Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam z nadaljevanjem 22. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Iva Dimic od 17. ure dalje, mag. Tanja Cink do 14. ure, gospa Ksenija Korenjak Kramar, Matjaž Hanžek, gospod Andrej Čuš, mag. Matej Tonin od 18. ure dalje, mag. Bojan Krajnc, dr. Jasna Murgel, dr. Franc Trček do 10.30 ure in gospod Janko Veber do 14. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DOHODNINI PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, ministrici za finance mag. Mateji Vraničar Erman.
Spoštovani gospod predsednik, gospe in gospodje poslanci! Namen predlaganih sprememb in dopolnitev Zakona o dohodnini je prestrukturiranje davčnih bremen med dohodki iz dela in dohodki pravnih oseb. S predlaganimi ukrepi Vlada cilja, da se okrepi konkurenčnost poslovnega okolja, kar vpliva na vzdržno gospodarsko rast in povečanje globalne konkurenčnosti Slovenije, na drugi strani pa se ne ogrozi javnofinančne konsolidacije. Spremembe pri dohodnini so usmerjene predvsem k visoko strokovnim najproduktivnejšim zavezancem, ki pomembno prispevajo k dodani vrednosti podjetij in v segment spodbujanja nagrajevanja iz naslova poslovne uspešnosti zaposlenih v zasebnem sektorju, in s tem se zagotavlja boljše pogoje za zaposlitve in zaposlovanje v Sloveniji. Dodatno zakon vključuje tudi določbe, s katerimi se usklajuje področje obdavčitve dohodkov fizičnih oseb iz osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti s spremembami na področju pavšalnega določanja dohodka, ki jih prinaša nova ureditev ugotavljanja katastrskega dohodka. Poglavitne rešitve v okviru prestrukturiranja davčnih bremen so tri. Najprej gre za spremembo lestvice za odmero dohodnine, in sicer tako da se med sedanja drugi in tretji razred uvede nov davčni razred pri neto davčni osnovi med 20 tisoč 400 in 48 tisoč evrov s stopnjo 34 %. Hkrati pa se stopnja dohodnine v četrtem davčnem razredu, to je nad 48 tisoč evrov dohodka, zniža z 41 na 39 %. S tem se blaži progresivnost trenutno veljavne lestvice za odmero dohodnine, ki je, primerjalno gledano, nekonkurenčna, in gre tako za pomemben korak z vidika razbremenitve zavezancev, ki prejemajo aktivne dohodke nad 1,64-kratnikom povprečne plače. Nadalje se iz davčne osnove dohodka iz delovnega razmerja izvzema del plače za poslovno uspešnost do višine 70 % povprečne mesečne plače v Sloveniji za delavce v zasebnem sektorju. Spreminja pa se tudi dohodkovni prag za upravičenost do višje dodatne splošne olajšave, in sicer se povečuje za 300 evrov. S tem se bo razbremenilo približno 20 tisoč zavezancev, predvsem prejemnikov minimalne plače v primeru, da prejemnik le-te v posameznem letu zasluži nekaj več kot le minimalno plačo; primeroma, gre za dodatke za nočno, nedeljsko ali praznično delo. Na področju dohodkov iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti se določa, da je pridelava posebnih kultur, za katere je po sedaj veljavnem režimu treba dohodek ugotavljati na podlagi knjigovodstva, vključena v pavšalni način obdavčitve. Nadalje se opredeli dohodek, dosežen z malim obsegom prve stopnje predelave lastnih kmetijskih in gozdarskih pridelkov v določene izdelke, ki se opredeli kot dohodek v zvezi z osnovno kmetijsko in gozdarsko dejavnostjo ter oprosti dohodnine. Mali obseg predelave se opredeli preko pogojev za vstop v predmetno shemo. Določa pa se tudi prehodno obdobje treh let za postopen prehod v višje obveznosti iz naslova dohodnine in posredno prispevkov za socialno varnost. Druge rešitve v predlogu zakona predstavljajo ureditev problemov, ki so bili zaznani pri izvajanju zakona. Predlagane rešitve v smeri zmanjšanja obremenitve dela bodo imele po predvideni finančni oceni za posledico zmanjšanje prihodkov državnega proračuna iz naslova dohodnine v letu 2017 za okoli 106 milijonov evrov, v letu 2018 pa še dodatno 0,2 milijona evrov. Ne glede na navedeno, s preostalimi ukrepi v okviru projekta davčnega prestrukturiranja del teh manjkajočih prihodkov nadomeščamo z drugimi viri. Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada meni, da predstavlja predlog davčnega prestrukturiranja, če ga gledamo kot paket, prvi korak v pravo smer, ki pa seveda ne pomeni konca iskanja možnih rešitev za povečanje konkurenčnosti gospodarstva, tudi na segmentu obremenitve dela z davki in s temi ukrepi bomo nadaljevali tudi v naslednjem letu. Kar pa se tiče predloženih predlogov zakonov, pa še enkrat poudarjam, da ocenjujemo, da gre za prvi pomemben korak v pravo smer, in Državnemu zboru predlagamo, da predlog zakona podpre. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Urški Ban.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci, predstavnice in predstavniki Vlade! Odbor za finance in monetarno politiko je na 64. nujni seji 16. 9. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po nujnem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 70. seji 9. 9. 2016 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Seji odbora so prisostvovale predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Konfederacije slovenskih sindikatov, Kmetijsko-gozdarske zbornice Slovenije in Zakonodajno-pravne službe. Odboru je bilo poleg predloga zakona posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe in dopis Konfederacije sindikatov. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje k predlogu zakona vložile: Poslanska skupina NSi - krščanskih demokratov k 16. in 23. členu, Poslanska skupina Združena levica k 17. in 22. členu, koalicijske poslanske skupine SMC, Desus in SD k posameznim členom in k enemu členu tudi Poslanska skupina nepovezanih poslancev, k 7. členu. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državna sekretarka na Ministrstvu za finance predstavila glavne cilje in rešitve predlaganega zakona in povedala, da gre za enega izmed zakonov v okviru paketa davčnega prestrukturiranja, ki je eden od korakov k ugodnejši davčni strukturi, kar bi med drugim ugodno vplivalo tudi na mednarodno konkurenčnost Slovenije. V nadaljevanju je natančno predstavila posamezne rešitve predloga zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da je glavna pripomba službe pravnosistemske narave, ter v nadaljevanju natančno obrazložila pisno mnenje službe po posameznih členih ter kje so bile v vloženih amandmajih pripombe upoštevane. Odgovorila je tudi na v razpravi zastavljena vprašanja in dodala dodatna pojasnila. V razpravi so nekateri člani glede na mnenje Zakonodajno-pravne službe izpostavili potek in način obravnave predloga zakona ter hitrost obravnave. Izpostavili so tudi vprašanja vpliva predloga zakona na gospodarske subjekte in opozorili na pomembnost stabilnosti in preglednosti davčnega okolja ter zmanjševanja administrativnih ovir. Vprašali so tudi, ali je predlog zakona usklajen s socialnimi partnerji, ter ob tem izpostavili tudi vprašanje minimalne plače. Izpostavljeno je bilo tudi vprašanje glede omejenosti dela plače za plačilo poslovne uspešnosti. Nekateri člani odbora pa so menili, da so spremembe potrebne ter da je davčno prestrukturiranje potrebno za doseganje boljše mednarodne konkurenčnosti Slovenije. Menili so, da so te spremembe v okviru javnofinančnih zmožnosti države ter da gre za določene razbremenitve davčnega primeža. Predstavnik Kmetijsko-gozdarsko zbornice je v okviru razprave predstavil mnenje zbornice. Predstavnica Vlade je v nadaljevanju podala dodatna pojasnila in odgovorila na zastavljeno vprašanje. Odbor je v skladu s Poslovnikom Državnega zbora obravnaval amandmaje koalicijskih poslanskih skupin in jih sprejel, ni pa sprejel amandmajev vloženih s strani NSi - krščanskih demokratov, s strani Združene levice in nepovezanih poslancev. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije - krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsednik Državnega zbora. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani državni sekretar, drage kolegice in kolegi! Današnji dan bomo poslanke in poslanci namenili razpravi o t. i. mini davčni reformi. Mi smo ta davčni paket, gre torej za spremembo Zakona o dohodnini, za spremembo Zakona o davčnem postopku in spremembo Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, pogledali in proučili skozi optiko našega programa, programa Nove Slovenije - krščanskih demokratov. Angažirali smo tudi Gospodarski klub Nove Slovenije, ki je sprejel pomembna stališča ob tej davčni reformi. Sami ocenjujemo, da ne gre za davčno reformo, da gre zgolj za davčno prekladanje. Pričakovali smo, da bomo po dveh letih vladanja dr. Mira Cerarja in te koalicije doživeli resnično učinkovito davčno reformo. Gospe in gospodje, mi potrebujemo v državi nov ekonomski model. In tega novega ekonomskega modela po našem prepričanju ne bo brez nižjih davkov, brez manj birokratskih ovir in brez odprtega gospodarstva. Skrajni čas je, da se tudi Republika Slovenija zavzame za implementacijo socialno tržnega modela gospodarstva. Predlog novele Zakona o dohodnini se spušča na zelo pomembno in včasih tudi izjemno občutljivo področje obdavčevanja dohodkov državljanov. Krščanski demokrati vedno zagovarjamo načelo, da je bolje, da ljudem ostane več in lahko zato sami odločijo, kako bodo svoj denar porabili. Na drugi strani imamo možnost, da namesto njih, torej državljanov, o uporabi zasluženega denarja odloča država. Uveljavljanje te možnosti mora biti čim boj restriktivno in dobro premišljeno. Po našem trdnem prepričanju so davki v Sloveniji previsoki, zato v Poslanski skupini Nove Slovenije obžalujemo, da pri obravnavi zakona na matičnem delovnem telesu ni bil sprejet naš amandma, s katerim smo predlagali uveljavitev enotne splošne olajšave v višini 7 tisoč evrov. Z uveljavitvijo tega predloga bi vsem zavezancem povišali neto dohodek, hkrati pa bi rešili tudi vprašanje delavcev migrantov, na katerega že leta in leta ne najdemo učinkovite in pravične rešitve. Nekatere spremembe, ki jih prinaša novela, se nam sicer zdijo smiselne. To sta na primer določba, ki uvaja možnost izvzetja dela plače za poslovno uspešnost iz davčne osnove, in povečanje dohodkovnega praga za upravičenost do višje dodatne splošne olajšave oseb z najnižjimi dohodki. Najpomembnejša novost, ki jo prinaša zakon, je sprememba lestvice za odmero dohodnine. Med sedanja drugi in tretji razred se uvede nov razred pri neto davčni osnovi 48 tisoč evrov s stopnjo 34 %. Stopnja v četrtem davčnem razredu se zniža z 41 % na 39 %. Stopnja v zadnjem razredu, najvišjem razredu, pa po pritisku nekaterih koalicijskih strank ostaja 50 %, kar mi v Novi Sloveniji obžalujemo. Predlagana sprememba davčne lestvice kaže na to, da se je Vlada lotila reševanja pravih problemov. Ampak ni dovolj, da postavimo diagnozo, pomembno je in pomembnejše je, da postavimo tudi terapijo, da postavimo pravilne in učinkovite rešitve. Vendar pa opozarjamo na to, da predlagani popravki dohodninske lestvice predstavljajo le kozmetične popravke. Poleg tega tako imenovana mini davčna reforma ne posega v nižje stopnje dohodninske lestvice, kar krščanski demokrati ocenjujemo kot pomanjkljivost. Ko smo v Novi Sloveniji pripravljali in vložili predlog novele Zakona o prispevkih za socialno varnost, smo pri štirih bruto minimalnih plačah predlagali zgornjo mejo zneska prispevkov za socialno varnost za delodajalce. To smo poimenovali razvojna kapica. Ob tem pa smo določili tudi spodnjo mejo dohodka, od katerega se prispevkov ne bi plačevalo, kar smo poimenovali socialni copatek. Podobno celovit pristop bi si v Novi Sloveniji želeli tudi od Vlade. Glede na to, da vlada Mira Cerarja vlada že več kot polovico svojega mandata, bi upravičeno lahko pričakovali celovit poseg v davčni sistem, ki bi z razbremenitvami posegel tudi na področje obdavčitve dela. V Novi Sloveniji Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini ne bomo nasprotovali.
Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo mag. Alenka Bratušek.
Lep pozdrav! Pred nami je paket davčne zakonodaje; paket, o katerem sedaj tudi ministrica govori, da gre za prestrukturiranje in ne več mini davčno reformo. Na začetku moram povedati nekaj besed o samem postopku sprejemanja. Vlada Mira Cerarja vlada, vodi državo dve leti, ne od včeraj, zato bi povsem upravičeno pričakovali, da se bo takšen davčni paket treh zakonov sprejemal po normalnem postopku, da bi lahko vsi vključeni deležniki povedali svoje mnenje in ne po nujnem, na horuk. Druga stvar. Tako preprosto povoziti mnenje Zakonodajno-pravne službe, zamahniti z roko, mislim, da ni najbolj primerno. Zakon, o katerem govorimo, se sklicuje na zakon, ki niti uveljavljen še ni. Ne vem, kako to gre skupaj. Mislim, da za paket, ki ga imamo na mizi, je to daleč od dobre popotnice in tudi za ministrico mislim, da ni dobro, da je prva stvar, ki jo v Državnem zboru zagovarja kot ministrica, ta davčni paket, predvsem zaradi načina. Pred nami so Zakon o dohodnini, Zakon o davčnem postopku in davku od dohodka pravnih oseb. K temu, če želimo vaše prestrukturiranje narediti celovito, je treba dodati še dvig DDV, ki ste ga že izpeljali pred kakšnim letom. Po naši oceni bi absolutno morali biti pri svojih spremembah bolj drzni. S tem, kar imamo pred seboj, ne bo novih delovnih mest, ne bo razvoja. Predvsem mala in srednja podjetja po naši oceni obremenjujete bolj kot do danes, seveda z davkom od dohodka pravnih oseb, kar je slabo. V naši poslanski skupini bomo glasovali tako kot določa Ustava, to je vsak po svoji vesti, lahko pa povem, da bova poslanki zavezništva ne glede na vse, tudi kritike, ki sem jih sedaj povedala, Zakon o dohodnini podprli. Zakaj? Ker sva prepričani, da spremembe gredo v pravo smer, gre za razbremenitev, še vedno pa ocenjujeva, da ste s temi spremembami premalo drzni. Želeli bi si več optimizma. Predvsem pri ljudeh, ki zaslužijo najmanj. Spremembe se dogajajo v pravih razredih, dohodninskih, ampak tisti, ki zaslužijo najmanj, bi si zaslužili večjo pozornost Vlade. Za nami sta dve zamujeni leti in očitno bo tako tudi z naslednjima dvema. Škoda. Z milijardo evrov, milijardo evrov, ki jo imate več, kot smo jo imeli mi v državnem proračunu, bi morali narediti bistveno bistveno več; več za mlade, da ostanejo doma, in več tudi za starejše, da bodo imeli varno starost. S tem, kar imamo na mizi, ne bo novih delovnih mest, ne bo razvoja in ne bo boljše prihodnosti. In še enkrat, želim si, da bi ob milijardi evrov več denarja v državnem proračunu znali tega izkoristiti bolje in Sloveniji in državljanom zagotoviti stabilno gospodarsko rast, s tem nova delovna mesta, razvoj in predvsem boljšo prihodnost.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Spoštovana gospa ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini. Predlagane spremembe Zakona o dohodnini so del paketa davčnega prestrukturiranja med dohodki iz dela in dohodki pravnih oseb, da se znižuje obremenitve dohodkov iz dela in povečuje obremenitev na področju davkov od dohodkov pravnih oseb. Tako bo Vlada predvsem povečala konkurenčnost gospodarstva, ker bo razbremenila delo, ki je nadpovprečno obdavčeno, in obremenila kapital, ki je podpovprečno obdavčen. Glede predlogov v Zakonu o dohodnini je treba omeniti, da bo z dvigom dodatne splošne olajšave, s povišanjem dohodkovnega praga za višjo dodatno splošno olajšavo za 300 evrov pomenilo znižanje davčne obveznosti za približno 19 tisoč 738 zavezancev, ki so upravičeni do dodatne splošne olajšave. Pri dohodku v višini 11 tisoč evrov na letni ravni bodo zavezanci razbremenjeni za okoli 335 evrov letov oziroma mesečno za okoli 28 evrov. Te spremembe so samo zaradi spremembe opredelitve minimalne plače in s tem izvzetja dodatkov. Posamezni prejemniki minimalne plače seveda, če prejmejo višjo plačo od minimalne zaradi prejema navedenih dodatkov, lahko izgubi pravico do višje dodatne olajšave, kar se odrazi v bistveni nižji prejeti neto plači kot pred spremembo zakona, ki ureja minimalno plačo. Sprememba v segmentu dodatne splošne olajšave je zato usmerjena v preprečitev takšnih primerov pri prejemnikih minimalne plače. Predlagana sprememba dohodninske lestvice bo povečala neto dohodke zavezancev nad 1,6-kratnikom povprečne plače, kar bo razbremenilo najbolj produktivni razred zavezancev. Glede vpliva na potrošnjo lahko pričakujemo, da bo to imelo manjši vpliv, stroški dela bodo sicer ostali isti, se bo pa davčni primež na delo zmanjšal. Ugodnejše bo tudi poslovno okolje s področja obdavčitve dela v Sloveniji. Dodatno bo davčno bolj ugodna rešitev, da se del plače za poslovno uspešnost izvzame iz davčne osnove dohodka iz delovnega razmerja do višine 70 % povprečne mesečne plače v Sloveniji. S tem se bodo posredno zmanjšali stroški delodajalcev na eni strani, na drugi strani se bodo povečali neto dohodki zaposlenim, to pa bo pozitivno vplivalo na gospodarsko rast. Cilj spremembe na področju dohodkov iz osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti je uskladitev z novo metodo o ugotavljanju katastrskega dohodka, ki razširja pavšalno ocenjevanje dohodkov iz kmetijstva in gozdarstva še dodatno na pridelavo določenih kultur. Glede rešitev v Zakonu o dohodnini je treba poudariti, da za ublažitev prehoda na nov sistem ugotavljanja katastrskega dohodka že zakon, ki ureja katastrski dohodek, ureja postopnost prehoda, tako da se v letu 2017 upošteva samo 40 % izračunanega zneska pavšalnega dohodka, v letu 2018 55 % in v letu 2019 75 % novega zneska. Dodatno pa se s tem zakonom ureja tudi triletno prehodno obdobje, v katerem kmečko gospodinjstvo ne bo moglo izkazati pavšalno ocenjenega dohodka v znesku, ki bi za več kot dvakrat presegel znesek iz predhodnega leta. Zakon pa tudi omogoča za zavezance, ki prejemajo dohodke iz delovnega razmerja iz tujine od delodajalca, da uveljavlja zmanjšanje davčne osnove za stroške prehrane med delom in stroške prevoza na delo in z dela, pri čemer se ti stroški priznajo glede na dejansko prisotnost na delu in v skladu z uredbo Vlade. Zaradi tega, ker bo zakon omogočil razbremenitev najbolj produktivnih zaposlenih in omogočil bolj privlačno poslovno okolje za njihovo zaposlovanje, bo Poslanska skupina SMC ta zakon podprla. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Spoštovana ministrica, kolegice, kolegi! Na današnji seji Državnega zbora obravnavamo tri zakone, katere sta Stranka modrega centra in koalicija poimenovali tako imenovana mini davčna reforma. V Slovenski demokratski stranki smo od tako imenovanega imena mini davčne reforme pričakovali bistveno več. Ko smo podrobneje pogledati paket treh zakonov, lahko na hitro ugotavljamo, da gre dejansko za premetavanje denarja iz ene vreče v drugo vrečo in da dejanskega pozitivnega efekta teh treh zakonov ne bo. Če bi se opredelili v zvezi s spremembo Zakona o dohodnini, lahko ugotavljamo, da gre za minimalne spremembe in glede na pompozne izjave predsednika Vlade in Ministrstva za finance v zvezi z gospodarsko rastjo v Sloveniji smo pričakovali bistveno več. Prepričani smo bili, da bo Stranka modernega centra – in koalicija – pri tako imenovani mini reformi imela bistveno večji pogum, kot ga je izbrala, kajti dejansko za spremembo pri dohodninski lestvici gre zgolj za peščico ljudi. Nedvoumno pa nas presenečajo izjave tako predsednika Vlade kot sedaj v stališču poslanske skupine, da gre dejansko tukaj za pozitivni del, za najbolj produktivni del zaposlenih. Spoštovane in spoštovani! V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da produktivnost zaposlenih je na istem nivoju od čistilke do direktorja. Nedvoumno se ne moremo strinjati s tem, da kategorizirate zaposlene po produktivnosti, kajti prepričani smo, da za produktivnost mora poskrbeti celoten sistem zaposlenih. Ponovno smo lahko priče, da Stranka modernega centra ima prvo- in drugorazredni razred v Sloveniji, in to nikakor ni dobro. Prepričani smo, da predlog spremembe dohodninske lestvice ne bo vplival na odpiranje novih delovnih mest, ne bo vplival na višjo produktivnost in ne bo vplival na višjo gospodarsko rast. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da so obremenitve dela previsoke, da so davčne obremenitve previsoke. Ne nazadnje, spoštovana koalicija, ta sprememba dohodninske lestvice ne bo vplivala tudi na delavce migrante. Še vedno bomo v Sloveniji imeli previsoko davčno obremenitev in še vedno bodo delavci migranti morali zaradi višjih obremenitev, zaradi višjih davkov dodatno plačevati dohodnino v Sloveniji. Tudi Gospodarska zbornica tudi Obrtna zbornica sta razočarani nad predlaganim zakonom. Zgolj sprememba dohodninske lestvice za peščico zaposlenih ne pomeni tistega, kar se je predstavljajo v javnosti. Kljub temu smo se v SDS odločili, ker to le pomeni, bi rekel, en del izboljšav za določen segment zaposlenih, da bomo ta predlog spremembe Zakona o dohodnini podprli, vendar pričakujemo pa od koalicije in Ministrstva za finance in predsednika Vlade, da imajo še dve leti mandata in da v teh dveh letih poskušajo narediti predvsem prijaznejšo davčno okolje za vse zaposlene v Sloveniji.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane kolegici in spoštovani kolegi, predstavniki Vlade! Napovedana tako imenovana mini davčna reforme že kar nekaj časa dviguje dosti prahu. Spremembe, ki na katerikoli način kakorkoli posegajo v dosedanji obstoječi pravici in obveznosti davčnih zavezancev, seveda po vsem pričakovanem povsem logično prinašajo kritike, nasprotovanja, deljena si mnenja. Podobno negodovanje se zgodi tudi v primeru pozitivnih rešitev, denimo, širimo nekatere davčne ugodnosti iz razloga, ker si seveda vsak zavezanec želi čim večji finančni prihranek. Že od samega začetka se v Desusu zavedamo, da Vlada ni imela lahkega dela; nasprotno, kar težko nalogo je imela pri oblikovanju predloga tega zakona, torej Zakona o dohodnini. Ta naj bi zajel čim širši krog deležnikov, kar zadeva izvzetja plačevanja davčnih obveznosti pri dohodninah. Ne glede, kako dober predlog zakona bi pripravili, ne bi bilo mogoče zadovoljiti potreb, želja, apetitov vseh zavezancev. In kljub nasprotovanju je dejstvo, da predlog novele, ki jo trenutno obravnavamo, to je ta zakon, zagotovo ne bo in ne more škoditi. Ni idealen, še enkrat povedano, je pa seveda predlog korak naprej od sedanje ureditve, ki jo vsi kritiziramo. Z novo dohodninsko lestvico bomo razbremenili dodatno kar lepo število zavezancev in omogočili, da bi se Slovenija bolj približala ustvarjanju družbe znanja ter dodatni krepitvi tako imenovanega razvojnega kadra. Na razvojno naravnanost, kolegice in kolegi, zaposlenih bo vplivala tudi davčna razbremenitev pri obdavčitvi božičnice in mi pozdravljamo, da bo ta pravica delavcev dobila tudi svojo zakonsko ureditev. V naši poslanski skupini z naštetim soglašamo, a poudarjamo, da se tu ne bomo ustavili, šli bomo naprej. Naslednji krog razbremenitev bo moral iti v prid večje razbremenitve srednjega sloja prebivalstva ter ali pa predvsem ljudi z nižjimi dohodki. Skratka, vztrajamo in vedno bomo vztrajali na redefiniciji nižjih dohodkovnih razredov. V isti sapi pa pozdravljamo ohranitev četrtega oziroma po novem, ker je nov razred dodan, petega dohodninskega razreda, pri katerem bo še naprej veljala 50-odstotna davčna stopnja. Spomnim naj vas vse skupaj, da je bila pri zadnji noveli konec lanskega leta prav na zahtevo – na zahtevo, poudarjam – Poslanske skupine Desus podaljšana veljavnost najvišje dohodninske stopnje, zdaj je pa dokončno ohranjena. Kar zadeva ljudi z nižjimi dohodki, kjer smo mi še posebej občutljivi, mislimo predvsem na prejemnike minimalne plače, pa smo v Desusu oziroma naši poslanski skupini izjemno zadovoljni, saj bo veliko število oziroma vsi ti zavezanci imeli pravico do višje dodatne splošne olajšave s tem, ko se bo dohodkovni prag za upravičenost povečal na 300 evrov. Novela zakona ni osredotočena samo na en segment, ampak tudi na niz drugih prednosti. Naj navedem še spremembo na področju kmetijske in gozdarske dejavnosti – kot, denimo, določitev tako imenovanih izjem za davčne obveznosti pri majhnem obsegu prve stopnje predelave – ter priznanje stroškov prevoza na delo in malice za čezmejne delovne migrante, ki se poslej ne bodo več šteli v davčno osnovo. Skratka, naj počasi zaključim in rezimiram. Novela zakona prinaša ukrepe za nižjo davčno obremenitev dohodkov iz dela, ki so bili kreirani v okviru dovoljene javnofinančne – pač, seveda so omejitve – politike in jo bomo v Poslanski skupini Desus, kot že napovedano, podprli. Ob tem pa bomo bdeli nad tem, da bodo tudi spremembe v prihodnje šle v pravo smer; smer razbremenitve in večjih ugodnosti posameznikov, predvsem tistih z nižjimi prejemki. Pri tem bomo imeli v mislih tudi vzdržnost javnih financ kot osnove za pomoč brezposelnim oziroma socialne pomoči potrebnim ciljnim skupinam. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Jan Škoberne.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovana ministrica z ekipo, kolegice in kolegi! Pred nami je torej najpomembnejši izmed zakonov iz tako imenovanega paketa davčnega prestrukturiranja oziroma ljubiteljsko rečeno mini davčne reforme, Zakon o dohodnini. Predlagani zakon je produkt relativno dolgega usklajevanja in predstavlja prvi korak do bolj pravičnega davčnega sistema. Ta je sicer pri nas relativno močno izkrivljen, saj na eni strani predstavlja visoko progresivno obdavčene dohodke iz dela in znanja, ki so dodatno obremenjeni še s prispevki za socialno varnost, hkrati pa se močno izogiba mednarodno primerljivi obremenitvi premoženja in kapitala. Zato je današnji korak, čeprav majhen, eden izmed pomembnejših premikov v pravo smer in v ustrezno uravnoteženje slovenskega davčnega sistema. Socialni demokrati zato te zakonske spremembe podpiramo, in sicer iz štirih ključnih razlogov. Najprej zato, ker bodo te spremembe prvič v Sloveniji uvedle davčno ugodnejšo obravnavo kolektivnih nagrad zaposlenih za poslovni uspeh. Rešitev, ki bo ta enkratni dohodek, po domače 13. plačo ali božičnico, izvzela iz dohodnine do 70 % povprečne plače, namreč pomeni, da bo podjetjem in zaposlenim ponujena tudi finančna korist in s tem motivacija, če se odločijo za nagrajevanje sodelavcev za kolektivnost uspeha. Dopušča znotraj mehanizma dovolj fleksibilnosti za različen segment podjetij, hkrati pa je dovolj omejujoča, da bo preprečila, da bi davčna olajšava iz naslova 13. plače pomenila prelivanje iz rednih plač in na tak način obliko svojevrstne davčne oaze. Drugič spremembe podpiramo zato, ker razbremenjujejo dohodke iz dela in znanja tam, kjer so, primerjalno z drugimi državami, najvišje obremenjeni z davki. Dosedanja dohodninska lestvica namreč je izjemno progresivna in preskok v 41-odstotno obdavčitev se pri nas zgodi zelo hitro. Zato smo se Socialni demokrati zavzemali za uvedbo novega dohodninskega razreda in pozdravljamo predlog, da se ta s to rešitvijo tudi uvaja. Slednje pomeni korak naprej k temu, da bomo preprečili ali vsaj preprečevali odliv bolj ambicioznih čez meje naše države v davčno ugodnejša okolja in spodbujali podjetja, da delovna mesta z visoko dodano vrednostjo, kakor seveda tudi vsa ostala, ohranjajo in razvijajo v Sloveniji. Tretjič. Podpiramo zakon tudi zaradi tega, ker povišuje splošno davčno olajšavo in posebno olajšavo za slabše plačana delovna mesta in na tak način skozi svoje ukrepe skrbi tudi za tiste, katerih dohodki so najnižji, kar seveda pomembno prispeva k utrditvi države blaginje in imanentnega sistema solidarnosti v naši državi. Četrtič. Zakon podpiramo tudi zato, ker ohranja najvišjo, torej 50-odstotno davčno stopnjo za tiste, katerih dohodki so najvišji, za kar smo si v koaliciji, eni bolj, drugi manj, na koncu pa, kar je pomembno, uspešno prizadevali in je svoje mesto našlo v tem zakonu. Zavedamo se, da bi si mnogi od te reforme želeli bistveno več, kar je razumljivo, kot je razumljivo tudi to, da bi od države vsi želeli veliko za čim manj ali sploh nič plačanega davka. To v današnji družbi, ki želi svojo konkurenčnost in uspešnost graditi na kakovosti, solidarnosti in državi blaginje, seveda ni mogoče. Je pa mogoče v prihodnosti pokazati še nekaj več ambicioznosti, za kar verjamemo, da bo motivacije in energije nova ministrica z ekipo premogla, in verjamemo, da se lahko nadaljnjih sprememb v smer še bolj učinkovite davčne zakonodaje veselimo tudi v prihodnje. Predlagane spremembe Zakona o dohodnini bomo Socialni demokrati podprli. Kot že rečeno, želimo pa si še več poguma za nadaljnje korake. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Luka Mesec.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem skupaj! V Združeni levici te antisocialne davčne reforme ne bomo podprli, razlog pa je preprost. Koalicija bo zdaj, v času varčevanja s tem ukrepom slabim 10 odstotkom najbolje plačanih v tej državi podarila davčno darilo v znesku 60 milijonov evrov. S tem ne bodo niti za cent znižali stroška dela v državi, edini učinek bo, da bodo direktorji z 10 tisoč evri bruto plače v naslednjem letu na letni ravni dobili še 2 tisoč 400 evrov nagrade. Proračun pa bo s tem prikrajšan za 60 milijonov evrov, posledica česar seveda bo, da se bo po naših cestah morda peljal kakšen BMW več, ampak denarja za obnovo teh cest pa bo vse manj. Če naredimo bilanco fiskalnih ukrepov Cerarjeve vlade, vidimo, da ta konsistentno dela v interesu 10 odstotkov privilegiranih. Če pogledamo samo nekatere številke. 10 odstotkov najbolje plačanih je lani zaradi spremembe dohodninske lestvice pridobilo 20 milijonov evrov. Letos bodo pridobili še 60 milijonov evrov, se pravi, v zadnjih dveh letih jim je Vlada podarila kar 100 milijonov evrov davčnega darila. Kaj pa je na drugi strani Vlada naredila za 10 odstotkov najrevnejših? Koalicija pravi, da ste zvišali pomoč najrevnejšim za 10 evrov, se pravi z 278 na 288 evrov mesečno. To pomeni, da je približno 70 tisoč prejemnikov različnih vrst socialnih pomoči pridobilo komaj 10 milijonov evrov na leto. Torej, v dveh letih bodo iz tega naslova dobili 20 milijonov evrov. Če sedaj to postavimo na tehtnico: 10 odstotkov najbolje plačanih je pridobilo 100 milijonov evrov, 10 odstotkov najrevnejših pa 20 milijonov evrov. Torej, ukrepi vaše vlade so 1 : 5 v korist bogatih. To je redistribucija, davčna redistribucija te vlade in temu bomo v Združeni levici nasprotovali, dokler bomo lahko. V Združeni levici namreč ne nasedamo na neoliberalno ideologijo vitke države in nizkih davkov. Tako koalicija kot desna opozicija sta popolnoma ujeti v to ideologijo, zato niti ni čudno, čeprav bi moralo biti, da celo stranke, ki se razglašajo za socialne, kot sta SD in Desus, se niso uprle temu, da se slabim 10 odstotkom najbolje plačanih podari 56 milijonov evrov javnih, torej skupnih sredstev, proračunskih sredstev, in stranke se med seboj dobesedno prerivate, kdo bo to davčno darilo še bolj podkrepil z izgovori, da bo to prispevalo k blaginji vseh. Ampak poglejte, taka davčna darila in taka politika ne prispevajo k razvoju. Če bi to veljalo, bi bila Latinska Amerika raj na zemlji, tam so namreč take politike začeli uvajati že pred 50 leti. In če bi to veljalo, bi Bolgari, Litovci in Latvijci imeli priliv priseljevanja v svoje države, tako pa so to države, iz katerih ljudje dobesedno bežijo. Iz Latvije se je v zadnjih 15, 20 letih izselila kar tretjina prebivalstva in razlog za to je tudi to, da so tam vlade konsistentno uvajale take antisocialne politike, kot je pred nami danes. Slovenske vlade so v zadnjih desetih letih podobno bistveno znižale obdavčitev visokih dohodkov. Leta 2006 in 2012 je bila spremenjena dohodninska lestvica, z letom 2009 odpravljen davek na izplačane plače, ki je bil solidaren, ampak kljub temu je stopnja izseljevanja najvišja v naši moderni zgodovini. Leta 2000, ko smo imeli, zgodovinsko gledano, najvišje davke na plače in kapital, se je v tujino izselilo 1,8 prebivalca na tisoč prebivalcev v Sloveniji, letos je ta številka 7,2; se pravi štirikrat višja. Zakaj so se izselili? Zagotavljam, da ne zaradi visoke obdavčitve najvišjih plač, ampak zaradi vsesplošnega osiromašenja države. Ta zakon, ki je pred nami, bo proračun v prid bogatim osiromašil še za dodatnih 60 milijonov evrov letno, zato bomo seveda v Združeni levici glasovali proti.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. V razpravo dajem 23. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima Luka Mesec.
Hvala za besedo, še enkrat. Sedaj bom na kratko utemeljil, zakaj ta amandma predlagamo. Naš amandma bi – samo da ga preberem, v zadnjem stavku prvega odstavka se pika nadomesti z vejico in doda besedilo, ki se glasi "in določb 17. in 22. člena, ki se začnejo uporabljati za davčno leto, se začne 1. januarja 2019". Se pravi, mi bi zamaknili učinke tega zakona v januar 2019, da bi s tem pridobili dve leti časa za pripravo boljše davčne lestvice, socialno pravične davčne lestvice, take, ki ne bo eksplicitno privilegirala bogatih, in na drugi strani najrevnejšim, ki najbolj potrebujejo ta denar, vrgla samo par drobtinic. Kot sem že prej povedal, učinki davčnih reform Cerarjeve vlade do sedaj, nekako bilanca, celokupno gledano, so 100 milijonov denarja za 10 odstotkov najbolje plačanih, 20 milijonov za 10 odstotkov najrevnejših. Se pravi, 5 : 1 v korist bogatim. Po našem prepričanju bi moralo biti ravno obratno. Namreč, zdi se nam nesprejemljivo, da v času varčevanja, v času, ko imamo 70 tisoč ljudi na socialni podpori, namesto da bi poskušali pomagati tistim, ki živijo z 280 evri mesečno, kar je praktično nepredstavljivo, da lahko kdo sploh preživi s tako vsoto v tej državi, raje razmišljamo o tem, kako bomo najbolje plačanim, 10 odstotkom najbolje plačanih, podarili davčna darila. V Združeni levici vztrajamo, da je treba najprej pomagati pomoči potrebnim in najprej poskušati pomagati tistim, ki imajo najmanj. Vlada pravi, da se bo to na nek način v tem zakonu zgodilo, ker če bodo najbogatejši imeli največ, bo s tem gospodarstvo delalo bolje in učinki se bodo prelili navzdol po socialni hierarhiji, ampak to na žalost ne drži. Namreč, s to davčno reformo, spremembo dohodninske lestvice podjetja ne bodo pridobila niti evra za investicije. Edini učinek tega bo, da bodo bogati, ker bodo bruto plače ostale enake, se pravi, samo bogati bodo v škodo države, v škodo proračuna dobili davčno darilo, ne bo pa zaradi tega več denarja za investicije, kajti podjetja bodo izplačevala še vedno enake bruto plače, kot jih izplačujejo zdaj. Druga stvar, na katero je treba opozoriti, je to, da teh 10 odstotkov najbolje plačanih, ki jim podarjamo teh 60 milijonov, ne bo porabilo tega denarja za potrošnjo v Sloveniji, ampak je pri njih največja verjetnost, da bodo kupovali kakšne tuje vrednostne papirje ali pa bodo denar porabili za luksuzno potrošnjo, kar po navadi pomeni kupovanje uvoženega blaga, recimo luksuznih avtomobilov ali česa podobnega, in tudi v tem smislu, v smislu spodbujanja potrošnje, to ne bo prispevalo h gospodarski rasti. Če bi na drugi strani ta denar namenili najrevnejšim, ki imajo največjo stopnjo nagnjenosti k potrošnji, ker imajo najtanjše denarnice, bi s tem bistveno bolj prispevali k okrepitvi potrošnje v Sloveniji, medtem ko bomo s takim ukrepom, kot ga imamo sedaj, predvsem spodbudili kupovanje tujega blaga in tujega luksuznega blaga in tujih vrednostnih papirjev. Se pravi, tudi gospodarske rasti od tega ne bo. To kažejo konec koncev tudi tuje prakse. Če pogledamo, katere države v Evropi so najbolj oziroma najmanj obdavčene, vidimo, da so najbolj obdavčene skandinavske države, Belgija, Nemčija, in tako dalje, medtem ko imamo na drugi strani eksperimente z davčnim dampingom, predvsem na evropskem vzhodu, se pravi, baltske države, Bolgarija prednačijo pri tem, ampak recimo v Bolgariji, kjer imajo že deset let najbolj ugodno davčno okolje v Evropi, na ta račun niso spodbudili gospodarske rasti, ampak so spodbudili samo nadaljnjo osiromašenje tamkajšnjega prebivalstva, beg možganov in praktično razvojno stagnacijo ali pa celo nazadovanje te države. Se pravi, tudi v razvojnem smislu so te politike nesmiselne in zato zares ne razumemo Vlade, zakaj to počne in kam s takimi ukrepi meri. Skratka, v Združeni levici zaradi teh zadev davčni reformi nasprotujemo in predlagamo, da se njena implementacija zamakne v januar 2019, da s tem pridobimo dve leti časa, da se ne po nujnem postopku, kot je bilo zdaj, ampak v nekem normalnem roku v dveh letih resno pogovorimo o tem, kaj bi bilo za razvoj in za blaginjo te države najbolje, in oblikujemo tako davčno reformo, ki bo ustrezala tema dvema kriterijema, ne pa, da čez noč sprejemamo neka davčna darila za bogate, ki evidentno, že če samo pogledamo tuje prakse, ne bodo imele nobenega pozitivnega učinka, razen tega, da bodo imeli direktorji uprav z 10 tisoč evri plače na računu nekaj denarja več.
Besedo ima gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Spoštovani! Pravzaprav v Stranki modernega centra ne vidimo razloga, da bi zavlačevali z izvajanjem Zakona o dohodnini, kajti cilj zakona je razbremenitev najbolj uspešnih kadrov, cilj zakona je tudi zviševanje praga splošne olajšave in s tem tudi najnižji razred pridobi. Poleg tega mislimo, da bo s tem, ko bomo začeli z izvajanjem tega zakona, in ob dejstvu, da se zvišuje zaposlenost, pravzaprav se bo potreba po socialnih transferjih zmanjšala na nek način. Zato se nam zdi prav, da zakon začne veljati s 1. 1. 2017 in amandma k 23. členu temu nasprotuje. Hvala.
Besedo ima ministrica za finance mag. Mateja Vraničar Erman.
Hvala lepa, gospod predsednik. Naj se na začetku opredelim do predloga amandmaja. S predlaganim amandmajem se uveljavitev nove lestvice dohodnine zamika v leto 2019 in s tem izniči cilj, ki si ga je Vlada postavila s predlaganim zakonom, zato predlaganega amandmaja ne moremo podpreti. Bi pa rada podkrepila rešitve, ki so prav v tem členu navedene, še z nekaj konkretnimi podatki. Danes smo slišali trditev, da so davki v Sloveniji previsoki. Skupna davčna obremenitev v zadnjih letih pada, od 37,5 % BDP je padla na 37 %. Ko bodo znani končni podatki za leto 2015, sem prepričana, da bo padla ta številka še nekoliko nižje. Povprečna obremenitev v Evropi ali v OECD državah, s katerimi se radi primerjamo, je precej višja. Torej ne drži teza, da je splošna davčna obremenitev v Sloveniji previsoka. Drži pa teza, da struktura davkov v Sloveniji ni ugodna. In predlog zakona, ki je pred nami, poskuša popraviti to nekonkurenčno ali neugodno strukturo davčne obremenitve. V vseh uradnih stališčih je Vlada ves čas poudarjala, da govorimo o prestrukturiranju, tudi v socialni sporazum za obdobje 2015–2016 smo zapisali davčno prestrukturiranje skupaj s socialnimi partnerji. Čeprav so potem nekateri socialni partnerji od socialnega sporazuma odstopili, smo še vedno prepričani, da je to prava pot, ker naša prva naloga je, da gospodarstvu in ljudem zagotovimo stabilno javnofinančno okolje in v tem kontekstu tudi izboljšujemo konkurenčnost. Zagotovo se je mogoče strinjati z gospodom Mescem, da predlagane rešitve na davčnem področju same po sebi in same, gledano izolirano, ne bodo povečale števila zaposlenih v Sloveniji, ampak so pa pomemben element okolja, v katerem lahko najde zaposlitev več ljudi. In vprašajmo se, kakšna delovna mesta želimo v Sloveniji ustvarjati. Trenutna struktura dohodninskih zavezancev kaže na izrazito dohodkovno enakost med ljudmi, ki dosegajo aktivne dohodke. 58 odstotkov in pol vseh zavezancev za dohodnino je uvrščenih v prvi davčni razred, nadaljnjih 32,8 % v drugi davčni razred, torej skupaj 91 % vseh zavezancev sodi v prva dva dohodkovna razreda oziroma v prva dva davčna razreda. Ti zavezanci plačaj približno polovico dohodnine, preostalih slabih 9 %, 8,75 % zavezancev plača pa slabih 50 % dohodnine. Če pogledamo še nekoliko bolj podrobno. V Sloveniji krepko prevladujejo zavezanci s plačami do 1,6-kratnika povprečne plače. 90,4 % takšnih oseb imamo. Davčna politika mora skrbeti za to, da bodo ustvarjeni pogoji za oblikovanje delovnih mest z višjo dodano vrednostjo in da bomo tudi povprečno plačo lahko v tej državi začeli zviševati. Zaradi tega Vlada ne more podpreti splošne razbremenitve, lahko pa podpre spodbudo, da se v Sloveniji oblikujejo delovna mesta z višjo dodano vrednostjo, in to ta predlog zakona prinaša. Ko na drugi strani govorimo o oskrbi za najranljivejše skupine, ne smemo pozabiti, da danes govorimo o davku, govorimo o prihodkovni strani proračuna, o tem, koliko poberemo od ljudi, zato da zagotovimo sredstva za skupne oziroma splošne potrebe. Na drugi strani je treba pogledati, koliko se dejansko daje odhodkov iz državnega proračuna za te najranljivejše skupine. Milijarda 200 so socialni transferi, milijarda 300 transfer v pokojninsko blagajno, ki zagotavlja izplačevanje normalnih oziroma ustreznih pokojnin. Nadalje dodatni milijoni so zagotovljeni na šolskem resorju za druge transfere, na resorju za infrastrukturo, za subvencije pri prevozu v šolo oziroma v osnovno oziroma srednjo šolo. Torej, ko govorimo o skrbi za najranljivejše skupine, moramo gledati ne samo prihodkovno, ampak predvsem odhodkovno stran. Ko gledamo prihodkovno strank, gledamo, koliko je primerno glede na ekonomsko moč, da posameznik prispeva k tem splošnim potrebam. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Šircelj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovana ministrica, državni sekretar, kolegi in kolegice! Najprej bi spregovoril nekaj besed o vseh treh zakonih, ki jih danes obravnavamo, tudi o Zakonu o dohodnini, o katerem tudi govorimo danes in o katerem imamo tudi amandma. Tisto, kar bo država ali pa ta vlada z Zakonom o dohodnini na nek način dala državljanom in državljankam, bo na drugi način vzela, ko bo bolj obdavčila, povišala stopnjo davka od dohodka pravnih oseb. Zaradi tega je seveda to, da bo sedaj bolj konkurenčna družba in tako naprej, vse je še v zraku, zaradi tega je tudi dodatna zaposlenost, stimuliranje pri dodatni zaposlenosti v zraku. To ni dokazano, to enostavno ni dokazano, zaradi tega ker ne more biti dokazano. Strinjamo pa se s tem, da ne bo samo davčna zakonodaja tista, ki bo povečevala konkurenčnost, tukaj je še marsikaj drugega, ampak v zvezi s tem najbrž kdaj drugič. Tisto, kar najbolj skrbi pri tem Zakonu o dohodnini, je po mojem vedenju to, da je sploh vprašanje, če je ta zakona v skladu s slovensko zakonodajo. Zelo na hitro smo spustili v teh obrazložitvah mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki omenja to, da se ta zakon sklicuje na zakon, ki dejansko ne obstaja. Govorimo seveda o tem, da se Zakon o dohodnini sklicuje na področju dohodkov iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti, na zakon, ki je pod referendumsko zakonodajo, o njem se zbirajo podpisi. Zakonodajno-pravna služba tu pravi takole, da to pomeni, da se predlog Zakona o dohodnini in posledično sam zakon sklicuje na zakon, ki ga še ni. To velja ne glede na nadaljnje postopke v zvezi z referendumsko zahtevo. Sklicevanje zakonskih določb na drugi zakon, ki ni začel veljati, pomeni nedopustno prejudiciranje, ne glede na to, ali bo obravnavani predlog zakona kot zakon, ki se bo začel uporabljati kasneje, morda v tedanjem trenutku usklajen z Zakonom o ugotavljanju katastrskega dohodka. Glejte, tu gre za pravno zadevo. Tu gre za mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora in vlada Mira Cerarja to mnenje enostavno pohodi, gre preko njega. Seveda to pomeni določeno prejudiciranje tudi referendumske odločitve in to pomeni, koliko vlada Mira Cerarja, in če boste poslanke in poslanci podprli ta zakon in tudi vi, da na mnenje ljudi. Ne glede na to, kakšno mnenje ima kdo o referendumu, referendum je ustavna kategorija, referendum je zadeva, ki jo je treba spoštovati. Na Odboru za finance in monetarno politiko ste poslanci koalicije šli preko tega, preko te ustavne določbe, preko tega mnenja in seveda vas nič ne zanima. Lahko se izgovarjate na karkoli, ampak Zakon o dohodnini se sklicuje na zakon, ki ga ni. Kakšno pravno prakso dejansko mi uvajamo v Državnem zboru? Poglejte, zelo slabo, s tem dejansko uvajamo pravno anarhijo. Naslednjič, ko bo nekdo prišel, bo rekel, saj to se je zgodilo že ne vem kdaj, to se je zgodilo že v preteklosti, to je parlamentarna praksa in tako naprej. Zelo slabo. Zelo slabo za državo, mislim, da je to celo zelo slabo in sramotno za Državni zbor, da enostavno gre preko enega zakona in je dejansko ta zakon popolnoma nepraven. Druga zgodba, če govorim vsebinsko, pa je, da ta kozmetika davčnih zakonov ne bo prinesla kaj dosti – tisto, kar bo na eni strani dala, bo na drugi strani vzela. Ker ne bo prinesla kaj dosti, bi pričakoval od Državnega zbora, da da nek apel, poziv Vladi, da tu nekaj naredi, ne samo na tem področju, ampak še na kakšnem drugem. Kajti tudi ta gospodarska rast, o kateri se velikokrat govori, je v povprečju veliko manjša kot gospodarska rast v drugih državah, če govorimo o Evropski uniji, v primerljivih državah. Slovenija je bila že veliko bližje povprečju razvoja Evropske unije, kot je danes. Zaradi tega bi pričakoval neke dodatne ukrepe in tudi nek dodaten zagon glede tega. Lepo je, bom rekel, dajati vsakemu malo in tako naprej – učinka zaradi tega seveda ne bo. Tudi se ne strinjam, da bodo učinki takšni, kot jih navaja kolega Mesec, da se bo zdaj ves denar potrošil v tujini in tako naprej, gor in dol. To seveda tudi paše v Državni zbor, da se malo tudi omenja BMW in te zadeve, ampak kakorkoli, učinki bodo pač to, da bodo ljudje dobili zaradi narave dohodnine, kjer imamo stopnje takšne, kakršne imamo, nimamo enotne davčne stopnje, ampak imamo tukaj progresijo, da so razlike potem različne. Bodo pa lahko delodajalci na podlagi tega, ob enakem brutu, izplačali – ob manjšem brutu, se opravičujem – izplačali tudi enak neto. Samo to je pač dogovor z delojemalci, z delavci, kolektivne pogodbe in tako naprej. Tukaj ta matematika obstaja, vedno je obstajala, ampak to je stvar socialnih partnerjev. Tako od tega nihče ne bo imel kaj veliko, vsak nekaj, nekaj drobtinic, vse skupaj pa mislim, da bo zelo hitro pozabljeno in najbrž se bomo čez pol leta ali čez eno leto spet spraševali o istem. Še enkrat pa poudarjam, ta zakon, opozarja na to Zakonodajno-pravna služba, je nezakonit in je s tega zornega kota lahko tudi protiustaven. To je tisto, kar najbolj skrbi, in to je tisto, da v tem državnem zboru na mnenje, če želite, tudi ustavne materije, ki jo tukaj obravnavamo, enostavno ne odgovarjamo ali pa ne odgovarjate, ker podpirate dejansko tak zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jan Škoberne, izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica, kolegice in kolegi! O tem zakonu se v grobem razpravlja na dva način; na en s pričakovanjem, da je mogoče preprosto v nedogled zviševati davke, obremenitve in to potem deliti, kakor da se davčni prihodki ustvarijo z zamahom paličice čarodeja, in na drugi strani s pričakovanjem, da bi v popolni davčni razbremenitvi ustvarili neko idealno okolje, kjer bi ljudje imeli same dohodkovne presežke in bi po prosti presoji investirali, ustvarjali rast, pozablja pa se na to, da je treba zagotavljati tudi tisto, kar sploh omogoča kakršenkoli razvoj in rast, to je izobraževanje, zdravstvo, sistem solidarnosti, blaginje in tako naprej. Oba ekstrema sta vsak v sebi po svoji logiki nesmiselna in si upam trditi, morda tudi iz čiste ideološke zlobe, ustvarjata konflikt med delom in kapitalom, namesto da bi, kakor vlada tudi s tem predlogom zakona poskuša, ta konflikt presegati in ustvarjati med enim in drugim ravnovesje, ki bo omogočalo, ne bo to v enem koraku popolnoma predrugačilo in omogočilo in radikalno spremenilo, ampak v postopnosti in ob sovpadanju še nekaterih drugih ukrepov, omogočalo, da pride do nekega ravnotežja, katerega je eden od ključnih ciljev dvig produktivnosti in s povezanim dvigom produktivnosti dvig dohodkov, dvig potrošnje in predvsem iskanje načina za stimuliranje tistih, ki želijo ustvarjati in ki danes ustvarjajo največ, ne glede na to, kje na dohodkovni lestvici se nahajajo. Zato ta zakon vendarle uvaja nekaj ključnih rešitev, o katerih smo se pogovarjali že leta. Ena izmed pomembnejših rešitev v tem pogledu je vprašanje razbremenitve 13. plače, božičnice ali kakorkoli jo želimo poimenovati. Pogosto smo se srečevali, denimo na srečanjih obrtnikov pa na srečanjih Gospodarske zbornice in še kje, z vprašanjem, zakaj nam država ne dovoli, da svoje zaposlene dostojno nagradimo, zakaj nam država ne dovoli in nas prekomerno davčno obremenjuje, ko želimo motivirati zaposlene za dvig produktivnosti tudi skozi finančno nagrado v obliki 13., lahko tudi 14. plače. To se s tem predlogom dogaja in upravičeno lahko verjamemo, da bo posledica tega, da bodo ljudje za kolektiven uspeh v podjetju nagrajeni in da večjega deleža te nagrade sedaj ne bo več pobrala država, ampak bo dejansko neto znesek prišel do zaposlenega – da ne govorim samo o delavcih, ampak o zaposlenih, ker ustvarjajo vsi zaposleni –, bo to verjetno pomenilo pomemben premik v vzdušju v podjetjih in tudi omogočilo na nek način premik v logiki gospodarstvenikov, obrtnikov v odnosu do načina zagotavljanja višje produktivnosti, hkrati pa na nek način omogočalo, da bodo zaposleni sami bistveno drugače dojemali svoje delovno mesto in svojo odgovornost do ustvarjenega, ker bodo na ta način od rezultatov deležni tudi finančne spodbude. Seveda odličen dodatek k temu bi bil še posodobljen zakon o delitvi dobička med zaposlene, ampak to verjetno spada v kategorijo tistih pogumnih korakov, ki nas še čakajo, o katerih sem govoril uvodoma. Nadalje, seveda, nekatere izpade dohodkovne bomo morali nadomestiti tudi v proračunu. Očitek je, da obremenjujemo gospodarstvo bistveno s tem 2-odstotnim dvigom davka od dohodka pravnih oseb. Mi smo tukaj v evropskem merilu skorajda davčna oaza; eni od tistih, ki smo imeli to najnižje. Ni posebej pametnega razloga, da tukaj ne bi prišlo do uravnovešenja in da ne bi vsaka stran prispevala nečesa, še posebej, ker ta zakon izrazito išče poti, kako povečati produktivnost, ki bo pomenila – ob predpostavki, da se bo povečala, da se bo zaradi tega povečala tudi potrošnja – na koncu tudi višje dohodke gospodarstva in obrti. In to hodi z roko v roki. Tisto, kar je v jedru na nek način ideologije države blaginje najpomembnejše, je, da se progresivna dohodninska lestvica nadalje, da rečem, fragmentira in se z dodatnimi razredi dosega njena večja pravičnost. Več kot bomo imeli razredov, bolj bo obremenitev tistih, ki plačujemo dohodnino, pravična. In da ne bi bilo občutka, kar je bilo večkrat slišati v Državnem zboru, pa na ulici in še kje, da bomo vsa bremena krize naložili na zaposlene, na delavce, tiste, ki so pa v očeh mnogih, predvsem menedžerje, bančnike, pa še koga, ki dosegajo tudi najvišje plače in posledično najvišje dohodkovne razrede v smislu obremenitve, pustili pri miru, se ohranja tudi 50-odstotni dohodninski razred za tiste, ki nekateri bolj, nekateri manj upravičeno višine plače, ki jih dosegajo, tudi zaslužijo. Ampak v jedru v tovrstnih zakonih zasledujemo eno zelo preprosto logiko, in to je odgovoriti na vprašanje, kako je mogoče ustvariti več, da bomo lahko zaslužili več, da bomo lahko izplačali neto več, da bomo ljudi lažje motivirali, s tem da bodo deležni dela tega, kar ustvarijo, in da bomo posledično imeli učinkovit davčni sistem, v katerega bo denar tudi prihajal. Ker mi lahko, seveda, sledimo logiki nekaterih, ki pravijo sedaj, da davke je treba dvigniti, pa bomo lahko investirali v zdravstvo. Če to dvignemo v nedogled – saj logika stvari pravi, da bo potem pobranih davkov manj. Če jih do konca spustimo na dno, nam logika stvari pove, da bomo sesuli državo blaginje, da ne bomo več imeli možnosti ustvarjanja enakih pogojev za uspeh vseh, da ne bo več mogoče staviti na kakovost, da bomo morali konkurenčnost iskati v cenovni ugodnosti in to bo dolgoročno slabo za državo. Ta model preseganja in ene in druge ideje z iskanjem ravnovesja med obema je na dolgi rok edina smiselna zgodba, čeprav z eni manjših korakov tukaj Vlada s tem predlogom gre v pravo smer. Absolutno je pa to, o čemer je kolega Šircelj govoril, nekaj, kar nas mora skrbeti, nekaj, na kar bomo še morali odgovoriti tukaj; preprosto preslišati dejstvo, da se obstoječi zakon referira na zakon, za katerega zaradi referendumske zakonodaje ta trenutek ne moremo v celoti trditi, da obstaja, pomeni pomembno prepreko. Predvsem pa bi bilo, da zaključim, slabo, če bi v tej državi pristajali na to, da se ta zakon presoja skozi optiko bodisi radikalno levičarske bodisi radikalno neoliberalne logike, za katero bo v vsakem primeru to slabo, ampak ne ena ne druga ne razumeta, da ustvarjanje enakih možnosti in produktivnost hodita z roko v roki, da morata biti uravnoteženi in da morata delovati učinkovito. Tisti, ki to razumejo, bodo zakon podprli, tisti, ki mislijo, da bo podobno kot pri Ostržku, denar zrasel na drevesu, če ga posadimo v zemljo, bodo denar pobirali na istem mestu kot Ostržek – nikjer. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Res je, ko smo brali mnenje Zakonodajno-pravne službe o noveli Zakona o dohodnini in o tem imeli razpravo, temeljito razpravo na matičnem delovnem telesu, moram reči, da sem se zgrozil. Lahko rečem, da je ta novela Zakona o dohodnini dejansko prispevek, nečastni prispevek k nepravni državi. Ravno za pravno državo se ves čas bojujemo, trudimo in ponavljam to, kar sem že nekajkrat povedal, ker seveda danes govorimo tudi o gospodarskem sektorju, ko smo konec leta 2012 se zbrali poslanci, Vlada na Brdu pri Kranju z vrhom slovenskega gospodarstva, bilo je okrog 500 direktorjev prisotnih, so pred nas, pred politiko postavili štiri ključne zahteve. Na prvem mestu je bila zahteva, ki se ji je reklo pravna država. Pravna država. Pričakoval sem, in tako tudi moje kolegice in kolegi v poslanski skupini, da bo prav ta vladna garnitura, da bo prav ta koalicija dejansko naredila pomembne korake k pravni državi. Žal vidimo prav pri tej noveli Zakona o dohodnini, da se odmikamo od pravne države. O tem je podrobno govoril kolega Šircelj. Ko se pogovarjam s predstavniki tujih držav, potem seveda največ teče beseda o gospodarskem sodelovanju, seveda tudi o političnem sodelovanju in ko govorimo o gospodarskem sodelovanju in o naših željah, da vendarle države, predvsem članice Evropske unije in tudi druge države v Sloveniji več investirajo, se pogovarjamo o pogojih, o poslovnem okolju. In vam povem, vsi imajo pripombe na našo davčno nestabilnost. Mi imamo zelo nestabilen davčni sistem. Praktično vsakega pol leta spreminjamo neko davčno zakonodajo; ali eden, ali drugi, ali tretji zakon. Poglejte, sedaj imamo tako imenovano mini davčno reformo, ki to ni, ker če bi bila reforma, potem bi jo vendarle obravnavali po rednem postopku, ne po nujnem, in Vlada in koalicija že napoveduje naslednje korake. Kakšni bodo, verjetno to danes nihče ne ve. Za investitorja je pa še kako pomembno, da ima država, v kateri investira, neko stabilno davčno okolje, da si investitor zna dokaj natančno izračunati, kdaj se mu bodo investirana sredstva povrnila. Sedaj imamo dobro klimo, vsaj kar se tiče gospodarske rasti. V tej klimi, v tej pozitivni klimi, gospodarska rast je približno 2,7 %, bi dejansko morali narediti resnično reformne ukrepe, bi resnično morali korenito izboljšati poslovno okolje, da se nam ne bi naši mladi strokovnjaki izsiljevali. To nekako še najbolj boli, da nas mladi ljudje zapuščajo. Ko jim tukaj omogočimo šolanje, relativno dobro, in po teh diplomantih dobesedno hrepeni Evropa, Amerika in seveda še tudi druge države. Ne govorim na pamet, govorim s številkami. Prvi kvartal letošnjega leta, poglejte si republiško statistiko, kaže spet na izjemno negativno selitveno bilanco. 205 ljudi več se je izselilo, kot se je v Slovenijo priselilo. Na žalost v tej strukturi ljudi, ki so se izselili, je velika večina državljanov Republike Slovenije. K temu dodam še tudi negativni naravni prirast minus 612 za prvi kvartar letošnjega leta, to pa seveda kaže na neko slabo vzdušje, neko slabo klimo. Generalno gledano kažejo na neko stanje duha v tej državi. Sprašujem se, koliko delovnih mest več bomo imeli zaradi te spremembe dohodninske lestvice in splošno zaradi spremembe Zakona o dohodnini. Tega seveda Vlada ne napoveduje. Vem, da je to težko napovedovati. Dejstvo pa je, da zaradi dobre gospodarske klime, zaradi več zaposlenih, zaradi gospodarske rasti, zaradi ne nazadnje tudi dviga plač imamo kar dobro realizacijo dohodnine v primerjavi s sprejetim proračunom za leto 2016. Če pogledamo poročilo o izvrševanju proračuna Republike Slovenije v prvi polovici letošnjega leta, ugotovimo, da je dohodnina realizirana 60,9-odstotno. Mi smo pobrali 10 milijonov več dohodnine kot v enakem obdobju lani, 10 milijonov. 60,8 % realizacije glede na sprejeti proračun, ki je 977,5 milijona evrov, je dober rezultat. Seveda vemo, da prvo poletje ni enako drugemu, ampak če to vemo in če to vemo natančno, potem bi morali te podatke tudi ponderirano prikazati. V stališču Poslanske skupine Nove Slovenije sem govoril, da to ni davčna reforma, da to ni izboljšanje poslovnega okolja, da gre več ali manj za davčno prekladanje. Na eni strani bomo v državnem proračunu zaradi te spremembe Zakona o dohodnini izgubili 106 milijonov in potem Vlada pravzaprav pošteno pove, da pa je treba to luknjo nekje zakrpati in reče, aha, bomo vzeli gospodarstvu, ki itak efektivno, relativno malo plačuje – to so besede predstavnikov Vlade. In dvignemo stopnjo davka na dohodek pravnih oseb za 2-odstotni točki in tam vzamemo gospodarstvu 60 %. V lanskem letu smo vzeli okoli 40 milijonov z uvedbo davčnih blagajn, ker je pač bilo treba nabaviti strojno in programsko opremo. Vlada sama je v Zakonu o davčnemu potrjevanju računov povedala, da bo gospodarstvu oziroma zavezanci bodo pač morali za to opremo, strojno in programsko odšteti okoli 40 milijonov evrov. Torej vedno nove in nove obremenitve gospodarskega sektorja. Mandat sem jaz dobil od svojih volivcev, ne bi bilo moralno, da danes vehementno podprem ta davčni paket, ne bi bilo odgovorno, ne bi bilo moralno. Ne bi bilo odgovorno do mojih volivcev, ki so me poslali v Državni zbor. Nihče na terenu pravzaprav tega davčnega paketa ne podpira; zelo ostro se je odzvala Gospodarska zbornica Slovenije, zelo ostro se je odzvala Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije, dejstvo pa je, da gospodarski sektor, na žalost, nima tako močnih sogovornikov z Vlado, kot jih ima sindikat, predvsem sindikat javnega sektorja. Pa da se razumemo, da ne bom napačno razumljen, javni sektor in realni sektor, gospodarstvo, seveda morata delati z roko v roki, ampak ni pošteno, da se enim popušča, da se enim daje, recimo, tisoč evrov več plače na letni ravni, drugim, realnemu sektorju, pa morda samo 150 evrov. To ni pošteno, to ni moralno, ker davčna zakonodaja mora vsebovati tudi elemente etike. Kot sem povedal, v Novi Sloveniji smo ta davčni paket ocenjevali skozi optiko našega političnega programa, političnega programa Nove Slovenije, ker smo trdno prepričani, da je pravi model, pravi ekonomski model socialno tržni model gospodarstva, ta je v Evropi preverjen in v tistih državah, kjer je dosledno implementiran, ljudje živijo tudi v blaginji oziroma naši ljudje imajo interes iti in živeti in delati v teh državah. Na drugi strani premalo, skoraj nič, se ne dogaja na odpravi birokratskih ovir. Kdo bo še investiral v Sloveniji, če ni daljnovoda, če potrebuješ za gradbeno dovoljenje za proizvodno halo morda nekaj let? In tretja zadeva, odprto gospodarstvo – gospe in gospodje, še vedno smo preveč skorajda hermetično zaprti, kar se tiče tujih investitorjev. Kar poglejte, kako nam tečejo oziroma padajo postopki privatizacije! Dokler ne bomo absolvirali procesa privatizacije, do takrat se bomo ukvarjali s korupcijo, mi pač pravimo, več privatizacije je manj korupcije. Kar se tiče amandmaja kolegov Združene levice, smo ga proučili in ne vidimo neke dodane vrednosti, zato ga ne bomo podprli, kakor tudi ne bomo podprli novele Zakona o dohodnini. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miha Kordiš.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Zanimivo je poslušati razprave celotnega političnega razreda, še posebej pa z desnice, kjer ne ločijo med gospodarstvom in kapitalom. Seveda, če bo nek politik iskreno povedal svojo mantro, da razbremenitev gospodarstva v resnici pomeni razbremenitev kapitala, tega nihče ne bo podprl, sploh pa ne mali ljudje, delavski razredi, na katere se ta ista, po navadi desna, politika sklicuje. Davčna reforma, ki je pred nami, je davčna reforma za bolgarski razvojni model. To je superhikovska davčna reforma. S to reformo pridobiva 7,4 % najbolje plačanih 56 milijonov evrov težko davčno darilo, dvig meje splošne olajšave pa bo 20 tisoč upravičencem prinesel samo 5 milijonov evrov. Torej, tisti, ki imajo največ, bodo dobili 56 milijonov evrov, tisti, ki imajo najmanj, bodo dobili 5 milijonov evrov. Za vse to davčno kolobarjenje pa se vrta dodatna luknja v naš proračun; luknjo, zaradi katere trpijo javne storitve, zaradi katere trpi naša sociala, zaradi argumenta katere, bojda, naša socialna pomoč znaša manj kot 300 evrov in se z njo ne da preživeti. Vrtamo luknjo v proračun, zato da dajemo bogatim, hkrati pa ti isti ljudje, ki to počnejo, vladajoči del političnega razreda, pravijo, da v našem proračunu ni denarja za javno izgradnjo drugega tira. Zamislite si to. Joj, ne, mi nimamo denarja, naš proračun je premajhen, ne, dajmo bogatim 50 milijonov evrov. To pa gre! Zato pravim, da imamo opravka s superhikovsko davčno reformo. Če se sprehodim po nekaterih argumentih Vlade in koalicije, bom začel pri meni najbolj zabavnemu, kako bo ta davčna reforma pripeljala v dvig produktivnosti. Prosim, razsvetlite me, kako to, da bogatim dajemo desetine milijonov evrov, pelje v dvig produktivnosti. Kako? Na kakšen način? Nek odgovor na prvo žogo tukaj bi se lahko glasil v slogu Trickledown economics; ja tistim, ki imajo največ, bomo dali še malo več, in to bogastvo bo na nek magičen način pronicalo skozi vse strate družbe in od tega bodo navsezadnje imeli tudi tisti najbolj revni in delavski razredi. Gospe in gospodje poslanci, to je prazna ideologija, ki nima nobene zaslombe v realnosti. Če želite, lahko to formuliram tudi drugače. Finančna, gospodarska kriza, ki smo jo preživeli oziroma jo še preživljamo – vsaj v njeni socialni dimenziji, namreč za revne in delavske razrede še ni konec krize, s to reformo pa vi oznanjate, da je konec krize, vsekakor za bogate –, ta gospodarska kriza je kriza ideologije Trickledown economics. Se je slovenski politični razred iz te krize kaj naučil? Nič! Razlogi, zaradi katerih je kriza nastala, se v resnici s to davčno reformo še poglabljajo, kakor se z njo poglablja tudi neenakost. Argument dviga produktivnosti skratka ne zdrži v nobeni točki in je navadna floskula, s katero se poskuša ta izrazito socialno krivična davčna reforma potisniti skozi Državni zbor. Naprej, ta reforma naj bi razbremenila najbolj pridne, kar je bratski argument tistega, da ta reforma dviguje produktivnost. Ni res, ta reforma razbremenjuje najbolj bogate, 7,4 % najbolj plačanih ljudi v slovenski družbi, ne pa najbolj pridnih. Da se na tak način politični razred spreneveda in enači produktivnost in marljivost z višino plače, zelo jasno kaže na njihov snobizem in elitizem. Ta razbremenitev, kobajagi najbolj pridnih, v resnici pa najbolje plačanih, ne služi prav nobenemu razvojnemu namenu. Kakšen kruh bo nastal iz te moke – ne bo ga, samo tisti, ki že imajo, bodo imeli več in še več. To je edini izplen te reforme, to je navsezadnje edini, dasiravno zamolčani namen te reforme: prerazporediti družbeno bogastvo od delavskih razredov, od revnih k najbolj privilegiranim – 7,4 % slovenskega prebivalstva. Ministrica je govorila o visoki dodani vrednosti in kako naj bi ti nižji davki za bogate magično pričarali visoko dodano vrednost. Ja, koga pa tangira ta reforma, v resnici? Tangira inženirje? Ne! Zadeva menedžment, zadeva politiko, zadeva bančnike. Glejte, to so družbeni razredi, ki s to davčno reformo pridobivajo. Če ste dosledni v argumentu visoke dodane vrednosti in dviga produktivnosti, vas izzivam, da vstanete, poveste v kamero vsem prebivalcem, našim sodržavljanom, da politiki ustvarjajo dodano vrednost. Politiki dvigajo dodano vrednost s svojim delom, menedžerji so tisti, ki ustvarjajo dodano vrednost. Povejte pošteno, ker to se skriva za vašimi besedami, to je edini argument za temi vašimi besedami. Samo, če boste to povedali naravnost in iskreno, vas bodo ljudje izžvižgali in bodo popolnoma ponoreli, ker to ni res, to je čista ideologija brez opore v stvarnosti. Je pa ministrica zelo dobro povedala, da davki v Sloveniji niso previsoki, samo da njihova struktura ni ugodna. To drži, ampak to je argument za pravično davčno reformo, ki jo zagovarjamo v Združeni levici, ne pa za superhikovsko davčno reformo, ki jo imamo danes na mizi. Ta gre preprosto v napačno smer. Hočemo prestrukturirati davke, okej, začnimo pri tem, da znižamo davek na dodano vrednost, pa še dodatno zvišajmo davek na dohodek pravnih oseb, zaostrimo progresijo dohodninske lestvice, ki je dejansko edina zares pravična obdavčitev, vključimo v dohodninsko osnovo še rente, dohodke iz kapitala in tako naprej, ne samo dohodke iz dela, pa se bomo že približali deklariranemu cilju pravičnega prestrukturiranja davčnih bremen. Ampak, kot rečeno, to je nekaj, kar v Združeni levici zagovarjamo. Davčna reforma Vlade gre v diametralno nasprotno smer. Žal, lahko dodam. Slišali smo tudi argument dviga notranje potrošnje, še enkrat ponavljam, 7,4 % najbolje plačanih prebivalcev v slovenski družbi s to davčno reformo pridobiva 56 milijonov evrov. Kako si vi predstavljate, da bo ta del slovenskega življa resnično prispeval k notranji potrošnji? Poglejte, te finance gredo za luksus, gredo v finančne papirje in tako naprej. Vsekakor pa bistveno ne prispevajo k dvigu notranje potrošnje, ki bi lahko zacirkulirala na tak način, da bi dodatno poganjala tudi slovensko gospodarstvo. Saj lahko kar po pravici povem. Jaz kot poslanec bom s to davčno reformo, če se ne motim, dobil 80 evrov neto večjo plačo na mesec, jaz kot poslanec. Nimam slabe plače. Medtem je pa denarna socialna pomoč obtičala na 288 evrih. Pa kako je to fer? Kje je tu tisti osnovni element socialne pravičnosti? Pač ni ga. In kaj bomo – bom, tudi zase lahko rečem, za 80 evrov večjo neto plačo, kot mi bo prišla po tej davčni reformi, naredil? Ali mislite, da jo bom potrošil kar tako, za vsakdanje brašno? Ne, v pujska bo šlo. To je izplen notranje potrošnje od te davčne reforme. Na drugi strani, če bi dvignili prihodke najbolj zapostavljenih, revnih, delavskih razredov, kar bi lahko naredili s povečanjem davčne progresije in potem reinvestiranjem tako pridobljenih sredstev, to pa bi zares zagnalo notranjo potrošnjo, ne pa faliran ameriški Trickle-Down economics, kakor ga zagovarjate v koaliciji, še bolj ortodoksno pa v desnici. Kolega Škoberne iz SD je govoril o ravnovesju, kako ta davčna reforma lovi ravnovesje. Mislim, v redu, ta davčna reforma mogoče ravnovesi, ampak ravnovesi k bogatim in h kapitalu; podobno, kot se je dogajalo zadnjih 10 ali 15 let, davki se neprestano nižajo, hkrati neenakost v slovenski družbi narašča. Tisti, ki nimajo, večji del slovenske družbe, ima vsak dan manj; tisti, ki imajo, imajo pa vsak dan več. Mislim, če je to ravnovesje, potem zelo zelo visi na desno. Še za zaključek argument o tem, kako nas mladi zapuščajo zaradi preveč zaostrenih davkov in tako naprej. In je res, mladi nas zapuščajo zaradi tega, ker v Sloveniji nimajo priložnosti zaradi hiper izkoriščanja kapitala in bogatih, ki parazitira na njihovem delu. Vse skupaj pozivam, da podprete naš amandma. To je verjetno poziv v prazno, pa vendarle za pravično davčno reformo. Bogati pa res ne potrebujejo dodatnih davčnih odpustkov. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Mateja Vraničar Erman, ministrica za finance.
Hvala lepa. Moram se še enkrat oglasiti in opozoriti, da so davki precej eksaktna zadeva in zahtevajo v bistvu, da jih tudi natančno navajamo, ne z nekimi generalnimi floskulami. Še enkrat naj povem, govorimo o ljudeh oziroma o zavezancih, ki dosegajo aktivne dohodke, ki se vključujejo v letno osnovo za odmero dohodnine. Naša struktura davčnih zavezancev, njihova porazdelitev po davčnih razredih je izrazito neugodna in tudi neenaka davčnim strukturam v drugih državah. Še enkrat povem, v prvi davčni razred sodi 58,5 % vseh davčnih zavezancev in ti letno plačajo 365 evrov dohodnine. V drugi davčni razred še dodatnih 32,8 % zavezancev, ki letno plačajo 2 tisoč158 evrov dohodnine, posamezen zavezanec v povprečju. Tisto, kar želimo doseči s to reformo, je ublažiti progresijo. Naša davčna lestvica je ena med najbolj progresivnimi na svetu in to je tisto, kar želimo s to reformo oziroma s tem prestrukturiranjem, da ne bom napačno razumljena, nasloviti. Vprašajmo se še enkrat, ali je res tisti, ki ima plačo, visoko 1,6-krat višjo od povprečne plače, to zaokroženo pomeni 2 tisoč 600 evrov bruto oziroma tisoč 600 evrov neto na mesec, ali so to res bogataši v naši družbi. Mislim, da ne. Pri teh se začne ta davčna reforma in njihove dohodke naslavlja. Kaj želimo doseči? Želimo izboljšati pogoje za odpiranje takšnih delovnih mest, ne delovnih mest, kjer bodo delavci plačani z minimalno plačo ali pa nekaj malega nad minimalno plačo. Želimo razviti Slovenijo, v kateri bo resnično se izkazal oziroma kjer bodo dohodki posameznika višji in davčna obremenitev je en del ustvarjanja pogojev za razvoj tovrstnih delovnih mest v Sloveniji ali pa, če hočete, dvig dohodkovne ravni obstoječih delovnih mest. To je tisto, k čemur moramo po našem mnenju stremeti in ta cilj lahko v prvem koraku dosežemo tudi s predlagano reformo. Strinjam se z govorci, da mora biti davčni sistem stabilen, vendar moramo hkrati upoštevati tudi, da davčni sistem izhaja iz ekonomskega okolja, v katerem je postavljen, in če je ekonomsko okolje dinamično in se spreminja, potem je treba na organiziran način slediti tudi s spremembami davčnega sistema in na tak transparenten in organiziran način želimo uvesti tudi nadaljnje spremembe na davčnem področju. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Matej Tonin. Izvolite.
Poslanke in poslanci, lepo pozdravljeni! Vsaka sprememba davčnega sistema je pomembna v smislu, da ustvarja neko drugačno okolje, seveda to lahko prinese tudi številne probleme in težave, ker se davčno okolje ves čas spreminja, ampak intenca je v tem, da s spremembami želimo vse stvari potisniti na bolje. In ko se sprašujemo, kakšne bi bile potrebne davčne spremembe za to, da bi v Sloveniji zagotovili neko stabilnejšo in trajnejšo rast, potem je odgovor na to vprašanje predvsem davčne spremembe, ki bodo tako ali drugače povečale domačo potrošnjo. Če gledamo na gospodarsko rast s treh različnih strani, recimo z vidika izvoza, z vidika javnih investicij ali domače potrošnje, potem vam bodo vsi ekonomisti znali povedati, da če želimo potisniti še bolj naprej našo gospodarsko rast, potem je ključna domača potrošnja. Izvoz nam gre relativno dobro, medtem ko so javne investicije pogojene z javnofinančnimi zmožnostmi, z evropskim denarjem, ki ga imamo, in potem pridemo do tiste ključne zadeve domača potrošnja. Domače potrošnje pa ni mogoče povečati na noben drugačen način kot tako, da ljudem ostane več v njihovih žepih. Več ne moreš trošiti, če ti kaj več ne ostane v žepih. In vse spremembe naše davčne zakonodaje, zlasti pa spremembe dohodninske zakonodaje, bi morale iti v smeri, da ljudem ostaja več v njihovih žepih. Problem, ki ga jaz vidim pri tem zakonu, ki ga je danes Vlada postavila pred nas, je ta, da se loteva ene skupine ljudi. Vlada sicer ocenjuje, da je to skupina ljudi, ki je v primerjavi z drugimi podobnimi skupinami v sosednjih ali evropskih državah prekomerno obremenjena, kot je ministrica rekla, da je progresija prevelika. Dobro, to se še da razumeti, ampak ne da pa se razumeti, zakaj Vlada tako trdo nasprotuje temu, da bi povečali splošno davčno olajšavo. Z dvigom splošne davčne olajšave bi v največji meri pomagali prav tistim, ki imajo nižje prihodke, predvsem pa delavcem migrantom, ki delajo čez našo severno mejo. Po naši oceni je to praktično edini način, da bi na ustavno sprejemljiv način rešili problem dnevnih migrantov in razrešili njihove zahteve. Tisti, ki ste sodelovali na Odboru za finance, ste lahko opazili, da smo predlagali amandma za splošno davčno olajšavo v višini 7 tisoč evrov, koalicija je žal ta amandma zavrnila in člen je zaprt, tako da niti danes tega dela zakona ne moremo več amandmirati. Se mi zdi pa škoda, da Vlada, če je že šla v nek napor po spremembi dohodninske zakonodaje, dohodninskih lestvic, da ni vložila še tistega malo napora, da bi vendarle povečali tudi splošno davčno olajšavo. Prav dvig splošne davčne olajšave, kot sem dejal, bi rešil ogromno problemov. Ampak, situacija je takšna, kakršna pač je. Še eno zadevo bi omenil tukaj, ki ostaja nedotaknjena, to je vprašanje 50. dohodninskega razreda. Se mi zdi, da tudi jaz sem nad tem obupal, ker nima več smisla se glede tega prerekati, ker gre za izrazito ideološko pregreto vprašanje, okrog katerega, zlasti levi del s Socialnimi demokrati in Združeno levico na čelu, želijo nabirati dodatne politične točke. Iz tega naslova jim jih čim več privoščim in naj jih imajo, je pa po zdravorazumski logiki težko razumeti, zakaj redno zaposleni, ki so v nekem rednem delovnem razmerju, imajo nekoliko višjo plačo, morajo plačati izjemno ekstremno visoke davke, medtem pa ko imajo ultra bogati že danes uveljavljeno kapico na prispevke, zlasti tisi espejevci, in medtem ko se ultra bogati preko lastništev določenih podjetij lahko superdavčno optimizirajo. Pričakoval bi od tistih, ki so zagovorniki srednjega razreda, da mora biti srednji razred močan, zato da popelje to družbo naprej, da bi na nek tak pošten način naslovili tudi to vprašanje. Seveda, najlažje pa je reči, da 50. dohodninski razred mora ostati zaradi tega, ker mi denarja bogatašem ne damo. Super se da stvari v 15, 10 sekundah razložiti, ampak dejansko je materija precej bolj kompleksna. Malo je priložnosti, ko Vlada pripelje v parlament dohodninske spremembe, ker če to dela opozicija, nas vedno zelo hitro in enostavno zavračajo, ko pa to dela Vlada, bi človek vendarle pričakoval, da bi se zadeve nekoliko širše lotili in poskušali nasloviti čim več vprašanj; ampak je, kot je.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marko Ferluga, izvolite.
Hvala za besedo. Pozdrav ministrici in seveda predvsem pozdrav mojemu bivšemu sodelavcu, ki je zdaj na drugi strani, tako da srečno na tej novi poti. Ko govorimo o Zakonu o dohodnini, je vedno tako, zdaj poslušali smo to, da gre za face-lifting, kozmetiko, nič se ne spreminja, ne bo nekih učinkovitosti, nihče ne bo imel nič od tega. Vseeno mislim, da moramo biti tukaj vsaj toliko korektni, da rečemo, ta zakon predlaga določene rešitve. Vsak ima neko svoje videnje v tem. Tudi jaz spadam med bolj take radikalne in bi si želel neke velike, hitre, učinkovite spremembe, ampak sedaj, po dveh letih sem se že naučil, da to gre žal prepočasi tudi za moj okus, ampak vseeno nekako se spreminja. Temeljni cilj tega zakona je nekako znižanje te davčne obremenitve iz dohodkov dela, pa tudi uskladitev dohodkov iz kmetijske in gospodarske dejavnosti z novo metodo ugotavljanja katastrskega dohodka, ampak želel sem se nekako bolj opredeliti, kaj pomeni dejansko ta predlagani zakon. Ta zakon ima enajst rešitev, katere bi rad delil z vami, in sicer so: kot prvo, sprememba lestvice za odmero dohodnine, kot drugo je izvzetje dela plače za poslovno uspešnost iz davčne osnove dohodka iz delovnega razmerja. Nadalje, dvig dohodkovnega praga za upravičenost do višje dodatne splošne olajšave, potem imamo spremembe na področju dohodkov iz osnovne kmetijske in gospodarske dejavnosti, spremembe na področju ugotavljanja rezidentskega statusa fizičnih oseb, uvedba oprostitev plačil dohodnine denarnih odškodnin za nepremoženjsko škodo zaradi kršitve varstva pravic do sojenja brez nepotrebnega odlašanja, prejete na podlagi Evropskega sodišča, potem se zaradi prenehanja direktive črtajo tudi odločbe o obdavčevanju dohodka iz prihrankov v obliki plačilnih obresti. Potem imamo tukaj rešitve glede dodatne spodbude za povečanje promocije zdravja na delovnem mestu, kar se mogoče pozablja. Potem imamo za zavezance, ki prejemajo dohodke iz delovnega razmerja iz tujine, kjer se uvaja možnost zmanjševanja davčne osnove za stroške prehrane med delom in stroške prevoza na delo, kar je bilo tudi prej omenjeno, ampak v neki drugi konotaciji, ampak tudi na tem segmentu se nekaj dela tudi za te ljudi, ki delajo. In mogoče ena taka zanimiva, ki jo velika večina ljudi spregleda, pa je mogoče vsaj zame pomembna, je to črtanje olajšave za donacije za izplačil političnim strankam. Tukaj je zanimivo, da se tukaj uveljavi prepoved financiranja političnih strank tudi s strani samostojnih podjetnikov posameznikov in posameznikov, ki samostojno opravljajo svojo dejavnost. Mislim, da je to tudi en korak naprej k temu, da hočemo nekako nek red narediti v tej državi tudi zavoljo donacij političnim strankam, pa mogoče komu gre tudi to v nos. In nazadnje, črtanje oprostitve dohodnine od dobička kapitala, doseženega pri odsvojitvi deleža družbenih tveganj kapitala z določitvijo prehodnega obdobja. Teh enajst rešitev je nekomu premalo, nekomu je preveč, govori se pa samo o tem 50. razredu in o tem, da je to premalo kot neka velika reforma, ampak če pogledamo usmeritev delovanja Ministrstva za finance skozi to dvoletno obdobje, so in z davčnimi blagajnami in s tole manjšo davčno reformo narejeni koraki k neki normalni družbi, ki bo imela neko kulturo in davčnega plačevanja svojih dohodkov in vsega ostalega. Tako tudi s tem, ko smo nekako ta vmesni razred poskušali vnesti notri, se poskušamo s temi majhnimi koraki nekako uvrstiti v neke države, ki imajo rep in glavo. Hiteti in narediti velike radikalne spremembe, žal ne gre. To smo se tudi naučili, je pa tu veliko vprašanj. Tukaj se ni govorilo o tem našem nesrečnem pavšalu, kjer bi bilo tudi nekaj dobrega spregovoriti. Tukaj smo vsi ostali brez besed, ampak to so te naše politične zgodbe, ki se potem zamegljujejo z razno raznimi drugimi zadevami, če bi pa hoteli narediti red pred svojim pragom, bi pa morali to tudi začeti. To je z moje strani vse. Hvala.
Hvala lepa. Vidim, da je še želja za razpravo. Prosim, če se prijavite. Besedo ima gospod Luka Mesec. Izvolite.
Hvala za besedo. V bistvu bi se najprej želel odzvati na nekaj stvari. Najprej, kolega Škoberne je v bistvu to davčno reformo, ki jo v Združeni levici kritiziramo kot antisocialno, opredelil kot tako, ki naj bi zvišala produktivnost. Temu moram nasprotovati, ker produktivnost je visoka takrat, ko je denar v gospodarstvu čim bolje porabljen. S to reformo, s spremembo dohodninske lestvice pa se bo zgodilo – kaj? 60 milijonov evrov, ki je sedaj v proračunu, bo šlo v roke kot nagrada za 10 % najbolje plačanih. S tem se produktivnost ne bo povečala, ampak se bo zmanjšala. To pomeni, namesto da bi s temi 60 milijoni gradili drugi tir ali pa kakšen drug infrastrukturni razvojni projekt, bomo pač 60 milijonov dali kot darilo nekomu, za katerega ne vemo, kaj bo s tem denarjem naredil; ali bo kupil kakšne tuje delnice, ali si bo kupil luksuzni avto, ampak definitivno ne bo tega denarja uporabil na enako produktiven način, kot bi ga lahko, če bi ga investirali kot država v nek infrastrukturni projekt. To je prva zadeva. Dalje s tem povezano spet. Kolega Škoberne pravi, da bomo s tem zaustavili odliv najbolj ambicioznih v davčno bolj ugodna okolja. To je še en mit, ki ga je treba ovreči. Jaz nisem slišal, da bi se ljudje iz Slovenije izseljevali v davčno bolj ugodna okolja, kot so Bolgarija, baltske države ali pa Bosna. Govorim samo o državah, ki so najbolj ugodna davčna okolja v Evropi, ampak se izseljujejo v države, kot je Belgija, kjer imajo, kljub temu da imajo enkrat višje plače kot v Sloveniji, mejo za 50-odstotno dohodninsko lestvico postavljeno že pri 37 tisoč evrih, kar je skoraj polovica manj kot v Sloveniji. Se pravi, v države, ki so v resnici veliko bolj dohodninsko obremenjene, ampak so zaradi tega bolj socialno pravične in bolj razvojno naravnane. S tem prihajam do jedra svojega argumenta. Namreč, kot je že ministrica povedala, je mit, da imamo v Sloveniji previsoke davke, ko govorimo o dohodnini in podobnih zadevah. Če pogledamo dohodnino in jo primerjamo z državami, ki so dejansko primerljive, ne z baltskimi državami, Bolgarijo in tako naprej, ampak z okoliškimi državami Avstrijo, Češko, Madžarsko, vidimo, da je naša dohodnina relativno gledano približno v kontekstu teh držav. In te države so tiste, katerih podjetja so naši neposredni konkurenti in s katerim standardom se lahko merimo, ne pa z neko Bolgarijo, ki je že 10 let ali pa več praktično razvojno mrtva, iz katere ljudje bežijo in kjer je umrla vsa socialna pravičnost in mladi samo čakajo, da se lahko iz nje izselijo. Ne smemo se s takimi državami primerjati, ampak z boljšimi od nas. Boljše države od nas imajo boljše urejeno dohodnino oziroma imajo še bolj progresivno dohodnino, kot jo imamo mi. Je pa res, da imamo previsoke posredne davke, se pravi davke na potrošnjo. Recimo DDV, ki je pri nas 22-odstoten po enaki stopnji, plača, recimo pri potrošnji tisoč evrov, enako 220 evrov upokojenka s 500 evrov pokojnine ali pa menedžer z 10 tisoč evri bruto plače. To je socialno nepravičen davek in tukaj bi se bilo treba vprašati, kako jih lahko zmanjšamo. Na drugi strani pa, kako lahko kapital, kjer smo skoraj najmanj obdavčeni v Evropi, predzadnji, bolj obdavčimo in kako lahko tudi dohodke iz kapitala nazaj vključimo v progresivno obdavčitev, ker je ta edina pravična. Se pravi, več kot dobiš, več plačaš. Tako dohodninsko lestvico bi mi zagovarjali in zato predlagamo amandma, da se vse skupaj oziroma da se sprememba dohodninske lestvice zamakne v leto 2019, ker je enostavno ta rešitev, ki je pred nami, nedomišljena, nerazvojna in antisocialna, in si kupimo 2 leti časa, da najdemo boljšo rešitev, ki pa bo razvojna, socialna in pravična. To je naš cilj in zato v bistvu še enkrat pozivam poslanke in poslance, da podprete naš amandma.
Hvala lepa. Replika. Gospod Jan Škoberne.
Najlepša hvala, spoštovani podpredsednik. Kolega Mesec je specialist za nerazumevanje in napačno interpretacijo, predvsem pa specialist za odlaganje in za grajenje gradov v oblakih; žal statika ne omogoča, da bi tam zgradili boljši svet. Podobno kot pri kritiki katoliške cerkve je božje kraljestvo na zemlji z razpoložljivim treba zgraditi tu in zdaj. To, kar je kolega Mesec, upam, ne zlonamerno, predvidevam pa, da ja, narobe razumel, je moja teza o tem, kje dvigujemo produktivnost. Produktivnost dvigujemo s tem, da vključimo zaposlene v prejemanje rezultatov tega, kar ustvarjajo, kar se počne z razbremenitvijo 13. plače, s čimer bomo lahko tistim, ki so nekaj ustvarili kolektivno v podjetju, v obrtni delavnici, dali možnost, da tisto, kar jim je danes v pretežnem delu pobirala država, vzamejo kot del neto nagrade in bodo zaradi tega bolj motivirani, da se aktivneje vključijo v delo nekega podjetja. Da bi to razumeli, je treba kdaj obiskati kakšno delavnico, je treba govoriti z obrtniki, zaposlenimi. Nekateri prihajamo iz družin, ki so obrtniške, nekateri smo študentsko več delali po lesarskih delavnicah in še kje, kdo drug je pa več predaval in tega seveda ne razume. Ampak, nič ne de. Tisto, kar je posledično pomembno, ko se ljudem omogoči več neto dohodka, bodo seveda več porabili. Ker bodo več porabili, kot sem povedal, se iz tega naslova lahko dvigne tudi dohodek podjetnikov, gospodarstva, zato je logičen dvig davka od dohodka pravnih oseb in se ta del izravna. Tisto, kar je najbolj demagoško in najbolj nevarno, je namensko ustvarjanje občutka, da so delodajalci in zaposleni v konfliktu. Skupaj ustvarjajo, skupaj generirajo, skupaj razvijajo, skupaj prodajajo. Bil sem pred nekaj dnevi oziroma zdaj bo že štirinajst dni, se mi zdi, na srečanju šaleške gospodarske zbornice v enem izmed večjih podjetij v Zgornji Savinjski dolini. Tam podjetje, zaposleni, vodstvo dihajo eden z drugim, razvijajo inovativne produkte, rastejo, ustvarjajo dodano vrednost in razumejo, da se s tem, ko so na kakovosti, na znanju konkurenčnejši in se z njihovim vložkom in trudom dviguje tudi uspešnost, prodaja, in s tem tisto, kar zaslužijo, in tisto, kar dobijo. Eden od ciljev te davčne reforme je razbremeniti prav te ljudi, jim pomagati. Če želite še za dve leti odložiti to reformo, boste naredili samo to, da od tega, kar ustvarjajo, ne bodo mogli dobiti višjega neto izplena, ne bo prišlo do višje produktivnosti in na koncu dneva boste seveda bistveno pripomogli k slabši gospodarski sliki. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Moj bivši študent je dober retorik, ampak malo slabši logik. Pa dobro, iztočnico mi je dal. Včeraj sem bil v kolesarski delavnici v Mariboru, kar je tudi preverljivo na Facebooku, in sem se pogovarjal, tam zaposlenim sem nesel malo malice in so mi razlagali, kako so urno postavko spustili na 15 evrov bruto, pa še to se jim zdi dosti, primerljiva postavka je pa v Avstriji, se mi zdi, 56 ali 58 evrov. Strinjam se z gospo ministrico, da so davki eksaktna zadeva, strinjam se tudi z gospodom Toninom, da so kompleksna materija. Zdaj vem, da me bodo malo v partiji vlekli za ušesa, ampak na srečo zaenkrat še nisem v nobeni partiji. Ravno zaradi tega sem hotel, ko smo imeli več kot osemurno razpravo na matičnem delovnem telesu, na Odboru za finance, da se mi eksaktno pove. Takrat je sedanja ministrica še v vlogi državne sekretarke zavajala, da tega zaradi varstva podatkov ne morejo povedati. Ja, kako pa boste delali, ljudje božji ali nebožji, prestrukturiranje in davčne reforme in eksaktnosti, če boste agregirali malo preko palca! Jaz in v Združeni levici ne bi imeli nobenih težav z iskanjem srednjega razreda pa mladih inženirjev, ampak takrat, gospa ministrica, bi pa želel videti strukturo teh ljudi, ki so v tem 7,4 odstotka. Potem bi hitro videli, da je mladih inženirjev zelo zelo malo, da na 2 tisoč 600 bruto, če imajo sploh – nimajo, dobijo nekaj evrov na mesec. Nekdo pa, ki je – bom povedal, to je bombonček za tiste, ki so zvrtali davčno luknjo, pardon bančno luknjo zelo po domače. Oni bodo pa dobili po nekaj 100 evrov na mesec. Druga zadeva, ki je iluzorna, da se bo takoj to prelevilo v domačo potrošnjo. Mogoče se bo to v večji meri prelevili v tujo potrošnjo, teh cirka 60 milijonov. Naše težave so seveda, kot so govorili že pred menoj, preveliki delež posrednih davkov, ki so najmanj nepravični, ki isto udarijo nekega, recimo, predsednika države iz SD, ki je govoril, da s temi penezi ne more preživeti, pa neko upokojenko, ki ima 500 evrov pokojnine ali še manj v bistvu. S takimi, bom rekel, binarnimi – upam si celo reči neumnimi – logikami davčnih prestrukturiranj seveda gospodarstva ne boste zagnali. Kar vam je tudi jasno, ker ste tudi napisali v tem, da bodo manjši vplivi na gospodarstvo. Sam sem delal in kot študent in zaganjal kakšno družinsko firmo, kjer običajno, kot sem že večkrat povedal, delajo vsi, neke plače, pogosto minimalne, pa si izplača eden ali dva. Mene so na tnalo vsi dajali in moji in vsi, kaj se sedaj Trček s temi pivovarji ukvarja. Pa sta uspela zelo lepo povedala, kakšna investicija in da sta morala garati dve leti in pol, da sta si lahko oba – ju zelo cenim – fant in punca, izplačala minimalno plačo. Skratka, malo bo treba okna odpreti službenih avtomobilov pa stopiti v kolesarsko delavnico, v pivovarno, do obrtnika, do kakšne male avtošole, ki jih hočete sedaj dejansko uničiti z novim zakonom, in malo bolj razmišljati in potem tudi kompleksno davke razmišljati. Tretjo točko bom imel – davek pravnih oseb. Sama gospa ministrica je rekla, da bo to dober odstotek več v praksi oziroma rekli ste, da bomo prišli z 11,5 na 12,85 po vaših izračunih, pa verjetno bo tega še manj. Mi bi morali odpreti in pogledati davčne olajšave za investicije, za razvoj in tako naprej, kjer je bilo precej goljufanja, bodimo odkriti. Nima nobeden problemov v Združeni levici, da bomo dali davčno olajšavo nekomu, ki bo razvijal tehnologijo, ki bo posledično delavcem dal boljše pogoje dela, boljše plače, ki bo dejansko tudi omogočal solastništvo in ekonomsko demokracijo, kar ste tudi vi zapisali v neke koalicijske pogodbe, pa se mi ne da niti s tem več v bistvu mahati, in celo nastavili nekega državnega sekretarja za zadruge, pa nekako izplena po polovici mandata skoraj ni. Z davki se ukvarjati na ta način je neresno in sočasno tudi nepošteno. Kot jaz tulim že cel mandat, skrajni čas je, da gremo na logiko in, in, in. Če smo hoteli dati nekaj več neto penez mladim inženirjem – super, jaz bi jim dal, navsezadnje, ker bodo šli kakšno knjigo kupiti v e-obliki ali drugačni in se bodo izobraževali, ampak moramo to potem drugače ciljati, ne pa pozabljati na podatke o revščini, ki jih imamo. S takimi prestrukturiranimi reformami ali kakorkoli že to imenujete, bomo samo še zamujali desetletja naprej. Enotna olajšava, ki jo omenjajo nekateri. Sliši se lepo, ampak da bo krajše, bom prebral. V bistvu – kaj?Zaposleni s podpovprečnimi plačami in upokojenci pridobijo bistveno manj kot najbolje plačani. Druga zadeva. Po oceni Ministrstva za finance je to izpada 470 milijonov. Eni zelo radi tukaj imate še socialno kapico, ki bo pomenila nekaj čez 800 milijonov, in skratka pridemo tam na 1,2 milijarde oziroma zlom socialne države. Ko se govori o teh zadevah, je tudi skozi taka agregiranja treba to predstaviti, pa se meni očita nek silni populizem. V celi zadevi je pa zanimivo, danes zjutraj sem spraševal, pa bom pokuril ves čas, koliko strank imamo v Državnem zboru. V Državnem zboru imamo eno stranko, eno strančico, eno četrtinko, eno polovinko. Stranko sestavljajo SDS, SMC pa SD. To je v bistvu SDS, kolega Šircelj je več kot SMC razlagal na odboru, kaj bo s to davčno reformo. SD ima pa vedno neko dvoličnost, najbolj je tiho, ker je najbolj prisesan na državo. Polovinka so, ne mi zameriti, v Novi Sloveniji, ki bi lahko bili konservativci 21. stoletja, pa se zvrnejo v princa. Četrtinka so Desus, ker je važno, da je Karl zraven, pa katerokoli ministrstvo mu daste, bo naredil afero, mi smo pa strančica. Potem je pa še nekaj nepovezanih; in to je v bistvu problem. Dokler mi ne naredimo preloma čez te politike na desnici, ki ima drugačno agendo kot mi, da se bomo resno pogovarjali, do takrat tudi resnih davčnih reform ne bomo imeli in tudi nekih bistvenih sprememb, ki jih državljanke in državljani pričakujejo od nas. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Replika, razprava? Dobro, izvolite, mag. Matej Tonin. Izvolite.
Pričakoval bi, da bi poslanec Trček vsaj prepoznal naše delo, da smo več kot polovinka, da smo več kot ena, ker mislim, če pa sedaj nismo dokazali, da imamo resne ambicije v tem smislu, da predlagamo vedno znova in znova ukrepe in predloge na področju davkov in gospodarstva, potem pa ne vem, kaj poslanec Trček gleda. Ampak kljub vsemu, on je omenjal to splošno davčno olajšavo, kako je to vse brez zveze in kako bo to navrtalo gromozansko luknjo v proračun. Ampak v začetku je pa tudi sam razpravljal, da je treba na vse skupaj gledati celostno, ne zgolj samo en detajl. Glede te splošne davčne olajšave, ki je žal padla na odboru, sem pa prepričan, da bi rešila veliko problemov ne samo pri dnevnih migrantih, ki se vsakodnevno vozijo na delo v Avstrijo, ampak tudi pri javnem sektorju. Kaj govorim? Prepričan sem, da če bi mi splošno davčno olajšavo dvignili na 7 tisoč evrov, bi ogromno pridobili vsi državljani, zlasti pa tudi javni uslužbenci. Z dvigom splošne olajšave bi morali biti tudi manjši pritiski, katerih smo danes deležni, po zvišanju plač v javnem sektorju. Na takšen eleganten način bi lahko z višjo splošno davčno olajšavo dvignili neto plače v javnem sektorju, hkrati pa ne povečali oziroma brzdali te pritiske, ki se zdaj pojavljajo, da se te plače v javnem sektorju dvignejo v višino. Skratka, če bi se vseh zadev lotili na takšen način, potem bi verjetno bil ta proračunski primanjkljaj mnogo manjši kot tisti, o katerem je govoril poslanec Trček. Če pa na vse to še dodate še en podatek, da je bilo v letih ali pa v zadnjem obdobju Cerarjeve vlade zaposlenih skoraj 4 tisoč dodatnih javnih uslužbencev, pa vse skupaj spet spravi v neko novo perspektivo. Če je ZUJF in pa vsi ti varčevalni ukrepi zaposlenost v javnem sektorju zmanjšal za tam nekje 4 tisoč zaposlenih, je to zdaj Cerarjeva vlada v dveh letih popolnoma izničila in smo nekje na tistem, ker smo v letu 2012 začeli zmanjševati javni sektor. Ampak želim povedati to, da bi bila priložnost za neko zelo konkretno splošno olajšavo, če bi vse te stvari vzeli v uvid, če bi brzdali javni sektor, če bi brzdali apetite po višanju mase plač, potem bi lahko te višje splošne davčne olajšave imeli vsi državljani, ne zgolj zaposleni v javnem sektorju, ampak tudi zaposleni v realnem sektorju. To bi moral biti nek cilj vseh nas tukaj v parlamentu, da ne gledamo samo na eno skupino ljudi, ampak da gledamo celostno na celotno državo. Tako upam, da se je v tem času poslanec Trček premislil in da vendarle pripoznava našo veliko vlogo in trud pri tem, da bi se davčno okolje oziroma poslovno okolje v Sloveniji izboljšalo.
Hvala lepa. Lahko počasi zaključimo razpravo? Ne še. Izvolite, gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Absolutno se strinjam z gospo ministrico, ki pravi, da je dohodninska lestvica v naši državi ena najbolj progresivnih, morda najbolj progresivna na svetu. To pomeni, da ta ugotovitev terja nujno ukrepanje. Ta novela Zakona o dohodnini sicer naredi to krivuljo nekoliko bolj položno, ampak še vedno je dramatična tista 50-odstotna stopnja in preprosta analiza pokaže, da 1 % davčnih zavezancev iz četrtega dohodninskega razreda, tega 50-odstotnega, plača, torej prispeva toliko dohodnine kot 41 % zavezancev iz prvega dohodninskega razreda, tega 16-odstotnega. Ali je to pravično? Ali je to pošteno? Po moji oceni ni. Bi pa bilo zanimivo slišati gospo ministrico glede na to, da mi sedanji tretji dohodninski razred, stopnja 41, v katerem je v letu 2014 bilo dobrih 83 tisoč davčnih zavezancev, mi zdaj ta tretji razred razdelimo, in sicer na 34-odstotnega in 39-odstotnega. Zanimalo bi me, koliko zavezancev, ker kaj kažejo projekcije, koliko zavezancev bo zdaj v razredu 34 % in koliko v razredu 39 %. Dejstvo je pa tudi to, da smo mi po Ginijevem koeficientu – namreč nekaj moramo dati na meritve –, da smo mi zelo egalitarna družba, jaz dodajam, na žalost smo egalitarna v revščini, mi smo egalitarna družba v revščini. Mnoge države, ki so pred 25 leti prav tako imele nek totalitarni sistem, kot je bil v Sloveniji, nas danes prehitevajo po levi in po desni. In če pogledamo zdaj obrtnike in podjetnike, pravijo, da imajo počasi dovolj praznih obljub in neizpolnjenih predlogov in da se absolutno ne strinjajo s tem prestrukturiranjem davkov in terjajo od države, da naredi bistveno več pri odpravljanju sive ekonomije. Ta je ogromna, ta je lahko tudi po nekih ocenah 10 milijard na leto. Siva ekonomija, je povsem normalno, da podjetnikom, obrtnikom povzroča nelojalno konkurenco. Torej, tam je denar, ki bi ga bilo treba več dobiti v obliki davkov in prispevkov v davčno blagajno. Davčne blagajne – glejte, to ni prava rešitev. Če z davčnimi blagajnami mi pričakujemo na letni ravni, da bomo dobili 60 milijonov evrov DDV več, je to za mene Pirova zmaga. Na drugi strani siva ekonomija, obseg, kot rečeno, nekateri pravijo okoli 10 milijard. Torej, pričakujem več korajže pri Vladi, pri koaliciji pri spremembi davčne zakonodaje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, če se prijavite, vidim, da je še želja za razpravo. Dr. Franc Trček nima več časa za razpravo. Dobro. Potem lahko zaključimo. Hvala lepa. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 2. točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVČNEM POSTOPKU, PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade ministrici mag. Mateji Vraničar Erman. Izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, gospe in gospodje poslanci! Temeljni namen predloga zakona je poenostavitev postopkov pobiranja davkov oziroma izpolnjevanja davčne obveznosti. Za dosego tega cilja se predlaga nov institut – predizpolnjen obračun prispevkov za socialno varnost, na podlagi katerega bo davčni organ izdal določenim kategorijam zavezancev predizpolnjen obračun prispevkov za socialno varnost. S tem bo zavezancem omogočeno lažje izpolnjevanje davčne obveznosti in znižanje stroškov; davčnemu organu pa bo zagotovljeno pravilno in pravočasno pobiranje prispevkov. Predlagana ureditev bo veljala za zavezance, ki morajo sami obračunati in plačati prispevke za socialno varnost ter davčni organ zanje razpolaga s podatki za določitev osnove za plačilo teh prispevkov. Posebej pomembna je ta poenostavitev za male samostojne podjetnike oziroma samozaposlene. Za zagotovitev likvidnosti ter s tem lažjega plačila davkov in prispevkov davčnih zavezancev se uvaja petdnevni zamik plačila davkov in prispevkov, kadar se ti plačujejo v obliki davčnega odtegljaja in v primeru prispevkov za socialno varnost, za katere je zavezan podjetnik. Za premostitev likvidnostnih težav davčnega zavezanca, ki še ne izpolnjuje pogojev za insolvenčni postopek, se predlaga, da bo davčni organ lahko za primere poenostavljene prisilne poravnave davčnemu zavezancu dovolil do 60-mesečno obročno plačilo davka in s tem podprl prestrukturiranje. Predlog zakona z novim institutom uvaja možnost predložitve davčnega obračuna v okviru davčnega inšpekcijskega nadzora. Če bo davčni zavezanec vložil davčni obračun v skladu z ugotovitvami davčnega inšpekcijskega nadzora in bo hkrati s predloženim obračunom ugotovljeno obveznost v celoti poravnal, bo plačal samo obresti po nižji obrestni meri in ne bo sankcioniran za prekršek. S predlogom zakona se sistemsko prenavlja zaračunavanje obresti, ki bremenijo davčnega zavezanca zaradi neizpolnjevanja davčnih obveznosti, in sicer tako, da se obrestna mera povišuje s fazo neizpolnjevanja. Predlagana določitev obresti zagotavlja davčno pravičnost, saj odpravlja nesorazmerje v zvezi s plačilom obveznosti glede na težo kršitve. Pri določitvi višine obresti v zvezi z nespoštovanjem predpisom se upošteva teža kršitve in okoliščina, ali je davčni zavezanec kršitev odpravil sam ali pa jo je ugotovil davčni organ. Predlagana ureditev zasleduje tudi učinkovitost davčnega postopka, ki mora biti eno temeljnih vodil. Davčni zavezanci, ki bodo pravilno in pravočasno izpolnjevali davčne obveznosti, ne bodo podvrženi plačilu obresti. S spremembo višine obresti se s predlogom daje davčnim zavezancem priložnost, da izkoristijo institut samoprijave, ki je v primerjavi z veljavno ureditvijo za davčnega zavezanca ugodnejši. Pomembna novost so tudi spremembe na področju davčne izvršbe, ki so namenjene zagotavljanju eksistence dolžnika, njegovih družinskih članov in drugih oseb, ki jih mora dolžnik preživljati. Te določbe bodo podkrepljene tudi s spremembo pravilnika, ki bo izdan na podlagi spremenjenega zakona in s katerim se bodo stroški davčne izvršbe v različnih elementih pomembno znižali. S predlogom zakona se v slovenski pravni red prenašajo tri direktive Evropske unije, ki urejajo izmenjavo podatkov na področju obdavčenja. Prenos teh direktiv je povezan tudi z ukrepi OECD akcijskega načrta za projekt BEPS glede zmanjševanja davčne osnove in dobička, ki ga Slovenija podpira. Cilj je zagotoviti instrumente, s katerimi se zajezi zmanjševanje davčne osnove in nezakonito preusmerjanje dobička. S predlaganimi spremembami se zasleduje tudi preglednost pobiranja davkov in pravna varnost zavezancev za davek. Spoštovani poslanke in poslanci, Vlada predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Urški Ban.
Hvala lepa za besedo. Odbor za finance in monetarno politiko je na 64. nujni seji 16. 9. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po nujnem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 70. seji 9. 9. 2016 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Seje odbora so se udeležili predstavniki in predstavnice Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. Kot dodatno gradivo je bilo članom odbora posredovano tudi mnenje Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije in mnenje Zakonodajno-pravne službe. V skladu s poslovnikom so amandmaje k predlogu zakona k posameznim členom vložile koalicijske poslanske skupine, Poslanska skupina SDS ter Poslanska skupina NSi. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državna sekretarka na Ministrstvu za finance predstavila glavne cilje in rešitve predlaganega zakona ter podrobneje predstavila sedem sklopov sprememb, ki jih prinaša obravnavani predlog zakona. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe predstavila pisno mnenje k predlogu zakona, ki se v prvem delu osredotoča na načelo pravne države. Povedala je, da vloženi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin v tem delu sledijo pripombam službe; nadalje pa je izpostavila pripombo k 14. členu ter opozorila na spornost določbe, ki začetek uporabe ureditve, vezane na dohodek iz osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti, veže na začetek uporabe zakona, ki še ne velja. V razpravi so nekateri članice in člani odbora pozdravili pozitivno naravnanost predlaganega zakona. Menili so, da so predlagane rešitve ustrezne, saj bodo pripomogle k boljšemu poslovnemu okolju in boljšemu poslovanju gospodarskih subjektov. Izražena je bila podpora nadaljnjim odpravam administrativnih ovir, predizpolnjenemu obračunu davkov in prispevkov za samozaposlene osebe, družbenike ter kmete, petdnevnemu zamiku roka plačila davka in prispevka pri izplačilu plač ter spodbujanju samoprijave. Nasprotno so drugi opozorili na problematiko začetka uveljavitve tega zakona in vprašanje zamudnih obrestnih mer, vprašanje primernosti višine sredstev, nujnih za preživetje zavezanca in njegovih vzdrževanih družinskih članov, ki so izvzete iz izvršbe. V zvezi s temi sredstvi je vprašanje zastavne pravice na plovilih, zrakoplovih ter nepremičninah v tujini ter vprašanje eVročanja. Odbor je v skladu s Poslovnikom Državnega zbora obravnaval amandmaje in o njih glasoval. Sprejel je amandmaje koalicijskih poslanskih skupin; ni pa sprejel amandmajev, vloženih s strani poslanskih skupin SDS in NSi. Na koncu je glasoval o vseh členih zakona skupaj in člene sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Alenka Bratušek bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Najlepša hvala in lep pozdrav še enkrat; še posebej našemu bivšemu kolegu v tem državnemu zboru! Upam, da bo pri svojem delu na Ministrstvu za finance čim bolj uspešen. Zakon o davčnem postopku, o katerem govorimo v tem trenutku, je edini v paketu treh zakonov, ki gre absolutno v pravi smeri, zato ima tudi podporo naše poslanske skupine. Še enkrat pa ne morem mimo dejstva, da celoten paket davčnega prestrukturiranja, kot ga po novem imenujemo in tudi imenujete, ne gre v smer, v katero bi moral iti. Ob gospodarski situaciji, ki je v tem trenutku v naši državi, konec koncev ni pomembno po čigavi zaslugi, bi morala biti vlada bistveno bolj optimistična, stremeti bi morala k temu, da ustvari pogoje za stabilno gospodarsko rast, nova delovna mesta, razvoj, za boljšo prihodnost. S paketom, ki je danes na mizi, nismo usmerjeni v tisto pravo pot, na žalost. Še enkrat, za nami sta dve zamujeni leti in če boste nadaljevali s takšnim tempom in takšnimi spremembami, kot jih imamo danes na mizi, sta na žalost pred nami še dve zamujeni leti. Imate priložnost, še vedno imate priložnost in čas, stvari zagrabite in delate tako, kot je treba. Kot sem pa že rekla, ta zakon o davčnem postopku uvaja dobre in primerne spremembe, zato ga bomo v naši poslanski skupini podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Vojka Šergan bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovana predstavnika Ministrstva za finance, kolegice in kolegi! V poslanski skupini podpiramo rešitve Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku z uvedbo novega instituta, to je predizpolnjenega obračuna prispevkov za socialno varnost. S tem se bo za določene skupine zavezancev za prispevke za socialno varnost, ki so sami zavarovanci po zakonih, ki urejajo pokojninsko in invalidsko zavarovanje, zdravstveno varstvo, zdravstveno zavarovanje, starševsko varstvo ter družinski prejemki in zaposlovanje in morajo sami obračunavati prispevke za socialno varnost, v obračunu prispevkov za socialno varnost poenostavilo izpolnjevanje te obveznosti. Podpiramo tudi rešitve zakona, ki omogočajo petdnevni zamik roka plačila davkov in prispevkov po izplačilu plač oziroma dohodka. V skladu z veljavno ureditvijo mora plačnik davka, kadar je izpolnitev njegove davčne obveznosti določena v obliki obračuna in plačila davčnega odtegljaja, davčni odtegljaj izračunati in odtegniti od obračuna dohodka, plačati pa na dan izplačila dohodka. S predlaganim ukrepov petdnevnega zamika plačila se bo davčnim zavezancem omogočila večja likvidnost. Vsekakor bo dobrodošla rešitev, ki jo ta novela zakona uvaja z uvedbo dodatnih možnosti obročnega odplačevanja davka za primere poenostavljene prisilne poravnave. Davčni organ bo lahko v primerih poenostavljene prisilne poravnave dovolil obročno odplačevanje davka v največ šestdesetih obrokih. Če se spomnite, lansko leto smo s prenovo zakona omogočili 24 obrokov. Če bi davčnemu zavezancu zaradi trajnejše nelikvidnosti ali izgube sposobnosti pridobivanja prihodkov iz razlogov, na katere sam ni mogel vplivati, nastala hujša gospodarska škoda, bi davčnemu zavezancu odlok oziroma obročno plačilo davka omogočilo preprečitev nastanka hujše gospodarske škode. Predlagani način bo omogočil premostitev likvidnostnih težav davčnemu zavezancu, ki še ne izpolnjuje pogojev za prisilno poravnavo ali stečaj. Zakon pa tudi uvaja nov institut, ki davčnemu zavezancu omogoča predložitev popravljenega davčnega obračuna. Ta institut je usmerjen k spodbuditvi davčnih zavezancev k večji aktivnosti pri sodelovanju v davčnem inšpekcijskem nadzoru in s tem zagotovitvi njihovega boljšega pravnega položaja. Več kot potrebna je bila predlagana razširitev omejitve davčne izvršbe na dolžnikove denarne prejemke. Cilj teh sprememb in dopolnitev določb o davčni izvršbi je zagotavljanje eksistence dolžnika, njegovih družinskih članov in drugih oseb, ki jih mora dolžnik preživljati. S predlogom se tako razširijo omejitve davčne izvršbe na dolžnikove denarne prejemke, če dolžnik preživlja družinskega člana ali drugo osebo, ki jo mora preživljati po zakonu. Če dolžnik preživlja družinskega člana ali drugo osebo, ki jo mora preživljati po zakonu, je v davčni izvršbi na njegove denarne prejemke, ki se v skladu z Zakonom o dohodnini štejejo za dohodek iz delovnega razmerja, mogoče seči največ do višine dveh tretjin, vendar tako, da dolžniku ostane najmanj znesek v višini 76 % minimalne plače po zakonu, ki ureja minimalno plačo; po predlogu pa poleg tega zneska tudi znesek v višini prejemka, določenega za osebo, ki jo preživlja dolžnik. Takšne omejitve veljajo tudi za samostojnega podjetnika, posameznika ali posameznika, ki samostojno opravlja dejavnost, ter njegove družinske člane ali druge osebe, ki jih mora preživljati po zakonu. Ker se s tem zakonom predvsem odpravljajo administrativne ovire za davčne zavezance in določajo dodatne možnosti, ki davčnemu zavezancu omogočajo lažje plačilo davčnega dolga in razširjajo omejitve davčne izvršbe, bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku podprli. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Andrej Šircelj bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani predstavniki in predstavnice Vlade, kolegice in kolegi! Pred nami je Zakon o davčnem postopku, temeljni davčni zakon, ki daje zavezancem na eni strani pravice in na drugi strani obveznosti; prav ravno tako daje tudi Finančnemu uradu pravice in obveznosti. Zato je pomembnost tega zakona še toliko večja. V Slovenski demokratski stranki podpiramo tiste rešitve, ki pomenijo večjo preglednost za zavezanca, ki pomenijo določbe, ki poenostavljajo obračunavanje in plačevanja davka. To pa vsekakor so določbe, ki se nanašajo na vnaprej izpolnjene obrazce za socialno varnost. Menimo, da bi to morali nadaljevati, preboj na tem področju je bil storjen leta 2006 oziroma 2007, ko so zavezanci prvič dobili tako imenovani informativni izračun. Po desetih letih je to ena izmed naslednjih točk, zaradi tega jo seveda podpiramo. Ko govorimo o poenostavitvah, moramo reči, da pri Zakonu o davčnem postopku in skoraj vsakem zakonu, ki so ga ta vlada in prejšnje vlade predlagale v sprejetje Državnemu zboru, je bilo vedno navedeno, da poenostavlja določene zadeve. Vsekakor bi ob tem veljal premislek, zakaj je bilo treba enkrat v preteklosti zadeve tako zaplesti, da so potem potrebne stalne poenostavitve; kar z drugimi besedami pomeni, da je verjetno treba narediti v prihodnje neko splošno poenostavitev. Eno izmed področij, ki se nanašajo na davčni postopek in tudi na pravičnost, so zamudne obresti. Tu menimo, da bi morale te zamudne obresti, njihova višina, zagotavljati neko realno osnovo oziroma realno vrednost denarja. Danes imamo tukaj številne težave predvsem zaradi tega, ker so bile zamudne obresti vezane tudi na euribor plus dodatek. euribor je sedaj negativen in tu ima država težave. Vsekakor menimo, da zamudne obresti ne bi smele biti kazen, kazenske določbe so omenjene posebej; ampak zagotavljati tisto realno obrestno mero, ki je sestavljena na eni strani iz tega, kakšno je gospodarstvo, v kakšnem stanju je gospodarstvo, zaposlenost in tako naprej; in na drugi strani še pribitek na prihodnjo inflacijo. Tu smo dali pripombe oziroma amandmaje, ki žal niso bili sprejeti. Amandmaje imamo tudi glede na uveljavitev tega zakona, predvsem v povezavi s tistimi postopki, ki dejansko danes potekajo. Tu menimo, da bi morala vlada iti v rešitev, ki bi pomenila v vseh primerih ugodnejši položaj za davčnega zavezanca. V Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da ima zakon tudi nekatere pozitivne rešitve, predvsem na področju preglednosti, poenostavitve in tudi na izmenjavi podatkov; zaradi tega temu zakonu ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Gospa Marija Antonija Kovačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, sekretar, ostali spoštovani poslanke in poslanci, lep pozdrav! Novela Zakona o davčnem postopku dodatno odpira možnosti za lažje poplačilo davčnega dolga, za kar v Poslanski skupini Desus ocenjujemo, da je nujna in več kot potrebna rešitev. Tako bo po novem veljala določba, s katero uvajamo nov institut v obliki predizpolnjenega obračuna prispevkov za socialno varnost s strani Fursa. Podaljšala se bo tudi možnost plačila davkov in prispevkov v roku pet dni po izplačilu plač. Predlagane rešitve gredo v prid zavezancem, saj jim omogočajo lažje izpolnjevanje davčnih obveznosti oziroma administrativne ter finančne prihranke, zato ni dvoma, da bomo predlog zakona v Poslanski skupini Desus podprli. Na ta način istočasno poskrbimo za večjo likvidnost in transparentnost pri upravljanju z davčnim dolgom. Neizpolnjevanje davčnih obveznosti kljub dosedanjim naporom ostaja pereč problem. Ravno zato se tudi spreminjajo določbe, ki se nanašajo na zvišanje obrestnih mer z namenom spodbujanja instituta samoprijave, poenostavitev davčne izvršbe ter davčnega nadzora. Podatki kažejo, da je davčni dolg na dan 30. 6. 2016 znašal 1,3 milijarde evrov in se je v primerjavi s stanjem na dan 31. 12. 2015 znižal za 3 %. Davčni dolg pokojninske blagajne ostaja enak in se giblje okoli 20 %. Situacija se na tem področju počasi izboljšuje. Dodatne izboljšave pa pričakujemo s sprejetjem današnjih predlaganih ukrepov. K dvigu učinkovitosti države pri pobiranju davkov in plačevanju obveznosti s strani zavezancev bo pripomogla tudi rešitev, ki je predvidena za lažje poplačilo naslednjih davčnih obveznosti pri čezmejnih delovnih migrantih. V Poslanski skupini Desus nas veseli, da smo v okviru Pravilnika o izvajanju Zakona o davčnem postopku uredili obročno plačevanje davka pri tistih davčnih zavezancih, pri katerih so nastale davčne obveznosti tako visoke, da hromijo njihov socialnih položaj. Pri tem pa ne smemo pozabiti, da so nastale situacije zelo različne od primera do primera, zato je nujno treba upoštevati okoliščine ter težo kršitve. V Poslanski skupini Desus na tem mestu ponovno opozarjamo na enakopravno obravnavo davčnih zavezancev ter pravično prerazporeditev davčnega bremena. Kot smo že napovedali, bomo poslanke in poslanci v Poslanski skupini Desus predlagano novelo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Marija Bačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljeni predstavniki ministrstva ter kolegice in kolegi! Zakon o davčnem postopku predstavlja temeljni zakon, po katerem izvršilni organi vodijo postopke obračuna, odmere in izterjave davkov. Predstavlja torej temeljna pravila, ki za zavezance pomenijo predvidljivost in zanesljivost postopkov. Zakon o davčnem postopku je torej tisti krovni akt, ki ima glavni doprinos v tako imenovani davčni predvidljivosti. Postopki obračuna in izterjave davkov imajo namreč enak, če ne še celo večji, vpliv na dolgoročno načrtovanje podjetij, kot jih ima višina stopnje davka. Kot pogosto rečejo podjetniki – manj pomembna je višina stopnje davka, kot je pomembna stabilnost, da poznam svoje obveznosti in postopke, ki jih moram voditi. Zapletenost slovenskega davčnega sistema in postopkov je prešla že skoraj v pregovor, četudi to morda ne drži povsem. Postopki, kot je na primer informativni izračun dohodnine, zavezancem izjemno olajšajo življenje. Pri nas ga poznamo že leta, čeprav ga v marsikateri razviti državi sploh ne poznajo. Kljub temu pa vedno obstaja prostor za izboljšave. Zato Ministrstvo za finance že nekaj let sledi praksi, da vodi dialog z deležniki ter pripravi spremembe, ki jih je mogoče izvesti in s tem poenostaviti postopke, olajšati izterjavo davkov in zagotoviti predvidljivost in pravno varnost zavezancev. Po javni razpravi pa te spremembe predloži v Državni zbor v sprejetje. Tak način dela zagotavlja, da se davčni postopek počasi, a vztrajno izboljšuje; povečuje pa se pravna varnost zavezancev in tudi predvidljivost postopkov. Ob tem se pojavlja tudi očitek, da se s stalnimi spremembami slabo vpliva na predvidljivost sistema. Temu je do neke mere mogoče pritrditi, pa vendar gre za spremembe, ki poenostavljajo in razbremenjujejo. Gre torej za spremembe, ki za večino davčnih zavezancev pomenijo manj zahtevne postopke; ne pa za spremembe, ki bi oteževale življenje. Celovita sprememba in velike prilagoditve na hitro bi lahko povzročile še več negotovosti, kompleksnosti in nepredvidljivosti. Tako tudi tokratna novela Zakona o davčnem postopku prinaša predvsem administrativne poenostavitve pri davčnem postopku in obračunih. Kot eno od ključnih rešitev velja izpostaviti uvedbo informativnega izračuna prispevkov in odtegljajev za samozaposlene. Prav tako pomembne so rešitve, ki urejajo roke, postopke in zamudne obresti pri zamudah na strani zavezancev. S tem se v mnogočem ureja tudi situacija slovenskih delavcev, zaposlenih v tujini, saj se določa spodbujevalna lestvica zamudnih obresti, ki motivira zavezance, da v primeru nejasnosti ali neplačila ukrepajo čim prej in tako poskrbijo za ureditev svojih davčnih obveznosti. Socialni demokrati bomo zaradi pozitivnih sprememb in poenostavitev, ki jih prinaša, podprli novelo Zakona o davčnem postopku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec bo predstavil stališče Poslanske skupine Združena levica. Izvolite.
Še enkrat hvala za besedo in lep pozdrav! Poslanci Združene levice se bomo tukaj vzdržali. Predlog namreč spada v paket zakonov, ki je socialno nepravičen in ekonomsko škodljiv, in mu zato nasprotujemo. V času, ko nam vlada sporoča, da se bomo morali še naprej odrekati, je namreč vlada iz tega odrekanja izvzela slabo desetino najbolje plačanih v državi, ki bodo imeli naslednje leto samo zaradi sprememb dohodninske lestvice okrog 60 milijonov evrov višje dohodke. V času, ko se napoveduje nadaljevanje varčevanja na vseh področjih, bo skupni učinek tega paketa minus 46 milijonov evrov za proračun. To je več, kot bi nas stalo financiranje gradnje drugega tira, če bi se odrekli javno-zasebnemu partnerstvu. V resnici pri teh predlogih ne gre za razbremenitev podjetij, kot pravi vlada; ampak za davčno olajšavo za 7,4 % najbolje plačanih v teh podjetjih in v političnih vrhovih; torej tistih, ki so najbolj odgovorni za krizo, ki jo plačujemo vsi državljani že skoraj desetletje. Zato je seveda neresnična trditev iz obrazložitev, da gre za davčno razbremenitev zaposlenih. V resnici gre za davčno razbremenitev najbolje plačanih, od katere 90 % prebivalcev ne bo imelo popolnoma nobene koristi. Vlada sicer poudarja, da se bo izboljšal položaj slabih 20 tisoč zavezancev, ki bodo imeli upravičenost do povišane splošne olajšave; vendar pa hkrati zamolči, da bodo ti ljudje pridobili samo 5 milijonov iz tega paketa, kar je enajstkrat manj, kot bodo dobili najbolje plačani. Torej najmanj plačani bodo dobili enajstkrat manj kot najbolje plačani. To je socialna nota v tej reformi. Združena levica ne podpira take fiskalne politike in ne podpira socialne politike, ki dopušča, da socialno ogroženi životarijo z 288 evri na mesec; hkrati pa nekomu, ki ima 10 tisoč evrov plače, brez problema to poveča še za 200 evrov na račun proračuna. Kot veste, je v petek ministrica za finance predstavila proračun. In ta proračun ne predvideva povečanja stroškov za socialno varnost. To pomeni, da se socialne pomoči ne bodo povečale, ostale bodo 100 evrov pod izračunanimi minimalnimi stroški iz leta 2009. Če se za konec opredelim še do sprememb davčnega postopka, lahko rečem, da so za nas take spremembe smiselne, če povečajo učinkovitost pobiranja davkov. Ta zakon tega ne obeta, zato so tudi predlagatelji zapisali, da finančnih učinkov ne bo. Ne rečem, da v njem ni koristnih rešitev za zavezance, vendar se je treba odkrito vprašati, kaj je resničen problem te družbe – to, da morajo samozaposleni oddajati obračune prispevkov, ali to, da imamo cele panoge prisilno zaposlenih prekarnih delavcev in da prekarnost ni več stvar, ki bi bila omejena na mlade. V Združeni levici smo večkrat predlagali ukrepe proti prekarnosti, nazadnje z novelo Zakona o inšpekciji dela in z amandmajem k Zakonu o dimnikarskih storitvah. Kljub temu je nezakonito stanje v nekaterih panogah postalo norma in to seveda vladajočim ustreza. Vladajoče stranke rabijo ljudi, ki so podredljivi, ki so disciplinirani, ki so odvisni od svojih šefov. Toda to ni predmet te obravnave. V Združeni levici tega paketa ne podpiramo in zato tudi te tehnične rešitve, ki jo obravnavamo v drugem delu razprave, ne moremo podpreti.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar; drage kolegice, dragi kolegi! Predlog zakona predstavlja procesni del danes obravnavne tako imenovane mini davčne reforme in prinaša nekaj dobrodošlih novosti. Novela nam prinaša določbe, s katerimi se uvaja nov institut, to je predizpolnjen obračun prispevkov za socialno varnost. Davčni organ bo izdal predizpolnjen obračun prispevkov samozaposlenim, družbenikom, kmetom, ki so obvezno ali prostovoljno vključeni v pokojninsko zavarovanje; davčnim zavezancem, ki opravljajo dejavnost kot postranski poklic in drugim prostovoljno vključenim v pokojninsko zavarovanje. Institut bo omogočil lažje izpolnjevanje in znižal stroške računovodenja za navedene kategorije zavezancev. Krščanski demokrati pozdravljamo vsa prizadevanja za odpravljanje birokratskih ovir in olajšanje poslovanja državljanom. Prav zato z veseljem pozdravljamo tudi uvedbo instituta predizpolnjenega obračuna prispevkov za socialno varnost. Predlog zakona si z določanjem višjih obrestnih mer v primeru različnih kršitev davčnih predpisov prizadeva za večje spodbude k pravočasnemu plačevanju davkov. To je razumen cilj, katerega zasledovanje v Novi Sloveniji podpiramo. Kot slabost zakona naj ob tem izpostavim le, da je v primerjavi s sedanjo ureditvijo zakon v teh primerih obrestne mere določil nekoliko nesorazmerno, saj bi lahko bile le-te tudi nekoliko nižje. Kot pozitivne določbe zakona lahko izpostavimo še petdnevni zamik roka za plačilo davkov in prispevkov, ki omogoča večjo likvidnost zavezancem. Prav tako pozdravljamo tudi možnost obročnega plačevanja davka za primere poenostavljene prisilne poravnave. Krščanski demokrati na tem mestu pozivamo vlado, naj v prihodnje in tudi na drugih področjih nadaljuje z iskanjem novih možnosti za birokratsko razbremenitev slovenskih državljanov. Eden izmed naših pomembnih ciljev mora biti gotovo vitka in učinkovita državna administracija. V Novi Sloveniji bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku podprli.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju. V razpravo dajem 71. člen ter amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. V Slovenski demokratski stranki smo podali amandma, ki preprečuje retroaktivno delovanje tega zakona. Retroaktivno delovanje Zakona o davčnem postopku bi se lahko zgodilo samo po sebi. Danes imamo številne davčne postopke. Posamezniki, pravne osebe, ustanove imajo davčni pregled in ta davčni pregled poteka po postopkih, kar pomeni, da je najprej treba pregledati davčnega zavezanca, potem davčni organ oziroma Finančna uprava napiše in izda zapisnik, na zapisnik so možne pripombe, nato sledi odločba, pritožba na odločbo in tako naprej. Potem gre zadeva lahko na drugo stopnjo, na sodišča. In mi predlagamo enostavno to, če so ti postopki že začeti in bi ta zakon te postopke spremenil tako, da bi bili zavezanci v manj ugodnem položaju, da se za njih vedno upošteva boljši položaj, za tiste, ki so dejansko v finančnem oziroma davčnem postopku. Mislim, da bi s tem zagotovili večjo pravno varnost in tudi to, da zakon ne bi mogel veljati za nazaj. Vemo pa, da so bile številne odločbe Ustavnega sodišča takšne, da so onemogočale, da bi katerikoli zakon posegel za nazaj ne glede na to, ali je šlo za davčni zakon ali za kateri drugi zakon. Zaradi tega smo predlagali amandma k 71. členu in jaz upam, da bo tudi podprt. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Mi smo pozorno preučili ta predlog amandmaja k 71. členu, smo temu amandmaju naklonjeni in ga bomo tudi podprli. Ob tej priliki želim izpostaviti naslednje. Obžalujemo, da ko govorimo o davčnem postopku, da ni v davčni postopek nekoliko bolj vključeno tako imenovano e-poslovanje. S tem se je celo strinjala gospa ministrica, takrat še državna sekretarka, na Odboru za finance in monetarno politiko, ko smo mi, Poslanska skupina Nove Slovenije, k 53. členu vložili amandma in ga dejansko argumentirali z akcijskim načrtom te vlade. V dvoletnem akcijskem načrtu 2016–2017, naj povem natančno, na strani 33, v sedmem poglavju, ki nosi naslov Učinkovita informatika, dvig uporabe e-storitev in interoperabilnost informacijskih rešitev, je naveden ukrep reorganizacije državne informatike in konsolidacija kadrovskih virov na področju IT, po katerem se gradi sistem, centralni sistem za eVročanje, ki naj bi bil nared do konca tega leta. Ta zakon o davčnem postopku začne veljati 1. 1. 2017. To pomeni, da bi eVročanje moralo biti realizirano na način, kot piše v prej navedenem akcijskem načrtu te vlade. Jaz sem takrat si želel, to je bila seveda utopična želja, da bi na sejo odbora prišel tudi minister gospod Koprivnikar; ampak nekako sem se potem pomiril v razpravi, ko je gospa ministrica napovedala, da v naslednjem noveliranju Zakona o davčnem postopku bo eVročanje urejeno tako, kot treba; in da je treba spremeniti, opozarjam, tudi 85. člen Zakona o davčnem postopku. eVročanje ne pomeni, da vi ta informativni oziroma že kar eksaktni izračun prispevkov objavite na portalu eDavki. eVročanje pomeni, da zavezanec dobi ta predizračunani obrazec, ta predizračun kar v svoj varni elektronski predal. To je koncept eVročanja, ki smo ga postavili. In obžalujemo, da te rešitve, ki jih nekako razglašamo, država dobiva tudi neke nagrade, kolikor vem; ljudje pa od tega nimajo nič, nič nimajo. In zakaj ne bi bili nekako bolj korajžni v implementaciji teh e-storitev, konkretno tega eVročanja. Vročanje samo preko sistema eDavki je v nasprotju s konceptom vročanja, po katerem si vsak subjekt lahko izbere svoj varen elektronski naslov, kamor dobiva uradno pošto. Ureditev je pomembna tudi z vidika uredbe o storitvah zaupanja, eIDAS se imenuje, ki podrobneje opredeljuje tudi storitev zaupanja varnega elektronskega vročanja ter obveznost v zvezi s certifikacijo ponudnikov ter čezmejne uporabe. Ministrstvo za javno upravo vzpostavlja sistem eVročanja, ki naj bi bil dokončan, kot sem povedal, do konca tega leta. Nerazumljivo je podvajanje funkcij, hkrati pa vročanje na način, da se na vsakem portalu izvaja različno. To seveda povzroča zmedo, zmanjšuje pravno varnost in povzroča dodatne stroške, približno tako smo mi argumentirali naš amandma k 53. členu. In to bi bila dejansko neka zelo pomembna tehnološka posodobitev davčnega postopka, če že govorimo o digitalizaciji Slovenije, digitalni ekonomiji, digitalni družbi. Obžalujemo, res obžalujemo, da sedaj v tem zakonu o davčnem postopku nismo oziroma ne boste uzakonili pravega koncepta eVročanja, o katerem govori vlada. Vlada eno govori; ko pa je potrebna implementacija, potem pa se to ne zgodi. In tukaj smo mi zelo kritični do tega, zakaj se te rešitve v dobro ljudi ne implementirajo. Ta predizpolnjen izračun, obrazec za izračunane prispevke, je neka analogija dohodninskemu informativnemu izračunu. Ko govorimo o dohodnini, govorimo o informativnem izračunu, ko govorimo o tem obrazcu izračunanih prispevkov, gre tukaj za eksaktni izračun. Obžalujemo, da v desetih letih, kar imamo že informativni izračun, ki je plod dela takratnega ministra dr. Andreja Bajuka in generalnega direktorja Dursa mag. Ivana Simiča, obžalujemo, da ni več informativnih ali pa tudi eksaktnih izračunov, kjer bi lahko zavezanec, takšen ali drugačen, te izračune na enostaven način tudi realiziral, torej plačal preko svoje e-banke, če hočete. Kot sem v stališču Poslanske skupine Nove Slovenije povedal, nekatere rešitve so dobre, mi bomo ta zakon podprli, to še enkrat povem. Dejstvo pa je, da bi amandma kolegov iz Slovenske demokratske stranke rešitev izboljšal. Na nek način pa apeliram na vlado, da bo pri naslednji noveli Zakona o davčnem postopku nekoliko bolj pozorna in implementira v ta zakon elektronsko poslovanje v najširšem smislu, ki mora biti strokovno in v skladu s koncepti, ki so postavljeni. Hvala lepa.
Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za finance gospod Tilen Božič.
Hvala za besedo. Začel bom bolj pri koncu, pa se bom potem vrnil na začetek, ker se moram odzvati na kakšno zadevo, ki je bila izrečena. Kar se tiče vročanja in tega, kakšne so možnosti elektronskega vročanja; mi imamo že v zdaj v 85.a členu veljavnega zakona definirano vročanje. Je pa res, da to ne velja za popolnoma vse; za fizične osebe pač prostovoljno, za tiste, ki opravljajo dejavnost, pravne osebe in tako naprej, pa to velja. Obstaja portal eDavki, ki je centralni vstopni portal za davčne namene, ki se je v zadnjih letih kar dobro razvil; ni postal samo administrativno zahteven portal kot marsikateri drug, ampak nekaj uporabnega, nekaj, kar tudi uporabniki sprejemajo, pridobijo promptno tiste podatke, ki jih potrebujejo, tudi obvestila, vročena so jim določena pisanja in tako naprej. Se pa strinjam, da so izboljšave vedno možne, s tem se bo šlo tudi naprej. Bomo pa videli, kaj bo čas prinesel, kar se tiče tega, kako bi se to poenotilo na ravni države. Kar se tiče delovanja tega portala, je bilo kar nekaj korakov že narejenih. Pri takšnih spremembah velja tudi preveriti, kaj že deluje, kako deluje, kako so to uporabniki sprejeli, kako se na to odzivajo, da bodo potem morebitne prihodnje spremembe predvsem njim v korist. Omenjeno je bilo, kar se tiče plačil. Že danes imamo kar veliko možnosti glede načina plačila. V zadnjem času so se še dopolnjevale določbe, ki urejajo, kakšne možnosti imajo zavezanci za plačilo, se pravi od odloga, obročnega plačila in tako naprej. Tudi tu se pazi na to, da postaja zakonodaja do zavezancev bolj prijazna, katere možnosti so jim na voljo. Po drugi strani pa je lahko tudi država, ko pride do izterjave davkov, bolj učinkovita. Če ugotovi za nekoga, da ima premoženje, pa se morda izmika plačilu davka, ukrepa. Tako je bilo na teh področjih narejenih kar nekaj korakov naprej, jaz verjamem, da bomo skupaj naredili še marsikaterega. Kar se tiče amandmaja, ki ga je predlagala Poslanska skupina Slovenska demokratska stranka, ga ne podpiramo. Razlogov je več, pa jih bom poskušal nekako zgostiti. Kar se tiče pravne varnosti, se pri materialni zakonodaji tu ne posega. Kar se tiče postopkovnega, v smislu, kar bi vi radi, bi se teoretično to dalo verjetno urediti na nek način, da bi potem umestili številne dodatne določbe, ki bi se vsakemu posamičnemu institutu prilagodile oziroma se na njega sklicevale, kako bomo postopali v nekem primeru. Na generalni način je to nekoliko težje oziroma sem mnenja, da to ne bi delovalo. In tako, kot je sedaj zakonodaja napisana, te spremembe zagotovo sledijo temu, da so čim bolj jasne in nedvoumne. Te nevarnosti, ki ste jo izpostavili, da bi bili morda zavezanci zdaj ogroženi ali pa v nekem bistveno slabšem položaju, ni. Vsekakor pa še vedno velja tisto, ko bo potekel nek postopek, če gledamo tiste splošne določbe, ki se tičejo tega, ali se bodo za nekoga uporabljale, če gremo na področje dokazov, ker vi omenjate ugodnejšo – ta besedna zveza se uporablja predvsem pri tem, ko se recimo pogovarjamo, da pride davčna inšpekcija in ugotavlja nekaj v korist, pa tudi v škodo zavezanca. In zdaj te zadeve seveda ostajajo. Jaz mislim, da v tem primeru takšna rešitev ni potrebna in, kot rečeno, je ne podpiramo. Hvala.
Vidim, da je še interes za razpravo, zato prosim, da se prijavite. Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Tole bo replika novemu državnemu sekretarju. Državni sekretar, ki je danes prvič tu v vlogi državnega sekretarja, mora pač upoštevati neke splošne značilnosti v pravu in tisto, kar je že Ustavno sodišče reklo, to je, da ne more zakon veljati retroaktivno. In ker je večkrat že veljal retroaktivno, o tem je večkrat govorilo sodišče, Ustavno sodišče in tudi odločilo, je seveda v tem členu, ki ga predlaga Slovenska demokratska stranka, varovalka. Varovalka, da v vseh tistih postopkih, jaz sem to že danes dvakrat povedal, v vseh tistih postopkih, ki so v teku, od začetka postopka, ko se sprejme sklep, ali pa tudi če se ne sprejme sklepa, zdaj po novem Fursu ni treba sprejeti sklepa, do zadnje instance, če želite Ustavno sodišče in tako naprej; in če bi kdo zaradi tega zakona, katerekoli določbe v tem zakonu prišel v slabši položaj, kot je bil, potem ta določba to preprečuje. Samo to je. Ker brez te določbe temu ni tako. In se bodo morali davčni zavezanci v bistvu že prilagajati in ne bodo vedeli. To je predlog tega. Če pa temu ni res, potem to nič ne škodi, to popolnoma nič ne škodi. Ampak kot kaže, da ni res, zaradi tega je tudi vlada, ki jo zdaj predstavlja nov državni sekretar, odločila drugače. Pod narekovaji, vlada o tem ni sklepala, to se je odločilo na Ministrstvu za finance in se potem govori v imenu vlade. Vedno je tako bilo, nič narobe, ampak samo da vemo, kdo je vlada. Ampak samo za to gre. In ni res, da bo treba številne določbe tukaj notri navesti in tako naprej. Ne, to boste samo zapletli, to je splošna generalna določba, ki daje ugodnejši položaj davčnemu zavezancu v primeru, če bi se to zgodilo. To bo ugotovljeno v postopku, postopku Davčne uprave. Nič škodljivega ni v tem, nič škodljivega. Samo pravno je bolj jasna [[…]]Vidim, da je zdaj tam že razprava med njim in svetovalko, da bo nov državni sekretar pravilno obveščen, kaj mora narediti; ampak nič škodljivega. In če temu nasprotujete, potem pa je morda nekaj zadaj. Jaz zdaj tukaj ne vem, kaj vlada želi doseči s tem.
Vlada lahko dobi besedo vmes. Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za finance gospod Tilen Božič.
Bi zavrnil to namigovanje. Nič ni zadaj, da ne bo nesporazuma, kar se tiče tega morebitnega retroaktivnega učinkovanja. Tudi Zakonodajno-pravna služba se ni ob to obregnila, lahko rečemo, da tudi na nek način posredno pritrjuje temu stališču, ki ga zavzema. Ampak hvala za to razmišljanje.
Besedo ima gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Rada bi povedala, predstavila, da Zakon o davčnem postopku resnično gre v smer razbremenitve administrativnih ovir, zato ga je za pozdraviti. To je nadaljevanje iz lanskega paketa, ki je bil prvi del; zdaj se to nadaljuje in vsekakor je pozitivno, da vlada enkrat letno pregleda, kaj vse lahko še poenostavlja. Seveda je ta predizpolnjen obrazec za socialne prispevke, ki ga bodo prejeli upravičenci, pozitiven, ker bodo lahko samo izvršili plačilo; in to je prav tako dobrodošlo kot predhodni izračun dohodnine. S tem se strinjam in tudi vsi drugi postopki, ki se poenostavljajo. Bi pa kljub temu na tem mestu rada opozorila, da pa eDavki vendarle nekako delujejo in da se vse pravne osebe tega portala poslužujejo, ga uporabljajo. Pravzaprav ne moreš več v podjetju poslovati, če ne uporabljaš e-portala. Jaz bi kljub temu na tem mestu opozorila, da podjetniki in vsa računovodstva delujejo preko e-portala. Se pa v nadaljevanju postavlja vprašanje glede fizičnih oseb, glede katerih pa mislim, da se bo v nadaljevanju to nekako uvajalo v postopke v smeri uvajanja digitalne tehnologije. Zato mislim, da bo v nadaljevanju poenostavljenje postopkov in tega e-portala tudi to nadaljevanje. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik! Kolegica Vojka, samo jaz bi želel, da bi vlada realizirala zaveze, ki jih je izbrala sama. Če sem prej govoril, da je informativni izračun plod dela tandema Bajuk–Simič, potem bi si jaz želel, da dobimo zdaj eVročanje v skladu z akcijskim dvoletnim načrtom 2016–2017. Jaz bi recimo pohvalil tandem Vraničar–Koprivnikar, da bi naredil eVročanje takšno, kot je zapisano v tem akcijskem načrtu, v 7. Poglavju – Učinkovita informatika, dvig uporabe e-storitev in operabilnost informacijskih rešitev. Ker prav preko tega akcijskega načrta se namreč gradi sistem eVročanja, ki, kot sem povedal, bi naj bil nared do konca tega leta. Zdaj bi bilo pošteno, da vlada reče – oprostite, nismo v stanju tega sistema vzpostaviti s 1. 1. 2017. Razumem, lahko so objektivne težave. Omenjate eDavke. Seveda so tam dobre rešitve, ampak vročanje je malo drugače. Vročanje samo preko sistema eDavki je v nasprotju s konceptom vročanja, po katerem si vsak subjekt lahko izbere svoj varen elektronski naslov, kamor dobiva uradno pošto. Se pravi, da gre za neko nasprotje v postavljenem konceptu, vročanje preko eDavkov pa ni v redu, ni v skladu z akcijskim načrtom, ni v skladu s sistemom, kot bi se naj vzpostavil. Na to mi opozarjamo in škoda, da ne moremo vlade pohvaliti, da bi resnično z eno dobro elektronsko rešitvijo prišla pred ta parlament, predvsem pa pred davčne zavezance. Hvala lepa.
Sprašujem, ali želi še kdo razpravljati? Nihče. Potem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 4. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVI ZAKONA O DAVKU OD DOHODKOV PRAVNIH OSEB. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo državnemu sekretarju na Ministrstvu za finance gospodu Tilnu Božiču.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani bivše kolegice in bivši kolegi! Naj vam najprej povem, da mi je v čast, da vas lahko nagovorim tudi v tej vlogi, in upam, da bomo dobro sodelovali. Danes se že kaže, da bomo, tako da me veseli prihodnje sodelovanje. Vlada Republike Slovenije je obravnavo v Državni zbor vložila Predlog zakona o spremembah in dopolnitvi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki je del paketa predlogov za prestrukturiranje davčnih bremen, ki so usmerjeni k cilju izboljšanja konkurenčnosti poslovnega okolja pod pogojem stabilnih in predvidljivih javnofinančnih prihodkov. Poleg te novele v navedeni paket sodijo še spremembe na področju obdavčitve fizičnih oseb, ki so bile že predstavljene pod 2. točko te seje, pa tudi davčni postopek, o katerem smo se ravnokar pogovarjali. Na področju davčne politike so torej predlagani ukrepi, s katerimi bi lahko podprli možnosti za stabilno nadaljnjo gospodarsko rast, kar pa je lahko zagotovljeno z izboljšanim dejavnikom konkurenčnosti in dvigom produktivnosti. Pri tem je za dosego navedenih ciljev nujno zagotavljanje trajnega strukturnega uravnoteženja javnih financ in vzdrževanje približno enake ravni socialne države. S predlogom zakona se predlaga dvig stopnje davka od dohodka pravnih oseb za dve odstotni točki in na ta način pokritje dela javnofinančnega izpada zaradi ukrepov za razbremenitev dela, določenih v noveli Zakona o dohodnini. Manjši del rešitev je posledica upoštevanja drugega, nedavčnega pravnega okolja in posledično ocene primernosti oziroma smiselnosti ohranitve veljavnih ukrepov. Predlagana je določba pojasnjevalne narave, ki zagotavlja enako obravnavo davčnih zavezancev z vidika ugotavljanja višine davčne osnove, ne glede na uporabljeno računovodsko pravno podlago, to je bodisi slovenske računovodske standarde bodisi mednarodne standarde računovodskega poročanja. Predlagane so tudi določbe za uskladitev ZDDPO-2 z veljavno zakonodajo, in sicer glede olajšave za donacije političnim strankam, posebne stopnje za družbe tveganega kapitala in režima za izvzem dobičkov iz odsvojitve lastniških deležev v družbah tveganega kapitala. Spoštovani predsedujoči, spoštovani poslanke in poslanci, Vlada Republike Slovenije meni, da predstavlja paket predlaganih ukrepov prvi korak v pravo smer, ki pa ne pomeni konca iskanja možnih rešitev za povečanje konkurenčnosti poslovnega okolja za podjetja, ohranjanje delovnih mest v Sloveniji, pozitivni vpliv na produktivnost in učinkovitost v podjetjih; zato predlaga, da predlog zakona podprete. Hvala.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora gospe Urški Ban.
Hvala za besedo. Odbor za finance in monetarno politiko je na 64. nujni seji 16. 9. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po nujnem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 70. seji 9. 9. sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Seje odbora so se udeležili tudi predstavniki Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. Članom odbora je bilo poleg predloga zakona predloženo še mnenje Zakonodajno-pravne službe in predlog amandmaja Združenja družb za upravljanje investicijskih skladov. V skladu s poslovnikom so amandmaje k predlogu zakona vložile Poslanska skupina Združena levica k 4. členu, koalicijske poslanske skupine k 6. členu in Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke k 4. členu. V dopolnilni obrazložitvi je državna sekretarka na Ministrstvu za finance predstavila glavne cilje in rešitve predlaganega zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je pojasnila, da je služba k predlogu zakona dala pripombo k 6. členu, ki ji vloženi amandma koalicijskih poslanskih skupin sledi. Glede ostalih pripomb pa so bila podana ustrezna pojasnila. V razpravi so se članice in člani odbora osredotočili na razpravo o tem, katera višina davčne stopnje bi bila najustreznejša za doseganje javnofinančne konsolidacije ter hkratno krepitev konkurenčnosti in povečanje produktivnosti gospodarstva. Nekateri razpravljavci so menili, da je predlagano zvišanje davčne stopnje z vidika ohranjanja omenjenega ravnotežja ustrezno; drugi pa so menili, da bi bilo treba davčno stopnjo še bolj zvišati. Nasprotno pa so nekateri razpravljavci opozorili na negativne posledice zvišanja davčne stopnje, zlasti z vidika privabljanja investicij, zato so predlagali njeno znižanje. Odbor je glasoval in obravnaval amandmaje. Sprejel je amandma k 6. členu, ki so ga predlagale koalicijske poslanske skupine. Ni sprejel pa amandmaja, ki sta ga predlagali poslanski skupini Slovenske demokratske stranke in Združena levica. Na koncu je glasoval o vseh členih predloga zakona v skladu s poslovnikom in jih sprejel. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, v njenem imenu gospod Branko Zorman.
Spoštovani predsednik, kolega državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlagane spremembe Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb spadajo v paket davčnega prestrukturiranja, s katerim se bo sledilo ugodnejši davčni strukturi v Sloveniji. S predlogom zakona se bo predvsem dvignila stopnja davka od dohodkov pravnih oseb s sedanjih 17 % na 19 %. Višji prihodki iz davka od dohodkov pravnih oseb v višini okoli 55 milijonov evrov bodo uporabljeni za zmanjševanje javnofinančnega primanjkljaja po eni strani; po drugi strani pa za zmanjševanje davčnega izpada iz naslova razbremenitev v dohodnini. Vendar pa je treba poudariti, da bo razbremenitev v dohodnini precej višja od dviga prihodkov iz tega naslova. Dvig davka od dohodkov pravnih oseb bo namreč dvignil prihodke državnega proračuna za 55 milijonov evrov, po drugi strani pa bodo nekateri zavezanci za dohodnino imeli višje neto plače in bo izpada iz proračuna v višini skupno 106 milijonov evrov. Zakon je tako treba gledati v povezavi z ukrepi Zakona o dohodnini, ki bodo povečali neto plače in v določeni meri povečanje potrošnje in zaposlenosti. Treba pa je poudariti, da je efektivna davčna stopnja v letu 2015 po podatkih iz obračuna davka od dohodkov pravnih oseb znašala 11,5 % in se je glede na leto 2006 znižala za več kot 6 odstotnih točk. Sedanja efektivna stopnja davka od dohodkov pravnih oseb je v Sloveniji med najnižjimi v Evropski uniji, in to pri, kot rečeno, 11,5 %. Ta se bo sedaj dvignila na 12,85 %, kjer bo Slovenija še vedno med najnižjimi v Evropski uniji. Tudi primerjava nominalnih stopenj davka od dohodkov pravnih oseb v Sloveniji pri 17 % kaže, da je obdavčitev precej nižja od povprečne nominalne stopnje obdavčitve pravnih oseb v državah članicah Evropske unije, kjer je le-ta 22,8 % za leto 2015 oziroma 22,6 % za leto 2016. Med njimi ima za leto 2016 največjo stopnjo Francija, in sicer 38 %, najnižjo pa Bolgarija – 10 %. Šest držav ima nominalno stopnjo nižjo od 17 %, več kot dve tretjini oziroma 19 držav pa ima stopnjo višjo od 19 %. Kljub dvigu nominalnih stopenj davka od dohodkov pravnih oseb postaja obremenitev od dobičkov podjetij na ravni, ki je ugodna za pridobivanje novih tujih investicij. Davčne olajšave za investicije ter za raziskave in razvoj ostajajo na isti ravni kot do sedaj in so prepoznane kot zelo konkurenčne. Zato ni pričakovati, da bi dvig nominalnih stopenj vplival na investicijske odločitve. Zaradi tega je treba poudariti, da vlada sledi pravi smeri z razbremenitvami dela, ki je nadpovprečno obdavčeno, in z obremenitvijo kapitala, ki je podpovprečno obdavčen. S paketom davčnega prestrukturiranja bo tako postalo poslovno okolje bolj prijazno za zaposlovanje visoko kvalificiranega kadra. Glede na navedeno bo Poslanska skupina Stranke modernega centra Predlog zakona o spremembah in dopolnitvi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb podprla. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, v njenem imenu mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Pred nami je še tretji predlog zakona v paketu tako imenovane davčne reforme, ki ga je pripravila koalicija – Zakon o davku od dohodkov pravnih oseb. Koalicija predlaga, da se zniža obdavčitev iz 17 % na 19 %. V Slovenski demokratski stranki smo vedno podpirali predvsem gospodarstvo in s tem tudi vse deležnike v gospodarstvu, zaposlene. S predlagano rešitvijo se v Slovenski demokratski stranki ne strinjamo in temu ostro nasprotujemo. Nasprotujemo predlagani višji obdavčitvi od dohodka pravnih oseb iz več razlogov. Prepričani smo, da takšno povečanje ne vodi k višji gospodarski rasti in odpiranju novih delovnih mest. Predvsem smo prepričani, da bo zadeva šla v nasprotje. Vse analize po svetu kažejo, da v primeru, da se zviša davek na dobiček od pravnih oseb, to pomeni, da se obdavči kapital, da se ta obremenitev porazdeli po vseh deležnih v gospodarstvu. Prepričani smo, da bo povečanje davka od dobička imelo negativne posledice tudi na zaposlene. Zavedati se je treba, da gospodarstvo, lastniki podjetij dobiček investirajo v razvoj podjetja, brez razvoja podjetja pa ne more biti podjetje konkurenčno na trgu. Prepričani smo, da se bo s tem konkurenčnost slovenskih podjetij zmanjšala, kar bo imelo posledice tudi za zaposlene. Ne moremo tudi mimo dejstva, da je trenutno Slovenija ena izmed držav Evropske unije, kjer je najmanj tujih investitorjev oziroma najmanj tujih naložb. Razlogov za to je več, eden izmed razlogov je tudi neugodno poslovno okolje. Prepričani smo, da bomo s to potezo verjetno odgnali še tiste tuje investitorje, ki so v Sloveniji, oziroma da se bodo tuji investitorji namesto za Slovenijo odločali za Zagreb, Beograd, Bratislavo, Budimpešto. Slovenska demokratska stranka je predlagala tudi amandma k temu predlogu zakona, in sicer da bi sprememba višjega davka začela veljati s 1. januarjem 2019. Ne glede na to, da gre tu za povečanje davčne bremenitve za dve odstotni točki, smo prepričani, da je ta znesek velik in bo povečanje stopnje davka na dobiček pravnih oseb imelo širše posledice ne samo za lastnike kapitala oziroma lastnike podjetij.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, v njenem imenu gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, predstavniki Vlade! Novela zakona je del, kot smo danes že nekajkrat slišali, paketa tako imenovane davčne reforme ali davčne zakonodaje, kakorkoli hočete, ki ima za posledico vlogo ustvarjanja ravnovesja pri definiranju finančnih posledic in je protiukrep pri tako imenovanem davčnem prestrukturiranju. Pri tem zakonu gre za to, da prinaša pozitivni finančni učinek, da nekaj več poberemo, v višini približno 60 ali pa kakšen milijon manj. Seveda je realno pričakovati, ko se dviga takšen ali drugačen davek, ko se več pobere od nekoga, da to ne bo naletelo na neko pozitivno valenco pri deležnikih. Pa vendar, po novem bi se naj in se bo davčna stopnja davka na dobiček pravnih oseb, torej podjetij, zvišala s sedanjih 17 % na 19 %. Vsi vemo, da se je v zadnjem obdobju, nekje od leta 2006, ko so bile narejene zadnje večje spremembe na davčnem področju, davčna stopnja s 25 % proporcionalno nižala do leta 2013, in je še zdaj v veljavi tak procent, na 17 %. Evo, zdaj gremo v zvišanje za 2 %, za dve odstotni točki, pa vendar še ne bomo primerljivi z Evropsko unijo kot celoto. Tam je povprečje skoraj 23 %, po podatkih, ki so mi na voljo, je povprečje 22,8 % tega davka. Mi ga višamo s 17 na 19 %, nominalno govorim; realno pa to pomeni, da ga bomo dvignili z 11,5 % na efektivnih 13,2 %. Še vedno ostajamo na repu, kakorkoli hočete, na 20.–22. mestu skupaj s Poljsko in Češko, torej ni to nek astronomski bavbav. Menimo, da je v času okrevanja in gospodarske rasti primeren trenutek, da začnemo premikati voz v nasprotno smer od dosedanje ureditve, ki sem jo prej ponazoril s padanjem tega davka. Naj spomnim, da se je vsa ta leta davčna stopnja zniževala, in prav je, da se sedaj ta trend spremeni. V Poslanski skupini Desus ocenjujemo in smo prepričani, da bi morala biti in bo tendenca v prihodnje nasprotna; rastoča. Seveda se pri tem ne moremo kar naenkrat, to je tudi treba eksplicitno izpostaviti, odločiti kar za enormen, astronomski dvig; ampak je treba iti počasi in ob teh premikih tudi skrbeti, da bodo javne finance konsolidirane. Zdaj pa razlogi, zakaj bomo v Poslanski skupini Desus predlagano novelo soglasno podprli. To so dosedanje izkušnje, na žalost, mnoge slabe izkušnje. Znižana davčna stopnja se je vsa ta leta, kot rečeno, od leta 2006 do danes, izkazala kot ne ravno tisti moment, ki bi prispeval in ki bi imel za namen, da bi se ta prihranjena sredstva, nižji davek, vlagala s strani lastnikov v razvoj podjetij, za kreiranje novih delovnih mest, za prosperiteto. Generalno povedano, ampak na žalost je mnogokrat ostal ta prihranek v žepih lastnikov, mnogokrat se je to zrcalilo skozi drage avtomobile, skozi jahte, tudi kot odliv kapitala v tujino. Nižji davek na dobiček ni bistveno ali pa sploh ni vplival na višjo gospodarsko rast, zato v Poslanski skupini Desus podpiramo rešitev, da davčna stopnja začne postopoma rasti. Pri tem pa naj spomnimo, še enkrat več poudarimo, kako radi se primerjamo, da smo še daleč od primerljivosti, da smo še daleč pod povprečjem tega davka na ravni Evropske unije. In če bi veljalo dejstvo, veljala ugotovitev, ker ima Bolgarija 3,5-krat in še več nižji davek, da so vse investicije tam in nobena v Franciji, ki ima najvišji davek, potem bi res lahko bili zaskrbljeni. Menimo, da je treba sprejeti predlagane, in to takšne, rešitve, kot jih nosi predlog tega zakona, ki bodo po našem mnenju prispevale k nadaljnjemu okrevanju gospodarstva ter imele pozitivni učinek tudi na prihodkovni strani, s tem pa omogočili vzdržne javne finance. Najlepša hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, v njenem imenu mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Spoštovana ministrica, spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Spremembe Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb pomenijo obrat v smeri, ki so jo pred leti začrtale neoliberalne vlade. Predstavljajo točko, v kateri se začne premik proti bolj pošteni porazdelitvi bremen med delom in kapitalom. Še pred manj kot 15 leti je bil tako imenovan davek na dobiček podjetij postavljen pri evropsko primerljivi stopnji 25 %. Nato se je ta davek v imenu mednarodne konkurenčnosti pričel nižati, danes je ta stopnja le še 17 %. Če spremembe davčne stopnje izrišemo na časovnem grafu, lahko hitro opazimo, da so se nižanja dogajala v času, ko je bila na oblasti desna vlada. Kakšni pa so rezultati tega početja? Bistveno manjši prihodki v proračun in ogrožena stabilnost javnih financ, malo ali skoraj nič pa realiziranih obljubljenih posledic – nove investicije, nova delovna mesta in razvoj, ki naj bi jih nižanje davkov povzročilo. Žal se to ni zgodilo. V krizi je bila zaradi zmanjšanja prihodkov državi omejena tudi moč ukrepanja. V času debelih krav pa so ti prihodki bistveno manjši, kot bi lahko bili. Neoliberalna logika tu ni prinesla rezultatov. Gospodarska rast je prinesla inovativnost podjetnikov, delo, znanje in trud zaposlenih. Prinese jo stabilno okolje, z dostopom do virov, trgov in usposobljeno delovno silo; ne nizki davki na kapital. Večina držav razvitega sveta svoje davke na dobiček podjetij ohranja na stopnji, ki je krepko nad 20 %. Nekatere razvite države, kot so Združene države Amerike ali Nemčija, se v tej stopnji celo približujejo 35 %. Zakaj to počno? Ker odgovorni kapital, ki ga želijo s tem pritegniti, zna ceniti pozitivne strani takšne ureditve. Nižanje davčnih stopenj na dobiček podjetij privablja samo neodgovorni kapital. Vrata odpira tistim kapitalistom, ki jim je vsak davek ali obveznosti odveč. Tistim, ki bi želeli in obdržali pridelke; in ne tistim, ki se zavedajo, da je treba za pridelek tudi sejati, obdelovati, skrbeti in ga tudi razvijati. Taisti neodgovorni kapital ne želi plačati svojega prispevka za skupno dobro, hkrati pa se pritožuje, da nima na voljo usposobljene delovne sile. Zahteva, da trošimo manj za zdravje, in hkrati tarna, da so njegovi zaposleni bolni, toži nad slabo in razpadajočo infrastrukturo; a se hkrati izogiba temu, da bi jo sofinanciral. V Sloveniji pa želimo kapital, ki se bo svoje soodgovornosti tudi zavedal. Tisti kapital, ki ni plaha ptica, temveč ima pogum, da skupaj z ljudmi soustvarja v partnerstvu in dialogom. Zato je uveljavitev ključne rešitve tega zakona nujna. Gre za povišanje davčne stopnje davka na dobiček podjetij s 17 % na 19 %. To ni nujno le zato, da bi nadomestili izpad, ki ga je povzročila razbremenitev na strani dela pri dohodnini; nujno je zato, ker moramo zagraditi bolj pravičen sistem z bolj pravično porazdeljenimi bremeni. Davek na dohodek pravnih oseb se namreč plačuje od zneska, ki ostane po odbitju vseh stroškov, medtem ko davki na dohodek le delno skozi olajšave upoštevajo, da imajo posamezniki tudi življenjske stroške. S povišanjem stopnje na 19 % davek na dohodek pravnih oseb še vedno ne bo visok. Ostal bo precej pod evropskim povprečjem in nižji, kot ga ima večina sosednjih držav in tistih, s katerimi se tudi radi primerjamo. Bo dvig pomenil signal, da v Sloveniji želimo, da vsakdo prispeva svoj delež za skupno dobro?! Zato bomo Socialni demokrati Predlog zakona o spremembah in dopolnitvi Zakona o davku od dohodkih pravnih oseb podprli; zavrnili bomo pa nekatere predloge, ki bi to obremenitev še dodatno znižali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec bo predstavil stališče Poslanske skupine Združena levica. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat! V Združeni levici se bomo pri tem vprašanju vzdržali, seveda ne zato, ker bi bili proti dvigu davka na dobiček podjetij; ampak zato, ker je ta dvig bistveno premajhen. Slovenija je pri davkih na kapital, kot vseskozi opozarjamo v Združeni levici, na samem repu Evropske unije; po subvencijah in državnih pomočeh podjetjem pa na samem vrhu. To pomeni, da dvig stopnje na 22 %, kar smo predlagali mi, ne bi na noben način ogrozil slovenske konkurenčnosti, bi pa povečal proračunske prihodke za vsaj 90 milijonov evrov letno. Ta sredstva nujno potrebujemo za razvoj in za socialo. In to je edini način, da gospodarstvo, to je lastniki kapitala, vrne državljanom pomoč, ki so jo prejeli preko sanacije bank. Slabe terjatve so bile privatni dolgovi različnih cerkvenih in podobnih holdingov, ki so bili s sanacijo bank spremenjeni v javni dolg. In čas je, da se ta pomoč vrne državljanom in državljankam, ki so zanjo plačali. V Sloveniji je kapital zelo nizko obdavčen. To velja za kapitalske dohodke fizičnih oseb, za nepremičnine velike vrednosti in za dobiček podjetij. Zato ni čudno, da smo po zadnjih dostopnih podatkih na zadnjem mestu v Evropski uniji po velikosti davčne osnove za kapital; po deležu zbranih davkov pa na predzadnjem mestu. To je delno posledica Bajukove zakonodaje, ki je izvzela dividende, obresti in kapitalske dobičke iz solidarne obdavčitve. Od takrat upokojenec, ki ima eno delnico, plača dohodnino po enaki stopnji kot špekulant, ki ima v lasti tisoč delnic. Glavni razlog pa je davek od dohodkov pravnih oseb. V tem zakonu je ogromno olajšav, ki zmanjšujejo davčno osnovo; in tudi sama stopnja je bistveno nižja od evropske. Vladni predlog se niti ni dotaknil olajšav, kljub temu da analize dokazujejo, da te olajšave ne vplivajo na produktivne investicije. Vladni predlog tako predvideva dvig na 19 %, čeprav je evropsko povprečje 22,6 % in čeprav imajo vse sosednje države višjo stopnjo, celo bistveno višjo stopnjo. Pri tej davčni reformi se nazorno vidi dvoličnost koalicijskih strank, zlasti tistih, ki se razglašajo za socialne, torej Desus in SD. Na deklarativni ravni se ti dve stranki zavzemata za razbremenitev srednjega razreda, toda nova dohodninska lestvica ne bo razbremenila srednjega razreda; ampak izključno 7,4 % najbolje plačanih v tej državi. V trenutku, ko imamo še vedno rekordno stopnjo revščine, ko imamo skoraj 70 tisoč prejemnikov socialnih pomoči, ki živijo z 288 evri na mesec, se te socialne stranke deklarativno zavzemajo za srednji razred; v praksi pa delajo v interesu 7,4 % najbolje plačanih v državi. Enako lahko rečemo za davek na dobiček. Socialni demokrati so v svojem ekonomskem programu lani novembra zapisali, da se zavzemajo za dvig davčne stopnje na evropsko povprečje, torej za 22,6 %, in za prevetritev olajšav. Toda v tem zakonu se je stopnja dvignila samo na 19 % in vse olajšave so ostale takšne, kot so bile. Kolikor mi je znano, nihče od predsednikov koalicijskih strank in protestiral. V Državnem zboru ni mogoča racionalna razprava o davkih. Očitno je, da je za koalicijo in za desno opozicijo neoliberalna receptura čisto zlato. V imenu te doktrine in v interesu slabe desetine najbogatejših se bomo tako odrekli 150 milijonom proračunskih prihodkov v času največjega varčevanja. Če bi bili nizki davki garant razvoja in blaginje, bi bila rekorderka Bolgarija z enotno stopnjo 10 %. Države, kot je Nemčija, ki imajo stopnjo 30 %, ali Belgija, kjer je stopnja davka na dobiček kar 33 %, bi bile v popolnem razsulu, pa je ravno obratno. V Združeni levici se zavedamo, da so nizki davki predvsem potuha za nizko produktivnost in recept za siromašenje države. To je zanesljiva pot v provincializacijo, ki je tudi pri nas na žalost tako zelo napredovala v zadnjih desetih letih; zato predloga ne bomo podprli. Podprli pa bi odločno zaostritev davčnih stopenj za kapital, saj so te, kot sem poudaril v svojem stališču, primerjalno gledano na zadnjem mestu, kar se tiče davčne osnove, in na predzadnjem mestu, kar se tiče dejansko pobranih davkov za kapital. To je krivica, ki jo moramo v Sloveniji spremeniti. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, spoštovani kolegice in kolegi! Dve leti smo državljani čakali vlado Mira Cerarja, da v Državni zbor pošlje ukrepe, ki bi za preobremenjeno slovensko davčno okolje pomenili razbremenitev. Dočakali smo tako imenovano mini davčno reformo. Krščanski demokrati smo hitro spoznali, da predlagana davčna reforma v resnici ni reforma, ampak le davčna prerazporeditev. Oziroma zdaj, ko obravnavamo novelo Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, smo dejansko v ciljni ravnini, gre dejansko za finale davčnega prekladanja. Če smo se odpovedali oziroma če se ta koalicija odpovedala 106 milijonom prilivov iz naslova dohodnine, potem je to luknjo treba zapolniti. In kje vzeti? Ja, gospodarstvu. Takšna je pač logika te vlade oziroma te koalicije. Praktično vsake pol leta doživljamo neko noveliranje kakšnega zakona, kakšnih ukrepov, ki pomenijo znova in znova dodatne in dodatne obremenitve gospodarskega sektorja. Torej prekladanje, po domače povedano, iz enega žepa v drug žep, namesto da bi vlada pripravila sistemski poseg v davčni sistem, ki bi podjetjem in državljanom v njihovih žepih pustil več njihovega zasluženega denarja, podjetjem za razvoj, posameznikom za večjo potrošnjo. Nekatere določbe iz predlaganega paketa zakonov so še dajale upanje, da bo vlada v naši davčni ureditvi vendarle določene stvari popravila. Vlada pa si je zamislila, da bo vse to financirala iz dela našega gospodarstva. Tistega gospodarstva, ki je že predolgo žrtev prelakomnega državnega davčnega izplena, kot včasih slišimo s strani vladnih krogov. Državni davčni dušitvi naših gospodarstvenikov pa kar ni in ni videti konca. Še več, Predlog zakona o spremembah in dopolnitvi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki ga ta trenutek obravnavamo, našemu gospodarstvu na hrbet obeša nove davčne uteži. Predlog novele zakona predvideva povišanje stopnje davka od dohodka pravnih oseb za dve odstotni točki, in sicer iz 17 % na 19 %. V tem trenutku, ko bi vlada morala predlagati znižanje stopnje iz 17 % na 15 %, poslanci Nove Slovenije razočarani ugotavljamo, da je slovenska koalicijska realnost žal taka, da se moramo boriti proti tako nesprejemljivemu predlogu, kot je na mizi ta trenutek. Krščanski demokrati opozarjamo na dejstvo, da so predvsem slovenska izvozno naravnana podjetja tisti steber, ki najbolj prispeva k rasti bruto domačega proizvoda, kar je v preteklih dneh napovedal tudi Urad Republike Slovenije za makroekonomske analize in razvoj. V Novi Sloveniji sprašujemo vlado, ali je povišanje davka za podjetja kazen za njihove uspehe; ali se vlada zaveda, da prav s takimi predlogi ovira procese razvoja našega gospodarstva in rasti bruto domačega proizvoda v prihodnjih letih?! Krščanski demokrati smo velik nasprotnik razmišljanja, da je treba vsakič, ko potrebujemo nov vir proračunskega denarja, le-tega odščipniti prav slovenskemu gospodarstvu, ki pa na drugi strani vedno pridno polni proračunske vreče in poleg tega ustvarja najboljša delovna mesta. Ker v Novi Sloveniji vemo, da imajo naša podjetja ključno vlogo za življenja naših ljudi, in ker si ne želimo, da bi morali naši mladi svoje priložnosti iskati v tujini, bomo glasovali proti Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvi Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Lep pozdrav vsem še enkrat! Tudi v naši poslanski skupini bomo glasovali proti predlogu sprememb davka od dohodka pravnih oseb. Razlog ni ta, da bi bila 19-odstotna stopnja tega davka tako ključno ali grozno obremenjujoča za slovensko gospodarstvo. Razlog je v tem, da slovenska podjetja, od večjih do majhnih, za svoje uspešno delovanje potrebujejo stabilno davčno okolje. Mislim, da smo v zadnjih desetih letih ta davek od dohodka pravnih oseb spreminjali vsaj šestkrat. Vsaj šestkrat, če govorimo o stopnjah. Jaz mislim, da je takšno ravnanje države oziroma vlade nedopustno. Davčno stabilno okolje smo, kakorkoli, v dokumentih, ki smo jih in ste jih pošiljali v Bruselj, tudi večkrat napovedali; in to ne zato, ker bi se to dobro slišalo, ampak zato, ker to, da napoveš, da bo stabilno davčno okolje, ne vpliva samo na investitorje, ampak tudi na tiste, ki nas ocenjujejo. S tem, da spet takole ad hoc spreminjamo ta davek, to ne pomeni nič dobrega. In še enkrat, tudi za 19-odstotno stopnjo in z olajšavami, ki ostajajo, Slovenija ne bo med najboljšimi, daleč od tega; pa tudi med najslabšimi državami v Evropski uniji. Če bi naredili resnično davčno reformo, ki bi potem držala in trajala, kot se za davčno reformo spodobi, vsaj neko srednjeročno obdobje, bi bil mogoče tudi ta ukrep smiseln. Dejstvo pa je, da ta tretji paket, ki ga imamo danes na mizi, dodatno obremenjuje gospodarstvo, zato so besede, da to prestrukturiranje davčnih bremen pozitivno vpliva na gospodarstvo, kar tako – bla, bla. Seveda ne! In tudi zato se je veliko in malo gospodarstvo temu prestrukturiranju uprlo. Dobiček lastnikov bo kreiral ali pa bi kreiral nova delovna mesta, samo nova delovna mesta pomenijo razvoj, samo nova delovna mesta pomenijo možnost socialne države in samo nova delovna mesta pomenijo prihodnost. Brez novih delovnih mest bodo mladi odhajali v tujino, vsako leto znova se bomo pogajali o tem, kakšne bodo pokojnine naših upokojencev. Zato gre predlog, ki je pred nami, po naši oceni absolutno v napačno smer. In to je razlog, da nima naše podpore.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. V razpravo dajem 6. člen ter amandma Poslanske skupine Nove Slovenije in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Prosim, da se prijavite. Mag. Marko Pogačnik, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Že uvodoma smo v stališču Slovenske demokratske stranke povedali, da predloga tega zakona ne bomo podprl. Kljub vsemu smo se v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke odločili, da predlagamo amandma, in sicer da naj bi ta sprememba začela veljati s 1. januarjem 2019. Ta predlog amandmaja smo vložili iz več razlogov. Prepričani smo, da je korak, ki ga je naredila vlada, da poviša davčno stopnjo za dobiček podjetij za dve odstotni točki, previsok. Prepričani smo, da takšen korak pomeni nižjo gospodarsko rast in tudi manjše število novih delovnih mest. Predvsem iz stališč koalicijskih poslanskih skupin smo poslušali, da je Slovenija pri obdavčitvi dobička pravnih oseb med najnižjimi v Evropski uniji. Je pa hkrati treba povedati, da je Slovenija tudi ena izmed držav, ki ima najmanj tujih investicij, kar nazorno prikazuje, da gospodarsko okolje v Sloveniji ni prijazno. Zaradi tega se tuje multinacionalke odločajo za odpiranje svojih sedežev v Zagrebu, Budimpešti, Bratislavi, Beogradu in sosednjih državah. Vlada v gradivu, ki nam ga je poslala, predvideva, da naj bi ta sprememba zakona prinesla v proračun približno 60 milijonov evrov dodatnih prihrankov. Jaz sem prepričan, da bo ta znesek bistveno nižji. Bi pa imel vprašanje za vlado. Dejstvo je, da Slovenija je še država, kjer je precej državnega lastništva. Zanima me, če je vlada oziroma Ministrstvo za finance naredilo simulacijo, kaj ta sprememba pomeni za dividendno politiko državnih podjetij in posledično koliko manj dividende lahko pričakujemo v naslednjih letih iz naslova državnega lastništva? Dejstvo je, da SDH po navodilih vlade in Ministrstva za finance na vseh skupščinah vlaga nasprotne predloge, in sicer da se izplačilo dividend poviša. Posledično, da se bo za dve odstotni točki povišal davek od dobička pravnih oseb, pa pomeni, da bodo tudi državna podjetja imela manjše dobičke. Zanima me, ali ste opravili simulacijo, kaj bo to pomenilo za izplačilo dividend v naslednjih letih? V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da posledic tega povišanja davka na dobiček ne bodo nosili oziroma ne bo samo v breme lastnikov kapitala, ampak vse študije po svetu dajo rezultat, da se to breme približno porazdeli enako, kar pomeni, da bodo posledice čutili tudi zaposleni. Dejstvo je, da odgovorni lastniki poskrbijo, da se dobiček potem vrne nazaj v podjetje, in sicer za nov razvoj, za nove trge in s tem posledično tudi odpiranje novih delovnih mest. V Slovenski demokratski stranki damo v razmislek koaliciji, da premisli v zvezi s predlogom našega amandmaja. Mi smo prepričani, da je predlog našega amandmaja v korist gospodarstva in v korist vseh zaposlenih. Prepričani smo, da z višjimi obdavčitvami dobička gospodarsko okolje v Sloveniji poslabšujemo. Posledično bodo lastniki kapitala imeli manj možnosti, da bi dobiček, ki ga trdo zaslužijo, vložili v nadaljnji razvoj podjetja, v neke investicije. Kljub vsemu s tem korakom, ki si ga je dovolila koalicija, da se ti trije zakoni, ki jih obravnavamo danes, poimenujejo mini davčna reforma, je to daleč od tega. Tisto, kar bo proračun utrpel pri tako imenovani razbremenitvi dohodninske lestvice, ste se pač odločili, da boste na nek način pridobili s spremembo zakona o dohodku pravnih oseb. Dejansko gre tukaj za prekladanje denarja iz ene vreče v drugo vrečo. Spoštovana koalicija, spoštovana vlada, glede na vaše izjave o gospodarski rasti, če poslušamo predsednika Vlade, lahko gledamo na to, da se v Sloveniji cedita med in mleko; ne razumemo, lahko bi šli v to celotno reformo pogumnejši in bi res naredili gospodarsko okolje takšno, ki bi privabilo tudi kakšno tujo investicijo. Kajti prepričan sem, da so nove investicije, nove naložbe edini garant oziroma edina garancija za odpiranje novih delovnih mest. Vlada se hvali s tem, da se je odprlo 50 tisoč novih delovnih mest. Enkrat bi rad slišal, koliko teh delovnih mest gre na račun gospodarstva, koliko delovnih mest pa gre na račun javne uprave.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. V Novi Sloveniji smo spisali amandma, s katerim predlagamo, da bi se ta novela Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb uveljavila šele v letu 2018. Zakaj? Ker želimo, da bi vsaj še eno leto gospodarstvu dali več kisika. Res je, premier dr. Miro Cerar se rad hvali z gospodarsko rastjo in pravi, da so to zasluge te vlade. Okej. Bilo bi pošteno, da bi premier potem tudi povedal, da je na primer vladni ukrep A prinesel v strukturi 2,7-odstotne gospodarske rasti recimo 10 %; da je vladni ukrep B v strukturi 2,7-odstotne gospodarske rasti prispeval 30 % in tako naprej. Želel bi, da vladne ukrepe, če so res vladni ukrepi tisti, ki poganjajo gospodarsko rast, tudi kvantificiramo. Me pa kar tako – mi smo zelo dobri, mi smo najboljša vlada, imamo končno gospodarsko rast in tako dalje. Ni pošteno. Dobro bi bilo, da bi vsaj kdaj pa kdaj rekli slovenskemu gospodarstvu, to je pravo zdravo slovensko gospodarstvo. In še nekaj vam povem, lahko damo tudi naslove podjetij, ki smo jih obiskali, ko nekateri govorite o kapitalu, bi vam rad dal naslove podjetij, da bi šli pogledat, se pogovarjat z lastniki, direktorji; in vam bodo povedali naslednje, da je njihov največji kapital človek, zaposlen. In začnejo vsi svojo zgodbo recimo takole: mi imamo srečo, imamo odličen kolektiv. In naprej, mi bi želeli del svojega dobička razdeliti tem delavcem, ki ga ustvarjajo, se kot lastnik odpovem delu dobička, ampak naj se država tudi odpove. Ne, država pravi – ne. V Zakonu o dohodnini je res neka minimalna sprememba, je prvi korak k temu, kar mi v Novi Sloveniji želimo. Mi želimo, da bi božičnica bila obravnavana kot regres. V Avstriji država vzame od božičnice, 13. in 14. plače 6 %. Izračunajte, koliko pri nas. Res je, da ni samo stopnja davka na dohodek pravnih oseb ključni element v konkurenčnosti te države. Konkurenčnost je zelo kompleksna. Ima več elementov. Pravite, da so pri nas davki od dohodka pravnih oseb relativno nizki; sem celo slišal, da najnižji v Evropi, efektivno 11, 12 %. Po naši oceni, po našem okusu, če hočete, po programu Nove Slovenije bi danes ali leta 2017, da sem bolj točen, morala biti stopnja davka na dohodek pravnih oseb 15 %. Mi smo to že enkrat uzakonili, vi ste to sedaj zrušili in dvigujete to stopnjo za štiri odstotne točke. Res je, mi smo uvedli tudi pred časom olajšavo za raziskave in razvoj. Mislim, da bi tukaj morali zadeve izboljšati. Ne rečem, da je bila naša rešitev idealna. Ampak ko danes poslušam Gospodarsko zbornico Slovenije, ki pravi, da ima ta trenutek 200 slovenskih podjetij davčni pregled in da davčni inšpektorji, predstavniki Fursa, gledajo, kako je teh 200 podjetij uveljavilo olajšavo za raziskave in razvoj. To je zaskrbljujoče. Nikogar tu ne kritiziram, ampak najbrž je sistem postavljen preveč komplicirano. Tu bi morali iti v poenostavitve, če že imamo te olajšave za raziskavo in razvoj. Občutek je, da sedaj, ko gospodarstvo kar dobro prosperira, tudi predsednik Vlade se s tem hvali, sedaj pa je treba gospodarstvo udariti po glavi z novim davkom, z novimi davki. Ne bom sedaj vseh našteval, ker nimam dovolj časa. Da davek od dohodkov pravnih oseb narašča, je jasno vidno tudi iz Poročila o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za prvo letošnje polletje. Če pogledate podatke, vidite, da je realizacija 58,3-odstotna glede na sprejeti proračun za leto 2016. Mi smo skoraj 15 milijonov več davka od dohodka pravnih oseb v prvi polovici letošnjega leta pobrali glede na enako obdobje lani. To je kar dobra številka, skoraj 15 milijonov. Spet boste rekli, da morda prvo polletje ni enako drugem polletju. Ne vem, morda je res, morda ni. Ampak če ekstrapoliram linearno, lahko približno ugotovim, da bo v letošnjem letu za okoli 30 milijonov več davka na dohodek pravnih oseb. 30 milijonov več, kot smo načrtovali v proračunu. Zakaj? Ker gre gospodarstvu dobro. In če gre gospodarstvu dobro in dokler bo gospodarstvu šlo dobro, bo dobro tudi nam, najprej delavcem, ki so tam zaposleni, in potem tudi vsem nam. Zakaj? Ker denar ne raste na drevesu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima državni sekretar na Ministrstvu za finance gospod Tilen Božič.
Hvala za besedo. Mislim, da v teh dneh, ko se je tudi vlada ukvarjala s pripravo proračuna, smo vsi bili v tem zavedanju, zagotovo pa vlada, da denar ne raste ne drevesu; samo ena opazka glede tega. Druga zadeva, kar se tiče amandmajev. Prejeli smo, kot je bilo že predstavljeno, dva amandmaju, enega iz Poslanske skupine NSi, drugega iz SDS. Ta, ki ga je pripravila Poslanska skupina NSi, naslavlja celotno spremembo, da bi nekako odložili uveljavljanje vseh členov tega zakona na prihodnje leto. To bi bilo po našem mnenju neprimerno, ne zgolj zaradi tistega dela, ko nekako razmišljamo o tem, da držimo javne finance kar se da v ravnotežju; ampak tudi s tega vidika, ker so notri nekateri ukrepi, kar se tiče družb tveganega kapitala, kjer so spremembe nujne, ne samo dobrodošle. Zato je to treba pripeljati do konca. Kar se tiče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, tam je predlog, da bi se za dve leti zamaknilo to, kar se tiče dviga davčne stopnje. Zdaj pa nekaj komentarjev na tisto, kar je bilo tudi razpravi omenjeno. Glede višje realizacije davka od dohodkov pravnih oseb velja vseeno opozoriti, kot je bilo tudi že povedano, da gospodarstvo uspešno raste, tudi po zaslugi te vlade. Posledica tega je tudi to, da so potem bili poračuni davkov od dohodkov pravnih oseb, ki so bili izvršeni v tem letu, nekoliko višji in zato tudi nekoliko višja realizacija. Upam, da bo ta trend tudi v prihodnje tako kazal, ker to pomeni, da gre gospodarstvu bolje in da bomo imeli tudi več razpoložljivega denarja za tiste politike, ki smo si jih zastavili. Potem je bilo omenjeno, da vam družbe marsikdaj na terenu povejo, da je njihov največji kapital človek. Mislim, da je tudi v tej luči šla današnja razprava ter tudi spremembe, predvsem na tistem področju dohodnine, kjer je predvideno nagrajevanje poslovne uspešnosti. Tisti, ki so uspešni, se jih stimulira, se jim da nekaj več, ob nižji obremenitvi z dohodnino. Lahko bi rekli, da se tudi na ta način nekdo, ki je lastnik nekega podjetja, odreče delu svojega dobička na račun tega, da da v stroške to na nek način nagrado za poslovno uspešnost, sočasno se pa država temu odpoveduje, in sicer delu dohodnine na ta dohodek. Tu je vseeno država stopila nekaj zraven, tudi če potegnemo pod črto na koncu, kar se tiče tega prestrukturiranja, ni zgolj nevtralno, ampak v končni fazi več ostane gospodarstvu. Več ostane na nek način gospodarstvu skozi to, da se jim nekateri stroški, se pravi plačevanje dohodnine, znižujejo, ter tudi preko drugih ukrepov, tistih ukrepov, ki so na področju davka, davčnega postopka. Zakaj? Če je manj administrativnih preprek, se več časa lahko posvečajo svojemu poslu, manj stroškov porabijo za administracijo in več prihodkov ustvarijo s tem, ker se ukvarjajo s svojo jedrno dejavnostjo. Če gremo naprej, tale sprememba vseeno, kljub temu da velja s 1. 1. 2017, predvideva vsaj v denarnem toku podjetij nekakšno postopnost. Zakaj? Ker se bo to poznalo predvsem skozi akontacijo, iz meseca v mesec. Ko se to premakne s 17 % na 19 %, bo ta akontacija postopno, med letom plačevana nekaj več. In na koncu tudi preko proračuna, pričakuje se, da se bo približno 90 % tega poznalo preko leta, približno 10 % pa potem pri poračunu. Del bo razviden tudi v bilancah podjetij, ampak to ni davčni učinek, se pravi predvsem z naslova odloženih davkov. Začasne razlike, ki se pojavljajo v bilancah, recimo primer, nekdo, ki prinaša pretekle davčne izgube, nekdo, ki ima morda neke rezervacije iz preteklosti, se mu bo poznalo v tem, da se mu bodo nekoliko dvignila ta sredstva v bilanci in bo to lahko kasneje koristil. Ampak to s tega vašega vidika morda ni toliko bistveno. Če se spet vrnem, pri tem je izjemno pomembna uravnoteženost javnih financ. Zakaj? Čeprav se dostikrat govori, da so bonitetne ocene nekaj zelo abstraktnega, niso toliko abstraktne, ko pridemo v podjetje. Zakaj? Ker podjetje, ko se zadolžuje, je bazična obrestna mera, na katero se veže, tista, ki velja za tveganje za državo. Če državi padejo obrestne mere in dobro dela z javnimi financami, in to s konsolidacijo dejansko uspeva, se to pozna pri praktično vsakem podjetju, ki je zadolženo, ker si lahko refinancira svoje dolgove, lažje najame posojila za srednji in dolgi rok, kar se tudi dejansko zdaj v gospodarstvu dogaja. Marsikatero podjetje je v zadnjem času naredilo tudi kakšen korak, ki v preteklosti morda ni bil toliko možen ali pa ne bi bil uspešen, so morda izdali komercialne zapise za srednji rok financiranja; tudi z obrestnimi merami, ki so znatno pod tistimi, ki so bile še pred letom ali dvema. Nekateri se zadolžujejo že tudi pod tremi, dvema odstotkoma, kar je zelo pomembno za gospodarstvo. Gre za splet okoliščin, ki omogoča gospodarstvu konkurenčnost. Zagotavljanje stabilnosti, ki jo moramo zagotavljati v javnih financah, na nek način posredno pomaga vsem tistim podjetjem, ki se zadolžujejo, bi rada poslovala; in nekako preko dviga bonitetne ocene države dviguje tudi njihove bonitetne ocene. In kot rečeno, teh dveh predlogov iz vseh teh razlogov tudi ne podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, vi ste že kar nekaj časa politik in sem vesel, da ste odprli tudi področje in ste trdili, da imamo tudi na osnovi vladnih ukrepov gospodarsko rast. Jaz sem ravno o tem govoril. Ali lahko te vladne ukrepe vi kvantificirate? To je nujno potrebno, saj je potem treba tiste ukrepe, ki več prinašajo h gospodarski rasti, intenzivirati. Samo za to gre. In tukaj vas res prosim, da nam analizirate vaše vladne ukrepe. Koliko je posamezni vladni ukrep prispeval v strukturi 2,7-odstotne gospodarske rasti? Sem zelo hvaležen vnaprej.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. O koalicijskem dvigu davka na dohodek pravnih oseb s 17 % na 19 % imam dva uvodna komentarja. Premalo in prepozno. Zakaj premalo? Slovenija je efektivno davčna oaza, smo na repu Evropske unije, kar se tiče pobranih davkov iz naslova kapitala; zato smo v Združeni levici tudi predlagali, da se vsaj poskusimo približati evropskemu povprečju, ki je 22,6 %; pa je bil takrat naš amandma žal zavrnjen. V današnji razpravi je bila večkrat izrečena besedica pogum, predvsem s strani desne tribune, so si od vlade želeli več poguma za znižanje obdavčitve kapitala. To, da ti znižaš obdavčitev kapitala, to, da ti bogatim podarjaš milijone, proračunske milijone z davčnimi odpustki, to ne terja nobenega poguma. Kar terja pogum, pa je to, da ti kapitalu stopiš na rep, kar je hkrati tudi edina perspektivna razvojna strategija. Kapital se peha za dobičkom, to je edina maksima, ki jo zasleduje. Ko je v tem državnem zboru navržena trditev, kako je naš največji kapital človek, ki menda pride iz ust direktorjev kapitalistov, v redu. Zakaj imamo potem v slovenski družbi polovico zaposlitev prekarnih, če je res človek tako velik kapital, kapitalisti pa neki dobrohotni strici, ki bi hoteli izplačevati višje plače, ki bi hoteli investirati; samo jim grda, grda država ne da s tem, ko jim obeša prevelike davke. Še enkrat ponavljam, da je Slovenija, kar se tiče davka na dohodek pravnih oseb, efektivno davčna oaza, sploh v primerjavi z Evropsko unijo. Države v naši soseščini in v naši konkurenci, naj nastreljam malo statistike, imajo sledečo obdavčitev na dohodek pravnih oseb: Avstrija – 25 %, Italija – 27 %, Hrvaška – 20 %, Madžarska – 19 %, Slovaška – 22 %, Nemčija, s katero se tako silno radi primerjamo, skoraj 30 %, Belgija – 33 % in Francija – 38 %. To so države, iz katerih se dogajajo tuje investicije v Slovenijo. Kar želim s tem povedati, ni samo neko golo naštevanje številk, kako je Slovenija zadaj po obdavčitvi kapitala v primerjavi z našimi sosedami in partnericami v Evropski uniji. Povedati želim, da je neke mantre – znižajmo davke in zgodile se nam bodo investicije in prišle bodo visokotehnološke korporacije in vse bo lepo in bogastvo bo teklo od bogatih navzdol k revnim – ne zdržijo ne pijejo vode. To je navadna ideološka puhlica. Ko je govora o kisiku za gospodarstvo, tega kisika ne bomo dovedli z znižanjem obdavčitev kapitala; narediti moramo ravno nasprotno in to je tisto, za kar se v Združeni levici zavzemamo. Progresivna obdavčitev, to je treba zaostriti. Treba je dvigniti davek na dohodek pravnih oseb vsaj na raven evropskega povprečja, potem pa namensko ta sredstva investirati v infrastrukturo, v razvoj javnega dobra in tako naprej. Na tak način mi šele gradimo notranje povpraševanje, gradimo kvalitetna delovna mesta in ženemo nek vsesplošen družbeni napredek naprej. Kar se nam v tem trenutku dogaja, ni niti stagnacija, ampak je regresija. Če bi vse te mantre o zniževanju obdavčitev in o kapitalističnem razcvetu in utopiji vzdržale in če bi nizki davki zares prispevali k rasti, zaposlenosti in blagostanju, odgovorite mi naslednje: Zakaj ne govorimo o bolgarskem razvojnem gospodarskem čudežu? Bolgarija ima že skoraj deset let enotno davčno stopnjo, 10 % velja za dohodnino, 10 % velja za pravne osebe. Ampak kaj se dogaja? Bolgarija po BDP, stopnji revščine, brezposelnosti in izseljevanju bolj kotira kot tretji svet kot pa neka razvita Evropa, kot lahko slišimo s strani oblasti. Evo, tukaj imate teoretični, če hočete, in čisto praktični primer bolgarskega razvojnega modela, zakaj strategija nižanja davkov bogatim in kapitalu ne deluje. V podkrepitev te poante o tem, da je kapital plaha ptica in da mu moramo iti na roko in ne vem kako skakati okoli bogatunov, jih božati in trepljati in vabiti, bom citiral Jožeta P. Damijana, razvojnega ministra v prvi Janševi vladi, ki je za intervju za Mladino povedal naslednje, citiram: "Glede tehnološke strukture se zaradi višjih dobičkov in večjih investicij nismo premaknili niti za milimeter; danes je delež visokotehnološkega izvoza na isti ravni kot pred desetimi leti." Kaj se skriva za temi besedami? Iz njih lahko potegnemo, da so nizki davki za kapital v resnici gola potuha za nizko produktivnost in recept za siromašenje države. V razmerah nizkih obdavčitev se znajdejo raznorazni polperspektivni podjetniki, ki gradijo svoje dobičke s hiperizkoriščanjem delovne sile, namesto da bi se šli visokotehnološki razvoj, inovacije, research and development. Zato Bolgarija ni gospodarski čudež, dasiravno bi po ideologiji, s katero paradira politični razred, to morala biti. Na drugi strani pa imamo Francijo, Nemčijo, Belgijo in tako naprej, ki veljajo za uspešne države, za prodorne države, za razvojno špico tega sveta, z davki na dohodek pravnih oseb nad 30 %. Težko je govoriti o pogumu, ko je treba dajati mogočnim, ko je treba dajati davčne odpustke vladarjem sveta, kapitalu. Kar zares terja pogum, je, da dvignemo dohodek pravnih oseb na neko pravično raven, vsaj na raven evropskega povprečja, če ne še kaj bolj. To terja resničen pogum. To pomeni, da se zoperstavimo mogočnim, da se zoperstavimo lobijem, da se zoperstavimo bežečemu kapitalu, da vzamemo svojo usodo spet v svoje roke in rečemo – ne, naše družbe pa ne bo diktiral pohlep nekaj posameznikov in korporacij. To je pogum. In to je pogum, ki ga slovenski politični razred ne zmore. Desnica govori diametralno nasprotno že itak. Tule liberalci, ki so zakrinkani v levico, v bistvu počnejo isto, kar počne desnica; samo to poskušajo nekako olepšati in obleči v rožice. SD je na primer v svojem ekonomskem programu lanskega novembra dejal, da se zavzemajo za dvig davčne stopnje najmanj na 22,6 % in za prevetritev olajšav. To je isti SD, ki je zdaj v vladi in nam ponuja neko skrpucalo davčne reforme, ki je en velik davčni odpustek bogatim. Svoj lasten program iz še ne enega leta nazaj so pa kratko malo požrli. Podobno se dogaja tudi z Desusom. V Sloveniji smo zadnjih deset let konsistentno priča zniževanju davkov na kapital in na visoke dohodke. In to ne sovpada po naključju z izgubljenim desetletjem, ki bi ga lahko Slovenija spremenila v razvojni preboj. Smo imeli Bajuka leta 2006, ki je znižal stopnjo davka na dohodek pravnih oseb s 25 % na 20 %, potem Šušteršiča s še dodatnim znižanjem na 17 %. V obeh teh vladah je bil tudi samozvano socialni Desus, gladko so pristali na to, da se zniža dohodnina, da se odpravi davek na izplačane plače, ki je, by the way, nastopil kot kompenzacija za znižanje prispevne stopnje za pokojninsko blagajno za delodajalce. V tem ni nobenega poguma, to je uklanjanje bogatim lobijem, kapitalu; pogum bi bilo zoperstaviti se temu. In točno to danes v Združeni levici počnemo. Niti približno ne bomo pristali na to, da se bogatim daje davčne odpustke, da se za 50-milijonska davčna darila najbogatejšim – 7,4 % prebivalstva v slovenski družbi – siromaši naš proračun, v katerem baje hkrati ni denarja za investicijo v razvojno naravnan projekt drugega tira, za socialno pomoč tistim najšibkejšim, ki se opotekajo iz dneva v dan z 288 evri socialne pomoči. Tega se v Združeni levici ne gremo, zato tudi ne bomo podprli te kozmetične davčne reforme in kozmetičnega dviga davka na dohodek pravnih oseb. Predlogu zakona sicer ne bomo nasprotovali, saj gre vendar za korak v pravo smer, ampak, kot sem začel svojo intervencijo, se ta korak dogaja prepozno in ta korak je premalo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Matej Tonin.
Mogoče bi bilo pametno tole debato začeti z anekdoto o optimizaciji krave, ki se jo je lotil marksist Miha. Saj veste, kako gre zadeva. Krava je dala premalo mleka, preveč je pojedla in potem so marksisti natuhtali, da ji bodo dan za dnem dajali manj jesti. In ko se je krava končno navadila dajati mleko brez hrane, je naslednji dan umrla. In je marksist Miha rekel – pa ravno smo jo naučili, da brez jesti tudi mleko daje. Nekaj podobnega se dogaja tudi pri obdavčitvi dohodka pravnih oseb oziroma, po domače povedano, obdavčitvi prihodkov podjetij. Seveda je s te leve marksistične strani slišati strah in trepet, kako gnili kapitalisti vse te stvari zlorabljajo in ves dobiček poberejo, delavci pa delajo za minimalne plače. Seveda je to tudi res, to so gnili kapitalisti, take je treba čim prej onemogočiti, jih spraviti na Dob ali pa še kam drugam, tja, kjer imajo rešetke svoje mesto. Ne moremo pa vseh stvari posploševati. V tej Sloveniji obstaja tudi ogromno dobrih kapitalistov, dobrih podjetnikov, ki številnim Slovencem dajejo delo. In če bi razumeli, da se iz tega dobička financira razvoj, potem bi morda na stvari gledali nekoliko drugače. V katerakoli podjetja greš, ti povedo, da se z dobičkom financira razvoj. Če ni razvoja, če ne posodabljaš storitev ali produktov, ki jih prodajaš, potem enostavno enkrat ni več kupcev. Če pa ni kupcev, ni kaj prodati brez dobička, pa ni tudi delovnih mest. Tudi to bi morali razumeti marksisti. Zelo zgledna primera sta primer Nokie in Canona, ko sta v nekem trenutku bila velika giganta, pa sta nehala vlagati v razvoj; danes jih praktično ni več. In ko je poslanec Kordiš govoril o tem, kako potrebujemo mi visokotehnološka podjetja, ki bodo delavcem dajala visoke plače, se jaz z njim absolutno strinjam. Ampak tega ni možno narediti na način, kot ga on predlaga. Visokotehnološka podjetja potrebujejo tudi velik dobiček, da veliko dobička vlagajo v razvoj, ker šele tako lahko ohranijo svojo prednost pred konkurenco in šele tako so lahko visokotehnološka. Če pa jim vzameš ves kisik, potem je pa jasno, da ta podjetja slej kot prej pristanejo kot neka klasična proizvodna podjetja, ki so podizvajalci podizvajalcev, ki lahko delavcem kvečjemu dajo minimalno plačo. Če je to cilj, ki mu sledi marksist Miha, dobro; ampak ni to moj cilj. In tukaj želim biti zelo jasen. Ker se nekateri smejite, da ne bo kdo to vzel kot žalitev, jaz sem s poslancem Kordišem govoril na hodniku in je rekel, da je ponosen na to, če ga naslavljamo z marksist. Da ne bo kdo mislil, da zdaj jaz tukaj obračunavam ali govorim slabe stvari. On je sam izrazil željo, da se ga na takšen način tudi naslovi, če je treba. Koga bomo zdaj obremenili s to dodatno, z višjo davčno stopnjo? Predvsem tiste, ki delajo pošteno, ki prikažejo nek dobiček, ker ta dobiček tudi koristno uporabijo. Vse tiste, ki pa poznajo vse davčne mahinacije, da se davčno čim bolj optimizirajo in da imajo na koncu pozitivno ničlo, čeprav vsakdo na daleč vidi, da temu ni tako, tiste pa ta davčna stopnja praktično ne bo v ničemer prizadela. In spet smo na takšen hiter način udarili po glavi najbolj pridne in najbolj vestne. Glede bolgarskega modela, h kateremu naj bi zdaj tovrstne rešitve šle, imamo bolgarski model, ki ima 10-odstotno davčno stopnjo, če so mi poslanci Združene levice pravilno povedali; imamo pa tudi irski model, ki ima davčno stopnjo 12,5 %, tudi ta obstaja. Očitno sta si davčni stopnji relativno podobni ali pa na istem mestu; ampak razlika v kvaliteti življenja v eni ali drugi državi je pa mnogo drugačna. Seveda ima vsak svoje razloge, zakaj je do tega prišlo, najverjetneje so razlogi s te strani morda v čudni in nenavadni tranziciji. Tudi jaz mislim, da je del tistih problemov, ki jih imajo Bolgari, stvar njihove tranzicije in morda še preveč priokusa ali ostanka časov, iz katerih so izšli in kateri se želijo znebiti; ampak to je njihov problem, jaz se v njihove zgodbe ne mislim podajati. Želim samo pokazati, da ne obstaja samo en primer, obstaja tudi drug primer, kjer pa je življenjska raven popolnoma drugačna. In če imajo na Irskem lahko 12,5 %; zakaj bi bilo v Sloveniji trenutno, kot je zdaj, 17 % pretirano in je treba dvigniti na 19 %. Da ne bo pomote, da jaz samo polemiziram s poslanci Združene levice; tudi nekaj stvari je treba povedati vladnim predstavnikom. Državni sekretar je najbrž dobronamerno svetoval podjetnikom, če bi imeli slučajno preveč dobička, pa da ne bi bili preveč obdavčeni, imajo še vedno možnost, da ta dobiček namenjajo za poslovno uspešnost. Sicer dober predlog, z eno pomanjkljivostjo, če obdavčitev te poslovne uspešnosti ne bi bila tako visoka, da se jim to ne izplača početi. Če bi še vzporedno se bolje lotili zniževanja, nagrajevanja poslovne uspešnosti, potem bi verjetno bilo tukaj več interesa. Jaz vem, da bo odgovor s strani ministrstva, da se oni zelo trudijo, da so se tudi v sedanjih prizadevanjih že izkazali, da se ta obdavčitev poslovne uspešnosti znižuje, ampak kljub vsemu dajte pogledati še malo v nam bližnjih državah, kako stvari stojijo. Kako je kakšna stvar prispevala k gospodarski rasti? Seveda gospodarska rast je pomembna, ker kaže neko splošno gospodarsko klimo v državi. Od tega bo tudi odvisno, kako bodo poslovala podjetja in v našem interesu mora biti, da podjetja poslujejo čim boljše, da imajo čim več dobička, da čim več vlagajo v razvoj in da delavcem dajo čim boljše plače. To je naš cilj. Seveda pa se je treba vprašati, kakšna so bila do sedaj prizadevanja Vlade, da se bo to tudi dogodilo. Ob tej drugi obletnici te vlade je bilo ogromno govora, kaj vse je ta vlada postorila za to, da imamo danes gospodarsko rast. Samo jaz ne znam na pamet našteti treh ali štirih ukrepov, ki jih je naredila ta vlada, da danes gre gospodarstvu bolje. Enostavno jih ne znam, in tudi mislim, da jih ni. Če objektivno ocenimo, lahko ugotovimo, da prvo leto tega mandata se je Vlada predvsem ukvarjala z ekipiranjem, vzpostavljanjem ekipe, iskali so ministre, mislim, da je na dolžino trajanja te vlade odstopilo oziroma odšlo največje število ministrov. To je posledica, da imamo nove in nepreizkušene stranke. V drugem letu tega mandata pa tudi ni bilo kakšnih velikih presežkov ali reform. Bilo je nekaj predlogov, ki so bili, še preden so prišli v parlament, zaustavljeni oziroma ustavljeni. Edini ukrep, ki mislim, da je zares deloval v tem času je bil ZUJF. ZUJF, ki ga je ohranila vlada Alenke Bratušek in ZUJF, ki se ga je do nedavnega tudi še v nekaterih delih držala vlada Mira Cerarja. Edini resen ukrep za neko stabilno javnofinančno situacijo in za okolje, v katerem se je gospodarstvo dobro počutilo, je bil minister Mramor, že nekdanji minister in takrat njegova desna roka sedanja ministrica, da so pač skrbeli, da je vse skupaj bilo v nekih normalnih javnofinančnih okvirih. To mislim, da je bil daleč od vsega največji prispevek k tej stabilnosti in k tem razmeram, da imamo danes takšno gospodarsko rast, kot jo imamo. Pa še eno stvar je treba povedati, s tem zakonom bomo gospodarstvo obremenili za dodatnih 60 milijonov evrov. V prejšnjih dveh zakonih smo državljane razbremenili za več milijonov evrov. Vlada pravi, da bo del tega zneska našla znotraj obstoječih rezerv in povečanih proračunskih prihodkih, del tega bremena bo pa prestrukturirala in prenesla na gospodarstvo. Gospodarstvo bo sedaj dodatno obremenjeno s 60 milijoni evrov. Če k temu še plastično dodamo trenutne zaposlitve v javnem sektorju, sem že v prejšnjih razpravah povedal, da se je zgolj v času vlade Mira Cerarja število javnih uslužbencev povečalo za skoraj nekaj manj kot 4 tisoč in da po podatkih, ki so nam na razpolago, bo teh 4 tisoč javnih uslužbencev državo vsako leto stalo za plače in podobne stvari okoli 20 milijonov evrov. Če k temu dodaste sedaj še to septembrsko sprostitev kompresirane plačne lestvice v javnem sektorju, ste na 70 milijonih evrov letno, ki jih bomo plačevali več zaradi teh ukrepov v javnem sektorju. To je tudi eden izmed, jaz ga vidim na negativni strani, ne na pozitivni strani, ukrepov Cerarjeve vlade. Teh 70 milijonov evrov, ki jih bo država vložila v javni sekto,r se jih bo na strani pobralo gospodarstvo. Zame je to nesprejemljivo. Ker vsaka krava mora jesti, če želi dati mleko. Pika. Dokler tega ne bomo spoznali, se bo lahko do skrajnosti obremenjevalo gospodarstvo, dokler to gospodarstvo ne bo klecnilo. Edina stvar, ki pa so jo gospodarstveniki pohvalili, je bil davek na dohodek pravnih oseb. Za ta davek, ki ga danes povečujemo, vam gospodarstveniki govorijo, da je to eden izmed redkih davkov, ki je konkurenčen v primerjavi z drugimi evropskimi državami. In še tam, kjer smo dobri, še tam, kjer smo konkurenčni, bomo zdaj začeli zadeve poslabševati. Jaz bi zelo preprosto rekel, zato ker bomo dali javnemu sektorju dodatnih 70 milijonov evrov na leto, bomo na drugi strani za 60 milijonov evrov obremenili gospodarstvo. Meni se zdi to nesprejemljivo. Lahko pa vi najdete tisoč razlogov, zakaj je to dobro, ampak slej kot prej boste prišli do istega spoznanja, da če želimo, da bo ta država funkcionirala, če želimo, da bo socialna država na visokem nivoju, če želimo, da se bo infrastruktura v tej državi gradila, potem potrebujemo realni sektor, potem potrebujemo dobro stoječa podjetja, ki bodo ljudem dajala delo, in to dobro plače, ne minimalne plače, da bodo te plače lahko trošili in s tem polnili državni proračun. Lahko imate tisoč ideoloških nasprotovanj in preprek, zakaj je to neka drugačna mantra, ki ne drži, ampak dejansko to je edina logika, ki danes v svetu deluje, vse ostalo so pa utopije.
Hvala lepa. Izvolite, replika, gospod Miha Kordiš.
Hvala, predsedujoči, za repliko! "Farški liberal" Tonin se mogoče spozna na anekdote o crknjenih kravah, v razvojnih politikah pa ni preveč vešč. Kar se tiče molzenja crknjene krave in vsega tega, poglejte, Slovenija ustvari več, kot porabi. Bistveno, bistveno več. Presežek v plačilni bilanci je v zadnjih 12 mesecih znašal 7,9 % BDP, se pravi krepko nad 3 milijarde evrov več bomo ustvarili, kot potrošimo. Kar je resničen primer, ki se nam dogaja v Sloveniji, je, da se nekaj kapitalističnih krav debeli na račun slovenskega delavca, in to zaradi slabe davčne politike, ki favorizira bogate in kapital, namesto da bi uveljavili nek pravičen prispevek v slovensko socialno blaginjo. Da nizki davki ne pripomorejo k razvoju, je spoznal tudi makroekonomist Jože P. Damjan, ki sem ga že prej navedel, ga bom še enkrat v tej repliki navedel. "Glede tehnološke strukture se zaradi višjih dobičkov in večjih investicij nismo premaknili niti za milimeter. Danes je delež visoko tehnološkega izvoza na isti ravni kot pred 10 leti." Skratka, kapitalistična krava se debeli, slovenski delavec pa "crkuje", to je edina zgodba, ki je tukaj, in to moramo preprečiti s tem, da dvignemo davek na dohodek pravnih oseb in to še na višjo raven, kot to predlaga Vlada v tem trenutku. Hvala.
Hvala lepa. Vidim, da je še želja po razpravi, prosim, če se prijavite. Dr. Franc Trček, izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Preden pridem do krav, kar je dobra iztočnica, bi rad povedal, da poskušam spremljati to razpravo, ki jo težko imenujem razprava z neko osnovno vsebinsko matematično logiko, čeprav sem kot srednješolec v glavnem šprical srednjo šolo, sem po osnovni izobrazbi vseeno naravoslovno matematični tehnik. Moram reči, da te logike skorajda ne najdem oziroma so izjave pogosto nelogične, tudi včasih kar izjavi kakšen moj partijski kolega, ampak do tega še pridemo. Najprej pa o kravah in mleku. Državna sekretarka z resornega ministrstva se mi hvali, kako je mlečnost slovenskih krav šla gor, sočasno pa to v tem sektorju pomeni problem. Zakaj? Ker za liter mleka, ki ga kmet dobi plačanega pod manj kot 25 centov, celo po 19 centov, ne more preživeti. Pomembna je tudi produkcija, koliko mlečno kravo hočemo imeti ali tu celo pretiravamo. Tu bi lahko kravo primerjali z delavcem. Pa ne bi rad bil žaljiv ne do delavcev, ne do krav. In po drugi strani kako bomo ta produkt – mleko zapakirali in prodali. Recimo neka relativno majhna gospodarstva ne morejo v produkciji pri mleku tekmovati s presežki mleka, kot vemo, da ga imamo trenutno v Evropi in bolj pametne družbe se z davčnimi in drugačnimi politikami s tem bolj uspešno soočajo. Bom spet sosede omenjal, približno tam 15 kilometrov zračne linije. Tam pa kmet lahko preživi od predelave mleka. Seveda, ker imajo BIO mleko, ker imajo alpsko mleko, ker imajo mleko proste paše in tako naprej. Sočasno pa zato potrebujete tudi tako gospodarstvo, da bo delavec imel takšno plačo, da bo tovrstno nekoliko dražje mleko tudi kupoval. Tako da so te krave bile zelo lepa iztočnica. Počasi bi že rad, da ta tranzicija neha biti izgovor, ker jaz ne bi rad tukaj v vozičku sedel kot stari poslanec, če bom še tukaj, pa bomo še vedno o neki tranziciji se pogovarjali. Mi tukaj rad govorimo javni sektor : realni sektor. Problem Slovenije od osamosvojitve do sedaj je v tem, da se je ta tako imenovani vaš realni sektor prepogosto vedel irealno in pa iracionalno. Neki ljudje, ki so nekako prepoceni skozi neke valove privatizacij – pa lahko gremo od pidovske preko tajkunske do DUTB sedaj – postali neki lastniki, niso vedeli, ker sem nemarksist, bom uporabljal vaš besednjak, tega kapitala oplemenititi. In to je problem. V ljudskem jeziku, ker so bili neki šalabajzerji. V nekih tranzicijskih družbah se je podobno dogajalo, v nekih drugih tranzicijskih družbah pa so ti ljudje, ki so na kleptokratsko, pogosto koruptiven način, prišli do lastništva, to lastništvo znali nekako oplemenititi. Pa ne rabimo iti daleč gledat, lahko gledamo slovensko živilsko predelovalno industrijo ali pa, če želite, hrvaško. Dober dan! Dobro jutro! In to so neke težave, ki jih dejansko imamo. Mi vedno nabijamo o tem "privatizirati, privatizirati", pa saj je v glavnem že vse privatizirano, kot je Hans zadnjič zelo lepo povedal, "saj smo že skoraj vse uničili," potem pa je navedel štiri firme, ki jih nekako nismo uničili. Če se vrnem nazaj, ali bomo to sedaj imenovali reforma ali prestrukturiranje, od vse te ne-debate imam nekako občutek, da je nekdo izvršilno oblast in vlado naplahtal, da so potem šli spreminjat neko dohodninsko lestvico in da so potem malo gledali, da ta luknja v koleno ne bo prevelika in sočasno zvrtali po agregatih na 2014 60 milijonov luknjo na prilivih, ob tem, kar iščejo s tem DTPO. Glejte, jaz osebno lahko rečem, da bi jaz bil najbolj srečen, če iz davka na dobiček pravnih oseb cent ne bi prišel v proračun, ampak bi vse to direktno šlo nazaj v podjetja za vse to, kar sem že prej govoril. Tukaj je Tonin sedel na ušesih. Ampak za razliko od mene še kdo drug bere kakšna poročila Računskega sodišča in še česa, gospa ministrica zeha, in da bi se v bistvu te olajšave, vem, da sem vam že dolgočasen gospa ministrica, da se te olajšave nekako pretehtajo in se nekako tudi skozi to dela fine-tuning davčnega sistema. Nihče nima težave s tem, če se ta denar nazaj vrača v podjetja, v inovacije, v boljše pogoje dela delavcev. Lahko bi sedaj tudi načenjal debato, ampak me bodo tožili kljub imuniteti kakšnim podjetjem, ki jih vsi tako razvpito omenjate, pa se pogovarjam z delavci, kakšni pogoji dela so tam. A veste, rezati kevlar in ga skupaj dati, je dosti podobno, kot ukvarjati se z azbestom. Saj verjetno veste, o kom govorim. To, kar imamo sedaj tukaj na mizi, nekih blaznih sprememb ne bo povzročilo, razen tega da tistim, ki so najbolj potrebni, še znižujete nek socialni standard. Kar je že Luka prej govoril, iz napovedi tega, kar bomo imeli 5., 6. oktobra na mizi, naslednjega proračuna izhaja, da bomo mi še vedno imeli neko socialno varnost iz leta 2009, agregirano na podatke 2007 verjetno, v letu 2017. Takšne politike bi bilo treba zapreti po tistem kazenskem zakoniku, vam najdem nekaj členov, po katerih bi se nekako to lahko zgodilo. In to je problem. Vsi govorite o prvem polčasu, drugem polčasu, vsaj bolj izkušeni politiki bi morali vedeti, da v normalnem mandatu moramo hokejsko govoriti, ker so tretjine. Imate prvo tretjino pa drugo tretjino, če kaj naredite, potem pa tretja tretjina, ko se boste začeli malo med seboj oddaljevati pa se pripravljati na naslednje volitve. Potem so še kazenski streli in podaljšek vmes in potem bomo dobili naslednjo sestavo državnega zbora. Upam, Tonin, da se vsaj glede te metafore nekako strinjamo. No, in zdaj bodo prišli bombončki. Veste, zdaj je ministrica, ki "čiča" na resorju, za katerega je rekel njen poslanec, ki nas spremlja od zibelke do groba, bo dala malo bombončke. Ne bo več plombe na nepremičnino za varstveni dodatek do tega in tega zneska, vmes se nam je pa zgodilo pol desetletja, na začetku je imelo 41 tisoč starostnikov varstveni dodatek, zdaj jih pa ima 4 tisoč. Dobro jutro! To so neke zadeve, kjer se mi zdi včasih, da se v bistvu pogovarjam sam seboj. Zdaj moram tudi malo marksista Miho kritizirati, da ne bom samo Tonina in te zgodbe, metafore o kravah. V bistvu ne drži to, kar je Miha rekel, da ti naši nizki davki v bistvu vlečejo nizko produktivno proizvodnjo. Mi imamo v bistvu visoko produktivno proizvodnjo. Če se malo z delavci pogovarjate, delajo čez rob izčrpanosti, ampak smo še vedno v onem podaljševanju faze, kot se vulgu marksizmu reče, delovno intenzivne proizvodnje. To je ta problem iracionalnosti realnega sektorja. Zdaj bi vam lahko, ker imam dokaj veliko glavo pa dober spomin vlekel, katera stranka je koga iz politike zrcalila v gospodarstvo, ker se je izkazal za totalnega nesposobneža. Nekako je to malo povezano pa odvisno od tega, koliko časa ste bili v izvršilni oblasti, ne pa nun, dogajali so se tudi neki dili onkraj tega. Če gledamo to današnjo razpravo pa razpravo na odboru, mislim, da je to že tragedija. Davčno ne-reformo nam razlaga SDS, o davkih se pa petelinita Kordiš pa Tonin. Nekdo ki bi malo z vesolja gledal ta parlament pa bi mu rekli, kako je pa zdaj sestavljena koalicija ali pa vlada, bi verjetno nekaj drugega povedal. Imamo pa 35 ljudi, ki v glavnem molči, pa nekaj jih mora dežurno kot na hokejski menjavi sedeti tukaj notri. Dobro, zdaj so vsaj državnega sekretarja dobili, ki davčno področje bolj nekako ubeseduje. Mi imamo neko v bistvu zelo pomembno temo, ki se danes dogaja na takšen način neke rahlo ponesrečene sedmine. Dajmo biti odkriti. Ministrica nas ima že poln kufer, bi šla kaj delat, večini se ne da govoriti, nekaj jih tukaj zeha, nekaj se nas ponavlja, in to naj bi bila neka parlamentarna debata o tako pomembni tematiki, ki tako ali drugače vse nas zadeva. Ne vem, jaz kot prfoks takšne študente naženem. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Zelo me čudi, da spoštovanemu kolegu Mihi Kordišu ni všeč naziv marksist, sicer ne bi žalil v uvodu svoje razprave mojega kolega mag. Mateja Tonina, in vi, gospod podpredsednik, bi morali na to odreagirati. Šlo je za eklatantno žalitev. Ampak svoje si mislim in nadaljujem. Kdo je tukaj mogočen? Je bilo govora, da mogočni so tisti, ki jih je treba davčno udariti. Najbrž mogočni v zasebnem sektorju, tako si vsaj predstavljam. Ampak poglejmo zasebni sektor. 99 % malega gospodarstva pomeni celotno gospodarstvo v zasebnem sektorju. Malo gospodarstvo je 99 % gospodarstva. In kdo je zdaj tu mogočen? Ne vem. Ko govorimo o davkih, se poraja vprašanje, kaj je pravično, kaj je gospodarsko učinkovito in kaj maksimizira blaginjo. Za to gre. Mi, Nova Slovenija postavljamo človeka v ospredje. Gre za blaginjo posameznika. In na ta vprašanja sem tudi sam pričakoval odgovore s strani Vlade. Tukaj danes smo slišali kar nekaj manipulacij z retoričnimi konstrukti, kot na primer, da naj korporacije plačujejo davke. Jaz pravim, da podjetja ne plačujejo davkov, ljudje so tisti, ki davke plačujejo. Tako da retorični konstrukti, obdavčili bomo korporacije, naj korporacije plačujejo davke namesto delavcev in tako naprej, skrivajo bistvo. Breme vsakega davka nosi človek, ne pa neka abstraktna entiteta, korporacija d. d. ali korporacija d. o. o. Breme davka na dohodek pravnih oseb konkretno nosijo delničarji in delavci in potrošniki, slednji preko višjih cen. Ugotovitve kažejo, da običajno več kot polovico bremena tega davka, davka na dohodek pravnih oseb pade na plače delavcev v obliki nižjih plač. Tako da tisti, ki se borite za višje davke na dobiček pravnih oseb, se borite za nižje plače delavcev. Saj podjetnik, direktor, lastnik vendarle mora del denarja zagotoviti, da se bo podjetje razvijalo, da bo čez 15 let lahko dajalo delovno mesto tudi tem, ki so danes v osnovni ali v srednji šoli in ki bodo opravljali poklice, ki jih danes še ne poznamo. Visok davek na dohodek pravnih oseb odvrača investitorje, to zavira rast in podjetništvo ter zmanjšuje stopnjo inovativnosti. To bi vendarle že počasi morali razumeti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Franc Trček, replika.
Hvala za besedo. Že 20 let nazaj – vi ste bolj tako progermansko usmerjeni – je izšla znana knjiga Pasti globalizacije. Napisala sta jo dva urednika Spiegla takrat, o tem sem že govoril, v katerem so se ljudje, kolega Horvat, nemški ključni menedžerji največjih koncernov hvalili, da do leta 2000 oni zaradi davčnega optimiziranja ne bodo nemški državi plačali nobenega davka. Potem prevelika podjetja, da propadejo, pridejo v krizo, spet ljudje gredo in prosijo državo, naj pomaga. Tak lep primer je bila ameriška avtomobilska industrija, saj poznate to, ko so jih spraševali v Kongresu, vsak od vas se je s svojim letalom pripeljal. Spet je šlo za ljudi, spoštovani kolega. Eno zadevo ste me pa spomnili, se delno strinjam, kar tudi večkrat povem, problem Slovenije je tudi v tem, da nam primanjkuje srednjih velikih podjetij v globalnem smislu. Podjetja, ki imajo, če hočete po domače cash flow letno pol milijarde do eno milijardo in okoli tega grozdenja se potem oblikujejo resne, pametne specializacije in nišne ekonomije. Tega ni. se ne bom zdaj vračal spet k moji ljubljeni temi Talum Kidričevo in tako naprej, na kateri bi to razlagal, ker verjetno bo Luka še kaj povedal, kako kolega Horvat ravno ne razume tega davka. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik, izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Z velikim zanimanjem sem danes poslušal debato kolegic in kolegov glede mini davčne reforme, sedaj o dobičku podjetij, kjer teče zgodba o tem, da se davek od dohodka pravnih oseb poveča s 17 na 19 % in seveda debate za in proti, zakaj je to neka protiutež temu, da če na eni strani razbremeniš določene dohodninske lestvice, kot vemo, 41 % smo nekako razdelili v dva praga, torej v 34 in 39 %, nekje dodaš, ponekod vzameš. Zdaj tista debata za in proti, argumenti za in proti in na koncu mogoče že kolegice in kolegi tudi malo uporabljajo čuden besednjak, pride do žalitev. Vseeno pa bi rad kot makroekonomist povedal, zakaj smo se mi grdi predstavniki kapitala ali strank, ki se nekako zavedamo, da brez resnega znanja, brez resnih produktov, ne bo večjega blagostanja, zakaj vedno znižujemo t. i. davek od dohodka pravnih osebe, zaradi česa je bila to naša rešitev leta in leta, spoštovane kolegice in kolegi. To pa mislim, da smo danes dolžni, da povemo slovenski javnosti, slovenskim državljanom in državljankam. In to je moj protiargument tudi Ministrstvu za finance, zakaj je postavilo napačno anamnezo družbe, predvsem slovenskega gospodarstva, in kje je trenutno tista ključna šibka točka slovenske države. Če je naša skupna pot in naši skupni cilji, tudi vseh strank tukaj, da bodo naši ljudje živeli boljše, da bodo imeli boljše blagostanje, da ne bomo dnevno poslušali, da zbiramo zamaške, da lahko otrokom omogočimo operacije v tujini, da nimamo čakalnih vrst ali da imamo boljše ceste, potem je vprašanje, kako hitro želimo doseči neko blagostanje. Imamo več možnosti. Eno je možnost, ki jo danes predstavljajo t. i. socialisti, jaz pravim temu postkomunisti, to niso socialisti po zgledu Nemčije, ker tam je to, lahko rečemo, žalitev za nemške socialdemokrate. Je pač pot, kjer ti lahko leta in leta čakaš in upaš, da se bodo določena slovenska mala družinska podjetja razvila v srednja podjetja in, kot je rekel kolega Trček, postanejo neka srednja podjetja s cash-flow med pol milijarde do milijarde, in pač bo to potekalo naslednji dve generaciji in ljudje bodo čakali naslednjih 70 let, če ne bo večjih kriz in vaši pravnuki bodo morda lahko nekoč živeli boljše. Imamo pa lahko tudi hitrejšo pot, spoštovani kolegice, kolegi. Hitrejša pot pa je tam, kjer smo mi postavili anamnezo že davno tega, že konec 90. Let, ko smo zamudili prve večje tuje investicije v Sloveniji. Največja investicija, za katero še danes, moram priznati, mi stojijo lasje po glavi, je v Mariboru po propadlem Tamu vstop BMW, pred tem vstop investitorja Audija, ko jih niso jemali resno, kot veste je Audi odšel na Madžarsko v kraj Győr in je tam postavil podjetje, dobil je tudi močne davčne olajšave, celo mislim, da nič davkov za naslednjih nekaj let. Danes tam izdelujejo visokotehnološke, celo sestavljajo motorje za večino audijev. Na Madžarskem sestavljajo audi A3, kot veste kompletno serijo TT, TTRS in tako naprej, in zaposluje tisoče in tisoče ljudi. Zraven so nastala številna naselja teh ljudi, ki so zaposlenih v Audiju, otroški vrtci, trgovine. Na podjetje Audi je potem vezana cela vrsta malih dobaviteljev, od tistega, ki skrbi za hrano, do tistih, ki izdelujejo določene gumijaste izdelke, plastične izdelke in tako naprej. Hočem povedati, to je ta krajša pot, ki jo mi lahko še doživimo, spoštovane kolegice in kolegi, in tuje investicije, tuj kapital, zaradi tega smo mi zmanjševali ta davek. To je bila taktika, da stopimo korak, dva nazaj, zato da gremo lahko tri ali pet korakov naprej v naslednjih desetih letih. Ampak zakaj ni bilo tujih investicij? Poglejte, na ta korak pa je vezanih še nekaj sistemov in podsistemov v tej državi, ki ne delujejo. Zakaj mi vedno govorimo o sodnem sistemu, ki ne deluje. Ne govorim zdaj o nekem primeru, ki se je dogajal v političnih procesih, zdaj govorimo o gospodarskih sporih. Zakaj govorimo, da določena ministrstva ne delajo dobro, da imamo t. i., jaz pravim temu, zelene socialiste. Ko se umeščajo takšna podjetja v prostor, rabijo leta in leta za določene odločbe, ki jih izdajajo. Po drugi strani, če se danes Audi odloči, da vstopi v Slovenijo, z našim šolskim sistemom, z velikim številom gimnazijskih maturanti, s celo floto FDV, ko ne prinašajo ti diplomanti ničesar, ki so dobesedno brez uporabnega znanja na tržišču, mi teh investicij nimamo. Torej potrebujemo nizek davek od dohodka pravnih oseb, da smo zanimivi za kapital, potrebujemo inženirje, tehnike, strojne tehnike, elektrotehnike. Če želimo tudi iz naših inštitutov tisto kvalitetno znanje, ki ga imamo in je predvsem na področju mehatronike, na področju bionike, na področju nanotehnologij, vse to, kar smo razvijali, v kar smo vlagali leta in leta, potem pač potrebujemo nizke davke, predvsem za tuja podjetja, ki prihajajo. Seveda pa potrebujemo resen sodni sistem, potrebujemo resen sodni sistem, potrebujemo resen šolski sistem, ki bo tem podjetjem omogočal, da imamo tukaj kadrovske bazene, ki lahko takoj vstopijo v podjetja in tudi vse ostale ugodnosti. Mi moramo biti prijazni do tujih investicij, do tujega kapitala. Mi smo tudi zaglavili na tej poti s temi tajkuni. Zavedamo se, da tam, kjer ni, ne moreš nekaj lastniniti, če nimaš lastnega kapitala in potem gre cela zadeva preko kreditov, izčrpavanje, ne vlagaš v razvoj in tako naprej. To je ta naša zgodba zadnjih 15 let, ko smo mi totalno obstali, spoštovane kolegice in kolegi. In kaj smo zdaj naredili? Vlada se je lotila mini davčne reforme in če pride ena takšna multinacionalka sem, ne bo pripeljala razvoja. S to mini davčno reformo ne. Ker, oprostite, verjamem, da vam je plača 2, 3 tisoč evrov veliko, ampak v podjetju, kjer sem jaz delal, 5, 6 tisoč evrov neto plače, ne bruto plače, ne pomeni velik dohodek recimo za enega razvojnega inženirja. In poglejte, pri nas je to vse obdavčeno še vedno več kot 50 %. Tukaj v tej mini davčni reformi med 34 % in 39 % je pa skrita cela vrsta boljše plačanih javnih uslužbencev, ki bodo sedaj dobili ta denar. Ne toliko vrhunskih inženirjev, ki jih mogoče tudi mi nimamo, ki imajo specifična znanja, kot je nekoč rekel Igor Akrapovič, jih mora pripeljati iz tujine, ker želijo vsaj 5, 6 tisoč evrov neto plače, ti so vsi v 50 %. Poglejte, ministrstvo ni naredilo na tej poti čisto nič. Tukaj se strinjam z vsemi temi, ki v to dvomite. Na koncu koncev je to zdaj ključni problem, torej zasuk kompletnih problemov, torej vzeti ljudem in dati državi, ki pa deluje netransparentno in potratno. Ta denar bo šel na agencije, na stotine zavodov v Sloveniji, za slabe ceste, za netransparentna javna naročanja in postopke. Ta denar bo šel v šolski sistem, ki proizvaja vsaj v srednjih in v visokih šolah kadre, ki jih nihče na svetu ne potrebuje. 70 % tega kadra nihče ne potrebuje, spoštovani kolegi in kolegice, in to je to. In ta podjetja, tudi če vstopijo, nimajo nobenih olajšav. Jaz sem se vrnil prejšnji teden iz Hamburga, bil sem v Berlinu točno pri podjetjih, ki imajo več kot milijardo cash flowa. Veliko investicij v svoje najnovejše tehnologije imajo na razpolagajo, olajšav na celi črti, kakršna koli nova tehnologija pride, zato da so trendsetterji v svoji panogi. In poglejte, mi se stalno bolj oddaljujemo, mi živimo v nekem postsocialističnem raju in mislimo, da se svet suče okoli nas. Še malo pa bomo čisto obrobje, neka imaginarna država, kjer bodo vsi naredili obvode in nihče več ne bo prišel v to državo. In to je ta problem, to je čas, ki ga mi zamujamo, spoštovane kolegice in kolegi. Govorite o delavcih, o izkoriščanju delavcev. Zakaj vsi bežijo v Nemčijo, Avstrijo, Švico, povejte, mi zakaj, če deluje ta vaš socialistični model? Zakaj nihče nikoli ni bežal v socialistične države? Jaz sem to že enkrat povedal pa večkrat sem razpravljal. Zakaj tako radi uporabljate iPade, uporabljate antibiotike in vse ostalo, če je vse to nastalo v kapitalizmu, kjer je bila poštena konkurenca. Vse to je tam nastajalo. In spoštovani kolegice in kolegi, skupek teh reform, ali pa če neradi slišite besedo reforma, bom rekel modernizacij, prispeva k temu, da lahko dobimo tuje investicije, ampak potrebujemo to stabilnost vsaj 10 let. Potrebujemo mali davek od dobička pravnih oseb, spoštujemo resen šolski sistem, ki se bo gospodarstvu prilagodil. Rabimo dober sodni sistem, ki bo hitro reagiral. In rabimo ostalo infrastrukturo – od telekomunikacijske infrastrukture do cestne, železniške infrastrukture. To je pa naloga države, s tem bi se pa vi morali tukaj maksimalno ukvarjati. Gospodarski del pa je treba prepustiti trgu, je treba prepustiti ljudem, ki se dnevno odločajo. S takšnimi rešitvami, ki jih danes Vlada kaže prek Ministrstva za finance, pa dajemo signale na trg, na evropski trg in na svetovne trge. Dajemo signale, da se mi ne znamo iti velikih zgodb in da nikoli ne bomo teh zgodb dosegli, sem vedno bolj skeptičen, v našem življenju po vsej verjetnosti ne. Tu se bomo nekaj prepirali, na koncu pa [[…]]Tu je tri četrtine samih socialistov, oprostite, ko poslušam neke ljudi, ki bi naj bili liberalci, to je vse socialistično. Mi potrebujemo resen kapitalizem, te tretje, četrte generacije, ki je dal rezultate, ki lahko resno financira tudi socialno državo, rešitve, ki delujejo na trgu, ki so vedno delovale in so dajale rezultate, ki so dajale blaginjo ljudem, dajale kvalitetno življenje. Kdor ima kvalitetno življenje, največkrat dočaka tudi višjo starost in vse ostalo, živi srečno, hodi z veseljem na delovno mesto, v službo in tako naprej. Vse to sem sam doživel. O tem govorim ure in ure v parlamentu in verjamem, da se vas morda vsaj malo dotakne. To je zdaj ta problem, ki ga imamo – na eni strani denar, razbremenimo in damo ljudem, ki za blaginjo ne prispevajo veliko, po drugi strani pa ga jemljemo podjetjem, ki bi ga lahko vlagala v svoj razvoj, kot je rekel prej kolega Tonin. Predvsem pa dajemo znak, da so v Sloveniji tuji investitorji nujno zlo, da si jih ne želimo in da bomo že sami. Naj končam svojo razpravo – tujega nočemo, sami pa nimamo ničesar. To je bistvo te mini davčne reforme, to je bistvo tega zakona, o katerem zdaj razpravljamo, Zakona o davku na dohodek pravnih oseb. Nadaljevanje take politike v teh razmerah, kjer vse naše konkurenčne države, Češka, Poljska, tudi Hrvaška, ki je v Evropski uniji, privabljajo na druge načine tuje investitorje, kar pomeni, da bomo na srednji rok počasi ugasnili luči. Danes smo leta 2016, konec septembra, upam, da bo to ostalo v magnetogramu in da si boste zapomnili. Totalno nepoznavanje razmer v svetu, makroekonomskih razmer v svetu in iskanje vedno nekih kvazi socialističnih modelov rešitev, predvsem nekih makroekonomskih rešitev preko socialističnih modelov. Naša anamneza je tista, o kateri sem danes govoril, in to je premalo tujih investicij, lastnega kapitala pa nimamo. Vse zgodbe tujih investicij, ki so prihajale iz Rusije, pa poznamo, nobenega znanja, nobene socialne mreže, vse tisto, kar je prihajalo, je šlo v hotelske verige, v turizem, vse investicije so večinoma nasedle. Ne potrebujemo samo denarja, ki prihaja s tujimi investicijami, z znanjem v panogah, kar je nujno potrebno, prihaja socialni kapital, ki ga imajo ta tuja multinacionalna podjetja po celem svetu. In to potem multiplicira veliko gospodarsko rast in posledično tudi blaginjo ljudi, naših državljank in državljanov. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Suzana Lep Šimenko.
Hvala za besedo, podpredsednik. Spoštovane poslanke, poslanci, ministrica in državni sekretarji, lepo pozdravljeni! Trenutno imamo v obravnavi tretji zakon iz tako imenovanega paketa te mini davčne reforme, in sicer zakon o davku na dohodek pravnih oseb. Sama se s tem zakonom ne strinjam izključno zaradi enega razloga – zato ker dvigujete davek na dobiček. Predlog Slovenske demokratske stranke pri obravnavi na matičnem odboru je bil, da se davek zniža na 15 %, kot smo že sprejeli v letu 2012, pa je potem v letu 2013 vlada Alenke Bratušek to postopno zmanjševanje davka ustavila. Ker v tem trenutku ne moremo vložiti drugačnega amandmaja, smo dali predlog, da se ta določba začne uporabljati šele z letom 2019. Zakaj? Zato ker računamo, da bo takrat na oblasti kakšna druga vlada, ki bo imela nekoliko drugačen pogled na ekonomsko politiko države. Zakaj podpiram amandma Slovenske demokratske stranke? Zato ker mislim, da je to edina prava pot. Gospodarstvo je treba razbremenjevati, ne obremenjevati. Zelo radi se hvalite z gospodarsko rastjo, seveda so zanjo najbolj zaslužni ravno izvozniki. To so gospodarstveniki. In ti gospodarstveniki, ne nazadnje tudi iz te priloge tu se vidi, da se ne strinjajo s tem vašim predlogom, da jih dodatno obremenjujete. Državni sekretar Božič je rekel, da gospodarstvo uspešno raste tudi po zaslugi te vlade. Že je dobil vprašanje, s katerimi ukrepi te vlade gospodarstvo uspešno raste. Mene pa zanima še dodatno, koliko pa k temu prispevajo v bistvu dobre razmere na tujih trgih pri naših največjih partnericah, kot so recimo Nemčija in podobno. Ali ni morda ravno tukaj razlog, da lahko izvozniki dobro delajo, ker imajo znanje in so se prilagodili trgu in so zato uspešni in zato poganjajo našo gospodarsko rast? In prav ti gospodarstveniki se ne strinjajo s tem vašim predlogom. Vi ste na račun malih kozmetičnih popravkov Zakona o dohodnini, ki seveda gre v pravo smer, ampak gre za majhne spremembe, ste na drugi strani vzeli tistim, ki ustvarjajo, in ki morajo delati dobro, sicer ne bi ustvarili dobička. In to je popolnoma zgrešen koncept. Se pa tukaj vidi ena temeljna razlika med politikami. Res je, desna opcija se zavzema za to, da se davki znižujejo. Se zavzema za to, da se gospodarstvo razbremenjuje. Se zavzema za to, da je javni sektor predvsem servis gospodarstva, da lahko to na trgu deluje svobodno in uspešno. Medtem ko bi vi na levi strani pa podjetja obremenili kolikor se le da. Več kot očitno je tako, glede na to da želite dvigniti davek na dobiček, kar je poponoma nesprejemljivo. Bilo je rečeno, da potrebujemo stabilno in predvidljivo davčno okolje. S tem se še kako strinjamo. In res je, če pogledamo po letih, kaj se je dogajalo s samim davkom na dobiček, res lahko rečemo, da se je vsako leto nekoliko znižal. Ampak spremembi sta pa bili v bistvu dvakrat. Ena je bila z davčno reformo v letu 2006, ker so bile prve spremembe, so seveda veljale za leto 2007, ampak takrat je bilo rečeno, da se davek na dobiček postopno znižuje s 25 % na ciljnih 20 % v prvi fazi v letu 2010. In to pomeni za neke podjetnike predvidljivo okolje. Oni so vedeli, kaj jih z vidika davka na dobiček jih v prihodnosti čaka. Druga sprememba je bila narejena v letu 2012, v drugi Janševi vladi. Je bilo rečeno spet postopno zmanjševanje, in sicer prvo leto na 18 % in potem vsako prihodnje leto na ciljnih 15 %. Potem je prišla vlada Alenke Bratušek, ki je to postopno zmanjševanje po eno odstotno točko zaustavila pri 17 %. In zdaj hočete vi to spet dvigniti. Osebno ocenjujem, da je to popolnoma nesprejemljivo in napačno. Dajmo gospodarstvu dihati! Če bomo imeli dobro gospodarstvo, predvsem dober zasebni sektor, ne tisti del gospodarstva, ki je v državni lasti, potem bomo imeli tudi več davkov v samem proračunu, davkov z naslova DDV in ostale. In ljudje bodo imeli službe. Dajte se truditi raje za to, da se povečuje zaposlenost v tem delu, ne pa v javnem sektorju, kar počnete. Resnično. Prosila bi za odgovor državnega sekretarja, kateri so ukrepi te vlade, zaradi katerih gospodarstvo dobro raste. Jaz verjamem, da bi tudi gospodarstveniki želeli slišati, zakaj jim gre pa zdaj dobro, kaj je bilo spremenjeno v tej fazi. Resnično obžalujem, da bi nekateri več kot očitno pa najraje videli, da bi podjetja, še ta podjetja, ki v Sloveniji delujejo, šla iz te države. Prav težko poslušam nekatere razprave v tem državnem zboru. Kot rečeno, tega zakona ne podpiram. Amandma Slovenske demokratske stranke pa seveda podpiram. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Uroš Prikl. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Verjemite mi, iskreno res se nisem imel namena oglašati in to preprosto iz razloga, ker sem se nekako potrudil v stališču Poslanske skupine Desusa jasno in nazorno predstaviti naše stališče, tudi dati nekatere primerjave s primerljivimi državami v svetu oziroma v Evropi. Potem pa se je nekako vsa razprava v nadaljevanju, stališča in razprava vrti izključno izključno na točki 2-odstotnega nominalnega dviga davka na dohodek pravnih oseb. Pa so še nekatere druge rešitve, ampak ker očitno tiste niso sporne v tem zakonu, se tudi jaz tistega ne bom dotikal. Ne morem si kaj, pa ne mi zameriti, ne želim biti pokroviteljski, ne želim neke povzetke oziroma neke rezimeje dajati, ampak očitno je ta zakon izjemno dober, ker na eni strani se predlagatelju očita, da je premalo hraber, da ni še bolj zvišal davčne stopnje – tako intimno povedano, tudi jaz bi si želel kakšnega procenta več – na drugi strani pa se zopet očita premalo hrabrosti, ker sploh zvišujemo 2-odstotni točki davka na dohodek pravnih oseb, ki je padel v zadnjih nekaj letih s 25 na 17, nominalno govorim, efektive pa je 12 in pol. Imamo še cel kup olajšav, ki jih s pridom gospodarstvo izkorišča. Jaz verjamem, da za to svojo razpravo ne bom požel nekih bonus točk pri vodstvu Gospodarske zbornice, pa Obrtne zbornice, pri tej itak niti ne pričakujem nobenih pozitivnih točk, pa jih niti ne rabim. Ampak jaz kot poslanec in kot član stranke Desus razmišljam v to smer, da dejansko ne smemo obremenjevati, ne smemo nekih umetelnih ovir dajati gospodarstvu, ne smemo enačiti, ne najdem boljše besede, pa bom kar to uporabil, pokvarjenih kapitalistov, ki izkoriščajo zaposlene, in jih enačiti in v isti koš dajati s tistimi dobrimi lastniki podjetij, ki se trudijo in delajo na tem, da se tudi dobiček, dohodek, ki ostane iz poslovanja, nameni v nek razvoj, se izobražujejo zaposleni in tako dalje. Ne nazadnje pa ne smemo pozabiti 20 leta starega ukrepa, ko smo na delodajalčevi strani znižali, prepolovili prispevke za zdravstveno in socialno varnost. So bili neki ukrepi v preteklosti in tudi neki ukrepi so še danes, ker pomagamo gospodarstvu. Na koncu pa, dragi moji, jaz ne razumem tiste matematike, tiste enačbe, po kateri bi nekateri želeli čisto nič pobrati ali pa skoraj nič pobrati, praktično nič v proračun prinesti, hkrati pa apostolat ustavi, ki govori, da smo socialna država, tudi razvijati socialo in namenjati nadomestila brezposelnim, za socialne prejemke, porodniška nadomestila, prehrano otrok in tako dalje. Ne razumem te matematike, kako ne bi nič pobrali, izjemno malo razbremenili, kogar se da. Tudi jaz bi si želel, po drugi strani pa bi želeli imeti socialno državo, pa ne reveže med nami, kar nikomur ne koristi. Na žalost pač nismo Bližnji vzhod, na žalost na Teznu ali na Taboru ali na Pobrežju v Mariboru ne priteče nafta ven iz zemlje in je pač treba umno se iti te politike, da relativno malo pobereš, pa relativno dosti daš. jJz verjamem ,da nam bo na tej poti uspelo. Ta komplet, mi že gre malo na živce izraz mini davčna reforma, komplet sprememb teh treh zakonov, se mi zdi, da je na dobri poti in bomo nadaljevali ter tam, kjer so potrebne razbremenitve, tudi o tem razmišljali. Tukaj pa verjamem, da bomo videli, kaj bo ta sprememba 2-odstotna, efektivna seveda dosti manj, da se razumemo, prinesla in potem razmišljali tudi v smeri mogoče kakšne odstotne točke, da se stvar še korigira.
Hvala lepa. Gospod Luka Mesec, izvolite.
Hvala za besedo še zadnjič v tej razpravi. Jaz bi začel z nekaj kratkimi replikami. Kolega Horvat iz Nove Slovenije je pokazal, da v resnici ne razume, kaj je davek na dobiček. On je rekel, da je davek na dobiček davek, ki duši plače, ker lastniku preprečuje investiranje. Namesto da bi lastnik investiral nek presežek, ga mora plačati kot davek državi. To seveda ni res. Davek na dobiček je davek, ki ostane po tem, ko podjetje že opravi svojo investicijsko dejavnost in logika je ravno obratna. Višji ko je ta davek, bolj so podjetniki, lastniki kapitala stimulirani k temu, da investirajo, ker se jim manj splača denar odtegovati iz podjetja v obliki dobička. Torej davek na dobiček je tudi v čistem privatnem smislu davek, ki podpira investicije, ne obratno. Druga stvar, ki jo želim povedati, je ta, da argument, ki ga ministrstvo uporablja, je, da ne bomo konkurenčni, če davek zvišamo, kot v Združeni levici predlagamo, na 22 %. To je še zmeraj pod evropskim povprečjem, ki je 22,6 %. Ampak poglejte še enkrat osnovne številke. V vseh okoliških državah je davek višji. Mi imamo trenutno 17. Vlada želi zvišati na 19, mi pravimo 22. V Avstriji imajo 25-odstotni davek, v Italiji 27, v Nemčiji skoraj 30, v Belgiji 33, v Franciji 38. To so države, iz katerih prihajajo investicije v Slovenijo. Ali bi bili nekonkurenčni, če zvišamo davek na 22 %, kar je 10 % pod ravnijo Belgije. Ne bi bili. Bi pa v proračun dobili 90 milijonov evrov, ki jih lahko uporabimo za razvojne projekte. Teh 90 milijonov evrov bo k rasti slovenskega gospodarstva in k razvoju pripomoglo bistveno bolj v javni blagajni, kot če to prepustimo privatnemu sektorju. Tukaj se ne strinjam, to je pa moja zadnja replika, s Francem Breznikom, ki pravi, če ta denar damo v javno blagajno, bo šel po raznih zavodih, porabil se bo na neproduktiven način, in potem poudarja, da naj bi pa privatna podjetja bila tista, ki investirajo in ki razvijajo nove tehnologije. Omenil je med drugim antibiotike in Apple in ga bom sedaj na obeh točkah demantiral. Na primeru antibiotikov, če si boste prebrali njihovo zgodovino, boste ugotovili, da je bil prvi antibiotik, ki ga je odkril Fleming, razvit po naključju, množična produkcija antibiotikov se je pa začela šele po vojni, ko so se začela resna javna vlaganja v to industrijo in ko so se začele resne javno podprte raziskave antibiotikov. Z javnimi sredstvi so se antibiotiki zares razvili. Dalje, če pogledamo Apple, ki ga je navedel kot drug primer. Na Bloombergu, ki ni ravno socialistični medij, kot bi rekel Franc Breznik, imate članek z naslovom, če ga prevedem, Kdo je ustvaril IPhone – Apple ali država? V tem članku je jasno pokazana ne samo zgodovina Appla, kjer je prvič poudarjeno, da je bil Apple iz majhnega podjetja v srednje in potem veliko razvit z ogromnimi javnimi podporami. In drugič, da so vse bistvene tehnologije, ki so pridonesle k razvoju IPhona in IPada bile razvite z javnimi raziskavami in tudi produkta sama sta dobila javne subvencije s strani ameriške vlade. Se pravi, javne investicije so tukaj odigrale ključno vlogo. Ta članek oziroma knjiga ekonomistke Marijane Macukato pokaže še več. To je, da vse te nove tehnologije, ki jih je prej našteval Franc Breznik, se pravi internet, biotehnologija, elektronika, nanotehnologija, so po svetu razvijane z javnimi sredstvi. Ona v tej knjigi zapiše, da je bilo od leta 1971 naprej od stotih najpomembnejših tehnoloških inovacij kar 90 razvitih s pomočjo javnih sredstev. Javna sredstva, javne investicije so ključne pri razvoju ne samo slovenskega gospodarstva, ampak pri razvoju kateregakoli gospodarstva in napredka na sploh. Zato še enkrat poudarjam, višja stopnja davka na dobiček je razvojen ukrep, nižja stopnja davka na dobiček je pa, tako kot sem v uvodnem nagovoru povedal, dajanje potuhe nizki produktivnosti in slabim plačam. Hvala.
Hvala lepa. Lahko počasi zaključimo? Je še kakšna želja po razpravi? Gospod Franc Breznik, izvolite.
Ja, poglejte, malo je treba pač poznati zgodovino pa tehnologije, malo kaj študirati, potem pa lahko govoriš. Prva zadeva. Apple. Ali je to v socializmu nastalo? O tem sem govoril, kolega Mesec. Dajte, lepo vas prosim! Najprej so morali narediti tranzistor. Veste, kje je to nastalo? PMP, NPN in potem so šli na [[nerazumljivo]]tranzistor, potem je Intel naredil prvi procesor 4001.Mogoče ste že slišali, 4-bitni, potem so šli na 8 bitov, 16 bitov. Potem je Motorola naredila 68000 tako imenovani procesor. Potem so se začele zadeve manjšati. Potem je nastal prvi računalnik Commodore. Potem so morali naredili LCD displeje. Potem smo šli na LED tehnologije, tako imenovani Light Emitting Diode in tako naprej. Tako da skupek vseh iznajdb, minimalizirane in posebne tehnike so pripeljale do tega, da smo sploh lahko prišli do prvih mobitelov, nadaljevanje vsega tega pa so bili tako imenovani pametni telefoni in še ostala celotna industrija Software, ki je sledila temu. In kot pravijo danes, kjer je Software prehitel Hardware. Spoštovani kolega, niti ena zadeva ni nastala v socializmu. In še nekaj. Propad Sovjetske zveze je bil ravno pogojen s tem, ker so morali na kocu vse kupovati na zahodu, Reagan pa je rekel: "Ne, ne boste več kupovali, ne visokih energij, ne mikroprocesorjev, ne ničesar." Potem jih je čas povozil. Ko govorite o socializmu. Ste bili kdaj na Kubi? Jaz sem bil mesec dni. Javno zdravstvo. Veste, kakšno je javno zdravstvo na Kubi? Zob te boli pa greš do prvega zobozdravnika in ti zob izpuli. To je javno zdravstvo, da te več ne boli. Katastrofa. To je treba poznati. Jaz govorim o projektih, ki delajo. Seveda so bile javne investicije. Marsikdaj pa tudi imate prav. Samo javne investicije v kapitalizmu in zraven olajšave za podjetja. To pozabljamo. Mi pa imamo sedaj za podjetne in tuje investicije palico, tolčemo, zadaj pa korenčka ni. Ja, z delom tega se strinjam, ampak zadaj pa morajo biti olajšave. Kakšna olajšave pa imajo podjetja pri nas? Za katere investicije? V kakšne tehnologije? Ali lahko del teh svojih olajšav dajo tudi za tako imenovane poslovne angele? Ali lahko vlagajo kot nek kapital za start-upe? Ali dobijo velike olajšave, tako kot to počnejo v Ameriki in v Nemčiji? Nimajo tega, spoštovani kolegi. To je ta vaš začaran socialistični krog. In ko poslušam te razprave – kaj imamo mi? Mi imamo znanje, ne znamo pa tega spraviti v končne produkte in storitve. Kaj je bistvo Nemčije? Zakaj imamo šolski sistem? Pri nas ga imamo zato, da pride nekdo in reče: jaz sem diplomirani organizator, jaz sem magister in jaz sem doktor. Oni pa imajo zaradi tega, da dajo dodatno vrednost – družboslovci pri razvoju blagovnih znamk, celo naravoslovje, znanost in tehnologija pa do tehnologij, ki jih pripeljejo do končnih produktov in izdelkov. To je tisto, kar daje na koncu blagostanje, kar daje delovna mesta, ki so stabilna, ki imajo visoko dodano vrednost te intenzivne proizvodnje, in to je cela zgodba tega kapitalizma, o katerem jaz govorim. Problem pa je, če tega ne vidiš. Problem je, če tega ne vidiš in ne razumeš. Prideš sem in glasuješ za neke rešitve, ki nikoli niso delovale in uničuješ prihodnost mladim generacijam in studi starejšim in tudi upokojencem, ker če mladi ne bodo več zaposleni, če ne bodo imeli dodane vrednosti, če ne bomo imeli toliko inženirjev, tehnikov in vsega ostalega, tudi starejši ne bodo mogli imeti velikih pokojnin. Več bo prispevkov, več kot jih bo, ki bodo plačevali prispevke, manjši bodo ti prispevki. To je cela zgodba te makro ekonomije, ki je v bistvu zelo enostavna. Samo treba jo je razumeti, spoštovani kolegi.
Hvala lepa. Magister Marko Pogačnik, čas je. Žal. Hvala lepa. Lahko zaključimo počasi. Hvala. Potem zaključujem razpravo o amandmaju. V skladu s časovnim potekom seje zbora bomo odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam 4. točko dnevnega reda in 22. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.10.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanja Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 24. točko dnevnega reda, to je z Mandatno-volilnimi zadevami. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o potrditvi mandata poslanki in Predlog sklepa o opravljanju funkcije poslanke namesto poslanca, ki opravlja funkcijo državnega sekretarja. Mag. Lilijani Kozlovič je 23. septembra 2016 prenehal mandat poslanke, poslanec Tilen Božič pa je bil imenovan za državnega sekretarja v Ministrstvu za finance, zato v skladu s prvim odstavkom 14. člena Zakona o poslancih ne more opravljati funkcije poslanca, dokler opravlja funkcijo državnega sekretarja. Državna volilna komisija je zato Državnemu zboru posredovala sklep, da postane za preostanek mandatne dobe poslanka Državnega zbora gospa Vlasta Počkaj ter sklep, da v času mirovanja poslanske funkcije gospoda Tilna Božiča opravlja funkcijo poslanke Državnega zbora gospa Teja Ljubič. Sklepa Državne volilne komisije je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je Državnemu zboru pisno poročala. Poročilo je objavljeno na e-klopi. Želi poročevalec komisije besedo? Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? Besedo ima dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa, predsednik. Kolegice, kolegi, dve sveže pečeni prihajajoči kolegici! Jaz bi želela samo povedati, v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra seveda bomo potrdili glasovanje za oba predlagana mandata in obema kolegicama želim srečno, vse dobro v drugem domu, ki ga bosta zasedali od danes dalje do konca tega mandata. In verjamem in upam, da še dlje. Hvala lepa.
Želite besedo poslanke in poslanci? Ne. Potem prehajamo na glasovanje o predlogih sklepov. Najprej glasujemo o naslednjem predlogu sklepa: Potrdi se poslanski mandat Vlasti Počkaj, rojeni 6. 12. 1950, stanujoči Bazoviška cesta 10, Kozina. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Glasujemo še o naslednjem predlogu sklepa: V času, dokler poslanec Tilen Božič, ki opravlja funkcijo državnega sekretarja, v skladu s prvim odstavkom 14. člena Zakona o poslancih ne more opravljati funkcije poslanca, opravlja to funkcijo v skladu z drugim odstavkom 14. člena Zakona o poslancih od današnjega dne Teja Ljubič, rojena 31. 12. 1987, stanujoča Javorje 17, Javorje. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 72.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Poslanski kolegici vabim, da se nam pridružita in zasedeta svoji poslanski mesti. Kolegicama želim, da bi v poslanskih klopeh uspešno opravljali funkcijo poslank in seveda iskreno čestitamo. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje na sodniško mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog za imenovanje mag. Irene Žagar na sodniško mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem besedo predstavnici Sodnega sveta gospe Joniki Marflak Trontelj.
Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci! Na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije se je v zadnjih šestih letih število vrhovnih sodnikov zelo zmanjšalo. Na Delovnem in socialnem oddelku tega sodišča trenutno sodijo le štirje sodniki, ki so vsi specializirani predvsem za področje delovnega prava. Zato je bilo treba zaradi zagotavljanja nadaljnjega kvalitetnega dela tega oddelka s posebnim poudarkom na socialnem področju razpisati prosto sodniško mesto. Na razpis se je prijavila mag. Irena Žagar, višja sodnica na Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani, ki jo je Sodni svet izbral in jo predlaga Državnemu zboru v imenovanje. Mag. Irena Žagar je diplomirala na pravni fakulteti Univerze v Ljubljani leta 1976 ter na isti fakulteti leta 2004 pridobila znanstveni naziv mag. pravnih znanosti s področja delovnega prava in prava socialne varnosti. Poklicno pot je začela v institucijah zdravstvenega varstva in zavarovanja, sodniško funkcijo okrožne sodnice na Delovnem in socialnem sodišču v Ljubljani je nastopila leta 1999. V letu 2001 je bila na temu sodišču imenovana za vodjo oddelka za socialne spore. To vodstveno funkcijo je opravljala do konca leta 2007. Ker je izpolnjevala pogoje za hitrejše napredovanje, je bila leta 2008 imenovana v sodniški naziv višje sodnice. Ob tem velja poudariti, da so njeno kandidaturo soglasno podprli sodniki Delovnega in socialnega oddelka Vrhovnega sodišča ter da predstavlja prvostopenjsko Delovno in socialno sodišče instanco upravnim organom, saj izvaja sodno kontrolo upravnih odločb. Pri odločitvi Sodnega sveta je pretehtalo, da je mag. Irena Žagar vrhunska strokovnjakinja na področju socialne varnosti ter zdravstvenega varstva in zavarovanja, ki se poleg svoje izjemne predanosti sodniškemu poklicu ukvarja tudi z znanstvenoraziskovalnim delom. Zato jo Sodni svet predlaga Državnemu zboru v imenovanje na mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Najlepša hvala.
Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepa. Prijavljenih k razpravi ni. Na glasovanje dajem predlog sklepa o imenovanju mag. Irene Žagar na sodniško mesto vrhovne sodnice na Vrhovnem sodišču Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti pa je bil 1. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje generalnega državnega pravobranilca. Predlog za imenovanje je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepa. Za dopolnilno obrazložitev predloga za imenovanje dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za pravosodje mag. Goranu Klemenčiču.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci! Ker se je mandat prejšnjemu generalnemu državnemu pravobranilcu iztekel, je Ministrstvo za pravosodje 1. 4. letos po uradni dolžnosti objavilo razpis za prosto mesto generalnega državnega pravobranilca. Na razpisano mesto so se prijavili štirje kandidati oziroma kandidatke. Po zakonu lahko na to mesto kandidira samo oseba, ki je že trenutno državni pravobranilec. Vsi prijavljeni kandidati in kandidatke so svojim prijavam priložili tudi programe dela državnega pravobranilstva in vizijo razvoja tega organa. Vsi prijavljeni kandidati so izpolnjevali formalne pogoje za imenovanje, kot jih določa Zakon o državnem pravobranilstvu. Z vsemi kandidati so bili opravljeni tudi razgovori pred posebno komisijo Ministrstva za pravosodje. Na podlagi razpisne dokumentacije, dosedanjega dela, predstavljenega programa in vizije dela ter na podlagi ocene razgovora pred komisijo na Ministrstvu za pravosodje je Vlada ocenila, da je najprimernejši kandidat za zasedbo mesta generalnega državnega pravobranilca Republike Slovenije magister Jurij Groznik. Zato ga je Vlada tudi predlagala v imenovanje. Magister Groznik je profesionalni državni pravobranilec. To službo opravlja že več kot šestnajste let. Zaveda se potrebnosti sprememb na področju zastopanja finančnih in pravnih interesov države pred domačimi in tujimi forumi. Na podlagi njegovega predloženega programa dela in razgovora pred komisijo je mogoče utemeljeno sklepati, da je dobro seznanjen tako z delovanjem državnega pravobranilstva, njegovimi slabostmi kot tudi njegovimi pozitivnimi vidiki, da ima pričakovane osebne in strokovne sposobnosti, integriteto in energijo za izvajanje te funkcije, pa tudi vizijo za potrebne spremembe in reforme. V luči navedenega je Vlada 1. 9. sprejela sklep, da Državnemu zboru predlaga v imenovanje za mesto generalnega državnega pravobranilca magistra Jurija Groznika. Hvala lepa.
Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za generalnega državnega pravobranilca za dobo šestih let imenuje magister Jurij Groznik. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 51, proti pa ni bil nihče. [[Za je glasovalo 51]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o dohodnini po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 27. 9. 2016, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Združena levica k 23. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Luka Mesec.
Hvala za besedo. Z dohodninsko reformo, ki jo pripravlja Vlada, bo 7,4 % najbolje plačanih v tej državi dobilo davčno darilo v znesku 56 milijonov evrov. To je antisocialna politika. To je politika, ki miži pred tem, da imamo v Sloveniji trenutno 70 tisoč ljudi na socialnih podporah, ki znašajo 288 evrov mesečno, in na drugi strani vlado, ki namesto da bi pomagala njim, daje davčne odpustke najbogatejšim. Recimo s tem konkretnim bodo menedžerji z 10 tisoč evri bruto plače dobili letno 2 tisoč 400 evrov več. V Združeni levici tega ne podpiramo in zagovarjamo drugačno politiko, to je, da najprej pomagamo revnim in da je to jasna prioriteta vlade in oblasti. Z našim amandmajem skušamo to najbolj antisocialno noto dohodninske reforme, ki je pred nami – se pravi nižja dohodnina za najbogatejše – prestaviti v leto 2019, da s tem pridobimo dve leti za resno razpravo o tem, kakšno dohodninsko reformo Slovenija rabi in kakšna dohodninska reforma bi bila tako socialno pravična kot razvojno produktivna na drugi strani. Namreč s to reformo, ki jo imamo zdaj na mizi, ne bomo dosegli ne enega ne drugega cilja, se pravi ne socialne pravičnosti in ne spodbude razvoju. Sprejemamo jo praktično čez noč po nujnem postopku, za kar ni nobene potrebe. V Združeni levici predlagamo, in to je vsebina našega amandmaja, da se zadeva prestavi v leto 2019 in da se v dveh letih, treh, kolikor jih je še do takrat, pogovorimo o tem, kaj bi bilo zares dobro za socialno pravičnost in razvoj te države. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra ima gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Predlaganega amandmaja Združene levice v Stranki modernega centra ne bomo podprli, ker ne vidimo smisla v tem, da bi z davčno reformo oziroma z zakonom o dohodnini zavlačevali, ker bi s tem ne dosegel cilja, to je da bi razbremenili najbolj uspešne kadre v podjetjih, da bi izboljšali poslovno okolje in da bi razbremenili nagrade za delavce, za kadre, ki dosegajo dodano vrednost. Tega tega amandmaja zato ne bomo podprli.
Še kakšna obrazložitev? Ne. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Sem poslušal to argumentacijo SMC, že cel dan poslušam neko osnovno logično "špuro" najti v teh debatah, ampak moram reči, da jih v glavnem žal ne najdem. Večina tega, kar je tukaj našteto, ne bo doseženo s tem prestrukturiranjem. Kolikor vem, razen nekih interpelacij nimamo nekega izrednega stanja in v takem nekem stanju, ko nam makroekonomski kazalci relativno dobro kažejo, je zadnje, kar bi lahko počeli, sprejemali davčne spremembe po nujnem postopku. Zato bom seveda glasoval za naš amandma.
Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 10, proti pa 65. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 65.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije –krščanskih demokratov ima gospod Jožef Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, drage kolegice in kolegi! Že v razpravi smo povedali in tokrat Vladi sporočam, da ne more računati na podporo Nove Slovenije tako pri tej noveli Zakona o dohodnini kot tudi pri celotnem davčnem trojčku. Pravite mini davčna reforma. Tisti, ki smo bili poleg pri Bajukovi davčni reformi, lahko rečem, da ta mini davčna reforma ni niti R od reforme. Bajukova davčna reforma je razbremenila državljane, ker v končni fazi smo samo in samo državljani tisti, ki plačujemo davke, za približno eno milijardo evrov. Ob tem da smo praktično za dve koledarski leti celo uravnotežili proračun države in ob tem da smo zmanjšali dolg države na minimum. To so, gospe in gospodje, reforme. Pričakovali smo, da bo novela zakona o dohodnini resneje pristopila k problemu dohodnine pri delavcih migrantih. Ni praktično nobene sledi od te rešitve. Naš amandma, s katerim smo predlagali dvig splošne olajšave na 7 tisoč evrov, pa je bil enostavno s strani koalicije povožen. To ni davčna reforma, gre za davčno prekladanje. Poglejte, če berem poročilo o izvrševanju proračuna Republike Slovenije v obdobju januar–junij 2016, potem lahko naredim projekcijo, da se bo ob koncu letošnjega leta iz naslova dohodnine in iz naslova davka na dohodek pravnih oseb zbralo za približno 50 milijonov več. Če k temu dodam dodatno obremenitev gospodarstva s 60 milijoni evrov, kar bo prinesel zakon o davku od dohodka pravnih oseb, smo približno na 110 ali 106 milijonih, kar Vlada pravi, da bo manj priliva iz naslova dohodnine v naslednjem letu, ker se spreminja dohodninska lestvica. Vi govorite o socialnih partnerjih in vedno bolj imam občutek, da so delodajalci, da je gospodarstvo eliminirano iz tega socialnega partnerstva in potem več ali manj ostane samo še socialistično partnerstvo. Kar se tiče razbremenitve dela plač iz naslova delovne uspešnosti, niste prisluhnili našim rešitvam. To so rešitve, ki jih je želelo gospodarstvo, pred meseci smo govorili o božičnici in tako naprej. Mi smo pričakovali, da se razbremenitev omogoči tudi v primerih, ko se poslovna uspešnost izplačuje v krajših obdobjih, torej mesečno, kvartalno, polletno, pri čemer delodajalec na letni ravni določi višino izplačila. Torej ne računajte na našo podporo. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra ima gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Zakon o dohodnini je pravi korak v smeri razbremenitve gospodarstva. Struktura davkov v Sloveniji je neugodna, zato je to davčno prestrukturiranje izrednega pomena in bo dobra popotnica gospodarstvu v naslednjem letu oziroma letih. Zato bomo ta zakon podprli. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združene levice ima Luka Mesec.
Mi tega zakona ne bomo podprli, razlogi pa so naslednji. Prvič, če pogledamo učinke tega zakona, ne bo gospodarske rasti, ker se domača potrošnja v resnici z darilom za najpremožnejše ne bo povečala. Oni so najverjetnejša ciljna skupina, ki bo nalagala ta denar v tuje vrednostne papirje ali pa kupovala tuje luksuzno blago, zato gospodarska dejavnost v Sloveniji z dodatkom za menedžerje ne bo nič višja. Drugič, proračun bo prikrajšan za 56 milijonov evrov, kar je okrog 15 milijonov več, kot bi stalo letno financiranje gradnje drugega tira. Se pravi, namesto da bi denar investirali v drugi tir, ki ga Slovenija razvojno potrebuje, in mislim, da se o tem celo vse stranke strinjamo, bomo denar porabili za neko darilo tistim, ki ga v tej državi najmanj potrebujejo. Tretjič, konkurenčnost slovenskega gospodarstva se ne bo povečala. Slovensko gospodarstvo je že zdaj zelo konkurenčno, v zadnjih 12 mesecih imamo 7,9-odstotni presežek plačilne bilance, kar je, mimogrede, celo več, kot nam dovoljujejo evropska pravila, maastrichtski kriteriji dovoljujejo 6 %, mi smo 2 % čez to. Ne vidim, zakaj bi bil to problem, na katerega bi se bilo sploh treba odzivati. Dalje, finančno ministrstvo je zagotavljalo, da naj bi s tako dohodninsko reformo prišlo do prestrukturiranja slovenskega gospodarstva, da bo povprečna plača višja, ampak tudi to, na žalost, ne drži. Videli smo podobne eksperimente marsikje v vzhodni Evropi, pa so države, namesto da bi se na ta način ustvarjala dobro plačana delovna mesta, prej razvojno nazadovale, ker so osiromašile svoje proračune. Zato se nam pod črto ta ukrep zdi nesocialen in razvojno zgrešen in bomo glasovali proti. Hkrati pa obžalujemo, da ni bil sprejet naš amandma, da bi s tem dobili vsaj možnost za resno razpravo o tem, kakšna dohodninska in davčna politika bi bila za Slovenijo razvojno primerna.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Nihče. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo še enkrat. Zdi se, da moramo govoriti bolj natančno. To ni prekladanje, kot so rekli v Novi Sloveniji. Če bi bilo prekladanje, potem na dohodkovni strani proračuna ne bi nastalo cca 60 milijonov evrov primanjkljaja, ker agregati, ko bodo računani na letošnje leto, bodo seveda nekoliko višji. Če gremo onkraj populizma, kaj je gospodarstvo. Slovenija ni neka davčna oaza in mi BDP ne ustvarjamo skozi izvedene finančne instrumente, gospodarstvo so pač ljudje, ki delajo – v Sloveniji v glavnem v izvoznem gospodarstvu, v proizvodnem sektorju in delno v storitvah. To prestrukturiranje, če že ne reforma je v bistvu pozabila na te in tiste, ki delajo in ustvarjajo v tej družbi in državi. Tudi zato bom glasoval proti.
Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, 7 proti. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davčnem postopku po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 27. 9. 2016, ki ste ga prejeli na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 71. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, 52 proti. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, 1 proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo ter z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 27. 9. 2016, ki ste ga prejeli na e-klop. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, 57 proti. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 57.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, 55 proti. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 55.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagana amandmaja nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima Luka Mesec.
Hvala. Se oglašam še zadnjič. V Združeni levici bomo pri tem zakonu vzdržani, pa ne zato, ker bi nasprotovali dviganju davka na dobiček, ampak zato, ker mislimo, da je ministrstvo tukaj naredilo preskromen korak. V Sloveniji smo čisto na zadnjem mestu po osnovi stopnje davka na dobiček in na predzadnjem mestu po efektivni obdavčitvi kapitala, se pravi po tem, koliko davka dejansko zberemo. Zato je jasno in o tem žvrgolijo že vrabci na strehi, da je kapital v Sloveniji premalo obdavčen in da bi bili tukaj potrebni bistveno odločnejši koraki, kot zgolj to, da se davek na dobiček dvigne s 17 na 19 %. Če samo pogledamo države, po katerih se tudi ta vlada sicer rada zgleduje, imamo v Avstriji 25-odstotno stopnjo davka, v Nemčiji skoraj 30, v Belgiji 33, v Franciji celo 38. In to so države, iz katerih prihajajo investicije v Slovenijo, tako da če bi šli po našem predlogu, ki smo ga dali v Združeni levici, da se stopnja dvigne na približno evropsko povprečje, to je 22 %, to ne bi na noben način škodilo slovenski konkurenčnosti, bi pa na ta način pridobili v javno blagajno 90 milijonov evrov, ki bi jih lahko uporabili za socialne in razvojne projekte, o katerih sem govoril prej. To bi bilo bistveno bolje za razvoj države, bistveno bolje za socialno sliko te družbe, ampak na žalost zopet nismo bili slišani, tako da nasprotovali ne bomo temu, da se ta davek dvigne, zadovoljni pa nismo z višino dviga. Naš glas je tukaj vzdržan.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima mag. Matej Tonin.
Poslanska skupina Nove Slovenije bo nasprotovala zakonu, ki gospodarstvu nalaga dodatnih 60 milijonov bremen. Zdi se nam nesprejemljivo, da ponovno obremenjujemo gospodarstvo, in to tisti del gospodarskega telesa oziroma tisti del denarja v gospodarstvu, ki se porablja za razvoj. Brez razvoja naše gospodarstvo ne bo proizvajalo novih boljših produktov, ne bo ustvarjalo novih storitev, brez tega pa ne bo prodaje in brez prodaje ne bo delovnih mest. Ker v Novi Sloveniji ne želimo ogrožati prihodnjih delovnih mest, ne bo naših glasov, ampak bodo naši glasovi proti. Želel pa bi poudariti še naslednje, da je gospodarstvo poudarjalo, da je bila edino ta obdavčitev v smislu primerjave z drugimi evropskimi državami konkurenčna. Je bila na mestu, takšna, da je lahko tudi Slovenija na tem področju konkurirala z drugimi državami, ni pa bila najnižja. Zgolj za primerjavo naj povem, da imata Bolgarija 10-odstotno ali pa Irska 12,5-odstotno davčno stopnjo. Mi se spet od neke dobre pozicije oddaljujemo, česar mi ne moremo sprejeti, zato bodo šli danes naši glasovi proti.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagane spremembe zakona ne bomo podprli. Ne bomo jih podprli iz več razlogov. Prepričani smo, da povišanje obdavčitve davka na dobiček za pravne osebe pomeni, da bo gospodarstvo postalo še bolj nekonkurenčno. Prepričani smo tudi, da dodatna obremenitev gospodarstva za 2-odstotni točki pomeni tudi obremenitev zaposlenih. Prepričani smo, da ta poteza, odločitev koalicije, SMC, SD in Desusa pomeni bistveno manjši konkurenčni položaj za slovenska podjetja. Dejstvo je, da ima Slovenija v danem trenutku eno izmed najmanjših števil, evropskih, tujih naložb. Obstaja bojazen, da se bodo multinacionalke, ki imajo predstavništva v Sloveniji, odločale za umik drugam. Dejstvo je, da se je kar precej tujih investitorjev v zadnjem obdobju odločilo za umik iz Slovenije. To so pa predvsem manjša predstavništva, ki prinašajo dobro plačana delovna mesta, prinašajo boljšo potrošnjo. Pričakovali bi vse kaj drugega, kot da koalicija, ki se hvali navzven z gospodarsko rastjo, ponovno dodatno obremenjuje gospodarstvo in podjetnike.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev ima mag. Alenka Bratušek.
Tudi mi tega zakona ne bomo podprli. Pa ne zato, ker bi 19-odstotna stopnja davka bila previsoka, ampak zato, ker je v Sloveniji treba davčno okolje stabilizirati. V vse dokumente, ki smo jih v zadnjih letih pošiljali v Bruselj, smo zapisali, da tega ne bomo spreminjali. Davčno okolje in davčna stabilnost je za investitorje ena od pomembnejših stvari. In kako naj vedo, v zadnjih 10 letih smo ta zakon spreminjali šestkrat. Stopnja gor, stopnja dol, olajšava noter, olajšava ven. Na takšen način se davčna politika ne vodi. Dejstvo je, da takšen zakon ne vodi v smer novih delovnih mest, ne vodi v razvoj in ne vodi v boljšo prihodnost. Davčni zakoni se ne spreminjajo iz dneva v dan ali iz meseca v mesec, ampak jih je treba premišljeno pripeljati do tega, da vsaj neko srednjeročno obdobje držijo. Konec koncev tudi lastnikom bomo ali boste na ta način zmanjšali dobiček, ki bi ga sicer lahko namenili za nova delovna mesta. Še enkrat, davčna stabilnost bi morala biti vodilo, ne samo te vlade, tudi kakšne prej. Stvari se ne delajo od danes na jutri in stvari se ne spreminjajo na takšen način.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Potem prosim, da se prijavite, ker sta vsaj dva, za obrazložitev v lastnem imenu. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Glasoval bom proti, ker višji davek na dohodek pravnih oseb pomeni nižje plače delavcev, ker višji davek na dohodke pravnih oseb pomeni nižje dividende, ker višji davek pomeni manj delovnih mest, ker višji davek pomeni manj denarja za razvoj, za tehnološki razvoj podjetij. Včasih kdo govori oziroma dela neke retorične konstrukte in pravi, naj korporacije plačajo davek, ne ljudje. V končni fazi in vedno je tako, da smo ljudje in edino ljudje tisti, ki plačujemo davke. To so res manipulacije z retoričnimi konstrukti. Breme vsakega davka nosi človek, ne pa neka abstraktna entiteta korporacija d. d., korporacija d. o. o. In tudi zato bom glasoval proti, ker višji davek na dohodek pravnih oseb pomeni tudi manj investitorjev v Sloveniji. S 1. 1. 2017, ko bo ta davek stopil v veljavo, smo mi v Novi Sloveniji prepričani, da bo Slovenija za investitorje, za tuje investitorje še bolj zaprta država. Že itak smo preveč zaprti, kar se tiče tujih investicij. Ta zakon dejansko dodatno prispeva k manj tujih investicij, manj delovnih mest, manj razvoja in manj blaginje v tej državi. Torej glasoval bom proti.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Dvig davka na dohodek pravnih oseb ne pomeni dodatnega obremenjevanja gospodarstva, pomeni pa dvig davčne obremenitve kapitala, ki lahko s pametnimi investicijami, z vzdrževanjem socialne države, ki lahko dvigne notranjo potrošnjo, pravzaprav podkrepi in spodbode gospodarstvo. Že tako ali tako imamo trimilijardni presežek na tekočem računu plačilne bilance, tako da ustvarjenega bogastva je dovolj, samo nepravično je razporejeno. V tem kontekstu je dvig davka na dohodek pravnih oseb s 17 % na 19 % pljunek v morje. V Združeni levici iz tega razloga temu zakonu sicer ne bomo nasprotovali, ne moremo ga pa tudi podpreti. Kar bi bilo edino pravično, je, da kapital prispeva po 22-odstotni stopnji, kot je povprečje na ravni Evropske unije, ali pa še več, denimo skoraj 30 %, tako kot je v Nemčiji, ali pa moja osebna preferenca 38-odstotni davek na dohodek pravnih oseb, kot je v Franciji.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Zopet bi apeliral, da se pogovarjamo natančno. Večina te debate poteka kot, ne vem, o kurjenju bukovih drv se moramo bolj natančno pogovarjati, je neka logika, veste, ali je vlaga v zraku ali ni, koliko so sušena, kakšne so letnice in tako naprej. Sama ministrica je priznala, da je pri 17 % efektiva, bom uporabil njeno besedo izplen, 11,4, 11,5. Z dvigom za dve odstotni stopnji bomo prišli na 12,85 ob istem obsegu olajšav, v praksi pa se mi zdi, da bo to še nekoliko niže. Če bi se resno pogovarjali o neki davčni reformi, se bi resno pogovarjali tudi o olajšavah za investicije navsezadnje. Spoštovani kolega Tonin, ni nujno da gre ves dobiček v investicije, kar smo bili že prevečkrat priča v tej družbi in državi. Ampak bolj ljubo je nekako streljati počez in neke floskule o človeku levo in desno. Navsezadnje davke pobiramo in potrebujemo za ljudi, ne za neke abstraktne entitete ali kako se je že gospod Horvat izrazil. Ampak to je "trla baba lan", to ni nobena razprava. Vzdržan.
Smo pri točki obrazložitve glasu. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala. Socialistična reforma Tujega nočemo, svojega ne damo, se je zdaj redefinirala. Zdaj je Tujega nočemo, svojega nimamo in nikoli ne bomo imeli. To je bistvo, lahko rečemo končni produkt takšne domače naloge, kot si jo je vlada zadala. Torej edina davčna reforma bi bila zmanjšani stroški državnega in javnega aparata, torej zmanjšani stroški države. Na podlagi tega bi morali imeti številne reforme, prvo v javni upravi, kasneje šolskem sistemu, potem bi lahko prišli do davčnih reform. Tega niso naredili, ker se bojijo poseči v svojo volilno bazo. Ne nazadnje tri četrt parlamenta v bistvu prihaja iz javne uprave, zdaj so si preko preko dohodninske lestvice dvignili plače, da ko gredo nazaj v svoje službe, bodo imeli višje plače. Tuj kapital v Slovenijo ne bo prišel. Jaz sem danes v širši razpravi povedal, zakaj ne. Sedaj smo dali jasno vedeti, davek od dohodka pravnih oseb dvigujemo, ne hodite k nam, mi smo izolirana država in hočemo živeti z nizko dodano vrednostjo, z visoko intenzivnimi panogami, hočemo živeti kot po vojni, torej dosti delamo, malo storimo in na koncu tudi malo imamo od tega. To je rezultat socialistične politike pod neko kvazi liberalno stranko, in to je nerazumevanje makroekonomije. Če je naš končni cilj to, da želimo imeti več, se moramo odpreti svetu, tujemu kapitalu in zmanjšati ta davek. Kot veste, rezultat tega bo in zato bom tudi glasoval proti, da boste uničevali prihodnost še naprej številnim generacijam naših državljanov in državljank. Najlepša hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima magister Matej Tonin.
Temu zakonu je treba nasprotovati, pa ne zgolj zato, ker na gospodarstvo prelaga dodatnih 60 milijonov evrov bremena, ampak tudi ker ni pravičen. Na eni strani se bo dodatno obremenilo gospodarstvo, na drugi strani pa se izdatno ponovno investira, če želite uporabiti ta izraz, v javni sektor. Povedal sem, da samo v času vlade Mira Cerarja se je približno število zaposlenih v javnem sektorju povečalo za 4 tisoč, kar pomeni 20 milijonov evrov letnih večjih stroškov, če k temu dodate še odpravo kompresijske plačilne lestvice v javnem sektorju, dobite 70 miljonov skupaj. Se pravi 50 milijonov plus 20 milijonov je skupaj 70 milijonov evrov dodatnih bremen zaradi javnega sektorja. Po domače to pomeni, da bomo teh 70 milijonov, ki jih bomo dali javnemu sektorju, obesili na ramena gospodarstva. Zdi se mi nepravično in nepošteno in tudi zaradi tega je ta zakon treba zavrniti. Če bi bila strašanska kriza in če bi se dogajalo, da drugih možnosti in virov ne bi bilo, potem bi vas še razumel. Ampak ob okoliščinah, ko se za nekatere sproščajo varčevalni ukrepi, se sprošča pritisk krize, zaradi tega da nekomu to lahko naredimo, druge dodatno obremenimo, to enostavno ni fer.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Branko Zorman.
Hvala, gospod predsednik. Glasoval bom sicer za ta zakon. Kolega iz opozicije, ki se je danes deklariral tudi kot makroekonomist, kar nisem vedel, da je, je razlagal o nekem socializmu in o nekih nebulozah predvidevam. In prav je, da vemo, da to ni letelo na našo stranko, ampak verjetno na drugi del opozicije, na Združeno levico. Glasoval bom za tudi zaradi tega, ker pristop, ki ga je na primer stranka SDS v preteklosti ubrala, ni pravi. Naša vlada se mora sedaj soočiti s situacijo, kakršna je v gospodarstvu, in to urejati. Naj samo preberem, kakšna je bila obrazložitev njihovega amandmaja, da boste vedeli, o čem govorim in zakaj bom glasoval za. Predlagajo, da se ohrani veljavna stopnja do 1. januarja 2019, do takrat pa bo že lahko nova vlada odločala glede tega vprašanja. Saj ravno to je bil problem prejšnjih vlad, da so puščale stvari nerešene in jih prelagale na neke prihodnje. Ker so se vrstili glasovi za davčno reformo tako s strani delodajalcev kot delojemalcev, je vlada pač pripravila predlog, kot ga je – tako imenovano mini davčno reformo – in verjamem, da gre v pravo smer, saj na eni strani v bistvu razbremenjuje obdavčitev dela, kjer je ta obdavčitev nadpovprečno visoka in hkrati povečuje obremenitev kapitala, kjer smo dokazano, kot je bilo danes v razpravi že povedano, podpovprečni pri tej obremenitvi. In ne nazadnje je treba povedati, da vse olajšave v investicije, v raziskave in razvoj ostajajo nespremenjene, tako da strah investitorjev, kot ga želijo prikazati na tisti strani, je absolutno odveč. Hvala.
Dr. Franc Trček ima postopkovno.
Hvala za besedo, predsedujoči. Najprej bi bilo lepo, da se gospod opraviči, ker gospod Breznik je zelo jasno povedal, da SMC ne obvlada makroekonomije. Moj postopkovni predlog pa bi bil, ko se pogovarja, koliko je nadpovprečen, podpovprečen, da se pove, na katero povprečje mislite. Ker tako se bomo malo bolj resno pogovarjali o čemerkoli. Hvala za besedo.
Zopet opozarjam, da smo pri točki obrazložitve glasu in ne razprave, za katero je bilo na voljo zelo veliko časa in zelo veliko tudi neporabljenega časa. Ker sem videl, da je še interes za obrazložitev glasu, zopet odpiram možnost za prijavo. Prosim, da se prijavite. Obrazložitev glasu v svojem imenu ima mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Glasoval bom seveda proti, kajti kdor trdi, da je 2 % malo, ta nikoli v življenju zanesljivo ni videl od blizu malih in srednjih podjetij, ki so motor modernega gospodarstva tudi v Sloveniji, kako se borijo za vsak korak, za vsak evro, za vsak nadaljnji prodor na trgu, za vsako dodatno delovno mesto, da ga odprejo, kako živijo iz meseca v mesec, da se širijo, da se krepijo, da odpirajo nova delovna mesta. Ta enostavno ne razume, da so to tisti, ki ustvarjajo blaginjo države, in to edini, ki ustvarjajo temelj, ki je trajen, ki je trden in na katerem je možno graditi državo dolgoročno. Vse ostalo vodi samo v zadolževanje, ki se potem konča s krahom, zategovanjem pasu, prej ali slej s težavami. In zaradi tega, gospe in gospodje, je 2 % ogromno. To lahko loči delujočega podjetnika od tega, da bo moral podjetje zapreti. Z nekaterimi neumnostmi, ki jih je že sprejemala leva koalicija v parlamentu, od davčnih blagajn naprej, ste povzročili, da se je v Sloveniji zapiralo na desettisoče podjetij, da je desettisoče podjetnikov vračalo espeje in vse ostalo. In so končali na nedrih matere države, bi rekli, v resnici pa na davkoplačevalcih, na točno tistih podjetnikih, ki so že preobremenjeni in jih vi še dodatno obremenjujete. In zaradi tega je treba glasovati proti.
Je še kakšna obrazložitev glasu? Ne. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 20. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Slovenskem filmskem centru, javni agenciji Republike Slovenije, po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 19. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga priporočila za zagotovitev neodvisnega in nepristranskega delovanja RTV Slovenija. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog priporočila za zagotovitev neodvisnega in nepristranskega delovanja RTV Slovenija ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke ima mag. Branko Grims.
Spoštovani! V primeru, ko so priporočila o RTV Slovenija lahko predmet take polemike, kot smo ji bili priče v tem parlamentu, se odpira vprašanje, kaj je v tej državi narobe. Slišali smo, da nekatere strašno moti, da v Zakonu o RTV Slovenija stojijo določbe, ki zahtevajo, da se poroča pluralno, da se uresničuje ustavno načelo o izvrševanju pravice do informiranosti, po kateri ima vsakdo pravico, da je na dostopen način seznanjen z informacijami o vseh relevantnih dogodkih, o vseh plateh družbenega življenja, osvetljenih z različnih zornih kotov. Da je treba spoštovati načela novinarske etike, stvari preveriti in objaviti korektno in celovito poročilo. To nekatere strašno moti. Ne samo tu. Tisto, kar je bilo še bolj presenetljivo in se je pokazalo v razpravi, da to moti marsikoga tudi na RTV Slovenija. To, gospe in gospodje, pa odpira številna vprašanja. Seveda pa postane logično, če to postavimo v luč dogodkov, ki smo jim bili priča v minulih mesecih, ko se na primer na neki spletni strani brez soglasja posameznika pojavijo neke trditve, neka včlanitev v kakšno skupino, potem tista stran izgine, že tista včlanitev izgine že prej, pa cela stran izgine, tri tedne za tem pa RTV Slovenija objavi ogromno oddajo v najbolj gledanem TV dnevniku, kjer tistega zmerjajo z vsem, samo človek ni, ker je bil nekje brez svoje lastne vednosti vključen. Kako se temu reče? Umazana laž, ne? Aja, pardon, nekateri bi temu rekli novinarska svoboda. Svoboda, gospe in gospodje, pomeni spoštovanje novinarske etike zakona, ustave in odgovornosti. Samo v tem okviru je mogoče govoriti o svobodi. Ni svoboda to, da ne govoriš resnice. Svoboda je v tem, da poveš resnico in da poveš vso tako, kot v resnici je. Spomnil bi, kaj je bilo temeljno načelo medkulturnega dialoga, ki smo ga potrdili prav v tej dvorani ob prisotnosti vseh držav Evropske unije. Takrat je bilo rečeno, da je stvari treba poimenovati s pravim imenom, brez sprenevedanja in brez neresnic. Takrat smo dosegli soglasje in lepo bi bilo, če bi to soglasje upoštevali tudi vsi slovenski mediji [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v imenu Stranke modernega centra dr. Dragan Matić.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V Stranki modernega centra smo seveda bili mnenja in smo še vedno mnenja, da so priporočila s strani stranke Slovenske demokratske stranke neprimerna za nadaljnjo obravnavo in kot taka smo jih tudi zavrnili na seji odbora in na plenarni seji. Gre za štiri priporočila. Dve priporočili sta šli v to smer, da naj parlament priporoči Vladi Slovenije naj ta pozove javno RTV Slovenijo k temu, naj spoštuje zakon in naj poroča o tem, zakaj ne spoštuje zakona. Eno priporočilo je šlo v tej smeri, da naj Državni zbor pozove javno RTV naj poroča, zakaj ne spoštuje zakona. Zakonodajno-pravna služba je ugotovila, da so tovrstna priporočila neutemeljena, ker je javna RTV avtonomen organ po 2. členu Zakona o Radioteleviziji Slovenija ima nadzorne organe, to je programski svet in pa varuh pravic gledalcev in je potrebno, da se politika ne vmešava v način poročanja javne radiotelevizije, ker ima ta zagotovljeno avtonomijo in tudi pristojne organe. Četrti sklep je predlagal, naj Vlada ustanovi neodvisen medijski svet, ki bo nadzorovan s strani Evropske komisije. Po pridobljeni dokumentaciji s strani predstavnika Evropske komisije v Sloveniji in po proučitvi raziskovalne naloge o položaju medijev v Evropi in medijskih svetov, ki že obstajajo, je bilo jasno, da Evropska komisija nima nobenega nadzornega organa, niti nobene funkcije, niti nobene pravne osnove, da bi nadzirala medijsko dogajanje v posamezni državi članici. Prav tako je ta raziskava, ki je bila izvedena s strani raziskovalne službe Državnega zbora, pokazala, da nobena članica Evropske unije nima nek medijski svet, ki bi ga ustanovila vlada. Vsi tovrstni medijski sveti so ustanovljeni s strani neodvisnih stanovskih društev novinarjev in na ta način se kaže, na kakšen način bi rada Slovenska demokratska stranka v prihodnje obravnavala medijsko krajino, to je prek nekega vladnega sveta, ki naj bi bil po njihovem neodvisen, hkrati pa še nadziran s strani Evropske komisije. S tem se je tudi ta četrti predlog oziroma priporočilo izkazalo za neosnovano in mi vztrajamo pri tem, da rabimo neodvisno javno televizijo, ki ima zagotovljene organe nadzora in da je treba ohraniti avtonomijo, ne pa da se politika meša neposredno, kritizira posamezne novinarje in posamezne oddaje oziroma uredniško politiko, ker menimo, da je to nedopustno. Hvala.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Ne. Potem ima obrazložitev glasu v lastnem imenu mag. Branko Grims.
Spoštovani! Nadzorna funkcija parlamenta je nekaj, kar sledi iz same ustave. Parlament ne samo da ima vso pravico pogledati, kako se izvajajo zakoni, ki jih je sprejel, ampak je to tudi dolžnost tega parlamenta. In kadar ugotovi nepravilnosti, je prav tako dolžnost tega parlamenta in vsakega poslanca, poslanke posebej, da na to tudi javno opozori. To je bil cilj predlogov, ki smo jih dali in ki so zato še kako utemeljeni in celo nujni. Če živimo v državi, v kateri ne samo del politike, tiste, ki je privilegirana, ujčkana, zavita v sladkor in puh, ampak še celo en del novinarjev ali pa uredništev dvigne vik in krik zgolj zato, ker nekdo pravi, da je treba spoštovati ustavo, človekove pravice, človekovo integriteto kot temeljno ustavno pravico, da je treba govoriti po resnici in dajati ljudem celovito informacijo, osvetljeno z različnih vrednostnih zornih kotov, da si lahko vsakdo sam potem ustvari svoje mnenje in da lahko tvorno sodeluje pri odločanju v dobro države, potem, gospe in gospodje, če je to problem, nas mora to zelo skrbeti. Potem je toliko bolj prav to, kar vi sami govorite, dokaz, da so naši predlogi ne samo upravičeni, ampak da so tudi nujno potrebni podpore, in da jih bo treba vedno znova in znova tudi odpirati v Državnem zboru, dokler stvari na medijskem področju ne bodo skladne z ustavo, zakoni in novinarsko etiko. Zlasti seveda na javnem zavodu RTV Slovenija, ki bi moral biti referenca za vse druge po vseh kriterijih stroke.
Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, 13 proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je postopek obravnave predloga priporočila končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o spremembah Odloka o ustanovitvi samostojnega visokošolskega zavoda Fakultete za informacijske študije v Novem mestu. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, 1 proti. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in tudi 22. sejo Državnega zbora.