Dame i gospodo, reklamiram povredu člana 79. Poslovnika Narodne skupštine. Sednice Narodne skupštine održavaju se u vremenu od 10,00 do 19,30 časova, ukoliko za pojedine slučajeve to predsednik drugačije ne odredi, a to se obično radi na početku sednice. Juče nas je predsednik obavestio da sednica počinje u 10,00 časova. Sada je 10,45. Danas je praznik. Insistirali ste da radimo na državni praznik. Onda je i potrebno da se obezbedi kvorum, kako bi rad počeo na vreme. Mislim da poslanici DOS-a izbegavaju da dođu na ovu skupštinu, jer su svesni da će donošenjem ovog budžeta i ovih zakona izazvati veliki revolt u narodu. Dokaz je i 10 hiljada okupljenih ljudi juče u Nišu, koji su demonstrirali i protestovali protiv ovakvog načina vođenja politike države. Insistiram da se utvrdi da li je Poslovnik povređen ili prekršen.
Ne vidim šta ovde može da se odgovori. Ovo nije prigovor na kršenje Poslovnika. Ovo je samo konstatacija da je sednica počela sa zakašnjenjem. Ona ne može početi pre nego što postoji kvorum. Prema tome, potpuno je jasno o čemu se radi. Možete samo da tražite da se Skupština izjasni o tome da je prekršen član 79. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije.
Tražim.
Stavićemo na glasanje vaš predlog. Za je 18, protiv 135, uzdržanih troje, nije glasao 21 narodni poslanik, ukupno prisutno 177. Konstatujem da je Narodna skupština zaključila da nije bilo kršenja Poslovnika o radu Narodne skupštine. Obaveštavam vas da je odobreno odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Radomiru Naumovu, Muji Mukoviću, Nebojši Lekoviću, Vladanu Jovičiću, Draganu Šutanovcu, Marku Đurišiću, Srđi Popoviću i Nataši Milojević. Pozvani su da sednici Narodne skupštine prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - ZAJEDNIČKI NAČELNI PRETRES O PREDLOGU ZAKONA O BUDžETU I GRUPI PRATEĆIH ZAKONA (nastavak) Podsećam vas da smo na jučerašnjoj sednici započeli zajednički načelni pretres o predlozima zakona iz dnevnog reda ove sednice. Nakon izlaganja gospodina Zorana Đinđića, predsednika Vlade Republike Srbije, gospodina Božidara Đelića, ministra finansija i ekonomije i gospodina Dragana Veselinova, ministra poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, u raspravi su učestvovali: - gospodin Borislav Pelević, koji je obrazložio svoje izdvojeno mišljenje na sednici Odbora za odbranu i bezbednost, povodom razmatranja Predloga zakona o budžetu Republike Srbije za 2001. godinu, - predsednici poslaničkih grupa: gospodin Vojislav Šešelj (u dva obraćanja - po pet minuta), gospodin Branislav Ivković (u prvom obraćanju - 10 minuta), gospodin Borislav Pelević (u dva obraćanja - po pet minuta) i gospodin Čedomir Jovanović (u prvom obraćanju pet minuta) i - 26 narodnih poslanika. Vreme izlaganja je ograničeno na pet minuta. Nastavljamo zajednički načelni pretres o: - Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2001. godinu, - Predlogu zakona o korišćenju sredstava Agrarnog budžeta u 2001. godini, - Predlogu zakona o akcizama, - Predlogu zakona o porezu na promet, - Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnim prihodima i javnim rashodima, - Predlogu zakona o obimu sredstava i učešću opština i gradova u porezu na promet u 2001. godini. Ima reč Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, imam predlog u skladu sa članom 79. koji je prethodno tendenciozno citiran. Kaže se da se skupštine održavaju u vremenu od 10,00 do 19,30 časova. Mi nismo prekršili Poslovnik. Čestitam poslanicima na ispravnom i pravilnom tumačenju Poslovnika. Istovremeno, pozivajući se na isti član, predlažem da danas radimo do 24,00 sata, dakle do ponoći, i da na takav način pokušamo da savladamo opstrukciju sa kojom se suočavamo kroz stotine amandmana koji su predloženi i da istovremeno imamo pauzu od sat i trideset minuta od 14,00 do 15,30.
Dame i gospodo, kada smo donosili ovaj novi poslovnik, produžili smo uobičajeno radno vreme, koje je bilo Poslovnikom predviđeno, da bi Skupština efektivno mogla da radi otprilike osam sati, imajući u vidu koliko pažnja može da drži sve poslanike u ovoj skupštini, koliko ljudi mogu da izdrže sedenje u klupama, učestvovanje u diskusijama i u raspravama i svim onim što se nalazi na dnevnom redu. Razumem da je ovo obiman dnevni red, da je obiman materijal ispred nas i da ima mnogo amandmana, ali sudeći po tome kako je počela ova sednica bez kvoruma, kako inače uvek imamo problem sa nedostatkom kvoruma, mislim da je potpuno besmisleno da radimo do 24,00 sata. Ako niste mogli u 10,00 ujutru da sakupite 126 poslanika, nećete moći da ih održite na okupu ni do ponoći. Vi to uvek tvrdite, ali iskustvo nas uči drugačije. Iskustvo nas uči da ne postoji disciplina, pre svega u vladajućoj poslaničkoj grupi. Disciplina postoji, na primer, u poslaničkoj grupi Srpske radikalne stranke - ili svi ubacujemo kartice ili svi izvadimo kartice. Kad hoćemo da vršimo opstrukciju, mi to radimo organizovano i disciplinovano. Kad hoćemo da učestvujemo u radu, takođe radimo organizovano i disciplinovano. Dakle, jedini zavidan nivo discipline i organizacije pokazala je poslanička grupa Srpske radikalne stranke. Vi ćete nas dovesti u situaciju da sedimo ovde do ponoći, da čekamo da vi skupljate vaše poslanike po hotelima, po privatnim firmama, po kućama, po stanovima i na kraju nećemo ništa uraditi. U svakom slučaju, nećemo uspeti da završimo današnji dnevni red do ponoći. Izmaltretiraćete celu Skupštinu, pa ćemo opet sutra morati da se skupimo, a sutra će biti još veći problem da sakupite poslanike. Tako da ne dobijate apsolutno ništa. Samo ćete još jednom demonstrirati svoju nesposobnost da držite kvorum u Skupštini. Kukate kako je budžet važan, kako ima mnogo amandmana, kako skupštine opštine treba da održe svoje sednice i da donesu svoje budžete. Niste sposobni da obezbedite većinu u ovoj skupštini za njen rad, a kamoli za odlučivanje. Zamislite ....
Prošlo je tri minuta, a niste izneli predlog. Vi komentarišete prethodni predlog, a niste izneli svoj predlog za tri minuta.
Zamislite bruku da mi na glasanju izvadimo kartice, a vi nemate dovoljno za kvorum. Pa, da vam padne možda budžet zbog toga. Dakle, predlažem da ako već treba da se produžuje rad Skupštine, neka se produži do 20 sati, eventualno do 21 čas. Potpuno je besmisleno da radimo do 24 časa.
Imamo dva predloga. Imate još predloga u vezi dužine rada?
Gospodine predsedniče, mi smo se juče dogovorili da radimo do 19,30 časova. Ne bih ovo stalno menjao, a ukoliko ovo mora da se usvoji, predlažem da danas radimo normalno, znači do 19,30, a da danas donesemo odluku da sutra radimo dok ne završimo. Mora tako. Nema ili danas ili sutra. Bojim se da ćemo mi ovom odlukom pokvariti rad sutrašnje sednice. To je moj predlog. Hvala.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, 27. februara smo nastavili Skupštinu do 28. februara ujutru do 02,00 časova. Onda mesec dana nije bilo ništa. Pošto Vlada nije uspela da završi svoj posao, ne treba da pretvara poslanike u rudare. Normalno je to što gospodin Čeda Jovanović ovde predlaže, zato što je vas iz DOS-a Vlada birala za poslanike, a niste vi birali Vladu. Prema tome, ako treba jedanput da se držimo Poslovnika, šta će nam onda vreme po Poslovniku, radimo kao rudari, zato što neko ne zna da uradi svoj posao. Prema tome, treba da radimo onako kako piše u Poslovniku i to će nam biti najbolje.
Molim vas, da prekinemo raspravu. O ovome se ne vodi rasprava. Vi se javljate za reč, raspravljate o predlogu koji je izneo gospodin Čedomir Jovanović. Ne raspravlja se, već se mućne glavom i glasa. [[Aplauz.]] Izvolite.
Gospodine predsedniče, vi ste povredili Poslovnik tako što ste rekli da svi poslanici treba da mućnu glavom. Da mućkaju glavom.
Koji je to član?
Što se tiče poslanika SRS-a oni mogu da tresu glavom, ali se nikakvo mućkanje ne oseti. [[Smeh.]] Vi koji mislite da kada se ne oseti mućkanje, da nema ništa strašno, grešite. Uzmite jaje u ruku pa ga mućnite. Ako se ne oseti mućkanje, jaje je zdravo. Ako se oseti da se jaje mućka, reč je o mućku. [[Smeh i aplauz.]] Prema tome, vi koji mućkate glavom znate u kakvoj ste situaciji. Kod nas srpskih radikala, lobanja može biti samo tesna za veliki mozak, a da se mućka, zaista toliko tečnosti nema za mućkanje.
Izvolite.
Poštovani narodni poslanici, za ovo zasedanje predviđen je hitni postupak i mi smo juče započeli sednicu, koja danas ima nastavak. Juče je na početku sednice, znači ovo nije druga sednica, već je ista sednica, a ovim se krši član 83. Poslovnika o radu. Znači, danas ne usvajamo dnevni red, ne uvodimo nova pravila, već ako je predsednik rekao da su šefovi poslaničkih klubova već iskoristili deo svog prava na učešće u raspravi, a sada menjamo pravila i utvrđujemo maltene drugi tok rada. Nemamo mi ništa protiv da se sednica završi onako kako je predviđeno. Imamo protiv toga da se sve zbrzi. Ovo su ozbiljna pitanja za ovaj narod, ozbiljni zahvati poreski prema građanima i nema nikakve štednje prema građanima, već ima jedno ozbiljno oporezivanje. Prema tome, molim vas da pokušamo da radimo onako kako bi građani Srbije mogli kvalitetno da nas čuju, i predlagače zakona i nas koji stavljamo primedbe na predloge. Samo iz jednog razloga, da shvate obuhvat ove poreske reforme i da shvate da ovde nema nikakve poreske reforme, već ima jedan ozbiljan narez i zahvatanje prema građanima. Oni moraju toga biti svesni i nema nikakve štednje, već ima jednog ozbiljnog oporezivanja. Hvala lepo.
Poslovnik? Predlog, šta? Kršenje Poslovnika. Izvolite.
Poštovani poslanici, i ovoga puta se vidi da nismo radili dobro. Kada smo govorili o Poslovniku i kada smo stavljali primedbe da nije dobar, sada se vidi da on stvarno nije dobar. Predlažem da mi ukinemo Poslovnik i da ne gubimo svaki dan po tri, četiri sata raspravljajući o Poslovniku. Mi ćemo i danas raspravljati o Poslovniku tri, četiri sata i nemamo vremena posle da razgovaramo o dnevnom redu. Prema tome, smatram da ako hoćete da radite, izbacite vreme iz Poslovnika i onda neće biti ograničeno i ne moramo da vodimo raspravu dva sata. Hvala.
Vi ste se javili povodom kršenja Poslovnika. Imamo dva predloga koja ću staviti na glasanje. Prvi je predlog gospodina Čedomira Jovanovića, da se danas radi do 24 časa, sa pauzom od 14 časova do 16,30 časova. Drugi predlog je gospodina Dragišića da se radi do 20, eventualno do 21 čas, sa pauzom od 14 do 15,30 časova. Treći predlog je da se radi po Poslovniku. To se podrazumeva ako ovi predlozi ne budu usvojeni, onda se radi po Poslovniku. Stavljam na glasanje predlog gospodina Čedomira Jovanovića. Za 97, protiv 74, uzdržana su četiri, nije glasalo 23, a ukupno je prisutno 198 narodnih poslanika. Šta je ovo, polovina? Molim vas da u tišini sačekamo da izračunamo, u čemu je uzbuđenje toliko. Sačekajte. Konstatujem da ovaj predlog nije dobio većinu od narodnih poslanika. Stavljam na glasanje predlog gospodina Dragišića. Za dva, protiv 69, uzdržana dva, nije glasalo 133, ukupno 206 narodnih poslanika. Konstatujem da ni ovaj predlog nije dobio podršku narodnih poslanika i da ćemo raditi do 19 časova i 30 minuta. Ima reč narodni poslanik Zlatan Jovanović, a posle njega narodni poslanik Miloš Lučić.
Dame i gospodo, ono što prvo pada na pamet i laiku za finansije jeste da napravi poređenje između onog što je predloženo novim Predlogom zakona o budžetu i onog što je realizovano u prethodnoj godini. Od 30 milijardi dinara, koliko je prikupljeno i utrošeno u prethodnoj godini, aktuelna vlada nudi narodu budžet od 130 milijardi dinara ili skoro 4,5 milijardi maraka. Utrošiti ovako velika sredstva u situaciji u kojoj se zemlja nalazi i u situaciji u kakvoj se nalaze budžetski korisnici je sasvim lako i nije neka naročita pamet, ako znamo kakva je situacija i u prosveti i u zdravstvu, pravosuđu i državnoj upravi. Međutim,ono što je sporno i što izaziva naše negodovanje i neodobravanje, a kod građana Srbije uglavnom strah, jeste prihodna strana budžeta, odnosno način na koji će se ova sredstva prikupiti. Postavlja se pitanje kako će se prikupiti 4,5 milijarde nemačkih maraka ili 130 milijardi dinara u ovoj godini, ako znamo da privreda uglavnom ne radi,kako je juče premijer i rekao, samo 25% od privrednih kapaciteta je u funkciji. Čak i običnim građanima Srbije jasno je da će se ova sredstva skinuti sa njihovih leđa i otuda njihova zebnja i strah. Mi narodni poslanici ovde u Skupštini možemo samo da im potvrdimo taj strah, jer smo upravo ovih dana dobili paket poreskih zakona, predloga poreskih zakona i jasno nam je da će ova sredstva uglavnom biti skinuta sa leđa poreskih obveznika. Suština reformi poreskog sistema koje nudi aktuelna vlast sadržana je u jednoj rečenici, koja je ujedno i naslov iz dnevnih novina pre nekoliko dana - samo vazduh neće biti oporezovan. Nažalost, ni ovako drastičan poreski sistem neće uspeti da obezbedi predviđena sredstva, što Vlada i priznaje, jer na prihodnoj strani budžeta u startu ostaje manjak od 22 milijarde dinara. Ovaj manjak će se, kako stoji u obrazloženju, popuniti sredstvima ostvarenim od privatizacije, od donacija i zaduženjem Republike. Lično sumnjam u mogućnost da se ova sredstva mogu uopšte prikupiti. Prvo, privatizacijom je nemoguće ostvariti ova sredstva, jer upravo u ovoj skupštini pre mesec dana ili malo više suspendovan je zakon o privatizaciji na 6 meseci, odnosno bolje rečeno ministar za privatizaciju reče da će sa novim predlogom zakona izaći pred Skupštinu za 6 meseci. Znači, u narednih 6 meseci nećemo imati privatizacije ineće moći da se ta sredstva prikupe.Drugim rečima, ova sredstva od privatizacije mogu doći u obzir samo za narednu godinu, znači za naredni budžet. Što se donacija tiče, svi smo svedoci da od najavljenih 6 milijardi maraka ili dolara, već ni ja više ne znam, nema ništa. U kampanji ste najavljivali 6 milijardi dolara ili maraka, a sada smo videli da od toga više nema ništa. Nešto malo donacija je bilo, ali samo do decembarskih izbora i posle toga više bukvalno nema ni jednog dolara ili marke. Kad smo većkod donacija ja bih zamolio i Vladu, odnosnorukovodioce koji kontaktiraju sa Zapadom, sa zapadnim prijateljima i dobrotvorima, da im prenesu da su Srbi ponosan i dostojanstven narod i da ne vole milostinju i da je ne prihvataju ili je nerado prihvataju. Molim vas da prenesete zapadnim prijateljima i dobrotvorima dasrpski narod ima dobro pamćenje i da srpskom narodu ne treba da zbog nas troše sredstva i da nam stavljaju na objekte za koje, uzgred bude rečeno, daju nešto malopara, da stavljaju velike plave table na kojima piše da su oni nama pomogli. Oni su ostavili u ovoj zemlji dovoljno spomenika i ovom narodu, po kojima ih ovaj narod, mi znači, a i naši potomci nikada nećemo zaboraviti. Puniti budžet zaduženjem nije domaćinski. Pravi domaćin ne sme da se zadužuje i da se oslanja i računa na zaduženje. Radije će stegnuti kaiš i pretrpeti jednu godinu, jer zna da ga to zaduženje mnogo više kasnije može koštati. Na kraju, da se osvrnem na jučerašnje izlaganje gospodina Čedomira Jovanovića, koji je rekao da su prioriteti ove vlade prosveta, zdravstvo i investicije, kako u školstvu, tako i u zdravstvu. Ono što je činjenica, to je da je danas plata profesora u srednjoj školi 4.000 dinara. Upravo smo ovih dana čuli i pročitali podatak da je republički prosek zarade nešto iznad 4.000 dinara. Prvi put, a ja sam u prosveti 14 godina,prvi put je plata profesora u srednjoj školi niža od republičkog proseka. Kada govorite o investicijama u školstvu i zdravstvu, istine radi, stvari stoje ovako. U predlogu budžeta 29,Direkcija za imovinu, na poziciji 158 stoji - investicije (školstvo, zdravstvo, Vlada, unutrašnji poslovi, zatvori, kultura i fizička kultura) jedna milijarda dinara.Istovremeno, Razdeo 6 - Ministarstvo finansija i ekonomije, pozicija 29 - koordinaciono telo Savezne vlade i Republičke vlade za opštine Bujanovac, Medveđa i Preševo - 500 miliona dinara. Drugim rečima, Nebojša Čović i njegova ekipa, ne znam koliko ih ima, čuo sam par imena, potrošiće u ovoj godini za svoje aktivnosti na jugu Srbije polovinu od iznosa koji je planiran za investicije u školstvu, zdravstvu, Vladi, unutrašnjim poslovima, zatvorima, kulturi itd.
Molim vas da završite. Već ste dva minuta prošli. Imate sat pred sobom i vodite računa.
Na samom kraju, gospodo iz Vlade, trebali ste prilikom planiranja ovog budžeta da imate u vidu da su u većini opština u Srbiji na vlasti vaši partijski drugovi, a oni su već razrezali poreze, odnosno takse na lokalnom nivou. Već su oporezovali građane na lokalnom nivou sa većim brojem taksi i sada imamo situaciju da isti poreski obveznici plaćaju taksu i poreze po istom osnovu dva puta. Koliko su namere Vlade iskrene i poštene, koliko je pristup Vlade ovom problemu ozbiljan, pokazuje i veliki broj amandmana koji je upravo juče Vlada preko Odbora za finansije podnela ovoj skupštini. U toku zasedanja Skupštine, Vlada izlazi pred poslanike sa amandmanima kojima menja neke odluke iz svog predloga.
Osam minuta govorite, molim vas da završite, ovo je treći put da vas opominjem, moraću da vam oduzmem reč. Molim vas, završite.
Sada naprasno akciza na naftu, odnosno benzin prvenstveno, spada sa 16 na 10 dinara i neke druge akcize se menjaju. Takođe se menja i asortiman proizvoda koji sada nisu oporezovani. Završavamo gospodo, mislim na vas iz Vlade, a molim i premijera i ostalu gospodu da nam objasne čime su bili motivisani juče da u toku Skupštine izmene svoje prvobitne odluke, da promene svoje predloge u delu akciznih stopa, u vezi proizvoda koji se ne oporezuju i da nam sada objasne kako će se nadomestiti, odnosno kome će zakinuti za ovaj iznos sredstava koji su sada umanjeni ovom izmenom. Hvala.
Ne treba da mi se izvinjavate, već da se držite Poslovnika. Reč ima narodni poslanik Miloš Lukić, a posle njega narodni poslanik Vladimir Garčević.
Gospodine predsedniče, gospodine predsedniče Vlade, gospodo ministri, uvažene kolege poslanici, da bi se ostvarili ciljevi donošenja ovakvog budžeta i ovakvog paketa poreskih propisa, potrebno je realno sagledati sledeću situaciju, pre svega mogućnosti priliva u budžetu. Mi, poslanici SSJ, analizirajući mogućnosti priliva u budžet, zaključili smo da je realno da se ovaj priliv ostvari sa oko 50%. Koji su razlozi za to, dobro su poznati. To je stanje u privredi, stanje našeg građanstva, njihovih mogućnosti da plate sve ove dažbine, koje ih očekuju ovim paketom propisa, kao i onim paketom propisa koji slede. Kao prethodni uslov za punjenje budžeta očekujemo oživljavanje privrednih aktivnosti i, u tom smislu, narod mnogo očekuje od donošenja zakona o privatizaciji, sa nestrpljenjem se očekuje da se krene putem oživljavanja privrede, da bi imalo iz čega da se zahvata za sve potrebe koje su budžetom predviđene. Sama najava ovih predloga mera i ovih propisa izazvala je reakciju u narodu i to u svim slojevima građanstva, kako kod radnika, tako i kod onih koji su nezaposleni, na prinudnom radu i oni očekuju da dobiju svoje zaposlenje, da ne pričamo o nezadovoljstvu penzionera, seljaka i drugih slojeva građanstva. Takođe, posebno treba obratiti pažnju na jednu kategoriju građana koji su, ni krivi ni dužni, postali socijalna kategorija, a to su građani koji su proterani sa svojih ognjišta, prinudno raseljeni i koji takođe moraju da dobiju svoje mesto u budžetu i da pozitivnim propisima njihov status bude regulisan, dok ne dobiju puno uposlenje. Prva stavka koju je premijer naglasio je štednja. Mislim da dolazi tek posle ovoga. Znači, treba štedeti na većini pozicija, a imamo u vidu to da je ova vlada obećala nezavisnom sudstvu, policiji, koja neće biti korumpirana, obećala je bolje plate u zdravstvu, školstvu itd. Realno gledano, da bi se to ostvarilo treba naći izvore. Teško da sa ovakvim prilivom sve to može biti zadovoljeno. Znači, praktično izazivamo i nezadovoljstvo kod ovih kategorija koje su na budžetu i koje očekuju da njihove plate budu redovno i u pristojnom iznosu izmirene. Kada je reč o zakonu o akcizama, tu bih samo kratko rekao kod tečnih goriva, smatramo da je trebalo izjednačiti akcizu za benzin - odnosno bez obzira na razliku u akcizi između benzina i dizela - i ostale derivate, koje treba adekvatno opteretiti ovim akcizama, kako bi se izbegle sve špekulacije koje su u stvari i bile uzrok za ovakav drastičan rez u ovoj oblasti. Predložio bih predsedniku Vlade da možda već u toku današnjeg dana ili do završetka ove sednice primi jednu delegaciju Privredne komore, koja je raspoložena da ujednom polučasovnom razgovoru da puno argumenata za sve ovo. I praktično, tada ćemo imati prvi put priliku da udruženje prometnika naftom, mislim pri Privrednoj komori, i ono je spremno da prihvati i veće obaveze, ali da se spreče sve špekulacije, loš kvalitet itd. Što se tiče prekida lanaca šverca itd, to je i ranije rađeno, uvek je to moguće u jednom momentu učiniti, tako da smatramo da je to jedna stvar o kojoj bi trebalo da se razgovara i da smo blizu rešenja. Što se tiče poreza na usluge, takođe smatram, a imamo i reakcije kod mnogih koji su do sada plaćali porez na usluge u iznosu od 10%, ova stopa je neprihvatljiva za mnoge, izazvaće silne reakcije. Uzmimo primer prevoznika i prevozničkih firmi. Većina prevozničkih firmi u Srbiji ima vozni park koji je star između 16 i 20 godina, a po svakoj voznoj jedinici ima veliki broj radnika koji su neka režija ili administracija i sigurno da, još plaćanjem ovog poreza, uz povećane dažbine na naftu i naftne derivate, teško mogu dalje obavljati svoju funkciju, teško mogu da izmire ovu obavezu i da isplaćuju plate radnicima. Tu smo blizu rešenja, a ono bi se našlo, možda neznatnim smanjenjem stopa ili prepolovljavanjem stope poreza na usluge, bar za oblast prevoza koji je u teškoj situaciji. Zahvaljujem se.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Garčević, a posle njega narodni poslanik Miomir Ilić.
Poštovani predstavnici Vlade, poštovani predsedniče, poštovani poslanici, počeo bih od nečega što me je sinoć obradovalo, a to je da je naš premijer Đinđić konačno posle dugo vremena priznao koliko ima zaposlenih u organima unutrašnjih poslova. Cifra je do sada bila 100.000, smanjila se juče na objektivnu i to me raduje. Ako je to početak delovanja istine, onda možemo svi biti u ovoj zemlji zadovoljni ukoliko i ministri prihvate sve to. Zašto? Otprilike je 14,5 hiljada zaposleno, onih koji izlaze na ulice, bar tako je sinoć bilo u Dnevniku. Ukupno je zaposlenih 25.000, a cifra od 100.000 smanjila se od predizbornih aktivnosti na svega jednu četvrtinu. Mislim da će to biti pomak da se radi u skladu sa pravnim aktima. Sa druge strane, uputio bih pitanje, da ne bude nedoumica, gospodinu Veselinovu. Dajte da raščistimo u vašem DOS-u šta je istina o veštačkim đubrivima i o cenama, kao i o mogućnostima da naše fabrike proizvode. Kažem - zašto? Vi znate da se provlači već nekoliko dana da je grupa koja je uvezla đubrivo uvezla ga je po većim cenama. Hoću da verujem da to nije tako, ali pošto to potiče od vaših, iz iste stranke, odnosno koalicije, onda mi daje pravo na sumnju. Eliminišite sumnju, jer je bilo dosta sumnji, kada se sumnja između stranaka, pa unutra iste stranke, a to ne vodi nikuda. Kada posmatramo deo vezan za ekonomiju, mogu da vam kažem da nezadovoljstvo pojavom ovih akata je ogromno u narodu. To nezadovoljstvo je objektivne prirode i mislim da sa ovakvom ekonomskom politikom nećemo daleko stići. U onome što bih odao priznanje Vladi jeste da je uspela da radničku klasu razjedini na 10, 12 i 13 sindikata. To joj svaka čast. Pa, može se pregovarati sa dva sindikata, 3 ili 5, a onda ćemo one po strani. To prethodna Vlada nije uspela i nije umela da uradi, da tako razjedini sindikate pa da lepše vlada. Hteo bih da kažem i sledeće - kaže se da su izdvojena ogromna sredstva za obrazovanje. Na papiru, da. Gledano koliko jedan čovek primi, ne. Reći ću vam da viša sprema ima 2.800 sada, računajući sa povećanjem od 35%, po ovom projektu dolazimo do cifre da ćemo stići na 3.800 i 3.900. Uzimajući u obzir šta se radi u lokalnim sredinama, lokalnu samoupravu sa svojim cenama koje su negde i do 10 puta povećane, ne vidim da će taj prosvetni radnik u septembru mesecu moći uopšte da preživi. To se isto odnosi na profesore. Oni kreću od 3.800 starta pa dalje. Prvi put smo ispod opštinskog proseka, ispod republičkog proseka. Prvi put visoka stručna sprema je ispod proseka svega. To nam govori da će se obrazovanje u narednom periodu naći još u težoj situaciji. Posmatrajući materijalni položaj, a obrazovanje nije samo plata, to je jedna vrlo bitna komponenta, odnosno materijalno učešće obrazovanja u delu koji pripada opštinama ne mogu da prihvatim, konkretno pravo u Sremskoj Mitrovici, srednjeg obrazovanja sa 4 i po miliona ili 4.600 u prošloj godini da ide na 5 i po. Ako kažemo da je inflacija bila 120%, ako smatramo da će biti po onome što vi dajete 30%, a što je sinoć Institut dao od 50 do 60%, onda se postavlja pitanje kako će moći da funkcioniše škola sa 31.000godišnje po odeljenju. Kada će cena struje porasti još daleko više, kada cena grejanja skače, jer je održavana, da to prihvatimo, na niskim granicama zbog ovoga ili onoga, i sada ćemo doći u situaciju da škole još više osiromaše u tom delu. Spreman sam da dokažem da materijalno to ne možemo izmiriti, jer tu ulaze i svi segmenti, putni troškovi radnika. Ko god hoće, mogu da sednem i da taj deo dokažem, da zaista to ne možemo prihvatiti. Ne radi se tu o rasulu i o nekom rasipanju, nego se zaista radi o domaćinskom poslovanju i taj deo nije dobar. Rekao bih i sledeće - ne mogu da prihvatim segment Bujanovca i dole. Voleobih da se ovde kaže dokle će to da traje. Da li to znači da će čitavu godinu Čović da bude sa ekipom u Bujanovcu? To nije dobro. Smatram da tim nerazvijenim opštinama .... [[žagor]] Molio bih Šešelja da dok ja govorim ćuti, ja sam vas lepo slušao, pa da i vi mene saslušate. Da se razumemo. Hoću da kažemda nam je potrebna informacija za koje je to vreme. Možda ne može tačno da se oroči, ali ipak tolike milione, to je veliko rasipanje. Što se tiče akciza i svega toga, mislim da u neke segmente nije trebalo ići. Molimvas da razmotrite da se porezi i na dečiju odeću, na udžbenike, na ono što čini đake, uvažite i da od toga oslobodimo našu decu. Hvala. (Poslanik Šešelj traži reč - replika, s mesta. U isto vreme predsednik Vlade traži reč.)
Reč ima predsednik Vlade, gospodin Đinđić.
Već nekoliko puta su pomenuti izdaci iz budžeta za Koordinaciono telo za opštine Preševo, Bujanovac, Medveđu i postavljeno je pitanje trošenja tog novca. Postoje pretpostavke, za koje mislim da nisu dobronamerne, da se taj novac koristi za finansiranje tog organizacionog ili Koordinacionog odbora, tog tela, koje se sastoji od predstavnika srpske Vlade, Savezne vlade i Vojske Jugoslavije. Taj novacje za bezbednost teritorijalne zone koja se proteže na dužini od 90 kilometara i na širini između 5 i 8 kilometara. Taj novac je novac za plaćanje specijalnih jedinica koje treba da deluju tamo, koje su u fazi formiranja i kroz ovaj budžet da se tom Koordinacionom telu da pravo da taj novac koristi, ali naravno u odluci Vlade Srbije, Vlade Jugoslavije, su i Generalštab Vojske Jugoslavije i MUP Srbije, organi kroz koje se odobravaju i kontrolišu ti izdaci. Ako me pitate da li je to dovoljno, kažem da to nije dovoljno. Ako me pitate koliko će to da traje, kažem vam da će trajati najmanje pet godina. Dakle, te se pare ne daju za opštine Bujanovac, Preševo, Medveđa. Te se pare daju za policajce, za specijalne namene u obezbeđivanju minimalnog stepena sigurnosti naše državne teritorije. Ako neko kaže da je njegova opština takođe zaslužila i takođe je nerazvijena, kažem mu da je bolje da se njegova opština ne nađe u takvoj situaciji da se iz posebnih sredstava u budžetu finansira bezbednost njegove opštine. To nije pitanje ni lokalne samouprave, to nije pitanje ni stanovnika tih opština. To je pitanje državnog interesa. To je deo teritorije od najvišeg značaja za našu državu, jer je u najvećoj meri ugrožen ovog trenutka u našoj državi i to su minimalna sredstva koja smo mi mogli da izdvojimo za finansiranje. Da to ne bi išlo kroz budžet, Ministarstvo unutrašnjih poslova, da ne bi u javnosti bilo da MUP Srbije koristi taj novac za svoje plate, mi smo doneli odluku da izdvojimo taj deo i zbog toga je on uređen posebno. U domen državne tajne spada način organizovanja tih službi. Ne bih voleo da mi moramo ovde pred javnošću sve to da obrazlažemo, ali ono što je važno da će i kroz Vojsku Jugoslavije i kroz MUP biti sprovedena kontrola trošenja tih sredstava i to će biti sredstva koja će biti korišćena samo za namenu bezbednosti u tom regionu. (Poslanik Šešelj, s mesta - Imam repliku na Garčevićevo izlaganje, pomenuo me je, nije dobro protumačio....)
Niste se javili na vreme. (Poslanik Šešelj, s mesta - Nije tačno, javio sam se odmah. Hoćete li mi dati reč?) Možete po Poslovniku, pa da date repliku, kako je već standardno [[Poslanik Šešelj - Dajte odmah repliku, pa da ne bih ....]] Ne, neću. Neću, jer nemate pravo. A za Poslovnik se javite. Da li tražite reč po Poslovniku? Koji član? Izvolite.
Vi vrlo dobro znate gospodine predsedniče, koji član, ako mi uskraćujete pravo na repliku.
Ne znam na koji član....
Gospodin Garčević je malopre izneo neku primedbu, ali on nije dobro razumeo moje reagovanje i zbog toga sam izašao. Nije bilo negodovanje na ono što je on govorio nego odobravanje i konsultovanje sa okolnim poslanicima u prilog iznošenja i dodatnih argumenata, a dodatni argumenti sastoje ...
Koji član Poslovnika, molim vas.
Vi kažite koji član, rekao sam da imam pravo na repliku jer je prethodni poslanik, koji je govorio, moje ime, (glasovi - 96) član 96., moje ime pomenuo u kontekstu koji ne odgovara činjeničnom stanju i moje reagovanje na pogrešan način protumačio.
Da li je član 96?
Je l( 96. stav 1.
Šta kaže grupa? Jeste član 96.
Šta - šta kaže, nemojte da vam učim napamet taj poslovnik. Ja sam glasao protiv tog poslovnika.
Dobro, izvolite.
Da li mi sada dajete....
Po članu 96. Poslovnika.
Da li mi dajete repliku?
Ne.
Ovde je, u ovom projektu budžeta, predviđeno 500 miliona dinara, kako je malopre Đinđić objasnio, za bezbednost u bezbednosnoj kopnenoj zoni. Poslove bezbednosti obavljaju vojska i policija. Čemu pare izdvojene od vojske i policije? Ko će o tome da odlučuje? Možemo li u Nebojšu Čovića imati poverenje da on raspolaže? Računao sam noćas, kad se odbiju nedelje, subote i državni praznici, on zapravo ima dva miliona dinara dnevno. Gde da potroši te pare? Ali, ne može nedeljom da koristi te pare, jer one su na računu, a ne može se virmanski plaćati. Ako on ne planira da te pare u gotovu uzme u svoje šake, u svoje džepove, u svoje kofere.
Molim vas da se držite teme, reklamirali ste Poslovnik.
Reklamirao sam Poslovnik i znam zbog čega sam reklamirao, a te dve minute mi nisu istekle, jer ja u te dve minute ne računam vaše prekide i moja objašnjenja u vezi tih prekida. Najbolje bi bilo da napustite, gospodine Đinđiću - gospodin Đinđić kaže da je najbolje da napusti. To je najbolje, izgubio je živce, neka napusti, to je dobra ideja. Ne znam gde ste vi došli, ovo je Narodna skupština, ovo nije nikakva žurka. Vi ste pokušali poslanike da sprečite da govore o budžetu i ono što ste izbacili na vrata, vraća vam se kroz prozor. Što se tiče ovoga što je gospodin Đinđić rekao po tom pitanju (Batiću, jesi li ti nešto nervozan, nisi nikoga uhapsio od jutros, pa si nervozan, vidim), ove pare ne mogu da se posebno izdvajaju iz budžeta organu koji nije stalni državni organ, nego je ad hok formirano telo, ili da ukinemo policiju, pa da Čović preuzme u svoje ruke sve pare predviđene za bezbednost zemlje. Koji su to bezbednosni poslovi koje će on sam finansirati tamo? I drugo, premijer Đinđić se poziva na razloge državne tajne. Tamo skoro svaki dan putuje Vilijam Montgomeri.
Gospodine Šešelj, rekli ste dva minuta, a ovo je četiri minuta, molim vas da završite sa izlaganjem, jer ako ne završite sa izlaganjem, vi kršite Poslovnik i vređate ovu skupštinu i ja vas molim da prekinete sa raspravom. Ako ne prekinete sa raspravom, biću prinuđen da vam oduzmem reč.
Šeta se sasvim slobodno, a juče ste uhapsili generala Ćurčića i jutros novine objavljuju da je general Ćurčić uhapšen zato što je odao državnu tajnu. Što niste uhapsili generale koji su pre 5. oktobra išli na dogovor sa Vilijamom Montgomerijem?
Gospodine Šešelj, ja vam oduzimam reč. Ima reč narodni poslanik Miomir Ilić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, u ime poslanika SPS-a čestitam građanima Srbije današnji dan, praznik državnosti Republike Srbije. Aktuelni premijer naše Vlade, gospodin Đinđić, u svom ekspozeu, 25. januara, u završnoj reči rekao je da je ovo vlada brzine, ekspeditivnosti, da nećemo lagati i da nećemo krasti. Pravu brzinu dala nam je ova naša vlada, koju smo mi birali kao narodni poslanici, da u roku od 5 minuta govorimo o paketu zakona, o šest zakonskih rešenja, za koja ova Srbija i te kako čeka i sluša nas, da kažemo šta ćemo mi dati u ovom prosperitetu, za koji nas nova vlast, naš novi parlament i nova Vlada u budućnosti predstavljaju. Pravu brzinu toga pokušaću sada za ovih četiri i po minuta da kažem, radi toga,da je druga reč u rečenici našeg premijera - ekspeditivnost - bila prava i da je ostvarena, mi bi tu ekspeditivnost imali, a posle mesec dana od izbora Vlade bismo imali paket zakona, koji bi prethodno objasnili Privrednoj komori Srbije, građanima Srbije i aktuelnim institucijama, koje treba da daju mišljenje, pa i Sindikatu, za koji je sinoć naš premijer rekao da su to galamdžije. Da bih mogao nešto da kažem o budžetu, kao i o paketu zakona, ja ću samo da izdvojim onaj deo koji govori o tome - šta je to najvažnije i šta je najbitnije. Najbitniji je budžet, a sastavni deo budžeta je Agrarni budžet. O predlogu budžeta mogu da kažem i dobre i loše strane. Dobre strane su pre svega to što je budžet, u odnosu na prethodni budžet iz prošle godine uvećan. Znači, dobre strane su proistekle iz toga što je predlagač, znači naša Vlada, predložila budžet koji u masi ima 341% više i zato što je smanjila način oporezivanja, ali visinu oporezivanja - o tome će da kažu građani, kada paket zakona bude u primeni. A negativne strane nabrojaću taksativno, jer je kratko vreme. To su pre svega debalansi u budžetu od 22 milijarde dinara, zatim nerealni planski pokazatelji budžetskih sredstava, a to je pre svega planirana proizvodnja društvenog proizvoda od 5% i planirana inflacija od 30%. Na ovim ekonomskim pokazateljima se zasniva i nerealnost budžeta. Iz tog razloga predlažem da se usvoji amandman jednog od poslanika, i da bi se bilansirali prihodi i rashodi da se te 22 milijarde dinara stave na prihodnu stranu, s tim da donacije od stranog faktora i od prodaje preduzeća, budu ubačene jedan novi segment, a to je akontaciona naplata štete od NATOagresora, koji je razrušio ovu zemlju i onemogućio da ovaj budžet bude onako kako to treba da bude. Naša Vlada dobija obavezu na ovaj način, stavljajući u prihodnom delu obavezu da od donatora, koji tek što nisu došli, ti isti donatori koji su razrušili sva naša postrojenja, uništili poljoprivredu i kapacitete, da imaju sada i obavezu da u ovom delu debalansa to urade i ostvare. O najvažnijoj stvari, a to je Agrarni budžet - o Agrarnom budžetu smatram da premijer, kada je u jučerašnjem govoru rekao da treba da budemo i ažurni, da treba da sarađujemo, smatra da treba da sarađujemo na takav način što treba nešto i da se usvoji od strane opozicije, a ja kao poslanik SPS-a bih smatrao da je najbolje da to ne bude usvojeno, jer narod već sada vidi da ovo što je predloženo, da mu se ne piše dobro. Iz tog razloga, da bi bili kooperativniji, smatram da Agrarnom budžetu treba da se posveti veća pažnja i da se izdvoje sredstva baš iz tog prihodnog dela, koji je u debalansu. Ako 22 milijarde dinara nije regulisano, onda može da bude i 30% u Agrarnom budžetu više nego što je planirano. Iz tog razloga podneću određeni broj amandmana, pa ću to da obrazložim. U svakom slučaju, Vlada koja se poziva na poljoprivredu i građane koji žive od poljoprivrede, a ne žive samo građani od poljoprivrede, živi i industrija, živi pre svega prehrambena industrija, i ostale industrije koje prate to, kako ćemo da razvijamo metalski kompleks, ukoliko ne krene investicija? A gde će da krenu investicije - investicije treba da krenu tamo gde imamo mi naše blago, a naše blago su u ovoj zemlji pre svega tri segmenta: jedan segment zemlja, drugi segment šuma i treći segment voda. Ko u to ne veruje, može da se uveri i neka pita ove građane.
Reč ima Milutin Prodanović, a posle njega narodni poslanik Rade Bajić.
Poštovana gospodo narodni izabranici, poštovano predsedništvo, gospodo ministri i gospodine predsedniče Vlade, ovaj budžet jeste restriktivan, ali jasno odvaja fiskalnu od socijalne politike. Takođe, on jeste i u debalansu sa 22 milijarde dinara deficita, ali je taj deficit jasno prikazan i vidljiv. On je predočen svima nama ovde pre usvajanja. Predočeni su i jasni izvori odakle će se ovaj deficit popuniti. Ovim budžetom je Vlada obratila pažnju i na najsiromašnije građane Srbije, jer će se zaštita ugroženih slojeva društva sprovoditi kroz Fond za socijalnu pomoć. Praktično, on predstavlja prvi korak ka finansijskoj stabilnosti. Vlada i resorno ministarstvo imali su razumevanja za probleme u komunalnim delatnostima, gde su usvojili predlog Odbora za finansije, da komunalne usluge ostanu neoporezovane do 31. decembra ove godine. Ovaj budžet ima, svakako, i svoje manjkavosti, koje se uglavnom ogledaju u relativno većim stopama poreza na usluge i činjenici da je i sama Vlada predložila neke amandmane na sopstveni budžet, pogotovo u delu paketa o akcizama. Za ostale stvari ja ću se javiti za reč u raspravi u pojedinostima, ali ima jedna primedba za ovu gospodu koja kritikuju budžet, a pravili su ranije budžete. Ja ću podsetiti da nemamo kratko pamćenje i sećamo se kakvu ste politiku vodili. Ova jedna novčanica predstavlja četiri vaša budžeta u nominalnom iznosu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Rade Bajić, a posle njega narodni poslanik Toma Bušetić.
Gospodine predsedniče, gospodo ministri, poštovani poslanici, onog momenta kad sam dobio materijal za ovu sednicu Narodne skupštine Republike Srbije smatrao sam da će prva tačka biti - Izveštaj ili Zakon o budžetu za 2000. godinu. To je jedna od osnova kada se pravi budžet za narednu godinu da bi se sagledali neki uporedni elementi i da bi se moglo planirati. Međutim, do toga nije došlo. Jedini razuman razlog što se nije stavilo izvršenje budžeta prethodne godine je to da se ne zaustavi ona halabuka koja je govorila gde su sve pare odlivane i na koje su namene ili nenamenski trošene. Izvršenje budžeta govori da svaki račun i svaki podračun ima tačno u jedan dinar gde je potrošen. Prema tome, sve bi te priče prestale da je ovo izvršenje budžeta bilo na ovoj sednici. Što se tiče Predloga zakona o budžetu za 2001. godinu, ima nekoliko elemenata koji nisu dozvoljavali da se ovaj budžet može usvojiti. Prvo, gde je konsolidovani bilans, da vidimo koliki se društveni proizvod predviđa, da vidimo kolika će to biti javna potrošnja? Poznato je, javna potrošnja nam izleti ili se izmakne i pređe 50% i onda je katastrofa. Ne vidim i nisam znao do sada da se može planirati, kad je u pitanju državni budžet, da rashodna i prihodna strana ne budu jednake. Juče predsednik Vlade reče - "jednačina mora imati levu i desnu stranu koje moraju biti jednake". Tačno je tako. Ovde je isplanirano, praktično planiran je gubitak od 22 milijarde. Pošto država ne može imati gubitak, to praktično znači da je planirana inflacija u tom iznosu. Ako dodamo budžete javnih preduzeća, pa budžete fondova koji će sigurno biti deficitarni, deficitaran budžet znači da je planirana inflacija, i samo možemo očekivati eksploziju ili spiralu inflacije. Ona se može sakriti mesec, možda i dva, ali posle toga ne može. Kada je reč o samom budžetu, tamo stoji nekoliko stavki koje jednostavno moramo prokomentarisati. Predsednik Vlade je prokomentarisao 500 miliona. Mogu da prihvatim i za državnu tajnu i bezbednost tog područja. Istovremeno, pitam se, milijardu i 500 miliona je predviđeno za Kopnenu zonu bezbednosti. Mislim da se u tim sredstvima moglo planirati ovo, a ne za Koordinaciono telo, jer smo mi svi kad smo to pročitali, pomislili - šta će Čoviću 500 miliona? Da drži konferenciju za štampu i dezavuiše javnost. Međutim, mogu da prihvatim određena sredstva i znao sam da se moraju za tu zonu obezbediti sredstva, jer tako situacija nalaže. Ministar Đelić reče - "sve je čisto i sve je jasno kao suza, svaki dinar se zna gde ide". Neće baš biti tako. U rashodnoj strani ima nekoliko stavki koje uopšte nemaju osnovu ni u zakonskim propisima. To su: Fond za tranziciju i fond od četiri milijarde, to je subvencija privrede. Zakonski nema podloge za ta dva fonda. Međutim, to je ostavljeno Vladi ili samom ministru da raspolaže. Građani i poslanici neće znati gde to ide. Zatim, Fond za razvoj od 500 miliona, zaista je izuzetno nizak ili, bolje reći, nije ga trebalo ni planirati. To je oko 15 miliona maraka i to treba da podigne jednu ozbiljniju fabriku da počne da radi. Dakle, ako smo rekli da je neprihvatljivo da se planira budžet sa deficitom unapred, ko će to da trpi na rashodnoj strani? Svi korisnici budžeta će jednostavno znati koja im cifra pripada. Sa tom cifrom će krenuti u svoje planove i ostaće na kraju neki kratkih rukava. Ko garantuje da će donacija doći u tom iznosu. Mislim da neće uopšte doći. Ili, da će se privatizacijom doći do određenih sredstava, a treba nakupiti 22 milijarde. Zatim, ostavljeno je sedam milijardi, čini mi se da tamo kaže za železnicu i putnu privredu. Jednostavno se ne zna koji procenat pripada kome. Železnica može planirati sebi sedam milijardi, putna privreda može planirati sebi sedam milijardi, a u rukama ministra Đelića je da odredi ko će koliko dobiti, a oni neće unapred znati šta dobijaju. Što se tiče poreske politike, ona mora biti obojena socijalom. To je u svakoj zemlji. Jednostavno, mi smo pokušali amandmanima da ukažemo na ovakav namet. (Predsednik: vreme.) To je ono zbog čega je meni zaista neprijatno kad me neko opominje za vreme. Verujem da je i vama, predsedniče, neprijatno, ali šest zakonskih projekata svesti u pet minuta i reći da ukažemo ili da pomognemo na njih, je zaista nemoguće uraditi. Hoću da kažem samo nešto o porezima. Dakle, to je sad jedan harač od 17 + 3 = 20% - porezi na promet usluga. Čujem da su odloženi do 2001. godine. Porez na promet usluga bi jednostavno uništio komunalna preduzeća. Pojedina preduzeća i nemaju ekonomsku cenu. Praktično, ne mogu da izmire obaveze prema dobavljačima, a naplata je, recimo 40-50% za mesec, znači, polovinu zdravog novca moraju dati odmah za porez, a sa onom polovinom mora funkcionisati preduzeće. Dobro je što je odloženo do 2001. godine, ali nije dobro što će se nastaviti tada, jer dok se god ne konsoliduju javna preduzeća, dok ne stanu na noge da mogu sama investirati u svoje investicije, dok građani ne budu u prilici da mogu izmirivati svoje obaveze, porez na promet usluga se jednostavno mora zaboraviti. (Predsednik: ja vas molim da privedete kraju.) Mnogo je nameta građanima. Jednostavno, oni će osetiti već od 1. aprila da neće moći snositi sve ove namete. Velika je greška što je pet minuta dozvoljeno da se kaže. Socijalistička partija Srbije je zaista prišla svakom zakonskom projektu maksimalno ozbiljno, stručno, profesionalno i, pre svega, domaćinski. Mislim da će pojedini amandmani pokazati, čak je Vlada neke predložila kao svoje, da se pomogne i da se smanje ovi nameti i da se pomogne da se ovi materijali zaista dovedu u situaciju da budu relativno dobri. Hvala.
Pre narodnog poslanika Tome Bušetića, ima reč predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. (Treće javljanje.)
Dame i gospodo narodni poslanici, kako je kontradiktoran ovaj tekst zakona o budžetu Republike Srbije može se videti iz sledećih pokazatelja. U razdelu MUP-a za Kopnenu zonu bezbednosti je predviđeno milijardu i 500 miliona dinara. Kopnena zona bezbednosti se proteže od Plava do Preševa, od albanske do makedonske granice, uz administrativnu granicu Kosova i Metohije. To su sredstva koja su predviđena u razdelu 5 MUP-a, a gde im je i mesto. Pretpostavljam, pošto dobronamerno pristupamo analizi ovog budžeta, da zaista toliko para treba i da će ih naša policija na najpametniji način utrošiti, s druge strane iz saveznog budžeta će se finansirati delatnost vojske u istoj zoni. Čemu onda posebno 500 miliona za Nebojšu Čovića i njegovo koordinaciono telo za samo tri opštine. Pogotovo kada imamo u vidu da je za celo Kosovo i Metohiju predviđeno svega 80 miliona, a skoro 81 milion. Naravno, pare se ne troše na celom Kosovu i celoj Metohiji. Pare se troše u opštini Kosovska Mitrovica, Zubin Potok, Zvečan, Leposavić, Štrpce i delovima opština Orahovac, Peć, Obilić, Priština, a posebno područje Gračanice, u srpskim selima na području Gnjilanskog okruga, pored Vitine, Kamenice, Novog Brda itd. Za sve te opštine i delove opština svega 80 miliona, a ovamo za samo tri opštine 500 miliona. Nema programa, čak nema ni programa kako će se te pare potrošiti. Kod svih drugih budžetskih korisnika postoji ta obaveza. Kada je Vlada sačinjavala budžet, a već sam to iskustvo stekao u praksi, prvo su sva ministarstva pravila program, a pretpostavljam da je to tako bilo, program obaveza, pa treba im za plate toliko, za materijalne troškove toliko, treba da se finansira to, to i to, a na kraju se izvede saldo koliko novca, unese se u predlog budžeta. Ovde nema ništa. Samo na lepotu Nebojše Čovića, na njegovu pamet, na njegovu želju da se što lakše dočepa što veće sume novca. Niko živ ne zna kako će se taj novac koristiti. Nema tu nikakvih tajni. Vama tamo NATO pakt sve određuje. Vilijam Montgomeri lično. Da li vi mislite da Nebojša Čović čuva neku tajnu pred Vilijamom Montgomerijem. To mogu biti samo tajne pred srpskim narodom. Sećate se da je Nebojša Čović obmanuo narod u pogledu onog sporazuma koji je postigao, koji sada naziva izjavom ili kako je već naziva.
Molim vas da se držite teme.
Držim se teme, reč je o ovih 500 miliona dinara, gospodine predsedniče, da to padne u Čovićeve ruke, a ja govorim da je nepodoban onaj kome su pare namenjene, da mu se bez ikakvog razloga, bez ikakve podloge, bez ikakvih argumenata kojima bi se to potkrepilo, da onako, kao sa neba 500 miliona dinara. On je obmanuo našu javnost u pogledu povlačenja teškog naoružanja. Pa je informacija stigla sa više dana zakašnjenja, pa je posle bio ljut na redakciju lista "Svedok", koja je prva obavestila javnost da se povlači teško naoružanje. Mi smo tamo ušli u američku mašinu, mašinu NATO pakta, a kakva nam sve iznenađenja priređuju, to će se videti. Kada su priredili Makedoncima, čija ih je Vlada onoliko, 10 godina služila, a pogotovo šta tek nama spremaju, možemo samo da razmišljamo. Ne može se tako lako dati 500 miliona dinara, kada te milione treba oteti od sirotinje. Kada treba oporezovati ono što je najneophodnije za život i kada znamo da nam je Vlada već upetostručila cenu struje u odnosu na septembar mesec, a najavljuje i dalje da će struja poskupljivati dok stigne nivo pet, šest dolarskih centi za kilovat, a što je srednja evropska cena. Lako je dizati cene, ali je teško nahraniti sirotinju. Sirotinja se ne može nahraniti, ako sam Nebojša Čović može tako lako 500 miliona dinara, po svom nahođenju da troši, kako mu je drago. Koliko je još ostalo Srba na Kosovu, oko 100 hiljada kažu.
Vreme.
Za tih 100 hiljada Srba samo 80 miliona dinara, a za Nebojšu Čovića i njegove hokus pokuse, njegove rasprodaje srpskih interesa 500 miliona, da mu se nađu. Kada bude reč o mom amandmanu, ja ću vam to potkrepiti i sa obrazloženjem na 19 gusto kucanih strana i 26 strana dokumenata da vidite čemu je sve sklon Nebojša Čović, kako je otimao pare od države, kako je pljačkao, kakve se sve afere kriju iza njegovog imena, pa vi još jednom razmislite može li se takvom čoveku poveriti 500 miliona.
Reč ima predsednik Vlade, gospodin Đinđić.
Meni je zaista žao što nešto što ne bi trebalo da bude tema za spor i kontraverze, a to je bezbednost u našoj zemlji, što postaje predmet jeftine demagogije i sejanja dezinformacija. Naročito za neodgovorne ljude je tipično da baš na onim temama, koje iziskuju posebnu pažnju i posebno pažljiv tretman, da se onda tu kreće sa najvećim proizvoljnostima i stvarima koje su netačne. Ova tema je osetljiva, ne samo zbog težine situacije u toj zoni, nego i zbog međunarodnog značaja, i zbog pažnje koju ceo svet usmerava na to. Ovakav način tretmana te teme u parlamentu Srbije zaista ne služi na čast, pre svega onima koji tu temu na taj način tretiraju. Dakle, nema vojske u Kopnenoj zoni bezbednosti od albanske do makedonske granice po Kumanovskom sporazumu koji je potpisala Vlada, čiji je član bio gospodin Šešelj, našoj vojsci nije dozvoljeno da bude u toj zoni od 5 kilometara, nego samo policija može da bude u toj zoni. (Tomislav Nikolić, s mesta:"Lažeš"). Tako da u ove troškove ne ulazi nikakav dodatni trošak Vojske Jugoslavije, Vojska Jugoslavije nema pravo da bude u Kopnenoj zoni bezbednosti. Drugo, nije tačno i potpuna je dezinformacija i zlonamerna dezinformacija da Nebojša Čović raspolaže tim sredstvima, a uopšte da je Nebojša Čović bilo kakva povlašćena ličnost. Ja sam rekao da se tu radi o koordinacionom telu, u kome su predstavnici Savezne vlade, u kome su predstavnici Vojske Jugoslavije, u kome su predstavnici Republičke vlade, a u ime Republičke vlade i u tom koordinacionom telu je Nebojša Čović, koji jeste predsedavajući tog koordinacionog tela, ali odluke u zavisnosti od karaktera odluka donose se u organima koji su zakonom i Ustavom nadležni da te odluke donesu. Vlada je osnovala, dala saglasnost za osnivanje tog koordinacionog tela i napravila je poseban program Vlade za korišćenje tih sredstava, a u članu 12. Zakona o budžetu je definisano to pravo. Tako da se tu ne radi ni o kakvom davanju novca nekome na slobodno trošenje, definisan je jasan program koji ne može, zaista, da se u dnevnim novinama objavi zbog osetljivosti teme. Na osnovu tog jasno definisanog programa troše se ta sredstva. Ta sredstva će biti kontrolisana, ne samo od strane Vlade Republike Srbije, nego od strane svih učesnika u tom koordinacionom telu, a to su svi zvanični predstavnici države Srbije i Jugoslavije, koji postoje i koji su nadležni za to. Što se tiče razlike u budžetu, delu budžeta koji se koristi za tu regiju, za te tri opštine, a to je zbog toga što je stanje bezbednosti tu mnogo lošije, nego na drugoj dužini te teritorijalne zone bezbednosti, koja je dugačka možda 300 kilometara, a možda i 350. Taj deo koji je kritičan je 80 kilometara. Tu su potrebne specijalne mere bezbednosti i one su dodatne, uz sve ono što MUP Srbije je inače dužan da obezbeđuje, a što inače i čini. Meni je žao što ne možemo da govorimo i o Kosovu kao jednoj takvoj zoni bezbednosti, gde bi država Srbija ulagala novac. Država Srbija preko svog budžeta može da plaća policiju. Na Kosovu i Metohiji nema policije Republike Srbije. Pitajte gospodina Šešelja zašto je nema. Pitajte gospodina Šešelja i njegovu vladu kako se desilo da na Kosovu i Metohiji imamo samo Srbe, a nemamo srpsku vladu i srpske institucije. Mi bi kao srpska vlada rado u ovom budžetu izdvojili znatan iznos sredstava za aktivnosti države na teritoriji Kosova i Metohije, da su nam oni koji su državu vodili do decembra meseca ostavili takvo stanje da je to moguće. Međutim, danas na Kosovu nema srpske vlade. (Tomislav Nikolić, s mesta: Gde si bio, izdajniče?) Gde ste vi bili koji ste sačuvali tu državu? Hvala bogu da je više ne čuvate, jer ovoliko koliko je ostalo i to biste rasprčkali šta ste sa njom do sada uradili.
Replika, gospodin Šešelj.
Srpske vojske i srpske policije sada nema na Kosovu i Metohiji zato što su Kosovo i Metohiju okupirali saveznici Zorana Đinđića, oni isti koji su finansirali njegov dolazak na vlast u Srbiji, koji su dali 300 miliona dolara. Vi ste, dakle, gospodine Đinđiću pobedili zajedno sa NATO-paktom, samo vas uveravam da ste privremeno pobedili. To je jedna izgubljena bitka za srpski narod, ali ne i konačni ishod borbe. Dok ste vi ovde i vaša vlada NATO-pakt vlada celom Srbijom. NATO-pakt i ovaj budžet odobrava i NATO-pakt je rekao Nebojši Čoviću da treba 500 miliona, jer Nebojša Čović voli 500 miliona. Vi govorite da ima neki tajni program pred Narodnom skupštinom. Taj je program tajna za Narodnu skupštinu, ali za Vilijama Montgomerija nije tajna, jer ga je on lično i pisao. Vojska Savezne Republike Jugoslavije je ušla u Kopnenu zonu bezbednosti i videli smo na televiziji i već je uhapsila 20 ili 30 naoružanih albanskih terorista. Vojska je ušla i u zonu bezbednosti 5 puta 5 kilometara prema makedonskoj granici, kombinovana jedinica vojske i policije. Vojne jedinice koje u tome učestvuju moraju se finansirati iz saveznog budžeta. Tamo gde komanduje maršal Nebojša Čović, tamo se desi da šiptarski teroristi uhvate dvojicu zalutalih policajaca iz Sedmog bataljona. Dok nije bilo Nebojše Čovića bilo je pogibije policajaca i vojnika, ali se nije desilo da vojnici zalutaju na terenu. Neko ko ne zna ni strojevi korak, poput Nebojše Čovića, da komanduje specijalnim jedinicama, to sigurno ne ide. Znam sve i zato ste vi toliko i besni. Što se tiče Nebojše Čovića, on je našu vojsku i policiju, naše generale nazvao psima rata i počeo da vodi kadrovsku politiku u armiji. General Lazarević, koji ima ogromno ratno iskustvo i koga svi časni ljudi u ovoj zemlji poštuju kao izuzetno sposobnog oficira, kome ne može ni jedna mana da se pripiše, ni jedna afera, ništa ružno, on je jednostavno skrajnut da bi komandu nad specijalnom jedinicom van ovlašćenja komande Treće armije Prištinskog korpusa preuzeo Nebojša Čović i Nebojša Čović da povuče teško naoružanje armije i da izvršava naloge NATO-pakta i Vilijema Montgomerija. Čovek koji je naše generale nazvao psima rata ne bi smeo da bude član vaše vlade, gospodine Đinđiću, bez obzira da li se vi slažete sa njegovim mišljenjem ili ne. Vi se možda slažete, ali niste još javno izrazili [[Predsednik: Tri minuta za repliku je isteklo.]] Završavam. Možda vi mislite isto kao Čović, ali Čovića morate da se otarasite, jer je javno izrazio mišljenje da su naši generali psi rata. Naši generali, od kojih je većina časnih ljudi, sposobnih, hrabrih, koji su pokazali NATO-paktu da Srbija još ima vojsku sa kojom se može ponositi i naša vojska nije ponižena. Sve druge partije su bile za okupaciju Kosova i Metohije osim Srpske radikalne stranke, a glasanje je bilo u ovom parlamentu. Vlada Srbije nikada nije odlučivala o prihvatanju plana Černomirdin - Ahtisari, nikada se nije saglasila sa okupacijom Kosova i Metohije. Saglasili su se vaši sadašnji koalicioni partneri iz Savezne vlade, iz SNP-a i Narodna skupština Srbije, gde su srpski radikali bili preglasani.
Reč ima gospodin Batić.
Dame i gospodo narodni poslanici, možda je postojeći predlog budžeta restriktivan, skroman, možda ne pruža velike nade, možda se mora stezati kaiš, nažalost to je tako, jer smo zatekli praznu kasu, jer kasa bivšeg režima i bivše vlade nije bila u ovoj zemlji, nego je bila na Kipru, u Libanu, u Singapuru, u Kini, svuda je bila kasa, ali nije bila u Srbiji i svaki dan se otkriva iz dana u dan. Zbog toga će naravno mnogi morati da snose odgovornost, zato što su pare ovog naroda izneli u beli svet, milijarde dolara. Mislim na one koji su odlučivali o tome gde će biti pare iz bivše kase. Ima ih, saznaće se i naći će se na mestu gde se utvrđuje odgovornost. Dame i gospodo,ukupni prihodi budžeta Republike Srbije za 2000. godinu utvrđuju se u iznosu od 28 milijardi i 930 miliona dinara. Deo prihoda iz člana 1. ovog zakona u iznosu od samo 80 miliona prenosi se na Autonomnu pokrajinu Kosovo i Metohiju.To je predlog budžeta za prošlu godinu, predlog koji je obrazložioNarodnoj skupštini tadašnji ministar finansija gospodin Borislav Milačić, isti onaj koji je odgovoran za prodajuu bescenje kuće Slobodanu Miloševiću u Užičkoj ulici. Ministar finansija prodavao bagatelno kuću predsedniku Savezne Republike Jugoslavije. To je vaša briga o finansijama. O Kosovumislim da nikada ne bi smeli da pričaju oni koji su dozvolili da budu u vlasti i u vladi onda kada je nad Kosovom izgubljen suverenitet,onda kada je Kosovo okupirano. Neki su se zaklinjali da kada strana čizma stane na svetu srpsku zemlju Kosovo oni nikada više neće ući u Republičku vladu. Naravno,pas laje, a vetar nosi. Ništa od svega toga nije bilo i dogodilo se to što se dogodilo. Što se tiče koordinacionog tela, ono je zajedničko telo Republičke iSavezne vlade. Ono je uspelo jednom mukotrpnom strategijom, jednom dobrom politikom, upornošću, diplomatijom da korak po korak vraća izgubljeni deo suvereniteta Republike Srbije, a taj suverenitet bio je izgubljen u Kopnenoj zoni bezbednosti. Ona će za nekoliko dana u celosti biti integralni deo Srbije i Savezne Republike Jugoslavije, pod punim suverenitetom ove zemlje. Ako bog da, onda dolazi red na Kosovo i vraćanje izgubljenog suvereniteta na Kosovu.
Gospodine Šešelj, daću vam reč po Poslovniku. Budete li odmakli od teme oduzimam vam reč i prekidam sednicu.
Po članu 96. Poslovnika, ukoliko se narodni poslanik u svom izlaganju na sednici Narodne skupštine uvredljivo izrazi o narodnom poslaniku iz druge poslaničke grupe, navodeći njegovo ime i prezime ili funkciju - to nije bilo, odnosno ako pogrešno protumači njegovo izlaganje, to je bilo, narodni poslanik na koga se izlaganje odnosi ima pravo na repliku. Vi mi niste dali reč iako je ovde gospodin Batić izneo neistinu, da je prethodna Vlada ostavila praznu blagajnu.
Ja vam i dalje nisam dao reč, dok ne odlučimo da li imate pravo na repliku.
Samo da obrazložim svoje, u okviru dva minuta, pa vi stavite na glasanje.
Ne, ne, ne, pre toga moramo da odlučimo da li imate pravo na repliku. Gospodine Šešelj, nisam vam dao reč da replicirate.
Prethodna Vlada je ostavila u Fondu za razvoj 100 miliona maraka na računu Beogradske banke.
Ja vam reč oduzimam. Gospodine Šešelj, ja sam vam reč oduzeo. Gospodine Šešelj, ja vas molim da napustite govornicu. Oduzeo sam vam reč. Prekidam sednicu. Sa radom nastavljamo u 12,40 časova. [[Nastavak rada posle pauze - 12,50.]] Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da nastavimo sa radom. Moramo prvo da utvrdimo da li imamo kvorum potreban za rad. Molim vas da postavite svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Nastavljamo sa zajedničkim načelnim pretresom. Izvolite gospodine Ivkoviću, reklamirate Poslovnik.
Poštovani gospodine predsedavajući, dame i gospodo poslanici, ukazujem na povredu Poslovnika, član 98. a u vezi člana 106. i 98. stav 5. Član 98. kaže - govornik može da govori samo o pitanjima koja su na dnevnom redu. Niko ne može prekidati govornika niti ga opominjati osim predsednika Narodne skupštine u slučajevima predviđenim u ovom poslovniku. Član 106. kaže - da se odredbe ovog poslovnika o radu na sednici Narodne skupštine primenjuju i na sve druge učesnike na sednici pored narodnih poslanika. Član 98. kaže - da predsedniku Vlade predsednik Narodne skupštine daje reč kada je zatraži, na njega se ne odnosi ograničenje u pogledu vremena izlaganja, a ostalim članovima Vlade predsednik Narodne skupštine daje reč kada je zatraže, a njihovo izlaganje može trajati dva puta duže. Samo da ponovim dagovornik može da govori samo o pitanjima koja su na dnevnom redu. Mi smo imali priliku da je predsedavajući sa punim pravom dao reč i predsedniku Vlade i ministru u Vladi Republike Srbije, ali je činjenica da su se i predsednik Vlade i ministri Vlade Republike Srbije u svojim izlaganjima udaljili od teme ove sednice. Tema ove sednice jeste budžet. Tema ove sednice jeste rasprava o 500 miliona dinara koji se dodeljuju Koordinacionom telu, koji su deo budžeta, tema jeste u tome da mi ovde u Narodnoj skupštini nismo ni reč govorili, imali prilike da govorimo o tome šta se događa na jugu Srbije, ko je dao ovlašćenja da se na takav način postupa i osnovno je pravo građana Srbije da se u najvišem organu ove zemlje razgovara o osnovnim kriterijumima i pravcima ponašanja Vlade Republike Srbije, njihovih predstavnika, kada je u pitanju jug Srbije. Što se tiče izlaganja gospodina Batića, mogu samo da kažem da ono ukazuje, daleko od teme budžeta, na jednu neverovatnu nameru da se pod prinudnu upravu stavi zakonodavni sistem ove zemlje.
Na žalost, vašu primedbu mogu samo da potvrdim, da kao predsednik ove skupštine ne mogu, nisu takve okolnosti, da mogu da u potpunosti primenjujem sve odredbe Poslovnika o radu Narodne skupštine i da ih dosledno primenjujem. To iskreno priznajem. Međutim, okolnosti su takve da većina narodnih poslanika i većina onih koji staju za govornicu Poslovnik krše. Striktno primenjivanje Poslovnika bi praktično značilo, isterano do kraja, udaljavanje većine poslanika iz skupštinske sale. U takvim okolnostima činim što mogu, uz stalne molbe narodnim poslanicima da pomognu da se rad na sednicama odvija u skladu sa Poslovnikom. (Poslanik Šešelj - povreda Poslovnika.) Izvolite.
Gospodine predsedniče, veoma je loše kada se vi obraćate Narodnoj skupštini i kažete da nije moguće primeniti Poslovnik doslovno. Znate, Poslovnik je jedna vrsta zakona. Nema baš pravnu snagu zakona, po pravnoj snazi je vrlo blizu zakona. Pametna vlast kada donosi zakone vodi računa da ti zakoni nisu previše restriktivni, jer ni jedan suviše restriktivan zakon ne može da se primeni.
Molim vas da se držite tačke dnevnog reda i istaknete koji član Poslovnika je prekršen.
Duh Poslovnika ste prekršili, jer ste ovde rekli pred svima da niste u stanju da primenite Poslovnik...
I sada bi striktna primena Poslovnika zahtevala da vam ponovo oduzmem reč i udaljim vas iz sale. Međutim, to zadovoljstvo vam neću priuštiti i pustiću vas da govorite onoliko koliko smatrate da je potrebno....
Ne, neću duže od dva minuta, gospodine predsedniče, pod uslovom da mi ne isključujete struju.
Izvolite.
To što imate teškoća sa primenom Poslovnika znači da je Poslovnik suviše restriktivan. Vi ste na jedan način suzbili prava opozicije da se izrazi do kraja za ovom govornicom i da maksimalno kritikuje vlast, koliko koristi potrebu i koliko vlast treba kritikovati, jer je to suština opozicije i svrha postojanja opozicije, i onda se čudite što opozicija traži vaše slabe tačke i slabe tačke u Poslovniku i gubimo mnogo više vremena nego što bismo gubili da Poslovnik nije ovako restriktivan i da svi ljudi mogu da kažu ono što žele. Danas ne bi bilo 400 amandmana da je svaki poslanik za 10 ili 15 minuta mogao da kaže ono što misli, ako uopšte želi da govori o svakom od ovih zakona. A, vi 6 ključnih zakona pod jednu raspravu, pa svima 5 minuta, i onda se čudite što imate problema sa sprovođenjem Poslovnika. Razmislite šta je dovelo do tih problema.
Ja uopšte nisam izrazio čuđenje. Reč ima narodni poslanik Toma Bušetić.
Uvaženo predsedništvo, uvaženi narodni poslanici, opredeljenje Vlade Srbije u sprovođenju ekonomske politike zasniva se na projekciji realnog rasta društvenog proizvoda za 5% i realnog rasta plata za 5%. Sve ovo je u direktnoj suprotnosti sa velikim najavama nove vlasti da će njihovim dolaskom obezbediti značajan rast društvenog proizvoda i da će plate duplo realno porasti. Naravno, od ovoga nema ništa. Bila su to samo prazna izborna obećanja, kao što nema ništa ni od onih najavljenih 6 milijardi dolara koje treba da stignu samo da DOS-ovska vlast osvoji vlast u Srbiji i Jugoslaviji. Ako se po jutru dan poznaje neće biti ništa ni od onih planiranih 5% rasta društvenog proizvoda ni od 5% rasta realnih plata. Jer, u proteklih 6 meseci DOS-ovske vlasti sve je gore nego što je bilo pre 5. oktobra. Gore je i na ekonomskom planu i u oblasti socijalne politike i na državnom planu. Kada je reč o ekonomiji i socijalnoj politici od 5. oktobra cene su podivljale. Tako na primer sada je šećer porastao za 300%, mleko za 240%, ulje za 180%, hleb za 60%. Poskupela je struja, grejanje, komunalne usluge i najavljuju se i nova poskupljenja. Novom poreskom politikom, kojom se oporezuje sve i svašta, pa čak i dnevne novine ovih dana rekoše - samo vazduh ne, sve će ponovo poskupeti i životni standard širokih slojeva stanovništva srozaće se još više. Zato mi tvrdimo da će ovaj budžet i čitav paket poreskih zakona biti inflatoran, sa daleko većom stopom inflacije od one o kojoj govori nova vlast i predlagači. Teret te nove ekonomske politike podneće oni koji imaju najmanje, jer je poreska politika upravo tako koncipirana. Poreska politika nema nikakvu selekciju. Sve ide po istoj stopi. I za najluksuzniju i robu široke potrošnje. Ista stopa je i za kompjutere i za dečiju odeću i za luksuzni nameštaj i za lekove i ostale najnužnije potrepštine. Siva ekonomija, po mišljenju nas u SPS, ne samo da se neće eliminisati, već će se novom poreskom politikom i ekonomskim merama duplirati. Posebno je zanimljivo što će visina ubranih sredstava u budžetu za 2001. godinu biti na nivou 94. i 95. godine, a to je negde cirka oko dve milijarde dolara. Kako objasniti građanima da posle toliko godina, znači u vremenu kada smo se otvorili prema svetu, kada smo ušli u sve međunarodne organizacije, forume, institucije, da taj nivo bude isti kao u vremenu kada smo bili okovani sankcijama, embargom, ratnim vihorom i mnogim drugim nedaćama. Objašnjenje je prosto. Mi smo uzsva ograničenja poseban akcenat stavljali na pokretanje proizvodnje i tih godina, 94, 95. i 96. proizvodnja je stalno rasla. Sadašnja vlast proizvodnju i njenu konsolidaciju skoro da i nije pominjala. Pokretanje proizvodnje i rast društvenog proizvoda najvažniji je uslov boljeg života građana i ne može se nadomestiti nikakvom radikalnom poreskom politikom, niti bilo kakvim donacijama. S druge strane, svet se otvorio prema nama samo u delu da na najbrži način odvoji Kosmet od Srbije, da bi se ubrzao proces otcepljenja Crne Gore i otvorilo pitanje Bujanovca i Preševa, ali i neka druga pitanja, kao što je pitanje Vojvodine, pa čak i Sandžaka. Ovih dana je zasedalo neko narodno veće ili narodni pokret Sandžaka i traži da Sandžak bude posebna regija u Jugoslaviji, peta otprilike, a Beograd je tu otprilike distrikt, tako su oni izjavili, tako je štampa prenela. Za nas je neprihvatljivo da budžet bude neusklađen, odnosno prihodi i rashodi. Rashodi 129 milijardi, a prihodi 107, projektovan deficit od 21 milijardu, ili 22 bolje reći, treba nadomestiti privatizacijom, donacijama i zaduženjima. To vam izgleda kao kada neko planira rashod od 100 dinara, a u džepu ima 80 dinara. Vlada kaže da je u budžetu poseban akcenat stavila na zdravstvo i prosvetu. Očigledno da se sa 42% rasta plata u prosveti neće zadovoljiti prilike u prosveti i da će ova veoma važna oblast ostati i dalje u zapećku i u podređenom položaju. Kada govorimo o zdravstvu, dve milijarde dinara su predviđene budžetom. Međutim, ta sredstva su nedovoljna, jer je to samo 10% od prošlogodišnjeg ukupnog prihoda, koji je bio negde oko 20 milijardi, i ako se ima u vidu da će se podzakonskim aktima smanjiti stope doprinosa, ta sredstva od dve milijarde neće biti dovoljna. Stvarno je malo vremena za sve ove zakone. Podržao bih grupu poslanika koja je govorila o ovih 500 miliona za koordinaciono telo na Kosovu, na jugu Srbije (Bujanovac - Preševo), mislim da je neopravdano da se ta sredstva izdvajaju. Jednostavno, treba ta sredstva usmeriti MUP-u Srbije, ili Vojsci, preko saveznog budžeta, jer sasvim je jasno, Čović je potpisao neke sporazume, danas se i tamo ratuje na neki način, Šiptari nas non stop gađaju, otimaju nam civile, vojnike, i jednostavno, nema mira i neće ni biti. I na kraju, ovakav predlog budžeta za SPS je neprihvatljiv, jer će podstaći značajnu inflaciju, a prihodi ostvareni na ovakav način svaliće se na pleća pre svega onih koji su najsiromašniji. Samo još jedna rečenica, malo je van teme - mislim da je sraman čin hapšenje doktora Stakića, i uopšte, saradnja nove vlasti sa Haškim tribunalom. Nova vlast ispisuje najsramnije stranice u istoriji.
Ovo zaista nema nikakve veze sa dnevnim redom.
Nema veze, ali morao sam to da kažem.
Reč ima narodni poslanik Marko Ćulibrk.
Poštovani narodni poslanici, kad se predlaže usvajanje zakona o budžetu i pratećih zakona, strategijski se planira i preuređuje država, i kada Vlada ima nameru da iz osnova preuredi odnose u državi, onda je morala da se oslobodi nekih opozicionih predrasuda i kompleksa iz tog vremena, da se oslobodi političkih hirova, da se oslobodi nekih neživotnih i teorijskih rešenja, kao i nekih nekritički prenetih rešenja iz sređenijih i razvijenijih zemalja. Prvo pitanje koje je trebalo da postavi Vlada, pre nego što je krenula u pravljenje budžeta, je da sagleda neka životna i osnovna pitanja, kao što su: kako se živi danas, kako će i od čega da se živi ubuduće, kako se povećava proizvodnja i zaposlenost i koji su to porezi i nameti koje će moći da izdrži ovo društvo? Nažalost, ta pitanja nisu postavljena i možemo da kažemo da narod neće moći to da podnese i da narod i privreda ne mogu da žive od obećanja i očekivanja ministara, pa makar ona bila i ekspertska. Pored toga, pošto nije odgovorila na ova pitanja, Vlada predlaže zakone koji su sami sebi cilj, proglašava ih za demokratske, za svetske, za ekspertske i sl., a u stvari njima ništa ne menja. Da bi ostavila privid da se nešto menja suštinski, Vlada je ovim zakonom o budžetu i paketom zakona predložila jednu šok terapiju, i to će biti prava šok terapija, za koju će optužiti bivšu vlast. Ko to preživi, preživeće, ko ne preživi, biće sam kriv za to. Iz haosa ekonomskog i socijalnog, koji može da nastane i koji će sigurno da nastane, ne može da se rodi novi ambijent za razvijanje privrede i demokratije u našoj državi. Takođe, pre nego što je predložila ovaj paket zakona i celovit koncept reformi, Vlada je morala da ima društveni i politički konsenzus svih društvenih činilaca. Pre svega, da ima konsenzus unutar sebe, kao vladajuće partije, a pošto nema jedinstvo ni u DOS-u, da ima podršku sindikata, Parlamenta i stručne javnosti. Ona ne samo da nije to uradila, nego je čak ignorisala. Pored toga, trebalo je da obezbedi veća sredstva nego što su tri milijarde dinara za intervencije u momentima kada naiđe kriza, a koja će sigurno da naiđe. Pored toga, ovi katastrofalni zakoni imaju i jedan nedemokratski karakter, jer njima se dovodi u situaciju da se pre svega građanima i radnicima ukidaju neka prava iz radnih odnosa, a to će kasnije biti i politička prava. Postavio bih par pitanja premijeru koji nije tu i ministru finansija. Pre svega, oko budžetskog manjka - ovde je predložen budžetski manjak i gospodin premijer je rekao da sve mora bitijavno i transparentno, ali ako se predlaže manjak, dajte da vidimo kako će se to nadomestiti, da li će se nadomestiti od prodaje i privatizacijom, da razgovaramo o tome da li je to pošteno da se prodajom najvitalnije privrede sređuje budžet, da bi to išlo u plate i materijalne troškove Vlade i njenih organa, nego da to ide u fond za razvoj, da se naša privreda razvija. Zatim, da li će to biti na donatorskoj konferenciji, šta ćemo mi da ponudimo za te donacije, da li ćemo ponuditi povlačenje vojske od još 200 km, koga ćemo to isporučiti, jer, kao što reče ministar jednom prilikom, nema besplatnog ručka u ekonomiji, pa tako ni u politici nema besplatnih para. To mora da znamo. Ili ćemo tu 21 milijardu nadomestiti zajmovima - nažalost, to je 700 miliona maraka. Tih para u našim bankama nema. Ili ćemo štampati pare ili dva meseca Vlada neće finansirati svoje budžetske potrošače, jer toliko je manjak, tačno za dva meseca. Zatim, zašto se nije predložilo ovde da se vidi koliko će biti javna potrošnja? Od toga Vlada i ministri beže. Po nekim procenama, biće skoro 60%. Da li to može da podnese naša privreda - ne može. Ovde je rečeno da će prosveta i zdravstvo biti prioriteti, i slažemo se, ali ne samo da budu plate prioriteti, nego jednostavno, zašto stručna javnost nije učestvovala u tome, da vidimo kakvo nam školstvo treba, koliko treba da ima univerziteta u Jugoslaviji, koliko treba da bude viših škola, ko može da organizuje postdiplomske studije itd. Znači, da pričamo o suštinskim stvarima. Takođe, u oblasti zdravstva, ne samo plate za zdravstvo, nego - zašto nama treba da se na tri klinička centra presađuje srce, zašto moramo da imamo 10 magnetnih rezonanci u ovoj državi? Rekao bih još par stvari - zašto ministar nije predložio da po osnovu obveznica za dečije dodatke i materinski dodatak može privreda da se rasterećuje za obaveze do 31. 12. 2000. godine. Time bi pomogli privredi da se rastereti. Pitao bih - da li su obveznice, kuponi za onih 8 miliona švajcarskih franaka, koje je otkupila NBJ, da li su vraćeni Ministarstvu finansija, da se razduži? Takođe još samo jedna stvar - to je da nema opterećenja u privredi. Sa prelaskom na bruto platu predlaže se negde oko 80% opterećenja. Mi sada imamo 80% opterećenje, ako u sadašnju platu stavimo topli obrok i regres, znači, nema rasterećenja. Imam još jedan predlog ministru - ako može za ovu godinu da se regres (samo za ovu godinu) ne unese u bruto platu, jer Vlada očekuje da će od jeseni da krene privredna aktivnost, a mi moramo da isplatimo regres uglavnom u toku leta, pa da to ne bude opterećenje za ovu godinu. Takođe, ako može u bruto plati da ostane, još barem za pet godina, doprinos za komunalnu solidarnost i izgradnju stanova - 1,3%, barem za ovaj period od tri godine, jer opštine sigurno neće iskoristiti to pravo da se odvoji 1,3 za stambenu izgradnju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Slobodan Pavlović, a posle njega narodni poslanik Miloš Nešović.
Gospodine predsedniče Narodne skupštine, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, svojih pet minuta, u vezi sa načelnom raspravom o budžetu i sistemskim zakonima, iskoristiću na sledeći način. Počeću od toga da je u učestvovanju na Prvom programu nove Radio-televizije, kako vi kažete, gospodin Vuk Obradović, pre nekoliko dana, potpredsednik Vlade koji danas nije ovde, otprilike izjavio, bukvalno ili parafraziram, da je sam Bog poslao ministra Đelića da sa Zapada dođe u Jugoslaviju i da predloži ovoj skupštini, ovom narodu nove sistemske zakone, novi budžet, novu poresku politiku koja će, kako on kaže, biti teška, koja će biti bolna, ali mi to tako moramo ukoliko želimo da se izjednačimo sa Bugarima, Rumunima i ostalim zemljama u okruženju. Naravno, ko preživi, pričaće, a ko ne preživi, nikom ništa. Gospodin Đelić, ministar finansija, koji mi je simpatičan kao mlad čovek i stručnjak, je takođe, učestvujući na istom programu televizije, rekao -dolazim sa Zapada i ovo što mi predlažemo je sasvim normalno. Pretpostavljam za zemlje odakle je došao. Kaže juče da su ovo što je predloženo reforme visokog nivoa, što neću dovoditi u pitanje. Samo dovodim u pitanje da li je to primereno i da li se to može u našim prilikama realizovati. Imajući u vidu to što je napisano, a još više kakve su reakcije i narodnih poslanika za ova dva dana u ovom parlamentu, kakve su reakcije Sindikata, Komore, kakve su reakcije zaposlenih, penzionera i da ne pominjem ono, nisam maliciozan, budite sigurni, što se događalo na ulicama Beograda, pred našim parlamentom, u Nišu i još 10 gradova Srbije. Očigledno da to što je predloženo od Vlade, vezano za budžet i za sistemske zakone, ne drži vodu i nema podršku. Hteo bih da kažem da sam ja komunalac i građevinac, da mi i ovaj budžet i sistemski zakoni, posebno oni koji se odnose na poreske sisteme, liče na građevinu ili na kuću koja se pravi od krova, gde se ne znaju temelji, gde nema projekta, gde nema seizmičke procene, gde nema statičkog računa, pa se ne zna koliko spratova može da izdrži, koliko narod može da izdrži poreza. Bojim se da će se to u praksi doživeti kao jedan veliki zemljotres koji će se navaliti na iznemoglu privredu i osiromašene građane. Možete vi kao parlamentarna većina da upućujete kritiku bivšem režimu ili bivšim vlastima za propuste itd. i to je vaše pravo i tu nema nikakvog spora, to su radili i ovi pre vas, ali treba imati u vidu i činjenicu da iznemoglost privrede i osiromašenje građana nije samo stvar bivšeg režima, nego, pre svega, onoga što je 10 godina bilo nametnuto ovoj zemlji, u smislu sankcija međunarodne zajednice, što je bilo nametnuto tri meseca bombardovanja NATO pakta, i što bi po onoj staroj rekli - što propusti deli Radivoje, dočeka dete Grujica. Dete Grujicu razumite kao malo veće dete, a to su krizni štabovi koji su u razno-raznim varijantama ulazili u preduzeća, smenjivali rukovodstva, smenjivali poslovodstva i zaustavili i tamo gde se moglo proizvoditi, a sada proizvodnje nema. S tim u vezi i pitanje, to ministar Đelić zna, koliki će biti rast društvenog proizvoda? Da li će to biti 5% projektovano, da li će to biti 10%, kako kaže premijer? Koliko će u okviru toga biti javna potrošnja? Mi samo imamo naš budžet. Nemamo savezni budžet, nemamo fond PIO, nemamo fond zdravstva, nemamo fond socijalnog osiguranja. Hoće li to preći 50% ukupne potrošnje, koja nije bila, koja može da nam donese mnogo veće neprijatnosti. Pošto vreme ističe, mislim da ni budžet, ni ova zakonska akta, posebno poreska, ne mogu da budu prihvaćena i ne možemo dati podršku. To je, između ostalog, odsustvo konsolidovanog bilansa, neuravnoteženost budžeta. (Predsednik: vreme.) Ministre Đeliću, pod uslovom da uspe i donatorska konferencija, da uspeju i zaduženja, da uspe i prodaja dela kapaciteta strateškim partnerima, kako bi rekao ministar Vlahović, šta će biti ukoliko toga nema, kako će se tih 20 i nekoliko milijardi i kome oduzeti? Hoću da kažem još dve stvari. Ukidanjem naknade za korišćenje komunalnih dobara od 5% i prevođenjem na drugi oblik, sprečili ste nešto što se zove razvoj infrastrukture i objekata. Pitam, ja sam narodni poslanik iz Mladenovca i grada Beograda, kako će se finansirati započeti objekti za koje je Republika Srbija nosilac investicija, kao što su: beogradski železnički čvor, obilaznica, toplodalekovodi, kao strateške investicije u oblasti saobraćaja, putne privrede i energetike? (Predsednik: Molim vas da privedete kraju.) Nisam mogao dalje da pominjem ove primere. Dovoljno je bilo. Iz ovih razloga mislim da se ni budžet ni ovi zakoni ne trebaju usvojiti. Vi, kao parlamentarna većina ćete to da uradite. Neka je Bog u pomoći i vama i nama koji to treba da izdržimo.
Ima reč narodni poslanik Miloš Nešović, a posle njega narodni poslanik Đura Lazić.
Poštovani gospodine predsedniče, uvažene dame i gospodo, cenjeni članovi Vlade, predloženi Zakon o budžetu nije u skladu sa očekivanjima naroda, kako na prihodnoj, tako i na rashodnoj strani budžeta. Vlada nije postupila u skladu sa pre pola godine datim obećanjima narodu. Poreski obveznici, oni koji pune budžet, očekivali su daleko manji poreski teret. Korisnici budžeta, oni koji praktično prazne budžet, su očekivali daleko veće plate, povoljniji odnos između zarada i cena i slično. U tom smislu, rashodna strana budžeta je trebalo da bude i veća. Verovatno da su oni koji su obećavali računali na daleko veće strane donacije i pomoći i da su se u međuvremenu našli u situaciji da ne mogu to da ostvare. Što se tiče prihodne strane budžeta, ona se zasniva na povećanoj fiskalnoj presiji i precenjuje ekonomske mogućnosti stanovništva i privrede. Ona nije u skladu sa ekonomskim mogućnostima naše zemlje, odnosno najvećeg dela stanovništva i privrede. Sledeći razlog zbog kojeg mislim da je ovaj budžet neodrživ jeste taj što su poreska opterećenja pojedinih kategorija stanovništva, kao i preduzeća koja posluju sa velikim teškoćama, takva da ugrožavaju njihov opstanak kao poreskih obveznika. Od koga će se uzeti novac u 2002. godini, ako se ovakvim budžetom ugrožava egzistencija poreskih obveznika u 2001. godini. Nepostojanje budžetske ravnoteže, bar u tabelarnom delu, izaziva podozrenje u njegovu realnost i mogućnost ostvarenja. Predlagač budžeta se našao u raskoraku između prihodne i rashodne strane budžeta. Izlaz se delimično našao u povećanju fiskalnog pritiska na poreske obveznike. I pored toga ostao je kratak za 21,8 milijardi dinara. Ova činjenica govori da će biti dosta problema u njegovom uravnoteženju tokom godine. Suštinski problem je ovde i postojanje budžetskog deficita kod prosečnog domaćinstva. Država će možda i uspeti da eliminiše budžetski deficit, ali na koga će poreski obveznik prevaliti budžetski deficit. Predlog ovog zakona, sudeći na osnovu trenutnih sagledavanja u privredi, zasniva se na nerealnim planskim pretpostavkama o rastu društvenog proizvoda, obima prometa roba i usluga i fonda zarada u 2001. godini za 5%. Kako sada stvari stoje, ne da nemamo rast, već imamo stagnaciju i nazadovanje, bar sudeći po onome što se događa kod mene u Kraljevu, gde preduzeća kao što su "Magnohrom", Fabrika vagona, "Jasen", "Stoteks" i druga praktično su stala i ne rade. Znači, ne isplaćuju se zarade, ne vrši se promet proizvoda i usluga i sl. Ako se ništa ne uradi da se eliminiše haotično stanje u privredi, prihodna strana budžeta visi u vazduhu. Protekla su tri meseca u ovoj godini i nemamo mnogo vremena i praktično je u narednom periodu gotovo nemoguće čak i da stvari krenu naglo bolje, nadomestiti ono što smo izgubili do sada. Nerealna je planska pretpostavka o realnom rastu prihoda budžeta u 2001. godini za 19%, jer je bazirana na nerealnim pretpostavkama o nerealnom rastu društvenog proizvoda za 5% i na precenjenim mogućnostima stanovništva kao poreskog obveznika. Poreska reforma, takođe, nije u skladu sa očekivanjima naroda. Narod je očekivao sve drugo, samo ne ovakav poreski udar. Nije tačno da će poreska reforma izazvati jednokratni udar, samo na najsiromašnijim delovima stanovništva. Pod ovim udarom naći će se i veliki deo stanovništva, kao i deo privrede koji se nalazi u težem ekonomskom položaju.
Vreme.
Veoma je teško, a gotovo i nemoguće eliminisati ili delimično ublažiti ovaj efekat sa jednom milijardom dinara sredstava predviđenih u budžetu za socijalne svrhe. Sudeći po budžetu, država nema nameru da snosi rizik poslovanja u privredi, jer se uglavnom troškovno ugrađuje. Vlada, kao predlagač, govori o rasterećenju privrede. Ona ipak izražava veliko nepoverenje ostvarenja dobiti kod preduzeća, jer prihodi od poreza na dobit preduzeća iznose samo 2,2 milijarde dinara ili oko 2% ukupnih prihoda.
Molim vas da privodite kraju.
Hvala. Brzo ću. Država nema nameru da snosi rizik poslovanja, sa poreskim obveznicima, jer ona uzima svoje, bez obzira na ekonomske mogućnosti poreskih obveznika. Do sada su mnoga preduzeća koja posluju u ekonomskim teškoćama nalazila mogućnost da te teškoće premoste i da isplate neoporezovani deo regresa i toplog obroka, pa da tako omoguće nastavak poslovanja. Mišljenja sam da još nije vreme za ukidanje neoporezovanih delova ovih izdataka. Na samom kraju, za razliku od rashodne strane budžeta, koji je dosta detaljno prezentiran i gde je dat uporedni pregled sa 2000. godinom i sa primenom strukture, kod prihodne strane ne postoji takav uporedni pregled, sa poređenjem po visini, strukturi u odnosu na 2000. godinu. Iz tog razloga nije dovoljno jasno prestruktuiranje poreskih obaveza, kod poreskih obveznika. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Đura Lazić, a posle njega narodni poslanik Hranislav Perić.
Poštovani predsedniče, poštovane kolege narodni poslanici i uvaženi članovi Vlade, zakon o budžetu jedne države je osnova za funkcionisanje države, i normalno, svaka vlada nastoji da donese što bolji zakon o budžetu i ceo paket zakona koji bi pomogli da se taj budžet realizuje. Ova vlada je učinila napore da jedan takav budžet i takav paket zakona donese u cilju sprovođenja svojih programskih zamisli i opredeljenja. Međutim, moje mišljenje je da ovaj budžet nije uravnotežen, da je pogrešno donet i da se ne temelji na čvrstim osnovama. Svaki budžet, tj. prihodi budžeta, treba da se temelje na čvrstim osnovama. Ono što je najvažnije za realizaciju jednog budžeta, jer vlada kada donosi budžet brine i o tome kako da ga sprovede, jer pre svega privreda, funkcionisanje privrede i stvaranje društvenog proizvoda je osnova za stvaranje prihoda od kojih će se finansirati društvena nadgradnja. Umesto toga, umesto forsiranje dela stavke koja bi pomogla da se privreda, koja je u izuzetno teškoj situaciji, oživi, podstakne veću proizvodnju, a da se sve to čini preko Fonda za razvoj. Imamo stavku minimalnu i mizernu, negde od manje 500 miliona predviđenih za Fond za razvoj. Pitam se, od kojih to sredstava i iz koje stavke će se pomagati privreda na planu oživljavanja proizvodnje i stvaranja osnova za ubiranje sredstava i punjenje budžeta. Umesto toga, ova vlada je predvidela i prionula na ozbiljniji poreski zahvat i, što reče kolega Pavlović, počela da pravi kuću od krova, umesto od temelja. No, da se vratim na ovo, a mnogi poslanici su to pominjali, termin neuravnoteženi budžet, a to i stoji, u deficitu je ovaj predlog budžeta za blizu od 22 milijarde. Zašto se ide sa unapred deficitarnim budžetom, a kada se zna da može Skupština na predlog Vlade i posle šest meseci i posle 9 meseci da vrši rebalans budžeta. Ta sredstva koja ste predvideli, preko donacija, preko privatizacije, da preko rebalansa uvrste ta sredstva i to da pokrijete. No, toga nema, ali stvar je Vlade kako će to da uradi. Sve u svemu, preko povećanja poreskih stopa sve će se opet svaliti na građane. Ovaj budžet ispada da teži ka uzimanju od građana, a izgleda da ne odgovara ovoj vladi da ljudi imaju. Na sve što imaju treba da daju porez. Kada se saberu sve stavke videće građani koliko će sve to da ih košta. Mnogi su poslanici o tome govorili, ne bih da to ponavljam. Vratio bih se na član 2. stav 4. gde su predviđena sredstva za Kosovo i Metohiju. Po ovom budžetu, praktično, Kosovo i Metohija su izbrisani. Dat je razdeo samo u sklopu Ministarstva finansija, odnosno sudbina ljudi po organima Kosova i Metohije i sudbina tih ljudi koji su na Kosovu i Metohiji, a zavise od milostinje ministra finansija, od njegove dobre volje. U poslednjih nekoliko meseci, od strane naše, srpske vlade, Srbi, Crnogorci na Kosovu i Metohiji su praktično zaboravljeni, jer osim toga što su im obustavljene plate, od strane Savezne vlade određen je čovek da vodi komitet za kontakt sa UNMIK-om i KFOR-om i cilj je da se tajkomitet oformi. Da on vodi jednu posebnu državnu politiku u kontaktima sa UNMIK-om i KFOR-om, odnosno sa međunarodnom zajednicom. Do sada taj komitet koji je kompletiran i čovek koji vodi ovaj komitet, pa da je svetac, ne može da stigne svuda.
Vreme.
Zato je potrebna i te kakva podrška ove vlade i da se nešto značajnije učini, da se pomogne tom narodu koji je uopšte na tim prostorima. Izvinjavam se, a produžiću ako mi dozvolite predsedniče sa još dve tri rečenice, da iskoristim prisustvo ministra poljoprivrede, da dam jednu sugestiju i da iznesem jednu primedbu na stav ministra prosvete. Izvinjavam se, ali mislim da je neophodno. Na Kosovu i Metohiji ljudi žive sada mahom od poljoprivrede i od određenih pogona, od zadruga koje su sačuvane u srpskim sredinama. Neophodno je da Ministarstvo poljoprivrede, u saradnji sa Jugoslovenskim komitetom, što pre obezbedi veštačko đubrivo, semensku robu i naftu da bi ti ljudi zasejali, da bi posle imali od čega da žive,jer se od humanitarne pomoći ne može živeti. Drugo, žao mi je što ministar prosvete nije ovde, imao bih jednu primedbu, zašto dozvoljava da prosvetni radnici na Kosovu i Metohiji potpisuju ugovore sa UNMIK-om, a znamo da je program UNMIK-a pravljen od strane šiptarskih terorista i da nije u skladu sa programom Republike Srbije.Svedočanstva koja UNMIK daje sadrže kartu Kosova, a od Srbije na tim svedočanstvima nema ni "s", a od Jugoslavije ni "j". Zar ćemo dozvoliti, zar će dozvoliti naše ministarstvo da ta srpska deca dobiju svedočanstva mimo države Srbije?
Reč ima Čedomir Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, javio sam se za reč kako bih pokušao da dam objašnjenje mom prethodniku po pitanju Kosova i Metohije i odnosa nove vlasti prema građanima u tom delu naše teritorije. Neću trošiti vreme za repliku kako bih se bavio analizom onoga što nam je ostalo kao nasleđe bivšeg režima. Neću trošiti vreme ove replike kako bih odgovorio onima koji nas osuđuju zbog posebne pažnje koju posvećujemo rešavanju problema na jugu Srbije. Što se tiče Kosova i Metohije za nas je taj deo naše teritorije integralni deo Republike Srbije i ni po čemu se prava budžetskih korisnika sa prostora Kosova i Metohije ne razlikuju od prava budžetskih korisnika iz drugih delova Republike Srbije, osim što su kroz ovaj budžet i nadležnosti resornih ministarstava predviđeni posebni dodaci i za profesore, za zdravstvene radnike,za činovnike koji obavljaju svoj posao u teškim okolnostima na prostoru Kosova i Metohije. Što se tiče Ministarstva finansija, koje se ovde pominje, to je samo deo sredstava koji je namenjen finansiranju posebnih troškova na prostoru Kosova i Metohije. Pod posebnim troškovima planirani su izdaci za finansiranje glasila na jezicima narodnosti i nacionalnih manjina sa prostora Kosova i Metohije, do kojih mi i dan danas držimo, a pre svega se tu misli na Gorance. Kroz tajrazdeobiće finansirane one aktivnosti koje u ovom trenutku ne mogu biti predviđene kao aktivnosti kojima će se posebno baviti resorna ministarstva u okviru Republičke vlade. Dakle, još jednom molim sve one koji će, kritikujući budžet, pokušati da kritikuju i onaj deo budžeta kojim se finansiraju oni budžetski korisnici sa prostora Kosova iMetohije, da ne budu toliko maliciozni i da ne idu toliko daleko u svojoj malicioznosti, jer su veoma jasne nadležnosti Republičke vlade i namere sa kojima ona ulazi u poslove rešavanja problema i u Srbiji i na Kosovu i Metohiji. Dakle, nije tačno da smo digli ruke od Kosova i Metohije, niti je tačno da nameravamo građane na prostoru Kosova i Metohije da prepustimo brizi nekih drugih. Mi ćemo se veoma ozbiljno starati o njima i mi tu svoju ozbiljnost potvrđujemo kroz sve ovo što smo do sada uradili i kroz ono što radimo, kroz postojeći budžet. Dakle, 2,5 miliona nemačkih maraka nisu sredstva koja su izdvojena za troškove budžetskih korisnika na Kosovu i Metohiji, već su to sredstva od posebnih namena kojima će raspolagati Ministarstvo finansija. Posebne namene su uobičajena stavka u svakom budžetu, jer se one odnose na nešto što se ne možepredvidetitokom izrade budžeta.
Reč ima Hranislav Perić, a posle njega Ljubomir Mucić.
Uvaženi poslanici , pitanje budžeta za ovu godinu je najvažnije pitanje koje ćemo imati u ovoj godini na Skupštini Srbije. Koliko želimo da mu posvetimo pažnje vidi se iz toga da smo budžet spojili sa još 6 tačaka dnevnog reda i to zakona o porezima. Pored toga vreme za izlaganje poslanika smo skratili na 5 minuta, što znači da u startu nešto nije dobro, pa želimo da ova pitanja odradimo radi reda. Od budžeta u ovoj godini zavisi život građana Srbije i trebalo bi da na Skupštini budžet bude jedina tačka i da se pogleda i raspravi svaka stavka u budžetu. Da smo odvojili budžet danas bi on bio izglasan, tako da bi opštine mogle da donose svoje budžete. Ovako mi smo to spojili, napravili smo problem i sada gledamo kako ćemo to završiti. Prema ponašanju u Skupštini želim da kažem, predsedniče, da ovo nije vaš budžet, nije budžet ministara,nije budžet predsednika Vlade. Ovo je budžet građana Srbije,jer oni plaćaju porez i pune budžet, pa im treba reći šta će se dogoditi i šta će imati od toga, šta će dobiti, a šta će izgubiti. Kada će Vlada da počne ozbiljno da radi? Predlaže nekvalitetan budžet, pa kada vidi dostavljene amandmane od poslanika, onda Vlada ulaže svoje amandmane da bi se ispravila, a time i priznala svoju grešku da nije dobro uradila.To je smešno i to mi izgledakao kada kupiš nove pantalone i odmah ih odneseš kod krojača da ih zakrpi i daš mu uz to vreme od pet minuta da to učini. Ovaj budžet će morati da napune poljoprivrednici. Devize za državu ćemo dobiti samo izvozom poljoprivrednih proizvoda, jer je to i dosad bilo tako, jer televizore i ostalo što proizvodimo niko od nas više ne kupuje. Zbog toga smo im se odužili i zahvalili donoseći ovakve poreske zakone i ovakve olakšice za poljoprivrednike. Najmanje je predviđeno za Agrarni budžet i najmanje neoporezovanih proizvoda su u delu poljoprivrede. Zbog ovakvih predloga i sagledavanja poljoprivrede možda je Vlada planirala da ore i seje u Knez Mihajlovoj, ispred Vlade i ispred ministarstava. Opametiće se seljaci, pa će po vašim cenama uraditi samo za sebe, bez tržišnog viška. Oporezovali ste građane koji poseduju oružje, a da li se to uklapa u akcije NATO država, da se smanji policija, vojska, naoružanje irazoružanje privatnih građana Srbije. Ovaj budžet je prepisan od neke države sa Zapada, pa se zbog toga praktično ne uklapa u naše uslove i naš ambijent. Na kraju želim da predložim da se sa svih stavki smanji po 10% i za toliko poveća Agrarni budžet. Sav ovaj novac uložiti u poljoprivredu koja bi povratno mogla da puni budžet. Stvorili bi se uslovi za veći izvoz hrane koja ima prođu na svetskom tržištu,obezbedile bi se devize neophodne za funkcionisanje države, a ne da molimo i prosimo po svetu,da možemo da živimo od svog rada, da radimo ono što najbolje znamo i umemo, da stvorimo radna mesta za sve , jer poljoprivreda je najveća hala bez krovapod vedrim nebom koja može primiti neograničen broj radnika. Na ovaj način iskoristili bismo ovo parče zemlje koje nam je bog dodelio i za koje svi kažu da je najbolje na svetu i da može sve da rodi,da može da hrani pola Evrope i zbog toga nam ga svetski moćnici otimaju u više navrata i u više ratova koji su se desili na ovim prostorima. Zaustavili bismo iseljavanje stanovništva iz sela u gradove. Na samom kraju, želim da učinim još jedan predlog. Sredstva predviđena u budžetu za privredu treba prebaciti u poljoprivredu u kompletnom iznosu jer ulaganje u privredu će otići na isplatu zaostalih plata ili namirenje dugova i od toga ovaj budžet neće imati nikakve koristi ni vajde. Kod pacijenta koji boluje od raka ne treba mnogo ulagati u lekove kada znamo da ne može preživeti. U budžetu su predviđena sredstva i od privatizacije.
Vreme.
Ovde je stalno upadica i predsedniče, moram da vas kažem, kada je prisutan predsednik Vlade on stalno kaže da mi krademo, Čeda Jovanović kaže od 10 na pet, a vi kažete nije vreme. U budžetu su predviđena sredstva i oko privatizacije, ne znači li to da će mnoga preduzeća da stvore profit prodatih. Svaki naš domaćin u Srbiji zna da nije dobar domaćin ako prodaje kuću i imanje, ali nikakav je onaj koji prodaje za hleb da preživi. Ovaj primer se može odnositi i na našu Vladu, ako se odluči da povuče ovakav potez. Hvala.
Za reč se javio ministar zdravlja, gospodin Obren Joksimović.
Prethodni govornik je, ako ste zapazili, rekao jednu fantastičnu stvar, odnosno neverovatnu, rekao je - ne treba ulagati u maligne bolesnike. Rekao je - ne treba lečiti maligne bolesnike. Dame i gospodo, prethodna vlast je napravila zaista neverovatne stvari, a između ostalog, jako se bogatila upravo na malignim bolesnicima. Da li vi znate šta je taj čovek izgovorio? Ne treba lečiti obolele od raka, to je rekao. Oni su, molim vas, izgradili ideologiju po kojoj srpskom narodu ništa ne treba, ako nije u sastavu SPS-a ili partija koje su držale vlast. To ne zahteva poseban komentar. Meni je na neki način teško, u stvari me je sramota što moram da komentarišem ovakve reči. Ko ga je poslao ovde, ko je to za njega glasao, kakvi su to ljudi koji smatraju da ne treba lečiti one koji su bolesni, koji su bolesni od najtežih bolesti u jednom narodu, kakav je to čovek. O čemu mi ovde treba da razgovaramo, kakva je to priča o budžetu? Hoćemo li konačno jednom znati šta smemo, a šta ne smemo. Ne smemo se igrati narodom, pogotovu se ne smemo igrati onim što je neophodno ovom narodu, a to je zdravlje. Zdravlje ovog naroda, kao i svih na ovom svetu, je najpreča kategorija i u budžetu je iskazano kao posebna i privilegovana stavka, mada nije dovoljno iskazano u budžetu. Nisam zadovoljan, ali kao deo Vlade moramo da podržimo taj deo budžeta i te stavke. Nemojmo se igrati nečim što je već došlo pod udar zakona. Pohapšeni su neki ljudi, između ostalog se tvrdi, u optužnici, to možemo da vidimo i pročitamo iz novina, da su se upravo igrali onim delom stanovništva koji su bolesni i nevoljni. Svi u ovoj zemlji mogu da iskažu svoj bes, mogu da protestuju, mogu da štrajkuju i prosvetni radnici, i poštari, i službenici, čak i policajci, samo bolestan čovek nema pravo na štrajk i nema pravo da iskaže svoj bes kolektivno i zajednički. Znači, samo u pojedinim slučajevima se o njemu brinemo i o njemu razgovaramo. Prethodna vlast je toliko vodila računa o bolesnima da je odnos specijalista i lekara opšte medicine 6:1, i ne možemo na vreme da dijagnostifikujemo rak, već trošimo enormno velika sredstva da bismo lečili bolesne i unesrećene. Nemojmo se time igrati. [[Aplauz u sali.]]
Ima repliku gospodin Ivković.
Poštovane dame i gospodo, poštovana gospodo ministri, očigledno da je poslanik SPS-a u žaru diskusije, a možda i zbog neveštine, izgovorio nešto što ne stoji. Ja se u ime poslanika i svih članova SPS-a, izvinjavam svima onima koji su u toj teškoj situaciji da su oboleli od raka. [[Aplauz u sali.]] Istovremeno, želim da kažem da razumem reakciju ministra za zdravlje u Vladi Republike Srbije, ali ne razumem zašto jednom većom žestinom koristi nespretnost, jedan nezgrapan izraz, podsećajući SPS da generalno govori o svima na taj način. Hvala vam.
Nema replike. Da li se još neko javio? Kao član Vlade, ima pravo da se javi za reč, ali ne za repliku. Da li je još neko tražio repliku? (Ne.) Ponovo ima reč gospodin Obren Joksimović, kao član Vlade.
Gospodine Ivkoviću, moram da budem ljut, zato što sam prvi čovek koji razmišlja o zdravlju srpske nacije. Zato što svaki dan imam prevelike probleme, upravo zato što ste potrošili sve fondove i opustošili ih. Davali ste procente kojih nigde na svetu nema, ne postoje, a raznorazni rabati su pojeli srpsko zdravstvo i zato sam ljut jer nemam zašta da nabavim lekove za bolesnike, nemamo čime da ih nahranimo, ne možemo da ih obučemo, ne možemo čak ni sapun da im kupimo da se ujutru umiju kada ustanu. Eto, zato sam ljut. Ljut sam i biću ljut sve dok u ovoj zemlji ne budu stvari kako treba i dok ne budemo imali dovoljno za potrebe makar bolesnika, ako za druge potrebe nemamo. [[Aplauz u sali.]]
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Mucić, a posle njega narodni poslanik Vojislav Obradović.
Poštovani gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pridružujem se svim poslanicima koji su izneli neslaganje sa skraćenjem vremena za diskusije, jer zaista materijal koji smo dobili za ove tačke dnevnog reda je težak negde oko kilogram i 210 grama, a sa amandmanima negde oko kilogram i po, i da je čokolada ne bi uspeli da je savladamo za ovih par dana, dok smo zasedali. Prvu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije obeležavaju najvažnija pitanja koja se odnose na sve građane Srbije. I ako se po jutru dan poznaje, vrlo brzo će sumrak, pošto Vlada blagostanja, prosperiteta i stranih donacija već na prvom koraku obelodani da od toga nema ništa i da je to samo vešta izborna obmana. Za predloženi budžet može se istaći, prvo pa muško, ime mu je deficit, a težak je rekordnih 700 miliona maraka. Uvodno izlaganje predsednika Vlade nisam razumeo, iako 20 godina radim u ovoj oblasti, i ako je isto obrazložio kongresmenima, jasan mi je ishod i rezultat, kao i ocena rada ove naše vlade. Eliminisanje i brisanje osnovnog budžetskog načela, načela budžetske ravnoteže, aksioma za izradu budžeta, potkrepljuje činjenica da Vlada, čiji je budžet osnovni program rada i barometar realizacije politike, ne može da obavlja poverene poslove i zadatke, kao što ni deficitarni budžet ne može da finansira nerealne rashode, a neki čak ni po zakonu nisu predviđeni. Pre nego što iznesem konkretne primedbe, želeo bih samo da nam objasnite kako se prostor za deficitarno finansiranje sužava, ako su već na samom početnom predlogu prihodi manji za 17%, odnosno 22 milijarde dinara od planiranih rashoda. Konkretno, koliki društveni proizvod će biti stvoren u ovoj godini, ako ne podstičete njegovo stvaranje, već proizvodna aktivnost vrtoglavo opada i još se troši stvoren u prethodnoj godini, odnosno prvih devet meseci prethodne godine. Učešće javne potrošnje u konsolidovanom bilansu je lako uočljivo, pogotovo nakon uvođenja principa bruto budžeta, što je namerno izostavljeno zbog nerešenih odnosa sa federacijom, a još crnje zbog haosa koji će nastati usled većeg fiskalnog zahvatanja od onoga koje ostaje stvaraocima dohotka. Predloženi budžet je inflatoran, sa novim talasom od 1. aprila, jer kako pokriti deficit bez primarne emisije. Nije mi jasno, ako u obrazloženju stoji da će budžetski deficit biti finansiran iz realnih izvora prihoda, privatizacije 10 milijardi dinara, kao i stranih donacija i kredita od 12 milijardi, zašto budžet niste uravnotežili i dali jasan zadatak sebi i svim članovima Vlade da te prihode i realizujete. Možda je lepše kod izvora prihoda koji neposredno ulaze u budžet, porez na promet, akcize, porez na transakcije, a opštinama ostaviti da se bore za naplatu svojih prihoda. Ovaj budžet liči na crnogorski od pre nekoliko godina, da se javni prihodi participiraju samo iz potrošnje, uvoditi radi potrošnje, odnosno uvoziti radi potrošnje a ne proizvoditi, što su pokazale jučerašnje uredbe Savezne vlade, što je kratkoročan efekat, a nećete suzbiti sivu ekonomiju i šverc. Što se tiče domaće privrede, cilj je jasan. Što brže i više obezvrediti domaći kapital, zatim ga rasprodati, pare u budžet i narod će to vrlo brzo skrckati, a posle toga ješćemo verovatno sami sebe. Od proklamovane decentralizacije ništa, osim dva nova budžeta. Budžet AP Vojvodine, budžet pogrešno nazvane Preševske doline, kao nove pokrajine u Srbiji, a Kosovo nije ni u Srbiji, negde je ispalo iz budžeta. Vojvodina dobija finansijsku autonomiju i direktno učešće u raspodeli ostvarenih prihoda i prodaje imovine na svojoj teritoriji, nagoveštene su i izmene u pravosudnom sistemu (Predsednik: Vreme.) ... ... izvinjavam se, nagoveštene su izmene u pravosudnom sistemu, a izmenom Zakona o lokalnoj samoupravi verovatno ćete stvoriti uslove za njeno otcepljenje. U ovom negativnom može se uočiti i nešto pozitivno, a to je princip bruto budžeta. Svi prihodi su na jednom mestu, u jednom bunaru. Samo, čini mi se, da će vodu piti oni koji su mu najbliži, a ne oni koji su najžedniji. Nije jasno da deficitarni budžet u rashodnom delu predvidi nekakve donacije. Ne znam kome. A vaše obećanje u prihodnom delu nigde ne stoji, ili je tako ili je to prvoaprilska šala. Na kraju, jedno ozbiljno pitanje. Ne šalim se. Nigde niste predvideli sredstva za sprovođenje izbora, a njih će sigurno biti u ovoj godini. Sto dana je vrlo brzo. Još samo oko poreskog sistema, kod nas se kaže "nije šija nego vrat", to smo raspravljali šesnaest i po sati na Odboru za budžet i finansije. Sva opterećenja su jedan porez, što je mnogo dobro. Videćemo ko će moći da plati, jer nikako ne mogu da objasnim da jaje na pijaci i krompir nije isto što jaje i krompir u piljarnici. Ovaj u piljarnici je skuplji iako je isti kao onaj na pijaci. Na kraju, jedan predlog. Zamolio bih sekretara Skupštine i predsednika da ove tačke razmatramo i glasamo o njima kako je to prihvatio Odbor za budžet i finansije, jer imaju jedan logički i zakonski redosled. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Vojislav Obradović.
Poštovani predsedniče, uvaženi ministri, poslanik sam Stranke srpskog jedinstva, inače sam penzioner. Jedini penzioner u stranci, ovde u Parlamentu. Dobro je da i penzioneri ulaze u Parlament kako bi se zalagali za ostvarenje svojih prava. U mom izlaganju naročita je stavka to što se zalažem oko statusa i socijalnog programa penzionera, pa bih izložio to. Smatramo da ovaj budžet nije urađen na ekonomskoj i racionalnoj osnovi jer je znatno uvećan u odnosu na prošlogodišnji budžet, a to se naročito odnosi na troškove predviđene u njemu. Po našem mišljenju, ovaj budžet mora biti budžet štednje. Kada kažem da su troškovi veliki, ne mislim na troškove za plate zaposlenih, nego na materijalne troškove koji su predviđeni ovim budžetom, jer će to predstavljati veliko opterećenje privrede koja već deset godina radi sa umanjenim kapacitetima zbog sankcija koje su bile uvedene našoj zemlji. Opredeljenje da se budžet puni sa 90% sredstava koja će se obezbediti iz poreza i akciza, kako proizilazi iz materijala, doprineće da se oporezuju one robe koje do sada nisu bile oporezovane, što će predstavljati dodatni udar na standard građana, koji je i sada nezadovoljavajući, zbog čega smatram da će doći do revolta građana. Za penzijsko i invalidsko osiguranje zaposlenih i zemljoradnika predviđeno je 16 milijardi 800 miliona dinara. Mislim da to nije dovoljno za ove namene kada se zna da se penzionerima, koji su penziju ostvarili u Fondu zaposlenih duguje 2,4 penzije po osnovu tzv. starog duga, kao i dve i po penzije čija isplata kasni. Naime, ne vidi se da li će ova planirana sredstva koja budu ostvarena po osnovu stopa doprinosa obezbediti da se penzije korisnicima isplaćuju blagovremeno, dva puta u mesecu, i da li će početi isplata velikog duga iz 94. godine, 95. godine, odnosno 2,4 penzije. S obzirom na to, prilikom utvrđivanja stopa doprinosa za ovo osiguranje mora se imati u vidu i obezbediti dovoljno sredstava za ove namene, jer je po Zakonu o penzijskom i invalidskom osiguranju Republika garant za isplatu penzija. Isto se odnosi i na penzije koje su ostvarene u Fondu zemljoradnika, čija isplata kasni skoro dve godine. Ako se ovo ne ispoštuje, doći će do još većeg zaostajanja isplata penzija, čime će se dalje pogoršavati materijalni položaj penzionera koji je, i bez najavljenih poskupljenja, nezadovoljavajući. Još bih dodao, gledajući ovaj materijal o budžetu, da se izdvojilo, što je i sam ministar Đelić rekao na televiziji, 5 milijardi 400 hiljada dinara za isplatu stare devizne štednje. Nama je svima poznato da je država garant za staru deviznu štednju, a i za penzijski fond, pa nas penzionere prosto čudi kako nije uvedena jedna stavka u budžetu da se jedan deo sredstava odvoji za isplatu penzija koje su, već 6 godina kao takve, jedini izvor prihoda za penzionere. Hoću da kažem da su penzioneri jedna kategorija kojadosta teško živi u našoj zemlji, da imamo 700.000 penzionera koji primaju penzije ispod 60 maraka. To je vrlo malo, a ima i takvih koji primajučak i 40 maraka. Zbog toga govorimo da ova vlada, ministar finansija, predsednik Vlade, treba da primi, to bih predložio, jednu delegaciju penzionera da ovo pitanje pokušamo da razrešimo zajedno sa Fondom PIO i sa Vladom. Hvala na pažnji.
Poslednji govornik do pauze je narodni poslanik Bora Stanimirović.
Gospodine predsedniče, uvažene koleginice i kolege, poštovani ministri, moram da kažem na početku, a verovatno primećujete da mi glas drhti, da sam uplašen i zaplašen diskusijom ministra zdravlja. Iskoristio je diskusiju jednog poštenog poslanika, koji se samo figurativno izrazio, smatrajući da za ovaj budžet nema leka, a ne za bolesne ljude. Drugo, ne može ministar, pa makar bio i ministar zdravlja, koji to zna, da se sa ovakvom žestinom i ovakvom pretnjom obrati narodnim poslanicima. To verovatno još može ministar odbrane. Teško je govoriti za ovako kratko vreme. Nismo uspeli da govorimo o 6 zakona za 5 minuta, što je manje od minut i mislim da ćemo teško moći nešto više da iskažemo upravo zbog toga što nam je vreme limitirano. Mi smo i u pauzi razgovarali sa ljudima koji smatraju da je možda bolje ne ograničavati diskusiju, ne skraćivati, nego je zadržati, kako i piše u Poslovniku, na 10 minuta. Verujem da bismo mnogo brže radili jer u tom slučaju ne bi prekoračili vreme i verovatno bi diskusija mogla ranije da se završi. Ja sam i prilikom usvajanja Poslovnika o radu ukazivao na ono što će se desiti. Vi ste videli koliko ima amandmana danas, odnosno sutra ili prekosutra. Da nismo zabranili diskusiju za ovaj drugi deo rasprave, verovatno toliko amandmana ne bi ni bilo. Ovde nije predsednik Vlade, žao mi je što neće da čuje ovu diskusiju - on je usvojoj predizbornoj kampanji uvek isticao da će para biti, samo da odu komunisti, samo da ovaj bivši režim ode, a pare su tu. Imao sam utisak da su na granici, samo ih treba ocariniti, i pare će doći. Ovo što gospodin Čeda stalno ističe, da je za sve kriv bivši režim - gospodo, nema više bivšeg režima. Vi ste sada režim i vi morate raditi onako kako je u interesu naroda. Vi ste znali kakvo je stanje i vi ste to prihvatili, i ako to stalno mislite da ističete, to ne može tako, kao i mi da se stalno branimo, da li je bilo ili ne. Ne možemo reći ni da je nešto bilo dobro ako je bilo loše, ali ne može neko braniti karijeru večito i ne može donositi budžet na račun onoga što nije valjalo. Dajte vi dobar budžet, dajte vi dobre zakone, jer smo mi čuli da imamo eksperte, da imamo ljude, da će odmah biti najboljih zakona. A šta smo uradili za ovo kratko vreme, koliko sednica je bilo? Ukinuli smo zakone koji su postojali, po kojima smo radili, a sada radimo na osnovu zakona koji ne postoje. Sada tek donosimo neke zakone, a uz toliko kritika i primedbi, ne od opozicije, nego upravo i od ljudi koji su glasali za DOS, to se već videlo, da ne bih ponavljao, a verovatno će se videti i kasnije. Ja sam u ovim zakonima koji su na dnevnom redu tražio - koja je to roba i koji su to proizvodi na koje narod neće plaćati razne dažbine i poreze. Na sve će plaćati, na sve i na sve, po treći put kažem. Skoro da nema, pa plaćaće ljudi na vodu, na kafu, na lekove, na so. Doduše, ministar zdravlja je verovatno uticao na to, jer so nije zdrava za one koji boluju od hipertenzije, pa je verovatno i to uticalo. Jedino sam video da se od 1. aprila neće plaćati na kavijar, ako nije aprilska šala onda je dobro. A koliko ćemo narodu pomoći, pa da ne bude kao u Francuskoj, kada je gospođa Marija Antoaneta, supruga Luja DžVI, govorila - ako narod nema hleba, neka jede kolače, a mi ćemo reći - ako narod nema mesa, neka jede kavijar. Ja sam rekao malopre da su uglavnom uvođeni mnogi porezi koji do sada, od Miloša Obrenovića do danas, nisu plaćani. Jedino je ostala mostarina. Vi znate i u srednjem veku da su pravili mostove i tamo gde nema vode i reke, samo da bi naplatili troškove. Doduše, to mi nismo uspeli da uradimo. Nigde u svetu se ne oporezuju plate, kao u Srbiji. Oporezuje se sve, od toplog obroka, kuće u kojoj se stanuje, a sledi i kazna za neplaćene poreze. Građani moraju da znaju da, ukoliko ne plate porez za kuću u kojoj stanuju, moraju da plate kaznu od 100 do 200 hiljada dinara. Hvala lepo.
Rad nastavljamo u 15,30 časova. [[Posle pauze - 15,35 časova.]] Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da utvrdimo kvorum. Konstatujem da nemamo dovoljan broj poslanika u sali, nemamo predstavnike Vlade. Odložićemo sednicu za 15 minuta.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ja bi ograničio moje izlaganje na dva pitanja. Jedno sam mislio da postavim ministru Đeliću, a drugo, da se obratim gospodi poslanicima. Gospodine ministre, pošto sam ispred Stranke srpskog jedinstva zadužen da formiram odbore, samim tim sam imao dosta razgovora sa običnim građanima. S obzirom da uz našu stranku postoji fond treće dete, mi smo imali mnogo razgovora sa majkama i porodicama koje imaju probleme, one koji su i u amandmanima bili podneti. Hteo sam da zamolim, pošto imamo u ovom okrugu dva grada, mislim da nisu u potpunosti objašnjeni ti amandmani, mislim da ima oko 55.000 izbeglica, govorim o Čačku, Kraljevu i još nekim mestima u ova dva okruga, i s obzirom da je Ministarstvo sporta ukinuto, a iz ovih okruga mislim da je 90% vrhunskih sportista stvoreno, i da se puno toga ulagalo, to će sve preći na ove opštine. Mislim da bi, ako je moguće, da nekako iznađete bar neki procenat ovim opštinama da se, ako je u mogućnosti, pomogne. Znam da je budžet zategnut. Drugo pitanje koje sam želeo da postavim, posle jučerašnje Skupštine imalo je puno poziva od ljudi iz ovih okruga, noćas, i oni su razočarani uopšte radom ovog parlamenta i ponašanjem pojedinih poslanika. Mislim da je krajnje vreme, u pitanju je oko 7,5 miliona birača i nas 250 izabranih od naroda, i mislim da bi mi trebalo ovde odgovornije i dostojanstvenije da se ponašamo. Mislim da treba pomoći ovoj vlasti umerenom kritikom, ali isto tako i doprinosom, da bi ovi problemi, koji su veliki, mogli na pravi način da se urade. Ja vam se zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Ljubivoje Slavković, pošto je Bogdanović odsutan, ima izvršni odbor u Skupštini grada. Posle njega narodni poslanik Borivoje Mijatović.
Gospodo poslanici, predstavnici Vlade, dva dana raspravljamo o Predlogu zakona o budžetu i zakonima o porezima, akcizama i ostalim zakonima. Uglavnom se osvrćemo na budžet. Ja sam večeras, pripremajući se za nastavak današnje sednice, dobro pogledao sve amandmane koji su uglavnom došli iz redova poslanika opozicije. Moram da vam kažem, na osnovu onoga što sam video, da Vlada ima komplimente i od strane opozicije na predloženi budžet. Naime, kada bi se usvojili svi zahtevi koji su predloženi u budžetu, Vlada je i preskromno planirala na rashodnoj strani budžeta, moralo bi najmanje još 15 - 20 milijardi da se planira za ono što se, na osnovu amandmana, od pojedinih poslanika zahteva na rashodnoj strani. Ono što meni u budžetu smeta je jedna jedina stavka. Za ostalo, mislim da je budžet dobro planiran. Mislim da stavka - sredstva za povraćaj stare devizne štednje ne treba da stoji. To je stvar države. Treba država da proda svoju imovinu i da vrati narodu pare koje je uzela, a da se ova sredstva usmere prema Ministarstvu za rad i zapošljavanje, jer mislim da će donošenje zakona o privatizaciji stvoriti ogromne socijalne probleme, da će taj zakon izazvati lančanu reakciju u pogledu stečajeva, likvidacija i prestanka radnog odnosa jednog značajnog broja radnika koji su danas zaposleni. Verovatno se budžet neće realizovati u pojedinim stavkama onako kako je planirano. Pa, i mi privrednici, kad planiramo naše planove u preduzećima, nismo u situaciji da ih ispoštujemo do kraja. Smatram da će budžet do kraja biti realizovan, ali Vlada mora da realizuje nekoliko stvari. Mi ovim zakonima ulazimo u proces reforme privrede, u proces reforme poreskog sistema. Ni jedna ni druga stvar ne može uspešno da se uradi bez reforme javnog sektora. Mislim da za Vladu mora ozbiljno da bude zadatak, kao i svih poslanika, da na jednoj od narednih sednica Skupštine imamo plan reforme javnog sektora, da se definiše to šta je javni sektor, šta je najnužnije što mora da se finansira iz budžeta, a šta je ono što je sad na budžetu, a što ne mora da bude. Mi smo na drugojsednici usvojili organizaciju Vlade i ministarstava. Osim toga što je smanjen broj ministara, mislim da značajnije nije učinjeno na racionalizaciji broja radnika u ministarstvima, pa kad čovek koji ne komunicira mnogo sa vladinim organima dođe u Nemanjinu i uđe u onu zgradu ima utisak da je ušao u neku bolnicu gde je velika epidemija neke bolesti. Mislim da je izuzetno veliki broj ljudi i neracionalan broj ljudi u organima državne uprave i u društvenim delatnostima, pre svega u zdravstvu i obrazovanju. Mislim da vrlo ozbiljno treba da se razmišlja o tome i da se napravi racionalizacija u smislu objektivno potrebnog broja izvršilaca koji rade u ovim oblastima. Drugo, mislim da bi se ovaj budžet realizovao, a po meni to nije teško, Vlada mora da stavi apsolutno kontrolu nad javnim prihodima, odnosno nad radom finansijske policije, nad radom policije i nad radom Carine. Ako se vama, gospodo iz Vlade, vaši izvršioci, pre svega šefovi finansijske policije i policije, obrate na isti način kao što se i republičkom premijeru obratio šef Savezne uprave carina, da nije u stanju da kontroliše svoju službu, onda sigurno da budžet nećete moći da realizujete. Zato oni koji javno kažu da ne mogu da završe svoj posao treba da odu. U ovo vreme treba pametnih, ali i hrabrih, i mislim da ih ova zemlja ima. Možemo reći, računajući da dva miliona Jugoslovena dnevno popuši po jednu kutiju cigareta, da 10 miliona jugoslovena popije 15 miliona kafa dnevno, apsolutno je plan na strani prihoda u stavci akcizaizuzetno mali i mislim da uz jednu probnu kontrolu, pre svega akciznih proizvoda, ostvarenje plana budžeta može da bude daleko veće od onoga koje je planirano. Verovatno se u onom delu koji se planira kao porez na imovinu građana, preduzeća itd., neće ostvariti, ali u ukupnom iznosu mislim da je moguće ostvarenje budžeta. Sledeća stvar, koja je takođe bitna da bi se budžet punio, jeste vraćanje uslova u pogledu liberalizacije i privređivanja koji su vladali početkom 90-tih godina. Naime, na području filijale ZOP Niš, od 1991. do 1994. godine postojalo je negde oko 13.000 pravnih subjekata i 13.000 živih žiro računa. Politikom kakva je vođena, danas u filijali ZOP Niš ima negde iznad 5.000 živih žiro računa. Onih 8.000 više nema, a to znači da je 8.000 ljudi oterano u sivu ekonomiju. Neko se setio, pa je smislio da svako treba, i sirotinja i bogati, a ne znam da li je on pametan ili ne, da ima 5.000 dolara da osnuje firmu, da treba da ima kancelariju, prostor itd. Država treba da stvori uslove da svako ko hoće da radi, bude kontrolisan, a ne da mu postavlja prethodne uslove i da time stvara jednu negativnu atmosferu u pogledu privređivanja. Ako se na jedan takav način ostvari jedan liberalni pristup u kategoriji sloboda privređivanja i ako se izvrši jedna pravilna decentralizacija, a pre svega poreskih obveznika, smatram da ovaj budžet može da bude realizovan i, u tom smislu, njemu sa moje strane dajem podršku. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Borivoje Mijatović, a posle njega narodni poslanik Stanko Kovačević.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, ministri Vlade Republike Srbije, predlozi zakona o budžetu i pratećih zakona koji su pred nama su prvi krupni korak Vlade Republike Srbije kojim se predstavila nama i javnosti. Ovo treba posmatrati kao prototip budžeta koji se prvi put posle 50-tak, 60 godina radi na pravi način, da bude što kažu, transparentan, da bude potpuno otvoren za javnost i potpuno vidljiv i da bude kompatibilan sa takvim sličnim budžetima koji se danas rade u modernim zemljama, a pre svega Evropskoj Uniji. Znači, to je jedan od koraka približavanja naše zemlje Evropskoj uniji. Mi smo do sada imali slučaj da to što se zvalo budžet, to je bio nekakav zbir plus - minus koji se u toku godine trošio i prebacivao. Nije se ni znalo odakle se šta uzima, a to je jednostavno takav manir koji je vladao i pre 1990. godine, s tim što je taj pravi, da kažem, stampedo do haosa nastao tek posle dolaska garniture Slobodana Miloševića posle 8. sednice itd. Ono što je važno da se ovde istakne, a to je da će ovaj budžet u svakom slučaju omogućiti da se obezbede sredstva za plate, penzije i sl. da se redovno isplaćuju, a isto tako da se obezbedi politika prioriteta, kao što je zdravstvo, kao što je školstvo i preusmerenje onih nezaposlenih, koji će morati u pogledu daljeg rada da se prekvalifikuju za firme koje za sada još nisu u stanju da stanu na svoje noge. Proces privatizacije će nesmetano da napreduje i da nam omogućava, takođe, da se privreda razvija, bez obzira koliko će ovaj budžet u tom pogledu imati dejstva na nju. Moram da kažem da problem finansiranja Kosova je delikatno pitanje, jer je na Kosovu situacija takva kakvu sada imamo i koja je zahvaljujući politici DOS-a, odnosno politici Vlade prvi put posle više godina postala prihvatljiva i postala kooperativna sa međunarodnom zajednicom, a što daje i prve rezultate. U tom smislu mislim da ona stavka koja je izdvojena i koja se pripisuje Nebojši Čoviću, predsedniku tog koordinacionog odbora za jug Srbije, preterano je maliciozna, jer je jasno da to nije novac kojim on raspolaže za svoje lične potrebe, nego je to novac za bezbednost tog regiona. Uostalom, način kako je on do sada vodio politiku ove zemlje na prostoru juga Srbije daje prvi put pozitivne rezultate. Sve ovo što se dešava dole sa Makedonijom i sa delovanjem albanskih terorista pokazuje da se međunarodna zajednica ipak okreće prema politici ove zemlje koja danas u tom pogledu beleži i na spoljnom planu dobre rezultate. Mogu da prihvatim ono što je rečeno da Vojska Jugoslavije, koja je sada ušla u čitav prostor kopnene zone oko Kosova, između Kosova, Srbije, Makedonije i Crne Gore, i dokazuje da smo mi povratili taj suverenitet.
Molim vas da se držite teme.
Nije dobro da se tamo pojavljuju Pavković, Lazarević za koje se zna da su bili nosioci politike Miloševića na Kosovu i terorizma, jer je sigurno da izazivaju nezadovoljstvo onih tamo.
Vreme.
U tom pogledu potpuno podržavam ono što je o njima rekao Nebojša Čović. Mogu da vam prenesem još nešto, mene su sinoć zvali roditelji 10 vojnika koji su 10. juna 1999. godine ostavljeni u Suvoj Reci i nije za njih niko došao da ih pokupi, i dan-danas se o tim vojnicima ne zna ništa. Nikada se Vojska Jugoslavije i Generalštab o tome nisu izjasnili, niti su roditeljima u bilo kom pogledu izašli u susret. Hvala.
Gospodine predsedniče, vi ste bili dužni da upozorite ovog poslanika onog trenutka kada je izjavio da je na Kosovu i Metohiji .....
Po kom članu?
Ćuti ti Veselinov, ti nisi ni poslanik, ćuti, idi ti tamo sa Čankom raspravi to. Uvek posle pauze dođeš pijan i ometaš ovde rad. Prvo, da se ovde razjasnimo da li je vođena teroristička politika na Kosovu i Metohiji od strane Savezne države i države Srbije ili ne.
Gospodine Šešelj, nemojte da vodite polemiku, javili ste se za kršenje Poslovnika.
Molim vas, ja vama postavljam pitanje, trebalo je da ga upozorite.
Ja ću dati opravdanje, ali ne ulazite u dijalog. Izvolite, dobro, još jedna rečenica.
Gospodine Maršićanin, samo još jedna rečenica. Pošto je taj poslanik, kako su me obavestili, iz vaše stranke, DSS-a.
Nije.
Iz Demokratskog centra. Mislio sam da je Zaharije Trnavčević iz one asocijacije Žene u crnom, na kraju krajeva. Međutim, ovde treba jasno da izrazite svoj stav kao predsednik Skupštine, i na tome insistiram, da li je na Kosovu i Metohiji od zvanične vlasti naše zemlje vođena teroristička politika.
Reč ima narodni poslanik Stanko Kovačević, a posle njega narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Poštovani poslanici, poštovani članovi vlade, Republika Srbija treba danas ili sutra, a najkasnije u petak da dobije prvi pravi budžet u kome je iskazano sve ono što jedan budžet treba da sadrži, a Vlada Srbije je obećala svim korisnicima troškovne, rashodovane strane budžeta da će moći da imaju uvid u sva svoja prava i njihovo ostvarivanje. Imali smo prilike da u protekla dva dana do danas ovom govornicom prodefiluje veliki broj poslanika iz desnog bloka i iz levog bloka, koji su kritikovali ovakav budžet i paket poreskih zakona, ukazujući da je on previsok, da su opterećenja građana i privrede prevelika. Ali, kada govore o rashodnoj strani budžeta, odmah posle toga predlažu - ovu stavku povećati za 100%, ovu stavku povećati za 100%, ovu za toliko procenata - a zaborave da na kraju kažu za koliko će da se povećaju poreska opterećenja ako se prihvate ti njihovi predlozi. Tako visokim poreskim opterećenjima ovaj budžet ne može biti popunjen, kažu oni, jer narod nema para, narod je osiromašio , kako jedan poslanik reče, go je kao pištolj, privreda razorena, privreda ne radi, pa nema od čega da daje svoje doprinose ovakvom predlogu budžeta, ali su tom prilikom zaboravili da kažu da su upravo oni ovaj narod opljačkali, da su upravo oni ovu privredu razorili, da su upravo oni ovaj narod posvađali sa celim svetom i izazvali ratne operacije, da su upravo oni na krvlju i znoju stečeni stambeni fond Savezne i Republičke vlade rasparčali i podelili svojim istomišljenicima i sebi. To ne smeju ovde da kažu. I uopšte, pitanje je ljudskog morala, kako može da izađe za ovu govornicu i da kritikuje, a da je svestan činjenice da je on kriv za sve to. Dva ili tri poslanika izađoše za ovu govornicu i koristeći rashodnu stavku budžeta, oko 500 miliona dinara namenjenih za južnu Srbiju, pripisuju da će to pojedinac da koristi, i nerealno, i nekorektno, i nepošteno,neljudski napadaju ličnost jednog čoveka, koji već nekoliko meseci svakim danom, sa glavom u torbi, razgovara dole sa teroristima, sa predstavnicima albanske manjine i sa predstavnicima međunarodne zajednice da spasu što se spasiti može od onoga čime ste vi unakazili i unesrećili ovaj narod. Jedan predstavnik socijalista u Odboru za ekonomske odnose sa inostranstvom ili u Odboru za industriju reče - ako želimo ovu vladu što pre da oborimo, glasajmo za ovaj budžet - i ja vam predlažem, gospodo socijalisti, glasajte što pre za ovaj budžet da biste stvorili uslove da oborite ovu vladu. A našoj vladi i ministrima bih predložio - nemojte nipošto svoj posao da obavljate iz patriotskih razloga. Svoj posao obavljajte iz sopstvenog interesa, iz interesa za građane Srbije,jer ćete tako najbolji doprinos napretku ovog naroda i ove zemlje dati. Nemojte da budete patriote kao patriote iz prethodne vlade, kojima ćemo uskoro morati stolice da sečemo da bi svoj patriotski stomak mogli da stave u poslaničke klupe.
JelÄ zbog stomaka ?
Ne znam, gospodine predsedniče, kakav ste i čiji stomak pominjali, ali posle izjave nekih DOS-ovih poslanika sa ove govornice mislim da se mnogim časnim ljudima stomak prevrnuo. Ja se javljam za repliku povodom ovih nebuloznih izjava u odbranu Nebojše Čovića i njegove budžetske stavke. To je Čovićeva budžetska stavka. Ta Čovićeva budžetska stavka od 500 miliona dinara dovoljna je da pokrije godišnji budžet 50 malih opština u Srbiji. (Ćuti Veselinov, ti si pijan, nemoj pijan da govoriš ovde.) Ja sam se javio za repliku. Znači, vi DOS-ovci ste toliko pukli da gubite strpljenje, nerve, glavu, lepo je to , to sam čekao. Dozvolite mi, gospodine predsedniče, da završim sa replikom. Petsto miliona dinara je godišnji budžet zajedno Čačka, Užica, Sremske Mitrovice, Požarevca, Pančeva, Kruševca i Jagodine. Kada se godišnji budžet ova četiri grada sabere to je onaj iznos koji je Nebojša Čović dobio u svom pohoduda pogazi interese srpskog naroda i izruči svoju zemlju NATO-paktu. Možete vi da govorite šta god hoćete. Ovo je učešće opština u apsolutnom iznosu u porezu na promet godišnje. Znam ja dobro šta govorim. To je opštinski budžet. Ono drugo što vi smatrate da takođe spada u opštinski budžet su stavke koje se iskazuju posebnim računima. To bi trebalo da znate. Nebojši Čoviću dajete iznos koji je dovoljan da se za jedan ili jedan i po mesec isplate svi dečiji dodaci u Srbiji. Toliko dajete jednom čoveku za izmišljeni organ koji nema zakonsku podlogu. Drugo, Nebojša Čović na čelu tog organa sklapa sporazume, priznaje teroriste kao pregovaračku stranu, a sadržaj tih sporazuma koje sklapa Nebojša Čović ni jedno zvanično državno telo nije verifikovalo, koje je za to ovlašćeno.
Gospodo poslanici, molim vas sledeće: prvo, ovde se ne vodi rasprava o Nebojši Čoviću, ovde se vodi rasprava o budžetu Republike Srbije; drugo, kada narodni poslanik izazove repliku onda su narodni poslanici dužni da saslušaju onoga ko replicira. Ako jedni narodni poslanici ne vode računa o tome šta je tema dnevnog reda, onda moraju uvažiti da drugi narodni poslanici o tome katkad ne vode računa. Dakle, ne može jedna strana da od ovog parlamenta pravi parlament, a da druga strana od ovog parlamenta pravi cirkus. Samo svi zajedno možemo od ovog parlamenta da napravimo ono što treba da bude. Ako to niko, ni jedna strana, ne čini, mi u tome nećemo ni uspeti. Dužni ste kada izazovete replike da tu repliku saslušate i dužni smo svi da se držimo Poslovnika o radu. Ako se toga niko ne drži onda ništa nećemo uraditi. Molim vas da prekinemo raspravu o Nebojši Čoviću, on nije na dnevnom radu i da usmerimo pažnju na paket poreskih zakona.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, ovde je u više navrata tokom celog današnjeg zasedanja Poslovnik povređivan, i to član 96, dali ste gospodinu repliku, a za to nije bilo mesta. Zatim, član 99, jer je prethodnik toliko izvređao gospodina ministra, da zaista niko nije dužan da trpi tu verbalnu torturu. Molim vas, gospodine predsedniče, da postupite po ovom poslovniku i da, ako bude potrebno, sankcionišete ovakve verbalne nastupe i torture. [[Aplauz.]]
Kao i u više navrata, dužan sam da vam odgovorim. Kao i u više navrata do sada, prihvatam da sam kao predsednik Skupštine kršio Poslovnik. Ali, već sam jednom rekao da bi to podrazumevalo, recimo, i usmenu opomenu, vama zbog dobacivanja poslaniku koji govori, jer vi niste dužni, već samo onaj ko predsedava, da ga opominje. Isto tako, budimo potpuno otvoreni, ako o tome počnemo da vodimo raspravu, ni gospodin ministar ne može dobacivati poslaniku, bez obzira [[aplauz u sali]] što taj poslanik zloupotrebljava govornicu i omalovažava Skupštinu. Kada se pravi krug zloupotreba ove govornice i kada se niko sa jedne strane od poslanika ne pridržava Poslovnika, onda to što vi predlažete ne mogu da ispunim. Ja to otvoreno priznajem. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Ali, ministar ima opravdanja zato što je pijan.) Gospodine Šešelj, mogu jedino da vas zamolim da prekinete da omalovažavate Skupštinu i ništa više od toga. Rekao sam da vam neću priuštiti zadovoljstvo da učinim ono što je potrebno, a to je da idete iz ove sale, ali ja vama to zadovoljstvo neću priuštiti, i molim vas da prekinete da dobacujete. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Replika?) Nema replike, nisam za govornicom. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Moje ste ime pomenuli.) (Milisav Petković, sa mesta: Po Poslovniku?) Po Poslovniku, izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, ja sam Milisav Petković, narodni poslanik Demokratske stranke. Javljam se po povredi Poslovnika, član 101, gde se kaže: "Opomena se izriče narodnom poslaniku koji je prišao govornici bez dozvole" itd. A jedan član kaže: "Ako upotrebljava psovke i uvredljive izraze". Predsednik namerno neće da izrekne drugu opomenu što podrazumeva udaljavanje onoga ko je prekršio Poslovnik iz ove sale. Da je to učinio, ne bi bilo dobacivanja sa druge strane. Ne pripadam poslanicima koji su dobacivali i javljam se po pitanju povrede Poslovnika, da se da na glasanje da li je poslanik Vojislav Šešelj prekršio Poslovnik, da nam omogući da do 19,30 časova radimo normalno, da ovaj budžet, koji Srbija očekuje, izglasamo večeras ili sutra. Ako budemo nastavili polemisanje povodom povrede Poslovnika, bilo kog poslanika, bilo koje grupe, nećemo ovo završiti još tri dana. Gospodine predsedniče, molim vas da ovo date na glasanje, da utvrdimo da li je bilo povrede Poslovnika, ako je bila druga opomena gospodinu Vojislavu Šešelju i da ga udaljite dalje sa zasedanja. [[Aplauz.]]
Koliko je meni poznato, druga opomena ne podrazumeva automatsko udaljavanje, već se posle dve opomene o tome izjašnjava Skupština. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Sada sam pomenut, hoćete li mi dati reč?) Evo, proučavam Poslovnik. U članu 101, ako mi dopustite da odgovorim, u članu 101... (Vojislav Šešelj, sa mesta: Da li mi dajete pravo na repliku?) Kada završimo ovo, kada elaboriramo primedbu gospodina poslanika. Dakle, u članu 102. stoji da se mera oduzimanja reči izriče narodnom poslaniku kome su prethodno izrečene dve mere opomene, a posle toga čini povredu iz člana 101. ovog poslovnika. Mera udaljavanja sa sednice, to je član 103, izriče se narodnom poslaniku koji posle izrečene mere oduzimanja reči ometa ili sprečava rad na sednici, ne poštuje odluku predsednika Narodne skupštine - ovo je izricanje mere oduzimanja reči - ili nastavlja da čini druge prekršaje u smislu člana 101. ovog poslovnika, kao i u drugim slučajevima određenim ovim poslovnikom. Prema tome, vaš predlog ne mogu staviti na glasanje. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Može!) Ili možda mogu staviti na glasanje vaš zahtev da Skupština utvrdi da li je došlo do povrede, ali člana koga nismo razmatrali, mislim na član 101. Molim vas da se o tome izjasnimo. (Milisav Petković, sa mesta: Odustajem od glasanja.) Odustajete? Hvala. (Vojislav Šešelj, sa mesta: Da li mi sada dajete reč?) Po osnovu čega? (Vojislav Šešelj, sa mesta: Ružno je govorio o meni.) Ako vam ne dam reč, vi ćete po Poslovniku, jelÄ da? (Vojislav Šešelj, sa mesta: Da.) Izvolite, po Poslovniku.
Zaista ne znam otkud ovolika navala mržnje i besa bez ikakvog razloga. Ničim nisam uvredio Dragana Veselinova, kao ministra. Samo sam konstatovao ono što svi vide, da je on na nastavak sednice došao pijan.
Gospodine Šešelj, vi zaista preterujete.
Postoji jedno elegantno rešenje, gospodine predsedniče, neka odavde do vrata ide u pravoj liniji i neka drži ruke ispred sebe ovako (pokazuje kako da drži ruke), pa ako se konstatuje da nije pijan, ja ću izaći. Ako se konstatuje da je pijan, neka ode kući da se rastrezni.
Gospodine Šešelj... (Vladan Batić, sa mesta: Dokle ćemo ovako da se zabavljamo, ne treba mu dati reč.) To ćete vi uraditi kada vi budete predsednik Skupštine, to je ono što gospodin Šešelj želi. Meni je potpuno jasno šta vi želite, rekao sam da vam to zadovoljstvo neću priuštiti i mislim da je mnogo jednostavnije da saslušamo sve ono što gospodin Šešelj izrekne. Svima nama je jasno o čemu se radi, i onima koji gledaju, i koji slušaju, i da pustimo ta dva minuta, mislim da je to mnogo razumnije, nego da nasiljem odgovaramo na nasilje. (Mihajlo Marković, sa mesta: Povreda Poslovnika.) Izvolite, gospodine Markoviću.
Gospodo ministri, dame i gospodo poslanici Narodne skupštine Republike Srbije, gospodine predsedniče, dozvoljavas sebi da posumnjam u vašu procenu. Možete i vi da pogrešite u proceni. Dosadašnji tok sednice pokazuje da ste mnogo više vremena izgubili u raspravi pri vašim objašnjavanjima sa poslanicima i u onome što je povreda Poslovnika, a za mene je ključno zbog čega gubimo vreme i da vi razgovarate sa poslanicima koji sede nasuprot vas. Jedanput sam upozorio da je prošlo vreme bahate vlasti socijalista i radikala u ovoj zemlji. Jeste da to nismo još dokazali kao DOS, ali to nije znak da vi nemate barem elementarnu hrabrost, i mi kao poslanici i vi kao predsedavajući, da se tome suprotstavite, samo da budemo svesni toga. Ne može vam dobacivati poslanik, pa makar bio i šef poslaničke grupe. Ne možete mu odgovarati i ne možete mu davati reč kada god on zatraži, jer ćemo posumnjati u loše namere i jednog i drugog i posumnjaću da vi izazivate ne samo moje strpljenje. Ako izazovete moje strpljenje, onda će to biti loše za poslanike koji to rade u ovoj skupštini, posebno za radikale i za socijaliste, ali i za vas. Zašto? Došao sam da odradim čestito i časno svoj posao ovde. Vaš zahtev da se poštuje legalitet ove skupštine i poslanika opozicije će važiti u nekom drugom vremenu. Legalitet je za onu vrstu opozicije koja je ovde iz namere i obaveze i koja radi neki javni posao u opštem društvenom interesu, ali ovde ne sedi tzv. legalna opozicija. Ovde vam sedi uzrok svihpropasti ovog društva za ovih 10 godina i to vidimo svakog dana, da li sa 6-7 ili 10 krivičnih prijava, gonjenja i hapšenja. O tome nismo obavešteni. Znači, ovde, pored budžeta, imamo i elementarni uzrok za propast jednog društva i zato sam upozorio da poslanici DOS, pored toga što su većina u ovom parlamentu, moraju biti svesniji da pored odredbi budžeta ili davanja razloga opoziciji i javnosti zašto se glasa za ovaj budžet (Predsednik - vreme), moraju s vremena na vreme i podsetiti zbog čega, i zbog koga smo u ovakvoj situaciji i podsetiti javnost koja gleda ovu skupštinu zašto smo ovoliko propali kao društvo, zašto smo ovoliko bedni, zašto smo izgubili sve kriterijume, zašto nismo disciplinovani i zašto se nama ovo ovako dešava, da ne možemo ni jedan tok sednice da imamo normalan. Znači, primenite sankcije. Možda je vaša procena da ćete mi učiniti uslugu. Učinite mi uslugu, ja sedim pozadi, učiniću još neke usluge u replici i raspravi, ali nemojte više ovo da radimo, dajte da imamo tok sednice normalan, da odradimo svoj posao, da idemo, pa da dođemo sutra opet. Ovo pitanje budžeta je mnogo više pitanje državnih poslova nego naših odnosa ovde u Parlamentu. Hvala. Znači, mislim da ste pogrešili u proceni, pa čak se može desiti i da kršite Poslovnik kao predsedavajući jer razgovarate sa poslanicima.
Meni je teško da vam odgovorim. Gospodine Markoviću, .... dobićete reč po Poslovniku. Ja ne vodim dijalog sa poslanicima. Po Poslovniku sam dužan da odgovorim svima koji prigovore kršenju... nemojte vikati sa mesta, po Poslovniku. Dakle, vi niste prigovorili da sam prekršio konkretnu odredbu Poslovnika. Sve ovo što ste govorili je jedan politički pristup, jedna primedba na to kako vodim ove sednice. Jedino što mogu da predložim, to je da podnesete zahtev za razrešenje predsednika Skupštine, istaknite te razloge u pisanoj formi i onda da o tome odlučujemo. To je jedino što mogu da vam predložim. Po Poslovniku? Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, pozvaću se na član 99. Poslovnika, o kome govorimo sada ja i moj prethodnik, da su narodni poslanici dužni da poštuju dostojanstvo Narodne skuštine i da su dužni da se jedni drugima obraćaju sa uvažavanjem. U toku mog jučerašnjeg izlaganja, gospođe i gospodo, ovde je atmosfera kao da je hordaslonova u sali. Naterali ste me da za ovom govornicom vičem. ....
Čekajte, vi sad govorite o onome što se dešavalo pre tri sata...
O ponašanju narodnih poslanika i o tome da vi ni jednom niste opomenuli poslanike da krše dostojanstvo Skupštine, da ometaju poslanike kada dođu za ovu govornicu i hoće da izlože svoj stav po pitanju zakona koji su na dnevnom redu. Kada udaraju rukama o stolove i ometaju govornike takođe ne reagujete ili dajete pauzu. Ovde smo mi optuženi da opstruiramo rad Skupštine, a dva puta odlažemo početak sednice zato što ne možete da obezbedite kvorum. Predsedniče, vi treba da priznate da ste nesposobni da vodite ovu skupštinu i da sami podnesete ostavku, a ne da se ovde traži vaša smena.
A vi pošto ste, da vam odgovorim, prigovorili na kršenje Poslovnika koji se dogodio juče, ako sam dobro razumeo, zamolio bih vas da drugi put brže razmislite i reagujete. Što se tiče vođenja sednice, molim vas da se pridružite gospodinu Markoviću i da zajedno ispišete predlog za razrešenje predsednika Skupštine i istaknete razloge i da o tome povedemo raspravu. A sada dajem reč gospodinu Aleksandru Vučiću, a zatim narodnom poslaniku Nenadu Bogdanoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, prateći sve što ste rekli, gospodine predsedniče, a i ostali koji su izlazili za ovu govornicu, čini mi se da mnogo ne odgovara istini, pre svega u ponašanju pojedinih poslanika. Izašao je ovde jedan poslanik koji je rekao - narod željno očekuje ovaj budžet, a mi nećemo završiti do 19,30 i da je to smisao izlazaka za govornicu poslanika Srpske radikalne stranke. Narod toliko željno čeka ovaj budžet da su demonstracije u svim gradovima Srbije, da ljudi ne znaju šta će sa sobom, već popisuju gde će i na šta će sve plaćati poreze. A, što se tiče toga da li ćemo stići ili nećemo stići, podsetiću vas, gospodine predsedniče, da smo bili u ovoj sali, ali nije bilo ni 60, ni 70 poslanika DOS-a, a DOS-ovih poslanika je 177, i da smo dva puta danas zbog toga odlagali početak sednice. Ovo je bila samo primedba, da vidite ko je zaista odgovoran za ono što se dešava u Narodnoj skupštini Republike Srbije. A, sada ću vam reći da postoji jedna značajna krivica nas radikala zbog svega što se danas dešava u Skupštini. Posebno što se dešava sa predlogom budžeta i drugih zakonskih akata. Ogromna je naša krivica. Ogromna, jer smo mi krivi, između ostalog, što ste vi došli na vlast. Što ste u stanju i situaciji da predlažete ovakve zakonske akte. Što ste u stanju i situaciji da nas ubeđujete kako su ovo te reforme, kako je ovo ono što je pozitivno, kako je ovo ono što je narod čekao. Da, kriv je Vojislav Šešelj za taksu od 100 dinara, jer je to bilo minimalno što je moglo od naroda da se uzme, ali vi ste tu taksu udvostručili. Rekli ste, podsetiću neke od ministara, a neću se prevariti, rekao je to gospodin Batić, imam to čak i tonski zabeleženo, odmah ćete ukinuti tu taksu kada dođete na vlast. Ne samo da je niste ukinuli, nego ste je i udvostručili. Šešeljeva je krivica i naša, moja je krivica, što narodu nismo objasnili koliko izmišljate, koliko falsifikujete, koliko lažete. Pričali ste o trofejnom oružju, o lovcima, o problemima. Za 1000% ste povećali takse i poreze. Za 1000%. Ko je za to kriv? Krivi smo zato što narodu nismo objasnili da lažete kada govorite o 6 milijardi dolara. Krivi smo zato što nismo bili dovoljno ubedljivi. Krivi smo zato što im nismo rekli da nema ništa od toga i nismo to ponovili milion puta, koliko ste vi puta tu laž izgovorili. Tačno je, možda nam neko ne bi poverovao, da odgovorim onima koji dobacuju. Ni milion puta, jer mi nismo mogli da ponovimo to milion puta, jer ste vi tada u opoziciji u jednom nedemokratskom, totalitarnom i autokratskom režimu kontrolisali preko 60% medija, a danas ne postoji ni jedna jedina opoziciona novina u Srbiji. Niti postoji mogućnost da neko negde na takav način saopšti narodu šta će se zbivati i kako će se zbivati. Nemam ja tu vrstu problema sa tim što ćete da dobacujete. Sa pretnjama još manje. Voleo bih da pokušate da ostvarite te pretnje. Voleo bih da vidim kako će vam to poći za rukom. Čudi me da gospodin predsednik malo pre nije opominjao one koji su to činili, a opominje one koji izgovaraju notorne činjenice, one koje su svima očigledne, a on će da kaže - ne, to nije tako, nego se radi o primitivizmu, ili ne znam ni ja već čemu, poslanika SRS. Onošto je svima jasno u ovoj skupštini. Krivi smo i zato, kada govorimo o budžetu i poreskim zakonima, što nismo rekli narodu - da, oni će nabaviti te pare tako što će hapsiti sve što je srpsko i predavati ih Haškom tribunalu, i to kad ode otac kod svoga sina u osnovnu školu na roditeljski sastanak da će tada zločinački da hapse čoveka i da ga šalju Haškom tribunalu. Da bi time ostvarili neke uslove i da bi dobili neku crkavicu. Koju takođe neće dobiti. Zato smo krivi. Krivi smo što smo dozvolili da se to dešava u našoj Srbiji. To je naša odgovornost, između ostalog. Ali, ima jedna stvar koja je dobra u svemu tome, za koju smo i krivi i zaslužni. To je da naš narod nikada ne bi video i ne bi mogao da shvati kakva je i koliko loša ova vlast da niste došli na vlast. Mogli biste još stotinu puta da govorite kako nikakvih taksi neće biti, kako nikakvih poreza neće biti, kako ćete sve da ukinete, a sada odjednom -hajde, pa da vidimo, ako se ukine neki porez, ne mogu plate da budu velike. A ranije to nije bio slučaj.
Vreme.
Moram da vam kažem jednu rečenicu - u petom minutu, na tačno 5 minuta ste me opomenuli, mnogi su govorili do 7 i 8 minuta, niste im reč rekli, mnogi poslanici, ali meni je to dobar znak, znači da vas je pogodilo ono što sam govorio, znači da vam smeta ono što sam govorio i da je istina ono što sam govorio. Vrlo ću kratko još nešto reći, neću vas zadržavati. Mislim da sve ovo što se danas usvaja, narod, pošto ne može da čuje ni preko medija, nemamo vremena da objasnimo u 5 minuta, uskoro će osetiti na svojoj koži, osetiće kada bude morao da plaća električnu energiju, osetiće kada bude morao da plaća vodu, osetiće kada bude morao da plaća komunalije, kada bude morao registracije za vozila da plaća, čiji su porezi višestruko uvećani, osetiće kada bude plaćao telefon i sve ostalo. I tada će tek ljudima biti jasno šta ste u stvari radili i koliko su željno iščekivali ovaj budžet. Čini mi se da jedino što možemo da uradimo u ovom trenutku, jeste da kažemo da našu krivicu, koja zaista postoji zbog svega o čemu sam danas govorio, možemo da ispravimo na jedan pravi način, na jedan dobar način, a to je da napravimo najbolji mogući politički menadžment, da narodu u najbržem roku objasnimo šta se u našoj Srbiji dešava, da mu objasnimo kakva je globalna prevara vladavina DOS-a, da krenemo po Srbiji, da krenemo od sela do sela, da krenemo od grada do grada, da razgovaramo sa narodom, da mu objasnimo i da vas što brže oborimo sa vlasti. To je ono što je najvažnije u ovom trenutku za Srbiju. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Nenad Bogdanović.
Poštovane dame i gospodo poslanici, potpuno je normalno da poslanici opozicije kritikuju predlog budžeta i da kritikuju predlog svih ovih poreskih zakona. No, nije normalno da se pritom ponašaju kao u kafani, to spada u vrstu nenormalnosti, ali to smo već naučili u nekim drugim skupštinama, a toga ima i u Republičkoj skupštini, i očigledno, moramo da se naviknemo da je to način ponašanja nekih ljudi. Ono što je isto tako potpuno jasno - da budžet, na ovakav način kako je planiran, mora da izaziva odgovarajuće negodovanje kod onih koji su bili do sad na vlasti, zbog toga što oni znaju da su nekadašnji budžeti, koje su oni pravili, bili takvi da se preko njih moglo raditi svašta, da se preko tih budžeta mogao kriti novac, da se mogao koristiti zašta nije trebalo ili nije bilo planirano da se koristi. A naravno, ovaj ih budžet strašno nervira, jer u njemu je sve jasno. Inače, u njemu je novac potpuno jasno definisan - kako će se potrošiti, zašta će se potrošiti, kome će ići. Naravno, to mora da nervira, to mora da izaziva nervozu kod poslanika opozicije, i to je dobro. Naravno, transparentno, to je ono što vi niste nikada razumeli i nećete razumeti. Dakle, što se toga tiče, to je jasno. Što se tiče poreskih zakona, tu je situacija malo komplikovanija. Poreski zakoni su takvi da će najzad sprečiti krađu. Krađe više neće biti, jer se porezi neće moći koristiti, ili poreska olakšica, ili poreske razlike, za manipulacije. Imate danas u ovim amandmanima, pogledajte jedan vrlo interesantan primer - postoji neki alkohol koji se koristi u školama. Na tom jednom banalnom primeru možete videti kako je čitav poreski sistem nekad funkcionisao. Traži se da se oslobode oni koji će koristiti taj alkohol u svrhe školstva, da oni ne plate porez. Ima i za školstvo, ima i za zdravstvo. To me je posebno zabavilo kad sam video da neki smatraju da se u medicinskim školama koristi alkohol i zato ga treba osloboditi poreza. Prema tome, zašto se to radi - radi se iz prostog razloga, toga poreza treba osloboditi npr. zdravstvo ili škole, da bi se moglo na stotinu litara tog alkohola preturiti preko nekih mojih, ili tvojih preduzeća, ili njihovih preduzeća, to vi znate jako dobro koji ste to radili. Mi koji to nismo radili, slušali smo i učili ste nas, neki koji znaju kako ste vi to radili. Prema tome, ova poreska reforma je stvarno od fundamentalnog značaja da mi postanemo normalna država, da postanemo država u kojoj će se ponašati ljudi onako kako se ponašaju svuda u civilizovanom svetu. Naravno, da bi to postigli, mi ćemo morati jedan deo naših necivilizovanih stanovnika da nateramo da se civilizovano ponašaju, moraćemo ih naterati da poštuju poreske zakone, moraćemo ih naterati da sve plaćaju, i tu će biti izvor tih para koje oni, koji su do sada onako fantastično radili, kao što su radili, nisu uspeli da sklone. Onda će biti jasno zašto je budžet ovako planiran, kao što je planiran. Može biti ostvaren, i onda će biti jasno zašto neki ne razumeju šta je budžet, zašto neki ne razumeju šta su sastavni delovi budžeta opština. To su oni koji, naravno, sve znaju, a kada izađu za ovu govornicu pokažu da nemaju pojma ni o čemu. Prema tome, onda će biti jasno da će lokalne samouprave sada imati više novca nego ikada što su imale do sada. Ako se to dobro proanalizira, videće se da će lokalnim samoupravama ova poreska politika i ovaj budžetski pristup omogućiti da urade ono što do sada nisu mogle da urade. Mogu to da ilustrujem samo jednim primerom, i time ću završiti - Beograd se saglasio sa politikom Republičke vlade, da nema više takse od 3%. Mislimo da je to u redu zato što smo uvek, i dok smo bili opozicija, smatrali da je jedinstvena poreska politika suština ozbiljne zemlje. Znači, nema posebnih taksi, posebnih poreza i svega ostalog. Ali, i bez te takse od 3%, Beograd će sada u svom budžetu imati novca kao da je imao taksu od 3% po prethodnom poreskom sistemu. Naravno, to sam prethodno objašnjavao, a mogu i posebno ako hoćete, mogu posebno da vam objasnim, ako to niste razumeli, nema problema. Prema tome, ako je Beograd uspeo da bude na nivou bar minimuma budžeta od prethodne godine, sigurno je da će sve opštine i gradovi u Srbiji biti u daleko boljoj situaciji. Ja se izvinjavam, prekoračio sam vreme prosto zato što su mi dobacivali, a nisam od onih koji mogu uvek da oćute. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Dragiša Đoković.
Dame i gospodo, dragi prijatelji, ovih dana, kada je na dnevnom redu usvajanje budžeta, odnosno paketa ekonomskih zakona, mnogo je teško ne pričati, ne vezati te ekonomske zakone sa nekim političkim temama. Inače, dolazim sa Kosova, i o tom problemu ću pričati i na temu vezanu za budžet i za paket poreskih zakona koji se dotiču i Kosova. Sve bih ove kolege i gospodu, koji su ovde tako drčno branili Kosovo i zalagali se za Kosovo u ovoj sali, a mogu takođe i u beogradskim restoranima vrlo lepo da brane Kosovo i da ga pomažu, pozvao da dođu u Kosovsku Mitrovicu, ako ne mogu dalje, i da se tamo pridruže narodu, da obiđu, jednostavno, dan - dva, i da se na kraju, ako ništa drugo, vrate. Ako ne mogu ništa više da pomognu, makar mogu da dovedu neku televizijsku ili novinarsku ekipu, da se makar slikaju tamo, sa tim jadnim i napaćenim narodom, koji dole živi vrlo teško i vrlo naporno. Prema tome, ne bih voleo da nas više na Kosovu brane oni koji su nas do sada branili. Mi znamo kako smo prošli od tih naših branilaca, kako smo odbranjeni. Ono što su oni uradili, počevši od Josipa Broza, preko ovog kome ne želim ni ime da pomenem i onih koji su mu pomagali u svemu tome, je jedna katastrofa, jedna situacija u kojoj se našla Pokrajina Kosovo i Metohija, u kojoj se našao srpski narod i ostale nealbanske zajednice. Na ovoj novoj vladi, na vladi DOS-a je zadatak da ispravi to što su oni uradili, tako katastrofalno stanje koje su oni ostavili. To se mora ispraviti i mora se popraviti. To je veliki napor, i u tom pravcu cenim zalaganje nove Vlade i mladog ministra gospodina Đelića na jednom velikom naporu koji je uložen u izradi ovog budžeta i ovog paketa poreskih zakona. Možda ima nečega tu što se može popraviti, doterati. Tu su amandmani, tu je ostalo. Ono što hoću da kažem po ovom pitanju, to je pitanje Privremenog izvršnog veća, tzv. PIVK, na čijem čelu je Zoran Anđelković-Baki. To je telo koje i dan danas funkcioniše. U ovom budžetu nismo ništa videli na tu temu. Znam da tek dolazi usvajanje završnog računa Privremenog izvršnog veća Kosova, i to je takođe obaveza ove skupštine, jer, na žalost, drugog organa nema koji će to usvojiti. Oni i dan danas raspolažu sa materijalno-tehničkim sredstvima. Videćemo koliko su oni potrošili u tom budžetu i kako će se na osnovu toga planirati sredstva koja će se trošiti u ovoj godini u ovom budžetu. Jednostavno, neko je spominjao ovde da postoji određeni nivo lokalne samouprave na Kosovu. Postoji, i to je nivo lokalne samouprave koju nažalost kontrolišu i dalje ostaci starog režima, a to je ono što se mora preko ove skupštine završiti. Jednostavno, ne može se ovde uzimati novac iz budžeta, iz ovog budžeta o kome pričamo, i ne može se organizovati autobuski prevoz da bi se održale straže ispred kuće u Užičkoj ili Tolstojevoj ulici. Prema tome, to je jedan posao koji treba odraditi. Ne znam pod kojom stavkom će biti planirano, a mislim daVlada mora uzeti u razmatranje stavku da se mora vraćati proterani srpski narod na Kosovo i Metohiju. Ako očekujemo da ga vraća Tači ili Kušner ili slični, to nećemo dočekati nikada. Nažalost, to je naša obaveza, naše Vlade, jer jedino mi to možemo i moramo uraditi. Onda se mora predvideti stavka u tom pravcu, da se sredstva iz određenih stavki usmeravaju u tom pravcu, jer znate kakva je situacija, sve je popaljeno, sve je uništeno, i treba onima kojimogu i koji se žele vratiti tamo gde se mogu vratiti. Nažalost, ima pojedinih mesta gde se, učinkom mnogih koji su zajedno radili na tome, Srbi nikada neće vratiti, ali i ta se stavka mora pronaći. Još jednu stvar ću reći, nisam video u amandmanima, mislim da ovde ima ljudi koji su zaduženi za baznu proizvodnju, za sirovine itd. Mislim da je stavka za geološka istraživanja veoma mala. Ja ovo govorim kao zamenik generalnog direktora "Trepče" iz Kosovske Mitrovice. Vi znate da nam je ulaganje u sirovinsku bazu bilo zapušteno. U tom pravcu, želim od Vlade Srbije da inicira donošenje zakona o geološkim istraživanjima, gde bi se to sveobuhvatno obradilo, kako geološka istraživanja po pitanju ruda i minerala, tako i u naftnoj i ostalim industrijama, jer je to veoma bitan plan i program.
Reč ima narodni poslanik Stevo Dragišić, a posle njega narodni poslanik Dušan Ilić.
Dame i gospodo, budžet i nekoliko poreskih zakona, koji idu uz ovaj budžet, izazvali su veliko nezadovoljstvo u narodu. Vlada je svesna tog nezadovoljstva i, iz onoga što smo čuli od predsednika Vlade i od ministra finansija, možemo zaključiti da je svest o tom nezadovoljstvu zaista potpuno jasna i da su u svojim govorima pokušali da opravdaju ovoliko oštre poreske stope. To nezadovoljstvo ima dva razloga. Pre svega, nezadovoljstvo je zbog toga što su uopšte porezi toliko podignuti, što će opterećenje poreskim obveznicima biti mnogo veće nego što je bilo do sada. Drugi razlog nezadovoljstva je što je, priznajemo, veliki broj građana, glasajući za DOS, poverovao svim obećanjima koja je ta koalicija upućivala biračima pre nego što su došli na vlast. Između ostalog, ova koalicija je obećavala ukidanje takse, žestoko kritikujući mnoge poreske zakone i zakone kojima su uvođene takse koje je izglasavala ova skupština u prethodnom sazivu. Tada su neke takse prozvane "Šešeljevim taksama" - taksa na mobilni telefon, na registraciju vozila, da ne pominjem na šta sve još. Te "Šešeljeve takse", koje su bile predmet glavne kritike tada opozicionih stranaka, sada su opstale i povećan je iznos koji su građani sada obavezni da plaćaju po tom osnovu. Drugi uzrok nezadovoljstva je prevara. Sadašnja vlast, dok je bila opozicija, varala je narod da će ukidati takse i time poboljšati položaj građana u onom osnovnom egzistencijalnom smislu. Pored toga što sada Vlada, uspostavljajući nove namete građanima, otežava položaj građana, njihov položaj će biti otežan i povećanjem cena. Ne samo onih cena koje će se povećati direktnim povećanjem poreza, nego, recimo, cene struje, koja je već sada znatno viša nego što je bila pre nego što je došao DOS na vlast. Kako smo čuli najave od nekih koji su odgovorni za tu oblast, cena struje bi trebalo da bude 5 centi. To je, otprilike, 10 puta skuplje nego što je bilo 5. oktobra. Vi se možete smejati, gospodine Jovanoviću, koliko god hoćete, ali vi očigledno ne znate koliko je struja koštala pre 5. oktobra, jer vas to očigledno nije interesovalo. Tada vas je interesovalo samo da na mitinzima lažete što više, a sada te laži treba da zatrpate krivicom prethodne vlasti. Možda je prethodna vlast kriva za loše stanje, ali vi ste krivi zato što ste lagali da ćete to stanje popraviti. Stanje je sada neuporedivo lošije nego što je bilo pre 5. oktobra. Za to ste vi krivi. Krivi ste što ste lagali. I ovaj budžet i ovi zakoni dokazuju da ste lažovi, da ste lagali narod pre nego što ste došli na vlast. Položaj građana je sada neuporedivo teži, a 2001. godina će biti godina užasa što se tiče životnog standarda građana. Jedino što priznajem ovoj vlasti, to je iskrenost u prikazivanju budžetskog deficita. On je 22 milijarde, kao što se vidi vrlo jasno, transparentno, kako biste vi rekli, uz vaše iskreno nadanje da ćete taj budžetski deficit pokriti novom cenom iz inostranstva. Vi ste to nazvali novcem od privatizacije. Možete to nazvati privatizacijom, možete nazvati kreditima, donatorstvom, kako god hoćete, ali to je novac koji treba da dođe iz inostranstva. Da bi novac došao iz inostranstva u Srbiju, postoji određena lista uslova. Prvi na toj listi je saradnja sa Hagom. Kao što vidimo, saradnja sa Hagom baš i ne nailazi na opšti konsenzus unutar DOS-a. Jedni su za, drugi su protiv, jedni pišu pismo jednom listu, drugi pismo drugom listu, jedni daju izjavu svojoj televiziji, drugi svojoj, i tako dok se oni ubeđuju, vreme prolazi. Niste nam rekli koliko je novca iz inostranstva stiglo za ovih šest meseci, otkad ste vi trijumfalno osvojili vlast u Srbiji? Koliko je to para ušlo u Srbiju? Sudeći prema onome što ste rekli, ništa. Jesu dolazile neke donacije, nešto je nafte došlo, malo bombona, malo čokolada, tek toliko da se šta prikaže u predizbornoj kampanji, ali od para nigde nijednog dolara. (Predsednik: Vreme.) Završiću za jedan minut, imajući u vidu da ste svima tolerisali prekoračenje. Vaš glavni problem je 22 milijarde budžetskog deficita, pošto je neizvesno da li ćete i kako uspeti da pokrijete taj budžetski deficit. Odgovor na pitanje koji je tražio, predsednik Vlade Zoran Đinđić treba da da sam. On je rekao, kojeg budžetskog korisnika da uskratimo za iznos koji je predviđen da bismo nekom drugom dali. Pošto sumnjam da ćete uspeti da pokrijete te 22 milijarde kako ste planirali, izuzev ako budete ponovo uvodili neke poreze i takse, moraćete da date odgovor koje ćete budžetske korisnike uskratiti. Kome ćete oduzeti pravo iz budžeta, kome ćete to pravo redukovati i predlažem vam da za početak skinete Nebojšu Čovića sa onih njegovih famoznih 500 miliona dinara. Ono što Nebojša Čović radi ne košta ništa, ne vredi ništa.Nebojša Čović je sam samo za ovih 6 meseci uspeo da povuče Vojsku Jugoslavije sa granice Kopnene zone bezbednosti zato što je to tražio NATO. Šiptari su ostali u Kopnenoj zoni, Kopnena zona ne postoji.... (Predsednik: Molim vas da završite.) ... gde su Šiptari provalili, a ne postoji ni namera da se Šiptari vrate tamo gde moraju da budu, ali se zato vojska povukla. Ne moramo Nebojšu Čovića da plaćamo 500 miliona dinara da bi sprovodio naloge NATO pakta, neka ga plaća NATO pakt.
Gospodin Jovanović.
Ja se ne slažem sa svojim prethodnikom, ali mislim da je pitanje rezultata, pitanje koje u svakom slučaju mora dobiti odgovor, a pogotovo u politici. Politika koju smo mi vodili svoje prve rezultate dala je pre svega u povratku naše države u mađunarodnu zajednicu, a, s druge strane, u postupnom procesu povratka suvereniteta u delu izgubljenog suvereniteta politikom našeg prethodnika. Što se tiče ekonomskih poteza koje vučemo, mi znamo da su oni teški i da cenu moraju platiti građani. Ono po čemu se mi razlikujemo od svojih prethodnika jeste upravo što mi zajedno sa građanima iskazujemo spremnost da plaćamo tu cenu, da budemo prvi koji će platiti. Pogledajte kako se ponašala prethodna vlast. Milion građana bez posla, a oni svoje šofere i svoje telohranitelje zaposle fiktivno u bolnicama, pa primaju preko Fonda za zdravstvo plate. Istovremeno bolnice napuste, pa nam poruče - bolesnike nemojte ni da lečite. Čak 95% osoba mlađih od 30 godina nema rešeno stambeno pitanje, ali oni tako efikasno rešiše pitanje svog stanovanja da u Republičkom fondu ne ostade posle njih ni jedan stan. Konačno, oni danas ovde utvrđuju i sami priznaju svoju krivicu. Ali nisu oni ti koji će dati konačni sud o krivici, niti su oni ti koji će biti jedini u utvrđivanju postupka i dimenzija tih krivica. Time se bavi tužilaštvo i mi vidimo kako danas tužilaštvo efikasno tretira one, koji su bili vaši koalicioni partneri i koje ste vi kao potpredsednici Vlade i ministri doveli u poziciju da opustoše zdravstvo, da opustoše pravosuđe, da opustoše policiju. Mislim konkretno na gospodina Tomislava Jankovića, koji je odlukom vaše Vlade postavljen za direktora Fonda za zdravstvo, mislim na gospodina Nikolu Mitrovića, koji je sa mesta direktora Instituta za onkologiju organizovao pljačku citostatika i na takav način onemogućio lečenje obolelih od raka. Mislim na gospodina Markovića, koji je kao šef resora Državne bezbednosti, koga ste i vi doveli na to mesto, organizovao političke likvidacije u ovom društvu. Mislim na vas koji ste najavljivali ubistvo novinara, mislim na vas koji ste doprineli donošenju Zakona o informisanju, mislim na vas koji ste doneli Zakon o univerzitetu, gospodo, mislim na vas koji ste upropastili ovu zemlju. [[Aplauz.]] Žao mi je što nije ovde Nebojša Čović da sam brani svoj obraz, ali o njemu mnogo bolje od bilo kakvih reči govore rezultati politike koju vodi. Srpska policija i srpska vojska vratili su se u 350 kilometara Kopnene zone bezbednosti, vrativši tako suverenitet na 350 kilometara koje ste vi izgubili. U toku naredne nedelje vratiće se u Kopnenu zonu bezbednosti u Preševu, Bujanovcu, u Medveđi, otvoriće se republičke kancelarije na Kosovu i Metohiji, poslanici DOS-a sa Kosova i Metohije doprineće povratku dela suvereniteta na taj deo naše teritorije. U svakom slučaju, mi ćemo spasiti ovo društvo. Uprkos onome što vi činite ovde za govornicom i uprkos onome što vi činite svih ovih prethodnih nekoliko meseci, kao nelojalna opozicija, ne nelojalna vlasti, nego nelojalna svom narodu. Vi ste bili dužni da kažete za ovom govornicom, mi smo donosili drugačije budžete od vaših, budžete u kojima se znalo da ćemo prevariti za jednu penziju, budžete u kojima se znalo da ima taksi, ali nema rashoda tih taksi, osim ako niste mislili na stanove koje ste sebi podelili. Dakle, gospodo iz opozicije, ako danas nisu primenjene odredbe Poslovnika koje vas obavezuju na njegovo poštovanje, budite sigurni da će vrlo brzo biti primenjene, jer smo i pred građanima rekli da će se zakoni poštovati. Ako u to ne verujete, pogledajte svoje partijske kolege, pogledajte svoje koalicione partnere koji danas nisu tako nastrojeni u ćelijama Centralnog zatvora. [[Aplauz.]]
Replika.
Nema replike, niste pomenuti.
Kako nisam, sve vreme je u mene prstom pokazivao. Poslovnik.
Nemojte praviti cirkus od Skupštine. Po Poslovniku? Izvolite po Poslovniku.
Prvo, dozvolili ste Čedomiru Jovanoviću da po četvrti put govori kao šef poslaničke grupe, a odlučili ste na početku sednice da šefovi mogu samo po tri puta. Drugo, svima je bilo očigledno da se obraća i meni i celoj poslaničkog grupi SRS-a, a niste mi dozvolili repliku. Treće, napokon treba nešto da od svojih optužbi i dokažete, bar jednu.
E, to treće nije kršenje Poslovnika, to je replika.
Da li mi dajete repliku?
Ne. Prvo ćemo raspraviti pitanje Poslovnika.
Hoćete li mi onda dati repliku?
Ne, pošto nije prekršen Poslovnik.
A vi znate unapred da nije prekršen Poslovnik?
Ja ću dati obrazloženje, vi ćete reći da li se slažete, a ako se ne slažete, stavićemo na glasanje.
Prvo, vi unapred optužujete Radeta Markovića da je počiniio veliki broj ubistava. To sada ne sme da radi ni Vladan Batić, jer ga je neko podučio.
Ja vam nisam dao reč i ja vas po drugi put opominjem.
To sada ne sme da radi ni Vladan Batić, jer ga je neko podučio.
Oduzimam vam reč. Ja sam vam oduzeo reč, gospodine Šešelj. Gospodine Šešelj, napustite govornicu. Samo momenat. Dakle, ovo je bilo po Poslovniku, pa ću vam odgovoriti. Prvo, niko nije utvrdio da predsednici poslaničkih grupa imaju tri puta pravo, nego je to po Poslovniku. Hvala, gospodine Nikoliću. Podučite gospodina Šešelja. Prema tome, o tome mi nismo odlučivali, to vam je bila tačka 1. i odgovor moj je da u tom delu Poslovnik nije prekršen. Drugo, prigovorili ste, govorio je treći put, konsultujte sutra, lepo, natenane stenografske beleške, pa ćete onda videti o čemu se radi. I, ja vas poslednji put molim da poštujete ovu skupštinu i da ne nastavljate tradicionalno kršenje njenog ugleda. Ja vas molim, molim onoga kome odgovaram, molim vas zaista da ne zloupotrebljavate Poslovnik. Ako se daje replika, daje se replika, ako se ne daje, onda nemojte praviti cirkus od ove skuštine. Nije bilo ni rada, pa nije moglo da bude kršenja Poslovnika.
Ovo je bilo na član 28.
Ovo je bio odgovor. Vi možete samo da tražite povodom ovoga odgovora, budući da niste zadovoljni, da se Skupština izjasni.
Kako onda da zatražim reč?
Reč ima narodni poslanik Dušan Ilić, a posle njega narodni poslanik Ljubomir Kragović.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, molim vas da konačno počnete da primenjujete Poslovnik. Član 100. Poslovnika, treći stav, kaže decidno: "Narodna skupština, na predlog predsednika Narodne skupštine, bez pretresa može da izrekne meru udaljenja sa sednice". Član 101. ima samo jedan stav, a tačkadva kaže - "opomena se izriče narodnom poslaniku koji govori pre nego što je tražio reč, ako prekida govornika u izlaganju ili dobacuje, odnosno ometa govornike i na drugi način ugrožava slobodu govora". Vi znate da mene Šešelj i sada ometa, dobacuje i ugrožava moju slobodu govora. Dakle,primenjujući ove dve kaznene odredbe, molim vas da konačno zavedete red u Skupštini. Vi znate da je srpski parlamentarizam Šešelj upropastio posle volšebnog ulaska u srpski parlament 1991.godine. Od tada je u stvari nasilje ozakonjeno. Molim vas, gospodine predsedniče, mi smo ozbiljna i odgovorna vlast, a da bismo mogli tu vlast da vršimo ozbiljno i odgovorno, molim vas da se sa neozbiljnim i neodgovornim elementima obračunamo energično.
Pa ste time i vi prekršili Poslovnik, jer niste prigovorili da sam ga ja kršio, nego dali sugestiju da ga drugačije primenjujem. Izvolite, kratko pitanje, gospodine Šešelj.
Gospodine predsedniče, koliko znam, po zakonu poslanici Narodne skupštine mogu da budu samo ljudi iz onih stranaka koje su osvojile cenzus na izborima. Ja se pitam, otkud Zoran Ćirković i Mihajlo Marković ovde među nama kada je Srpski pokret obnove bio ispod cenzusa.
O čemu vi govorite, gospodine Šešelj? Kako vas nije sramota? Moram da konstatujem da je veoma glupo.
Dame i gospodo narodni poslanici, na žalost mislim da postoji povreda Poslovnika od strane predsedavajućeg i ona se odnosi na član 103. stav 1. u vezi člana 100. stav 3. Poslovnika. Član 103. stav 1. kaže - "mera udaljenja sa sednice izriče se narodnom poslaniku koji posle izrečene mere i oduzimanja reči ometa ili sprečava rad na sednici". U prethodnom toku gospodinu Vojislavu Šešelju je već bila oduzeta reč, pa mu je ovde sada drugi put oduzeta reč, čime je ispunjeno da on nastavlja da se ponaša suprotno Poslovniku. Tačno je da je članom 100. stav 3. rečeno da o takvoj meri odlučuje Narodna skupština na predlog predsednika, ali pravilnim tumačenjem odredbe stava 1. člana 103. koji kaže "mera udaljenja sa sednice izriče se", ne -može se izreći, nego - izriče se, po mom razumevanju, obavezuje predsedavajućeg da predloži Skupštini da izrekne meru udaljenja. Dakle,jeste to učlanu100.rečeno na predlog, ali nije predlog diskreciono pravo, nego kada se steknu uslovi kao što su se stekli ovde, po dikciji samog člana 103. stava 1.predsedavajući to mora učiniti. Moj predlog je da se stavi na glasanje da li poslanici smatraju da je predsedavajući prekršio Poslovnik na taj način što nije predložio meru udaljenja, a na šta je bio obavezan po članu 103. stav 1. ovog poslovnika. Kada se budem vratio na mesto, molim da dobijem mogućnost da se izjasnim da li želim da se ovo stavi na glasanje ili ne.
Staviću ovaj predlog na glasanje. Rezultat glasanja će imati svoju posledicu i time će se praktično doneti odluka o udaljenju narodnog poslanika. To je neposredna posledica kada se konstatuje da sam prekršio Poslovnik. Dakle, stavljam vaš predlog na glasanje, da je prekršen član 103. Poslovnika o radu Narodne skupštine Republike Srbije. Molim narodne poslanike da se izjasne. Za 40, protiv 68, uzdržanih 19, nije glasalo 46, ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da Skupština nije prihvatila vašu primedbu u vezi kršenja člana 103. Poslovnika o radu. Reč ima Nataša Jovanović, po Poslovniku.
Gospodine Maršićanin, nekoliko poslanika iz vašeg DOS-a je izlazilo za ovu govornicu, verovatno neki iz stranaka iz vaše koalicije kojima niste tako simpatični i pokušali su da vam objasne šta je to što vi radite ovde, a dovodi nas u situaciju da imamo predsednika Skupštine koji konstantno krši Poslovnik o radu. Ja sam izašla da vam kažem da ste vi prekršili član 28. Poslovnika, u kome se kaže "da se predsednik Narodne skupštine stara o primeni Poslovnika". Predsednik naše poslaničke grupe kada se javljao i ostali poslanici Srpske radikalne stranke ukazivali su vam upravo na to. To nije samo slučaj na današnjem zasedanju da ste, otkako ste seli na mesto predsednika Skupštine, a naročito od usvajanja ovog vašeg famoznog novog Poslovnika, išli tom metodom da selektivno vršite primenu Poslovnika. Dakle, u situaciji kada vam ne odgovara da vam neko od poslanika kaže da je Poslovnik prekršen, u situaciji kada ja, moja koleginica ili bilo ko od poslanika Srpske radikalne stranke izlazi da govori o pretresu zakona u načelu, u pojedinostima, vi ne opominjete razularene poslanike DOS-a da krše Poslovnik, da se pristojno ponašaju i da ne omalovažavaju poslanike, niti Narodnu skupštinu. To je bio slučaj u toku celog današnjeg dana, a i u prethodnim sednicama, ali izražena je dakle u popodnevnom zasedanju, gde vi kršite i član 90. Poslovnika, gde se kaže da predsednik Narodne skupštine, ako želi da učestvuje u pretresu o nekoj tački dnevnog reda, mora da prepusti potpredsedniku, jednom od potpredsednika da nastavi da vodi sednicu. Vi to ne radite, vi dajete komentare i učestvujete sa poslanicima u diskusiji ne samo kada im objašnjavate kako vi tumačite povredu Poslovnika, nego i u situaciji kada poslanici govore o onome što je na dnevnom redu. Prema tome, najbolje bi bilo da vi svojim primerom, gospodine Maršićaninu, pokažete da želite da ovaj skupštinski dom zaista ima jedno dostojanstvo, da se vi prvo i vaši poslanici iz poslaničke većine ponašate normalno. Zaista ste obmanuli nas, a rekli ste da mi sada gledamo po stenogramu, kao da nemamo preča posla i moramo da vas objašnjavaso 400 naših amandmana, da krenemo to da radimo, da li je gospodin Jovanović izašao četvrti put, a jeste, a vi ste rekli da nije. Hvala.
Dužan sam, naravno, da vam ponovo odgovorim, vi to zovete učešćem u raspravi, ali ja vam odgovaram ovako. Evidentirao sam nekih 7 narodnih poslanika iz različitih stranaka na vlasti i u opoziciji, koji su prigovorili da ne primenjujem na pravi način Poslovnik. Molim vas da se udružite, da podnesete zahtev za razrešenje, i da to pitanje na taj način rešimo, a da prekinemo raspravu o Poslovniku i pristupimo razmatranju zakonskih predloga. Mislim da stvarno ne treba Poslovnik da bude predmet rasprave. Svi predstavnici svih stranaka neka podnesu jedan zajednički zahtev, to ćemo staviti u dnevni red Skupštine i time završiti taj deo priče. Da sada pređemo na razmatranje zakona o budžetu i ostalih zakona koji su u okviru zajedničkog načelnog pretresa. Reč dajem gospodinu Dušanu Iliću, a posle njega ima reč Ljubomir Kragović.
Konačno sam došao na red. Već su novinari počeli da pričaju da je pozvan da dođe i ministar Krapović. Dame i gospodo narodni poslanici, na početku želim da kažem da ću podržati predlog budžeta Vlade Republike Srbije i želim da kažem da će poslanici DS Srbije podržati predlog budžeta i Vladu koja je hrabro i odgovorno ušla u ove reforme, koliko god bila svesna da su te reforme bolne. Podržaću ovaj budžet zato što predstavlja raskid sa neodgovornom, rasipničkom, ekonomskom politikom prethodnih vlada, koja je izražena u onim silnim nulama na novčanici koju je moj kolega Prodanović iz Gornjeg Milanovca pokazao svima vama. Želim da istaknem da je ideja ovog budžeta reforma javnih finansija Srbije, jednim paketom zakona koji će smanjiti našu zaostalost i kašnjenje za zemljama koje su već ušle u tranziciju. Prethodni budžet iznosio je 32 milijarde, ali preko 18 milijardi dinara dodatno je potrošeno u oblasti van budžetskih aktivnosti, i to na sredstva za Direkciju za obnovu zemlje, za Fond ŽTP koji je koristio posebnih 3% za brze pruge Srbije, za izdvajanja za Kolubarski region za koji je vrlo diskutabilno kako su trošena i za mnoge druge vanbudžetske aktivnosti. Praktično, prethodni budžet iznosio je 51 milijardu. U ovom budžetu glavna preusmeravanja sredstava idu prema prioritetima svih nas u DOS-u, a to su zdravstvo, školstvo i socijalna zaštita. Želeo bih da podsetim naše prethodnike da je u oktobru 2000. godine kašnjenje za dečji dodatak bilo dve godine, za penzije seljaka tri godine, za materijalno obezbeđenje građana 26 meseci, a sredstva za tuđu negu i pomoć kasnila su 32 meseca. To najbolje govori kakvu brigu su imali današnji kritičari ovog budžeta. Činjenica je, sa kojom se svi slažemo, da ovaj budžet nije razvojni budžet, ali on omogućava normalno funkcionisanje, u skladu sa mogućnostima privrede, društvenih službi i državne uprave. Vlada Srbije u međuvremenu priprema nešto što bismo mogli nazvati kapitalnim budžetom, a on će imati jednu dužu projekciju koja je zasnovana na inostranim sredstvima finansiranja od donatorske konferencije koja će se održati sredinom godine i kredita Svetske banke, do kojih ćemo doći kada svoj status tamo rešimo. Ova sredstva nisu prikazana u budžetu, kao što nisu prikazana sredstva u budžetu koja će biti prikupljena posebnim zakonom o jednokratnom oporezivanju firmi koje su ostvarile monopolski ekstra profit u prethodnom periodu. (Dragoljub Stamenković, sa mesta: "Jugopetrol"?) Mi znamo koje su to firme, vi znate koje su to firme i građani Srbije znaju koje su to firme.
Opominjem narodnog poslanika Dragoljuba Stamenkovića, poslanika SRS-a, da ne dobacuje više sa mesta. [[Aplauz.]]
Jedan od mojih kolega, koji je govorio pre mene, zabrinuo se i kritikovao budžet zato što je pravio neku svoju matematiku na osnovu popijenih kafa i osvežavajućih pića. To samo pokazuje tragičnost prethodnika, koji su svoju monetarnu politiku zasnivali na kafama i gajbama piva. Građani Srbije su sa pravom zabrinuti. Zabrinuti su na osnovu iskustava koja imaju od prethodnih vlada. Međutim, iskrenost i otvorenost ovog budžeta i ovog predloga, koji je Skupštini dostavila Vlada Republike Srbije i njeno ministarstvo, zaslužuje naše poverenje i našu podršku. Hvala. [[Aplauz.]]
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović, a sledeći prijavljeni je Joca Arsić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, listajući stenograme pred usvajanje budžeta u poslednjih par godina, čule su se od današnjeg režimca reči: harač, namet na vilajet, zavlačenje ruku u građanske džepove. To su današnje reči izgovorene od ministra, gospodina Batića i mogu konkretno sada iste te reči da upotrebim jer je ovaj budžet - harački budžet, namet na vilajet i zavlačenje ruku u građanske džepove. Za predlog ovog budžeta i poreskih zakona u paketu, već ste nam unapred ograničili vreme izlaganja diskusije i samo iz jednog razloga - da opozicija ne ukaže građanima šta ih sve očekuje od 1. aprila. Sa 32,7 milijardi, popeli ste budžet na 130 milijardi, gde je jedan budžet koji je nerealan i inflatoran. Šta je sa vašim predizbornim obećanjima od 6 milijardi maraka, u koje je naš narod poverovao i glasao da dođete vi na vlast. Nema, normalno je da nema ništa od tih obećanja, niko neće pare da daje uzalud, a pogotovu ne ovde. Onda morate da zavlačite ruke građanima u džepove. Prihodi, koje bih ovde nazvao - prihodi gospodina Đinđića i gospodina Đelića, kao i rashodi, koje bih nazvao - rashodi gospodina Batića i gospodina Čovića. Njihove stavke, za šta su oni zaduženi, ti njihovi rashodi su i najviše uvećani. Kada to kažem, potkrepiću činjenicom da su povećanja sredstava u razdelima za potrebe gospodina Čovića i gospodina Batića indeks 6, 7 i 8 puta, a dok je za potrebe ostalih u proseku 2,5 puta. Međutim, postoji još jedna kategorija koja je totalno zanemarena. Zanemarili su građane Kosova i Metohije, kao da nisu u Srbiji. Kada ovo kažem, potkrepiću činjenicom da predlog budžeta, od 80 miliona za 120.000 Srba, koliko trenutno živi na Kosovu i Metohiji, ispada da će ova država svakom građaninu dati po 1,5 dinar. To je toliko simbolična i smešna suma i ponižavajuća za sve Srbe koji su ostali da žive na prostorima Kosova i Metohije. Nasuprot tome, ovoj cifri od 1,5 dinar, koliko ste predvideli za građane, za Srbe na Kosovu i Metohiji, dajete dva miliona dnevno jednom čoveku koji vodi neki koordinacioni tim. Taj koordinacioni tim kažete da je za potrebe vojske i policije, međutim, ovde jasno i lepo stoji stavka da je za policiju obezbeđena milijarda i po, a da je za potrebe vojske predviđeno Saveznim budžetom. Ovaj budžet ima još jednu karakteristiku, a to je što vi unapred predviđate deficit, a ministar, mada još nismo usvojili ovaj budžet, predviđa rebalans budžeta, kako je izjavio u svom ekspozeu. Ostali predloženi zakoni, koji treba da popune ovaj budžet, kao na primer zakon o akcizama, zakon o porezu na promet, su takvi da su stope poreza i akciza višestruko uvećane.Predlog da se akciza na benzin plaća 16 dinara je izuzetno velika. Uzmimo jednu prostu računicu, 16 dinara za akcizu, 20% poreza na promet, to je još 7 dinara, marža još 20%, to je još 7 dinara, ispada da 14 + 16 = 30 dinara, pa za 5 dinara mora da se nabavi nafta, da se transportuje, lageruje i proda kupcima. To je prosto nemoguće, i sama najava gospodina ministra da je ovde učestvovao jedan ekspertski tim, nemoguće je da on napravi takvu grešku, jedino ako ne predviđaju da cena benzina drastično poskupi. Zakon o porezu na promet sve je oporezovao. Vi kažete da nisu oporezovani samo hleb i mleko. Međutim, ni ta konstatacija ne stoji, jer hleb nije oporezovan, ali su zato oporezovani brašno, aditivi, so, voda, one supstance koje učestvuju u proizvodnji hleba, tako da je samim tim i hleb upotrebljen.
Gospodine Kragoviću, opominjem vas za prekoračenje vremena.
Na još jednu stvar bih hteo da ukažem, da je trebalo da konsultujete gospodina Veselinova i da Agrarni budžet bude mnogo veći, da bude bar u onom indeksu povećanja u kome je povećanje za gospodina Čovića i Batića, jer je ovde indeks povećanja za Agrarni budžet mali, dok je za ostale namene veći. Najprioritetnije je baš ulagati u poljoprivredu, koja je trenutno jedini osnov daljeg razvoja ove države. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo poslanici, nekoliko konkretnih stvari ću da kažem oko ovih predloga seta zakona, počev od budžeta, pa do poreskih zakona, ako mi dozvolite. Pre toga bih rekao da su ovde izrečene određene ocene da pojedini poslanici ili pojedine opozicione poslaničke grupe nameravaju da vrše opstrukciju. Opstrukcija se vrši na drugi način. O tome je bilo reči. To bih hteo da apostrofiram. Prvo, nepočetkom sednice na vreme, onda stalnim pitanjimau vezi sa povredom Poslovnika i na druge načine, u čemu ravnopravno uzimaju učešće svi poslanici. Bitno je da na vreme budu doneti budžet i budžeti opština, a rečeno je da u petak ističe rok, jer je 31, da budžeti opština treba da budu doneti do 1. aprila, a da za to imamo malo vremena. To smo mogli da uradimo blagovremeno pripremivši se za ovu sednicu i da samo podsetim da je vaša konstatacija da ima 400 amandmana, a da je u prethodnom donošenju budžeta bilo preko 800 amandmana, znači na vreme je moglo da se pripremi sednica, da na vreme počne i na vreme ovaj posao obavi. Ali, pošto je sednica zakazana po hitnom postupku, onda se daje mogućnost da se amandmani podnose do samog početka i stavljanja na dnevni red, što je normalno proceduralna greška, ali nije opozicionih poslanika. Ono na šta bih hteo da ukažem kao na posebnu stvar je da se kod finansiranja opština deo prihoda koji se ostvarivao po osnovu komunalnog doprinosa sada seli u drugi oblik poreza na fond zarada po stopi do 4%, spaja se sa delom predviđenim za solidarnu stambenu izgradnju, koji je nekada iznosio 1,33, a drugi po odobrenju Vlade se mogao koristiti maksimalno do 3%. Taj deo sredstava, koji je bio prihod opštine, koristio se za izgradnju infrastrukture, uglavnom podnoseći program i na to su se odobravali iznosi u jednom, dva, do maksimalno tri procenta, a nekada je to bilo četiri i pet. Taj deo budžeta nije imao smisao potrošnje. Taj deo budžeta opština se koristio za podsticaj i izgradnju komunalnih objekata, infrastrukture, potrebnih gradovima, naseljenim mestima u jednoj opštini. Samim tim se upošljavala građevinska i druga operativa i te su se pare vraćale u proizvodnju. One nisu imale suštinu potrošnje. Novim predloženim rešenjem se daje opštinama pravo da mogu to da koriste na različite načine, pa i na ovaj da se izgrađuju dobra od opšteg interesa. To je bolje i treba prihvatiti staro rešenje ili ako se zadrži ovo da bude obaveza da se taj deo sredstava po posebnom programu koristi za namene za koje se koristio i do sada, što je mnogo bolje za građane opštine. Drugo, učešće opština u porezu na promet je dosta smanjeno kod jednog broja opština. Ako se uzme u obzir da su procenjeni prihodi od ubiranja poreza na promet, imam jedan takav amandman, normalno on nije prihvaćen, jer su ga odbili i Odbor i Vlada, ali dovodi se u teži položaj finansiranje opština zbog toga što će sredstva biti manje obezbeđena nego što je to po projektovanoj proceni, a ako se uzme u obzir još da tu ne ulazi deo sredstava koji je predviđen ranijim finansiranjem, da se za poverene poslove odredi poseban fond i na poseban način finansira, onda će opštine biti u daleko težem položaju. Hteo bih da kažem još jednu stvar u vezi sa porezom na promet. Podneo sam amandman koji se tiče oslobađanja poreza na promet kod đubriva i sredstava za zaštitu bilja, da se dodaju reči - i semenska roba i sadni materijal. Odbor za finansije je ovaj amandman odbio. Isti takav amandman je podnela Vlada Republike Srbije, sa dodatkom da se u to uključi i stočna hrana. Taj amandman je normalno Odbor prihvatio jer je to Vlada prdložila kao svoj amandman, iako je ministar juče obrazlagao da je to predviđeno zakonom o porezima, što nije tačno, već se amandmanski, ne u osnovnom tekstu, kasnije intervenisalo. Stoga ovo nije dobro obrazloženje Odbora da se odbija moj amandman. Normalno, zahvalan sam što je Vlada podnela isti takav amandman o kome sam govorio, ali je suština da se i ovakve stvari dešavaju, da se odbije istovetni amandman koji je podneo poslanik sa Vladom, a da se Vladin amandman prihvati. Ništa nije bilo teško da se kaže - prihvata se i amandman narodnog poslanika. Hvala.
Reč ima ministar pravde, gospodin Batić.
Dame i gospodo narodni poslanici, malo čas je jedan poslanik rekao da je Razdeo pravde u budžetu uvećan za 6 do 7 puta u odnosu na projekciju budžeta za 2000. godinu, što nije tačno. Ukupan Razdeo pravde za 2000. godinu bio je 1,8 milijardi dinara, a za 2001. godinu je plan 4,4 milijarde dinara, što je 2,4 puta više, koliko je i projektovan rast budžeta. A ne 6 do 7 puta, uz napomenu da je Ministarstvu pravde pridodato i ranije Ministarstvo za lokalnu samoupravu i deo Ministarstva informisanja, koga više nema. Jednostavno, to nije tačno. Kad se već pominje Minstarstvo pravde, čini mi se da su projektovana i planirana srestva zaista na jednom krajnjem minimumu, imajući u vidu da je ovde sudstvo, jedan od stubova demokratske vlasti, zaista dovedeno, statusno, na najniži mogući nivo. Srbija je, valjda, to sam već govorio, jedina zemlja u svetu u kojoj Vrhovni sud te zemlje nema svoju zgradu, Srbija je jedina zemlja u svetu u kojoj Ustavni sud te zemlje nema svoju zgradu. (Glas iz sale: Pa ne postoji Vrhovni sud.) Postoji. Srbija je jedina zemlja u svetu, verovatno, u kojoj je predsednik Ustavnog suda do sada bio ekonomista. Pa kako su pisani ustavi, tako nam je i bilo. Inače, svuda u svetu, predsednik Ustavnog suda i sudije Ustavnog suda moraju da ispunjavaju samo dva kriterijuma, da budu najviši pravni stručnjaci i da budu ličnosti sa najvišim moralnim kredibilitetom. Svuda ta pravila važe, sem u zemlji Srbiji. Nema potrebe da pričamo o tome da sudije okružnog suda, oni koji su donosili smrtne presude, koji odlučuju o životu i smrti, koji odlučuju o slobodi drugih ljudi, koji rade najdelikatnije predmete, imaju platu 200-250 maraka. Prema tome, ono što je projekcija budžeta za razdeo pravde i pravosuđa, zaista je na ivici nekog elementarnog minimuma. I još nešto, pošto se ovde najčešće od sadašnje opozicije javljaju oni koji su prethodnih godina bili gospodari života i smrti, koji su vršili vlast, pa da vidimo kakvi su bilansi te višegodišnje vlasti bili - najniži društveni proizvod u Evropi, najniži nacionalni dohodak, najmanje devizne rezerve, najniža stopa rasta proizvodnje, najmanji izvoz, najniže plate, najniže penzije, najniža trudnička i porodiljska bolovanja, najniži dečiji dodaci, najveća stopa korupcije, najveća stopa kriminala, najviše nerasvetljenih teških krivičnih dela, najveći procenat samoubistava, najveći broj obolelih od kancerogenih oboljenja, najviše nezaposlenih, najviše izbeglica, najviše prognanika, najviše beskućnika, najviše prosjaka, najviše opljačkanih građana u Evropi, zajam za preporod Srbije, stara devizna štednja, Jezda i Dafina, najviše mladih, pametnih i obrazovanih koji su u beli svet otišli, zbog blagostanja koje im je ranija vlast pružala, izgubljeni srpski etnički i istorijski prostori, bruka i sramota, nacionalna izdaja, beznađe i strah, politički, državni i nacionalni sunovrat, duhovno i moralno propadanje, uspostavljanje sistema poremećenih vrednosti. Govorilo se da će Srbija moći da hrani i da greje pola Evrope, a ispade da ne može da hrani i da greje samu sebe. To su bilansi prethodnih vlada, projekcija njihovih budžeta, njihove priče o blagostanju, njihove priče o švedskom nacionalnom dohotku i o švajcarskom standardu. Dakle, od svega toga, imali smo doskora, dok DOS nije preuzeo vlast, redove u Srbiji, za hleb, za ulje, za šećer, za kafu, za benzin, redovi i samo redovi. Ima i sada redova, i biće redova, ali za neka druga mesta i za neke druge stvari. Već su počeli da se prave redovi. Dakle, tezge na sve strane, kartonske kutije, buvlje pijace. Ovako nije ni Rumunija izgledala, kako izgleda Srbija, nažalost, sa minulom vlašću i minulim režimom, sa milionima uvređenih, postiđenih, obespravljenih i, s druge strane, silnih, bogatih i moćnih. Mi ovim budžetom, naravno, ne planiramo i ne obećavamo ni med ni mleko, ni blagostanje, ne obećavamo, s druge strane, ni krv, znoj i suze. Obećali smo suzbijanje sive ekonomije, pravdu, štednju, oživljavanje privrede, saniranje teške socijalne situacije. Stvorićemo prilike i stvorićemo poziciju da se vrate perspektive, nada, vera, budućnost. U srećnim zemljama nova vlast nasledi od svojih prethodnika pune kase, pune fondove, visok standard, razvijenu infrastrukturu. Mi smo nasledili uništenu privredu, razorenu infrastrukturu, ruinirane fondove. Tako je to, jer su nam prethodnici bili raspikuće, prevaranti, kriminalci, izdajnici. Dogodilo se - ne ponovilo se. Na DOS-u je da Srbiju vrati na pravi put, da u Srbiji ljudi žive životom dostojnim čoveka, i tako će biti.
Po Poslovniku, reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Draga gospođo, ili gospođice, povređen je Poslovnik, član 98. stav 1., niste reagovali. Naime, onaj ko je stajao za ovom govornicom pre mene uopšte nije govorio o temi koja je na dnevnom redu. Licemerno vodite ovu sednicu Narodne skupštine. Poslanicima opozicije zamerite svaku reč, kojom se iskače iz konteksta ove sednice, a poslanicima vladajućih struktura dozvoljavate da govore o svemu, da biste sačekali poslanike opozicije, koji će na to da reaguju, da njih upozorite kako ne govore o temi. Vi niste više u opoziciji, otresite se toga. Ne borite se više protiv vlasti, sada ste vlast. Pa nemojte više za ovom govornicom da se ponašate kao opozicija. Može neko literarni sastav da vam napiše o tome šta je bilo - pa to ste govorili u kampanji i pobedili na izborima. A sada mi vas pitamo - zašto ovoliki budžet? Odgovor na to nije - kakav je bio vaš budžet, to je glup odgovor, i očekivao sam ga od prethodnika. To što sam očekivao, to sam i dobio. Pitam vas sada - zašto je ovaj budžet ovakav, a vi kažete - kakav je bio vaš? Pa mi smo zbog toga izgubili vlast, i ta je priča završena, ta knjiga je zatvorena. Sada vi vršite vlast. Gospodine Batiću, pominjem vas slobodno, zato što u replikama niste dorasli, dorasli ste samo u pretnjama, ne samo u sredstvima informisanja. Govornicu Narodne skupštine koristite da ljudima pretite zatvorom. Možete vi da to govorite u aluzijama, u naznakama, ali vi ste sada rekli da postoje redovi za zatvor. Ko ste, bre, vi?
Javili ste se povodom povrede Poslovnika. Ja ću da vam odgovorim.
Nećete vi meni da odgovorite, nego ja sada govorim.
Ja ću da vam odgovorim, jer ste završili o Poslovniku.
Kada budem sišao sa govornice, nemojte iza leđa da mi radite ništa. Nemojte više da pretite ovde, pa valjda je 5 meseci bilo dovoljno da utvrdite ko je kriminalac. Neću da se osećam ovde kao kriminalac, zato što ko god od vas izađe ovde kaže da ima zatvora za sve nas. Neću da se osećam kao neko ko je kriv, ako nema krivicu. Molim vas lepo, izađite ovde i recite šta sam ukrao, recite šta je bilo ko od poslanika SRS ili bilo ko šta ukrao i zašto ide u zatvor, a ne ovde, kao u vreme Josipa Broza, pojavi se na televiziji ministar i kaže: ima lopova u ovoj zemlji i cela zemlja se trese. Kakav je to način, dame i gospodo narodni poslanici, kakav je to način gospodine ministre? Zadojeni ste mržnjom, tu mržnju prenosite za ovom govornicom. Izađite lepo, kao čovek, za ovu govornicu, a ne kao onaj koji preti. Čeka vas gubitak vlasti, kad - tad, pa nemojte da nas navodite na to da moramo da vam se svetimo. A šta je sa tobom čiča, jesi li ti poludeo, šta mlataraš rukama? (Obraća se poslaniku u sali.) Pa naravno, cela sala sluša pametne reči, samo vi mlatarate rukama, mislim da vas je ujela ona CC muva. Dakle, budite ono što govorite da jeste - demokratska vlast. Nije valjala prethodna vlast, ali nikada sa ove govornice nisam čuo da je bilo kome iz opozicije prećeno da će biti uhapšen. (Poslanik Veselinov, sa mesta: Meni je Šešelj pretio dva puta.) To je zato što si bio pijan, to je drugo. Druga stvar, niko od vas nije nikada bio proganjan, niko od vas nikada nije bio hapšen zato što se bavi politikom. Vi to nemojte da zaboravljate.
Javili ste se za reč da pričate o povredi Poslovnika, a vi ste istovremeno napravili dve povrede tako što niste pričali na temu, niste pričali o povredi Poslovnika, a drugo, prekoračili ste vreme. Dužna sam da vam dam odgovor. Postoji član 98. - "Govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu", a postoji član 101. - "Opomena se izriče narodnom poslaniku", a ne ministru. Da li ste zadovoljni sa odgovorom?
Nisam.
Nećemo da raspravljamo o tome. Možemo samo da stavimo na glasanje da li je povređen Poslovnik. Ovde piše - "Ako narodni poslanik nije zadovoljan odgovorom po povredi Poslovnika, može da se stavi na glasanje". Hoćete da stavimo na glasanje da je povređen Poslovnik?
Neću.
Za reč se javio ministar poljoprivrede, gospodin Veselinov.
Gospođe i gospodo narodni poslanici, očekivao sam da će opozicija na ovakav način da se ponaša u parlamentu, kada ona ode sa vlasti. Vi ste otišli iz ovih klupa i sada govorite kako nikada nikome niste pretili sa ove govornice. Jedino što je tačno to je da kada smo mi bili opozicija, sa ove govornice nikome nismo pretili. Ne pretimo ni sada kad smo vlast. Ali, vi ste, gospodine Šešelju, meni sa ovog mesta dva puta pretili da ćete me ubiti u tri po ponoći, dva puta ste mi pretili ubistvom u ovoj skupštini. To je zabeleženo u stenogramu. To je onda kada ste mi isključivali mikrofon ovde, da narod ne čuje kako ste se vi ponašali prema opoziciji. Vi ste nam pretili smrću u ovoj skupštini, i meni kao predsedniku parlamentarne partije. Tako ste se vi ponašali. I ne samo to, u ovoj zemlji je 500 ljudi izginulo za vreme vaše vlasti, nerasvetljenih ubistava. Mi ćemo učiniti sve da se otkrije ko je bio naredbodavac i izvršilac ubistava, koje je neko naredio i u ovoj skupštini, sa ovog mesta gde je nakada sedeo predsednik Vlade. On se usaglašavao sa vama dok ste mi pretili ubistvom. To neće proći, gospodine Šešelj. Ovde, za ovom govornicom, iz vlasti vama niko ništa nije pretio. Nastojimo da prikažemo ovaj budžet najbolje što umemo. Ono što smo mi nasledili, to je vaša pljačka. Juče sam kazao cifru od 3,5 milijarde dinara. (Evo, slušaju rusku himnu na mobilnim telefonima.) Ukrali ste mnogo. Kada se revalorizuju cene u Direkciji za robne rezerve, ono što ste pokrali nije 75% sadašnjeg budžeta. Kad se revalorizuje, to je budžet i po, Agrarni budžet za ovu godinu, to je ono što je ukradeno za vreme vaše vlasti od 1998. godine do sada, dok mi nismo preuzeli kancelarije. I to ćemo da otkrijemo. Dali smo preko 300 ljudi na krivične prijave. Nemojte se smejati, niko se neće izvući. Mi ne pretimo, mi samo obaveštavamo javnost da kriminal neće proći. Ići će svako ko je pokrao tu ogromnu narodnu imovinu na sud. Nemojte se smejati, bolje saslušajte one koji su od vas bolji.
Moramo da utvrdimo redosled. Imamo dva prigovora kršenja Poslovnika, imamo jednu repliku, imamo jedno javljanje ministra. Usput da se podsetimo da su na dnevnom redu poreski zakoni. Prvi zahtev, kršenje Poslovnika - gospodin Tomić.
Poštovani poslanici, zadnja rečenica predsedavajućeg upravo govori da treba da govorim o poreskim zakonima. Hoću da kažem da je prekršen član 98. stav 1. - "Govornik može da govori samo o pitanju koje je na dnevnom redu". Aktuelni ministar pravde govorio je sedam minuta, a samo u prvoj rečenici je pomenuo osnovnu temu, a to je bio razdeo budžeta koji govori o ministarstvu pravde. Sve ostalo vreme diskusija se ponovo svodila na socijaliste i ostale.
Molim gospodina Nikolića da isključi svoj mobilni telefon.
Ministre, ja sam socijalista, nudim da mene slobodno uhapsiš i da vidimo gde ćemo se onda naći. Da te pitam, ministre, kako možeš da zastupaš šabačke švercere dizela u predmetima u Opštinskom sudu u Šapcu, koji su bili bivši JUL-ovci, a današnji pripadnici Demohrišćanske stranke? Dalje, za honorare koji su dobijeni u tom sporu su podnete poreske prijave za ukupan prihod građana, a rok je bio, koliko ja znam, 15.03. Od tog roka je prošlo 13 dana. Kad budete odgovorili na ta pitanja, onda možete pričati o srpskim socijalistima.
Ima reč dr Vojislav Šešelj - replika.
Mislim da mi imamo velikih problema sa predsedništvom Skupštine, da mnoge stvari čuju, mnoge stvari ne čuju. Ovde je Dragan Veselinov izašao za govornicu tvrdeći da sam pretio da ću da ga ubijem, i to dva puta. Dovoljno bi bilo da sam ga ubio jednom. Ali, zašto da ga ubijam kad je on meni ovde uvek bio najsimpatičniji. Pogotovu u onom prošlom sastavu, kad je SPO napustio Skupštinu, kad se opozicija mogla na prste prebrojati. Ljudi moji, ja sam sa njim dogovarao kako Čanka da izbacimo iz Skupštine. Doneo mi je registar iz suda, registrovao je Koaliciju "Vojvodina". Oni su izašli na izbore kao Koalicija "Vojvodina". On je tu stranku predstavio kao četvrtog koalicionog partnera i izbacio Čanka iz Koalicije "Vojvodina". Ostala je Koalicija "Vojvodina", Čanak je razrešen itd. To samo da vam dokažem koliko sam imao simpatija za Veselinova. Još uvek imam. On je moj omiljeni poslanik ovde. Samo bih ga upozorio, kad se napije, treba malo vremena da prođe da se rastrezni, da popije kafu, da ne izlazi ovde sa nebulozama za govornicu. Hoću da kažem još nešto što sam mu eventualno rekao u privatnom razgovoru. Ako je to shvatio ozbiljno, trebalo je odmah da prijavi policiji. Drugo, ovde govorite o nerešenim ubistvima. Tačno je da je u proteklih 10 godina u Srbiji bilo mnogo ubistava, koja su do danas nerešena, nerazjašnjena. Vi ste optuživali vlast da je počinila ta ubistva. Evo, već više od pet meseci ste vi vlast, a nijedno niste razjasnili. Jedva čekam da to razjasnite. Nova ubistva se dešavaju istim intenzitetom. I dalje sve zvučna imena podzemlja i pomalo još neko sa estrade, ove privredne, trgovačke itd. Sve se nastavilo. Znate, kriminal u Srbiji se nije ni malo smanjio, samo su se kriminalci preorijentisali. Ranije su se usmeravali prema levičarskim strankama, jer su tako dolazili do određenih privilegija, a sada je ta reka kriminalaca preusmerena i ide prema DOS-u. Sad su se kod vas sjatili. Još ništa niste razrešili. Zašto bar jedno ubistvo ne razjasnite? Evo, Ćuruvijino. Razjasnite napokon to ubistvo. Vi svi dobro znate šta ja mislim o Ćuruviji, šta sam ranije mislio i koliko sam puta to javno rekao. Evo, i ja sam zainteresovan, veoma me kopka ko je to ubistvo počinio. Vesiću, završi to, istraži. Zašto ni jedno niste istražili. Samo praznu priču pričate ovde. Ne možete da živite od uspomena, šta je bilo ranije, bilo je. Oni koji su ranije bili vlast, poraženi su na izborima. Sada vi pokažite kakva ste vlast. Dajte jedan efekat. Šta bi sa Vesićem sada, ode Vesić, to je jedina posledica vaše insinuacije. Pobeže Vesić.
Nije replika, nego se javlja kao član Vlade. Onda kao replika.
Prvo, na onu prethodnu upadicu, malicioznu potpuno, nikada nisam zastupao nikakve švercere benzina iz Šapca, čak kad sam i bio advokat. Ne znam nikave JUL-ovce da su prešli u Demohrišćansku stranku. Mi ne primamo takve, pošto na logotipu naše stranke ima krstić, a oni beže od toga kao đavo od krsta. Hvala Bogu, nema ih. Što se tiče aluzija na nekakve pretnje, niko ovde, čak ni ja, nismo izricali nikakve pretnje, ni jednu jedinu pretnju, niti je zatvor u mojoj diskusiji malo pre pomenut. Te aluzije svakodnevne, i u parlamentu i u štampi, neka služe na čast onima koji ih izriču. Pošto sam ja sticajem okolnosti ministar pravde, nisam ni pismeno, ni telefonom, pozvao ni jednog sudiju, ni jednog istražnog sudiju, ni jednog javnog tužioca, ne znam, jer nisam hteo da znam, upravo da bismo pokušali sistem slobodnog i nezavisnog sudstva. Ni jednog istražnog sudiju, ni jedno ime bilo kog istražnog sudije, ni tužioca koji nastupa u svim ovim predmetima koji su na dnevnom redu. Naš je cilj da stvorimo ambijent za slobodno i nezavisno sudstvo. Pa da podignemo odgovornost na nivo Jevanđelja. Moraju odgovorni biti pred zakonom svi, i čelnici bivše vlasti, i sadašnje i buduće. Samo ako usvojimo principe odgovornosti i smenjivosti, u političkom smislu, onda smo napravili demokratiju u zemlji. A to što je puno ljudi iz bivšeg režima bilo upleteno u kriminal i što zbog njih Centralni zatvor mora da radi kao dragstor, nisu za to krivi ni ministar pravde ni nova Vlada.
Ne, nema replike, on je replicirao vama. Pa, možete se vi slagati kod kuće. Izvolite.
Gospodine predsedniče, molim vas da više ne povređujete ovaj poslovnik, da ga zaista odbacimo, da svi spalimo ove primerke koje smo dobili od vas i da vodite sednicu po svom nahođenju. Ministar nema pravo na repliku u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Ministar ima pravo da dobije reč kada je zatraži, kada predhodni govornik završi izlaganje i ministar je govornik koji mora da govori isključivo o temi koja je na dnevnom redu. Pa, zato vas molim, pronađite mi osnov po kome ste gospodinu ministru dali pravo na repliku, pa ću priznati da ne poznajem Poslovnik. Kao što sam i ja vama dužan da navedem član Poslovnika i vi navedite član Poslovnika u kome piše da ste bili u pravu kada ste malopre gospodinu Batiću dali reč da odgovori na repliku. Ako mu date reč kao ministru, onda je dužan da govori o temi koja je na dnevnom redu, a to je budžet za 2001. godinu. Završavam, samo da vas još jednom podsetim, ovo je Narodna skupština, zgrada Vlade Republike Srbije, ima ih više, pretpostavljam da ona u kojoj se nalazi gospodin Batić je u Nemanjinoj 22, a sednice Vlade su u Nemanjinoj 11 i tamo mogu ministri do mile volje da raspredaju. I o onome što je na dnevnom redu i o onome što nije na dnevnom redu. Ovo je naš poslanički dom. U ovom našem poslaničkom domu mi poslanici smo gospodari debate, ministri su došli da pokušaju da nas ubede da prihvatimo ovaj budžet. Zato vas molim, gospodine predsedniče, ovde ste narodni poslanik. Imali smo dosta optužbi u ranijem periodu da je Skupština potupno u vlasti onih koji vladaju Republikom Srbijom, a govorilo se od predsednika Srbije, predsednika Vlade, evo, promenila se vlast. A, vi radite sve ono što su radili vaši prethodnici na tom mestu. Vi ste u vlasti Vlade Republike Srbije, vi morate da zaštitite narodne poslanike, nema veze iz koje su poslaničke grupe, od ministara, a ja od poslanika mogu da se zaštitim. Ja od ministra ne mogu da se zaštitim. Šta ću ja na repliku ministru, kada on nema pravo da izlazi na repliku meni. Zato vas molim da ovu sednicu vodite drugačije. Evo, izgubismo grdno vreme danas, ne možemo da stignemo ni raspravu u načelu da završimo.
Samo kratko da vam odgovorim, ovo što ste prigovorili piše u istom onom članu u kome piše da narodni poslanik odgovara na ministrovo pominjanje imena i uvredu od strane ministra. Gde piše da je imao gospodin Šešlj pravo na repliku, pa tu piše i da gospodin Batić ima pravo na repliku. Izvolite. Po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni je mana što se vrlo retko pozivam na Poslovnik. Mislim da mi je ovo prvi put od kada smo u ovom sazivu Narodne skupštine Republike Srbije da sam izašao da se pozovem na Poslovnik. Povređen je član 98., ne znam da li će gospodin predsednik moći da me prati, pošto nije bio u sali, nekoliko puta sam tražio reč u njegovom odsustvu, nekoliko puta sam pokušao, iako pažljivo slušam svakog govornika, da sugerišem u tom trenutku predsedavajućem, odnosno potpredsedniku Narodne skupštine da je nemoguće da opominje samo poslanike SRS-a, a da ni jednom jedinom rečju neće da opomene sve ono što čine poslanici vladajuće većine u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Prosto je bilo neverovatno. Sada želim da vas ukažem na član 98. koji je brutalno pogažen. Radi se o najtežim i najgorim mogućim uvredama, a mnoge danas nismo ni komentarisali. Samo ću neke od njih ponoviti, citirati, a to je: kriminalci, izdajnici, a da ne govorim o tome da se pričalo i o fizičkim karakteristikama ljudi, a na sve to ste se ne samo osmehivali, već i glasno smejali i sve je to bilo normalno. Svaki put kada se na to odgovori, kada se tome suprotstavi, onda to nazivate bahatošću, osionošću, nazivate cirkusom itd. Molio bih vas da takve dvojne aršine, da takve dvostruke standarde u ponašanju predsedavajućih u Narodnoj skupštini ubuduće ne bude. Molio bih da obraćaju pažnju na svoj rečnik, oni koji ovde pokušavaju druge da opominju, jer to bi onda imalo nekog smisla. Ovako, to nema nikakvog smisla. Ne može neko ko će da izlazi za govornicu i da viče, i da misli time što viče da će postići nešto na argumentaciji: ti si izdajnik, ti si takav i takav. Odlično. Ako sam izdajnik, hoću da idem u zatvor. Neka mi neko to kaže, i neka mi to neko dokaže. Onome kome ja kažem da je izdajnik, spreman sam odmah da idem u zatvor ako nisam u stanju da dokažem da je izdajnik. To je razlika, to je suština. Molim vas, a to znači da ne postoji uvreda samo za jednu stranu, da ne koristite priliku da vređate samo poslanike SRS-a ili opozicionih stranaka u Narodnoj skupštini. Ne odnosi se to samo na vas ad personam. Dakle, da se kaže, vi ste ti koji ćete da pravite cirkus, vi ste ti koji ćete da vršite opstrukciju, a najteže, a najgore moguće uvrede, ničim dokazane, dolaze upravo od poslanika vladajuće većine. Hvala vam najlepše.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo poslanici, želim da kažem da vi kao predsedavajući Skupštine zaista uživate veliku naklonost i građana Srbije i velikog dela poslanika ovde, jer zaista u teškim uslovima vodite sednicu. Vodite je u teškim uslovima zbog toga što ste i sami u nekoj meri doprineli činjenici da se ide u zajedničko razmatranje svih šest zakonskih projekata i istovremeno 10 minuta predviđenih za diskusiju po jednom zakonskom projektu smanjili na 5 minuta za svih 6 zakonskih projekata. Pozivam se na povredu člana 98., a to je da govornik može da govori samo o pitanjima koja su na dnevnom redu. Želim da vam kažem da smo mi kao poslanici biliu poziciji da krajem februara imamo hitnu sednicu da usvojimo Poslovnik da bi apsolutno bili spremni da efikasno radimo od 1. marta. Nismo mi krivi što jeVlada Republike Srbije tako kasno dostavila ove zakonskeprojekte, ali nismo krivi i ne smemo da trpimo činjenicu, koju možda niste uočili, a to je da se uvek velike rasprave naprave nakon istupanja članova Vlade Republike Srbije. Članovi Vlade Republike Srbije stalno krše Poslovnik, član 98, a to je obavezu da govore samo o pitanjima koja su na dnevnom redu i uvek nakon njihovih izlazaka dođemo u poziciju da 10-15 diskusija bude o povredi Poslovnika, o onome što je rečeno , o bilo kojim drugim stvarima. Građani Srbije nas slušaju preko televizije i Gordana Živojinović iz Šapca, i bilo koji građanin , slušaju nas ovde i čekaju da vide šta kažu jedni i drugi poslanici o budžetu, o poreskom opterećenju, da li je opravdano uzeti 30 milijardi dinara više ili ne u odnosu na prošlu godinu, da li je budžet inflatoran,a ne da slušamo ovde pridike političkog karaktera i o tome kako se uvodi prinudna uprava nad pravosudnim sistemom Srbije.
Prihvatam primedbu. Drago mi je kada me iz svih poslaničkih grupa optužuju za kršenje Poslovnika. Sve prihvatam. Reč ima narodni poslanik Nebojša Jović, a posle njega narodni poslanik Božidar Vujić.
Gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, u predizbornoj kampanji DOS-a pojavio se slogan "probudi se, vreme je". Međutim, posle 1.oktobra jedan deo naroda opijen slavom se uspavao, ali hvala bogu naiđe "budilnik" - poreski zakon i narod poče da se budi. Zašto? Čuo je da će biti oporezovano skoro sve i svašta, sem vazduha. Doduše hleb nije oporezovan, ali ako se uzme u obzir cena od juče, onda zaista nema potrebe to i da bude. Ja sam u smislu člana 11. Zakona o porezu na promet predložio da se ne plaća porez na promet za lekove, medicinska sredstva, jestivo ulje, školska učila, udžbenike za osnovno, srednje, više i visoko obrazovanje, vodu za piće, školski pisaći i crtaći pribor, ali nažalost Vlada Republike Srbije je odbila moj amandman iz njoj znanih razloga, a to opterećuje najugroženiji deo stanovništva. Tvrdim da iz Fonda za jednokratnu pomoć neće biti nadomeštena ta sredstva najugroženijem stanovništvu. Gospodine ministre,u članu 10. predviđena je jedinstvena stopa od 17%. Ako se toj stopi doda 3% na savezni porez, to čini 20% po kojoj će biti oporezovane sve robe i svi proizvodi. Tvrdim da je to visoka stopa. U dosadašnjem poreskom sistemu postojala je niža i viša stopa. Zašto tvrdim da će biti više poresko opterećenje? Zbog toga što je najveći broj proizvoda opterećen nižom stopom da možemo napraviti računicu kako će biti poresko opterećenje. Toliko o porezu na promet. Rekao bih nekoliko reči o budžetu, o razdelu 18, Ministarstvo prosvete i sporta. Naime,u poziciji broj 16,analitički konto 911-332, programi u oblasti sporta, predviđeno je 165 miliona. To je nedovoljan iznos za razvoj sporta ako se zna da u Srbiji ne postoje sportske hale. Dolazim iz Toplice, gde je Prokuplje kao centar okruga, anema sportsku halu, kao i grad Kuršumlija. Kuršumlija je ušla u proceduru kod Ministarstva sporta jer ima obezbeđeno građevinsko zemljište, dozvolu za gradnju i svu potrebnu tehničku dokumentaciju i odobren je 21 milion dinara za izgradnju sportske hale,ali ta sredstva nisu preneta u korist budžeta Skupštine opštine Kuršumlija, pa vas molim da se preraspodelom sredstava iz prihoda, ako je moguće, obezbede dodatna sredstva. Što se tiče Agrarnog budžeta, nedovoljan je iznos predviđen u delu investicije, gde je planirano učešće Republike u izgradnji brane i akumulacije. Programom za 2001.godinu predviđa se nastavak izgradnje brana "Sevola" i "Prvonik", koje još nisu završene, a kako piše u materijalu započete su pre 11 - 14 godina. Nisu završene, aliorgani za evakuaciju velikih voda su izgrađeni, tako da postoji mogućnost da u slučaju nailaska velikih voda može doći do prelivanja brane i njenog rušenja, a to može imati nesagledive posledice i pitanje dokle će to stići, ali nadam se da do toga neće doći. Zbog toga pozivas vas, gospodine ministre Veselinov, dadođete i vidite u kakvom je stanju, jer izgradnjavodosistema "Sevole" od interesa je za pet opština -Kuršumliju, Prokuplje,Blace, Merošinu i Niš. Znam da to ne može da se uradi za jednu godinu, ali vas molim da pokušate da nađete makar malo više sredstava. Vlada neka pogleda u preraspodeli prihoda gde može naći sredstva. Što se tiče finansiranja lokalne samouprave, u Predlogu zakona o obimu sredstava i učešću opština i gradova u porezu na promet u 2001.godiniodređena su sredstva za vršenje povremenih i drugih zakonom određenih poslova opština, gradova iGrada Beograda i učešće opština i grada u delu poreza na promet proizvoda i usluga određenog za finansiranje javnih rashoda u Republici, koje se ostvaruju na njenoj teritoriji. Opština Kuršumlija po tom osnovu dobila je 13 miliona i 454.000 dinara po stopi od 40,3%. Po izlaganju predsednika Vlade Đinđića shvatio sam juče da te stope i ti iznosi ne mogu da se menjaju. To je tako i zbog toga sam odustao da predložim promenu stopa opština koje pripadaju Topličkom kraju. Izmenom zakona o javnim prihodima i javnim rashodima, porez na imovinu i boravišna taksa ostaju opštinama u celokupnom iznosu. Međutim, ukidanje naknade za komunalna dobra od opšteg interesa od 3% i fonda za solidarno stambenu izgradnju od1,3% mislim da nije pravo rešenje. Doduše, od 1. juna primenjivaće se 3% na bruto plate, međutim to su nenamenska sredstva koja zavise od političkih organa uopšte. Samo jedno se pitam, ako se izmenama Zakona o lokalnoj samoupravi uvedudodatna opterećenja opštine da finansiraju pojedine korisnike, pitam se samo iz kojih sredstava će to biti?
Za reč se javio gospodin Pelević, a zatim narodni poslanik Božidar Vujić.
Gospodine predsedniče, gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da dam skroman doprinos vraćanju na raspravu o budžetu i poreskim zakonima, zbog čega je i sazvana ova sednica Narodne skupštine. Stranka srpskog jedinstva se već izjasnila da će glasati protiv usvajanja budžeta za 2001. godinu i poreskih zakona upravo zato što su kreatori ekonomske politike trebali da više rade na razvoju proizvodnje, na razvoju privrede, poljoprivrede, posebno kada se radi o prolećnoj setvi, izvoza i svega ostalog iz čega bi trebalo inače da se napuni budžet. Međutim, Vlada je odlučila da se budžet napuni pre svega iz sredstava već osiromašenih građana Srbije, kao i iz sredstava već uveliko propale privrede Republike Srbije. To su jedini razlozi zbog čega naša stranka neće glasati za usvajanje ovakvog budžeta i poreskih zakona jer je to veliki udarac na životni standard građana Srbije i veliki udarac za preduzeća koja inače teško bitišu na prostorima bivše Republike Srbije. Mi smo bili vrlo konkretni i SSJ je predložila da se, osim mleka i hleba koji su oslobođeni poreza na promet, oslobode još i sve vrste sira, šećer, jestivo ulje, jaja, mast, deterdžent domaće proizvodnje, sapun za ličnu higijenu domaće proizvodnje, lekovi, medicinska sredstva, udžbenici za osnovno, srednje, više i visoko obrazovanje, voda za piće, kao i ugalj i ogrevno drvo. Naši motivi su bili da predložimo da se i ovo oslobodi od poreza na promet, upravo zato da bi građani mogli da se prehrane, da održe minimum lične higijene, kao i da mogu da se obrazuju i da se u toku zime mogu ogrejati. Isto tako, predložili smo da se rashodi koji se odnose na Kabinet predsednika Republike Srbije smanje, jer sam već konstatovao jednom, a ponoviću, da predsednik Republike Srbije ne vrši svoju dužnost jer se ne oglašava povodom teške situacije na jugu Srbije i povodom okupacije dela teritorije Srbije. Smatramo da su ti rashodi veliki, smatramo neprimerenim da njegov konobar ima 12.000 dinara platu, a da konobar u ovoj Narodnoj skupštini ima platu samo 3.000 dinara. Takođe, smatramo darashod za Narodnu skupštinu Srbije treba da se bitno smanji, jer smatram da su plate narodnih poslanika, koji su na stalnom radu ovde, veoma visoke. Plata je oko 10.500 dinara, a 4.000 je paušal i 300,00 dinara je svaka dnevnica za Skupštinu, poslanički klub i odbore, kao tela Narodne skupštine. Bitno je da narod zna da su naše plate između 16.000 i 18.000 dinara, a našim biračima su plate u proseku 4.000 dinara. Mi to ničim nismo zaslužili, a to javnost i vidi po ponašanju našem u ovoj skupštini. Primer ću navesti, dva puta danas nismo imali kvorum i sednica je morala biti prekinuta, a nismo imali kvorum kada se radi o najbitnijim pitanjima za životni standard građana Srbije. Takođe, smatramo da se i budžet Vlade, deo koji je određen za rashod Vlade Republike Srbije smanji. Ja ovde ne mislim na ljude koji rade u Narodnoj skupštini i u Vladi Srbije kao administracija i kao pomoćno osoblje, jer su njihove plate takođe velike, mislim samo na plate narodnih poslanika i na plate ministara. Takođe smatram da je preveliki budžet, odnosno tekuće rezerve budžeta prevelike i da se deo od toga odvoji za razvoj poljoprivrede, odnosno za prolećnu setvu. Od svih ovih sredstava,kojima će se smanjiti prethodne stavke,treba dati za Ministarstvo za socijalna pitanja i to - za društvenu brigu o deci, pre svega za to, zatim za Ministarstvo prosvete i sporta, za razvoj i poboljšanje studentskih kredita, talenata i stipendija, kako naši mladi ljudi ne bi odlazili iz naše zemlje i kako se ne bi rasipala srpska mladost i srpska pamet. Takođe smo tražili da se programi u oblasti sporta znatno više dotiraju, jer 180 miliona dinara je malo za razvoj sporta u Republici Srbiji. Takođe smo tražili da se Komesarijat za izbeglice, pozicija 1.71. popravi, odnosno dopuni jer su to sredstva za smeštaj, ishranu izbeglihi prognanih lica. Zar je primereno da oni dobiju samo 881 milion, a znamo da izbeglih i prognanih lica sa Kosova i Metohije,iz Republike Srpske Krajine i iz Bosne ima oko 800.000. To su nekakvi zvanični podaci. Zar je primereno da za njih bude odvojeno samo 881 milion. To znači da su to sredstva koja zadovoljavaju,ne potrebe, nego koja su minimalna, ako se to podeli, to je samo 1.100 dinara godišnje po jednom izbeglom, odnosno prognanom licu. Smatramo da se ta stavka mora dopuniti i da se mora povećati iz ovih sredstava, kojima bi se oduzele ove četiri prethodne stavke. Međutim, nažalost, ove naše amandmane Vlada nije prihvatila, ali mi ćemo i u zakonu o pojedinostima, kada budemo raspravljali, govoriti o ovome. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vujić, a posle njega narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici, unutar pet minuta poslanici danas imaju obavezu i mogućnost da u objedinjenoj načelnoj raspravi govore o paketu poreskih zakona, kao i o najvažnijem zakonu koji Skupština godišnje donosi, tj. zakonu o budžetu. Odluka od pet minuta rezultat je malverzacije skupštinske većine, rezultat je to još i više transparentne želje da rasprave ni nema. No šta je tu je, rasprave ima, a mi srpski radikali smo, uz svo vremensko ograničenje za diskusiju, u prilici da za ovom govornicom izreknemo kritički sud o predviđenim poreskim zakonima i o budžetu. Što se samoga budžeta tiče, mora se izreći konstatacija da je on nerealan. Nerealan je iz više razloga i ovog puta ću izreći par njih. Prvo, prošlogodišnji je iznosio 30 milijardi, a ovaj sadašnji 130 milijardi, četiri puta više od prošlogodišnjeg. Odakle će se toliki iznos namaći, ako proizvodnje skoro i nema, a siromaštvo stanovništva - poreskih obveznikaje sve veće. Drugo, pored nestabilnih izvora finansiranja predviđaju se za popunu budžeta donacije u iznosu od dvadesetak milijardi. Kojih donacija, od koga, zar od belog sveta, disu novci, gospodo DOS-ovci,onih šest milijardi dolara koje ste obećali narodu pred izbore samo ako glasa za vas. Očito je da je ovo prvi budžet u srpskoj istoriji koji se naslanja na MMF, a vi gospodo ispali eksperti. Treće, od obećanog reformskog kursa ništa, poreska zahvatanja sve veća, maltene nema toga što neće biti oporezovano, a koliko juče u ekspozeu, prilikom izbora Vlade, čusmo od kancelara sledeće: povećanje plata, poboljšanje socijalne slike u društvu, opšte povećanje standarda, ukidanje nepotrebnih fiskalnih obaveza. Za privredu nastupaju teška vremena. Sa ratne privrede u kojoj su preduzeća koliko - toliko još i radila i sada kada treba stvoriti ambijent i preduslove za njen zamah, pa i kroz ubrzanu privatizaciju kao jedan od tog načina,mi prelazimo na budžetsku privredu. Za zdravstvo, prosvetu, penzije i naročito za poljoprivredu budžetom su predviđena sramno mala sredstva i ova vlada, da je imalo ekspertska u ovim oblastima, bar je trebala da duplira iznose na račun drugih stavki. U budžetu su ugrađena i inflatorna kretanja, čak i veća od predviđenih 30%. Ovogodišnji budžet je četiri puta veći od prošlogodišnjeg jer prati inflatorne troškove i povećava javnu potrošnju. Stoga je opravdana zebnja stanovništva da u uslovima kada privreda ne radi, kada donacije nema, kada se privatizacija odlaže, kada je obećano da novog štampanja novca neće biti, da će teret za punjenje budžeta, četiri puta većeg, ići jedino i samo na teret stanovništva. U svakom slučaju, moja konstatacija kao poslanika, kao člana Srpske radikalne stranke je da će ovaj budžet predstavljati opterećenje za stanovništvo, a nikako zajedničku kasu za zadovoljenje objektivnih potreba društva. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić, a posle njega narodni poslanik Bojan Pajtić.
Dame i gospodo poslanici, danas smo u toku trajanja ove sednice čuli i predsednika Vlade, ministra finansija, ministra poljoprivrede, pa čak i neke poslanike koji su mahali novčanicama iz doba inflacije iz 1993. godine, zaboravljajući pri tom, da je današnji ministar unutrašnjih poslova tada bio u koaliciji sa SPS-om i da je odgovoran za to štampanje novca, a vi ga eto, za tu njegovu odgovornost, nagradiste tako... (Vojislav Šešelj, sa mesta: O Čoviću?) Što, a o Čoviću, to je druga priča i da nastavim, tako što ste mu dali ministarsko mesto, tako da mu sada ni ministar pravosuđa ništa ne sme, jer je ovaj jači. Ovaj ima policiju. Uvidom u prihodnu stranu budžeta, jer uglavnom DOS raspravlja o onom delu koji se tiče rashoda budžeta i obećanja kako će rashodi biti pravdani, da objasnimo malo tu prihodnu stranu budžeta. U prihodnoj strani budžeta za 2001. godinu, 75% budžeta se puni sredstvima iz poreza i akciza,a pri tom je ministar finansija naglasio da je prilikom pravljenja poreskih zakona i plana budžeta, uzeo u obzir rumunsku i bugarsku privredu. Pomalo čudno. Ministar finansija verovatno ne zna da je zbog takve poreske i budžetske politike Rumunija prošlogodišnji rod pšenice prodala u celokupnom iznosu, pa sada jurca poceloj Evropi i tu istu pšenicu kupuje po većoj ceni nego što je prodala da bi prehranila stanovništvo. Gospodin ministar finansija verovatno ne zna da je istočna Srbija prepuna građana Rumunije koji rade kao niskokvalifkovana radna snaga, koji nam cepaju drva, koji kopaju kukuruz, kopaju naše vrtove. Nije samo niskokvalifikovana, među njima ima čak doktora, pravnika,diplomiranih inženjera, pa čak i umetnika koji po kokošinjcima sviraju da bi kokoške bolje nosile. Gospodine ministre, ako takav plan sprovodite, kad uspete da ga sprovedete, vi ćete verovatno da odete tamo odakle ste došli. Gospoda Dinkić i Čanak će verovatno tada odmah da organizuju krizne štabove, da provale u te kokošinjce i da sviraju oni tamo. Iako čitava DOS-ova muzika izaziva sve same štrajkove, pa će verovatno i kokoške tom prilikom štrajkovati. Što se bugarske privredei ekonomije tiče, po našim pijacama se saplićemo o Bugare, koji se bore za egzistenciju tako što švercuju robu iz Bugarske i dolaze ovde da je nama prodaju. Čudna je i ta bugarska reforma. Čini mi se da su gospoda u Vladi zaboravila da se budžet ne puni povećanjem poreskih stopa i osnovica i povećanjem broja artikala koji se oporezuju. Budžet se, gospodo, puni povećanjem produktivnosti. A produktivnost je u ovom slučaju, ovakvim budžetom, izuzetno ugrožena. Dame i gospodo, porez možemo nazvati još jednim imenom. Porez možemo nazvati legalnim državnim reketom. Kada neki privrednik ili bilo koji građanin nekom mafijašu ili bosu plati reket, od njega očekuje i određenu zaštitu. Kada poreski obveznik plati porez državi, isto tako očekuje zaštitu. Građani zaštitu očekuju po pitanju životnog standarda, a privreda tu zaštitu očekuje po pitanju inflacije i sive ekonomije. Ovakvom poreskom politkom kakvu DOS sada sprovodi pospešuje se i jedno i drugo. Povećanje poreskih osnovica smanjuje mogućnosti legalne privrede da bude kurentna u odnosu na sivu ekonomiju, jer će razlika u ceni koju nudi siva ekonomija i legalna privreda biti veća. Samim tim se pospešuje siva ekonomija, a po pitanju inflacije to isto povećanje izaziva pad kupovne moći građana Republike Srbije, samim tim smanjuje proizvodnju, samim tim povećava troškove proizvodnje po jednom artiklu a to se zove inflacija. Tako, svojom politikom, DOS u svakom slučaju stimuliše i inflaciju i sivu ekonomiju, što znači da država i Vlada ne funkcionišu. Ako mislite da sprovodite ovakvu politikuu kojoj će štetu da imaju građani, privreda i ekonomija u celini, bolje da odmah date svi ostavke nego da čekamo da se svi sami u to uverimo. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Bojan Pajtić.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, istaći ću nekoliko kvaliteta o kojima se malo govorilo danas na sednici Skupštine, a koje nudi paket budžetskih zakona koje predlaže republička Vlada. Prvi od tih kvaliteta je izmeštanje socijalnih funkcija iz privrede u budžet, što znači da građani Srbije neće ispaštati i neće teret tranzicije srpske privrede biti pre svega na plećima građana Srbije, nego ovaj budžet planira oko 10 milijardi dinara za društvenu brigu od deci, predviđa i brigu o preko 300.000 socijalno najugroženijih porodica u Srbiji. Ovakav budžet omogućuje premeštanje socijalne funkcije u njega, da se konstituiše liberalna ekonomija, slobodno tržište, da se preko tržišta ne saniraju eventualne socijalne tenzije do kojih može doći. Ovakav budžet takođe garantuje i isplatu 12 plata, 12 penzija, 12 dečijih dodataka. Prethodni budžeti u vreme Miloševićevog režima su bili koncipirani tako da oduzmu tu mogućnost građanima da svakog meseca dobijaju plate. Bile su koncipirane kroz 11 penzija, 11 plata, 10 dečijih dodataka. Ono što ova vlada garantuje je takođe da se budžetski deficiti neće pokrivati iz trgovine drogom, koja se prodavala srpskoj deci, da se državne službe neće finansirati iz preprodaje droge. Pored toga, ovakav budžetza AP Vojvodinu, u okviru onih ustavnih mogućnosti koje su u ovom trenutku moguće, predviđa izvorne prihode i mi pozdravljamo takvu intenciju Republičke vlade i nadamo se da će i dalje ona raditi na povećanju izvornih nadležnosti AP Vojvodine, a i povećanju izvornih prihoda AP Vojvodine. Kako to izgleda u ovom trenutku - izvorni prihodi na 5% poreza na lična primanja, 10% poreza na dohodak preduzeća, ustanovljeni su u korist organa AP Vojvodine. Za vreme Miloševićevog režima budžet AP Vojvodine predstavljao je samo poziciju u republičkom budžetu. Oko 395 miliona je planirano da će se na ovaj način ostvariti iz budžeta za AP, što predstavlja, kada se uzme u obzir inflatorna stopa do koje je došlo u toku prošle godine, povećanje od dvadesetak posto u odnosu na parabudžet kroz koji je bila finansirana AP Vojvodina, koji je iznosio 156 miliona prošle godine. Pored toga, Republička vlada usvaja još neke lokalne prihode koji idu u korist finansiranja AP, pokrajinske administrativne takse, prihode od zakupa na nepokretnosti, prihode od prodaje nepokretnosti, od donacija, rada pokrajinskih organa itd. Može se iz ovih lokalnih prihoda projektovati negde oko 100 miliona dinara potencijalne dobiti za AP, što bi zajedno sa ovim izdvajanjem iz poreza na primanja građana i iz poreza na dohodak preduzeća, iznosilo oko pola milijarde dinara. Kada se uzme u obzir da je republički budžet tako koncipiran da praktično nije povećavan nego upodobljen stopi inflacije koja je postojala prošle godine, dolazimo do zaključka da republički budžet praktično nije povećavan jer 107 milijardi dinara, koliko su planirani prihodi u budžetu ove godine, otprilike su upodobljeni stopi inflacije, a budžet za AP Vojvodinu, iako nedovoljno, povećan je za preko 70%, što pokazuje da Republička vlada ima razumevanje za Vojvodinu kao zamajac srpske privrede i kao lokomotivu srpske privrede. Ono što još uvek ide u korist Vojvodini, poljoprivrednicima u Vojvodini, ali i u celoj Srbiji jeste činjenica da je Agrarnim budžetom predviđeno 5,1 milijarda za stimulisanje poljoprivrede koja je praktično biladevastirana politikom prethodnog režima. Pored toga, uvedena su određena poreska oslobođenja koja se odnose na đubriva, na određene preparate za zaštitu bilja, na poljoprivrednu mehanizaciju i na poljoprivredne porizvode koje prodaju individualni poljoprivredni proizvođači. Dakle, intencija Vlade u ovoj oblasti jeste da se poljoprivreda stimuliše, što će i vojvođanskom i srbijanskom seljaku mnogo značiti, i da više poljoprivreda ne bude izvor kroz koji se smanjivala socijalna napetost i kupovao socijalni mir, a da je pritom poljoprivreda, za vreme režima Slobodana Miloševića, u potpunosti uništena.
Ima reč narodni poslanik Dragan Tomić.
Gospodo narodni poslanici, juče smo imali priliku da čujemo dve politikantske diskusije od strane premijera Đinđića i ministra poljoprivrede, Veselinova, i košmarno izlaganje ministra finansija i ekonomije, Đelića, o predlogu poreskih zakona. Valjda i ne može kvalitetnije, jer, kakvi su predlozi, takva su i obrazloženja. Pa i ove intervencije, koje smo imali prilike danas da čujemo, u prilog odbrane paketa poreskih zakona, odvojene su od suštine, kako se ne bi čula istina o predlozima ovih ekspertskih propisa. Jedina tačna rečenica premijera Đinđića je (citiram): "Ova zemlja je već u šoku". Pitam se- što je nacija u šoku? Pa, evo činjenice zašto je nacija u šoku - nacija je u šoku zbog zaustavljanja proizvodnje u 125 najvećih srpskih preduzeća, koja čine kičmu srpske privrede. Imamo jedan apsolutan pad proizvodnje, a govorimo o širini zahvata poreskih zakona. Zbog toga što je u ovih 6 meseci enormni rast cena u oblastima koje se tiču najšireg standarda građana, zbog toga što ovo formalno povećanje zarada u prethodnom periodu predstavlja apsolutni pad životnog standarda, jer smo već u ovom prethodnom periodu od 5 - 6 meseci doživeli veliki rast cena, tako da je rast zarada nenadoknadiv za rast cena koji se desio u prethodnom periodu. Zato što već galopira inflacija i zato što javna rasprava o ovom paketu poreskih propisa pospešuje novu inflaciju. Zato što se uvodi novi patriotizam, ubeđuju se Srbi da se sami predaju Haškom tribunalu, a onda se cinično kaže da je to hrabro, a one koji to odbijaju, hrabro hapsite i izručujete onima koji su nam za štete koje su nastale bombardovanjem dužni 100 milijardi dolara. Ministar finansija reče - ovo je reforma visokog nivoa. Rekao bih da je ovo pre reforma visokog rizika. Jer, ovde se govori o ukidanju taksa i naknada, a mislim da će ova reforma imati karakter nareza, a nareze smo imali, koliko se meni čini, 1948. Mogao bih da argumentujem sa više detalja o zakonima o kojima ćemo voditi raspravu u narednim danima. Može se još reći da je predizborno obećanje DOS-a bilo da će se vršiti decentralizacija, da će opštine dobiti više para i da će moći slobodno sa tim sredstvima da raspolažu. To kao činjenica ne stoji, već se radi o jednoj apsolutnoj centralizaciji, koja se pospešuje i mnogim zakonskim rešenjima u paketu propisa o kojima raspravljamo ovih dana, a o tome ćemo govoriti kada budu amandmani na dnevnom redu. Poljoprivreda - svi se nešto kače poljoprivrede i šalju jake poruke. Citiram, rečeno je ovde i sledeće: "Ovim zakonom šalje se strašna poruka našim seljacima".Tačno ću reći kako ona izgleda kada budu stigla poreska rešenja. Penziono osiguranje će biti 4.662 po članu, razlika će biti 800 dinara za prošlu godinu, zdravstveno osiguranje će biti 2.000 dinara po domaćinstvu. Kada sastavite, za četvoročlanu porodicu treba da se spremi do 1.000 maraka. Sa prethodnim dugovima, to će otprilike biti 3 - 4 hiljade maraka zaduženja po domaćinstvu. To su istine i to mora da se zna. Zato će socijalisti sutra predati Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o penzionom osiguranju zemljoradnika i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o socijalnom osiguranju, kako bi se bar nešto spasilo od ove poreske reforme, odnosno, kako građani Srbije ne bi doživeli kataklizmu i prešli u poresku evaziju. Siva ekonomija - tačno je da postoji deo namere da se ova sivaekonomija podvede pod kontrolu, ali definitivno, a ne vidi se koji će to zakon i kvalitetno uraditi. Takođe se ne vidi, s obzirom na rast procenata oporezivanja po raznim oblastima, u raznim poreskim propisima, ovo može samo da znači sledeće - da će dobar deo privrede otići, privatne i društvene, otići u sivu ekonomiju, da bi sačuvao kako - tako kredibilitet poslovanja, i drugi deo će otići u poresku evaziju. To će učiniti najveći broj građana, jer neće moći da plaćaju poreske zakone. I na kraju, cinično sa ove govornice zvuči poruka - kada sindikati budu imali šta da kažu, neka dođu u Vladu. Mislim da je imalo smisla pitati sindikate i razgovarati sa sindikatima o projektu poreskih zakona. Ovo nije rečenica da bi se mi i socijalisti dopadali bilo kom sindikatu, već sindikati predstavljaju najšire slojeve građana iz različitih oblasti poreskih propisa, koji će biti obuhvaćeni ovim zakonima i trebali smo čuti te grupacije, jer i oni imaju šta da kažu o ovom paketu zakona. Hvala lepo.
Ima reč narodni poslanik Živanko Radovančev.
Poštovani predsedniče, poštovani ministri, uvaženi narodni poslanici, zakon o budžetu Republike Srbije za 2001. godinu pre svega predstavlja najvažniji zakon na ovom skupštinskom zasedanju, kako za Vladu i državu, tako i za građane koji pune budžet. Kao što je i uvek bilo, tako i ovog puta biva, budžet punimo svi, a troše ga odabrani, odnosno izabrani. Tako je to svuda u svetu. Građanima je ovaj zakon o budžetu vrlo važan, pošto ga oni pune kroz poreze na dohodak, poreze na imovinu, kroz poreze na promet, akcize i ostala zahvatanja. Građanima će ova materija biti jasnija nakon završetka ovog skupštinskog zasedanja, kada usvojimo paket poreskih zakona, odnosno kada se suoče sa poreskim uplatnicama ili većim cenama proizvoda, odnosno skupljim životom. Strana budžetske potrošnje je autonomno pravo Vlade da predloži Narodnoj skupštini i da ga Narodna skupština, snagom vladajuće većine, sigurno usvoji. Iz predloga raspodele budžeta po pojedinim pozicijama možemo prepoznati raspoloženje Vlade da usmeri više ili manje sredstava u pojedine oblasti potrošnje. Ako je suditi po tome, možemo zaključiti da je poljoprivreda pastorče ove vlade. Kako drugačije zaključiti ako je učešće pozicije Agrarnog budžeta u budžetu Republike Srbije smanjeno sa 4,7%, koliko je projektovan u 2000. godini, na 3,9% u Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2001. godinu. Kako objasniti da je predloženo učešće Agrarnog budžeta u budžetu Republike Srbije samo 3,9%, a učešće poljoprivrednog stanovništva u ukupnom stanovništvu 19%? Da relaciju učešća Agrarnog budžeta u budžetu Republike Srbije prati učešće agrarnog stanovništva u ukupnom stanovništvu zemljezalagao se sadašnji ministar poljoprivrede, gospodin Veselinov, u okviru prošlogodišnje rasprave. Verujem da je gospodin Veselinov i danas na istom stanovištu i uveren sam da nije u pitanju njegova nedoslednost, već, rekao bih, njegova nemoć da izbori za poljoprivredu prioritetno mesto i razumevanje u Vladi značaja poljoprivredne proizvodnje za ukupan brži razvoj naše privrede. Izgleda da tog razumevanja u Vladi nema ili ga bar nema dovoljno. Kako objasniti tako malo učešće Agrarnog budžeta u budžetu Republike Srbije za 2001. godinu, ako znamo da je učešće poljoprivrede i prehrambene industrije u formiranju društvenog proizvoda zemlje oko 40%, a samo primarne poljoprivredne proizvodnje 16%? Da li je Vlada, predlažući ovakav Agrarni budžet, ostala samo na verbalnom priznanju i razumevanju stanja i doprinosa poljoprivrede i poljoprivrednih proizvođača, slobodno možemo reći, očuvanju države i njenog dostojanstva. Da li je ovakav Agrarni budžet potvrda tog priznanja? Da li je poljoprivreda zaslužila takav odnos Vlade prema njoj? Ako je zamerano i ocenjivano da je prethodna vlada bila pomalo trgovačka, onda je sigurno ova sadašnja vlada, što bi rekli u kraju odakle dolazim,pomalo gospodska vlada, koja više oseća gradski i beogradski asfalt, nego plodnu crnicu, selo i seljake. Lako je doći do ovog zaključka, slušajući pojedine članove Vlade, koji vide razvojnu šansu ove zemlje u velikim metalskim kompleksima, automobilskoj industriji, elektronskoj industriji, pre nego u bržem i ozbiljnijem razvoju poljoprivrede. Poruka sa terena na ovu temu je da smo trku sa svetom u tim delovima privređivanja izgubili još pre 10, 20 ili 30 godina, a da je najveća šansa i lokomotiva razvoja naše zemlje i društva, pored energetike i turizma, poljoprivreda i prehrambena industrija. Kada je poljoprivreda u pitanju, takođe jedna poruka ministrima saveznog, republičkog i pokrajinskog nivoa, da je dobro da se razlikuju u mišljenjima ako ta borba vodi interesu poljoprivrede i zemljoradnika. Loše je ako se tri ministra ne mogu dogovoriti oko običnih stvari, a da za posledicu imamo nedostatak mineralnih đubriva, različite i nepovoljne paritete za zamenu mineralnih đubriva za pšenicu i mnoštvo nerešenih pitanja. Jugoslavija je, da podsetim, jedna mala zemlja, mnogo mala da bi imala tri agrarne politike i tri ministra, koja dosta teško koordiniraju ili možda razgovaraju preko sredstava informisanja, i jednu isuviše tešku, ali za poljoprivredu izuzetno nepovoljnu monetarnu vlast koje se finansiranje poljoprivredne proizvodnje uopšte ne tiče, kao da merama te naše monetarne politike treba da podstičemo poljoprivredu Rumunije, Mađarske ili Bugarske. Na samom kraju generalna ocena i komentar na osnovu Predloga zakona o budžetu Republike Srbije za 2001. godinu. (Predsednik: vreme.) Nerazumno je od ove vlade da je poljoprivreda uopšte ne interesuje. Ovu ocenu neumoljivo potvrđuju iznosi koji su predviđeni za mere u ovoj oblasti. Nerazumno je da se ova vlada tako lako odriče činjenice da je Srbija, pre svega, poljoprivredna zemlja i da je svaki njen ozbiljniji razvoj uslovljen prethodno bržim razvojem poljoprivredne proizvodnje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Miroslav Mirčić, a posle njega narodni poslanik Jovan Todorović.
Gospodine predsedniče, ja sam Milorad Mirčić. I Mira Marković je pokušavala da me prekrsti u Miroljuba, pa vidite kako mi je kuma završila. Nemojte i vi tako da završite. (Predsednik: Ona vam je kuma?) Onaj ko vam daje ime, obično se kod nas Srba kaže da je kum. Ne znam kako je kod vas. Predlog zakona o budžetu, koji je predložila Vlada Srbije, mi srpski radikali kritikujemo, osporavao na bazi činjenica, argumentovano, nakon analize ovog predloga. Ono što je normalno da jedna opoziciona stranka radi, to u ovom trenutku mi srpski radikali upravo i činimo u Skupštini. Isto tako, podrazumeva se da Vlada brani svoj predlog. Koliko opozicija argumentovano napada i osporava ovaj akt, toliko je, sa druge strane, realnoočekivati da Vlada, odnosno predstavnici Vlade isto tako artumentovano brane ovaj akt, realno obrazlažu sve ove stavke koje su predložile u budžetu. Raspravljati o metodologiji koju primenjuje Vlada u ovom slučaju nije baš preporučljivo iz prostog razloga što svaka vlada ima neko diskreciono pravo da primenjuje metodologije i metode za koje ona smatra da su dobri. Ali, u osnovi svaka vlada treba da ima u vidu, kada pravi ovakav akt, kakva je ekonomska situacija u Srbiji, kakva je ekonomska mogućnost ili snaga poreskih obveznika, kakav je standard stanovništva i kakva je platežna ili kupovna moć. Uz projekciju pretpostavljene inflacije i rast društvenog proizvoda, vlada okvirno pravi ovakav budžetski plan. I ova vlada se u osnovi služila tim metodologijama. Ima pravo, isto tako, da projektuje, kao bitan faktor, inflaciju koju oni predviđaju, kao što imaju pravo da projektuju prihodnu stranu, odnosno stranu prihoda, tako i ovu drugu stranu, stranu rashoda. Mi srpski radikali smo generalno dali zamerku i argumentovano dokazali da ova strana prihoda nije realna. Vlada je to branila tako što je tvrdila da je realno, da su oni na osnovu analize ukupne ekonomske situacije i na osnovu njihovih predviđanja o mogućim investicijama koje treba da se dese u Srbiji sasvim realno da se ostvari ovaj budžetski prihod. Ono što smo mi kao opoziciona stranka istakli, to je da je za pohvalu uprosečenje poreske kamate, jer je metodološki mnogo bolje, tehnički je mnogo jednostavnije sa jednom istom kamatnom stopom računati sve obaveze koje imaju poreski obveznici, i tu nema spora. Kako se kritikuje, tako treba i nešto da se pohvali. Onda smo prisustvovali odbrani ovog zakonskog akta od strane predsednika Vlade. Ispričao nam je već poznate priče koje mi slušamo već tri ili četiri nedelje na svim televizijama, sa svih studija gde je bio u prilici da brani ovaj zakonski akt. Njegova odbrana bi se ukratko mogla da svede na jednu socijalnu demagogiju, gde jednostavno kaže - možete, gospodo, da raspravljate o ovome, ali morate da shvatite da i onaj što želi da ima jeftinu struju mora da vodi računa da dobro bude plaćen rudar. Takvu socijalnu demagogiju posle Josipa Broza, u Kragujevcu na Crvenom barjaku, još niko nije izrekao sa ove govornice, jer to je bila čitava strategija u ono vreme, da dođe do sukoba između potrošača, u ovom slučaju, i rudara. Onaj ko je najkrivlji - Vlada, ona je tu između, pa će ona da posreduje. Moglo bi se to opravdati da se u ovom zakonskom aktu ne vidi i dalje uticaj te i takve demagogije. Priča se da će ovim zakonskim aktom biti zadovoljene potrebe prosvetnih radnika. Uzme se brojka od 125 hiljada prosvetnih radnika, suma koja je odvojena na ime njihovih ličnih dohodaka, podeli se sa brojem prosvetnih radnika i jasno se dolazi do računice da im neće biti ispunjeno obećanje, realno povećanje plata za 40%. (Predsednik: vreme.) Možda nominalno, ali realno - nikako. Ali, to ne smeta ministru prosvete, sporta i omladine da daje izjave i svoje mišljenje o budžetu, kako je budžet, zamislite tu filozofsku misao, "budžet je džep naroda". Gde je ovaj Gašo? Ponovo pije. On malo - malo, pa ode da pije, umesto da sluša. Ne kaže i ne misli o tome da je vaša ruka, gospodo, već do ramena u tom džepu. Što se tiče ostalih zakonskih predloga, to je da smo o predlogu Agrarnog budžeta slušali ovde ekspoze ili izlaganje novopostavljenog ministra. Ništa novo od njega, osim što je promenio boju kose za nijansu. To je koleston četvorka. Stalno koristi to Veselinov.(Predsednik:Molim vas da završavate.) Ispričao nam je kako je zatekao manjak u robnim rezervama, kako je on svedok lopovije, kriminala, ali nije rekao ko je to uradio. Bolje bi bilo da tako ofarban izađe za ovu govornicu i ispriča seljacima šta je sa tim veštačkim đubrivom, šta ste to uradili sa 20 hiljada tona veštačkog đubriva. Umesto što objašnjavate širom Vojvodine i Srbije kako ćete izdvajati sredstva da bi kupili slamu, kako bi krave jele slamu. Još ne znate da krave jedu seno. Bar to naučite. Vaši koalicioni partneri vas prozivaju da ste vi napravili kriminal prilikom nabavke veštačkog đubriva, a vi preko svojih poslanika, svojih stranačkih kolega širite priču kako su vas u tome sprečili Dinkić i Đinđić, nisu vam otvorili akreditiv, nego su preko svoje firme kupili veštačko đubrivo, pa ga sada drže na zalihama, kako bi sačekali povoljni paritet i obogatili se prodajom pšenice. Bolje je, ministre, izađite, recite čitavoj javnosti i nama poslanicima šta je problem oko nabavke veštačkog đubriva. [[Aplauz radikala.]]
Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović, a posle njega narodni poslanik Srboljub Živanović.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici i gospodo ministri, retko ćemo kada imati važnije zakonske projekte na dnevnom redu nego što ih imamo sada na ovom zasedanju. Nažalost, imamo kratko vreme da razgovaramo o svim ovim zakonskim projektima, ali ja ću nastojati da u pet minuta iznesem nekoliko svojih zapažanja, za koja mislim da su važna, a da u isto vreme pokušam i da našem gospodinu ministru Đeliću sugerišem neka rešenja. Najpre, kada se pogleda budžet, svaki poslanik i svaki privrednik bi iz njega trebalo da uoči bar tri stvari, a to je bar u naznakama ekonomska politika koja će biti vođena u toku 2001. godine, zatim da vidi kakva će to biti socijalna politika i na kraju, ali ne i najmanje važno, ima li tu i razvoja, razvojne politike. Nažalost, meni kao privredniku ovaj predlog budžeta ne pruža dovoljno argumenata da će u ovoj godini biti vođena podsticajna ekonomska politika, u smislu da ćemo pre svega uraditi prvi korak, pre onog drugog, a to znači oživeti privredu i time stvoriti osnovnu bazu za ubiranje sredstava kojima treba puniti ovaj budžet. Pretpostavke da ćemo na osnovu povećane potrošnje doći do povećanog punjenja budžeta mogle bi da stoje, ali u nekim drugim zemljama koje su mnogo razvijenije od nas i gde je potrošačka moć stanovništva kud i kamo veća. Na ovom nivou potrošačke mogućnosti našeg čoveka, našeg domaćina, mi nismo u mogućnosti da punimo ovaj budžet, a da pritom nemamo odgovarajuće stimulacije za privredu. To mi se posebno ne sviđa,jer je Fond za razvoj do te mere potcenjen da možemo govoriti o simboličnim sredstvima u Fondu za razvoj. Polovina milijarde, čak ni toliko nije dovoljno ni za moju lozničku "Viskozu",dakle, to je nešto oko 16 miliona maraka, a trebalo bi da bude u obavezi ove vlade i svih drugih koji o privredi misle da firme poput "Viskoze", a pre svega podstiču i zato što je razvojno orijentisana proizvodnja i zato što zahteva relativno mala sredstva za oživljavanje. A zapošljava preko 7.000 ljudi koji bi bili u mogućnosti da ubrzanim aktivnostima, da primanjem zarada i potrošnjom na tržištu pune ovaj budžet na odgovarajući način. Drugo, što mi se čini, a mislim da bi svi poslanici bili zadovoljniji, ako bi znali, šta ćemo mi od ovih 7 milijardi, koji se zovu kao podsticaj privrede, a namenjeni su putnoj privredi i železnici. Pri tome, naravno mislim da bi dobro bilo da svi poreski obveznici znaju da li će se iz tih sredstava nastaviti gradnja beogradskog čvora, da li će se nastaviti izgradnja pruge Valjevo - Loznica ili kako mi Lozničani volimo da kažemo, Loznica - Valjevo, zato što imamo jedan konzistentan i mislim opravdan zahtev da gradnja pruge krene iz Loznice. I ne samo zato da bi se gradila pruga, nego zato što je građenje i građevinska delatnost onaj zamajac koji može najpre da povuče sve ostale privredne grane, da uposli veliki broj radnika i da omogući da ova privreda stane na zdrave noge i da u najmanju ruku koristi kapacitete sa 50%. Kada govorim o podsticaju, zapazio sam u budžetu minornu stavku koja se odnosi na podsticaje turizma. Molim vas, gospodine ministre, 18 miliona dinara kao podsticaj turizmu je zanemarljiva stavka, a znamo da je uz poljoprivredu turizam jedina naša komparativna prednost u odnosu na naše okruženje i u odnosu na realne mogućnosti bržeg oživljavanja i rasta privede. Postavlja se pitanje, želeo bih da zadržim vašu pažnju s obzirom da mi vreme pomalo ističe, a to je jedna sugestija koju bih predložio gospodinu Đeliću - odustanite od predloga ovog načina formiranja bruto zarada i ubiranja doprinosa i poreza na te zarade. Zašto? Zato što topli obrok nikada nije bio niti će biti zarada radnika. To je, gospodine Đeliću, i na Zapadu, a i kod nas trošak proizvodnje. Prema tome, ne treba na taj način da ga tretiramo, a između ostalog i zato što pri nabavci namirnica za topli obrok takođe plaćamo porez na promet proizvoda i usluga. Ako vi sada kažete da je to zarada, onda ja kažem da radnik treba to da primi u džep, a kada primi u džep on mučenik neće to jesti na poslu, nego će iskoristiti da namiri druge svoje obaveze, poput školovanja dece, ishrane porodice, plaćanja povećane cene struje itd. Mi ćemo doći do toga da nemamo realno biološku obnovu radne snage, darealno topli obrok služi da obnovi radnu snagu u vreme radnog vremena.
Vreme.
Sledeće, kako može prevoz biti lično primanje radnika, kada je to usluga koju je već neko izvršio i naplatio za tu uslugu porez. Ili poreski dodatak kod radnika građevinskih firmi, koji rade na terenu - i terenski dodatak služi za pokriće povećanih troškova na terenu. To nije plata niti može biti osnovica za obračun poreza i doprinosa na osnovu koje bi se mogao da puni budžet. Tako kada vi postavite stvari, onda će ispasti da smo povećali plate radnicima za 50 ili 60%, a na to primenili osnovicu od 80% i ja sam računao da prema svim parametrima mi ćemo zapravo imati veća izdvajanja za preko 15% na prosečnu zaradu od 5.000 dinara, dodajući ove troškove toplog obroka, prevoza ili terenskog dodatka za građevinske firme. Dakle, nema govora o rasterećenju, ako se na ovaj način primeni bruto osnovica za zarade. Zato bih vam predložio, odustanite od tog predloga, jer nismo još uvek došli do toga ni da ovu prosečnu platu pokrivamo, odvajajući za odgovarajuće poreze i doprinose na osnovu koje bi punili ovaj budžet. Samo još jednu stvar da kažem, izvinjavam se gospodinu predsedniku, prekoračio sam malo vreme, molim vas gospodin Đelić zna da se svuda u svetu podstiču usluge. Da se iz pretežnog proizvoda i delatnosti zapravo trendovi odvijaju tako da se ide u usluge. Mi sada ovde radimo jedan posao koji je kontraproduktivan, oporezujemo usluge za 20%, kao i proizvode koji se koriste u krajnjoj potrošnji, pa vas onda pitam ko će da ide u delatnosti usluga. Realno je očekivati da se tu najmanje traži početnog kapitala da bi se osnovalo privatno preduzeće, deoničarsko društvo ili ne znam ni ja šta drugo, koje bi bilo u situaciji da aktivno privređuje na tržištu i da puni ove budžete, o kojima vi ovde pričate. Ovim je destimulisana potrošnja, odnosno korišćenje usluga, a što znači neće biti ni ovog poreza koji vi očekujete. Dakle, zasnovali ste budžet .... (Predsednik: Ja vas molim da završite.) .... turističkim očekivanjima. Samo na kraju da kažem, donacije od 12 milijardi dinara, kojima treba da se finansira ovaj budžetski deficit, dakle 400 miliona maraka, nisu sigurne. Zato ih niste ni stavili u prihode. Ima li tu morala kod onih naših donatora, stranih, koji su nas bombardovali, a ima li konačno morala i kod Vlade i da nije u stanju da na ovim osnovama obezbedi da i tih 400 miliona maraka, da bi se napunio budžet odnosno smanjio budžetski deficit.
Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović, a posle njega narodni poslanik Mihajlo Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, za vrlo kratko vreme Srbija je doživela dve najveće prevare. Prva prevara jeste oktobarska DOS-ovska revolucija ili "bager revolucija", kada je srpski narod zaveden obećanim donacijama iz inostranstva od šest milijardi dolara i većim boljitkom. Druga prevara jeste danas donošenje paketa zakona o oporezivanju građana i imovine. Dame i gospodo narodni poslanici, umesto da je Vlada donela zakone, kako da spase ovaj narod od gladi, zime, mraka i bede, ona još donosi zakone kako bi ga još više oglobila i osiromašila. Vlada pri donošenju Predloga zakona nije konsultovalasindikate, sada im oni ne trebaju, a kada su dolazili na vlast iskoristili suihpreko kriznih štabova, preko zborova, preko mitinga da bi došli na vlast,a danas su ti sindikati postali socijalne žrtve. Uvidevši da su prevareni, građani Srbije su sve više nezadovoljni radom i politikom ove vlade i sve više uviđajuda je jedino Srpska radikalna stranka, prava alternativna stranka i jedina stranka koja može da raskrinka ovu vlast.Umesto da se raspravlja o završnom računu Srbije za 2000. godinu, mi u stvariidemo obrnuto, usvajamo budžet Republike Srbije za 2001. godinu. To su opet neke revolucionarne radnje da binapali prethodnu Vladu i njen rad. Dame i gospodo narodni poslanici, osvrnuo bih se na budžet za 2001. godinu. Prvo bih rekao,izdaci za zdravstvo, izdaci za prosvetu, izdaci za agrar, izdaci za socijalnu zaštitu i brigu o deci. Izdaci za zdravstvo treba da se uvećaju 100%,evo zbog čega. Prvo, u pitanju su plate, sredstva za održavanje aparata i objekata u bolnici i borba protiv raka i side. Kada kažem sredstva za održavanje aparata i objekata u bolnici, pre neki dan sam bio u Šabačkoj bolnici pakada sam natočio čašu vode bolesniku, morao sam biti okupan. Izdaci za prosvetu da se uvećaju duplo zbog kvaliteta nastave i povećanja standarda studenata i prosvetnih radnika. Ovih dana smo svi upoznati sa štrajkom prosvetnih radnika i njihovom prevarom od gospodina ministra prosvete i sporta Gaše Kneževića. Izdaci za agrar, što je najvažnije, svi su o njemu mnogo pričali,a mislim da mnogi od njih u stvari i ne znaju da razlikuju jagnjeod teleta, ilibilo što drugo, da bi mogli kompetentno da pričaju o poljoprivredi. Radi stimulisanja poljoprivredne proizvodnje treba ukinuti sva ograničenja u pogledu prodaje poljoprivrednih proizvoda. Ako sagledamo situaciju o setvi, Vlada do sada nije pomogla agrar kreditiranjem i raznim olakšicama. Vlada podnosi danas predlog da se iz poreza na promet izuzme đubre, sredstva za zaštitu bilja i hrana za stoku, povlastice za mehanizaciju . To je trebalo ranije da uradi uredbom Vlade, kao što je uradila sa dnevnicama za solidarnost, a ne davećina seljaka ili, kako reče savezni ministar,farmera, se snabdeovom robom ranije i tako bivaopljačkanai prevarena. Seljak je nacionalni heroj, jedini radnik borac koji sve proizvodi za druge, a koristi minimum. Svi se zakljinju za seljaka i poljoprivredu, svi mu obećavaju kada je setva i žetva, a kada to prođe brzo ga zaborave. Regresirana nafta od 40 litara koje je Vlada obećala sada se svela na 25 litara, ali uopšte je nema. Jedino svi znamo da je ulaganje u poljoprivredu takvo ulaganje koje se jedino oplođuje i vraća. Jedino mlekare misle o seljaku i jedino su ga one pomogle da nabavirepromaterijal za setvu i đubrivo,jer Vlada nije isplatila regres, odnosno premiju za mlekoza januar i februar mesec . Da obavestim predsednika Vlade da je fabrika mineralnih đubriva u Šapcu počela da radi, iako je gospodin predsednik prilikom svog obilaska rekao da je to arheološka vrednost. Takođe želim da obavestimministra poljoprivrede Veselinova i da mu poručim da je kvalitet proizvedenog đubriva u šabačkoj fabrici bolji i ono jejeftinije od uvezenog. Uvezeno đubrivo je kvaliteta tri osmice, a đubrivo koje proizvodišabačka "Zorka" jeste tri petnaestice, a može se reći i tri šesnaestice. Gospodo, za ovom govornicom gospodin ministar poljoprivrede je rekao da je potpomogao, da je Vlada potpomogla fabriku za proizvodnju đubriva u Pančevu. Znači, prema tome, postoje četri fabrike đubriva u Autonomnoj pokrajini Vojvodina, a samo dve u južnoj Srbiji. Danas na poljima Mačve i Srema rade šezdesetogodišnjaci, ne zna se ko je stariji - seljak ili mehanizacija. Zato sam i predložio da se budžet poveća duplo, da se mladi vrate na selo i mehanizacija obnovi. Izdaci za socijalnu zaštitu i brigu o deci. Dame i gospodo, stanovnici ove zemlje postali su socijalni slučajevi. Fabrike ne rade, plate se ne primaju, mnogo je izbeglica sa Kosova, Hrvatske i Bosne. Zato mislim da se ovi izdaci povećaju . Sada bih se osvrnuo na stopuoporezivanja. Ako se uzme da je stopa oporezivanja za usluge sa 12% otišla na 20%, a na trgovačku robusa 28% otišla na 20%, može se odmah videti da su proizvodne delatnosti ugrožene u odnosu na trgovačke i švercerske kuće. Budžet je neralan i inflatoran i zato za njega nećemo glasati.
Reč ima ministar Đelić, 10 minuta.
Poštovani predsedniče, poštovani narodni poslanici, kolege ministri, dame i gospodo, prvo bih hteo da se zahvalim svima na sugestijama i idejama. Bilo je nekih izlaganja koja su izlazila iz teme, ali bilo je dosta korisnih stvari. Čak se čuo neki kompliment. On za mene nije lični, nego je to kompliment za jednu celu ekipu koja već nedeljama radi besomučno i želim ponovo da im se zahvalim danas što su pred vama ovi tekstovi, ovaj budžet i ova poreska reforma. Hteo bih u ovih 10 minuta da obrazložim jedno 6 tačaka i to da odgovorim na glavne tačke i primedbe koje su izašle iz ova dva dana diskusije. Neće ovo biti zadnji put, obratiću vam se još jedno dva puta, ako sam dobro pročitao Poslovnik. Prvo pitanje je bilo da lije ovaj budžet prevelik, da li je ovo nešto veliko što naša privreda neće moći da podnese. Odgovor je - ne. Da li možemo uporediti ono što je bilo prošle godine sa ovim ? Ne. Prošle godine smo imali jedan budžet i neko je danas rekao 31 milijarda , ali tu treba da se doda još 15 milijardi specijalnih računa, još 5 milijardi sopstvenih prihoda raznih organizacija, a da ne govorimo o tome da smo imali još milijarde gubitaka EPS-a, koji su u stvarikvazifiskalni deficit. Jer umesto da država, kao što smo ove godine obezbedili budžet, ima neke subvencije i za te slučajeve, jednostavno je pokušavala i to prenela preko tih leđa,a da ne govorim o onim računima bez krčmara koji su išli preko robnih rezervi ili pako tim poslovnim bankama koje su jednostavno bile protočni bojleri za državnu politiku i u stvari jednog političkog vrha koji je davao naredbu Narodnoj banci da štampa novac. Ona ga prosledi poslovnoj banci, koja je onda davala odabranim preduzećima, bez ikakve tržišne utakmice za taj novac, nego možda za neke odabrane, bliže vlasti, da bi oni uspeli da nešto urade u tim preduzećima, a da drugi nisu mogli da dolaze do tih sredstava. Naravno, ta sredstva se nisu vratila i zbog toga imamo takvu katastrofu u bankarskom sektoru, negde oko minimum 6 milijardi maraka je rupa u tom planu, a da ne govorim o Fondu za razvoj, gde naravno znamo da se ništa neće vratiti. Da ne govorim o ogromnom licemerstvu, a to je da je Fond za razvoj pre koju godinu, pozajmio, ponavljam - pozajmio, 500 miliona maraka Fondu PIO, kao da u bilo kojoj zemlji neki fond za penzije može ikada vratiti takvu neku pozajmicu. To se dogodilo i to se vodi i dan danas, a mi ćemo to ispraviti. Eto kako su se vodile te javne finansije. Kada pogledate današnji budžet i ovu celu javnu potrošnju, u vidu postotka prema bruto nacionalnom dohotku i, dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, tu moramo da prestanemo da govorimo o društvenom proizvodu, izvinite, o društvenoj proizvodnji, moramo da uvedemo bruto nacionalni dohodak kao cela Evropa, odnosno da govorimo o njemu i tu vidimo da ćemo ove godine biti daleko ispod 50%, oko 44%. Prošle godine, kada izračunate sve to i uračunate u sve to, a u tome nećemo računati ono o čemu smo govorili, i 19 milijardi docnji, zakašnjenja, i neki poslanici su danas govorili - zakašnjenje od tri godine za penzije seljacima, dve godine za dečije dodatke, 20 milijardi docnji je bilo prošle godine, koje smo delimično mogli da saniramo u zadnjem kvartalu, ako sve to dodate, sve je to bilo negde između 55 i 60% bruto nacionalnog dohotka zahvatanja privrede ove godine. Ove godine, zahvaljujući tome što smo uspeli s nešto boljim izvršenjem budžeta, prošle godine donacijama i većom disciplinom da vratimo neku docnju i time što smo mnogo odgovornije gledali šta je javna potrošnja, i mnoge moje kolege znaju kakve su bile teške te diskusije i koliko smo pomno pratili i gledali svaki dinar da bude potrošen u one svrhe i naravno, da novca nema dovoljno, ali mi smo uspeli da smanjimo to zahvatanje. Prvo pitanje - da li više zahvatamo? Ne. Manje. Mnogo odgovornije. Videli smo da prošle godine, svaki put kada smo pogledali i, dobićete taj izveštaj o završnom računu za tri do četiri nedelje, videćete da svaki put kada je bila neka specijalna i namenska taksa, da su se tu rađali najveći problemi i tu se najviše trošilo nenamenski, i tu je bilo najviše mešetarenja. Zbog toga smo to ukinuli i imaćemo mnogo veću kontrolu za sve što se dešava. Drugo pitanje koje je danas bilo, to je - a, zašto imamo deficit? Mi smo do sada bili jedina evropska zemlja, i Moldavija, i Rumunija, i Bugarska i doći ću do tih zemalja, koja nije iskazivala istinu, a istina, već sam je sada dao, to je da smo i prošle godine imali deficite i te kakve. Ove godine, prvi put iskazujemo istinu i kažemo današa zemlja planira da ima budžetski deficit i to konsolidovan, sa raznim fondovima od 22 milijardi dinara. Od kojih će10 bitipokriveno iz privatizacije, a 12 iz očekivanih donacija i zajmova. Pitanje se onda postavlja - a šta će biti ako se ne materijalizuju ti prihodi, ako ne bude te privatizacije, ako ne bude tih donacija i kredita? Naravno, postoji rezervna varijanta. Mi smo odgovorna vlast, znamo kojim redosledom ćemo smanjivati rashode, a naravno da one stvari koje će u svakom slučaju ostati, to su plate, penzije, socijalno osiguranje za one koji su najugroženiji i naravno za ono što je potrebno da naše sudstvo, da naša policija i ono što izdržavamo, što se tiče vojske, i dalje funkcioniše. Tim redosledom idemo i to je onaj pravi put za jednu odgovornu državu. Znači, deficit prvi put, kao svaka normalna zemlja iskazujemo i znamo šta ćemo uraditi u slučaju da ne bude tih sredstava koje smo danas predvideli, averujem da će njih biti, i te kako. Čak verujem, a bilo je diskusije o tome, da ukoliko se međunarodna pozicija naše zemlje ne pogorša u narednih nekoliko nedelja, imaćemo i donatorsku konferenciju, na kojoj radimo i na kojoj će doći do dodatnih značajnih sredstava za finansiranje mnogih kapitalnih projekata u našoj zemlji, bilo to u domenu poljoprivrede, bilo to u građevinarstvu, bilo to u energetici, a da ne govorim o drugim segmentima kao što je sudstvo, gde bi uistinu trebali više da imamo, a to je jedno važno i ključno mesto za našu zemlju, a da ne govorim o lokalnoj samoupravi, a da ne govorim i o policiji. Jer, verujte, bio bih jedan od najsrećnijih ljudi ako bismo mogli da nađemo sredstva, kroz koje načine, da obnovimo onu jednu od bombardovanih zgrada, da se i naša policija smesti nazad u njihove prostorije, da nemamo više takve skupe zakupe u kojima oni žive. To je ona ključna stvar. Deficit imamo da bi bili kao Evropa, da bi bili kao normalna zemlja i da bi vodili javne finansije na sasvim normalan način. Treće pitanje je bilo - da li će biti inflacije? Odgovor je - da. Mi smo planirali 30% inflaciju ove godine, od toga je 10% one jezgrovite inflacije, a 20% je već predviđeno za ono uklanjanje dispariteta cena, struja takođe o kojoj smo govorili i nekoliko namirnica. Kao što ste videli, tu su komunalije i tu je već nešto urađeno u prvom kvartalu. Moram reći da će Vlada Republike Srbije, na sledećoj sedniciponovo preuzeti na sebe davanje saglasnosti na dizanje cena komunalnih usluga, jer je bilo malo previše nekoordiniranih poteza u tom planu na lokalnom nivou. Znači, mi ne samo da smo predvideli inflaciju, već smo čak i ukalkulisali ono što treba da dođe u vidu inflacije kroz uklanjanje dispariteta cena, pa i ove poreske reforme. Mi smo ukalkulisali i već pričali sa mnogima iz trgovine, i to onih velikih mreža, i njihova računica je kao naša. Sada, kada smo odložili primenu ovog poreza na promet na komunalije do početka sledeće godine, efekat će biti prema njima oko 3,6%, a inflacija prema nama možda oko 3,8 do 4% jednokratno, od sledećeg meseca. Znači, mi smo tu inflaciju predvideli i čini mi se da je ipak to mnogo poštenije, nego projektovati, kao što je bilo projektovano u budžetu za 2000. godinu, da bude nulta inflacija. Šta smo dobili? Dobili smo 113%. Odakle 113%? Baš zbog toga što su se neke cene stihijski oslobodile i oni koji danas pokušavaju da daju lekciju tome da će možda biti neke jednokratne inflacije od 3,6% zbog neke poreske reforme, a u oktobru prošle godine su ispustili sve ono što su držali godinama i prouzrokovali 275% inflaciju u oktobru, 17% u novembru mesecu, mislim da to nije fer i nije odgovorno. Zbog toga mislim da je ovaj budžet, projektovan sa 12 plata, sa 12 dečjih dodataka, 12 penzija, i to ćemo održati po svaku cenu,mnogo pošteniji nego onaj prošle godine, sa takozvanom nultom inflacijom, ali sa 11 penzija jer je tako bio projektovan i u startu. U startu se planiralo da se krše zakoni, usvojeni zakonom, priznata prava naših građana da se isplati samo 11 penzija, samo 11 plata, samo 11 dečjih dodataka. Ni to se nije uradilo i kasnilo se, kao što sam rekao, dve godine za dečje dodatke, tri godine za penzije seljaka, 26 meseci za one koji su u najtežem materijalnom položaju. Takvu neodgovornu politiku mi ne želimo da vodimo. Želim da kažem četvrtu stvar, to je da li će ovaj budžet i ovakva poreska reforma imati efekte na standard građana. Na kraju krajeva, i verujte, to je ono jedino merilo za bilo koju politiku, pa i za ovu koju vodimo danas ovde. U nekom periodu jedino tako možemo da vidimo da li smo uspeli ili ne. Sigurno je da ovim poreskim reformama, najzad, ukidamo nešto što je unikalno za našu zemlju u Evropi, a da smo mi bili poreski raj za one bogate. U našoj zemlji je moglo da se živi sa nekom, možda i sa više privatnih firmi, gde već godinama ne iskazujete nikakvu dobit, a gde imate džip, imate jahtu, imate vilu, imate stan u inostranstvu, a da ne plaćate ni jedan jedini dinar našim porezima. Tome je došao kraj. Ovog puta mi ćemo pomno gledati šta se dešava tu i imaćemo progresivnost u oporezivanju tih ljudi. Što se tiče srednjeg sloja, srednji sloj neće imati efekat jer ova tranzicija uvek ide njemu na ruke, a oni najsiromašniji, mi smo njih obezbedili kroz te dečje dodatke, mi ćemo njima obezbediti i dodatna sredstva, kroz socijalni fond za jednokratnu pomoć i tu ćemo pomoći onim familijama koje primaju dečje dodatke, dodatno kada dođe vreme za udžbenike, za dečju odeću. Njima ćemo pomoći, a ne kroz takozvanu demagogiju i neke niže cene za sve, pa da i bogataši plaćaju istu cenu, kao i oni siromašni. To je demagogija i to nije pravi način da se vodi jedna politika. Poreska politika je poreska politika i ona treba da obezbedi sredstva za socijalnu politiku i mi smo četiri puta više obezbedili sredstava za baš tu socijalnu politiku i mi ćemo nju ispoštovati. Na kraju želim samo da kažem, budžet ne može sve i to je očigledno. On je samo jedan, možda ključni, ali jedan od glavnih elemenata ekonomske politike i nije jedini. Posle svega ovoga, i budžeta i poreza, jedini prioritet je privreda. Naravno, u budžetu imamo 22 milijarde za podsticaj privrede. To je mnogo više nego prethodnih godina. Imamo Agrarni budžet koji je mnogo propulzivniji nego prošlih godina. Šta mi želimo? Mi nemamo čaroban štapić. Mogu vam reći, i to je naš nastup, da sa ovim budžetom, ovim poreskim zakonima i ono što nas očekuje u nekoliko meseci, to neće biti lako, ali ovo je Srbija u pokretu, dinamika je na našoj strani. Ona nije samo na strani neke vlade, ona je na strani Srbije. Hvala vam puno. [[Aplauz u sali.]]
Izlaganjem ministra Đelića, završili smo današnji rad. Nastavak sednice je sutra u 10,00 časova. Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da počnemo sa radom. Nastavljamo rad Prve sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 87 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da nemamo kvorum. Nastavićemo rad u 10,30 časova. [[Nastavak sednice u 10,30 časova.]] Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum potreban za nastavak sednice. Obaveštavam Narodnu skupštinu da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Muji Mukoviću, Nedi Arnerić, Radoju Simiću, Živici Predojev, Jožefu Kasi,Draganu Vukšiću, Milošu Radivojčeviću, Karolju Kermeciju, Zoranu Novakoviću, Draganu Šutanovcu, Marku Đurišiću, Srđi Popoviću, Marku Jakšiću, Vuku Antonijeviću i Bojanu Kostrešu. Zakašnjenje su prijavili: Novica Đurašković, Pal Šandor, Ljubivoje Slavković,DraganRafailović i Predrag Bajčetić. Obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Nastavljamo sa zajedničkim načelnim pretresom. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - ZAJEDNIČKI NAČELNI PRETRES O PREDLOGU ZAKONA O BUDžETU I GRUPI PRATEĆIH ZAKONA (nastavak)