti dostupni i građanima. Tako da u poslednjih nekoliko dana jako veliku pažnju građanima privukla je ova nova odredba koja će dati građanima subvencije za obnovu fasada u njihovim stanovima ili u kućama ili eventualno da promene prozore i vrata ili eventualno, ako misle da promene staru peć za loženje, što je u kućama, i da pređu na neke nove modele pravljenja toplotne energije. Iz ličnog iskustva mogu da kažem da izolacija stana ili izolacija kuće sigurno donosi uštedu od oko 20 – 25% toplotne energije. Ako se zamene još i prozori i vrata na tim objektima još možemo dodati 10 – 15% ušteda, a da ne govorimo o novim sistemima grejanja. Postoji jedna projekcija da za ove radove možemo u građevinarstvu oko 100.000 ljudi da zaposlimo, znači novozaposlene, da bi odradili ove izolacije na kućama. Kao što smo čuli, već nekoliko puta u junu mesecu će biti javni poziv za lokalne samouprave od strane uprave koji će prihvatiti uslove za ovaj tender koji će biti ispisan građanima. To znači da od predračuna koji će građani predati ovim tenderima 50% će građani plaćati ovaj deo predračuna, a 25% će opština ili lokalne samouprave, a 25% će uprava. Dolazim iz …
Zoltane, hoćete li da ostavite malo vremena za Rozaliju ili ne? Ako hoćete, onda odmah prekidajte.
Dolazim iz Sente koja je između onih gradova u kojima će se obnoviti deo gradskog toplovoda od kredita koji je dobijen od nemačke banke „Frankfurt na Majni“. Imamo dobre zakone koje treba da prihvatimo i Poslanička grupa SVM će glasati za ove zakone.
Dobro. Ukupno imaju 10.51, a on je govorio devet minuta i 51 sekundu. Znači, minut ste ostavili za Rozaliju. Da nemate predsednika džentlmena, koji će joj dati još jedan minut, ništa ne bi bilo. Idemo dalje. Reč ima Uglješa Marković.
Zahvaljujem se uvaženi predsedniče. Poštovana ministarko sa svojim saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, poštovani i uvaženi građani Republike Srbije, mišljenja sam da je jedna od naših najvećih razvojnih šansi upravo energetika i utoliko smatram da je i važnost seta ovih zakona koji su danas na dnevnom redu. Moje kolege su, da se ne ponavljam, već rekle koji su to zakoni. Od ta četiri zakona, dva su potpuno nova zakona i u svojoj diskusiji ću se fokusirati na jedan od njih tj. Zakon o obnovljivim izvorima energije koji smatram da je veoma značajan. Naravno, ne umanjujem sve ono što je takođe danas na dnevnom redu. Pričaće moje kolege iz poslaničkog kluba i o tim drugim zakonima. Ono što bih na samom početku izdvojio i pohvalio jeste upravo javna rasprava koja je bila organizovana, gde su svi zainteresovani mogli da prisustvuju i tu bih pohvalio i vas ministarka, ali i vaše saradnike koji su dosta strpljivo svima nama, narodnim poslanicima, pogotovo približili sve ono što se nalazi u ovom zakonu i omogućili nam da se direktno, odnosno neposredno upoznamo sa svim predlozima koji se nalaze u svim, odnosno u ova četiri zakona. Srbija koristi 2,5 puta više energije od svetskog proseka i jedan od faktora koji utiče na to jeste, kada pričamo o električnoj energiji, zasigurno i cena struje, odnosno električne energije kod nas koja je najmanja, ali ima malo i do nekog našeg neracionalnog ponašanja. Tako da bi i mogli da postanemo svesni da upravo sve te neke resurse nismo dobili u nasleđe od naših predaka, već da smo ih pozajmili od budućih generacija i da bi trebalo da se ponašamo kao naši preci da iza nas takođe ostavimo budućim generacijama mogućnost kakvu smo i mi dobili. Ratifikacijom ugovora o osnivanju energetske zajednice Srbija je postala članica energetske zajednice i time je prihvatila obavezu da primeni evropske direktive koje se ne odnose na obnovljive izvore energije. Cilj osnivanja ove međunarodne zajednice je da se unutrašnje tržište energije EU proširi i na region Jugoistočne Evrope i Crnomorski region. Između ostalih, neki od osnovnih zadataka energetske zajednice su jačanje i veza sa drugim regionima Evrope, Azije i Afrike i poboljšanje stanja životne sredine, povećanje energetske efikasnosti i upotrebe obnovljivih izvora energije. U skladu je sa pravim aktima energetske zajednice postavljen je i obavezujući cilj za Republiku Srbiju do 2020. godine, koji iznosi 27% obnovljivih izvora energije u bruto finalnoj potrošnji energije, od čega 10% mora biti u sektoru transporta. Da bi se ovaj cilj od 27% udela ostvario potrebno je bilo do 2020. godine izgraditi 1.092 megavata novih kapaciteta za proizvodnju električne energije, što je takođe i definisano u nacionalnim akcionim planom za obnovljive izvore energije. Mi smo do sada u najvećoj meri uspeli da ostvarimo ovaj cilj, mada nismo dostigli tih 1.092 megavata u potpunosti. Potrošnja energije i učešća obnovljivih izvora zavisiće od brojnih faktora u narednom periodu od kojih su najznačajniji i ekonomski i politički i društveni, ali i demografski. Koliko je pitanje obnovljivih izvora energije važno, govore i podaci istraživanja brojnih međunarodnih organizacija, gde bih izdvojio IRENA-u, odnosno Međunarodnu agenciju za obnovljive izvore energije. Ona smatra da globalna potraživanja za naftom su svoj vrhunac dosegla 2019. godine, da kada je u pitanju privredni gas, očekuje se da će taj maksimum biti 2025. godine i prema procenama ove agencije očekuje se na globalnom nivou da će do 2050. godine, 65% energije dolaziti upravo iz obnovljivih izvora energije. Prema Izveštaju za centralnu i jugoistočnu Evropu postoji veliki potencijal za razvoj obnovljivih izvora energije u Srbiji do 2030. godine, a posebno kada se govori o solarnoj energiji. Srbija bi mogla da ima mnogo veći kapacitet za proizvodnju struje pomoću solarne energije i veće kapacitete za proizvodnju električne energije pomoću vetra. Prema ovim procenama Srbija bi do 2030. godine mogla da proizvodi 30% električne energije iz obnovljivih izvora energije. Koliko je ova oblast važna i značajna i koliko se razvija, govori i činjenica da je 2016. godine u oblasti obnovljivih izvora radilo 9,8 miliona ljudi, od čega je 1,2 miliona bilo u zemljama EU, gde je prednjačila Nemačka, pored EU dve najznačajnije zemlje su bile SAD i Kina. U Kini je bilo zaposleno 3,2 miliona ljudi u sektoru obnovljivih izvora. Procene su da će do 2030. godine taj broj globalno posmatrano porasti i na 24 miliona ljudi. Znači, jedna cela oblast koja će se jako dinamično u narednom periodu zasigurno razvijati. Strategija razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine sa projekcijama na 2030. godine i Uredba o utvrđivanju programa strategije i razvoja energetike Republike Srbije do 2025. godine sa projekcijama do 2030. godine, a za period 2017-2030. godina, doneseni su važni dokumenti javnih politika u našoj zemlji i na osnovu izveštaja o njihovom sprovođenju možemo da vidimo u kom pravcu idemo i kako napredujemo. Ono što smatram da su najvažnije novine u Zakonu o obnovljivim izvorima energije, jeste da je predviđeno da postoje dva principa podsticaja jedna je fid-in tarifa koja je već postojala i do sada, druga jeste tržišna premija. Kada pričamo o fid-in tarifi, ovlašćeni proizvođači mogu svoju energiju da prodaju garantovano snabdevaču po ceni koja je postignuta na aukciji i garantovani snabdevač je balansno odgovorna strana. Kada pričamo o povlašćenim proizvođačima koji dobijaju tržišnu premiju, oni energiju koju proizvode prodaju na slobodnom tržištu po ceni koja je tržišna cena, ali uvećano upravo za tu premiju i svoju balansnu odgovornost sami uređuju, odnosno garantovani snabdevač nije balansno odgovoran za njih. Osnovni cilj uvođenja aukcija za dodelu mera podrške za korišćenje obnovljivih izvora u sektoru elektroenergetike predstavlja povećanje efikasnosti, ali i smanjenje troškova finansiranja proizvodnje električne energije iz obnovljivih izvora energije. Takođe, primeri dobre prakse su i Slovenija i Hrvatska. U Srbiji ukupno do sada u 2020. godini, obnovljivi izvori energije, ako zanemarimo velike hidroelektrane, do sada smo dobijali 4,4% energije iz obnovljivih izvora, već je bilo reči iz hidroelektrana dobijamo ukupno nešto malo više od 30%, ali po tim nekim kriterijumima oni ne spadaju u tu grupu obnovljivih izvora. Takođe, ono što je novi instrument, koji se dobija ovim zakonom i možda i najznačajniji i ticaće se najvećeg broja ljudi, odnosno domaćinstava, pa i privrede, jeste upravo instrument koji je nazvan – proizvođač-potrošač. On postoji već u nekim zemljama u okruženju, ali će zapravo dati jedan pravni okvir za sve one koji žele da stave solarne panele na svoje objekte i na taj način ostvare određene uštede. Mislim da je to dobra stvar. Takođe, na taj način će ljudi koji se opredele za taj vid načina proizvodnje i korišćenja električne energije moći da kada ostvaruju višak u proizvodnji, a manje troše iz svojih resursa, da predaju distributivnom sistemu taj višak, a da sa druge strane u nekim drugim vremenskim intervalima mogu da koriste, odnosno da im se oduzima od računa za struju upravo na bazi te razlike i da vuku iz sistema, da tako kažem, energiju koja im je potrebna. Tako da, mislim da tu postoji veliki kapacitet i veliki potencijal za razvoj. Ukoliko posmatramo takođe električnu energiju koja je preuzeta od povlašćenih potrošača, možemo da vidimo za period od 2014. do 2020. godine da za tih šest godina je proizvodnja električne energije iz obnovljivih izvora porasla za 750%, odnosno sa 200 miliona kilovat časova na 1,5 milijardi kilovat časova. U najznačajnijoj meri proizvodnja energije, koja je doprinela tome jeste iz vetra do 2020. godine, ali takođe i pre svega zahvaljujući uredbama Vlade Republike Srbije iz 2016. godine kojima je data garancija potencijalnim investitorima da će ukoliko izgrade elektrane njihova električna energija u potpunosti biti otkupljena. Solarna energija je takođe vid obnovljivih izvora koja generalno poseduje najveći potencijal u svetu. Solarne elektrane su izuzetno značajni energetski objekti iz kojih je dobija čista električna energija. Korišćenjem solarne energije za zagrevanje vode se već uveliko koristi, ali kada pričamo o električnoj energiji poslednjih par godina je to sve prisutnije pogotovo imajući u vidu ekonomski, ali i ekološki razloge. Potencijal solarne energije u Srbiji u prethodnih godina je bio nepravedno zapostavljen. Do sada je u Srbiji instalirano svega 21 megavat kapaciteta. O tome je govorila na javnoj raspravi i državna sekretarka Atanacković. Mi po podacima RGZ imamo 600 kilometara kvadratnih krovova u Srbiji i na osnovu tog podatka ako bi samo jednu trećinu tog prostora iskoristili, dobili bismo 24 hiljade megavata nove snage. To mislim da na najbolji način oslikava koliki su potencijali kada pričamo o solaru i koliko ima prostora da se taj sektor u okviru obnovljivih izvora energije da se razvija. Naravno, smatram da je Zakon o obnovljivim izvorima dobar osnov u regulaciji sve rastućeg tržišta obnovljivih izvora energije. Da budem i potpuno iskren to više i nije budućnost i čovek ne treba da bude vidovit, to je postala i sadašnjost i to je postala i realnost. Stručnjaci takođe iz zemlje, ali i iz inostranstva su složni u oceni da će nakon usvajanja ovih Zakona o obnovljivim izvorima i ostala tri zakona koja su danas na dnevnom redu Srbija doživeti procvat. Dosta će nam pomoći da prevaziđemo sve posledice koje su izazvane pandemijom korona virusa, u trenutku kada se suočavamo i sa donekle i ekonomskom krizom kao posledicom, ali velikim zagađenjem vazduha i još velikim učešćem takođe i uglja u proizvodnji električne energije, a najveći je udeo lignita skoro 70% električne energije dobijamo upravo iz uglja. Kada pričamo o proizvodnji toplotne energije, zasigurno će obnovljivi izvori, ali i solar o kome sam upravo pričao dati veliki odgovor na rešenje i biti velika prilika za dekarbonizaciju. Korišćenje fosilnih goriva u svim sektorima energetike uzrok su i brojna oboljenja koja nastaju zagađenjem. Tako da ćemo ovakvom daljom strategijom i implementacijom ovih zakona zasigurno smanjiti broj naših građana koji će imati neki vid oboljenja i nekih zdravstvenih problema. Takođe, ono što smatram dobrim, smatram da je dobro što je zakon predvideo i ograničenja kada pričamo o izgradnji hidroelektrana u zaštićenim područjima, jer su uvažena i neka prethodna dešavanja koja su bila u praksi, ali takođe smatram da ovo i ne treba da se pretvori u kampanju protiv hidroelektrana, jer je Srbija prvu hidroelektranu napravila još 1900. godine u Užicu, samo par godina posle izgradnje hidroelektrane na Nijagarinim vodopadima, takođe nakon toga Ivanjica, 1903. godine smo napravili i u Vučju hidroelektranu, koja je jedno od najvećih dostignuća iz oblasti energetike u Evropi u 20. veku. Sve ovo govorim iz tog razloga što, evo, prošlo je 120 godina, te hidroelektrane su danas svojevrsni muzeji, ali ono što je još važnije, one su i dan-danas u upotrebi i proizvode električnu energiju, odnosno za ovih 120 godina nisu narušile našu životnu sredinu. To sve govorim jer mislim da u narednom periodu, a te elektrane su takođe gradili naši građevinari, projektovali su ih naši inženjeri i mislim da treba i u narednom periodu donekle uvažavati upravo stav struke, kako bismo iskoristili našu najveću razvojnu šansu, a to jeste upravo energetika, a da ne dolazimo u situaciju da dovodimo u pitanje našu životnu sredinu. Upravo iz svih ovih razloga i svih benefita koje vidim u ovim zakonima poslanička grupa SPS će u danu za glasanje podržati sve ove zakone. Hvala.
Hvala. Reč ima prof. dr Vladimir Marinković. Izvolite.
Uvaženi predsedniče Narodne skupštine gospodine Dačiću, poštovana potpredsednice Vlade Republike Srbije gospođo Mihajlović, dame i gospodo narodni poslanici, vrlo je važna činjenica što ste vi danas ovde u Narodnoj skupštini sa, evo, ja sam sad izbrojao, osam saradnika, to dovoljno govori o vašoj percepciji i odnosu prema Narodnoj skupštini i svemu onome o čemu diskutujemo danas, a vezano je za budućnost naše zemlje, za budućnost našeg energetskog sektora, kao sektora koji će imati možda i najznačajniju ulogu za razvoj, modernizaciju Srbije, rast BDP-a, samim tim i unapređenje ekonomije, ekonomskih reformi koje su započete 2014. godine i nova radna mesta i bolji život građana Republike Srbije. Smatram da ste vi lepo rekli na početku da se mi nalazimo na jednoj prekretnici, kada je u pitanju razvoj energetike i definisanje uloge energetike u narednom periodu i o tome govori novi investicioni plan o 16 milijardi evra koji će biti jako značajan za našu zemlju. Mislim da smo mi konačno u proteklih nekoliko godina, zahvaljujući predsedniku Aleksandru Vučiću, ali i ljudima kao što ste vi, koji su vrlo stručni u svojoj oblasti u kojoj radite, definisali jasan strateški plan i strateške ciljeve razvoja naše zemlje. U svakom slučaju, energetika, energetski sektor, energetska bezbednost, energetska efikasnost i diversifikacija snabdevanja resursima u okviru energetike su nešto što će opredeliti dalji razvoj naše zemlje, ne samo ekonomski razvoj, jer svi vrlo dobro znamo da je energetika, energetska bezbednost i diverzifikovanost snabdevanja, i kada je u pitanju električna energija i kada je u pitanju tečni naftni gas, da utiče na ono što se zove suverenitet i integritet jedne zemlje. Nema i nemoguće je da jedna država bude potpuno suverena, potpuno nezavisna ako nema mogućnost da se snabdeva energentima iz više izvora i to naravno Srbija radi, Srbija ne krije da nam je to strategija, zbog naših građana, naše privrede koja zavisi od snabdevanja energentima i jako je dobro što se u našoj zemlji i kada je u pitanju energetski sektor, izgradnja energetske infrastrukture radi gotovo sada u proteklih nekoliko meseci paralelno i možda identično onako kako se radilo to u putarskom sektoru i sektoru infrastrukture u periodu između 2016. i 2020. godine. Vi ste definitivno dokazali da umete da uradite svoj posao, da kada kažete da ćete izgraditi auto-put, da ćete to uraditi. O tome govori dovoljno činjenica 225 kilometara auto-puta, o tome govori izgradnja železničkih pruga, unapređenje železničke infrastrukture, kapaciteta. Siguran sam da to jeste strategija Vlade Republike Srbije i nas ovde koji predstavljamo većinu u parlamentu, da kao što smo razvili putnu infrastrukturu, železničku infrastrukturu, da ćemo tako razviti našu energetsku infrastrukturu. „Balkanski tok“ kao jedan od ključnih projekata je važan. Ono što je potpisano u februaru ove godine, a odnosi se na taj tzv. „Srpski tok“, dakle, tu interkonekciju između Srbije i Bugarske, odnosno Niša i Dimitrovgrada, drastično će uticati na to, naravno, da imamo mogućnost da se snabdevamo i tečnim naftnim gasom iz Azerbejdžana i preko gasnog terminala iz Grčke, gde ćemo imati mogućnost, koliko sam ja informisan, da se snabdevamo gasom iz Katara. To dovoljno govori da ćemo mi imati u bližoj budućnosti mogućnost da se tečnim naftnim gasom snabdevamo iz više izvora, što je od ključnog, vitalnog značaja za našu privredu i za dalje privlačenje kako stranih direktnih investicija, tako i razvoja naše domaće privrede, posebno naših malih i srednjih preduzeća, koji u svakom slučaju moraju da imaju izbor, koji moraju da imaju zahvaljujući konkurenciji dobre cene gasa, kako bi naši proizvodi i proizvodi koji se proizvode ovde u Republici Srbiji bili konkurentni ne samo u regionu, nego u celom svetu. S obzirom na nivo stranih direktnih investicija koji imamo, on je, mogu slobodno da kažem, odličan. Mi imamo više i veći iznos stranih direktnih investicija nego sve zemlje zapadnog Balkana zajedno. To dovoljno govori da se mi nalazimo u jednom velikom investicionom zamahu, da su za ulaganja u našu zemlju zainteresovane mnoge svetske, i to treba posebno apostrofirati, najbolje kompanije na svetu. Hoću da napravim komparaciju sa periodom od 2000. do 2012. godine. Kod nas je posle promena 2000. godine ulazio taj tzv. špekulativni kapital, fantomske firme, tajkunske firme, domaći investitori ili nazovi investitori koji su se krili iza različitih ofšor kompanija, koji su doveli do toga da izgubimo ono što se zove esencijal i suština naše privrede i čitave privredne grane. Oni su doveli do toga da u periodu od 2008. do 2012. godine, zahvaljujući potpuno nesposobnom i diletantskom režimu koji je tada vladao Demokratske stranke, izgubimo preko 300.000 radnih mesta, mahom u privatnom sektoru. Dolazimo danas do toga da u mnogim sektorima dolaze oni koji su najbolji, dolaze investitori iz Francuske, Amerike, Nemačke, Sjedinjenih Američkih Država, Japana, Južne Koreje, Narodne Republike Kine. Tako je i u energetici, kao što je to u putarskoj industriji, pa imamo investitore i kooperante iz Azerbejdžana, iz Grčke, iz Francuske, iz mnogih drugih država, u energetici danas imamo jednu „Mubadalu“ koja radi ovde, imamo američke kompanije. Ovo što ćemo, siguran sam, uraditi implementirajući ove predloge zakona koji su danas na dnevnom redu postaje i definitivno šaljemo jasan signal svim investitorima u svetu da vredi investirati u Srbiju, da vredi investirati u naš energetski sektor i u naš energetski sistem, da je ovde moguće oploditi svoj kapital i da, naravno, država ima političku, jasnu volju da napravi najbolji mogući ambijent za investicije. E sad, postavlja se pitanje i vi ste o tome puno puta govorili u medijima i to je, naravno, jako odgovorno i jedan odgovoran pristup – kako izbalansirati profit, kako izbalansirati razvoj, koji je kod nas veoma dinamičan? Ja sam siguran da ako vi budete imali naredne četiri godine na raspolaganju, da će to biti povećanje sa 5% bruto domaćeg proizvoda učešće energetskog sektora na 9,5 do 10% za te četiri godine. Ali kako da napravimo balans između profita, između investicija, između novih radnih mesta i zaštite životne sredine, zelene ekonomije, zelenih investicija? Moramo da budemo svesni jedne stvari, moramo da budemo iskreni prvenstveno jedni prema drugima, ne smemo da se bavimo demagogijom kao što to rade naši politički oponenti. Jer, najlakše je danas biti neodgovoran, najlakše je reći, znate, ništa ne valja, doći će neke strane kompanije. Imali smo to i u bližoj prošlosti slučajeve. Lider jedne od opozicionih stranaka, Boško Obradović se čak u kampanji za parlamentarne izbore fotografisao ispred jedne fabrike u Vladičinom Hanu i govorio o tome kako strane kompanije i strani investitori negativno utiču na Republike Srbiju, na zapošljavanje, na našu privredu što je, naravno, nonsens i podrazumeva jednu demagošku i neodgovornu i populističku politiku koju narod Srbije, građani Srbije apsolutno ne podržavaju, imajući u vidu da mi ovde koji danas sedimo, posebno iz SNS, vi u Vladi i predsednik Vučić, imamo preko 60% podrške građana Republike Srbije. To dovoljno govori o tome kako posao za koji smo preuzeli odgovornost radimo i na koji način i kako su zadovoljni građani time. Naravno da Srpska napredna stranka, i naravno da vi kao resorni ministar vodite računa i prioritet vam je zaštita životne sredine, zaštita bezbednosti i zdravlja građana. Niko normalan ne bi rekao, pa, ne nama je samo važno da otvaramo fabrike, bez obzira da li će to uticati na zdravlje, da li će to uticati na životnu sredinu i sve ono što nam generalno daje život, ne samo nama ovde, nego celom čovečanstvu. Mi moramo da budemo otvoreni i da kažemo da ako hoćemo da vodimo jednu odgovornu socijalnu politiku, da ako hoćemo da vodimo bilo koju odgovornu politiku, ona zavisi od razvoja i rasta ekonomije, ona zavisi od toga da li ćemo unaprediti energetiku. Vi ste lepo rekli, sjajan podatak, 200 milijardi evra se nalazi bogatstva u našim resursima, rudnim i energetskim resursima. Samo je potrebno, ja sam siguran, da ova vlast na čelu sa SNS i vama kao resornim ministrom može da napravi taj balans i da kaže da to vredi 200 milijardi, ali ćemo od tih 200 milijardi da 50 milijardi ili 75 milijardi ili koliko god je potrebno uložimo u sve moguće modele, u sve moguće nove tehnologije koje će maksimalno zaštiti građane ove zemlje i građane celog regiona. Mi danas živimo u eri i u vremenu četvrte industrijske revolucije, novih tehnologija. Bukvalno možemo da napravimo sisteme ukoliko naravno imamo novca, ukoliko domaćinski raspolažemo sa tim novcem, da napravimo sisteme kojima ćemo maksimalno učiniti to da zaštitimo životnu sredinu i da zaštitimo živote i zdravlje građana. Ali, da bismo mogli to da radimo mi moramo da privučemo investitore, mi moramo da privučemo radna mesta i da otvorimo radna mesta, ali naravno treba da radimo ono što radimo sve ove godine, da napravimo jednake uslove za sve koji žele ovde da investiraju. Mi to jesmo uradili, konkurencija i kompanije iz celog sveta se bore da investiraju ovde u Srbiji. Pa, šta vi mislite, da li bi u Srbiji investitori iz UAE ili Amerike, ili Nemačke, dolazili ovde da investiraju da mi nismo jedna stabilna i ozbiljna zemlja u kojoj vredi investirati svoj kapital. Kad sam već kod UAE, imao sam tu priliku da obiđem jedan sjajan čitav grad u vlasništvu njihove kompanije „Mubadala“ koja investira i ovde Masdar Siti, pored Abu Dabija, koji ja mislim nekih 66 ili 70% kompletnog funkcionisanja je bazirano na obnovljivim izvorima energije. Siguran sam da ćemo mi ispuniti onaj plan, o kojem ste vi govorili, 2040. godine da imamo 40% proizvodnje i snabdevanja iz obnovljivih izvora energije, što bi bilo sjajno. To je ono što predstavlja politiku naše stranke i nas ovde u parlamentu i vas u Vladi. To su konkretni ciljevi i konkretni zadaci i znanje i tim koji može da implementira to u realnosti i može da dovede do toga da se napravi balans između proizvodnje, između rasta ekonomije, između radnih mesta i zaštite životne sredine. Nismo mi jedinstveni u toj borbi, kako da kažem, i u toj dilemi šta ima i šta je starije i šta ima veći prioritet, da li su to radna mesta ili je to zaštita životne sredine. Pogledajte samo SAD, podsetiću vas na to da je Džo Bajden kada je prvi dan njegovog mandata, kada je seo u ovalni kabinet u Beloj kući on je ukinuo izgradnju dalju tzv. keystone xl gasovoda koji je trebao da poveže Hjuston, dakle, Teksas i Kanadu, sve gore do Alberte, uz svo protivljenje i ljutnju kanadskog premijera, preko 20 saveznih američkih država, ali njegov koncept razvoja države je takav da je on ukinuo faktički preko 25.000 radnih mesta u jednom danu. Sad, mi treba da razgovaramo o tome šta je dobro za našu zemlju i da se bavimo specifičnostima naše zemlje. Niti smo mi Amerika, niti možemo da budemo Amerika, niti smo Francuska, niti bilo koja druga evropska država. Mi moramo da vodimo računa o tome, pogledajte za samo šest godina ljudi mi smo za sto procenata povećali svoju minimalnu zaradu u Srbiji. Prosečna zarada je sada 560 evra, do kraja godine 600 evra. Znači, ova država ima neverovatan zamah u tom nekom ekonomskom aspektu, ekonomskom razvoju. Nama treba odgovornost. Šta ćete odgovornije ljude na čelu Vlade od onih koje imamo danas i na čelu Ministarstva energetike od onih ljudi koji su napravili tolike kilometre auto-puteva, koji su napravili zakone o planiranju i izgradnji i koji su, a to je najbolji primer, sa 170 i nekom mesta Duing biznis liste Svetske banke, doveli Srbiju do toga da mi budemo na vrhu te liste. Šta to znači? Nije to samo neka lista, nije to samo neki papir sa kojim ćemo mi da se pohvalimo, nego svaki investitor koji želi da investira ovde, ne znaju svi sve o Srbiji, ne znaju ni malo o Srbiji. Prvo što uzme da čita, to je ta Duing biznis lista Svetske banke i kaže, ovo je ozbiljna država, ova država ozbiljno implementira svoje reforme, kako je to rađeno u građevini, infrastrukturi, putarskoj industriji, tako to sad radimo u energetskom sektoru, tako sada sarađujemo na polju energetike i sa Ruskom federacijom, i sa Narodnom Republikom Kinom, i sa SAD i sa našim partnerima iz EU. Nadam se, gospođo Mihajlović da ćemo imati učešća, ja znam da vi ne govorite preterano glasno o tome, ali se nadam da ćemo biti deo možda i „Ist Mediteran“ gasovoda. Siguran sam da ćemo to biti, jer je to važno za našu zemlju i da ćete uspeti da ceo taj projekat koji je geopolitički jako važan, da se dovede i kod nas i da mi budemo, naravno deo toga kao jedan ozbiljna, stabilna država, što će naravno pomoći daljem razvoju naše zemlje. Naravno, nesporno je da u nekom domenu daljeg razvoja vodimo računa o zaštiti životne sredine, oko toga se svi slažemo, ali ja apelujem i pozivam sve ozbiljne i odgovorne ljude da budemo stvarno odgovorni, jer najlakše je reći, ovi zagađuju životnu sredinu, ovi nisu dobri, „Rio Tinto“ je zao ili bilo koja druga strana kompanija zato što je to lepa muzika za nečije uši. Nije taj „Rio Tinto“ u Srbiji od juče. Još jedna važna stvar, lepo sam napomenuo, ovde više ne dolaze i ovde nije dozvoljeno da ulažu špekulanti i ljudi koji hoće da se okoriste o Srbiju. Ovde danas ulažu ljudi i kompanije koje zasnivaju svoj razvoj na novim tehnologijama. Mi sve više i više radnih mesta imamo u oblasti novih tehnologija. Šta mi imamo da razvijamo u narednom periodu strateški? Rekli ste energetika 16 milijardi. Imamo odbrambenu industriju, imamo industriju informacionih tehnologija, ona isto tako raste neverovatnom brzinom. Imamo i sačuvaćemo deo razvoja automobilske industrije. Naše fabrike pod nebom, poljoprivrede i sve smo bolji i uspešniji u tome i sve više ćemo imati kapaciteta i mogućnosti u tom domenu. To je nešto na šta ćemo mi biti fokusirani, naravno uz poštovanje svih standarda, ali uvek kao i do sada u proteklih nekoliko godina iskreni prema svojim građanima, sa dobrim namerama prema svojim građanima, jer prvenstveno želimo da im obezbedimo dobar život, blagostanje, kvalitetan život, što smo i pokazali. Lepo im je danas da se voze autoputevima, sutra da idu železnicom do Novog Sada do 25 minuta, do Budimpešte da se regionalno povezujemo, gradiće se i put ka Prištini, ka Sarajevu. Znači, mi smo zemlja, centralna zemlja, to je gotovo, to je nepovratno. Nepovratno je da smo mi centralna zemlja ovog regiona koji će biti narednih dekada ekonomski hab celog ovog regiona i celog ovog dela Evrope i siguran sam i to jeste samo jedna kockica u toj jednoj sveobuhvatnoj strategiji našeg predsednika Aleksandra Vučića koji zahvaljujući toj geopolitičkoj mudrosti, koja se sada oslikava na pravi način i na polju energetike i na polju putarske industrije, infrastrukture, interkonektovanja sa drugim državama i na polju investicija daje rezultate, daje radna mesta, daje boljitak, daje dobru budućnost za našu decu, za njihov ostanak ovde. Hvala.
Hvala. Potpredsednica Vlade i ministarka Mihajlović.
Hvala, da negde malo dodam nešto što mislim da je značajno, budući da se već pominje i puno govori upravo o novom investicionom planu u oblasti energetike, ja to zovem "nju dil" u energetici. Nekako mi se čini da prethodnih godina, niko nije u stvari seo da vidi, a šta je to sve što Srbija ima, što može da iskoristi, odnosno šta je to sve gde Srbija može da uloži a da je oblast energetike i rudarstva. Zahvaljujući ovim zakonima, zahvaljujući pre svega jasnoj politici Vlade, mi smo seli i napravili odnosno pravimo investicioni plan, a on jeste težak blizu 16 milijardi evra. Ali, gledamo dakle po oblastima mi govorimo o novim ulaganjima od oko 6,6 milijardi evra samo u elektroenergetici. Na primer, isto tako kod nafte to je negde oko 200 miliona evra, kod gasa oko pola milijarde evra, kod toplotne energije 400 miliona evra, biomasa negde oko 15 miliona evra, energetska efikasnost oko pola milijarde evra, zatim oblast rudarstva tri milijarde evra, solarne elektrane oko 800 miliona evra, vetroelektrane oko 3,5 milijarde. Dakle, to je okvir našeg novog energetskog nju dila i to je nešto na čemu ćemo raditi, odnosno na čemu već sada radimo i što upravo može da pomogne da Srbija bude još razvijenija, bolje povezana i da bude ovo što ste vi rekli, kao što smo u oblasti saobraćaja nezaobilazna ruta, tako isto da smo u oblasti energetike, nezaobilazna ruta. Još samo jedna stvar, bili smo mi nekad pre centralna zemlja ovog dela Evrope, ali bih rekla da do pre nekih, do 2012. godine, 2014. godine, nije se baš toliko i ulagalo ni završavalo, niti u oblasti saobraćajne infrastrukture, niti u oblasti energetike. Uradili smo mnogo u saobraćaju, nastavljamo da se povezujemo jer sada je vreme ili može se reći da možda smo već mogli to i ranije, to je da ulažemo u energetski sektor i da po tome postanemo prepoznatljivi jer će ova energetika pre svega biti zelena energetika, u narednim decenijama i godinama. Hvala.
Sad ću reč dati narodnoj poslanici Samiri Ćosović. I zamoliću potpredsednicu da dođe da predsedava, pošto sledeća govornica će biti Rozalija, neka ona rešava te unutar mađarske sporove, oko vremena.
Poštovani predsedniče Skupštine, uvažena ministarko sa saradnicima, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici. Pred nama su danas četiri predloga zakona iz oblasti energetike i rudarstva, i oni su pravni okvir koji će omogućiti nove investicije i usmeravanje Srbije ka zelenoj energetici i zelenoj ekonomiji. Dva zakona su potpuno nova, po prvi put ih donosimo, a dva su postojeća ali bitno unapređena. Što se tiče Zakona o energetici izmenama postojećeg zakona, obezbediće se sigurnost isporuke i snabdevanje energijom i energentima Srbije, zaštita interesa svih učesnika na tržištu kao i uvećanje konkurencije. Istovremeno biće stvoreni uslovi za dalji razvoj i funkcionisanje organizovanog tržišta električne energije za unapređenje transparentnosti i zaštitu konkurencije i neskriminatornog ponašanja. U članu 4. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o energetici, između ostalog stoji - jedinica lokalne samouprave, donosi planove razvoja energetike, kojima se utvrđuju potrebe, za energijom na svom području, kao i uslovi i načini obezbeđivanja neophodnih energetskih kapaciteta, u skladu sa strategijom i programom. Ovo smatram posebno važnim, jer svaka lokalna samouprava najbolje zna sa kojim problemom se suočava, i moram reći, s obzirom da dolazim iz opštine Prijepolje, da iako nije imala zakonsku obavezu u ranijem periodu, opština Prijepolje je više puta sugerisala Elektroprivredi Srbije da Prijepolje ima veliki problem sa nisko naponskom mrežom. Navešću i neke primere, kao što je Velika župa i Ivanje, su naselja u kojima je 3500 domaćinstava, veliki broj industrijskih pogona, veliki broj privrednih subjekata, a među njima i nekoliko hladnjača, jer je Prijepolje, jedan ozbiljan malinarski kraj. Kada zbog problema sa snabdevanjem električnom energijom, hladnjačari koriste agregate, i to nije samo ogroman trošak za same hladnjačare, već i ekološki problem za taj kraj. Šta je problem? Problem je trafostanica male snage zbog koje često dolazi do pada sistema, i nestanka električne energije. Rešenje problema je izgradnja jedne velike trafostanice, doduše prema rečima zamenika predsednika opštine, Prijepolje, Esada Hodžića, koji je obavio razgovore sa predstavnicima EPS, ta trafostanica velikog kapaciteta koja bi podnela jednu ozbiljnu industrijsku zonu, i podržala razvoj tog kraja, trebalo bi da bude i izgrađena. Vi ste potpredsednice Vlade, i uvažena ministarko najavili značajnija ulaganja u distribuciji, u distributivnom sektoru zapravo i niskoj naponskoj mreži, što će verujem ubrzati izgradnju ove velike trafostanice u Velikoj župi. Takođe, moram pomenuti i probleme sela Zavinograđe, u kome drveni stubovi bukvalno vise sa žica. To su stari bagremovi stubovi, koji iako su u mogućnosti da budu zamenjeni betonskim stubovima, jer su pre pet godina, pre drvenih stubova položeni i betonski, nikad za tih pet godina, još nije prebačena mreža sa tih starih stubova na nove betonske. Selo je živo, oko 800 domaćinstava i takođe je jedno ozbiljno selo sa 350 hiljada sadnice organske maline, što smatram da je za njih od velikog značaja, da reše problem sa snabdevanjem električnom energijom. Verujem da će ulaganja o kojima ste vi govorili, uticati na poboljšanje kvaliteta snabdevanja električnom energijom, u Prijepoljskom kraju, jer jasno je da je energetika važna i da ima uticaj i na sve druge delatnosti. Ja sam morala malo ovu priču da spustim na lokalni nivo, jer mi je važno da vi, uvažena ministarko čujete, sa kakvim problemima se suočavaju i poljoprivrednici i građani i privrednici Prijepoljskog kraja. Verujem da će ozbiljni i stručno pripremljeni zakoni o energetici i o rudarstvu, o kojima je danas reč u Narodnoj Skupštini, omogućiti i strateški razvoj zemlje, ali i boljitak za svakog građanina. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Samiri Ćosović. Reč ima narodna poslanica Rozalija Ekres.
Poštovana potpredsednice Parlamenta, poštovana potpredsednice Vlade sa saradnicima, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, nadovezajući se na izlaganja iz poslaničke grupe SVM, o setu predloga zakona koji je pred nama i koje ćemo u celosti podržati, u svom obraćanju ću se osvrnuti na Predlog zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije, kao i na predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima. Strategijom razvoja energetike Republike Srbije, koju je ovaj visoki dom usvojio 2015. godine, energetska efikasnost se posmatra kao jedan od elemenata, u okviru tranzicije, ka održivom razvoju energetike. Kao što smo čuli ovim predlogom zakona, koji ima prvobitno za cilj i smanjenje proizvodnje električne energije iz fosilnih izvora, i rešavanja pitanja eksploatacije uglja, određuju se uslovi i način efikasnog korišćenja energije i energenata, kao i politika efikasnog korišćenja energije. Stvaraju se uslovi za uštedu energije, a samim tim smanjuje se uticaj energetskog sektora na životnu sredinu i klimatske promene. Korišćenje prirodnih resursa će biti na održivom nivou. Cilj koji mi iz SVM je što veća proizvodnja zelene električne energije i smanjenje troškova električne energije koja se dobija iz prljavih izvora. Sa uštedom energije povećava se konkurentnost privrede, smanjuju se troškovi proizvodnje, poboljšavaju se uslovi za ekonomski razvoj, a u isto vreme se pospešuje smanjenje energetskog siromaštva, a samim tim ispunjavaju se zahtevi direktiva i uredbi EU. Novina u Predlogu zakon je i osnivanje uprave za finansiranje i podsticanje energetske efikasnosti koju smatramo izuzetno značajnom. U vezi drugom predloga zakona, Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima mogu reći da smo svi svoja prva saznanja o rudarstvu stekli još u osnovnoj školi i već tada smo bili ponosni što je Republika Srbija bogata rudama. Osećali smo da to bogatstvo na neki način pripada i nama. Srbija je zemlja sa veoma bogatom rudarskom tradicijom. Prva velika ekspanzija rudarstva počela je još u doba Nemanjića. I tada su postojala pisana i nepisana pravila koja su se odnosila na eksploataciju mineralnih sirovina.
Izvinite, morate da sumirate.
Danas ta pravila nazivamo Zakonom o rudarstvu i geološkim istraživanjima. Trenutni udeo rudarstva u BDP-u iznosi blizu 2% sa realnim izgledima da se za tri godine povećava na 3,5%. Smatramo da će i predložene izmene i dopune zakona imati veliki uticaj na rast. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica dr Vesna Ivković. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, uvažena ministarko sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani, na početku svog izlaganja ja bih želela da se prvo zahvalim predsedniku Narodne skupštine, gospodinu Ivicu Dačiću, što je omogućio javno slušanje o predloženim zakonima, što će, nadam se, postati praksa. Javno slušanje omogućava nama poslanicima koji nismo iz struke da bolje razumemo predloge zakona i usvojimo ih kao što bolje i kvalitetnije, a samim tim pružimo osnovu za bolji i kvalitetniji život svim našim građanima. Naravno, velika zahvalnost i gospođi ministarki i njenim saradnicima koji su nam približili, nama poslanicima, efekte, ciljeve i benefite ovih zakona na tom istom javnom slušanju. Sva četiri predložena zakona iz oblasti energetike i rudarstva predstavljaju pravni okvir koji će omogućiti nove investicije i usmeravanje Srbije ka zelenoj energetici i zelenoj ekonomiji. U svom izlaganju ja ću se osvrnuti na Predlog zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije, s obzirom da su moje uvažene kolege već dosta pričali o ostala tri zakona, a tu je i koleginica koja će pričati posle mene. Biti energetski efikasan je danas prihvaćen model ponašanja u najrazvijenijim zemljama i zato svi zajedno moramo razmišljati o zelenoj ekonomiji za buduće generaciji i zelenoj energetici kako bismo sačuvali svoje prirodne resurse i da se svi potrudimo da racionalnije trošimo energiju. Ponekad su i mali koraci, kao što je stavljanje štedljive sijalice, dovoljni da bismo obezbedili bolju i sigurniju budućnost, ali i smanjili štetan uticaj na životnu sredinu. Pojam energetske efikasnosti znači smanjenje utrošaka energije za proizvodnju ili život ljudi. Biti energetski efikasan znači da se energija upotrebljava na racionalan način, bez odricanja. U svakodnevnom životu imamo brojne primere. Navešću samo neke. Obične sijalice zameniti štedljivim, što je pre svega isplativo na duže staze, jer štedljiva koristi pet puta manje energije i životni vek joj je desetostruko duži. Zatim, zgrade i kuće koje su dobro termički izolovane manje troše energiju za grejanje zimi, kao i hlađenje leti. Prema nekim podacima oko 90% domaćinstava i stambenih zgrada u Srbiji nije izgrađeno u skladu sa važećim standardima u oblasti energetske efikasnosti. Energetska efikasnost nije vezana za tip samo energenata koji se koristi, već koliko se efikasno ta energija troši. Negde sam pročitala, a vi ćete me ispraviti ako grešim, da energetska efikasnost može da donese uštedu na nivou godišnje proizvodnje dve EPS-ove termoelektrane i da bi ovaj zakon trebalo da donese uštede od 1,3 miliona tona ekvivalenata nafte do 2030. godine, što je jednako godišnjoj proizvodnji električne energije u termoelektranama „Kostolac A i B“. Upravo sve ovo navedeno je i cilj donošenja ovog zakona, ostvarivanje uštede energije, smanjenje uticaja energetskog sektora na životnu sredinu i klimatske promene, kao i doprinos o održivom korišćenju prirodnih i drugih resursa. S obzirom na to da su pravni propisi EU u oblasti energetske efikasnosti u velikoj meri izmenjeni u pravcu povećanja energetske efikasnosti i postizanja većih ušteda energije kao veoma važnog elementa u borbi protiv klimatskih promena, pojavila se potreba da se i naši nacionalni propisi u oblasti energetike usklade. Cilj i ovog, kao i ostala tri zakona je zaštita životne sredine, što nas svrstava u red zemalja zelene politike. Svi ovi zakoni su uzeli u obzir potrebu da građanima budu od koristi. Ono što je meni kao socijalisti jako bitno, što će biti prevaziđeno energetsko siromaštvo, tj. podzakonskim aktima će se pomoći građanima u lošijoj finansijskoj situaciji, kako za toplotnu, tako i za električnu energiju. Mi socijalisti baštinimo pojam socijalne pravde i zbog svega što sam navela, poslanička grupa Socijalističke partije Srbije će u danu za glasanje glasati za ovaj zakon. Ovim Predlogom zakona prvi put je u pravnom sistemu Republike Srbije regulisana oblast energetske efikasnosti, efikasno korišćenje energije i definisani su mehanizmi za sprovođenje politike energetske efikasnosti kao strateškog opredeljenja Republike Srbije. Predlogom zakona predviđeno je da se u osnovne akte kojima se utvrđuje politika energetske efikasnosti, pored strategije razvoja energetike Republike Srbije i programa ostvarivanja strategije svrsta integrisani Nacionalni energetski i klimatski plan. Ovaj akt se donosi u skladu sa zakonom kojim se uređuje oblast energetike, a sadrži objedinjene ciljeve za energetsku efikasnost obnovljive izvore energije i smanjenje emisije sa efektom staklene bašte. Nacionalni energetski i klimatski plan u delu koji se odnosi na energetsku efikasnost sadrži indikativni cilj energetske efikasnosti, cilj kumulativne uštede energije, mere za njihovo dostizanje, kao i cilj energetske efikasnosti za zgrade centralne vlasti. Naime, u članu 35. Predloga zakona, predviđena je obaveza da zgrade u javnoj svojini sa površinom većom od 250 kvadratnih metara moraju da imaju sertifikat o energetskim svojstvima zgrade i da isti budu izloženi na uočljivom i vidljivom mestu. Takođe, u članu 36. uvodi se obavezno energetska sanacija u zgradama centralne vlasti, što će doprineti smanjenim izdacima za energiju u javnom sektoru. Prema Predlogu zakona sistemi za grejanje i sistemi za hlađenje u zgradama podležu obaveznoj kontroli. Predviđa se i uspostavljanje Uprave za finansiranje i podsticanje energetske efikasnosti u okviru Ministarstva rudarstva i energetike umesto dosadašnjeg budžetskog fonda za unapređenje energetske efikasnosti. Ovo će omogućiti da se privuku i bespovratna sredstva EU, kao i međunarodnih finansijskih institucija, a posebno je značajno to što će i sredstva biti dostupna građanima preko svojih lokalnih samouprava. Na kraju, benefiti ovog zakona su povećanje sigurnosti snabdevanja energijom i njeno efikasnije korišćenje, povećanje konkurentnosti privrede, smanjenje negativnih uticaja energetskog sektora na životnu sredinu, podsticanje odgovornog ponašanja prema energiji na osnovu sprovođenja politike efikasnijeg korišćenja energije i mere iste, i sektorima proizvodnje, prenosa distribucije i potrošnje energije. Da zaključim, ovaj jedan nov i moderan zakon, usklađen sa zakonodavstvom EU, a cilj su mu uslovi za proizvodnju i distribuciju energije, kao i energetska bezbednost. Dobit i benefite će imati građani kroz lični konfor, manje račune i čuvanje i zaštitu životne sredine. Zato će poslanička grupa Socijalističke partije Srbije u danu za glasanje glasati za ovaj, kao i ostala tri zakona iz seta zakona o kojima danas raspravljamo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici dr Vesni Ivković. Samo da naglasim da je preostalo vreme za poslaničku grupu šest i po minuta. Reč ima narodna poslanica dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvažena predsedavajuća, poštovana ministarka Mihajlović, uvažene kolege poslanici, imali smo prilike na javnom slušanju detaljno da čujemo obrazloženje, odnosno prezentaciju svih ovih zakona koji su danas na dnevnom redu. Mislim da i u današnjoj raspravi smo svi pokazali jednoglasnu podršku tome da Srbija želi da napravi taj demokratski iskorak. Zahvaljujući vama koji ste imali dovoljno hrabrosti da izađete sa ovim predlozima, pre svega na javne rasprave koje su bile, a odnosile su se na različite oblike, u smislu strukovnih udruženja, zainteresovanih investitora, pa na kraju i civilnog društva i predstavnika državnih institucija, prošli ste sve faze kada su u pitanju donošenje zakona, kada su u pitanju i javna slušanja i ono što smo imali prilike da čujemo ne svemu tome da se niko apriori ne protivi tome i to je ono što je jako važno, što pokazuje da ovde smo svi negde još uvek na tom pravcu evropskih integracija i da niko ne želi da se kreće unazad. Oni koji kreću unazad, u stvari su oni koji su pokušavali politički da zloupotrebe temu ekologije, pri tome ne znajući da širi aspekt u stvari je zaštita životne sredine, a ne ekologija, jer da bi nešto sproveli, kako oni kažu, po ekološkim standardima, mora da imate različitu vrstu odnosa sa svim subjektima koji učestvuju u zaštiti životne sredine i upravo zato je i uveden ovaj nov termin, znači UN, i oni su čak, UN, otišle dalje, pa su rekli - ciljevi održivog razvoja i Agenda 2030 o kojoj smo mi poslanici ovde dosta toga govorili. Kada su neki opozicioni eksponenti, tako ću ih nazvati, pokušavali da kažu kako smo mi, poslanici SNS, u prošlom sazivu predlagali tzv. nesuvisle amandmane, koji su se odnosili upravo na održivi razvoj i na ciljeve održivog razvoja i na Agendu 2030, nisu shvatali, u stvari, da smo mi pričali o budućnosti, o budućnosti kojoj vi danas ovde dajete svoj doprinos, kroz ove predloge zakona. Nisu shvatili uopšte da ono što su oni nazvali ekološki ustanak je u stvari jedan korak unazad, zato što ono što oni traže ne samo da već postoji, nego ne razmišljaju o tome kako treba ići dalje i šta je to Srbija uradila i otišla mnogo dalje nego što su oni uopšte izložili kao svoju platformu. Tražila sam da vidim koji su to zahtevi. Znači, ovi zahtevi koji se ovde nalaze podrazumevaju poštovanje Ustava i zakona, onda žele čist vazduh, vodne resurse, dobru energiju za sve, sveobuhvatni održivi razvoj. Znači, mi smo toliko toga uradili kao država na ovom putu da se završava njihov taj ustanak sa temom - tražimo ostavku Aleksandra Vučića, Ana Brnabić i Siniše Malog i tražimo dva sata na RTS. E to su zahtevi ekološkog ustanka. Znači, mi moramo pred građanima Srbije da kažemo šta traže ljudi od nas kao državnih organa. Oni traže, pre svega, da se promptno primeni kompletno ukidanje uglja sutra. Šta sad to znači? Ukoliko ste vi neka neodgovorna država i ne želite da idete koracima unapred, kako je to dat proces, a zove se tranzicija, znači, energetska tranzicija u Evropi i u svetu, onda vi kažete - od sutra nemamo nijedan rudnik, nijednog rudara, nemamo ni dovoljno struje, nego ćemo morati da uvozimo, nemamo ni privredu, ali imamo i povećanje cene električne energije. Da li su to zahtevi ovih predstavnika koji nam pričaju da Aleksandar Vučić, Ana Brnabić i Siniša Mali treba da daju ostavke i da imaju dva sata medijskog prostora na RTS-u, a pitanje je onda da li će građani uopšte moći da gledaju kada bi taj njihov plan zaista opstao, zato što verovatno 30% građana Srbije ne bi mogli uopšte da plaćaju cenu električne energije. Znači, moramo da budemo pred građanima krajnje otvoreni i iskreni sa čim danas se mi suočavamo kao predstavnici vlasti koja u ovom trenutku treba da vodi jednu odgovornu politiku ciljeva održivog razvoja, koja se bori za Zelenu agendu u kojoj se nalaze zakoni kao što je Zakon o korišćenju obnovljivih izvora energije, Zakon o energetskoj efikasnosti kao potpuno novi zakon, zatim izmene i dopune Zakona koji se odnose na energetiku i izmene i dopune koje se odnose na rudarstvo. Ono što je važno jeste da je osnov za sve ovo u stvari Zeleni dogovor koji podrazumeva sve članice EU, ali i onaj deo koji se odnosi na zemlje Zapadnog Balkana i koji je donesen krajem 2019, početkom 2020. godine, ratifikovano u Evropskom parlamentu, kao i Pariski sporazum, koji je potpisan 2015. godine. Ono što je važno reći je da Srbija nije čekala, pa sada donela neke akte, nego i Ministarstvo životne sredine je donelo jedan važan akt koji se odnosi na Predlog strategije niskougljeničnog razvoja sa akcionim planom. Taj akcioni plan treba da napravi korake po kojima će Srbija ići na taj put. Taj put je očito težak i to je ono o čemu ministarka Mihajlović govori o tome da sa podzakonskim aktima treba da donesete određeni plan i program i za koji period će se ići ka smanjenju svega toga, jer se očito pokazalo da preko 70% Srbija koristi ugalj u proizvodnji električne energije. Da bi sve to smanjili, mi moramo da imamo određeni plan. Plan se odnosi i na investicije ne samo u energetiku, nego i na saobraćaj, poljoprivredu, deo koji se odnosi, najveći deo, na zaštitu životne sredine i te mere koje se donese, naravno, takođe nešto koštaju. Kada pričamo koliko to košta, znači samo za ove mere koje se odnose na ovaj deo niskougljeničnog razvoja je planiran do 2030. godine na 6,5 milijardi evra, za 2030. do 2040. godine 37,8 milijardi evra, a za 2040. do 2050. godinu 76,8 milijardi evra. A šta znači da mi ne uložimo, recimo, do 2050. godine ovih 60 milijardi evra? To znači da bi nas to koštalo duplo, 113 milijardi evra su urađene procene na svemu tome. Znači, ukoliko danas ne krenemo u ovaj put Zelene agende mi, praktično, za 10,15 godina imaćemo duple troškove i imaćemo problem sa investicijama i bilo kakvim ulaganjima. Ono što je važno, ova Vlada je pokazala, na čelu sa predsednikom države, da se odgovorno ponaša prema ovoj temi, da pored svih izazva, a nemojte da zaboravite da je 2020. godina godina pandemije virusa Kovida-19, da je totalno promenila svet, da je totalno promenila privredne aktivnosti i način funkcionisanja privrede i to kada govorimo o učešću obnovljivih izvora energije, koji su smanjeni u prošloj godini u odnosu na prethodnu. Ja ću vam reći, na osnovu Eurostata, koji je pokazao, u stvari, koliko je učešće obnovljivih izvora energije u odnosu na ono što je propisan, osam zemalja EU nisu ispunile taj cilj, kao što ni Srbija nije ispunila taj cilj od 27% i to su države: Belgija, Španija, Francuska, Luksemburg, Malta, Poljska i na kraju Engleska. Zašto se to nije desilo? Prvo, način funkcionisanja privrede jednostavno se promenio, privredne aktivnosti su bile mnogo manje, potrošnja električna energije je bila u određenim segmentima sa velikim padovima i porastima. Prema tome, sve ovo je uticalo kao jedan vid izazova na svaku ekonomiju. Mi kao država smo pronašli taj energetski miks i naš zadatak je da i u budućnosti sa ovim novim zakonima pronađemo adekvatan energetski miks koji će očuvati našu privredu, napraviti… Zato je dobar ovaj investicioni zamajac veliki koji radite sa Zakonom o energetskoj efikasnosti, zato što mnogi drugi delovi u smislu energetske prognoze kako treba da izgleda primena obnovljivih izvora energije predstavljaju velike izazove u budućnosti. Naravno, u evropskim integracijama podrazumeva i da mreža se objedini, ona koja se odnosi i na EU i na zemlje Zapadnog Balkana. To podrazumeva takođe veliki jedan investicioni ciklus osavremenjavanja tih mreža i ono što je nama jako važno, da proces same digitalizacije u koji je Srbija ušla veoma hrabro i jako je pokazao u stvari da zeleni dogovor i da ono što se odnosi na primeni uopšte ovog seta zakona koji podrazumeva zelenu agendu je moguć. Srbija će biti vodeća zemlja kad su u pitanju zemlje zapadnog Balkana u ovom delu i napraviće jedan veliki iskorak, zato što je objedinila i energetsku efikasnost i obnovljive izvore i deo koji se odnosi na rudarstvo, zato što svi zainteresovani investitori žele jednostavno da od Srbije kao dobar investicioni ambijent rade i funkcionišu. Vi ćete sigurno kao ministar imati određene zahteve tih investitora koji su u oblasti rudarstva radili svoja strateška istraživanja da naravno i dobiju pravo da otvaraju rudnike, ali ono na čemu insistirate, i to je jako dobro, da se postižu visoki ekološki standardi odnosno iz oblasti zaštite životne sredine, da se rade procene uticaja na životnu sredinu i ono što ste danas potvrdili, da prljave tehnologije neće imati utočište ovde u Srbiji. To je za nas od velikog značaja, zato što Srbija planira da ide ka otvaranju određenih poglavlja, određenih klastera, zato što klaster 5 podrazumeva resurse, koheziju, poljoprivredu, kao i Poglavlje 22 koje se odnosi na regionalnu saradnju i korišćenje infrastrukturnih fondova EU. Za nas je to od velikog značaja i mislimo da jedino time u stvari zaista je opravdano što će budžet Republike Srbije koji je projektovan za ovu godinu sa visokim stopama rasta do 6% biti ostvariv i moguć. To mislim da je od velikog značaja da onima koji žele zaista da učestvuju u kreiranju zelene Srbije treba da znaju na koji način treba sa državom da razgovaraju. Znači, vi ste otvorili vrata za razgovor. Njihov razgovor ne može da bude vraćanje unazad. Njihova tema o kojoj žele da razgovaraju upravo može da bude samo ukoliko žele da idu unapred. A unapred će ići ukoliko žele da podrže sve one teme koje se odnose na zelenu ekonomiju, na otvaranje novih radnih mesta, znači sa visokoekološkim standardima postignutim iz oblasti različitih kada je u pitanju i rudarstvo, na šta su oni najviše skrenuli pažnju, zatim su skrenuli pažnju na deo koji se odnosi na vazduh i na deo koji se odnosi na šume koje treba zaštititi. Ja ću vam reći da je u prošlom sazivu Vlada imala ministra koji se zaista zalagao da se vrši pošumljavanje i velika sredstva tog ministarstva su išla upravo na Šumarski fakultet, čiji je dekan inače deo ovog ekološkog ustanka koji, jednostavno, očito nije bio zadovoljan kolika su ta sredstva data za to pošumljavanje. Mislim da je verovatno bio upućen u to koliko smo mi želeli zaista da u ovoj oblasti napredujemo, ali možda i tadašnji ministar nije dovoljno napravio taj iskorak, zbog toga evo sada ima prilike i taj dekan Šumarskog fakulteta da zaista podrži ove zakone, zato što od 95% praktično njihovih zahteva se nalaze u ovim vašim predlozima. Ono što je važno reći, Srbija ide u korak sa savremenim svetom, sa promenama, tranzicijom koja će se desiti, sa nama ili bez nas. Onda je mnogo bolje da budete država koja će biti deo velikih promena i onda možete, rame uz rame sa velikim privrednim gigantima, da učestvujete u svim najvažnijim segmentima razvoja društva. Zašto ovo govorim? Ne bi jedna japanska firma „Nidek“, koja će učestvovati u funkcionisanju i proizvodnji motora na električni pogon za električne automobile bila zainteresovana da dođe u Srbiju, da otvori ovde pogone, a vi znate koliko Japan polaže zaista pažnje kada su u pitanju visoki ekološki standardi, ne bi bila zainteresovana da ovde otvori pogone u Novom Sadu i naučno-istraživački centar. Ne bi ni druge države, pogotovo nemačke kompanije, bile zainteresovane sa gospodinom Vučićem da u ime nemačke države i u ime Srbije potpišu jedan zeleni sporazum prošle godine u avgustu mesecu, ali to znači da su prepoznali Srbiju kao jednu državu u kojoj zaista te investicije tog tipa imaju budućnost. Zato treba zaista uraditi ono što je najvažnije – procenu, ekonomsko-finansijsku procenu svakog koraka sprovođenja ovih zakona. Za nas je to važno, kao i sve građane Srbije, zbog toga da znamo u kojim ćemo terminima da se krećemo, u šta ćemo moći sve da investiramo i na koji način, zato što neće očito sve lokalne samouprave biti u mogućnosti u istom trenutku da, recimo, izvrše podršku svojim građanima. Znači, treba to jednostavno uraditi permanentno, u razgovorima sa građanima i lokalnim samoupravama, da i kroz svoje podzakonske akte se uradi ekonomska analiza efekata svih ovih zakona, kao što je urađeno za izmenu i dopunu Zakona o rudarstvu. Isto tako, da se uradi i za ova dva nova zakona, zato što mislimo da će efekti koje budete postigli na kraju, bez obzira na ono što ste projektovali, biti mnogo veći. I biće jednostavno na zadovoljstvo svih građana, pogotovo kad je ova tema u pitanju. Znamo da je energetika rak-rana kada je u pitanju zagađenje, ali mislim da ste ovim novim predlozima zakona u stvari pokrenuli jedan ne samo novi investicioni ciklus, nego i potpunu jednu društvenu transformaciju. U danu za glasanje mislim da ćemo svi ovde zdušno podržati ove zakone, zato što je to dobro za budućnost svih nas. Hvala.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici dr Aleksandri Tomić. Reč ima narodna poslanica dr Nina Pavićević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, danas između ostalog govorimo o jednom novom zakonu, a to je Predlog zakona o korišćenju obnovljivih izvora energije, koji treba da reši problem nedovoljnog korišćenja obnovljivih izvora energije, uklanjajući glavne uzroke koji sprečavaju njihov rast. Predlogom zakona treba da se postignu sledeći ciljevi: zaštita životne sredine, borba protiv klimatskih promena, smanjenje troškova za građane i energetska tranzicija. Cilj ovog zakona je da stvori jedan pravni okvir koji će stvoriti podsticajan poslovni ambijent za dinamičnije investiranje u oblasti obnovljivih izvora energije, radi postizanja utvrđenih ciljeva definisanim dokumentima javne politike u ovoj oblasti. Predlog zakona takođe treba da stvori jednu pravnu sigurnost za investiranje u tri sektora energetike, sektor elektrane, sektor grejanja i hlađenja i sektor transporta. Ciljevi u oblasti obnovljivih izvora energije do 2030. godine biće određeni u okviru integrisanog nacionalnog plana za klimu i energetiku, a biće poznati do sredine 2022. godine. Najefikasniji način da se navedeni ciljevi postignu, a postojeći problemi u praksi reše jeste upravo donošenje ovog predloga zakona. Bez ovog zakona nije moguće ubrzati energetsku tranziciju i implementirati moderne sisteme podsticaja u ovoj oblasti. Veliki potencijal za razvoj, kako ekonomski, tako i prirodnih vrednosti leži upravo u iskorišćenju obnovljivih izvora energije. Da bi savremeno društvo funkcionisano i trajalo kroz vreme neophodno je da čovečanstvo što pre uskladi svoje potrebe sa mogućnostima koje mu priroda pruža. Glavna kriza koja u budućnosti predstoji čoveku jeste kriza koja će nastati usled sve veće potrebe za energijom. Da bi se zemlja poput naše države oslonila na sopstvene mogućnosti i sopstvene izvore odgovornosti, mora imati uspešno vođenje energetske politike koja podrazumeva ispravno korišćenje prirodnih bogatstava koje Srbija ima. Priroda je čoveku dala na raspolaganje sve prirodne resurse, a na nama je da svojom planskom aktivnošću vodimo računa o njihovom trajanju, rezervama i načinu korišćenja. Prirodni izvori, tj. prirodni resursi se prema vremenu trajanja dele na obnovljive i neobnovljive. Obnovljivi izvori su većinom živi izvori i oni se mogu koristiti neograničeno samo ako se pravilno i planski eksploatišu. Naša zemlja je veoma bogata obnovljivim izvorima energije koji će sve više biti zastupljeni, a njihovi korišćenje doprineće štednji neobnovljivih izvora. Prema Strategiji održivog razvoja EU, budućnost i razvoj čovečanstva će sve više biti oslonjen upravo na obnovljive izvore energije. Naš najveći pronalazač u istoriji čovečanstva Nikola Tesla rekao je da će energija u budućnosti biti pitanje života i smrti. Obnovljivi izvori energije, kao i svi prirodni resursi, predstavljaju potencijalno bogatstvo Srbije, kao i bitan faktor razvoja privrede. Ipak postoji deo koji mora ostati iznad ekonomskih i privrednih tokova i koji treba da sačuvan kako za sadašnje, tako i za buduće generacije. Primena predloženog zakona, dovela bi do mogućnosti smanjenje iscrpljivosti obnovljivih izvora, ali i do smanjenja zagađenja životne sredine. Najbolja štednja ovih izvora je njihova supstitucija obnovljivim izvorima energije. Oni predstavljaju budućnost kako u smislu pronalaženja novih tehnologija i načina za njihovo korišćenje, tako i u smislu podizanja svesti i čitave zajednice o planskom raspolaganju. Od izuzetne važnosti je korišćenje obnovljivih izvora energije i zbog toga što njihova primena gotovo da nema štetnih efekata po očuvanju zdrave životne sredine. Obnovljiva energija je dobijena iz prirodnih resursa, koji se konstanto obnavljaju, a najveći deo obnovljivih izvora energije se direktno ili indirektno napaja od sunca. Sunčevo zračenje, odnosno energija sunčevog zračenja je najveći, pri tome potpuno čist obnovljivi izvor energije. Sunce je na posredan ili neposredan način izvor gotovo sve raspoložive energije na zemlji. Ovaj izvor energije, odnosno direktno iskorišćenje sunca, može biti pomoću solarnih panela, ili kolektora. Solarna energija se na ovaj način pretvara u toplotnu i u većini slučajeva se koristi za zagrevanje vode. Obzirom da dolazim sa juga i da imamo najviše sunčanih dana, osvrnuću se na moj grad Niš, grad koji ima najveću mogućnost za korišćenje sunčeve energije u Srbiji pored Vranja i Kuršumlije. Kada je teritorija grada Niša u pitanju gledano za godinu dana priliv solarne energije direktno dobijene od sunca po istraživanjima kreće se u opsegu od četiri do četiri i po kilovat sati po metru kvadratnom, dok ova vrednost merena pod uglom tj. nagibom od 30% prelazi nešto više od četiri i po kilovat sati. Stoga možemo zaključiti da Niš poseduje neverovatan potencijal sunčeve energije, ali i da isti ne koristi dovoljno. Da je ipak načinjen pomak u smislu korišćenja solarne energije, govori činjenica da je Niš prvi grad u Srbiji koji je od 2017. godine dobio, čak dva solarna drveta. Ovi solarni paneli služe za napajanje mobilnih telefona i laptopova tako što sunčevu energiju direktno pretvaraju u električnu energiju. Do kraja 2017. godine, tj. iste godine Niš je dobio još pet solarnih drveta. Prema podacima Akcionog plana održivog energetskog razvoja grada Niša iz 2014. godine solarna energija u ovom gradu je imala doprinos u smislu dogrevanja vode, odnosno kao pomoć klasičnom grejnom sistemu, ali je nažalost primena iste bila samo u privatnoj režiji. Edukacija javnosti o značaju i koristima upotrebe obnovljivih izvora energije, kao i medijska promocija od ključnog je značaja za razumevanje potreba da svi građani daju svoj doprinos u kreiranju poslovnih okruženja koji će omogućiti sve veće iskorišćenje obnovljivih izvora. Imajući u vidu da je korišćenje obnovljivih izvora energije u interesu Republike Srbije, koji je utvrđen dokumentima javne politike, sprovođenje ovog zakona je prioritet za donošenje odluka u narednom periodu. Socijalistička partija Srbije je državotvorna partija koja se zalaže za bolji i kvalitetniji život građana, i stoga će moja poslanička grupa glasati za ovaj, kao i za ostale predloge zakona, u danu za glasanje. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Vreme poslaničke grupe je iskorišćeno, malo je i u minusu. Reč ima narodna poslanica Ivana Nikolić.
Hvala. Uvažena potpredsednice Vlade sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, danas govorimo o četiri zakona koji su osnova za velike promene u energetici koji su osnova za investicije i proizvodnju toplotne i električne energije iz obnovljivih izvora iz hidroelektrana, gasnih i solarnih elektrana, kao i postrojenja na vetar i biomasu. Za Srbiju je jako važno da što više iskoristi kapaciteta i da što više energije proizvodi iz obnovljivih izvora i da se ovo omogući i privredi i građanima i jako je važno da krajnji korisnik, građanin ili neko ko je korisnik u privredi, ima što manji račun za korišćenje energije na kraju meseca. Zakonom o energetici rešavaju se sistemska pitanja čitavog energetskog ciklusa, počev od proizvodnje preko prenosa ili transporta, distribucije do snabdevanja krajnjeg korisnika. Kada govorimo o efektima izmene i dopune Zakona o energetici želim da istaknem da na energetske subjekte koji deluju na tržištu Republike Srbije ovo ima neposredan uticaj imajući u vidu da je zakonom definisan način na koji oni treba da obavljaju energetsku delatnost, a na privredu i društvo u celini ovo ima posredan uticaj, imajući u vidu i ono što ste govorili jutros što se tiče generalno bezbednost, energetske bezbednosti u Republici Srbiji. Takođe, jako je važno da istaknem da će ova oblast sasvim sigurno uticati i na rast BDP od 6% i koliko je projektovano fiskalnom strategijom za 2021. godinu. Ovde je važno istaći i da je Srbija u prvom kvartalu ove godine zabeležila bolje rezultate nego što je to planirano budžetom za 2021. godinu. Pad BDP u ovom prvom kvartalu iznosi svega 0,5%, što je, ponavljam, opet i bolji rezultat nego što je bilo projektovano, nego što je očekivano, a u drugom kvartalu očekujemo rast do 10%, što je daleko bolji rezultat nego u istom periodu prošle godine. Tako ćemo uspeti da dostignemo rast od 6%, što će doprineti nastavku realizacije infrastrukturnih projekata, kako onih koje već radimo, tako i sve ono što definišu sve one oblasti o kojima danas govorimo i koje uređujemo ovim zakonskim rešenjima. Takođe je važno da napomenemo da je nezaposlenost u Srbiji prošle godine bila ispod 10%, što je ogroman uspeh u ovim uslovima svetske krize koja je izazvana pandemijom virusa Kovid 19, a mi smo uspeli da ovakve parametre i ovakve pokazatelje imamo zahvaljujući i teškim reformama koje je sproveo predsednik Aleksandar Vučić od 2014. godine i zahvaljujući odgovornoj politici koju sada vodi i odgovornoj politici Vlade Republike Srbije. Mi čuvamo našu ekonomiju. Imali smo i značajne pakete pomoći privredi i građanima. Imaćemo takođe značajne i u narednom periodu. O tome ćemo govoriti i sledeće nedelje u Narodnoj skupštini. Takođe, Srbija je među najuspešnijim zemljama kada je u pitanju broj vakcinisanih i broj revakcinisanih građana i najvažnije je da prvo očuvamo živote i zdravlje naših građana, a onda da jačamo i ekonomiju. Danas kada govorimo o Zakonu o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije zanimljivo je da pomenemo da će se omogućiti sprovođenje jedne dugoročne strategije koja se odnosi na podsticanje i ulaganje u obnovu zgrada i kada posmatramo period od 2021. do 2050. godine reč je o investicijama vrednosti od nekoliko stotina miliona evra godišnje i kada sam se pripremala za današnju raspravu pogledala sam analize efekta ovog zakona i između ostalog tu se navodi, imajući u vidu, da bi se saniralo oko 100 miliona kvadrata stambenog prostora, imajući u vidu uštedu energije, imajući u vidu i zaštitu životne sredine, zanimljivo je istaći da učešće investicija u BDP je 1,7%, tako bi se otvorilo preko 150 hiljada radnih mesta i dalje se navodi da na svaki milion evra investicija otvara se sedam radnih mesta. To je pristup i to je odgovoran pristup Vlade Republike Srbije i jedan primer odgovorne politike, za razliku od Dragana Đilasa i bivšeg režima koji su za jedan milion evra na svom računu otpuštali stotine i hiljade radnika, zatvarali su fabrike. Nivo nezaposlenosti u njihovo vreme je bio 26%, a mi smo, kao što sam malopre rekla, spustili na ispod 10%. Isti taj Dragan Đilas je o energetici brinuo, evo jedan primer, kada su bili beogradski izbori, on je odlazio u Tent u Obrenovac, gde je usled nedostatka konkretnih ideja zarad jeftinih političkih poena promovisao kako će se Tent privatizovati i kako njemu treba da se da podrška kao kandidatu da bi sačuvao Termoelektranu „Nikola Tesla“, kako će on uspeti da pomogne Obrenovcu nakon poplava koje su bile 2014. godine, pojavljuje se posle nekoliko godina, i desetine i niz lažnih obećanja, ali građani Srbije vrlo dobro znaju da je Srbija imala potencijala, da je Srbija odavno zaslužila da sve ono što se danas radi i ono što radi Aleksandar Vučić da je trebalo i ranije da se radi, ali Srbija je i mogla da bude jedan od najvećih gradilišta u ovom delu Evrope, kakva je danas, ali nije bila u njihovo vreme i u Srbiji se nije gradilo više infrastrukturnih projekata kada je bilo najviše privatizacija. Najviše privatizacija bilo je za vreme Dragana Đilasa, Borisa Tadića, Vuka Jeremića i merne jedinice za nemoral Borislava Borka Stefanovića. Tada je bilo najviše privatizacije, najviše para, ali tada se nije gradilo, nisu se gradili putevi, bolnice, elektrane, nije se razmišljalo o energetici, nije se mislilo o životnoj sredini, zaštiti životne sredine, nije rastao BDP. Tada su se gradili privatni računi i rasli iznosi na istim po Mauricijusu, Hong Kongu, Švajcarskoj itd. Onda taj isti Dragan Đilas izađe pred građane Srbije i kaže kako Vučićev kadar uništava i dovodi do prosjačkog štapa „Elektroprivredu Srbije“, on koji je maltene doveo građane do prosjačkog štapa i koji je priznao da je za vreme, dok je bio na vlasti, na svoj račun stavio 600, 700 miliona evra. Zbog takve politike, Aleksandar Vučić je morao da sprovodi teške reforme, kao što sam malopre rekla, 2014. godine. Zato mi danas možemo da govorimo o izgradnji bolnica, puteva, pruga, da izgrađujemo škole, vrtiće, da razmišljamo i organizujemo ovako dobro vakcinaciju. Evo i danas sjajne vesti, a to je da počnemo i proizvodnju ruske vakcine na Institutu „Torlak“. Prva evropska zemlja koja je započela proizvodnju ruske vakcine smo mi. Ovim Srbija pokazuje da je lider. Srbija je pokazala veliku humanost kada su u pitanju zemlje u susedu kada je u pitanju najvažnija tema, to je očuvanje života i zdravalja naših građana. Takođe, jako je važno i pokazalo se kao veliko i značajno ulaganje u zdravstvo, to je jedan od četiri stuba moći države. Srbija se takođe snažno bori za jačanje ekonomije i za kontinuitet, kao što sam malopre rekla, kada je u pitanju realizacija najznačajnijih projekata. Kada smo kod toga, želim da istaknem da jedan projekat koji, ne samo da je od velikog značaja za opštinu Ub, opštinu iz koje ja dolazim, već i od nacionalnog interesa, a to je potvrda svega onoga što je predsednik Aleksandar Vučić i predstavio u planu „Srbija 2025“ da se i dalje na tome radi. To je pitanje Termoelektrane „Kolubara B“ u Kaleniću. Ovo je vrlo značajno za stabilnost snabdevanja i nezavisnost energetskog sistema. Srbija će funkcionisati po najvišim, to je ono na čemu vi insistirate i što ste i rekli jutros, po najvišim ekološkim i tehnološkim standardima. U toku je usaglašavanje tehničke dokumentacije, kao i finansijski pregovori sa potencijalnim izvođačima. Država je za samo jednu godinu za ovaj projekat izdvojila 400 miliona evra. Ovde moram da kažem da je poslednja zabeležena aktivnost na ovom projektu bila davne 1990. godine i da se od tada na ovom pitanju ništa nije uradilo, a Termoelektrana „Kolubara B“ je uvek bila interesantna tema pred izbore. Isto tako, interesantna tema u predizbornim kampanjama bilo je otvaranje površinskog kopa „Radljevo“ koji je deo basena „Kolubara“. Taj kop je koncipiran pre više od 40 godina, ali očigledno je bilo potrebno da na vlast dođe SNS, da predsednik Republike bude Aleksandar Vučić, da predsednik opštine Ub bude Darko Glišić, da bi se i ovaj projekat realizovao, ista je priča kao i sa Termoelektranom „Kolubara B“. Ub već nekoliko godina uživa prednosti koje donosi realizacija projekta površinskog kopa „Radljevo“. „Elektroprivreda Srbije“ i opština Ub imaju Sporazum koji se odnosi na realizaciju značajnih projekata i na značajno ulaganje u infrastrukturu u Ubu u vrednosti od 6,3 milijarde dinara. Na kraju, želim da kažem da i rudarstvo i energetika zaista imaju značajnu ulogu kada govorimo o perspektivama razvoja i budućnosti Srbije. Važno je da usvojimo predloge akata koji su danas na dnevnom redu, da se što pre počne sa njihovom primenom, kako bi i građani Srbije osetili dobrobit svega onoga što predviđamo i o čemu danas govorimo, što je i definisano ovim predlozima zakona i da se sagledaju dobrobiti korišćenja obnovljivih izvora energije, i da naravno bude što veća svest kada je u pitanju očuvanje životne sredine. Moramo imati na umu da nema ni ekonomske stabilnosti, niti privrednog razvoja bez stabilnosti elektroenergetskog sistema. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Ivani Nikolić. Reč ima potpredsednica Vlade.
Hvala vam na svemu što ste rekli vezano za energetiku i rudarstvo. Želela bih samo da stavim akcenat na nešto što započinjemo praktično danas zajedno. Nekako mislim da smo svi zajedno na ovom poslu i zadatku, da smo svi zajedno, na kraju krajeva, i u prethodnom periodu vi koji ste u parlamentu i mi koji smo u vladi, i puno zainteresovanih drugih strana, smo radili na pripremama ovih zakona. Ono što jeste i predstavlja energetsku tranziciju i što nas čeka u narednom periodu jeste svakako smanjenje proizvodnje, kao što sam rekla, električne energije i toplotne energije iz termo kapaciteta. To znači da ćemo učiniti sve da naše postojeće termoelektrane naravno kroz svoje projekte odsumporavanja proizvode električnu energiju sa emisijom sumpor-dioksida i svih ostalih čestica po standardima EU i po standardima našim. Ono što se trenutno rad od termo kapaciteta jeste „Kostolac B3“. Na žalost, dugo se radi i velika je šteta što Srbija praktično deset godina gradi takav objekat. Ono o čemu mi razmišljamo jeste prestanak dalje izgradnje bilo kakvih termo kapaciteta zato što će to Srbiju jako puno da košta u budućnosti ukoliko bude gradila nove termoelektrane. Srbija se baš zbog toga kroz ovaj investicioni plan okreće obnovljivim izvorima energije, okreće se čistoj energiji, okreće se velikim hidroelektranama, recimo jedan „Đerdap“ bi mogao da bude još jedan izgrađen, a ne samo ono što imamo, srednjim hidroelektranama i gasnim elektranama. Gasne koje će nam dati stabilnost sistema u narednih 20 godina zato što stabilnost sistema nam trenutno daju termoelektrane. Prema tome, to je vizija zelene Srbije. Dakle, mi moramo polako da razmišljamo kako ćemo izlaziti iz termoelektrana i kako ćemo u narednih 20, 30 godina te termoelektrane i zatvoriti i kako nećemo graditi nove termo kapacitete, nego ćemo naprotiv upravo graditi ono, odnosno što će doneti zelenu energiju. Tih 16 milijardi evra koje sam pomenula jesu milijarde evra koje će pre svega otići u zelenu energetiku i održivu energetiku. Zato mi je drago što ćemo zajednički praktično u narednom periodu sve ovo i da sprovodimo i da predstavimo građanima i naravno, pre svega, poslanicama i poslanicima, ali i građanima Srbije novi investicioni plan o energetici. Hvala.
Zahvaljujem se ministarki Mihajlović. Reč ima narodni poslanik Borisav Kovačević.
Sa velikim zadovljstvom pozdravljam potpredsednicu Vlade i ministarku i respektivni tim sa kojim je došla danas. Pretpostavljam da su ovi ljudi iz tog tima učestvovali u pripremi i izradi ovih zakona koji su danas pred nama, i normalno je da prisustvuju raspravi o tim predlozima i njihovoj sudbini u smislu usvajanja. Poštovane koleginice i kolege poslanici, ne znam kakav je vaš utisak, ali ja bi bio nesrećan da danas nisam bio na sednici. Mislim da skoro nismo imali sednicu konstruktivniju, sednicu sa raspravom u kojoj smo najmanje, ja ne znam kad je manje bilo, najmanje divergirali od dnevnog reda i bavili se nekim drugim stvarima. Bili smo krajnje koncentrisani na dnevni red. To je verovatno, ne verovatno, nego siguran sam zasluga ovih zakona koje danas imamo pred sobom. Hoću i to da kažem, ne dešava nam se često da u Skupštinu dobijemo set zakona, ja bih rekao granskih, set zakona koji obuhvata kompletnu i celovitu problematiku jedne grane, u ovom slučaju energetike. Pretpostavljam da je tu zasluga i splet učešće ličnosti koje su vodile glavnu reč. Pretpostavljam da je imao i ima ulogu iskusni predsednik Skupštine koji je prošao to što je prošao, od predsednika Vlade, potpredsednika Vlade, ministra, prethodnih godina dugo iskustvo poslaničko itd. Dalje i najvažnije, ministarka koja ima veliko iskustvo i koja ima izuzetno bez prekida, bar po onome što ja pratim i kako sagledavam, jedan krajnje odgovoran odnos prema onome što radi i, naravno, imamo iskusnu premijerku koja, ako su te tri komponente se saglasile i počele rad, čini mi se, gospođo ministarka, od decembra meseca kada ste ovde izjavili da se počinje rad na ovim zakonima, znači, takoreći četiri meseca se ozbiljno radilo na ozbiljnim zakonima, nije moglo ništa ni ispasti drugo nego ovo što je ispalo, da imamo zakone, ovde danas četiri zakona koji su sveobuhvatni, koji su sve pokazali, čak zalazili i u neke predloge i ukazivanje pravaca implementacije tih zakona. I ovde je danas govoreno dosta, ja se trudim da ne govorim ništa što je bilo danas na dnevnom redu, da nam je to sada najvažnija stvar. Ono što bih ja hteo da predložim malo je šire od ovoga. S obzirom na to da to jeste tako kako jeste, da imamo danas zakone koji su obuhvatili celovitu problematiku, žao mi je što predsednik Skupštine nije tu, ali to će valjda doći do njega, molio bih i njega i Vladu, premijerku i sve ministre da pokušamo da ubuduće nam to bude praksa u donošenju zakona, da Vlada priprema i dostavlja Skupštini upravo te, kako ih ja slobodno nazvah, granske zakone. Dakle, da obuhvatamo jednu po jednu značajnu oblast iz koje ćemo uraditi krovni zakon i sve ostale zakone koji treba da ga prate, a imamo dosta takvih stvari. Ja ću, recimo, samo pomenuti da nam je izuzetno važno, ja neću sad to razrađivati, ali ću kad bude i ako se otvori rasprava o tome govoriti široko, izuzetno nam je važna bezbednosna komponenta. Imamo uslove i unutar zemlje i napolju bezbednosne prema ovoj zemlji koji nam neće dozvoljavati, budite ubeđeni, otežavaće nam i implementaciju dobro donetih zakona i dobrih zakona, da ne govorim, rekoh, neću da razrađujem. Ali imamo u toj istoj toj oblasti i, po meni, prevaziđenu strategiju nacionalne bezbednosti, ali ono što je osnovno, po meni, treba prvo da donesemo strategiju nacionalne bezbednosti, pa onda da radimo zakone, jer ta strategija treba da nam bude bezbednosna politika, a onda da radimo zakone za ostvarivanje te i takve politike. Da se vratim ovim zakonima. Ja ću govoriti samo o ovom krovnom nešto malo, znači, Zakonu o energetici, pa ću na kraju postaviti jedno pitanje ministarki. Ovaj zakon je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o energetici. Pri tome je izmenjeno oko 170 zakona, izvršena je dopuna oko 130 zakona, uz to je u celosti brisano ni manje ni više nego 53 člana. Čak jedan ceo deo kompletan od 65. do 87. člana, znači, 23 člana jedan do drugog su autirani, što znači da se temeljito analiziralo i temeljito radilo. Znači, od postojećeg zakona samo negde oko jedna trećina je ostala nedirnuta. Dve trećine su ili potpuno odbačene, čak dve trećine, ili su rađeni potpuno novi članovi među kojima je 38 članova, a svaki od njih je bio na stranici ili stranici i po. E, zašto sam ja ovo sve rekao? Meni se činilo kada sam to iščitao i video da je ovo mogao biti potpuno novi zakon. Pitam ministarku – da li se o tome razmišljalo kada ste pristupali? Pošto niste ipak uradili novi zakon, nemojte se ljutiti, voleo bih čuti razloge zbog kojih niste radili novi zakon, nego smo ostali na Zakonu o izmenama i dopunama Zakona o energetici. Toliko, da ne gnjavim više.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Prvo da vam odgovorim. Jesmo razmišljali, ali da bi to bio novi zakon onda 50% praktično zakona i članova treba da bude promenjeno. Ovde nije taj slučaj, pošto ste vi to sve već izmerili. Ovaj deo koji nije više u zakonu ticao se pre svega obnovljivih izvora energije, zato što su nekada obnovljivi izvori energije bili unutar Zakona o energetici, a sada smo praktično napravili novi Zakon o energetici. Dakle, nismo ispunili kriterijum da bi mogli ići na novi zakon o energetici i zato su ovo izmene i dopune Zakona. Ono što je najvažnije, ovaj zakon je napravio određene korake koji nisu činjeni prethodnih šest godina, jer je 2014. godine bio donet Zakon o energetici. Hvala.
Zahvaljujem se potpredsednici Vlade. Nastavljamo. Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević. Izvolite.
Dame i gospodo, poštovana ministarka, kada Skupština Srbije u ime društva donosi zakone kojima dereguliše svoju ulogu tržišnog regulatora, onda su za mene to uvek dobri zakoni. Smanjenje normiranja podrazumeva veći stepen demokratizacije u ekonomiji. Veće slobode uvek vode smanjenju cene, većem nivou konkurentnosti, većem nivou zaposlenosti, u stvari, rastu i razvoju ekonomije. Sve to donose ovi zakoni. U stvari, ovi zakoni donose demonopolizaciju, decentralizaciju poslova u ekonomiji, a pre svega u energetici, što podrazumeva i decentralizaciju profita. To građanima Srbije mora da prija. Ako pođemo od ekonomske teorije, a pre svega i od filozofije, danas možemo da čujemo da kapitalizam više nije kapitalizam slobodnog tržišta i nije kapitalizam država, već se radi o kapitalizmu interesnih grupa, tako se kaže, živimo u društvu u kome su interesne grupe suština funkcionisanja pre svega u anglosaksonskoj civilizaciji i onda je sasvim normalno da različite interesne grupe imaju interes u energetici. Energetika je jedna od ključnih ljudskih delatnosti koja stvara neverovatnu količinu profita. Ta količina profita skopčana je istovremeno i sa značajem i strategijom u vezi energetike. Kada spojite ove dve stvari, onda dođete do treće, da je energetika izuzetno intenzivna grana koja podrazumeva veliki nivo investicija. Te tri stvari daju suštinu, da je energetika u stvari uvek kroz ljudsku istoriju bila zamajac tehničkih promena i da su velike promene u oblasti ekonomije, u oblasti tehnologije nastajale u energetici, a da su se onda na kraju završavale smenama ekonomskih civilizacija. Tako je bilo u istoriji, ništa drugačije nije ni danas na početku procesa. Dileme, koje ova Skupština, svako od nas, države imaju u energetici, nisu naše lične, već su svetske. Čini mi se, moj utisak o tim dilemama, sam najbolje mogao da vidim pre dve godine u maloj sali Skupštine kada smo na panelu sa jedne strane imali gospođu Krom, čuvenog predstavnika Evropskog parlamenta zelenih izvestioca za Kosovo i sa druge strane gospodina Rotenberga, predstavnika industrijskog kapitala. Sa jedne strane imali ste zelenu energiju odmah po svaku cenu, bez bilo kakvog izgovora. Iskren da budem, ja sam na tom panelu shvatio da zelena energija nema alternative poput komunizma nema alternative nekad i sa druge strane potpuno jasno shvatanje da je zelena energija budućnost. To je ono što je budućnost čovečanstva, ali da ona ima niz problema u oblasti tehnologije, u oblasti cene i da te probleme moramo da rešavamo u narednom vremenskom periodu. Vi ste potpuno u pravu, ja potpuno razumem kada kažete da smo na početku procesa, jer ovaj proces je pre svega ograničen razvojem tehnologije i finansijskim sredstvima. I, naravno da su različiti interesi. Različite države imaju različite strategije u oblasti energetike. Ako danas pogledate ključna strategija u suštini u EU svodi se na izbacivanje uglja, ali gospođo ministarka potrošnja uglja u svetu raste, 4% je porasla potrošnja i proizvodnja uglja u poslednjoj godini, do 2024. godine potrošnja uglja će neprekidno da raste. Evropska unija smanjuje zbog nedostatka ekonomičnih izvora uglja proizvodnju i potrošnju, ali Azija raste. Tamo se proizvodi u termoelektranama kao nikad električna energija. Pogrešna je pretpostavka da zato što Azija raste u uglju, Azija ne raste u zelenoj energiji. Azija danas ulaže duplo više u zelenu energiju, nego Evropa i Amerika zajedno i to ulažu u tri sektora, u sredstvo za proizvodnju zelene energije, ulaže u naučno-istraživački rad i ulaže u zaposedanje resursa koji će biti ključni za zelenu energiju u narednim decenijama. Naravno, da kada pogledate kako to funkcioniše, u stvari možete da shvatite da EU tarifama na dekorbonizaciji u stvari štiti svoje tržište. Dekarbonizacija u suštini je postala fiskalni izraz više nego ekološki i klimatski, a prekogranična dekarbonizacija, u stvari zaštita nacionalne ekonomije. Naravno kad pogledate kako svet funkcioniše, ključni primer koji mi u Evropi u Srbiji govorimo jeste Nemačka. Kako izgleda Nemačka, možda iz malo drugačijeg ugla? Nemačka će izaći iz uglja 2038. godine posle kontrolnih punktova koji će imati pre svega 2023. i 2029. godine, a nastaviće i tridesetih godina. Kada sve završi 2050. Nemačka će imati nešto više od 50% umanjenu emisiju ugljendioksida. Ako želi da ostvari 80% 2050. godine biće joj potrebna 1,5 bilijardi evra i praktično potpune promene, ne u oblasti energetike, već u oblasti energetike, metalnog kompleksa, građevine i poljoprivrede i 80% tih poslova 2050. godine biće ekonomski neodrživo na tržištu, moraće da se subvencioniše iz finansijskih sredstava centralne države. To je danas Nemačka. Poljska traži za takav proces 150 milijardi evra od EU. Naravno da ste vi u pravu i u pravu su svi kada kažu da Srbija ne stoji najbolje u procesu dekarbonizacije. Kada pogledate profesionalne sajtove koji prate karbonizaciju na dnevnom nivou Srbija ne stoji dobro. Činjenica je da se karbonizacija meri u Evropi i Americi, ali ima zemalja koje su gore u EU od Srbije. Srbija, ponavljam ne stoji dobro, ali ako slučajno odete na sajt nuklearnih centrala ono što je zeleno u karbonizaciji, neutralno, to je crno u nuklearnim centralama. Oni koji ne proizvode električnu energiju iz uglja, proizvode je iz nuklearnih centrala, i potpuno u redu za mene da je nuklearna energija postala ekološki i klimatski prihvatljiva i da se o njoj ne govori. Nama spočitavaju da su naše termocentrale stare i onda odete na Grin pis i vidite da u Evropi, zato što je to područje Evrope, Ukrajine i Švajcarske, imate 151 nuklearni reaktor. Šezdesetšest nuklearnih reaktora je starije od 30 godina, 22 od 35 godina, životni vek nuklearnog reaktora je 30 godina. Praktično 80% nuklearnih reaktora u Evropi treba da bude ugašeno u ovom trenutku, ali nije tako. Kao nikad u istoriji nuklearni reaktor rade i ostvaruju najveće moguće kapacitete, Grin pis kaže – to stvara problem zato što su moguće posledice, s obzirom da se radi o tehnologiji staroj 80 godina. Kada govorimo o vetroparkovima, kada vetrovi duvaju na severu Evrope brzinom od deset metara u sekundi, odnosno 36 kilometara na sat, to je duplo više nego na jugu Evrope gde je to pet kilometara, odnosno 18 kilometara na sat, ali nije duplo manja proizvodnja, nego je osam puta manja. Ovo sam naveo samo neke od strategije i različitih izgovora koji se primenjuju danas u svetu u oblasti energije. Neki izgledaju licemerno, ali meni nijedan od njih ne izgleda licemerno, svako vodi računa o svojoj ekonomskoj stabilnosti, svako vodi računa o svojoj energetskoj efikasnosti i svako vodi računa da maksimalno iskoristi resurse koje ima na raspolaganju. Potpuno se sa vama slažem i slažem se sa vašom zamenicom koja je otprilike negde na panelu rekla da Srbija negde tu zaostaje u primeni zelene energije. Mislim da je to jedina oblast u društvenom životu u kojem Srbija može da priušti sebi da zaostaje, zato što je moderna tehnologija u oblasti energetike nova, to je potpuno nova tehnologija, njeni rezultati se dokazuju tek vremenom. Kada mi raspravljamo kako će da izgleda tehnologija u oblasti energetike za dvadeset godina, mi se ne sećamo kako smo predviđanje imali za našu upotrebu tehnologije u našim malim ličnim životima, pre dvadeset godina. Ko danas od vas može da kaže kako će da izgleda tehnologija u vašim životima za dvadeset godina? Suviše je malo eksperata danas u svetu koji mogu da predvide šta će se dešavati u oblasti energetskog sektora, u naučno-istraživačkim radovima u sledećih dvadeset godina. Mi možemo da pričamo o tome, ali to se sve svodi na predviđanja, naše vizije, špekulacije. Niko za zelenu energiju, ni vlade, ni ministarstva, ni narodni poslanici u svetu nije uradio toliko koliko je uradila cena obnovljivih izbora energije. To je suština koja gura čovečanstvo ka zelenoj energiji. Mogu da kažem i da iznesem podatke, pre 40 godina, paneli su bili stotinama puta skuplji. Pre deset godina bili su osam puta skuplji. Nije se desio pomak u zadnjih deset godina puno u tehnologiji, desio se obim proizvodnje. Sa povećanjem obima proizvodnje za četiri puta, praktično cena se prepolovi. Danas u Šumadiji na moje veliko zadovoljstvo vi možete da vidite na desetine, stotine panela, prosto se iznenadite koliko je solarna energija, zelena energija ušla u život svakog građanina. Bilo bi nekorektno da izbegnem jedno od ključnih pitanja, potpuno podržavajući sve zakone, svestan da mi ne možemo da rešimo ni ovim zakonima ni vi u ministarstvu, ni bilo ko, problem koji je ključan za zelenu energiju, a to je energetske balans. To je ono, gospođo ministarka našta Srbija treba da da odgovor i to je tema koja je ključna po meni i za ovu raspravu i za sve rasprave u oblasti energetike, kako će Srbija povećavajući nivo zelene energije da poveća nivo energetske stabilnosti, odnosno da profesionalno kažem, uspostavi balans. Energija je roba kao i svaka druga, u ekonomskom smislu, ali u fizičkom smislu to je specifična roba. Vi nemate zalihe u ovom trenutku, ne možete da proizvodite kad hoćete, vi imate samo nekoliko milisekundi da reagujete od trenutka kada neko uključi taster u domaćinstvu, odnosno pokrene mašinu u pogonu. U tih nekoliko milisekundi vama odgovor operatera mora da bude brz i jasan. Nažalost, ljudska tehnologija danas nije uspela u zelenoj energiji obezbedi potpunu predvidljivost izvora energije. To je tako i to je tehnološki problem, nemamo rešenja. Nemamo rešenja koje upečatljivo i danas primenljivo, vodonik kao ni litijumske baterije, nisu danas efikasno sredstvo za te stvari. Srbi danas ostaju tri, odnosno četiri mogućnosti. Može kao balans da nastavi da koristi ugalj, može da uvozi električnu energiju, može da reši da pravi nuklearnu energiju i može da pravi energiju na gas. Svaka od te tri u odnosu na ugalj će nas koštati više, možda i neće, ali ćemo videti u narednom vremenskom periodu kako će to izgledati i nesporno je da je EPS ključna firma u funkcionisanju države Srbije, kamen temeljac privrede Srbije, firma koja može da se promeni, koja može da izgleda bolje, koja ima milion problema u svom funkcionisanju, firma koja zapošljava 27.000 ljudi, ima 3,5 miliona korisnika od otkopa do naplate računa. Potpuno sam svestan da, kad na primer sklonite radnice sa šaltera, možete da smanjite broj zaposlenih možda za nekoliko hiljada, ali ćete tog trenutka imati 5, 6 miliona provizije u bankarskom sektoru više. Takvih rešenja u EPS-u imate koliko god hoćete. Srbija mora da vodi računa i da štiti svoje ekonomske interese zato što ih svi danas u svetu štite. I ja štitim, ja sam deo interesne grupe koja štiti svoje interese. Ja sam narodni poslanik i moja interesna grupa su građani Srbije. Građani Srbije, zahvaljujući Vladi Republike Srbije, zahvaljujući Aleksandru Vučiću plaćaju najnižu, jednu od najnižih cena u Evropi, proizvod koji je uvek konkurentan, koji smo uvek mogli da prodamo, koji je srpska pamet napravila i oni su zadovoljni. Imaju nisku cenu standardni evropski proizvod i ne bi oni tu objektivno ništa da menjaju. Mislim da nisu spremni da menjaju ako to podrazumeva da će za isti kvalitet usluga dobiti povećanu cenu, ma koliko izgovori bili različiti. Zašto vam ovo kažem? Vi dobro znate i ja znam da je imalo različitih primera u našem bliskom okruženju kada su se dešavale neke stvari. Dešavale su se neke reakcije kao na primer u Bugarskoj kada su promene nastupale, ne tiče se baš direktno zelene energije, ali se tiče nekih promena u energetskom sektoru. To je izazivalo reakciju, te reakcije su se dešavale tako što je na kraju Vlada morala da reaguje, Srbija ne treba da prolazi kroz ta iskustva. Da se zahvalim vama, vašem ministarstvu, Vladi Republike Srbije zato što smo možda pioniri na teškom putu. Ja mislim da je put mnogo teži i u ekonomskom smislu, da je put mnogo teži u tehnološkom smislu, ali smo mi tu da uvek donosimo teške odluke i idemo teškim putem. Ono što nikad ne treba da zaboravimo da smo mi deo globalnog sveta. Možemo mi da budemo Evropa koliko god hoćemo, možemo mi da budemo Srbija koliko god hoćemo, ali ako pogledate grafikon potrošnje električne energije danas u svetu i kada vidite da Kina potroši više električne energije nego što to čine Evropa i Amerika zajedno, onda moramo da pratimo ne samo što radi Evropa, što nije sporno, nego da pratimo šta radi svet. Naravno da ćemo glasati za ovakav predlog sva četiri zakona mislim da menjaju stvari i kreću na bolje, ali se nadam da smo tek na početku procesa i da ćemo se češće viđati, zato što je ovo strašno dinamična materija koja zahteva i zakonsku regulativu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednica Vlade. Izvolite.
Rekoste negde u toku vašeg izlaganja jednu rečenicu, zbog koje reagujem, rekoste – moja interesna grupa su građani Srbije. Mislim da je interesna grupa svih nas ovde u Parlamentu, vas u Parlamentu kao poslanika i poslanica, mene kao članice Vlade, i kompletne Vlade Republike Srbije, zajedno sa predsednikom Srbije, jesu upravo građani i građanke Srbije. Dakle, mi smo na istom zadatku. Na istom putu. Mi menjamo navike i mi menjamo svest, i mi razmišljamo, imamo viziju, zato što bilo šta da se radi u sektorima poput energetike, ranije u saobraćaju, ali pre svega energetike, i energetska politika nije samo energetika, to je život, to je ekonomija, to su finansije, to je politika, to je geostrateška politika, to je sve, to je budućnost. Dakle, kada to radimo, onda radimo svi zajedno, imajući u vidu interese svoje zemlje, nacionalne interese, ekonomske interese, interese bezbednosti naše zemlje. Zato je pitanje samodovoljnosti i onoga koliko mi imamo naših resursa da proizvodimo dovoljne količine električne i toplotne energije za naše potrebe, dakle, koliko smo energetski bezbedni a nezavisni, pitanje svakako broj 1. uz sva druga dodatna pitanja i faktore, koji su neophodni, da bi mogli da imamo ono što se zove energetska bezbednost, u svakom smislu, i električnoj energiji, i toplotnoj energiji, nafti, gasu, itd. Ali, isto tako, ukoliko hoćemo zaista da budemo finansijski, ekonomski i energetski bezbedni, onda moramo i da menjamo neke stvari. Možda sam pogrešno razumela, ali sam shvatila iz vašeg izlaganja, a vi ćete me ispraviti, da je postojanje termoelektrana, nešto što je jedna od najboljih, najekonomičnijih mogućnosti za dalju energetsku bezbednost Srbije, uz sve naravno što hoćemo dodatno da radimo. Ja nemam ništa protiv toga i nemam ništa protiv primera Nemačke i Poljske, to su jedine dve države u EU, koje i te kako proizvode električnu energiju iz termoelektrana i pitanje je da li će baš zatvoriti TE 2038. godine, mislim da će to biti malo kasnije, kao 70. tih godina kada je postojala onaj fejz aut oko nuklearnih elektrana, pa su na kraju gradili, i sve je to tačno. Ali, sa druge strane, ne smemo da zaboravimo jednu drugu stvar. Ne spočitava Srbiji niko starost elektrana, nego mi sami pre svega, sebi i svi spočitavaju emisiju iz tih termoelektrana, i izvor koji te termoelektrane koriste, a to je lignit. I vi i ja znamo isto tako, da postoje različite vrste tog uglja, i da ako je najnekvalitetniji jedan od njih jeste, na žalost lignit i da je sada proizvodnja u termoelektranama našim, cena koštanja te električne energije, najplemenitijeg vida energije, dakle, to je najplemenitiji vid energije, cena koštanja je mnogo viša od onoga naravno, što je cena koju mi dajemo našim građanima, zato što je sada dolazak do tog lignita, traži mnogo više drugih troškova, i ulaganja da bismo uopšte dobili jedan kilovat čas električne energije, uz to sve i uz sve emisije, koje imamo i koje su zaista visoke, bez obzira na sve projekte koje radimo, trebaće nam dosta vremena, da dođemo na onu zelenu granu, koja se zove proizvedena električna energija iz termoelektrana u Srbiji, koje rade na lignit, a da je ta električna energija potpuno čista koliko je moguće čista, u smislu emisija. Zato je naša energetska tranzicija vezana, ne samo za zelenu energiju, vi ste odlično rekli i pomenuli gasne elektrane, dakle, zbog stabilnosti i bezbednosti sistema, postepeno pomeranje termoelektrana i stavljanje tačke na eventualno novih, ali u isto vreme pored hidroelektrana velikih, zelene energije i gasne elektrane. Pitanje nuklearnih elektrana, ako želimo u nekom periodu za mnogo godina da razmišljamo o njima, onda moramo da i te kako vodimo računa o tome kako se zove kvalifikacija naših ljudi, i da li uopšte imamo ljude koji mogu da rade u takvim nuklearnim elektranama i šta radimo sa onim što je najosetljivije , a to je nuklearni otpad. Dakle, ono o čemu mi sada razmišljamo, a ovi zakoni su samo jedna crtica, dakle, jedan mali korak, treba još mnogo toga da uradimo, jeste kako da budemo bezbedni, bar u proizvodnji električne i toplotne energije, jer nismo bezbedni još uvek u proizvodnji gasa, da ne pričamo o nafti. Jeste da postepeno u narednih 30 godina, ako već pričamo o godinama, a to znači do 2050. godine, polako izlazimo iz onoga što se zove termoelektrane, a da u isto vreme izgradimo, trebaće nam više instalisanih kapaciteta, onoga što se zove zelena energija. Možda to deluje kao neki dugačak period, tih 30 godina, ali to u energetici nije ništa, to je tek početak i neka prva faza energetske tranzicije. Dakle, ovo je nešto o čemu će se verovatno razgovarati i puno debatovati u narednoj godini, ove i naredne godine, kada budemo uradili sve naše strategije i nacionalni plan klime i energetike i kada budemo jasno videli kakve su emisije, i kada takođe budemo uz sve to, ono što ste vi takođe pomenuli, dekarbonizaciju, kada budemo uopšte ubacili, a koliko će nas koštati to što ćemo možda ostaviti termoelektrane, i koliko ćemo godišnje mi kao država, morati da platimo, jer mi smo deo ovog sistema, deo smo Evrope, imamo određene obaveze i ne možemo biti negde sa strane. Da li je normalno i da li će za nas biti prihvatljivo da platimo milijardu evra na neke razne takse, umesto tih milijardu evra, da uložimo u neki drugi kapacitet, koji će nam omogućiti da budemo energetski bezbedni? Dakle, tek smo na početku, ovo je okvir o kojem razgovaramo, kada govorimo već o tome kako će izgledati naša energetska politika, što ne znači da se neke stvari neće pomerati. Godine, o kojima pričamo su sigurno do 2050. godine. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Goran Kovačević.
Zahvaljujem. Gospođo ministarka, potpuno se slažem i biću vrlo kratak. Mislim da je ključna rečenica koju vi danas kažete, a i mi mislimo da je ključna to je "polako". Prosto, tehnologija u zelenoj energiji ide polako. Polako treba da izlazimo iz uglja. Polako, to je suština svega. Gospođo ministarka, imamo taj nesrećni usud da smo deo Evrope, a u stvari nismo Evropa. Da smo deo Evrope kada budemo trebali da plaćamo tarife, a da nismo Evropa kada treba da dobijemo podsticaje za te iste tarife. To je naša nesreća. Znate, Poljska ne traži 150 miliona od svojih izvora, nego od Evropskog fonda. Nemačka to može lako da radi kada ima primarnu emisiju i to je potpuna razlika. Ali, suštinski, Srbija mora da zna i građani Srbije moraju da znaju da svake promene podrazumevaju finansijska sredstva. Ta finansijska sredstva zemlje poput Srbije mogu da nađu samo na dva načina. Mogu da nađu ili u budžetu, što podrazumeva da finansijska sredstva potiču direktno iz budžeta ili iz povećanja cena ili iz zaduženja. Srbija nema tu sreću da svoju energetsku tranziciju može da radi tuđim sredstvima. To je taj naš nesrećni usud, da kažem ponovo, da jesmo Evropa kada treba da imamo obaveze ali nismo Evropa kada se radi o budžetu Evropske unije.
Hvala. Reč ima ministarka Mihajlović. Izvolite.
Hvala. Ja ne gledam tako na naš odnos sa Evropom, niti sa EU. Ja mislim da standardi koje želimo da postignemo mogu samo da budu dodatna šansa. Te milijarde koje sam pominjala, nisu milijarde koje će nas ostaviti bez posla ili smanjiti naš BDP nego su milijarde koje će se uložiti u nove investicije, otvoriti nova radna mesta i učiniti nas svakako razvijenijim. O tome da li smo energetskom sektoru deo Evrope onda kada smo formirali zajednički energetsku zajednicu, jesmo, ali onda kada ništa prethodnih šest godina nismo uradili na otvaranju Poglavlja XV, onda nismo. Dakle, sad o tome zašto neke stvari nismo uradili mislim da je to sve već iza nas, ali verujem da i te kako Zelena agenda i zelena energetika mogu da budu šansa za naš privredni razvoj, zato i slažem se sa vama postepeno i polako vezano za termo, ali isto tako u odnosu na investicije, tu moramo da budemo efikasni i brzi. Jer, to jeste naša šansa kao što su nam šanse bile u ostalim resorima gde smo ulagali milijarde ili, recimo "Srbija 2025", tako je isto sada velika šansa u energetskom sektoru da napravimo jedan investicioni bum i time ovu zemlju podignemo mnogo brže kada govorimo u smislu privrednog razvoja. Izvinjavam se što sam ponovo odgovarala.
Nema problema. Predlagač ima pravo da govori koliko želi. Mene raduje što je zaista konstruktivna rasprava. Reč ima narodna poslanica Dubravka Filipovski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Poštovana potpredsednice Vlade, gospođo Mihajlović, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, poštovane građanke i građani, prvi put se u pravnom sistemu oblast energetike reguliše na ovaj način, oblast koja je od posebnog državnog i nacionalnog interesa. Predloženi zakoni su usklađeni sa evropskim standardima, prošli su sve procedure, održano je javno slušanje i obavljeni su razgovori sa privrednicima, što smatram veoma važnim. Ovim setom energetskih zakona moraćemo da smanjujemo probleme, da smanjujemo termoelektrane na ugalj, da smanjujemo individualna ložišta na ugalj, da krenemo sa konkretnim aktivnostima u proces energetske tranzicije. Predloženi zakoni daju osnovu da se ispunjavaju standardi kada je u pitanju održivi razvoj u oblasti klimatskih promena. Da bi Srbija bila energetski bezbedna zemlja i sigurna zemlja važna su tri pravca. Prvi se odnosi na proizvodnju energije iz obnovljivih izvora, drugi se odnosi na racionalnu upotrebu energije, a traći se odnosi na rudarstvo i geološka istraživanja, s obzirom da Srbija ima velike rezerve uglja. Mi se ne možemo odreći proizvodnje uglja u dogledno vreme, ne možemo se odreći kao što je i pomenuto u ovom visokom Domu, kao što to nisu uradile ni Poljska, ni Nemačka, ali moramo da smanjimo podzemnu eksploataciju i primenjujemo ekološke standarde. Prvi put se predviđa da imamo investicioni plan u oblasti energetike. Vi ste u ovom visokom Domu u raspravi sa kolegama predložili jasan investicioni plan u vrednosti od 16 milijardi evra, jasno po oblastima. To smatram veoma važnim. Mene ohrabruje i činjenica da je za osumoravanje u oblasti rudarstva do 2030. godine, predviđeno 1,6 milijardi, a da je već do sada utrošeno 600 miliona evra. Kada je reč o izmenama i dopunama Zakona o rudarstvu i geološkim istraživanjima, važne su i po mom mišljenju bitne novine koje se odnose na nove procedure za izdavanje dozvola za geološka istraživanja, zatim osnivanje Rudarsko-geološke komore i zahtev koji smatram veoma važnim, a koje je vaše Ministarstvo predložilo Ministarstvu finansija, a to je za povećanje rudne rente u Srbiji koja se kreće od 3% do 8% prihoda, u Hrvatskoj je na 10%, u Rumuniji je 12%, u Sloveniji 18%, dok je u Rusiji 22%. Ohrabruj u planovi u petogodišnjem ciklusu vezani za rast BDP-a, u oblasti rudarstva i energetike. Umesto sadašnjih 5,5% učešća rudarstva i energetike, plan je da to bude između 7% i 9%. Procena je da vrednost investicija u ovoj oblasti bude najmanje 16 milijardi evra, i ne sumnjivo je da će ovaj set zakona dati jedan zamajac privredi, koji je neophodan. Srbija ima ogroman potencijal u oblasti energetike i Srbija taj potencijal mora na jedan racionalan način da iskoristi. Građani i lokalne samouprave moraju aktivno da se uključe, za početak su potrebni podsticaji, ali to je nešto što je i predviđeno i što smatram obaveznim. Želim posebno da istaknem, kao bitnu novinu Predloga zakona o energetskoj efikasnosti i činjenicu da se na svakoj firmi, na svakoj kući, na svakoj školi, u svakoj hali predviđaju solarni paneli kao mogućnost da se proizvodi zelena energija i na taj način smanje troškovi i proizvodnja energije iz takozvanih prljavih izvora. Set predloženih zakona ide u pravcu da Srbija i njeno stanovništvo zaštiti od uništavanja prirodnih resursa koji nisu obnovljivi i ide u pravcu sprečavanja zagađenja životne sredine u kojoj živimo. Ovim zakonima ćemo dati poseban doprinos zdravlju građana i kvalitetu života svakog građanina. Nesumnjivo je da nam je za primenu ovih zakona potrebna ekonomska i finansijska stabilnost. Takođe smatram veoma važnim ono što ste vi rekli na početku danas u obrazlaganju ovih zakona, da je cilj da Srbija do 2040. godine, proizvodi 40% energije iz obnovljivih izvora, a 2050. godine 50%. Mislim da je veoma važno što Srbija sa ovim setom zakona ide u pravcu i regionalnog povezivanja. Takođe ste danas u obrazlaganju ovih zakona pomenuli i Zelenu agendu. To je nekih devet milijardi evra koje je Evropska unija predložila za ceo region. Moje pitanje za vas je koliko će Srbija u oblasti energetike iskoristiti od ovog novca? Da li je Srbija već, odnosno resorno ministarstvo i Vlada konkurisala za ova sredstva sa nekim projektima? Na kraju, želim da istaknem da su ovi zakoni dokaz da Srbija preduzima važne korake u oblasti energetike, u oblasti zaštite životne sredine, i da bez obzira na to što svi imaju pravo na svoje mišljenje i na svoje stavove, nedavni ekološki protesti su bili nesumnjivo politički motivisani i sa neodgovornom retorikom. Ono što želim posebno da istaknem je da je za svaki rezultat potreban jedan odgovoran, ozbiljan pristup i rad i da je to najvažnije. Ja ću u danu za glasanje, kao i moje kolege iz Srpske napredne stranke podržati ovaj set predloženih zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Dubravki Filipovski. Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Drugarice i drugovi, dame i gospodo, uvažena gospođo ministre sa saradnicima, ne bih da ponavljam ono što su moje kolege i ono što ste vi danas govorili oko ovog zakona, ali ono što je dobro, dobro je da se u nekoliko osnovnih stvari definitivno slažem, a to je da je električna energija strateški proizvod od nacionalnog interesa od kojeg zavisi suverenitet Republike Srbije. To je nešto što nema cenu i to je prethodnih 30 godina pokazalo. Da nije bilo EPS, da nismo imali sopstvenu proizvodnju električne energije u dovoljnoj meri, koliko je to Srbiji trebalo, a u nekim trenucima čak i za izvoz, pitanje je da li bismo danas mogli da sa ponosom kažemo da je Srbija sačuvala svoj suverenitet i da njeni državni interesi nisu ugroženi time, jer drugi mogu da utiče na funkcionisanje privrede u Republici Srbiji na način na koji to građanima i svima nama ne odgovara. Ovim setom zakona mi regulišemo mnogo toga, stvaramo bazu za neki budući period, regulišemo pitanje obnovljivih resursa, regulišemo strategiju prema neobnovljivim resursima, a ono čega se u ovim zakonima ne dotičemo, ali je takođe bitno za sve ovo o čemu danas govorimo su teško obnovljivi resursi. Šta podrazumevam pod teško obnovljivim resursima ću nešto kasnije, a shvatićete da su jako bitni i važni za sve ovo. Dosadašnje iskustvo i tokovi u okruženju, a i u svetu nam jasno govore da moramo biti izuzetno oprezni da ni na koji način ne dovedemo u pitanje sopstvenu proizvodnju dovoljne količine električne energije, ma koliko to koštalo. Apsolutno sam saglasan da što je pre moguće se prljave tehnologije zamene najčistijim mogućim tehnologijama, ali, pravo da vam kažem, ne bih želeo da živim u državi kojom neko drugi upravlja zato što nema sopstvenu električnu energiju, kojoj neko drugi može da diktira kako će živeti i raditi, pa po cenu toga i da trpim vazduh koji mi u svakom trenutku i nije baš toliko primamljiv. Imamo mi i u okruženju mnogo primera, ali i dovoljno daleko od Srbije, kao što je Novi Zeland, koji je svojevremeno prodao svoju elektroprivredu jednoj drugoj državi i danas je, praktično, na taj način ta država gotovo pod potpunom kontrolom druge države. Prema tome, svaki korak koji napravimo mora biti dobro odmeren, mora biti baziran na iskustvima koja sami imamo, a bilo bi jako dobro da i tuđa iskustva, pozitivna, ali i negativna, primenimo, jer ne moramo mi svaki put da se učimo na sopstvenim propustima i glupostima. Građani Republike Srbije, obični građani, mogu da razumeju, može da im bude drago, ali jednostavno moraju da imaju ozbiljan interes da bi sopstvena sredstva uložili, da bi nešto trpeli i ulagali u proizvodnju zelene energije, u smanjenje potrošnje energije i da bi to bilo njima prijemčivo. Pošto volim da pričam o praktičnim razlozima, to može da glasi evo ovako. Pre jedno desetak godina, pošto živim na selu, u porodičnom domaćinstvu, rešili smo da zamenimo sistem grejanja sa uglja i prešli na pelet, iako nam u tom trenutku ulaganje za grejanje peletom nije bilo isplativo. Zašto smo to uradili? Jednostavno, nismo bili kod kuće po ceo dan da možemo da održavamo vatru, a nisam uspeo ni preko Agencije za zapošljavanje da pronađem nekog koga bih pristojno platio za uslove koje to agencije za zapošljavanje i posredovanje u zapošljavanju rade, da dođe da tri puta dnevno naloži vatru, počisti pepeo dok mi popodne ne dođemo kući. To je bio osnovni stimulans da pređemo na skuplju varijantu grejanja, da sa uglja pređemo na grejanje peletom. Pelet je tad bio daleko jeftiniji nego što je danas. Tržište je neumoljiva stvar. Sada smo, posle ovog niza godina, došli u situaciju, verovali ili ne, ali upravo da moramo da menjamo tu peć, jer jednostavno više nije funkcionalna. Imamo sad jednu ozbiljnu dilemu – da li kupiti novu peć na pelet ili menjati ponovo energente. Mislim da Obrenovac i teritorija Obrenovca napokon zaslužuju, kao verovatno i mnoge druge sredine, dužnu pažnju kada je u pitanju sistematična promena grejanja individualnih domaćinstava. Pre deset godina je u zemljište na teritoriji Obrenovca sahranjeno, ako se ne varam, 32 miliona evra. Postavljena je kompletna instalacija za gasifikaciju koja deset godina trune u zemlji i do današnjeg dana nije upotrebljena. Zašto ovo pričam? Kada se budu stimulisali određeni vidovi energije koja će se koristiti u perspektivi umesto uglja, treba voditi računa i o specifičnostima pojedinih sredina. Sasvim je logično da onog trenutka, a nadamo se da će to biti što pre, kada taj gasovod bude priključen i imao pun kapacitet, onda je sasvim logično da se u Obrenovcu forsira i bude beneficiranija cena ložišta, kotlova, potrebne opreme za prelazak za grejanje gasom, jer ukoliko budemo svi prešli da se grejemo na pelet, mi u Srbiji, znajući kako nam funkcionišu pojedine službe i kako nam se ponašaju proizvođači peleta, nećemo imati ni jednu jedinu šumu. Nije nam to cilj i zato kažem da se svakom koraku mora jako obazrivo i selektivno pristupati. Mislim da bi bilo jako zanimljivo tražiti i načine za dodatnu stimulaciju ljudi za sopstvenu proizvodnju električne energije i ja ću se ovako po prilično laički izražavati o tome. Ne samo proizvođač korisnik, nego možda na neki način vezati jednu kompletnu priču u nekoj budućoj praksi kod podzakonske akte novim izmenama zakona, da se omogući da se isporukom tog viška energije koju će domaćinstvo proizvoditi iz solarnih panela koja budu ugrađena, otplati te panele i otplati izolaciju kuće, zamenu prozora i svega toga, jer to jeste interes Srbije dugoročni. Mnogo je veći interes Srbije da svako domaćinstvo u Srbiji postane energetski efikasno, da svaki krov u Srbiji bude iskorišćen za postavljanje panela, nego da imamo 50 pozicija sa po 10 ili 15 hektara solarnih elektrana koje će proizvoditi struju. Zašto? na ovaj način, kada građani Srbije budu imali lični interes, shvatili da je to za njih povoljno, da je to za njih isplativo, u krajnjem slučaju i za celu našu državu je izuzetno korisno, onda će to ići mnogo lakše, brže i jednostavnije. Jedan objekat koji sam jesenas rekonstruisao, iako sam čuo da se na ovom projektu zakona radi i da će biti stimulisana izolacija i da će to biti jedna opšta kampanja, srećom da sam taj posao obavio jesenas. Danas mi stimulacije koje ovaj zakon predviđa kao moguće ne bi značile ništa. Pitanje je da li bih bio i na nuli. U međuvremenu, potpuno neosnovano su cene izolacionih materijala otišle za blizu 25%. Znači, špekulativni kapital je vrlo brz, vrlo hitar i koristi sve ono što može da iskoristi za svoje lično bogaćenje i zloupotrebi na neki način izuzetno dobre namere Republike Srbije, koja je spremna da u ceo ovaj projekat uđe zaista dugoročno i da dobrano investira. Da imamo državnu firmu koja proizvodi izolacioni materijal, verujem da bi cene danas u Srbiji bile 30% jeftinije. Nemamo ih. Kažu, to se kosi sa principima tržišne privrede, kapitalističkog razmišljanja, a mislim da se ne kosi. Lako ćemo mi ulje, ako skoči na 200 dinara, da zamenimo sa svinjskom mašću, nje još uvek ima dovoljno u Srbiji, ali ne znam kako ćemo raditi izolaciju kuća ako nam celo tržište, koje su nam zauzeli neki monopolisti izolacionog materijala, bude skočilo do te mere da sve ovo što vi ulažete napor, da sve ovo što mi činimo, potpuno obesmisli zarad sopstvenih interesa. Toliko o tome, i to su neke stvari koje su praktični potezi koji se moraju praktično vući. Znam da tu ne postoji previše mehanizama, jer suludo je očekivati sad interventni uvoz izolacionog materijala, za razliku od robnih rezervi za tržište ulja ili nekih drugih stvari, ali mehanizmi se moraju tražiti. Špekulativni kapital mora da bude kažnjen. Kako? Smislićemo zajednički, ima nekih dobrih ideja, pa na njima treba u budućem periodu raditi. Rekao sam da su državne firme, mnogi tvrdili da su prošlost, da su neuspešne, da su nefunkcionalne, nisam baš toliko siguran. Imamo državnih firmi koje su u vlasništvu Republike Srbije, koje su pokazale da su jako funkcionalne, jako važne i o tome ću govoriti u sledećem segmentu ove diskusije. To su pitanja teško obnovljivih resursa, a to su ljudski resursi. Mi njih nemamo definisanih u ovom zakonu, ali ih imamo u praktičnom postupanju i radu, kako i ovog ministarstva, tako i Republičke vlade, tako i nas samih. Sami ste rekli da, ako se jednog dana Srbija i opredeli da gradi nuklearne elektrane, pitanje je hoćemo li imati ljudi koji su osposobljeni da u njima rade. Lično, možda sam previše mator, iz nekog davnog perioda, pa ću reći da ću biti srećan ako se ne budemo morali ni na koji način baviti nuklearnom energijom. Ono što je opasno jeste opasno da zbog ponašanja, što opravdanog, što neopravdanog, u prethodnih tridesetak godina, pogotovo devedesete i prvih deset godina ovih dvehiljaditih, mi smo izgubili jednu i po generaciju dobrih majstora, koji rade u EPS, u elektranama, koji rade u uslužnim firmama koje opslužuju EPS, izgubili jednu i po generaciju osposobljenih, spremnih i sposobnih inženjera. To je činjenica. O tome u praksi mora dobrano da se vodi računa, jer da ti ljudi i majstori koji su danas uglavnom već u penziji ili pred penzijom, inženjeri koji su otišli u penziju ili se spremaju da odu u penziju, nisu bili spremni, sposobni, znali svoj posao, uvežbani, ali posvećeni svom poslu i stimulisani, jer su bili radnici TENT-a ili Kostolca ili Elektrodistribucije, nisam siguran da bi EPS 2012. godine, kada smo došli na vlast, bila ipak u onako dobro prihvatljivom stanju, izdržljivom, jer da nije tako bilo ne bismo danas ni pričali o termoelektranama i njihovoj revitalizaciji, verovatno bismo struju uvozili na angro. Dobro je što se u prethodnih deset godina shvatilo da jedna filozofija, koja je bila pogubna posle 2000. godine, a to je da u elektranama treba da radi samo proizvodnja, ne treba održavanje, ne trebaju investicioni sektori, ne trebaju druge prateće službe, to će raditi neki spoljni izvršioci, to će raditi ljudi sa strane, to će raditi druge firme, to će biti jeftinije itd. Gde smo danas? Danas da nemamo firmu koja je osposobljena da u svakom trenutku uskoči na te poslove, a imamo je osposobljenu zato što je od 2000. godine… Kada je 2002. godine osnovana zvali smo je „autobus za napolje“ iz elektrane, a to je firma „Pro Tent“ i da tu nemamo osposobljenog kadra koji u svakom trenutku spreman da uskoči i radi i posao tehnički odradi kako treba za EPS, nisam siguran kako bi nam sistemi danas funkcionisali. Zahvaljujući politici Aleksandra Vučića, zahvaljujući politici Vlade Republike Srbije, „Pro Tent“ je pokazao da državno preduzeće, preduzeće u vlasništvu Republike Srbije može da posluje pozitivno, može da posluje pozitivno, može vrlo odgovorno da obavi sve zadatke koji su postavljeni i u svakom trenutku da bude na raspolaganju. Bojim se da ne zaboravimo ta neka loša iskustva i lošu praksu iz perioda 2000, 2010, 2011. godina, a kada smo se tako lako odricali osposobljenog ljudskog kadra i da dovedemo u pitanje poslovanje firme „Pro Tent“ u Obrenovcu. Naime, pozdravljam korake koji su doveli do toga da se vrlo odlučno i brzo reši pitanje odvajanje Elektrodistribucije, kako smo je mi zvali, ili ODS-a od EPS-a, ako je to pitanje dalje strategije, ali istom tom brzinom se moralo odlučiti i rešiti pitanje 1.500 ljudi koji su zaposleni za stalno u „Pro Tent“, a tu su zaposleni zato što su prema ranijoj politici, koju smo sledili, u celosti bili vezani i opsluživali EPS. Znate, meni je stvarno neshvatljivo ponekada da sve što Vlada Republike Srbije dobro uradi neki pojedinci mogu da dovedu u pitanje, pogotovo pojedinci koje smo mi postavili na neki način na čela određenih preduzeća. Ja ne mogu da razumem da neko može da se odrekne 772 osposobljena elektromontera i da kaže – oni nisu potrebni. Kome su potrebni, ako nisu potrebni distributivnom sistemu? Da su potrebni pokazale su upravo ove dve situacije kada smo imali izuzetne vremenske nepogode. Da tih ljudi nije bilo, ko zna kada bi nam elektrosistem profunkcionisao i kada bi struja stigla u svako selo. Nije samo problem u njima. Problem je u tome što se mora hitro raditi. Očekujem da ovo ministarstvo, kao što ste radili u prethodnom ministarstvu vrlo brzo donosite korisne i dobre odluke, reši to pitanje, jer topi se dobit koju je „Pro Tent“ ostvario u nekom prethodnom periodu. Bolje da tu dobit potrošimo u investiranje, možda, u državnu firmu za proizvodnju izolacionog materijala, ako je to interes Republike Srbije, pa da time sprečimo špekulativni kapital da umanjuje aktivnosti koje Vlada Republike Srbije sprovodi i ulaže i sebe i građane i sve kako bi učinila, nego da to jednostavno samo od sebe, jer se odluke ne donose brzo i pravovremeno, već mesec i nešto dana dovodimo u pitanje. Nemamo pravo da takve stvari radimo. To su stvari koje se tiču teško obnovljivih resursa. Znate, ti ljudi, kao što ja nisam mogao da nađem preko Agencije za zapošljavanje nekog ko će da loži vatru za male pare, nisu zaslužili da nemaju pristojne uslove za rad i potpuno je svejedno za funkcionisanje Srbije, za funkcionisanje elektroenergetskog sistema da li će biti radnici „Pro Tenta“ ili će biti radnici ODS-a. Tamo gde su potrebni, očigledno nužni, jer to što mogu, znaju i umeju oni u budućem periodu sa svim onim o čemu ste govorili, da naredni period mora da donese i obezbedi da bi taj sistem elektromreže funkcionisao kako treba, da obezbedimo i mogući uvoz i mogući izvoz, za njih zasigurno ima i potrebe i posla. Ukoliko ih danas izgubimo, teško da ćemo uspeti opet za nekoliko generacija da dobijemo dobre i kvalitetne majstore. Prema tome, nisu lake odluke ni o čemu i kao što znate, ja sam uvek zainteresovan i za Obrenovac, ali ovi ljudi nisu baš iz Obrenovca, sticajem okolnosti mi je ova materija poznata i jednostavno se mora voditi računa i o praktičnim potezima, a ne samo o zakonskim podlogama koje su dobre i daju dobru perspektivu. Kada ćemo zatvarati elektrane, šta ćemo raditi, naravno, pokazaće neko buduće vreme. Opšta klima, globalno zagrevanje, najmanje zavisi od Srbije. Mnogo veći potrošači i zagađivači su oni na koje mi nemamo uticaja. Naravno, to nije opravdanje da mi ne učinimo sve da živimo u što zdravijoj ali i stabilnoj sredini. Možda će se desiti i da, što ne bi bilo dobro, temperatura u Srbiji poraste toliko da nam bude manje potrebno toplotne energije za zagrevanje, ali to je sad nešto što liči na predskazanja, proračunavanja, koja nemaju baš mnogo utemeljenja i ja tim ne želim da se bavim. Za sve smo ovde, za saradnju, ali moramo voditi računa i o obnovljivim resursima i neobnovljivim resursima, ali ako izgubimo ljudski kadar koji sve to treba da nosi, onda smo tek u velikom problemu. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Đorđu Komlenskom. Reč ima potpredsednica Vlade, Zorana Mihajlović.
Zahvaljujem na brizi i na svemu što ste rekli. Ne treba da brinete za elektromontere, ako neka ima svoje mesto i nikad ih nema dovoljno, onda su to upravo elektromonteri, bili u „Pro Tentu“, bili u Elektroprivredi Srbije ili bili u Elektrodistribuciji Srbije. Dakle, to pitanje je rešeno. Tako je, mi smo odvojili Elektroprivredu Srbije, napravili smo dva preduzeća, u jednom se nalazi proizvodnja a u drugom se nalazi distributivni sistem i mislimo da će na taj način ta preduzeća još efikasnije da posluju. Ono zbog čega sam se javila jeste da se ne stekne pogrešan utisak i da ne odemo odavde a da ponesemo možda neku dilemu. Dilema je – elektroprivreda Srbije i samodovoljnost u proizvodnji električne energije. Dakle, ne postoji nijedan jedini razlog, ni danas ni za 10 i ko zna koliko godina, da Elektroprivreda Srbije ide u bilo kakvu privatizaciju. To je pod broj jedan, pošto ste u jednom trenutku na početku pominjali da ne dođe do sličnih stvari, itd. Druga stvar – ne postoji nijedan jedini razlog da Srbija ne proizvodi dovoljne količine električne energije iz sopstvenih izvora. To znači da ih ne proizvodi neko drugi za nas ili da uvozimo tu električnu energiju. Treća stvar koja je važna –Elektroprivreda Srbije mora pod hitno da se osposobi da bude mnogo efikasnija, zato što je samo „Kapeks“ Elektroprivrede Srbije ispod troškova amortizacije ovog preduzeća, zato što ovo preduzeće jako, jako dugo mereno, godinama, gotovo decenijama, nije gradilo nove kapacitete. Znači, mi svi, kroz sve ovo što sada radimo, i kroz novi investicioni plan, moramo da ulažemo u nove kapacitete, zato što u jednom trenutku, možda neke 2012. ili 2013. godine cena električne energije na berzi je bila vrlo niska. Ali, kako vreme prolazi, to više tako biti neće. Postoje neki drugi troškovi koji moraju da se plate. Prema tome, treća vrlo važna stvar za EPS jeste efikasnost i svakako ulaganje u nove kapacitete. Jedan mali primer, kad već govorimo o termoelektranama ili recimo hidroelektranama. Danas, ako želimo da napravimo termoelektranu, najmoderniju, najsavremeniju, kako se to već kaže, sa ultra super kritičnom tehnologijom, ona bi nas od 600 megavata koštala četiri i po milijarde evra. Danas, ako želimo da gradimo novi Đerdap 3, reverzibilnu hidroelektranu, mnogo bolje nego obična hidroelektrana, 600 megavata plus 600, dakle 1.200 megavata, to nas košta do milijarde evra. To je ako govorimo malo i o finansijama i o ekonomiji. Ono što je već jedan poslanik rekao i ono o čemu pričamo, priča o termoelektranama je priča u procesu i to je vreme koje je potrebno za tako nešto, a za to vreme mi moramo da osposobimo i naše preduzeće koje mora biti jako da može da funkcioniše, i jednu i drugu u elektroenergetskom sektoru, nove kapacitete i zelenu energiju. I samo još jedna stvar, pomenuli ste zamenu stolarije. Imam i tu informaciju, ali smo mi predvideli zakonom da neće građani ići i nabavljati po firmama, nego ćemo prvo imati javni poziv, odnosno tender za one kompanije i spisak onih kompanija koje će raditi i obezbeđivati tu stolariju. Prema tome, te cene mogu da podignu koliko god hoće, ali od njih se svakako onda neće nabavljati stolarija kojom ćemo raditi zamenu i podizati energetsku efikasnost. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima Đorđe Komlenski.
Ili se nismo razumeli, ili sam možda ja ostao nedorečen, ali na samom početku ja sam rekao da je električna energija strateški proizvod i da sam siguran da smo se mi svi složili da se to ne može menjati i da je Srbija uvek mora imati. Ono o čemu sam govorio, govorio sam jednostavno o nekim iskustvima koja treba da nas podsete da ako ikome padne napamet u budućem vremenu, ne govorim o vama, jer nismo mi svi večni, ni mi kao poslanici, niti neko u ministarstvu, ali za buduća vremena da se zna da je to nešto što je stvar strateškog opredeljenja i sa čime se ne može i ne sme igrati. Jasno je da je to jedan dodatan razlog i motiv zašto se sve ovo podržava. Drago mi je što ćemo rešiti pitanje ovih elektromontera, ali, kažem vam, još se kroz praksu mora tražiti načina da se vodi računa o teško obnovljivim resursima, a to je o ljudima, da li su oni elektromonteri, da li su termoinženjeri, da li su elektroinženjeri, jer jednostavno prethodni period od 90-ih do 2010. godine nam je izbacio jednu i po generaciju koja je kroz praksu danas mogla da bude u najboljim, najzrelijim godinama i najsposobnija da nosi kompletan posao. Još uvek ima vremena se to sanira, prema tome, kroz praksu se o tome mora voditi računa. Više je to posao za rukovodstvo, slažem se, ali to mora biti opredeljenje o kojem mora voditi računa i ministarstvo jer i od toga zavisi da li će i ova četiri zakona biti pravi temelj da postignemo ono o čemu govorimo. Hvala.
Zahvaljujem. Ministarka Mihajlović.
Kada govorimo o ljudskim resursima, ja se tu sa vama potpuno slažem. Bila sam zaposlena u EPS 1998, 1999, 2000. godine itd. i odlično znam kakvu struku ima Srbija u elektroenergetici i samo ta struka je mogla 1999. godine da za 15 minuta dobijemo električnu energiju kada su nas gađali grafitnim bombama. Da nije bilo te struke koja je svuda bila nakon toga poznata po svetu mi struju ne bi imali mesec dana. Tako da sa strukom se potpuno slažem. Ono na čemu moramo svi zajedno da radimo, a na čemu mi se čini da nismo radili, jeste kako vodimo računa o toj struci i ko je gde i kako zaposlen. Pomenuli ste „Protent“. Mi danas u EPS zajedno sa Elektrodistribucijom Srbije i svim zavisnim preduzećima brojimo 41.500 radnika. Nije problem da imamo veliki broj radnika. Pitanje je tačno odnosa tih radnika, pitanje je za koliko zavisna preduzeća iznajmljuju svoju radnu snagu matičnom preduzeću, pitanje je koliko ima administracije, koliko istinski ima onih koji su nam potrebni da vode ta preduzeća. To je nešto sa čime će se sama EPS u vremenu ispred nas suočiti, a mi moramo kao država i kao ljudi koji smo odgovorni da vodimo računa o tome, jer od toga zavisi takođe stabilnost našeg elektroenergetskog sistema. Ljudski resursi su broj jedan. Ako njih budemo izgubili, slažem se sa vama, nema EPS-a. Ali sa druge strane, mi smo odgovorni za to kako izgleda sama struktura u EPS i moramo da povedemo računa u narednom periodu. Nadam se da se sa tim slažete. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Tijana Davidovac.
Zahvaljujem predsedavajuća. Uvažena potpredsednice Vlade sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, Predlog zakona o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije omogućiće značajnu uštedu, ali i sigurnost snabdevanja energijom, što će značajno smanjiti uticaj energetskog sektora na životnu sredinu i klimatske promene, ali i doprineti i racionalnom korišćenju prirodnih i drugih resursa. Danas čovečanstvo koristi i znatno više energije nego ikada ranije, ali i ekološke posledice korišćenja raznih izvora su veoma nepovoljne po životnu sredinu. Pošto ne postoji ni jedan izvor energije ili kombinacija nekoliko različitih izvora koji nisu štetni po životnu sredinu, najvažnija stvar koju ljudi mogu da urade jeste da štede energiju, jer samo tako ćemo postići održivi razvoj civilizacije. Upravo uspostavljanje Uprave za finansiranje i podsticanje energetske efikasnosti koja će imati svojstvo pravnog lica, omogućiće da se podsticajna sredstva, osim jedinicama lokalnih samouprava dodele i drugim korisnicima, što do sada nije bilo moguće. Posebno je značajno što će sredstva biti dostupna građanima kroz modele finansiranja u koje će biti uključeni jedinice lokalnih samouprava, privredni subjekti koji izvode radove na energetskoj sanaciji i bankarski sektor. Predviđeno je da se sredstva dodeljuju za projekte u stambenom sektoru koji podrazumevaju izolaciju kućnih objekata, zamenu stolarije, uvođenje kotlova na gas i korišćenje obnovljivih izvora energije, kao što su solarni kolektori za grejanje potrošne vode, toplotne pumpe i kotlovi na biomasu. Osnivanjem uprave uspostaviće se održiv mehanizam finansiranja energetske efikasnosti, što predstavlja uslov za dobijanje bespovratnih sredstava Evropske unije iz IPA fondova za investicije u ovu oblast. Pilot projekat za dodelu sredstava građanima očekuje se tokom godine, dok se veće investicije očekuju početkom naredne godine. Prema raspoloživim podacima u Srbiji se potroši od tri i po do četiri puta više energije za stvaranje jedinice bruto nacionalnog dohotka, nego u zemljama Evropske unije, a ukoliko poredimo potrošnju toplotne energije po domaćinstvima, procenjuje se da je u Srbiji prosečna potrošnja 214 kilovat časova po metru kvadratnom, dok je prosek na nivou Evropske unije skoro duplo manji oko 112 kilovat časova na godišnjem nivou. Uspostavljanje Uprave za finansiranje i podsticanje energetske efikasnosti omogućiće sprovođenje dugoročne strategije za podsticanje ulaganja u obnovu Nacionalnog fonda zgrada Republike Srbije, što podrazumeva energetsku sanaciju u skladu sa novim propisima o energetskim karakteristikama zgrada u periodu od 2021. do 2050. godine. Investicije bi iznosile nekoliko stotina miliona evra godišnje u periodu od 10 godina. Ovim sredstvima bi se energetski saniralo ukupno oko 100 miliona kvadrata stambenog prostora, a na godišnjem nivou ušteda energije bi iznosila oko 500.000 megavata uz smanjenje emisije CO2 za ceo period od 37% u odnosu na emisiju iz 2020. godine. Na taj način učešće investicija u BDP-u iznosila bi 1,7% što bi otvorilo blizu 160.000 radnih mesta, odnosno na svaki milion evra investicija, otvorilo bi se sedam novih radnih mesta. U danu za glasanje poslanička grupa Aleksandar Vučić – Za našu decu, podržaće predloženi set zakona. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoran Bojanić.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća. Gospođo ministarko, koleginice i kolege stvarno čovek nema šta novo i epohalno da doda posle ovako dobrih diskusija i kvalitetnih diskusija celoga dana. Bilo je tu i sukobljenih mišljenja, ali uz obrazloženje i jedne i druge strane. Ono šta bih ja posebno istakao u ovom trenutku to je ono što sam i u prethodnom sazivu više puta pominjao. Ova Vlada, predsednik Republike i ova skupštinska većina stvarno sprovode ono što su bile naše krilatice i u onim izborima prethodnim i u ovim zadnjim, za budućnost i za našu decu. Upravo to govori i ovaj set zakona, ova dva zakona i dve izmene i dopune već postojećih zakona. Pričamo o budućnosti, pričamo o onome šta čeka Srbiju u nekom periodu koji nam sleduje i pričamo o tome da za razliku od ljudi koji zloupotrebljavaju ekologiju, pre svega ekologiju i zelenu energiju sa nekim protestima koji se završavaju sa političkim zahtevima. Ne, za razliku od njih koji su u nekom prethodnom periodu očistili Srbiju, očistili su je stvarno, očistili su je od novca, od preduzeća, od fabrika, od mladih koji su u tom periodu odlazili u inostranstvo. Mi gledamo u budućnost i pričamo o budućnosti. Tu bih se složio sa kolegom Goranom Kovačevićem – polako, i ovo jeste mali korak kako je rekla gospođa ministarka – mali korak u svim ovim zakonima za opet našu budućnost. Da se ne bih ponavljao, ja ću samo pomenuti nešto šta sam ja doživeo kao član Odbora za privredu. Bio sam u parlamentarnoj delegaciji koja je bila u Saveznoj Republici Nemačkoj i tamo smo videli sve ono šta oni predviđaju iz adnjih 25, odnosno 30 godina već rade na tome, a to su zeleni gradovi. Bili smo u jednom gradiću do Berlina gde smo videli sve te benefite obnovljivih izvora električne energije. Znači, od hlađenja, zagrevanja stambenih jedinica, od autobusa, automobila koji se kreću na solarni pogon, pa do milion nekih novih stvari. Šta je problem i za Nemačku? To je ono u šta i mi ne smemo i ne želimo da uđemo u ovom trenutku, znači energetska zavisnost. Srbija mora da bude stabilna, da bude energetski nezavisna i zato se slažem sa Goranom kada kaže – polako. Polako sa termoelektranama. Jeste naš cilj, jeste naš zadatak da u jednom trenutku nemamo termoelektrana i da nemamo tu proizvodnju, i u Nemačkoj je to slučaj. Najskuplja električna energija se proizvodi upravo iz termoelektrana. Niko kod njih još uvek nije zatvorio ni u Šlajziju, ni u Roru, ni bilo gde jedan rudnik, jer i od tih rudnika žive neki Nemci koji izdržavaju svoje porodice, a to je isti slučaj i u Srbiji. Znam da su dobronamerne i primedbe gospodina Janeza Kopača i Evropske energetske zajednice, ali ne treba žuriti. Treba tražiti sve te nove načine u proizvodnji pre svega električne energije i mislim da upravo ovaj set zakona donosi ono, a što je to i gospodin Komlenski malopre u svom izlaganju pomenuo, da i mi kao privatna lica, kao domaćinstva proizvodimo određenu količinu električne energije. Opet ću se vratiti na neki inostranstvo, na dobar primer iz inostranstva, ja sam u Italiji gledao da svaki autoput snabdeva, odnosno samog sebe opslužuje električnom energijom preko solarnih panela. Znači, nema objekta koji radi na, kako se već zove, onaj njihov energetski proizvođač. To sam primetio u tržnim centrima. Svaki tržni centar je napravio parkinge pokrivene i svi ti parkinzi su u stvari pokriveni sa panelima za solarnu energiju, pa se na taj način snabdevaju i svi ti tržni centri. Kada pominjemo vetroparkove, Srbija je već krenula u jednu agresivnu, hajde da kažem, kampanju otvaranja vetroparkova, ali i to sam primetio kao problem u Nemačkoj. Oni na severu imaju milione i milione vetroparkova i šta se desi? Desi se da debalans u proizvodnji i tražnji. Onda u onom periodu kad vam ne treba električna energija vetroparkovi stvaraju ogromne količine energije, vi skidate cenu, što opet nije dobro za onoga za onog ko je uložio i koji je investirao u to, a u onom trenutku kada vam ta energija treba, vi je nemate. Oni to pokušavaju da reše, a mislim da možemo i mi u projektovanju zgrada u budućnosti, kada budemo radili, da sve bude i grejanje i leti hlađenje na istom sistemu i sa istog izvora energije i onda ne bi bilo debalansa. Da ne dužim, jer ima još iza mene kolega koji bi rekli neku reč, u svakom slučaju ja i moja poslanička grupa glasaće za ove dobre zakonske predloge. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Bojaniću. Reč ima Nataša Jovanović.
Zahvaljujem uvaženi predsedavajući. Poštovana potpredsednice Vlade sa saradnicima, poštovane kolege narodni poslanici, jako se radujem zato što je vrlo konstruktivna i vrlo kvalitetna ovde diskusija u parlamentu. Znači da svi shvatamo značaj ovih zakona koji su pred nama. Energetsku efikasnost i treba posmatrati kao sredstvo za ostvarivanje sveukupne efikasnosti iskorišćavanja resursa, jer će se poboljšavanjem energetske efikasnosti ostvariti ciljevi održivog ekonomskog razvoja i ublažiti klimatske promene. Mi smo, kao što znate, 18. marta usvojili Zakon o klimatskim promenama, jer smo svesni vremena u kome živimo i koliko je ugrožena flora i fauna i celo čovečanstvo. Mi jesmo mali, ali pokazujemo da smo mnogo odgovorniji od mnogih velikih zemalja kojima je kapital ispred svega, pa po cenu uništenja planete. Onako kako pokazuju projekciju u našoj budućnosti u nekim naučnim emisijama ili u filmovima, zaista mi se ni najmanje ne sviđa. Zato činimo sve ono što je u našoj moći da sprečimo katastrofalan scenario. To upravo i radimo kroz Zakon o ekonomskoj efikasnosti. Osnova za razumevanje koncepta energetske efikasnosti je svakako tok energije, od primarne energije koja je sadržana u energentima do korisne energije koju društvo troši u raznim aktivnostima. Energetska efikasnost je sve ono što u vezi sa sprečavanjem energetskih gubitaka iz sistema, gubici nastaju u transformaciji, prenosu i distribuciji energije, kao i kod konačnog potrošača. Često bi se moglo izbeći nepotrebno korišćenje energije boljom organizacijom, boljim energetskim menadžmentom i promenom ponašanja potrošača, dakle, i promenom stila života, što je, morate priznati, i najteži deo. Da bi se neprekidno poboljšavala energetska efikasnost treba upravljati potrošnjom energije, a za to su potrebni, znanje, adekvatna merenja i informacione i komunikacione tehnologije. To se zasniva na činjenici da treba odrediti cenu energije koja bi tačnije održavala stvarne troškove, koji uključuju, između ostalog, uticaj na životnu sredinu, zdravlje i geopolitiku. Zatim, porast broja stanovnika i sve veća potražnja za građevinskim uslugama i višim nivoom komfora, zajedno sa povećanjem vremena koje se provodi u zgradama, u kućama, pokazuju da će trend rasta energetskih potreba u budućnosti se nastaviti. Ova pandemija koja je zadesila svet to je još više ubrzala, zato jer je sada sve više ljudi u zatvorenom i potrošnja energije je sve veća. Po zvaničnoj statistici Evropske unije, na zgrade odlazi oko 40% ukupne potrošnje finalne energije i oko 36% ukupne emisije SO2.. To je najveći sektor potrošnje finalne energije iza koga slede saobraćaj 33%, industrija 24%. Iz tog razloga energetska efikasnost u zgradama predstavlja danas veoma, veoma bitan cilj energetske politike na regionalnom, nacionalnom i međunarodnom nivou. Zelena gradnja je koncept koji se odnosi na celokupan proces kako osmišljavanja, projektovanja, izgradnje i funkcionisanje nekog objekta koji se zasniva na principu održivosti. To mogu biti ulaganja u već postojeće fabrike koje čuvaju prirodne resurse, zatim distribuciju, obnovljive izvore energije i sl. Ova četiri zakona iz domena energetike su vrlo obimni i kompleksni. Želim zaista da pohvalim vas, ministarka, kao i vaše saradnike, na efikasnosti u radu. Zatim, u prošlom mandatu potpredsednica Vlade, kao što i znate, kolege, je bila, pored ministra finansija Siniše Malog i pored ministra prosvete Mladena Šarčevića, zaista najviše ovde kod nas u Skupštini, zato što je bila vrlo vredna, ali tradicija se nastavlja, novo ministarstvo i iskusna, neću reći stara, ministarka i zaista opet je ovde pred nama zaista sa četiri inovativna zakona za našu zemlju. Želela bih i da ukažem na probleme koje možemo naći u praksi kada želimo da proizvodimo sopstvenu električnu energiju pomoću solarnih panela. Prvi korak je projekat i lokacijski uslovi i rešenje u uslovima gde se tačno postavljaju paneli, da li je to krov ili je to zid, zatim dobijanje uslova od Elektrodistribucije, a tek nakon toga se instaliraju paneli i priključuju na instalaciju domaćinstva. Ako bi ovo omasovili, a postupak bio lak i jednostavan, možemo da proizvedemo čak 10% energije iz termoelektrana. Znači, nama je cilj ne pojedinačno, nego omasovljenje ovoga. Ono što me plaši jeste da distribucija na lokalu će toliko zakomplikovati postupak, kao i sve do sada, iskreno. Zato Zakon o obnovljivim izvorima energije i Zakon o energetskoj efikasnosti i racionalnoj upotrebi energije su vrlo napredni, ali samo treba obratiti pažnju na tok same operative. Ja sam iz Mladenovca i iz iskustva znam da do sada tamošnja poslovna jedinica toliko zakomplikuje stvari i kada nešto ne znaju, oni samo kažu – nismo nadležni, onda dolaze građani kod nas poslanika da rešavamo te probleme. Samo, znači, ja sam sigurna da ste vi veoma, kako da kažem, ušli u suštinu svega i da polako će sve to da se rešava, samo da se obrati pažnja na tu operativu, kako bi građani došli brzo i lako do rešenja. Model sufinansiranja koji je obezbeđivao 15 miliona evra namenjenih za povećanje energetske efikasnosti u iznosu od 50% za stolariju, izolaciju fasade ili krova je naišao zaista na veliko interesovanje građana i vidite da je to dosta propraćeno u medijima. Koliko sam ja razumela na istom onom javnom slušanju na kome sam bila jeste da lokalna samouprava opredeljuje deo svog budžeta, raspisuje konkurs i građani se javljaju sa zahtevom i profakturama za stolariju ili fasadu. Tako da, 25% se refundira iz sredstava lokalne samouprave, a 25% Ministarstvu energetike preko Uprave za energetsku efikasnost. Šta je u stvari ovde sporno? Šta ako lokalna samouprava nema sredstava da raspiše konkurs u ovoj godini, s obzirom na velika sredstva koja se odvajaju i za suzbijanje pandemije i za druge stvari i građani će biti nezadovoljni i očekuju realizaciju odmah po usvajanju zakona. Plaši me da sve ovo o čemu danas pričamo, što je pozitivno i zaista odlično i za pojedinca i društvo u celini, ako se ne razradi do najmanjih detalja postupak, da će to ostati mrtvo slovo na papiru i samim tim jer će se budžet usmeravati na neku drugu stranu. Ja sam potpuno svesna zaista važnosti ovoga o čemu danas pričamo, ali priznaćete da to zaista nismo svi. Kao primer, što je rekao kolega Komlenski, evo, trgovci koji podižu cene i što bi ekonomisti rekli – to je psihološka cena. Čim su pročitali u novinama da će biti veća tražnja i ne znajući ovaj deo koji je ministarka kasnije pojasnila da to neće ići tako nabavka, oni su odmah podigli cene. Ono što garantuje uspeh primene ovog zakona je u stvari – misli globalno, a deluj lokalno. Znači da od Vlade, preko Ministarstva, preko grada, opština, pa sve do građana mora se razraditi jasan putokaz i sama edukacija službenika koji će ovaj deo posla obavljati, jer to jedino garantuje efikasnost i opštu primenu. Nama je bitno omasovljenje domaćinstava koja će biti energetski efikasna kroz uštedu i proizvodnju zdrave zelene energije. Toliko od mene. Hvala vam što ste saslušali moje sugestije.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka.
Ja sam optimista bez obzira na sve ovo što ste vi rekli da će da bude teško i naporno i sa distribucijama, lokalnim distribucijama, a i vezano za same jedinice lokalnih samouprava, zato što negde mislim da, odnosno ne da negde mislim nego znam, da naš nacionalni interes jeste pitanje povećanja energetske efikasnosti i mi ćemo zajedno raditi sa jedinicama lokalnih samouprava. One koje ove godine to nemaju u budžetu zato što prosto nisu mogle pretpostaviti tako nešto, moraće da planiraju u svom budžetu naredne godine, zato što moramo da znamo šta su nam prioriteti. Šta je to što u stvari želimo. Ako je državi jedan od najvažnijih prioriteta da podigne energetsku efikasnost, jer to svakako znači da pokušamo da smanjimo to što četiri puta više energije trošimo od zemalja EU i da to praktično znači kao da želimo da uštedimo proizvodnju jedne elektrane godišnje, onda ćemo to zajednički raditi sa onim jedinicama lokalne samouprave koje jesu negde na klackalici, ako govorimo dakle, o njihovim prihodima. Druga stvar vezano za lokalne distribucije, u samom zakonu stoji obaveza, dakle, lokalnih distribucija da moraju, znači u zakonu je upisano, da moraju da pojednostave proceduru sklapanja ugovora sa malim proizvođačima obnovljvih izvora energije. To naravno neće biti tako što će oni sami raditi, nego će svakako imati nas iz ministarstva i u dogovoru sa nama će se ta pojednostavljena procedura i napraviti. Podsetiću da to i razumem zašto to komentarišete. Recimo, na Dujing biznis lista mi i dalje imamo priključenje električne energije kod distributivnog sistema da traje 150 dana što je nedopustivo. Dakle, naš cilj jeste da to bude pedeset dana i to sad radimo između ostalog sa Elektrodistribucijom Srbije. Mislim da ćemo u tome uspeti. Dakle, pokušali smo da kroz ovaj zakon, kad govorimo o prozumerima, odnosno proizvođačima i potrošačima električne energije i toplotne energije i solarnih panela da budemo jako jasni u koracima i veoma jednostavni. Izrada projekta, zatim odobrenje o radovima, dakle, ne građevinska dozvola, jer da tražimo građevinsku dozvolu onda bi to trajao duže i nakon toga ugovor sa distribucijom koju omogućava u stvari tu brzinu. Ono na šta ćemo mi obratiti pažnju jeste na svaki ovaj korak, a posebno upravo ovo što ste vi sada rekli. Zaista jesam optimista, ako smo kao država mogli da uradimo mnogo toga od elektronskih građevinskih dozvola do digitalizacije gotovo u svim sferama, sigurna sam da ćemo ovde isto tako da budemo efikasni i aktivni kao i što smo bili u svim drugim stvarima. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč pitam da li neko od ovlašćenih predstavnika želi da se obrati još jednom. Gospodin Zoran Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Želeo bih samo da se zahvalim svim kolegama i koleginicama narodnim poslanicima na diskusiji i vama potpredsednice, gospođo Mihajlović. S obzirom, da smo upravo danas pokazali onaj najbitniji zadatak koji mi imamo ovde u plenumu, a to je da sva zakonska rešenja koja su dobrobit i građana i same države i njene ekonomije na pravi način prestavimo građanima i da sve dileme koje imamo da iznesemo. Ono što želim da kažem da ćemo ovim zakonskim rešenjima, kao što sam naglasio, biti pioniri kada je u pitanju i obnovljivi izvor energije i dalji razvoj energetike i dostojni pioniri, naslednici jednog od naših čuvenih naučnika Branislava Branka Lalovića koji je inače bio pionir kada je u pitanju razvoj tehnologije koja se koristi danas u solarnoj energetici i gde se i dan danas njegovi čuveni patenti koriste. Tako da ona vizija koju je on imao u glavi kao naučnik osamdesetih godina o tome da tada Jugoslavija, a danas Srbija prvo bude zemlja koja će ne samo primenjivati tehnologiju i razvijati proizvodnje energetike iz obnovljivih izvora, već biti i pionir u razvoju same tehnologije upravo ćemo tim zakonima to i postići. Mogu danas da kažem da smo mi jasno pokazali političku volju, želju i borbenost da sve ovo sprovedemo do kraja i da zaista i našu životnu sredinu unapredimo, da obezbedimo da se naša privreda da razvija na bazi klimatske neutralnosti i da ne samo budemo dostojni naslednici naših naučnika poput gospodina Lalovića ili Nikole Tesle, već zapravo da budemo nešto čime će se ponositi i naša deca u budućnosti, jer su ovo zapravo važni koraci za njihovu budućnost i pokazali smo politikantima koji se nalaze sada van Skupštine, a nekada su imali prilike ovde kao opozicija da iznesu svoja mišljenja, da za razliku od njih koji su samo dobri na rečima, mi smo zapravo ti koji se bavimo delima i rezultatima. Još jednom se svima zahvaljujem i vama pre svega na pojašnjenju mnogih odredbi koje smo ovde danas protumačili i siguran sam da ćemo u danu za glasanje apsolutno svi jedinstveno podržati ove predloge. Hvala.
Zahvaljujem. Pošto nema više prijavljenih na listama da li još neko u ime poslaničkih grupa želi reč? Potpredsednica Vlade? (Ne) Zaključujem zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz tačka od 1. do 4. dnevnog reda. Nastavljamo sa sednicom u utorak u 10.00 časova. Prvo će biti Predlog odluke o izboru članova Komisije za kontrolu izvršenja krivičnih sankcija, a zatim rasprava u pojedinostima i nakon toga dan za glasanje. Želim da se zahvalim potpredsedniku Orliću, koji je i na svoj rođendan vredno radio danas. [[Sednica je prekinuta 18.50 časova.]] Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Osme sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine u 2021. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 94 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno, u ovom trenutku, 137 narodnih poslanika, odnosno da je prisutno najmanje 84 poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? (Da). Samir Tandir ima reč. Izvolite.