Tere päevast, lugupeetud Riigikogu! Tere päevast, austatud peaminister ja teised valitsusliikmed! Alustame tänast infotundi. Palun teeme kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 41 rahvasaadikut, puudub 60. Tänases infotunnis osalevad järgmised valitsusliikmed: peaminister Andrus Ansip, kultuuriminister Rein Lang ning majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Parts. Läheme küsimuste juurde. Head kolleegid, kuna juba registreeritud küsimusi on kaheksa, siis kohapeal registreeritud küsimusi luban kaks.
Esimene küsimus on kolleeg Ester Tuiksoolt peaminister Andrus Ansipile. Palun!
Lugupeetud proua juhataja! Austatud peaminister! Üks uue finantsperspektiivi olulisi osasid on loomulikult põllumajanduseelarve. Põllumajandusminister on väitnud, et Saksamaa toetab Baltikumi soovi toetuste suurendamiseks järgmisel finantsperioodil. Tahangi teie käest küsida, et kui teie käite ülemkogu istungitel ning suhtlete seal teiste maade esindajatega, millised on arvamused väite kohta, et Baltikumi põllumajandustoetused oleks vaja võrdsustada teiste riikide omadega.
Ülemkogu istungi päevakorras finantsperspektiivi või praegu uue nimega mitmeaastase eelarvekava küsimust pole olnud. Aga omavahel me muidugi räägime ka nendel teemadel. Sellise suhtluse tasemel on deklaratiivselt loomulikult kõik nõus, et liikmesriikides tuleks otsetoetusi võrdsustada ja Euroopa Komisjon on sellesisulise ettepanekuga ka välja tulnud. Ainult et meid ei rahulda see, et otsetoetuste võrdsustamine nii kaua aega võtab. Ma usungi, et me saavutame otsetoetuste osas märksa parema lahenduse, kui Euroopa Komisjon on pakkunud.
Palun, kolleeg Ester Tuiksoo, esimene täpsustav küsimus!
Mõned äriringkonnad on avaldanud arvamust, et kui meie valitsus asus läbi rääkima ja toetama eurotsooni päästepaketti Euroopas, oleks võinud seada üheks tingimuseks Eesti põllumajandustoetuste suurendamise. Sellel oleks võib-olla olnud natukene suurem kaal kui näiteks allkirjade kogumisel ja nende saatmisel Brüsselisse. Mis te sellest arvate?
Ma arvan selles mõttes halvasti, et Eesti välispoliitikas ei ole kunagi kokku seotud olemuslikult kokku mittekuuluvaid teemasid. Me oleme kõikidele probleemidele lähenenud teemapõhiselt ja otsinud parimaid lahendusi teema enda raames. Me ei ole teinud mingisuguseid diile mingites muudes küsimustes järeleandmisega või vastupidi, mingisuguse lisakasu saamisega. See ei oleks hea poliitiline tava. See ei kõneleks heast poliitilisest kultuurist. Me peame rääkima asjadest nii, nagu nad on. Kui me räägime põllumajanduspoliitikast, siis peaksimegi jääma põllumajanduspoliitikakeskseks. Meil ei ole mõtet rääkida sellest, et euro stabiilsuse tagamine on Eesti huvides täpselt sama palju kui teiste eurotsooni riikide huvides. Minu meelest see ei iseloomustaks meid sugugi hästi, kui me küsiksime eurotsooni stabiilsuse tagamise eest endale mingeid lisaboonuseid. Samas on võrdsuse küsimuse püstitus õige. Põllumajandustoetused peavad olema kõigile võrdsed ja deklaratiivselt ei olegi sellele keegi vastu. Paraku pole tähtaja osas, millal põllumeeste võrdne kohtlemine saab Euroopa Liidus tegelikkuseks, eri liikmesriikide juhtide seas praegu üksmeelt. Meie nõuame kiiremat ühtlustamist, need, kes ühtsesse eelarvesse enam maksavad, soovivad aeglasemat ühtlustamist.
Palun, kolleeg Ester Tuiksoo, teine täpsustav küsimus!
Austatud peaminister! Täna on selle istungjärgu viimane infotund ning ma soovin teile kaunist suve ja tänan vastuste eest! Aga üks küsimus on mul veel, seegi algab sõnaga "kui". Kui teile antaks valida, kas vähendada järgmisel finantsperioodil põllumajanduseelarvet või struktuurifondide eelarvet, siis kumma te valiksite?
Selliste valikute ette panemine on suhteliselt ebaeetiline ja ma usun, et meie läbirääkimistel meid niisuguste valikute ette ei panda. Meil on arutada põhimõtteliselt kaks suuremat teemaringi. Üks on seotud üldise põllumajanduspoliitikaga ja teine ühtekuuluvuspoliitikaga. Aga oletagem, et meil on neid teemaringe mitte kaks, vaid 12 või 20. Iga probleem tuleb ikka eraldiseisvana ära lahendada, leida optimaalne lahendus, mis oleks õiglane kõigi suhtes. Me ei saa ju leppida sellega, kui ühes küsimuses jääb ebaõiglus kehtima ja teises saame lihtsalt mingisuguse leevenduse. Me tahame kõiges saada optimaalset lahendust, nii head, nagu parasjagu võimalik saada on. Need mõlemad küsimused meie jaoks on äärmiselt olulised, mõlemas küsimuses ma loodan märksa paremat lahendust, kui Euroopa Komisjon on praeguseks välja pakkunud. Suures plaanis tuleb öelda, et Euroopa Komisjoni pakutu on Eesti jaoks päris hea, aga on kaks detaili, mille puhul me tahame pakutut veelgi paremaks muuta. Need ongi ühtekuuluvuspoliitika lagi ja ühise põllumajanduspoliitika puhul liimesriikide põllumeeste võrdne kohtlemine.
Alustame kohapeal registreeritud küsimuste esitamist. Palun, kolleeg Marika Tuus-Laul!
Austatud peaminister! Millisena te laiemalt näete Eesti finantsperspektiivi? Eelmise aasta majanduskasv tulenes paljuski ühekordsetest meetmetest ja majandusekspert Heido Vitsur tõi äsja välja, et selle kasvu taga oli eelnev 20%-line langus, aga kaasa mängisid ka niisugused ühekordsed ettevõtmised nagu see, et Ericsson tõi tootmise suures osas Eestisse. Praegu just tuli BNS-i vahendusel Eesti Panga edastatud uudis, et euroala majanduskasv on samuti väga väike: tänavune prognoos on –0,5 kuni 0,3%. Millisena teie näete Eesti perspektiivi?
Eesti Pank just täna parandas Eesti majanduskasvu prognoosi. Tõsi, üks kommertspank seda prognoosi halvendas, ja nimelt 4,2%-lt 3,8%-le, aga see tähendab võrreldes teiste Euroopa Liidu riikidega ikkagi küllalt suuri kasvulootusi. Eesti Pank parandas prognoosi 1,9%-lt 2,6%-le, kui mälu mind ei peta, ja see on päris märkimisväärne prognoosi muutmine. Eks see kõik toimu suhteliselt suure määramatuse foonil. Me ei tea, missugused majanduse suundumused Euroopas tervikuna saavad olema. Ericsson on kindlasti Eesti majanduse jaoks märgilise tähendusega olnud. See, et Ericsson otsustas tehase rajada just nimelt Tallinna, on signaal väga paljudele Rootsist, Soomest ja mujalt pärit investoritele. Sest kui juba Ericsson usaldab Eesti investeerimiskeskkonda, siis teised, eriti pisikesed ettevõtted, ei hakka eraldi analüüse tegema, vaid juhinduvad autoriteetide järgi. Mullu alustas Eestis tegevust koguni 500 Soome kapitalile kuuluvat ettevõtet. Eesti on suutnud oma riigirahanduse korras hoida ja see korras riigirahandus meelitab siia otseseid välisinvesteeringuid. Ning eelkõige otsesed välisinvesteeringud loovad uusi töökohti ja tänu sellele tuleb ka täiendav toodang ja majanduskasv.
Palun, kolleeg Lembit Kaljuvee!
Hea peaminister! Euroopa Liidu finantsseis on kriitiline ja keeruline. Finantside vallas ehitatakse praegu igasuguseid tulemüüre eri fondide näol. Kas meie Riigikogul tuleb teie arvates see suvi kokku tulla, et arutada ESM-i teemat ja võtta vastu otsuseid seoses Euroopa finantsseisuga?
Ma küll loodan, et Riigikogu tuleb suvel kokku ja hakkab arutama Euroopa stabiilsusmehhanismiga liitumist. Ma olen seda siit kõnepuldist ka varem öelnud, et sõda polnud veel lõppenud, kui Bretton Woodsis otsustati, missugune saab olema sõjajärgse maailma finantsraamistik. Siis otsustati luua ka Rahvusvaheline Valuutafond. Rahvusvaheline Valuutafond on aastakümneid väga efektiivselt tegutsenud, aidates suurtesse raskustesse sattunud riike. Ning valuutafond pole mitte vahendeid kaotanud, vaid vastupidi, ta on oma jõudu aastakümnete jooksul suurendanud. Need riigid aga, kes on abi saanud, on tänu Rahvusvahelisele Valuutafondile jälle jalule tõusnud. Seetõttu polnud midagi imestada, kui Eesti otsustas iseseisvuse taastamise järel ilma tuliste debattideta Rahvusvahelise Valuutafondiga liituda. Tol ajal oli meie osalus Rahvusvahelises Valuutafondis 4% sisemajanduse kogutoodangust. Miks siis, kui euro loodi, ei nähtud ette, et ka euro vajab oma vastastikuse abistamise kassat á la Rahvusvaheline Valuutafond, on minul tagantjärele väga raske seletada, aga praegune kriis on ehedalt välja toonud, et vanamoodi enam edasi minna ei saa. Oma Euroopa stabiilsusmehhanism tuleb luua ja see on ka Eesti huvides. Tulemüür peab olema parasjagu nii kõrge, et tuli ei kanduks naabrusest meie oma elamuni. Ning mida kindlamini tulemüür meid tulekahju eest kaitseb, seda rohkem saame vahendeid kokku hoida kas siis ikkagi puhkenud tuld kustutades või tule poolt laastatut taastades. Aitäh!
Suur tänu, härra peaminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise.
Järgmine on kolleeg Kadri Simsoni küsimus majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Partsile. Palun!
Lugupeetud majandusminister! 1. jaanuaril 2013 avatakse elektriturg kodutarbijaile ja see toob kaasa hinnatõusu, mida Rahandusministeeriumi prognoosides käsitatakse paratamatusena. Praegu maksab kodutarbija Kodu1 paketi korral 11,41 eurosenti kilovatt-tunni eest. Selline hind kujuneb põhitariifi, võrguteenuse, taastuvenergia tasu, elektriaktsiisi ja käibemaksu summana. Kõike peale põhitariifi saab riik mõjutada ka järgmisel aastal. Seega on elektri tarbijahinnast riigil võimalik mõjutada peaaegu kolmveerandit ehk 72,4%. Mis alust on siis öelda, et riik ei saa midagi teha, et järgmisel aastal elektri hinna tõusu mõju leevendada?
Ma tahaksin kõigepealt täpsustada üht olulist detaili, mida te oma küsimuses päris õigesti ei kajastanud. Nimelt, te ütlesite, et elektrituru avamine toob, või oleme natukene ettevaatlikumad, võib tuua kaasa hinna kallinemise 1. jaanuarist 2013. Kuid arvestame seda, et 1. jaanuaril 2013 käivitub täiesti uus Euroopa emissioonikaubanduse süsteem, mis enamikule Eesti elektritootjatele tähendab seda, et nad peavad hakkama CO2 kvooti turult ostma. Kui me vaatame CO2 kvoodi prognoositavat turuhinda, siis võime öelda isegi kõige hullemat turu avamisest tulenevat elektri hinda ette kujutades, et turu avamine tegelikult hoiab ära Euroopa kliimapoliitikast tuleneva suure hinnatõusu. Ma loodan, et mu mõttekäik oli arusaadav. Seda esiteks. Teiseks, ma olen korduvalt öelnud, et eelkõige on vaja saavutada kokkulepe, mis puudutab taastuvenergia tasusid, seda nii lähemas kui ka kaugemas perspektiivis. See on kindlasti valdkond, kus me peame leidma tasakaaluka konsensuse, et me arendame taastuvenergiat, aga mitte liialt palju tarbijate kulul. Ja veel: vale on see seisukoht, et valitsus justkui ei jälgi seda, mil määral elektri hind mõjutab meie tarbijahinna indeksit, mil määral see mõjutab erinevaid leibkondi ja millised võivad olla sellega seotud siirded toimetulekutoetuse maksmisse. Ma tean, et Sotsiaalministeerium tegeleb sellega. Me planeerime järgmise aasta eelarvesse kindlasti rohkem raha toimetulekutoetusteks, kui selleks on vajadus. Nii et me kindlasti tegeleme ka teemaga seotud lühiajaliste sotsiaalsete mõjudega.
Palun, kolleeg Kadri Simson, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Lugupeetud minister! Teil on huvitav viis halba uudist positiivsena näidata – mõtlen teie sõnu, et turu avamine hoiab ära CO2 kvootide ostust tuleneda võiva hinnatõusu. Paraku tähendab elektrituru avamine prognooside põhjal seda, et põhitariif kallineb 40%. Nii et hinnatõus hoiab ära hinnatõusu? Aga kui vähendada taastuvenergia toetust, millest te rääkisite, 50%, oleks see hinnatõus kodutarbijale 8,2%. Ning kui veel vähendada Keskerakonna ettepanekul elektriaktsiisi, siis ootaks järgmisel aastal kodutarbijaid ees elektrienergia kallinemine kõigest 4,5%. Seega valitsusel on võimalus hinnatõusu leevendada. Teie räägite praegu, et tuleb saavutada kokkulepe. Miks seda kokkulepet siis ei saavutata ja miks valitsus ei astu konkreetseid samme, et hinnatõusu leevendada?
Ma ei ole kuulnud opositsioonilt mitte ühtegi tõsist avaldust taastuvenergia tasude muutmise kohta. Mitte ühtegi! Kusjuures teil ei ole ju täna valitsuse vastutust. Meil on kanda ka valitsuse vastutus selle eest, et sõlmida taastuvenergiasse investeerinud investoritega niisugune mõistlik kokkulepe, mis ei kahjustaks Eesti majanduskeskkonda. See on tõsine küsimus. See, et ma olen ise sügavalt veendunud, et taastuvenergia tasud on liiga suured, on tõenäoliselt kõigile selge. Aga me peame tegutsema vastutustundlikult, leidmaks kokkulepped ka seniste investeeringute tegijatega. Teie, kes te olete opositsioonis – ma ei ole kuulnud ühtegi teie seisukohta! Tekivad lausa kahtlased mõtted, miks te nii vait olete selles küsimuses. Nii et tulge aga lagedale reaalsete eelnõudega taastuvenergia tasude muutmise kohta – ehk aitate meil ka läbirääkimisi tootjatega vedada, näitate parlamendi tahet. Ärge tehke siin suuri sõnu! Mis puutub elektriaktsiisi, siis arutame seda. Aga me peame arvestama, et kui me tahame elektriaktsiisi erandi kehtestamisega toetada vaesemaid ja raskemini toime tulevaid perekondi, siis see toetus langeks ju kõigile ühtlaselt. Minu arvates peab võitma terve mõistus, kuna me peame ühiselt meie käsutuses olevat raha lugema. Õpetajate palku on vaja tõsta, pensioneid on vaja tõsta. Me peame lugema iga senti! Tõenäoliselt on mõistlik mitte toetada neid perekondi elektriaktsiisile ühtset erandit kehtestades, vaid sellega, et anda neile sotsiaaltoetusi. Ma juba ütlesin, et Pevkuri plaan toimetulekutoetuste osakaalu eelarves suurendada on tõenäoliselt valitsusel augustis laua peal.
Palun, kolleeg Kadri Simson, teine täpsustav küsimus!
Aitäh! Lugupeetud minister! Kui teie ei suuda oma koalitsioonipartneri või ettevõtjatega kokkuleppeid sõlmida, siis ärge tulge selles süüdistama opositsiooni. Opositsioon on välja tulnud konstruktiivse ettepanekuga vähendada Eestis kehtivat elektriaktsiisi neli korda ehk Euroopa Liidus lubatud miinimumtasemele. Kui te ei suuda teises küsimuses hinnatõuse leevendada, siis võtke head ettepanekut kuulda! Minu küsimus aga puudutab teie lauset, et me peame lugema iga senti. Seetõttu ei ole teie meelest justkui mõttekas hinnatõusu üldse mitte leevendada. Esmaspäeval käis Riigikogu ees riigikontrolör ja ütles, et ettevõte, kes lisab omalt poolt päris suure osa igasse elektriarvesse – Elering –, ei ole lugenud iga senti. Ta korjab meie, kõigi tarbijate käest võrgutasusid selleks, et parandada elektrivõrkude seisukorda, aga selle asemel on ta kulutanud päris suure summa gaasituru uurimiseks. Kuidas te seletate seda, et minu ja teie ja kõigi inimeste makstud võrgutasude eest tehakse uuringuid, mis pole üldse ettevõtte kohustus?
Põhivõrguettevõtte Elering tehtud ettevalmistustööd gaasituru küsimustes on nõudnud suhteliselt marginaalseid summasid. Praktiliselt ei mõjuta see põhivõrgutariifi isegi mitte küünemusta võrra. Nüüd, miks meil tasub tegelda gaasiküsimusega? Sellelsamal põhjusel, et see on pikemaajaline perspektiiv. Kui me astume neid samme, siis peame arvestama ka sellega, et kui me viie kuni kümne aasta pärast arutame meie elektri hinda, sooja hinda, siis võib-olla öeldakse, miks me magasime õige hetke Euroopa, võib-olla ka globaalsel gaasiturul maha. See on kaugemat perspektiivi silmas pidav võimalus ja ma arvan, et riik käitub siin targalt ja silmas pidades mitme Euroopa riigi kogemusi. Kui me gaasivõrgu osas mingil moel seda teed läheme, siis ei asuta me siin mingit uut ettevõtet. Kinnitan, et valitsus pole langetanud otsust gaasimajandusse investeerida, ja kui kunagi selline valik meie ette tekib, siis me kindlasti peame seda väga põhjalikult kaaluma ka siin saalis. Aga üks märkus veel. Meil tarbitakse praegu 40% elektrienergiast avatud turul, 60% on reguleeritud hinnaga. Vaatasin eile elektri tootmishinda avatud turul, see oli 2 eurot megavatt-tunni eest väiksem kui reguleeritud hind. Eile oli Eesti elektribörsi hind 29 eurot megavatt-tunni eest, analoogne hind reguleeritud turul oli 31 eurot. See on küll üks päev, aga siiski näide, et hinnamuutused turul on vägagi raskesti prognoositavad. Mida ma tahan sellega öelda? Ma ei taha teid süüdistada, vaid kutsuda ka teid üles esitama taastuvenergiaalaseid eelnõusid – kutsuda teid üles nägema vaeva koostöös valitsusega, selgitamaks inimestele ...
Härra minister, teie aeg on läbi!
... mida tähendab turu avanemine iga tarbija jaoks. Ma palun vabandust!
Kaks minutit on ette nähtud teile vastamiseks ja küsimuseks üks minut. Jälgige aega! Palun nüüd kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Helmen Kütt!
Aitäh, proua juhataja! Austatud minister! Mul oli tegelikult küsimus toimetulekutoetuste kohta, kuna te olete siin eelnevalt öelnud, et võimaliku hinnatõusu korral toetatakse kõige nõrgemaid ja abi vajavaid inimesi toimetulekutoetuse abil. Aga te vastasite juba sellele küsimusele ära. Mul on küll selles osas eriarvamus, sest lapsetoetus, mis praegu toimetulekutoetuse rehkendamisel arvesse läheb, võib jätta perekonna piiri peale, nii et ta tegelikult toetust ei saa. Lapsetoetuse tõttu langeb pere toimetulekutoetuse mittesaajate hulka. Aga minu kõrvu jäi üks kummaline väljend. Järsku te selgitate, mida te mõtlesite "kahtlaste mõtete" tekkimise all? Ka sotsiaaldemokraadid kuuluvad opositsiooni ja te ütlesite, et opositsiooni selline käitumine tekitab teis kahtlasi mõtteid. Järsku te olete nii armas ja selgitate seda kahe minuti jooksul?
Hea meelega! Me räägime elektri hinnast ja me kõik saame aru, et taastuvenergia tasu on olnud viimase nelja aasta jooksul üks suurimaid kasvukomponente. Konkurentsiamet on tõestanud, et siin on tegemist olulisel määral ülekompenseerimisega. Ülekompenseerimise taga ei ole mitte mina või valitsus või peaminister, vaid Riigikogus aastal 2007 vastu võetud seadus. Teie olete seadusandjad. Te esitate ka igasuguseid eelnõusid, mille puhul te teate, et vastutustundlikul valitsusel on kõige paremagi tahtmise juures neid raske teostada. Taastuvenergia tasude kohta ei ole ma ühtegi eelnõu lugenud. Tekib küsimus, miks te seda ei esita. Sealt tulevadki need kahtlased mõtted. [[Naersaalis.]] Miks te seda ei tee? Ma annan teile idee, käige välja, pange valitsus valiku ette! Näitame tootjatele, et parlamendis on suur enamus, kes tahab seda küsimust lahendada, mitte ainult majandusminister, kes peab tootjatega läbirääkimisi.
Ja nüüd viimane kohapeal registreeritud küsimus. Palun, kolleeg Lembit Kaljuvee!
Aitäh, proua esimees! Hea minister! Kaks päeva tagasi kuulas majanduskomisjon ära ehitusmaterjalitootjate liidu juhtkonna mured. Nende suurim mure on elektri hind, mis tõusis pärast vabale turule minekut 35%. Lähtudes elektri hinna struktuurist vaatavad nad väga tõsiselt meie kui riigi poole seoses maksudega, millest tänagi on juttu olnud. Te rääkisite, et taastuvenergia osas te tahate midagi ette võtta, ja tõesti te oletegi püüdnud üht-teist korda saata ning loodame, et need püüdlused kulmineeruvad hea tulemusega. Aga me ju tegime siin ettepaneku, et taastuvenergia tasu võiks ka CO2 kvootide müügi rahaga hüvitada, mitte teha seda tarbijate arvel. Mis te sellest arvate?
See on laiem küsimus. Kui me tahame toetada taastuvenergiat, et meil oleks keskkonna puhtust silmas pidav energiaportfell, siis ühekordsed investeeringutoetused, mida te praegu silmas peate, on kõige kallim luksus Eesti rahvamajandusele või eelarvele tervikuna. Kui senine toetusskeem näeb ette 12-aastast toetust, siis sisuliselt peaks maksumaksjad eelarvest või, ütleme, kvoodimüügist saadud rahast, mis on ju ka maksumaksja tulu, selle summa ühekorraga laua peale käima. See on majanduslikult üsna ebareaalne. Kindlasti on mõistlikum, kui meil on ikkagi saavutatud väga hästi väljatimmitud tasakaalupunkt, mille korral tarbijaid väga palju ei koormata ja tootjatel on pikemaks ajaks teatud kindlus. See tuleb meile odavam kui lahendus, mille puhul peaksime hakkama otsima võimalusi otsesteks ühekordseteks investeeringutoetusteks. See on väga kallis.
Suur tänu, härra minister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise. Saan aru, et see on kõigi jaoks väga huvitav teema, aga meil on väga palju registreeritud küsimusi.
Järgmine on kolleeg Heljo Pikhofi küsimus peaminister Andrus Ansipile. Palun!
Austatud peaminister! Kui te räägite lapsetoetuse reformist, siis oleks teilt küll midagi naksakamat oodanud. See kümme eurot lisaraha, mida te järgmisel aastal mõni kuu enne kohalike omavalitsuste valimisi vaesuses peredele pakute, meenutab pigem häälte ostmist kui reformi. Kui oleksite toetanud sotsiaaldemokraatide eelnõu selle kohta, et kolmekordistada lapsetoetus, oleks see olnud mehesõna ning pered oleksid tundnud reaalset abi laste kasvatamisel. Ilma selle tundeta peavad ka paljud keskmise sissetulekuga pered loobuma soovist saada teine või kolmas laps. Minu küsimus on: kas teie nn reformi tegelik mõte on universaalsed peretoetused üldse ära kaotada või soovite säärast korda, et lapsevanem peab iga kuu, müts näpus, omavalitsusse minema, et lapsele 30 eurot saada.
Küllap me oleksime nõus lapsetoetust mitte kolmekordistama, vaid isegi kolmesajakordistama, kui kusagilt selleks raha tuleks. Meil nii heldeid sponsoreid nagu teie erakonnal ei ole – riigil, ma mõtlen. Seetõttu me peame vaatama, kuidas maksumaksja raha võimalikult efektiivselt kasutada. Reformierakonna poliitika, nagu teile hästi teada, on kogu aeg olnud selline, et me tahame abistada neid, kes riigi abi tõesti vajavad. Meie meelest ei ole eriti arukas korjata kõigilt maksumaksjatelt raha ühtemoodi kokku ja siis pärast kõigi vahel see jälle võrdselt laiali jagada. Ma ei saa aru ka teie irooniast vajaduspõhise lapsetoetuse suhtes, see ei ole ju midagi Eesti-spetsiifilist. Olgu teile meelde tuletatud, et lapsetoetus on väga-väga paljudes Euroopa Liidu riikides vajaduspõhine. Näiteks Tšehhis saavad toetust pered, kelle sissetulek on väiksem kui 2,4-kordne elatusmiinimum, ja kuni kuueaastase lapse toetus on 19 eurot. Meil teatavasti 19,19 ehk siis rohkem kui Tšehhi Vabariigis. Lapsetoetus sõltub pereliikmete sissetulekust ka näiteks Islandis, Itaalias, Leedus. Leedus ei maksta toetust, kui sissetulek pereliikme kohta ületab 152 eurot, ja lapse kohta on toetus 15,2 eurot. Malta, Poola, Portugal, Sloveenia, Hispaania – ka neis riikides sõltub lapsetoetuse maksmine pere sissetulekust.
Palun, kolleeg Heljo Pikhof, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Austatud peaminister! Te ise olete siinsamas Riigikogu ees, käsi südamel, öelnud, et 61 euroga kuus pole võimalik toime tulla. Kasvueas lapsed, kelle pere elab alla toimetulekupiiri, peavad 2 euroga päevas hakkama saama. Praegu on riiklik lapsetoetus kõigest 19 eurot kuus ja, piinlik küll, sedagi piskut peab valitsus paljuks toimetulekutoetust saavate perede jaoks. Praegu maksab riik sellistele peredele toimetulekutoetust 19-eurose lapsetoetuse võrra vähem. Teie lubaduse jõustumisel makstaks süvavaesuses peredele toimetulekutoetust 30-eurose lapsetoetuse võrra vähem ehk teisisõnu: kõige vaesemate perede sissetulek ei suurene isegi mitte ühe sendi võrra. Minu küsimus on: kas see on teie teadlik valik või on selle taga teadmatus? Kas see ongi Reformierakonna perepoliitika?
Toimetulekutoetust makstakse lähtudes kõikidest perekonna sissetulekutest ja lapsetoetus on täpselt samasugune sissetulek kui palk või pension või mis iganes muu sissetulek. Ja veel kord: enne kui hakkate naeruvääristama seda 19 eurot, tasuks teil uurida, kui palju makstakse lapsetoetust Euroopa Liidu teistes riikides. Ma olen kaugel mõttest, et 19 euroga kuus peaks keegi ära elama, et mõnele lapsele peaks sellest 19 eurost piisama. Teie viidatud toimetulekutoetus on see, mis peab inimesele elatusmiinimumi tagama. Aga vaadakem Euroopa Liidu teiste riikide lapsetoetuse suurust: Bulgaaria 18 eurot, Tšehhi 19 eurot, Kreeka 8,22 eurot ja sedagi tahetakse praegu ära võtta. Te kogu aeg kurdate, et me aitame rikkaid kreeklasi. Laste puhul see väide mitte kuidagimoodi paika ei pea: ühe lapse toetus 8,22 eurot ja sedagi tahetakse nüüd ära võtta. Lätis makstakse 11,4 eurot lapse kohta kuus, Leedus 15,2 eurot lapse kohta kuus. Ja olgu veel kord öeldud, et Leedus toetust ei maksta, kui sissetulek pereliikme kohta ületab 152 eurot. Poolas makstakse toetust peredele, kelle sissetulek pereliikme kohta ei ületa 122 eurot kuus ja alla viieaastase lapse toetus on 17 eurot. Slovakkias on pisut suurem toetus kui Eestis: esimese ja iga järgmise lapse toetus on 21,99 eurot kuus.
Palun, kolleeg Heljo Pikhof, teine täpsustav küsimus!
Aitäh! Nüüd ma sain küll selguse majja: see teie reform on täielik petukaup. Need lapsed, kes süvavaesuses elavad, ei saa 61 eurole seda 30 eurot juurde, vaid see läheb nende perede sissetuleku hulka. Nendes riikides, mis te siin ette lugesite, on sündimus väga väike. Me ei taha ju sinnasamma jõuda. Te olete teinud rehkenduse, et kahe alaealise lapsega perele tähendaks selline näpuotsaga raha andmine täiendavat sissetulekut ligi 250 eurot aastas. Teie väljapakutud reform ei paku lahendust 63 000 vaesuses virelevale lapsele. Samas peab ütlema, et see pole ka tüüpiline reformierakondlik reform, kus toetused suunatakse kõige rikkamatele. Sotside eelnõu kolmekordistada lapsetoetust lükati lihtsalt kalevi alla, kuigi see aitaks väga paljude perede lapsed vaesusest välja ja saadaks ühiskonnale selge sõnumi, et iga laps on oodatud.
Palun küsimus!
Mis on teie plaani tegelik eesmärk? Kas selle kümne euroga rahvast ära osta?
Teie sapistele ja ebaviisakatele küsimustele on suhteliselt raske vastata. Meie eesmärk on maksta esimesele lapsele aastast 2013 toetust 30 eurot ja aastast 2015 juba 40 eurot. Kolmandale lapsele tahaksime maksta aastast 2015 toetust 115 eurot. Võib ju öelda, et mis see 115 on – sotsid maksaksid hulga rohkem. Aga see 115 eurot kolmandale lapsele oleks Kesk- ja Ida-Euroopa riikides kõige suurem toetus. Kõige suurem toetus! Ka see 40 eurot tõstaks lapsetoetuse suuruse järgi Eesti väga jõukate riikide tasemele ja meil ei ole mitte midagi häbeneda, kui me räägime 40 eurost. Ma ei suhtuks 10 või 20 eurosse üleolevalt. Te võiksite korraks asetada ennast nende inimeste olukorda, kellel iga 10 eurot on väga teretulnud, rääkimata 20 eurost. On peresid, kus 20 eurot on väga suureks abiks, rääkimata nendest peredest, kus on kolm last ja kus 115 eurot kolmanda lapse jaoks on väga suur toetus. Olgu öeldud, et Soomes on esimese lapse toetus 100 eurot lapse kohta kuus. Meie maksaksime kolmandale lapsele 115 eurot kuus. Jah, ma unistan Euroopa Liidu rikkaimate riikide hulka jõudmisest ja me liigume sinnapoole, aga ega me aastal 2015 veel Soome tasemel oma sissetulekutega ei ole, kuid lapsetoetust kolmandale lapsele tahame maksma hakata juba päris hästi.
Head kolleegid, nüüd kaks kohapeal registreeritud küsimust. Palun, kolleeg Tarmo Leinatamm!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Ma küsin administreerimise kohta. Kas Vabariigi Valitsuse laual on mõned arvutused, kui palju raha vajaks riik lapsetoetuse maksmiseks vajaduspõhiselt ja kui kallis on praeguse süsteemi jätkamine? Kas vajaduspõhine maksmine, sealhulgas selle administreerimine, selgeks tegemine, kes tegelikult toetust vajavad, läheks riigile kallimaks?
Ma ei näe mingisugust suurt kallinemist, kui toetusi makstaks vajaduspõhiselt. Jah, see tähendab kindlasti ühekordset kulutust: tuleb teha üks tarkvaraarendus. Aga edasine suurt erinevust summades kaasa ei too. Väljapakutud kava järgi peaks piirjooneks olema suhtelise vaesuse piir. Suhteline vaesus on rahvusvaheliselt defineeritud 60%-ga mediaanpalgast ja minu arvates on Sotsiaalministeeriumil suhteliselt lihtne neid andmeid maksuametist kätte saada. See ei tähenda kindlasti iga kuu kusagil kassaluugi taga käimist, nagu proua Pikhof ütles – selliseid kavatsusi ei ole.
Nüüd viimane kohapeal registreeritud küsimus. Palun, kolleeg Helmen Kütt!
Aitäh, proua juhataja! Austatud peaminister! On väga tore, et Euroopa Liidus on 27 riiki. Alati leidub, kellega ennast võrrelda – kord tugevamate, kord nõrgematega. Kui me tahaksime võrrelda Eestit teiste riikidega näiteks HIV-i nakatumise seisukohalt, siis selles me oleme lausa esimesed. Aga minu küsimus on nagu mitmed teised saalis kõlanud küsimused esitatud seetõttu, et meil puudub selles vallas korralik plaan. Sotsiaalministeeriumis alles töötatakse midagi välja. Kas te oskate öelda, millal võiks see jõuda sotsiaalkomisjoni ja millal siia suurde saali? Osa küsimusi kindlasti langeks kava olemasolu korral ära. Või on lapsetoetuse temaatika praegu tulipunkti tõstmine hoopis tingitud üldisest poliitilisest olukorrast? Ehk tahetakse nii meedia kui rahva huvi muudelt teemadelt ära juhtida?
Reformierakond on lapsetoetuse temaatikaga töögrupi tasandil süvitsi tegelnud juba viimased kaks aastat. Selle tulemusena on välja töötatud kuus stsenaariumi, kuidas oleks võimalik vähendada vaesusriskis elavate laste arvu. Nüüdseks oleme sealt välja valinud ühe põhistsenaariumi ja see on ettepanekuna ka avalikuks debatiks välja käidud. Need arvutused põhinevad suures osas Sotsiaalministeeriumist saadud lähteandmetel. Ka Sotsiaalministeeriumi ametnikke on nende arvutuste tegemisse kaasatud. Ma väga loodan, et me saame sügisel seda debatti seaduseelnõu tasemel siin Riigikogus jätkata ja usun, et järgmise aasta 1. juulist saab reformi juba käivitada. Olen päris veendunud, et selle reformi tulemusel väheneb vaesuses ja vaesusriskis elavate laste arv märksa. Meenutagem suhteliselt lähedasest minevikust, kuidas me otsustasime pensione vastu kriisi tõsta. Seda nimetati populismiks, muist inimesi nõudis pensionide alandamist, aga me ei saanud seda mingil juhul teha, sest 48% pensioniealistest inimestest elas meil vaesusriskis ja üksi elavatest pensionäridest koguni 80%. Ainus võimalik tee oli pensione tõsta ja see andis ka head tulemused. Kriisi ajal vaesusriskis elavate pensionäride arv mitte ei kasvanud, nagu eeldati, vaid kahanes. See ei olnud juhus, see oli valitsuse sihikindla tegevuse tulemus.
Aitäh, lugupeetud peaminister! Nagu peaminister ütles, me jätkame selle küsimuse käsitlemist kindlasti sügisel. Täna ma lõpetan selle teema käsitlemise.
Järgmine on kolleeg Priit Toobali küsimus kultuuriminister Rein Langile. Palun!
Aitäh, lugupeetud esimees! Kõigepealt lühike remark peaministrile. Ainukene, kes tollal nõudis pensionide langetamist, oli teie erakonnakaaslane, tollane Valga linnapea härra Unt. Aga see selleks. Küsimus kultuuriministrile on järgmine. Eilne rahvusringhäälingu nõukogu otsustas, et tõmmatakse kriips peale Tuisu tänava uue hoone edasisele arendamisele. Ma üldse ei varja oma heameelt selle otsuse üle. Otsustati, et minnakse edasi olemasoleva kinnisvara baasil, mis asub kesklinnas. Aga ka seda olemasolevat kinnisvara, mis kesklinnas asub, on vaja renoveerida, natuke uuendada ja juurde ehitada, et lahendada ruumiprobleemid. Kultuuriministeerium uuele hoonele Tuisu tänaval ütles selge ei, loobudes selle lisarahastamisest, aga milline on seisukoht investeeringute osas, mis puudutavad kesklinnas asuvaid objekte? Loomulikult ei ole veel tehtud arvutusi, mis see maksma läheb, aga milline on Kultuuriministeeriumi põhimõtteline seisukoht? Kas te olete valmis lisarahaga toetama?
Teil on asjadest väheke vale ettekujutus. Kultuuriministeerium ei ütle ei ega jaa ega möh ega mäh investeeringutele, mis puudutavad rahvusringhäälingut. Vastavalt Eesti Rahvusringhäälingu seadusele lahendab rahvusringhäälingu rahaasju ja eelarveküsimusi rahvusringhäälingu nõukogu. Ma ei pea üldse loogiliseks, et rahvusringhäälingu eelarve n-ö käib läbi Kultuuriministeeriumi eelarverea. Kuna meil ei ole mingit seaduslikku võimalust rahvusringhäälingu tegevust mõjutada mitte mingisuguses suunas, siis ma ei näe ka ühtegi põhjust, mispärast Kultuuriministeerium peaks tegelema nende eelarvega, sh nende investeeringuküsimustega. Nii et see küsimus, lugupeetud rahvusringhäälingu nõukogu liige, on teil esitatud iseendale.
Palun, kolleeg Priit Toobal, esimene täpsustav küsimus!
Ma siiski kasutaksin infotundi teie käest küsimiseks, iseendaga saan ma ka hiljem vestelda. Rahvusringhäälingu nõukogu liikmete laual oli eile kiri, milles teie ministeeriumi kantsler teatas, et lisarahastust rahvusringhäälingu uue hoone jaoks ei peeta võimalikuks. Seda ma pidasin silmas lisarahastuse mitteandmise all. Minu teine küsimus puudutab kohalikele omavalitsustele võimaldatavaid kultuuriinvesteeringuid. Tõenäoliselt käivad teil juba läbirääkimised rahandusministriga järgmise aasta eelarve üle. Kas te olete arutanud, millises mahus järgmisel aastal toetatakse kultuuriinvesteeringuid ja kultuuriobjekte kohalike omavalitsuste kaudu? Kas see trend on samas suunas, kasvu suunas või pigem vähenemise suunas?
Ma olen sellele küsimusele siin saalis juba vastanud. Käivitatud projektid, mille kohta on sõlmitud kokkulepped kohalike omavalitsustega, viime lõpuni. Uusi projekte me ette ei võta.
Palun kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Tarmo Leinatamm!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud minister! Kuidas on ERM-i rahastamise tervis? Praegu on kuidagi vaikus majas. Kas valitsus on otsuse vastu võtnud või see asi seisab kuidagiviisi? Ning kui asi läheb käima, siis kas järgmiseks kümneks aastaks puuakse üles kõik investeeringuvõimalused, mis puudutaksid teisi kultuuriasutusi, kes taotleksid kultuurkapitali kaudu investeeringuid?
Riigikogu liikmena sa tead, et Riigikogu on oma otsuses nimetanud need riiklikult tähtsad kultuuriobjektid, milleks kulka raha saab kasutada. Lihtsalt meeldetuletuseks, et need on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia, Eesti Kunstimuuseum ehk Kumu ja ERM. Kunstimuuseumi osa on 100% makstud, järelikult saab kulka raha edaspidi suunata kahte kohta. Ja ERM-i puhul ei ole tegemist üldse rahapuuduse probleemiga. Küsimus on sildfinantseerimises ehk siis selle perioodi kulude katmises, mis jääb n-ö kulka viimase makse ja ehitajale tehtud viimase makse vahele. Valitsus peab järgmise nelja perioodi investeeringute jagunemist arutama. Loodetavasti see sünnib lähiajal ja siis peaks ehitus lahti minema.
Palun nüüd, kolleeg Priit Toobal, teine täpsustav küsimus!
Aitäh, lugupeetud esimees! Lugupeetud minister! Ka minu järgmise küsimuse teemal me oleme siin saalis teiega varem arutanud. Üksnes betooni valamine ei ole kultuuriinvesteering – investeering on ka investeerimine inimestesse. Pean silmas inimeste töötasu. Kas eelarveläbirääkimiste käigus on selgemaks saanud, kas 2013. aastal on plaanis tõsta riigieelarvest palka saavate kultuuritöötajate palku?
Jah, Kultuuriministeerium on sellesisulise taotluse Rahandusministeeriumile esitanud ja seda hakatakse arutama pärast suvise majandusprognoosi laekumist, mis eeldatavasti toimub augustikuus.
Palun nüüd viimane kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Viktor Vassiljev!
Aitäh, proua juhataja! Austatud härra minister! Siin oli juttu rahvusringhäälingu eelarvest, aga mul on selline küsimus: kas ei oleks loogiline konsolideerida see raha riigikassasse samamoodi nagu haigekassa ja töötukassa reservid? Rahvusringhäälingu eelarve oleks kindlalt kontrolli all ja eelarveaukudega kah asi ühel pool?
Kui te olete teadlik sellest, et rahvusringhäälingul on olemas mingid reservid, siis öelge Toobalile. Ta on rahvusringhäälingu nõukogu liige.
Suur tänu, härra kultuuriminister! Lõpetan selle teema käsitlemise.
Palun nüüd järgmine küsimus! See on kolleeg Urve Palolt peaminister Andrus Ansipile.
Austatud esinaine! Lugupeetud peaminister! Eestis on töötus noorte hulgas 22,7%. See on 15 800 noort inimest ehk Tartu Ülikooli jagu noori. Registreeritud töötuid on noorte hulgas ca Põlva linna jagu. Registreeritud noortest töötutest 60%-l ei ole mingisugust erialast väljaõpet. 31% registreeritud noortest töötutest on kõigest põhiharidusega ja 5%-l pole sedagi, ülejäänud on keskharidusega. Noorte tööpuuduse tagajärjeks on ilma igasuguse töökogemuseta heitunud inimesed, mis tähendab riigile tulevikus nii kasvavaid sotsiaalkulusid ja saamata jäänud maksutulu kui ka väljarännet. Noorte väljaränne tööotsingu tõttu tähendab aga reeglina seda, et oleme ...
Palun küsimus!
... kaotanud tulevase maksumaksja. Millised on valitsuse plaanid, et aidata noortel leida Eestis töökoht või jätkata õpinguid, et õppida selgeks Eesti tööturu vajadustele vastav eriala?
Hea küsija! Ka mina pean noorte tööpuudust Eestis suureks probleemiks. Samas tuleks täpsustuseks öelda, et nii nagu tööpuudus Eestis on Euroopa Liidu ja eurotsooni keskmisel tasemel, nii on ka noorte töötus meil Euroopa Liidu keskmisel tasemel. Noorte hulgas on tööpuudus pea igas Euroopa Liidu riigis suurem, kui see on vanemate inimeste hulgas. See on seletatav paljuski eelneva töökogemuse puudumisega ja Eesti ei ole selles küsimuses küll mitte mingil määral erandiks teiste Euroopa Liidu riikide hulgas. Eestis on kriisi ajal rakendatud mitmeid täiendavaid meetmeid noorte tööpuuduse vähendamiseks. Mina pean kõige olulisemateks meetmeteks just noorte õppima suunamist. Me oleme rakendanud abinõusid nende noorte inimeste õppeprotsessi tagasitoomiseks, kes on oma õpingud kas kutseharidussüsteemis või kõrgharidussüsteemis katkestanud. Minu veendumuse järgi on see olnud päris heade tulemustega meede. Noorte tööpuudus on tavaliselt vähenenud proportsioonis tööpuuduse vähenemisega üldse. Tööpuudust aga vähendavad otsesed välisinvesteeringud ja neid on Eestisse tulnud päris märkimisväärselt. Eesti on olnud viimase aasta jooksul kõige kiirema tööpuuduse vähenemisega riik Euroopa Liidus.
Palun, kolleeg Urve Palo, esimene täpsustav küsimus!
Aitäh! Paraku on nii, et kui vaadata haridusministeeriumi arengukavasid, siis seal ambitsioonikaid plaane noorte erialaseks ettevalmistamiseks ei paista. Ollakse endiselt rahul, et 32%-l nendest, kes kuuluvad 25- kuni 34-aastaste vanusegruppi, ei ole mingit erialast koolitust. Protsentidega me võime mängida nii- ja naapidi, kuid kahjuks see noori ei aita. Mina võin samamoodi teiste riikide protsente ette lugeda. Näiteks Saksamaal on töötus noorte hulgas 8%, Hollandis 7%, Taanis 14%. Meie noori see ei aita. Soome tööminister peaks lähinädalatel välja tulema selliste meetmete paketiga, mis tagaksid kõigile noortele, kes on töötud, järgmisest aastast alates võimaluse õppima või tööle minna. Kas olete mõelnud Soome kolleegide tegevust lähemalt uurida ja võib-olla isegi eeskuju võtta?
Ma olen teiega täiesti nõus, et kolmandik kõigist töötajatest ilma kutseharidusliku erialase ettevalmistuseta on Eesti majandusele liig mis liig. Nagu ilmselt teie, olen ka mina veendunud selles, et hariduse andmine on kõige parem vahend noorte hulgas tööpuuduse vähendamiseks. Ma ei taha aga nõus olla nende pessimistlike hinnangutega. Loomulikult te võite võrrelda Eestit Saksamaa, Taani ja teiste riikidega, kus tööpuudus on sisuliselt olematu, aga kui me ei märka positiivseid trende, mis meil viimaste aastate jooksul majanduses ilmnenud on, siis võime õigelt teelt väga kergesti kõrvale kalduda. Olgu veel kord öeldud, et tööpuudus, ka noorte tööpuudus on Eestis kiiresti vähenenud. Noorte tööpuudus oli meil ainult kahe kvartali jooksul hirmuäratavalt suur, pärast seda on see olnud Euroopa Liidu keskmisel tasemel. Ei midagi Hispaania 50%-lise noorte töötusega võrreldavat! Aga kui otsida parimat lahendust, siis lahendus on hariduses.
Palun, kolleeg Urve Palo, teine täpsustav küsimus!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Viimase kümne aasta jooksul on Eesti rahvaarv vähenenud 75 000 ja natuke enama inimese võrra. Ja seda kolmel põhilisel põhjusel: väljaränne, sh noorte väljaränne tööotsingu tõttu, väike sündimus – mullu sündis üle 1100 lapse vähem, kuigi fertiilses eas naiste arv on suurem – ja madal keskmine eluiga. Minu küsimus on järgmine. Te olete olnud peaminister sellest kümnest aastast suurema osa aega, milliseid järeldusi te olete enda jaoks teinud? Kas plaanis on suunamuutusi majandus-, sh tööturu- ja tööhõive- või ka sotsiaalpoliitikas?
Muutused on pidevalt toimunud ja muutused ei katke, muutused on kavandatud ka tulevikuks. Noorte väljaränne ja väljaränne tervikuna on kindlasti Eesti jaoks probleem, kuid mitte nii suur probleem, nagu opositsioonipoliitikud väidavad. Kui mälu mind ei peta, on rahvaloenduse andmetel 22 000 inimest Eestist viimase kümne aasta jooksul välja rännanud. Kui võrrelda noorte tööpuudust Eestis ja Soomes, siis Soome tunnistab, et see on nende jaoks probleem. Ka meie tunnistame, et see on meie jaoks probleem, aga esialgu meil Soomest väga palju eeskuju võtta ei ole. Sest Soomes on see Eurostati andmetel pea samasugune probleem nagu Eestis. Soomes on noorte tööpuudus 19,5%, Eestis 22,3% ehk siis samas suurusjärgus. Kui me kelleltki peaksime õppust võtma, siis me peaksime õppust võtma eelkõige Austrialt – noorte töötus 8,9% –, Hollandilt – noorte töötus 9,4% – ja loomulikult Saksamaalt, kus see näitaja on 7,9%.
Palun nüüd kohapeal registreeritud küsimus, kolleeg Jevgeni Ossinovski!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud peaminister! Oli väga ilus kuulda, kuidas teiesugune viisakas ja oma vestluspartnerit alati austav inimene teeb kolleeg Pikhofile märkuse ebaviisaka väljaütlemise pärast. Aga minugi küsimus puudutab noorte tööpuudust. Euroopa sotsiaaldemokraatide pikaajalise kampaania tulemusena on Euroopa Liit nii komisjoni kui ka nõukogu tasemel võtnud tugevalt päevakorda nn noorte garantii temaatika. Valitsusi kohustatakse looma süsteemi, mis tagab, et 3–4 kuu jooksul pärast kohustusliku hariduse omandamist on noorel võimalik kas edasi õppida või töökoht leida. Selline süsteem on olemas juba Austrias ja nagu kuulsime kolleeg Palolt, varsti hakkab see toimima ka Soomes. Eesti valitsus sotsiaalministri näol on töögruppides sellega nõustunud, et Eestiski võiks see olla.
Küsimus, palun!
Millal võiks Eesti noortel olla alust teie valitsuselt nn noorte garantiid oodata?
See Euroopa Liidu pilootprojekt, millest te kõnelete, haarab kaheksa riiki ning need kaheksa riiki on selles mõttes probleemsed, et neis on noorte tööpuudus erakordselt suur. Mõnes mõttes me peaksime kurvastama, et meid sellesse pilootprojekti ei kaasatud, teisest küljest on jälle põhjust rõõmustada, et meil ei ole olukord nii halb, nagu see nendes kaheksas Euroopa Liidu riigis on. Ootame selle pilootprojekti tulemused ära. Ma usun, et küllap tekib selle käigus ka edulugusid, kust Eestil on üht-teist üle võtta.
Palun nüüd hästi lühike küsimus kolleeg Viktor Vassiljevilt!
Aitäh, proua juhataja! Härra peaminister! Kui me võtame vastu avaliku teenistuse seaduse, siis ametnikud, kellel olid märkimisväärsed soodustused, jäävad neist ilma ja leiavad ennast hoopis teisest olukorrast, kuigi nad on teinud vastavaid ettevalmistusi ja võib-olla isegi annetanud mõnele erakonnale. Nad on pettunud ja satuvad tööturule lausa leidlastena, neil pole tootva töö kogemust, nad on heitunud inimesed. Kuidas nendega talitatakse tööpuuduse tingimustes?
Jääb ainult üle kadestada teie fantaasialendu ja leidlikkust. Ma ei suuda ette kujutada pettunud ja heitunud ametnikke, kes peavad tööturul oma eksistentsi eest võitlema. Mina pean Eesti riigi ametnikke riigile lojaalseteks, väga kompetentseteks inimesteks ja ma olen veendunud, et meie riigiametnikele ei ole õiglustunne võõras. Nad saavad suurepäraselt aru, mis on kohane ja mis ei ole kohane. Mingid ülearu suured garantiid, mis olid riigiametnikele vajalikud Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamisel, nüüd enam kohased ei ole. Olgu meenutatud, et kunagi olid ka Riigikogu liikmetel eripensionid ja võib-olla nende kehtestamine oli tookord tõesti vajalik, kuid 2003. aastast alates Riigikogu liikmetele enam eripensione ei maksta. Ja ma ei ole täheldanud, et Riigikogu liikmed oleksid sellest heitunud ja inimesed üleüldse loobunud Riigikokku kandideerimast.
Suur tänu, härra peaminister! Lõpetan selle küsimuse käsitlemise, kuna meie infotunni aeg on läbi. Head kolleegid, suur tänu küsimuste esitamise eest! Palju tänu ka lugupeetud peaministrile ja teistele valitsusliikmetele vastamise eest! Infotund on lõppenud.
Tere päevast, lugupeetud Riigikogu! Alustame Riigikogu täiskogu III istungjärgu 18. töönädala kolmapäevast istungit. Head kolleegid, nüüd on võimalus üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Palun, kolleeg Yana Toom!
Lugupeetud proua eesistuja! Head kolleegid! Mul on au anda Keskerakonna fraktsiooni nimel üle arupärimine ja ka väike kingitus meie haridusministrile Jaak Aaviksoole, kusjuures ma loodan väga, et härra Aaviksoo ei hakka seda toredat raamatut lugema enne, kui ta haiglast koju saab, sest ka tervele inimesele on see paras katsumus. Novembris vastas härra Aaviksoo siinsamas puldis Keskerakonna fraktsiooni arupärimisele, mis oli seotud kooliõpikutega. Ta oli sunnitud tõdema, et selles valdkonnas on väga palju probleeme, ja lubas, et ta tuleb siia saali neid probleeme lahkama siis, kui seda lubab probleemi läbitöötatuse aste. Selle arupärimisega me tahaksime juhtida ministri tähelepanu veel ühele probleemile. Ma toon väikse tsitaadi, see on vene keele õpik eesti gümnaasiumi 12. klassile. Tsitaat on tõlgitud eesti keelde: "Ida-Virumaal hakkavad silma taimsete narkootikumidega uimastatud noored. Näiteks Jõhvis, kus suuremal osal noortel pole raha alkoholi ostmiseks, tarvitatakse odavamat kraami. Nuusutatakse bensiini ja toluooli, klapitakse kokku ecstasy tablettide jaoks. / ... / Narkomaane leida ja püüda pole lihtne. Ega nad kodus ei istu, pigem rändavad ja otsivad kohta, kus saaks rahulikult nõela sisse pista ja kaifi nautida." Vene keeles siis ukolotsja i zabõtsja. Kuna narkomaania teemale on õpikus pühendatud terve peatükk, saavad õpilased omandada ka vastavasisulise sõnavara: pläru, ärikas, tooroopium, taimse päritoluga narkootikum ehk travka, sigaretisuitsust läbiimbunud – prokurennõi, joodikunägu – pjanaja roža, jne. Seoses sellega on meil ministrile mitu küsimust. Esimene puudutab seda, kas tõesti selline sõnavara suurendab Eesti noorte konkurentsivõimet tööturul. Kuidas hinnata selle teksti rolli Ida-Virumaa imidži kujundamisel ning eesti ja vene noorte lõimumisele kaasaaitamisel? Ning kuidas on plaanis sellistele asjadele reageerida ja tõhustada ministeeriumi kontrolli õpikute sisu üle? Aitäh!
Tänan! Palun, kolleeg Mihhail Stalnuhhin!
Lugupeetud proua juhataja! Lugupeetud kolleegid! Mul on au anda Eesti Keskerakonna fraktsiooni nimel üle Riigikogu otsuse eelnõu "Ettepaneku tegemine Vabariigi Valitsusele". See on üsna lühikene, ma loen selle ette: "Ida Politseiprefektuuri ülesannete nõuetekohaseks täitmiseks ja piirkonna avaliku korra tagamiseks algatada seadusemuudatus abipolitseinike keelenõuete alandamiseks tasemelt C1 tasemele B1." Ma põgusalt tuletan meelde, et mõni aeg tagasi käis Riigikogu riigieelarve kontrolli erikomisjon Ida-Virumaal Narvas ja seal said kõik neli Riigikogu fraktsiooni Narva volikogult pöördumise, milles juhitakse tähelepanu probleemile, et Ida-Virumaal on täitmata 40 politseitöötaja kohta. Ida-Virumaal on avaldatud isegi arvamust, et mõnd juhtumit, näiteks selle tüdruku Varvara tapmist, oleks võinud vältida, kui tänaval oleks veidi rohkem patrullautosid ja politseinikke. Samas püsib keeleprobleem endiselt, kuigi selleks on tohutult raha kulutatud. Politseinikke on ja meie arvates on tähtsam see, kuidas nad töötavad, mitte niivõrd see, kas nad riigikeelt küllalt hästi valdavad. Nii et me teeme oma ettepaneku ja loodame, et kõik fraktsioonid seda edaspidi toetavad. Tegemist on väga pakilise probleemiga. Aitäh!
Suur tänu! Olen juhatuse nimel vastu võtnud ühe seaduseelnõu ja ühe arupärimise. Kui eelnõu vastab Riigikogu kodu- ja töökorra seadusele, siis juhatus otsustab selle menetlusse võtmise kolme tööpäeva jooksul. Ja kui arupärimine vastab sellele seadusele, siis edastan selle otsekohe adressaadile. Ja nüüd järgmised teated. Riigikogu juhatus on võtnud menetlusse järgmised eelnõud ja määranud neile juhtivkomisjoni. Esiteks, Vabariigi Valitsuse s.a 11. juunil algatatud planeerimisseaduse muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – majanduskomisjon; teiseks, Vabariigi Valitsuse s.a 11. juunil algatatud riikliku pensionikindlustuse seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – sotsiaalkomisjon; kolmandaks, Vabariigi Valitsuse s.a 11. juunil algatatud majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu ratifitseerimise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – rahanduskomisjon; neljandaks, Eesti Keskerakonna fraktsiooni s.a 12. juunil algatatud karistusseadustiku muutmise seaduse eelnõu, juhtivkomisjon – õiguskomisjon. Head kolleegid, palun teeme kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 89 rahvasaadikut, puudub 12. Palun tähelepanu, on üks päevakorra täpsustus! Tänase 12. päevakorrapunkti juures, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud maksukorralduse seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 241 esimene lugemine, teeb rahanduskomisjoni nimel ettekande komisjoni aseesimees Rannar Vassiljev. Läheme nüüd tänase päevakorra juurde.
Päevakorra esimene punkt on Vabariigi Valitsuse algatatud avaliku teenistuse seaduse eelnõu 193 kolmas lugemine. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Alustan kolleeg Eiki Nestorist Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esindajana.
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu! Austatud rahvasaadik Gräzin! Meil on millegipärast tulnud kõnekeelde selline mõiste nagu optimeerimine. Küll optimeeritakse makse, küll midagi muud. Ja selle optimeerimise all mõeldakse reeglina seda, et osav seaduselugeja kasutab seaduse paragrahve sellisel moel, nagu talle kasulik on, mitte nii, nagu seadusandja seadust vastu võttes mõtles. Üks kõige rohkem optimeeritud seadusi on Eestis praegune avaliku teenistuse seadus. Kurb on selle juures tõsiasi, et tolle seaduse paragrahve ei optimeeri mitte maksumaksja või maksukonsultant või keegi teine, vaid seda optimeerib seesama riigivõim ise, kes selle seaduse on algatanud, vastu võtnud ja kes selle järgi elab. Selles mõttes on selge, et aastal 1995 vastu võetud avaliku teenistuse seadus on ajale jalgu jäänud, aga vaadates, kui palju on aega võtnud tema muutmiseni jõudmine – on juba aasta 2012 –, tuleb hirmujudin peale. Järgmine kord jõutakse selle seaduse muutmiseni aastal 2029 ehk 17 aasta pärast. Kehtivat avaliku teenistuse seadust on vaja muuta ja seada endale eesmärk luua kaasaegne, selle sajandi tööturul toimivatele reeglitele vastav avalik teenistus. Sellel saab olla ainult kaks põhisihti. Esimene on see, et meil valijatena oleks alati võimalik pöörduda avaliku teenistuja poole, kellel on suurepärased teadmised ja oskused, et meiega suhelda ja meiega asju ajada. Teiseks on tähtis see, et riik oleks tööandjana tööturul konkurentsivõimeline, et tal oleks võimalik häid töötajaid palgata. Kahjuks hääletusele tulev seaduseelnõu seda eesmärki ei täida. Sel on teine eesmärk ja see eesmärk on kulusid kokku hoida. Nõnda saame kõigi eelduste kohaselt tulemuse, mille puhul me edaspidigi jääme pahandama avaliku teenistuse üle – kuigi valdav osa inimesi seal on tublid ja töökad, tuleb kuskil ikka vastulööke. Teine tagajärg on, et sedagi avaliku teenistuse seadust hakatakse n-ö optimeerima ja iseendale valetama – me ei suuda seda vältida. Avaliku teenistuse juures on tähtis see, et õiguste piiramine, mis teatud ametitega kaasas käib, peab kindlasti olema tasakaalustatud tagatistega, mis neile inimestele antakse. Kuna selle eelnõu eesmärk on teistsugune, siis seda tasakaalu ei ole. Pean näiteks silmas võimalust palka ühepoolselt vähendada, streigiõiguse piiramist ja seda, et me täiesti teadlikult eirame selle seaduseelnõuga õigustatud ootust, mis praegustel avalikel teenistujatel on. Nendel põhjustel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon hääletab selle eelnõu vastu.
Suur tänu, kolleeg Eiki Nestor! Palun nüüd kõnepulti Marko Pomerantsi Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni esindajana!
Hea eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Täna on Riigikogus ajalooline päev. Kindlasti ei saa avaliku teenistuse seaduse muutmist võrrelda näiteks põhiseaduse muutmisega, ometi on see protsess väldanud üle kümne aasta. Nüüd lõpeb see viimaks eelnõu lõpphääletusega ja tuleb nentida, et selle seaduse menetlemise senine mitte hea õigusloome tava on minevikuks saamas. Ja see on väga hea. Eile kohtus õiguskomisjoni rahvas komisjoni eelmiste koosseisude juhtidega ja sel kohtumisel ütles kunagine justiitsminister ja õiguskomisjoni esimees Jüri Adams, et Eestis lõppes üleminekuaeg Riigikogu IX koosseisuga. Mida ta selle all mõtles? Mõtles seda, et selleks ajaks olid põhilised ühele iseseisvale riigile kohased õigusnormid enamikus valdkondades loodud. Aga riik on pidevas arengus, muutub kogu keskkond meie ümber. Ärgem mingem kodust kaugele, võtkem kas või meie kodused arengud ja haridusvaldkonna. Hariduse, eriti üldhariduse kättesaadavuse puhul on ikka kilomeetritest räägitud, aga just kõrgkoolide puhul peame üha rohkem rääkima kvaliteetse hariduse kättesaadavusest rahalises mõttes. See on IRL-ile tähtis! Nii nagu on hädavajalikud muudatused hariduses, peame ajakohastama ka meie avalikku teenistust. Kui 2000. aastate alguses oli magistrikraad ja võõrkeelte oskus pigem haruldane, siis nüüd tuleb nõustuda ameeriklasest virulase, Molycorp Silmeti tegevjuhi David O"Brocki Lääne-Virumaa arvamusliidrite lõunal välja öeldud mõttega, et bakalaureusekraadiga tänapäeval vehkida ei maksa. See lõuna jäi mul endal kohtute haldamise nõukoja istungil osalemise tõttu vahele, aga kohalikust lehest lugesin. Loomulikult ei pea kõigil avalikel teenistujatel olema magistrikraad, kõik sõltub töö iseloomust. Nagu ütleb seaduseelnõu, ametnikuna võib teenistusse võtta vähemalt keskharidusega täieliku teovõimega Eesti Vabariigi kodaniku, kes valdab eesti keelt seaduses või seaduse alusel sätestatud ulatuses. Edasi tuleb see teine lõige ka, mis seda mõtet laiendab. Samas ei pea kõik riigiteenistuses olevad inimesed olema ametnikud. Selline muutus ootab osa praegust Eesti ametnikkonda ees. Selleks muutuseks on ette nähtud üleminekuaeg. Võib küsida, kuidas täpselt see igal konkreetsel juhtumil aset leiab. Vastus on lihtne: eks igas konkreetses asutuses tuleb see töö inimene- või õigemini töökohthaaval ära teha. Seadus saab anda raamid ja me peame lähtuma eesmärgist, et see peab laias laastus sobima nii mitmetuhandelise töötajaskonnaga organisatsioonile kui ka väikesele asutusele. Palgasüsteemist on palju räägitud, selgemaks saab seegi. Põhipalk on ikka põhiline palk. Eestis on kombeks võrrelda mis tahes palku Eesti Energia juhatuse esimehe palgaga. Sellist seost täna arutatavast eelnõust ei leia. IRL-ile pakub aga erilist rahulolu see, et uues seaduses on muude paragrahvide kõrval § 100 – tore, et just selline number –, mis puudutab lapseootel olevate ja kuni 3-aastast väikelast kasvatava vanema koondamise piirangut. Loomulikult vaatavad erakonnad seda seaduseelnõu erineva pilguga. Sotsid on mures streigikeelu pärast, ametnikud tunnevad ebakindlust, milline saab olema nende saatus või staatus. Kui mingid tingimused võrreldes praegustega kehvemaks muutuvad, siis loomulikult ei rõõmusta inimesed selle üle. Aga see seadus aitab meil järgmised kümmekond aastat oma avaliku teenistusega jõukohaselt edasi minna. Eelnõu menetlemise käigus on arvesse võetud väga erinevaid ettepanekuid, sõltumata erakonna positsioonist parlamendis. Aeg on lõpetada jahmerdamine ja eelnõu seadusena vastu võtta! IRL hääletab poolt ja kutsub üles teisigi seda tegema. Tänan ka kompromissialdist justiitsministrit Kristen Michalit, kes ATS-i puhul on oma eelkäijatest edukamaks osutunud! Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Marko Pomerants! Palun nüüd kõnepulti kolleeg Priit Toobali Keskerakonna fraktsiooni esindajana!
Lugupeetud Riigikogu esimees! Head kolleegid! Pidasin avaliku teenistuse seaduse eelnõu teisel lugemisel samuti selleteemalise kõne. Rääkisin siis pikemalt seaduse headest ja halbadest külgedest, aga kolmanda lugemise kõnes peatuksin üksnes neljal olulisemal punktil ja neljal põhjusel, miks Keskerakonna fraktsioon hääletab selle avaliku teenistuse seaduse eelnõu vastu. Kõigepealt punkt nr 1, mis on kõige olulisem: seaduseelnõus on ikka väga segane ja lahti rääkimata see, kes on tulevikus ametnik ja kes töölepingu alusel töötaja. See võib tekitada ebavõrdse olukorra kas või naaberomavalitsustes: ühes omavalitsuses on näiteks finantsjuht ametniku staatuses, teises omavalitsuses aga sõltuvalt asutuse juhi soovist töölepingu alusel töötaja. Täpselt samasugune ebavõrdne olukord võib tekkida eri ministeeriumides. Sellise ebavõrdsuse poolt Keskerakond hääletada ei saa. Punkt nr 2: uus seadus toob kaasa rakendamise kulusid. Ja kui see toob kaasa rakendamise kulusid kohalikele omavalitsustele, siis peaks riik need lisakulud kohalikele omavalitsustele kompenseerima. Keskerakond tegi selleteemalise muudatusettepaneku põhiseaduskomisjonile, põhiseaduskomisjon seda ettepanekut paraku ei toetanud. Punkt nr 3: eelnõu lubab ametnike palka ühepoolselt vähendada ja sellega Keskerakonna fraktsioon kindlasti nõus olla ei saa. Kui vähendatakse palka, peab samavõrra vähenema kas töökoormus ajaliselt või töökoormus töö tegemise mõttes, ülesannete mõttes. Ja punkt nr 4: kui üldine avaliku teenistuse seaduse jõustumine on planeeritud 1. aprilliks 2013, siis mingil põhjusel peaks koondamishüvitiste säte jõustuma siis, kui president on seaduse välja kuulutanud. Meile tundub, et valitsusel on plaanis suur koondamislaine avalikus teenistuses. Miks muidu oleks vaja koondamishüvitisi kärpida muu seaduse jõustumisega võrreldes kiiremas tempos? Nendel neljal põhjusel hääletab Keskerakonna fraktsioon avaliku teenistuse seaduse eelnõu vastu. Ma tahan rõhutada, et Keskerakond ei hääleta avaliku teenistuse reformi vastu, vaid hääletab laudadel oleva seaduseelnõu vastu. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Priit Toobal! Palun nüüd, kolleeg Väino Linde Reformierakonna fraktsiooni esindajana!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Mis te arvate, milline on levinuim kõne algus siin Riigikogu saalis? See on selline: "Ega ma ei plaaninud esinema tulla, aga kuulnud, et see ja see ütles niimoodi, ei saanud ma teistmoodi käituda, kui tulin siia." Põhimõtteliselt võiksin Reformierakonna fraktsiooni esindajana täna samamoodi öelda. Meie fraktsioon kutsub üles avaliku teenistuse seaduse eelnõu poolt hääletama. Meie ise hääletame kindlasti just nii. Selles, et 1996. aasta 1. jaanuarist kehtiv avaliku teenistuse seadus on oma aja ära elanud ja vajab muutmist, ei kahtle kindlasti keegi siin Riigikogu saalis. On hea meel, et eelnõu on viimaks jõudnud lõpusirgele, ja on hea meel ka selle üle, et seda ei ole tehtud ainult valitsuse diktaadi all või ühe erakonna, fraktsiooni või ministri või komisjoni diktaadi all – tegelikult on see eelnõu kõigi Riigikogus esindatud fraktsioonide ühise töö tulemus. Kompromissi tulemusena on eelnõu just selline, nagu ta on. Ta ei ole minu arust mitte ühegi fraktsiooni või kas või valitsuse nägu. Kui meelde tuletada, siis teise lugemise ajal me võtsime siin Riigikogu saalis läbi 180 muudatusettepanekut ja minu mäletamist mööda ainult 40 olid niisugused, mida ei olnud arvestatud või mida oli arvestatud sisuliselt. Ka see näitab, et eelnõu koostamisel on arvestatud väga erinevaid seisukohti ja tehtud kompromisse, mida oli võimalik teha. Nii et see ligi kümne aasta pikkune töö avaliku teenistuse seaduse muutmisel on meie arvates jõudnud väga põhjalikult läbimõeldud tulemini. Jaa, võib vaielda mõne küsimuse üle, näiteks kas õiguspärase ootuse printsiibist tulenevalt võib teatud ametnike hüvesid asuda kahandama viie või nelja aasta pärast. Võib vaielda selle üle, kas ametnikul on õiguspärane ootus loota seda, et kui ta asub avalikku teenistusse, siis saab ta koondatud samadel tingimustel, mis kehtisid siis, kui ta tööle asus. Nende asjade üle võib vaielda, kuid siiski meie enamuse ja minu teada ka Eesti avaliku teenistusega seotud juristkonna arvamus on – need inimesed on meid muide selle eelnõu menetlemisel väga palju aidanud –, et põhiseadusest tulenevaid õigusliku ootusega seotud printsiipe, õiguskindluse printsiipe on piisavalt arvestatud. Kõigest sellest tulenevalt on meil täna minu arvates küll ainult üks võimalus: hääletada selle eelnõu poolt. Nõnda saab üks suur ja põhjalik töö tehtud. Aitäh!
Suur tänu, kolleeg Väino Linde! Kuna kõik fraktsioonid on saanud esineda, siis lõpetan läbirääkimised ja läheme lõpphääletuse juurde. Lugupeetud kolleegid, kuna selle eelnõu seadusena vastuvõtmiseks on vajalik Riigikogu koosseisu häälteenamus, siis palun teeme kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 93 rahvasaadikut, puudub 8. Hea Riigikogu, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud avaliku teenistuse seaduse eelnõu 193. Palun hääletada! Eelnõu poolt hääletas 57 Riigikogu liiget, vastu oli 36, erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud. [[Aplaus.]]
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud kaitseväeteenistuse seaduse eelnõu 172 kolmas lugemine. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Palun, kolleeg Mati Raidma Reformierakonna fraktsiooni esindajana!
Austatud esimees! Head kolleegid! Selle eelnõu puhul on tegemist järgmise suure sammuga riigikaitse valdkonna seadusruumi korrastamisel ja kaasajastamisel. Eelmine säärane seadus – kaitseväe korralduse seadus – sai vastu võetud eelmise koosseisu ajal. Järgmine samm ehk Kaitseliidu seadus ootab meid ees sel sügisel. Ning lõpetab selle protsessi rahu- ja sõjaaja riigikaitse seaduse ümber- ja kokkukirjutamine, eeldatavalt järgmisel aastal. Kaitseväeteenistuse seadus reguleerib meie riigikaitsekohustuse täitmist ning seega puudutab ühel või teisel moel meid kõiki. Seadus reguleerib nii aja- kui tegevteenistust, samuti asendusteenistust, reservõppekogunemisi ning uut vabatahtlikku kaitseväeteenistuskohustuse võtmise võimalust ja selle alusel ajateenistuse läbimist. Viimane avab teenistuse karjäärivõimalused ka naistele. Muudatusi võrreldes kehtiva seadusega on palju. Väike valik neist. Ajateenistust puudutavatest muudatustest võib välja tuua, et laieneb ajateenistusest vabastatute ring. Seda eelkõige arstide ja meditsiiniõdede ning vastavat haridust omandavate isikute näol, kes hakkavad riigikaitses olulist roll täitma pärast riigikaitse- ja välimeditsiinialaste kursuste läbitegemist. Samuti muudeti Riigikogus arutelude käigus ajateenistusse kutsutavate haridusnõudeid. Ajateenistusse võtmise eeltingimus oli varem vähemalt põhihariduse omamine, mis jättis riigikaitsest eemale paljud noored, kes ühel või teisel põhjusel põhihariduse paberini pole jõudnud. Nende hulgas on näiteks palju asjalikke maanoori, kes põllutehnikaga on sina peal ja taludes hinnatud mehed, meie kaitseväes aga seni mitte. Osa neist on soovinud astuda ajateenistusse. Parandusi tehes langetatigi haridusnõuet ja nüüd piisab kuueklassilisest haridusest. Tegevväelaste teenistuse korralduse puhul on tegemist avaliku teenistuse erivormiga ja seega tuleb muudatusi vaadata äsja vastu võetud seaduse kontekstis. Lihtsustunud on palgasüsteem, kadunud nn auastmetasud. Menetluse käigus parandati sotsiaalseid tagatisi, taastati kaitseväelase hukkumise korral makstava hüvitise maksuvabastus. Reservõppekogunemiste osas oli suurim muudatus mõistetes. Näiteks mõiste "reservväelane" on nüüd seotud ainult õppekogunemisega ja selle ajaga. Põllumeestele pikendati nn kordusõppustest põhjendatult vabastuse taotlemise perioodi kogu põllutööde ajaks ehk siis 1. oktoobrini. Reformierakonna fraktsioon toetab eelnõu seadusena vastuvõtmist. Soovin samas tänada kõiki protsessis kaasa löönud kolleege kõigist fraktsioonidest. Konstruktiivses koostöös sai eelnõusse tehtud üle 380 paranduse ja kindlasti muutis see kaitseväeteenistust ehk meie riigikaitsekohustuse täitmist reguleeriva seaduse paremaks ja ühtlasemaks. Nüüd seisab meil ees suur töö viia uus regulatsioon koos oma uute mõistetega kõigini, keda see seadus ühel või teisel moel puudutab. Tänan!
Suur tänu, kolleeg Mati Raidma! Palun kõnepulti Ülo Tuliku Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni esindajana!
Austatud Riigikogu esimees! Head kolleegid! Riigikaitsekomisjoni esimees Mati Raidma rääkis paljuski ära selle, millest ka mina tahtsin rääkida. Täiendaksin tema sõnavõttu kinnitusega, et me oleme vägagi ühte meelt ja riigikaitsekomisjonis klassikalisi opositsiooni ja koalitsiooni eriarvamusi ei olnud. Kogu töö, mis seal tehti, avaldas muljet. Juba muudatusettepanekute arv oli muljet avaldav – Mati Raidma nimetas siin 380 muudatusettepanekut – ja kui lisada sinna juurde veel 444 keelelist parandust, siis see annab tegelikult pildi, kui põhjalik kogu arutelu oli. Nimetaksin ära kõige aktiivsemad kaasarääkijad, kes selle seaduseelnõu kallal töötasid. Eelnõu koostas laia põhjaga kaadrikaitseväelaste juhitud töögrupp, kuhu kuulusid Kaitseministeeriumi, kõikide väeliikide, Kaitseliidu ja Kaitseressursside Ameti esindajad. Rõhutan veel seda, et tegevteenistusse saab võtta pärast seaduseelnõu seaduseks saamist ka ilma sõjaväelise väljaõppeta, kui huvipakkuvat eriala saab omandada ainult kaitseväes. Eelnõu ei näe enam ette tegevteenistuse lepingut, vaid isik võetakse teenistusse ametisse nimetamisega nagu muus avalikus teenistuses. Algselt võetakse isik ametisse tähtajaliselt kuni viieks aastaks, kümneaastase katkematu teenistuse korral aga tähtajatult. Igal ametikohal on haridust, väljaõpet, tervist ja füüsilist võimekust puudutavad nõuded. Toimub rahuaja ametikoha nõuetele vastavuse hindamine. Tegevteenistusse võtmise eeldus on kaitseväekohustuse olemasolu, sh naissoost tegevväelastel. Sellega tagatakse võimalus, et kõiki kaitseväeteenistusest lahkunuid saab kaasata reservteenistusse. Praegu kehtiv seadus seda ei võimalda. Pean samuti väga tähtsaks, et kui kaitseväeteenistuse seadus vastu saab võetud, siis on ka noormeestel, kel puudub põhiharidus, võimalik kohustuslik kaitseväeteenistus läbi teha. Mati Raidma jättis ütlemata asjaomase arvu, aga see ilmselt huvitab paljusid: Eesti riigis on selliseid noormehi üle 3500. Minu tänusõnad kuuluvad selle seaduseelnõuga seotud töö tegemise eest ka Eesti Reservohvitseride Kogule, kes uue seaduse loomisel väga aktiivselt kaasa rääkis. Tänan kolleege riigikaitsekomisjonist, tänan riigikaitsekomisjoni alalisi töötajaid eesotsas Aivar Engeliga, aga eriline tänu kuulub komisjoni esimehele Mati Raidmale, kes oma isikliku eeskujuga näitas meile kõigile, kuidas peab ühe seaduseelnõu kallal tööd tegema! See oli muljet avaldav ja suurepärane kogemus küllap mitte ainult minule. Arvan, et tegime seaduse, mis ei ole küll ideaalne, aga see on kindlasti ratsionaalne ning tagab Eesti kaitseväe arengu ja kaitsevõime tugevnemise pikkadeks aastateks. Kutsun teid kõiki üles andma oma hääl selle seaduse vastuvõtmise poolt! Tänan!
Suur tänu, kolleeg Ülo Tulik! Palun nüüd kõnepulti kolleeg Marianne Mikko Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni esindajana!
Lugupeetud istungi juhataja! Kallid kolleegid! Ma ei tülita teid selles küsimuses väga pikalt – eelkõnelnud meestele ei ole mul väga palju lisada. See on tõsi, et meie riigikaitsekomisjon töötab konsensuslikult, ja seetõttu kordan lühidalt sedasama, mida juba nii Mati Raidma kui Ülo Tulik rääkisid. Kaitseväeteenistuse seaduse eelnõu on pikalt ette valmistatud ja hoolikalt vaetud eelnõu. Nagu kuulda oli, tehti peaaegu et pool tuhat parandusettepanekut, mille kõigiga me tegelesime. Meie töö oli pikk ja sisuline. Me vaidlesime, aga me lahkusime ruumist, kus me koos Kaitseministeeriumi ja huvigruppide esindajatega asju arutasime, tavaliselt üksmeelele jõudnuna. See seadus on meie kaitsetahte väljendus ja põhiseaduse järgi on kohustus läbida ajateenistus meessoost kodanike kohustus. Sotsiaaldemokraadid tervitavad väga uut lähenemist ajateenistusele, mille puhul antakse ka noortele naistele võimalus ajateenistusest osa saada. See on võimalus ja see on vabatahtlik. Me tervitame fakti, et selline võrdse kohtlemise printsiip on seadusesse sisse kirjutatud. Isiklikult olen ma väga rahul nõutava haridustaseme alandamisega ajateenistuse puhul. Leian, et see on põhiseaduse riive, kui seadusesse on kirjutatud, et ajateenistuse eeltingimus on põhiharidus. Nüüd ongi seaduses kirjas, et poistel ja tüdrukutel on võimalik ajateenistusse minna ka siis, kui neil on vaid kuus klassi lõpetatud. Kui noormees tahab ajateenistusse minna, aga tal pole põhiharidust tõendavat paberit, siis ma leian, et tema põhiõigust on riivatud. Samas on sotsiaaldemokraadid siiski ühes asjas pettunud. Me oleme pettunud selles, et välisteenistuses teeninud vigastatud mehed ei saanud neid sotsiaalseid tagatisi, mida meie silmas pidasime. Me tegime tosin parandusettepanekut, paraku neid ei arvestanud ei komisjon ega veel vähem loomulikult ka Kaitseministeerium. On kahju, et meie ettepanekuid ei aktsepteeritud. Aga me jätkame Afganistanis sõdivate ja seal vigastada saanud meeste ja naiste eest seismist. Summa summarum võib öelda, et sotsiaaldemokraadid on selle seaduseelnõu poolt ja vajutavad rohelisele nupule.
Suur tänu, kolleeg Marianne Mikko! Palun kõnepulti kolleeg Aivar Riisalu Keskerakonna fraktsiooni esindajana!
Proua juhataja! Head kolleegid! Ma ei oleks siia pulti tulnud, kui minu kolleegid ei oleks hakanud kümblema selles valguses, mida kaitseväeteenistuse seadus tegelikult Eesti riigile tähendab. Tõepoolest on hea meel, et riigikaitsekomisjon on ilmselt üks väheseid kui mitte ainukene komisjon, kes töötab poliitilise konsensuse alusel. Me vaidleme, aga me saavutame ühised seisukohad. Me ei vastandu, ei opositsioon ega koalitsioon, sest et riigikaitse on asi, millest peaksid kõik poliitilised jõud ühtemoodi aru saama. Riigikaitses on Eestil läinud hästi ja kui võrrelda end meie naabritega Baltikumist, siis tõepoolest, Eesti on mäekõrguselt õnnelikum Lätist ja Leedust. Kaitseväeteenistuse seaduse vastuvõtmine on väga märgilise tähendusega: see annab uue hingamise kogu sellele süsteemile. Ebanormaalseks tuleb küll pidada, et komisjon pidi tegema üle 300 muudatusettepaneku. See näitab, et ministeerium tuli kirvega kurge püüdma, aga tema vastas seisis professionaalne ja hästi motiveeritud riigikaitsekomisjon, kes tõestas, et parlamentaarne riigikord Eestis kehtib endiselt. Siin toodi välja juba hulk positiivseid nüansse, mida ma üle kordama ei hakka, aga toonitan veel kord, et mul on väga hea meel, et riigikaitsest saavad Eesti poliitikas kõik ühetaoliselt aru. Keskerakond jätkab seda kurssi kindlalt ja toetab kõiki riigikaitseteemalisi eelnõusid, mis on kasulikud meie rahvale. Kaitseväele tahan selle uue seaduse valguses soovida palju edu ja jõudu nende muutuste elluviimisel. Samas tahaksin kaitseväele seda pulti ära kasutades südamele panna, et reformidega ei tohi liiale minna. Vana süsteemi hävitamine peab olema läbi mõeldud ja motiveeritud, igasugused reformid peavad eelkõige tõstma esikohale inimese, kaitseväe, kaadrikaitseväelased ja ka kaitseväe ametnikud, sest inimesed on kahjuks piiratud ressurss ja neid meil väga palju juurde võtta ei ole. Tänan ka kõiki neid kolleege, kes seaduse menetlemisel vahele ei seganud, kuigi nad ei saanud kohati aru, millest jutt käis. Aitäh!
Aitäh! Kuna kõik fraktsioonid on saanud oma sõna öelda, lõpetan läbirääkimised. Läheme lõpphääletuse juurde. Lugupeetud Riigikogu, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud kaitseväeteenistuse seaduse eelnõu 172. Palun hääletada! Poolt hääletas 83 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Alustame Vabariigi Valitsuse algatatud kaitseväeteenistuse seaduse rakendamise seaduse eelnõu 173 kolmandat lugemist. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme lõpphääletuse juurde. Hea Riigikogu, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud kaitseväeteenistuse seaduse rakendamise seaduse eelnõu 173. Palun hääletada! Poolt hääletas 84 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Alustame Vabariigi Valitsuse algatatud kaitseväeteenistuse seadusega seotud Riigikogu koosseisu häälteenamusega vastuvõetud seaduste muutmise seaduste eelnõu 174 kolmandat lugemist. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme lõpphääletuse juurde. Head kolleegid, kuna eelnõu vajab seadusena vastuvõtmiseks Riigikogu koosseisu häälteenamust, palun teeme kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 85 rahvasaadikut, puudub 16. Head kolleegid, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud kaitseväeteenistuse seadusega seotud Riigikogu koosseisu häälteenamusega vastuvõetud seaduste muutmise seaduse eelnõu 174. Palun hääletada! Poolt hääletas 85 Riigikogu liiget, vastu ega erapooletu ei olnud keegi. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud perekonnaseaduse muutmise seaduse eelnõu 214 kolmas lugemine. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme lõpphääletuse juurde. Lugupeetud kolleegid, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud perekonnaseaduse muutmise seaduse eelnõu 214. Palun hääletada! Poolt hääletas 84 Riigikogu liiget, vastu ega erapooletu ei olnud keegi. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud halduskoostöö seaduse ja spordiseaduse muutmise seaduse eelnõu 200 kolmas lugemine. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme lõpphääletuse juurde. Hea Riigikogu, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud halduskoostöö seaduse ja spordiseaduse muutmise seaduse eelnõu 200. Palun hääletada! Poolt hääletas 83 Riigikogu liiget, vastu ega erapooletu ei olnud keegi. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi haridusseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 223 kolmas lugemine. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme lõpphääletuse juurde. Lugupeetud kolleegid, ka see eelnõu vajab seadusena vastuvõtmiseks Riigikogu koosseisu häälteenamust. Palun teeme kohaloleku kontrolli! Kohalolijaks registreerus 86 rahvasaadikut, puudub 15. Lugupeetud Riigikogu, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi haridusseaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 223. Poolt hääletas 84 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud. [[Hõreaplaus.]]
Head kolleegid! Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud ravimiseaduse muutmise seaduse eelnõu 224 kolmas lugemine. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme lõpphääletuse juurde. Lugupeetud Riigikogu, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud ravimiseaduse muutmise seaduse eelnõu 224. Palun hääletada! Poolt hääletas 85 Riigikogu liiget, vastu ega erapooletu ei olnud keegi. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Nüüd on päevakorras Vabariigi Valitsuse algatatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 502 muutmise seaduse eelnõu 198 kolmas lugemine. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme lõpphääletuse juurde. Lugupeetud Riigikogu, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse § 502 muutmise seaduse eelnõu 198. Palun hääletada! Poolt hääletas 85 Riigikogu liiget, vastuolijaid ega erapooletuid ei olnud. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 205 kolmas lugemine. Kas fraktsioonide esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme lõpphääletuse juurde. Hea Riigikogu, panen lõpphääletusele Vabariigi Valitsuse algatatud tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 205. Palun hääletada! Poolt hääletas 85 Riigikogu liiget, vastu ega erapooletu ei olnud keegi. Eelnõu on seadusena vastu võetud.
Järgmine päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud sotsiaalmaksuseaduse ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 222 teine lugemine. Ma palun ettekandeks kõnepulti sotsiaalkomisjoni aseesimehe kolleeg Yana Toomi!
Lugupeetud proua eesistuja! Head kolleegid! Tegemist on eelnõuga, millega võetakse üle ...
Palun vabandust! Kolleegid, palun tasemini!
... Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mis annab FIE-dele võimaluse maksta sotsiaalkindlustust ka nende abikaasade eest juhul, kui abikaasad kannavad ennast äriregistrisse FIE tegevuses osalejatena. Sotsiaalkomisjon arutas eelnõu oma istungil 30. mail, 5. juunil ja 11. juunil. Arutasime ka Keskerakonna fraktsiooni ettepanekut, et FIE tegevuses osaleva abikaasa eest maksaks sotsiaalmaksu riik, kuna meie FIE-dele käivad need avansilised maksed üle jõu. Paraku sotsiaalkomisjon seda ettepanekut ei toetanud. Muud ettepanekud selle teksti muutmiseks, mida me arutasime siin saalis, olid puhtkeelelised ja nendel ma ei peatu. Aitäh!
Suur tänu! Kas ettekandjale on küsimusi? Küsimusi ei ole. Kas soovitakse avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Läheme muudatusettepanekute läbivaatamise juurde. Selle seaduseelnõu muutmiseks tehti viis ettepanekut. Ettepanek nr 1 on sotsiaalkomisjonilt ja seda on arvestatud täielikult. Ettepanek nr 2 on Eesti Keskerakonna fraktsiooni esitatud, juhtivkomisjon on jätnud selle arvestamata. Palun, kolleeg Kadri Simson!
Aitäh! Ma palun seda muudatusettepanekut hääletada!
Jaa, palun! Lugupeetud Riigikogu, panen hääletusele muudatusettepaneku nr 2, mis on Eesti Keskerakonna fraktsiooni esitatud ja mille juhtivkomisjon on jätnud arvestamata. Palun hääletada! Ettepaneku poolt hääletas 20 Riigikogu liiget, vastu oli 54, erapooletuid ei olnud. Ettepanek ei leidnud toetust. Muudatusettepaneku nr 3 on esitanud sotsiaalkomisjon, seda on arvestatud täielikult. Ettepanekud nr 4 ja 5 on esitanud sotsiaalkomisjon, neid on arvestatud täielikult. Head kolleegid, me oleme läbi vaadanud kõik muudatusettepanekud. Seaduseelnõu 222 teine lugemine on lõppenud. Lugupeetud kolleegid, juhataja võtab viis minutit vaheaega. Jätkame kell 15.02.
Lugupeetud Riigikogu, juhataja võetud vaheaeg on läbi. Läheme edasi järgmise päevakorrapunktiga, milleks on Vabariigi Valitsuse algatatud maksukorralduse seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 241 esimene lugemine. Ettekandeks palun kõnepulti rahandusminister Jürgen Ligi!
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu! Maksukorralduse seaduse ja teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu eesmärk on kaotada Maksu- ja Tolliameti piirkondlikud keskused, moodustada nelja administratiivse teeninduspiirkonna asemel üks valdkonnapõhise toimemudeliga teeninduspiirkond. Muudatuse tulemusena jaotub ametnike töökoormus ühtlasemalt üle kogu riigi, mis loob võimaluse Maksu- ja Tolliameti ametnike kogemuste ja pädevuse paremaks rakendamiseks. Piirkondlike keskuste kaotamine on tingitud muudatustest kliendikäitumises: 90% maksuametiga suhtlevaid isikuid kasutab e-teenuseid, keskkonda "e-maksuamet/e-toll", mille taga nähakse Maksu-ja Tolliametit kui tervikut, mitte aga selle regionaalseid üksusi. Suhtlus e-kanalite kaudu ei nõua, et maksuhaldur peaks asuma samas linnas või maakonnas, kus maksumaksja, vaid see võimaldab valdkonnapõhist suhtlemist üle kogu Eesti. Maksu- ja Tolliameti teeninduspunktid jäävad ka edaspidi alles kõigisse maakonnakeskustesse. Maksumaksjal on võimalik pöörduda oma küsimusega mis tahes teeninduspunkti, kuid maksuhaldur on kohustatud maksumaksjale võimaldama kõiki teenuseid teeninduspunktis, mis jääb tema elu- või asukohale kõige lähemale. Tegevuste konsolideerimisel kokkuhoitav raha on kavas suunata ümber maksuameti arengusse ja põhieesmärkide täitmisse, samuti on plaan tõsta palkade konkurentsivõimet. Seaduse jõustamise ajaks soovime 1. oktoobrit 2012. Aitäh!
Suur tänu, lugupeetud rahandusminister! Teile on ka küsimusi. Alustame kolleeg Neeme Suurest.
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud minister! Meil kasutatakse eri ametkondades erinevaid haldusmudeleid, paljudes ametkondades kehtib ikka veel regionaalne jaotus. Mis te arvate, kas see muudatus võiks mingil moel mõjutada ametkondadeülest koostööd ja ametkondadevahelist koordineerimist? Ning kui jah, siis kuidas?
Aitäh! Kas te peate silmas haldusreformi? Ma arvan, et iga muudatus mõjutab suhtlemist, selles ei ole küsimust. Aga see, et eri ametid kasutavad erinevaid struktuure ja struktuurimudeleid, sh ka regionaalset jaotust, on minu arvates küll hästi loomulik ja siin ei ole ma kriitikutega nõus.
Palun, kolleeg Aivar Sõerd!
Aitäh, austatud esimees! Austatud minister! Ma jätkan Neeme Suure küsimust, sest tegelikult ka minu hinnangul on probleem olemas. Maksuamet on tõesti arendanud elektroonilisi teenuseid kiiremini kui teised ametid, aga teised ametid loodetavasti jõuavad järele. Praegu on olukord, kus on palju väiksemaid ameteid, kus jätkuvalt on jõus territoriaalne struktuur. Kaks piirkondlikku üksust on Muinsuskaitseametil ja Sotsiaalkindlustusametil, Keeleinspektsioonil on kolm üksust, on ka seitsme ja 15 regionaalse üksusega ameteid. Kas te valitsuses ei ole arutanud, et ametiasutuste toimimismudeleid võiks arendada koordineeritult? Sel juhul oleks riigiasutuste toimimine ja ülesehitus ühtsem ja loogilisem. Meil on Maksu- ja Tolliametist palju väiksemaid ameteid, kes jätkavad tegutsemist territoriaalsel põhimõttel.
Selle eelnõu kontekstis ei mäleta sellist dispuuti. Aga probleem sellisena, nagu te ütlete, on olemas. Eri ametid on oma korralduselt eri faasis. On ka neid, kes on ümberkorraldusi edasi lükanud ega mõtlegi selles suunas, kuidas struktuurimuutustega saavutada kokkuhoidu omaenda töötajate ja klientide huvides. Aga et kõigil asutustel oleks sarnane territoriaalne struktuur ja juhtimismudel, selle sooviga pakutakse minu arvates selgelt üle. Räägitakse mingist hiilivast haldusreformist. Igal asutusel on oma spetsiifika, igal asutusel on erinev klientidega suhtlemise sagedus, klientide iseloom jne. Igal juhul on arusaamatu, miks siiani üldse need regionaalsed keskused eksisteerivad. Mul on võrdlemisi raske seletada seda vahepealset astet. Kogu probleemi tõi selgelt esile e-teenuse arendus, tänu millele keskmine maksumaksja ei käi enam maksuametis. Nii lihtne see ongi – lihtsalt ei ole vaja. Sellepärast ei ole tarvis ka kohapealseid üksusi. Aga võimalus maakonnakeskustes suhelda jääb, kui kellelgi on mingid spetsiifilised probleemid või kes e-teenusega hakkama ei saa. See võimalus jääb alles, aga regionaalsed keskused on tarbetud.
Palun, kolleeg Neeme Suur, teine küsimus!
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud minister! Kas me selle eelnõu valguses võime ennustada ka muude ametkondade samasugust arengut, mis tähendab lõpuks seda, et regionaalsed keskused kaovad ka teiste ametkondade struktuurist?
Ma ei söandaks nii suureliselt ennast, oma ministeeriumi ja maksuametit kõvaks eestvedajaks pidada. See võiks olla küsimus pigem regionaalministrile või peaministrile, kellel on selles vallas selgem vastutus. Ma ei tahaks teiste eest rääkida. Nendel on vastutus arengu eest otsesem. Aga ma ei välista sellist asjade kulgu. Jah, selles suunas võiks kõik mõelda. Samas seda, et ma teistesse haldusaladesse väga sisse sõidan, pigem ei ole, välja arvatud teatud eelarvevaidluste kontekstis. Mingite soovitustega ikka oleme välja tulnud. Üldiselt on ministeeriumid ja ametid oma valikutes suhteliselt vabad. Keegi otseselt nende eest seda tööd ära tegema ei kipu.
Palun, kolleeg Urve Tiidus!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud minister! Ma täpsustaksin teemat, mis puudutab Maksu- ja Tolliameti teenuste kasutamist. Elektrooniliste teenuste kasutamise protsent on tõesti väga kõrge, 90%, aga siiski iga kümnes tuleb kohale. Kas selle uue struktuuriga ei teki sellist olukorda, et näiteks pärnakas peab minema Narva ja tartlane kuskile Tallinna suunas mingit spetsiifilist nõu saama?
Ei, loomulikult mitte. Mina arust ei ole seda enne ka olnud. Selles mõttes ei pruugi pidupäevakõnede näited kõige õnnestunumad olla. Maakonnakeskused ongi selleks, et maksumaksja saaks vajaduse korral minna lähedal asuvasse maksuameti kontorisse. Kõik kliendi teenindamiseks vajalik on seal olemas. Ma ei tea, et oleks olnud regionaalsetes keskustes käimise vajadus. Aitäh!
Palun, kolleeg Aivar Kokk!
Aitäh, proua juhataja! Hea minister! Kas ma saan õigesti aru, et see seadus parandab ettevõtjate ja kodanike võimalusi maksuametiga suhelda?
Eks mõistusepärasem struktuur soodustab ressursside paremat kasutamist, töötajate motiveerimist ja investeeringuid ikka kaudselt. Te otseselt kindlasti ei tunne, kui üks piirkondlik asutus ära kaob. Aga selleks, et väikese majanduskasvu tingimustes vajaduse korral valitsemiskulusid rangelt piirata, ja ka selleks, et inimestel riigisektoris palgad tõuseksid, on selliseid muudatusi vaja. On tore, et Riigikogu võttis äsja vastu ühe säärase seaduse, mis seda kaudselt võimaldab. Avaliku teenistuse seadus näeb ette sedalaadi reformi, mis ressursside paremat kasutamist võimaldab ja vastavalt ka inimesi enam motiveerib.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, härra rahandusminister! Palun kõnepulti rahanduskomisjoni aseesimehe kolleeg Rannar Vassiljevi!
Head kolleegid! Komisjon arutas seda eelnõu 5. juunil. Seda tutvustasid Rahandusministeeriumi maksupoliitika osakonna peaspetsialist Iiris Põldma ning Maksu- ja Tolliameti peadirektori asetäitja Egon Veermäe. Nagu hea rahandusminister juba tutvustas, on kõnealuseid seadusmuudatusi vaja, kuna Maksu- ja Tolliamet soovib minna üle regionaalselt toimemudelilt valdkonnapõhisele toimemudelile. Peale maksukorralduse seaduse muudetakse veel 17 seadust, aga need muudatused on tehnilist laadi. Nüüd veidi komisjonis tõstatatud teemadest. Küsimused puudutasid seda, kas valdkondlik toimemudel on ikka parem kui senine regionaalsel põhimõttel toimiv mudel ning kas on arvestatud praeguse kaadri kompetentsiga eri piirkondades. Eri valdkondadega tegelema hakkavad keskused on tulevikus üle Eesti laiali ning küsiti, millised on nende peakeskuste ja büroode omavahelise suhtluse põhimõtted, kuidas see toimib. Ja tõstatati veel üks teema. Maksu- ja Tolliamet on seni lähtunud kompetentsist, mis praegu regioonides eksisteerib, ja vastavalt neid valdkondi üle Eesti ringi jaganud. Mis saab aga siis, kui üks või teine töötaja ühel või teisel põhjusel töölt lahkuma peaks? Kuidas on tagatud, et kompetents nendes piirkondades säilib? Vastused olid, võib öelda, üldjoontes ammendavad. Kinnitati, et kompetents tagatakse koolituste ja väljaõpete abil ning kui tekivad keerulisemad küsimused, siis sõidetakse kas regiooni kohale või suheldakse tänapäevaste kommunikatsioonivahendite abil. Tulenevalt sellest võttis komisjon konsensusega vastu järgmised otsused: teha ettepanek võtta eelnõu esimeseks lugemiseks päevakorda 13. juunil, esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva, mis tähendab 27. juunit. Aitäh!
Suur tänu! Palun, kolleeg Aivar Sõerd, teine küsimus!
Aitäh, austatud esimees! Austatud ettekandja! Küsin sellise küsimuse. Kuna tõenäoliselt selle eelnõu menetlemist käesoleval istungjärgul ei saa lõpetada, siis tekib lisaaega. Kas rahanduskomisjon ei võiks selle eelnõu raames või ka laiemalt käsitleda riigiasutuste struktuuri küsimust natuke avaramalt? Praegu on tõesti nii, et meil on erisugused valdkondlikud toimemudelid, kusjuures territoriaalse toimemudeliga asutuste territoriaalne jaotumine on vägagi erinev. See ei ole loogiline. Kas rahanduskomisjon võiks seda teemat käsitleda?
Jah, ma arvan, et selle teema püstitus rahanduskomisjonis võiks olla põhjendatud, aga kuna need ametiasutused, millele siin kaudselt viidati, asuvad eri haldusalades, siis ma omalt poolt võin siin puldis lubada, et ma teen rahanduskomisjoni esimehele ettepaneku korraldada kas suvel või siis sügisel ühisistungid kõikide nende komisjonidega, kes vastavate ametkondadega tegelevad.
Palun, kolleeg Aivar Kokk, teine küsimus!
Aitäh, proua juhataja! Hea ettekandja! Üks küsimus: kui regionaalsed maksuametid kaovad, kas siis maakondlikes kontorites töötajate arv jääb samaks, väheneb või suureneb?
See küsimus oleks vahest paslikum olnud esitada peaettekandjale. Mina isiklikult seda Maksu- ja Tolliameti reformi detailideni ei tea, aga seletuskiri ütleb, et see puudutab ca 20 töökohta ja väidetavalt suurem osa neist on vakantsed. Inimestele, kelle tööd ümberkorraldused puudutavad, pakutakse Maksu- ja Tolliametis uut väljakutset. Kuidas see täpselt detailides välja hakkab nägema, on õige küsida täidesaatva võimu esindajalt.
Rohkem küsimusi ei ole. Suur tänu, kolleeg Rannar Vassiljev! Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Kõnesoove ei ole, läbirääkimisi ei avata. Määran eelnõu 241 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 27. juuni kell 16. Eelnõu 241 esimene lugemine on lõppenud.
Meie päevakorra viimane punkt on Vabariigi Valitsuse algatatud abieluvararegistri seaduse, notari tasu seaduse ja perekonnaseisutoimingute seaduse muutmise seaduse eelnõu 219 esimene lugemine. Ettekandeks palun kõnepulti justiitsminister Kristen Michali!
Austatud Riigikogu esimees! Lugupeetud Riigikogu liikmed! Taas on tegemist ühe väga hea eelnõuga. Arvestades, et päev on olnud pikk ja see on viimane punkt, teen seekord lühidalt. Teie ees oleva eelnõu eesmärk on luua eeldused üleminekuks elektroonilisele abieluvararegistrile elektrooniliste registrikaartide ja toimikute kasutuselevõtuks ning abieluvararegistrisse kantud andmetega tutvumise lihtsustamiseks. Lisaks lihtsustatakse kõnesoleva eelnõuga abielludes valitud varasuhte kohta abieluvararegistri teavitamise korda, mille eesmärk on vähendada perekonnaseisuametnike töökoormust. Kõigepealt ma peatun väga lühidalt sellel, mis asi see abieluvararegister on – juhuks kui keegi ei tea. Abieluvararegister on üks riigi põhiregistritest, kuhu kantakse andmed abikaasade valitud varasuhete, nende muutmise ja lõppemise kohta. Abieluvarasuhte saab määrata kas varaühisuse, vara juurdekasvu tasaarvestuse või varalahususena. Varaühisuse korral kuulub vara võrdsetes osades mõlemale osapoolele ning enamiku tehinguid peavad nad tegema ühiselt. Vara juurdekasvu tasaarvestus annab abikaasadele suurema varalise iseseisvuse, andes majanduslikult nõrgemale abikaasale siiski ka selged tagatised, nagu näiteks perekonna ühise eluaseme kaitse. Varalahususe puhul on kaks poolt teineteisest varalises mõttes täiesti sõltumatud, puuduvad ühised õigused vara suhtes ning varaga tehinguid tehes pole vaja teise abikaasa nõusolekut. Abieluvararegistrisse tehakse kanne juhul, kui valitakse vara juurdekasvu tasaarvestuse või varalahususe varasuhe või kui abikaasad sõlmivad abieluvaralepingu. Praegu peetakse abieluvararegistrit paberil, mistõttu esitatud kandeavalduste menetlemine on aeganõudev. Ka on registrikaardi väljatrükkide tegemine ebamugav ning paberarhiivi maht üha suureneb. Abieluvararegistri andmetega tutvumiseks tuleb praegu pöörduda kinnistusosakonna poole, registrikaardile kantud andmetega ei ole võimalik tutvuda veebilahendust kasutades. Peale uue perekonnaseaduse jõustumist 1. juunil 2010. aastal on abieluvararegistrisse tehtavate kannete hulk märksa kasvanud. Paljud abiellujad kasutavad võimalust valida juba abielu sõlmimisel varasuhe, mille kohta tehakse abieluvararegistrisse kanne. 2005. aastal näiteks tehti registrisse 504 kannet, 2010. aastal oli kandeid juba 1555. Eelmisel aastal kasvas kannete arv 2507-ni ning see on juba suur halduskoormuse kasv. Siit loogiliselt edasi mõeldes on Justiitsministeeriumi arvates mõistlik halduskoormuse vähendamiseks ning abieluvararegistrisse kantud andmetega tutvumise lihtsustamiseks muuta see seni paberkandjal peetud register elektrooniliseks. Eelnõu seadusena vastuvõtmise tulemusena luuaksegi eeldused üleminekuks elektroonilisele abieluvararegistrile, et muuta sinna kantud andmed isikutele paremini kättesaadavaks. Abieluvararegistrisse kantud andmetega tutvumiseks võib isik pöörduda endiselt kinnistusosakonna poole, aga lisandunud on võimalused kasutada veebilehte või pöörduda notari poole. Kinnistusosakonnas ja veebilehe kaudu abieluvararegistri andmetega tutvumine on tasuta, notari poole pöördudes tuleb tasuda notaritasu. Esitatud kandeavalduste menetlemine peaks tänu menetlustarkvara kasutamisele ka kiiremaks muutuma: senise 30 päeva asemel vaadatakse kandeavaldused läbi 14 päevaga. See on lühidalt kõik. Vabariigi Valitsuse esindajana toetan ma kindlasti eelnõu esimese lugemise lõpetamist. Tänan kõiki tähelepanu eest!
Suur tänu, lugupeetud justiitsminister! Teile on küsimus. Kolleeg Aivar Kokk, palun!
Aitäh, hea juhataja! Hea minister! Ka abielud on meil elektroonilises registris. Kas me siit ei võiks natukene kaugemale minna, et ka meie esivanemate abielud saaksid elektroonilisse registrisse? Siis ei pea neid andmeid mitte lehe pealt otsima, vaid kui soovitu otsingumootorisse panna, saadki oma sugupuu kätte.
Sellised sugupuu koostamise programmid on vabatarkvarana juba saadaval, eks igaüks ise otsusta, kuidas ta oma sugupuu uurimisega tegeleb. Aga kui selle eelnõu menetluse käigus on soovi seda teemat arutada, siis me saame seda nii suvel kui sügisel komisjonis teha.
Rohkem küsimusi ei ole. Veel kord aitäh, lugupeetud minister! Palun nüüd kõnepulti õiguskomisjoni liikme kolleeg Siim Kabritsa!
Lugupeetud Riigikogu esimees! Head kolleegid! Õiguskomisjon arutas seda seaduseelnõu oma 4. juuni istungil, kus osalesid ka justiitsminister Kristen Michal, ministri nõunik Madis Timpson ja Justiitsministeeriumi õigusloome ja arenduse talituse nõunik Piret Saartee. Komisjoni liikmetele anti ülevaade eelnõu 219 menetluse seisust ning seejärel vastati komisjoni liikmete küsimustele. Kuna justiitsminister juba tutvustas eelnõu väga korralikult, siis ma selle sisu kordama ei hakka. Õiguskomisjon otsustas teha ettepaneku saata eelnõu täiskogu istungi päevakorda 13. juunil, esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute tähtajaks 27. juuni kell 16. Ettekandjaks otsustati määrata Siim Kabrits. Kõik need otsused langetati konsensusega. Aitäh!
Suur tänu! Küsimusi teile ei ole. Kas fraktsioonide volitatud esindajad soovivad avada läbirääkimisi? Ei näe kõnesoove, läbirääkimisi ei avata. Määran eelnõu 219 muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 27. juuni kell 16. Eelnõu 219 esimene lugemine on lõppenud. Head kolleegid, meie istung on lõppenud. Aitäh kõigile! Istungi lõpp kell 15.26.