Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Pričenjam nadaljevanje 6. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Bogdan Barovič, Dušan Vučko, Leopold Grošelj, Maria Pozsonec, Jurij Malovrh za pričetek seje, Ivan Božič, Andrej Fabjan za pričetek seje, Janez Podobnik za pričetek seje, Bogomir Vnučec, Franc Kangler, Roman Jakič, Dorijan Maršič, Miran Jerič za popoldanski del seje, Matjaž Švagan za popoldanski del seje, Ciril Pucko, Milan Kopušar od 17.00 ure dalje, Geza Džuban za pričetek seje in Majda Širca za dopoldanski del seje. Spoštovani, spoštovane! Ugotavljali bomo navzočnost, zato kolegice in kolege, ki se nam v dvorani še niso pridružili, vljudno prosim, da se nam pridružijo. Ura je 10.10. Vljudno prosim, da vstavite kartice, ker bomo ugotavljali navzočnost. Ugotavljam navzočnost! Navzočih je 44 poslank in poslancev, kar pomeni, da je ob prvem ugotavljanju navzočnosti v dvorani ugotovljeno, da je državni zbor nesklepčen, zato v skladu s poslovnikom ponovno ugotavljam navzočnost. Ponovno prosim, kolegi, ki ste prišli ta trenutek v dvorano in še niste vstavili kartic, da to storite. Ponovno ugotavljam navzočnost! Navzočih je 47 poslank in poslancev, tako je zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Današnje nadaljevanje 6. seje državnega zbora bomo pričeli z obravnavo 2. točke dnevnega reda, to je predloga sklepa v zvezi z obravnavo predloga zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ter nato prešli na obravnavo preostalih točk po vrstnem redu dalje. Prehajamo torej na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA V ZVEZI Z OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O STARŠEVSKEM VARSTVU IN DRUŽINSKIH PREJEMKIH, DRUGA OBRAVNAVA. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložil odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide. Želi poročevalec odbora besedo? Predsednik gospod Stanislav Brenčič, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpresednica. Z zakonom o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, ki je bil v zakonodajni postopek vložen z objavljenim besedilom v 18. Poročevalcu iz leta 2000, se je nekako proceduralna pot vlekla zelo dolgo in se je prepletala skozi različne pristope. Zaključek je bil takšen, da je zakon v drugi obravnavi ostal na polovici obravnave v državnem zboru, ko je državnemu zboru mandat potekel. Polno dilem je bilo, kako nadaljevati obravnavo zakona. Zato se je matično delovno telo, to je odbor za zdravstvo, delo, družino, socialno politiko in invalide, odločilo, da je na 6. redni seji totočko uvrstil na dnevni red in o tem razpravljal. Nekako soglasno smo se odločili, da je najbolje, da bi glede na podlago, ki jo naš poslovnik daje o kontinuiteti dela državnega zbora, ta državni zbor v tem sklicu nekako začel s polno veljavnostjo ali s polnimi pooblastili obravnavati zakon v drugi obravnavi v taki vsebini, kot je bil predložen. Tako lahko takorekoč kvalificirani predlagatelji, glede na morda drugačen pogled, ki ga imajo sedanji kvalificirani predlagatelji na posamezen člen ali posamezno vsebino, lahko to vsebino takorekoč začnejo spreminjati pri 1. členu in naprej. Enako velja tudi za vlado. Zato smo se odločili in sprejeli sklep, ki ga predlagamo v sledeči vsebini v potrditev državnemu zboru: na 7. redno sejo državnega zbora se uvrsti obravnava predloga zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, druga obravnava, v besedilu, kot je objavljeno v Poročevalcu štev. 18/2000. To v bistvu pomeni, da začnemo obravnavo zakona v proceduri drugega branja s 1. členom, kot je bil predložen v državni zbor v tem Poročevalcu. Praktično to tudi pomeni, da so vsi do sedaj obravnavani, sprejeti in vloženi amandmaji brezpredmetni, mogoče pa je, da jih, glede na željeno vsebino, posamezni kvalificirani predlagatelj povzame. Vsekakor na prihodnji seji bi bilo prav, da z omenjenim zakonom začnemo v prvem branju oziroma s 1. členom v drugem branju in do celotne materije zakona v drugem branju se bo opredeljevalo tudi matično delovno telo. Odbor predlaga sklep v potrditev državnemu zboru. Hvala lepa
Hvala lepa. Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne želi.]] Predstavniki vlade se nam bodo po obvestilu pridružili čez nekaj minut. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Izvolite, gospod Andrej Vizjak, v imenu poslanske skupine Socialdemokratske stranke Slovenije.
Hvala lepa predsedujoči za besedo. V Socialdemokratski stranki prav gotovo podpiramo čimprejšnjo uvrstitev na dnevni red in tudi obravnavo tega predloga zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Da pa ne bi bilo nekih nesporazumov, nas čisto formalno in poslovniško zanima, kako je mogoče, ker je bil pač ta zakon v drugi obravnavi v sprejemanju na zadnji seji prejšnjega sklica in je prišlo pač do sprejemanja določenih členov in določenih amandmajev, in sicer do 61. člena. Res, da je tu takrat državni zbor prekinil delo in zdaj smo v drugi sestavi, vendar mislim, da so bile to legitimno in legalno sprejete odločitve. Težko si sedaj predstavljam, da bi ponavljali in te odločitve nekako izbrisali, kot da jih ni, celo, če sem prav razumel predsednika odbora za zdravstvo, jih sprejeli kot brezpredmetne in bi šli v ponovno odločanje, ker je pač sestava državnega zbora drugačna. Menim, da zaradi kontinuitete dela državnega zbora so vse odločitve, ki jih je prejšnji sklic povzel, popolnoma veljavne, legitimne in nov sklic pač nadaljuje delo, kjer je stari sklic in stara sestava državnega zbora prenehala delati. To je mnenje naše poslanske skupine Radi bi seveda določeno pojasnilo s strani procedure, tako poslovniške, kot verjetno tudi sekretariata za zakonodajo, glede te reči. Še enkrat poudarjam, mi se zavzemamo za čimprejšnjo nadaljevanje in čimprejšnji sprejem tega zakona, ker sistemsko posega v družinsko politiko. Želimo pa, da je to narejeno na korekten in seveda poslovniško sprejemljiv način. Hvala.
Hvala lepa. Če se, gospod Vizjak, strinjate, bi dala besedo vodjem poslanskih skupin in potem prosila predstavnico sekretariata, da odgovori na vaše dileme. V imenu poslanske skupine Nove Slovenije ima besedo gospod Janez Drobnič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Tudi v imenu poslanske skupine Nove Slovenije bi radi podali mnenje k nadaljevanju obravnave tega zakona. Ta zakon je temeljnega pomena za družinsko politiko. Dobro vemo, da je že skoraj 10 let nazaj, kar smo sprejeli resolucijo o družinski politiki in to kar z veliko večino, da je bilo doseženo soglasje, ta zakon pa pomeni implementacijo. Pregledali smo natančneje ta zakon in moram reči, da je tudi z vloženimi amandmaji, ki so bili potrjeni v času še prejšnje sestave državnega zbora, doseženo izboljšanje zakonskega besedila, zato je naše mnenje, da bi se ta obravnava nadaljevala. Upamo seveda, da ta dosežena raven, tako po vsebinski plati kot po skladnosti ne bo porušena s kakšnimi nepotrebnimi ali pa neusklajenimi amandmaji. Vseeno bi pa podprl mnenje oziroma dileme in vprašanja predhodnega govornika, da sekretariat za zakonodajo poda svoje mnenje, zato da ne bi padla kakšna senca na nadaljnje sprejemanje tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Miran Potrč, v imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov.
Hvala lepa. V poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov podpiramo predlog sklepa, ki ga je, po naših informacijah, soglasno pripravil in predlagal matični odbor. Vemo, da je pred sprejemom tega sklepa bilo postavljeno tudi strokovno vprašanje, po kakšnem postopku naj bi se v primerih, ko je druga obravnava zakona opravljena, poenostavim, do polovice in bi se morale glede nekaterih členov eventualno uporabljati odločitve, ki so bile v matičnem delovnem telesu sprejete v prejšnjem mandatu, od nekega člena naprej pa nove odločitve, kakšna naj v tem primeru bo procedura ali ne. In vemo za obvestilo, ki nam ga je dal, vsem poslankam in poslancem, sekretariat, da je v tem primeru pravica matičnega delovnega telesa, da se odloči, ali bo upošteval že sprejete odločitve pristojnega delovnega telesa iz prejšnjega sklica državnega zbora ali se bo odločal, da o zakonu razpravlja od prvega člena naprej. Vemo, da je bila skupna odločitev na matičnem delovnem telesu, da se razpravlja od prvega člena zakona naprej na novo. Menimo, da je to pametna odločitev. Vemo, da je mogoče koncept zakona graditi samo kot celoto, ne pa da pol koncepta zakona gradi ena skupina, pol druga, ker potem lahko pride tudi do medsebojno neusklajenih rešitev, posebej ker imamo proceduralno v tretji obravnavi možnost spreminjati člene zakona, ki so bili v drugi obravnavi spremenjeni. Prepričani smo, da je torej zaradi vsebine in koncepta zakona edino pametno in smotrno, da obravnavamo besedilo, kot je bilo za drugo obravnavo predloženo, v celoti in da se skupaj podpre možnost za vlaganje amandmajev vladi in posameznim poslankam in poslancem, ker sicer tudi amandmajev ne bi bilo, ampak bi veljali tisti, ki so bili predhodno pol leta ali pa še več nazaj vloženi, kar bi ustvarilo tudi nek čuden sistem v odločanju o nekem konkretnem, zelo pomembnem vprašanju. Na koncu mislimo, da bo takšen postopek, kot ga predlaga matično delovno telo, mogoče kvalitetneje in hitreje opraviti, z bistveno manj zapleti in odprtimi vprašanji, kot če bi se odločali za to, da gremo po polovici sprejetih odločitev, v drugi polovici pa na novo, ker bi nujno prihajalo do medsebojnih neusklajenosti in rešitev, ki se jih najbrž ne bi dalo popraviti. Podpiramo torej predlog sklepa in menimo, da bo njegov sprejem omogočil, da se še kako potreben zakon, tukaj pa soglašamo, še kako potreben zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, začne intenzivneje o njem odločati in sprejemati v državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine SLS+SKD Slovenske ljudske stranke, gospod Stanislav Brenčič, izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. V naši poslanski skupini smo že dva meseca nazaj, ko smo sprejemali interventni zakon o višini otroškega dodatka, materijo, ki je sestavni del zakona o starševstvu, ugotavljali, da je potrebno čim prej premakniti proceduro iz nekega zastoja, ki se je zgodil v prejšnjem mandatu pri obravnavi tega zakona. Glede na vso kronologijo, ki je spremljala ta zakon, praktično jedruge obravnave bil ta zakon deležen s strani dveh vlad in vsaka je enkrat umaknila svoje amandmaje in jih nadomestila z novimi, tako se je koncept ali struktura vsebine tako spreminjala tudi skozi obravnavo na matičnem delovnem telesu, katerega član sem tudi jaz takrat bil, da je bil celoten postopek nekako več ali manj spremljan z neko zavoro in je tudi zaradi tega v tem ostala obravnava zakona na plenarni seji na polovici. Iz tega izhodišča smo v poslanski skupini menili, da je glede na vse dogajanje, ki je spremljalo ta zakon, mnogo bolj smotrno, da zakon s polno odgovornostjo ta mandat prične obravnavati kot celoto. Ker bo zelo težko v bistvu morda nekoliko drugačen pogled, ki ga bo imela na zakon v konceptualnem pomenu sedanja vlada, to se pravi že tretja vlada, nadgraditi potem v prvem delu zakona v tretjem branju, če se bo zdaj od polovice zakona nekoliko konceptualno zadeva kakorkoli spremenila, lahko tudi zaradi morda drugačnega pogleda novih poslancev. Jaz lahko rečem samo to, da glede na vsa izhodišča, ki slonijo na tem, da smo se že tudi v tem času pogovarjali s predlagateljem zakona, mirno podpiram to, da se začne procedura obravnave drugega branja s 1. členom, tako kot je objavljeno v Poročevalcu 18/2000, vključno z vladnimi amandmaji. Kaj bo sedanja vlada naredila s svojimi amandmaji, ali jih bo akceptirala ali jih bo v nekem smislu nadgradila, je pač pristop do materije zakona. Vem pa to, da ta mandat je povsem avtonomen, avtonomen in lahko kkontinuiteto nadaljuje. To se pravi, lahko zdajle odločamo s tem sklepom, da prevzemamo odgovornost do tega zakona, da ga v celoti v vsem obsegu, v vsej vsebini, od prvega člena naprej, poskušamo sprejeti, v najboljši meri, da je potem mogoče v tretjem branju še eventualne stvari postoriti, da pa ne moremo v tretjem branju morda spreminjati določenih konceptualnih ali vsebinskih zadev drugače, kot morda z nekim velikim vprašanjem skladnosti s poslovnikom. Zato v naši poslanski skupini vsekakor podpiramo ta sklep in si tudi želimo aktivno sodelovati na odboru, ki bo ta zakon uvrstil na 7. redno sejo takoj po zaključku te plenarne seje državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Ker nobena poslanska skupina ne želi več predstaviti svojega mnenja, bi poprosila predstavnico sekretariata, da odgovori na vprašanja dveh poslanskih skupin glede pravne opredelitve do tega problema. Gospa Bitenčeva, izvolite.
Gospa podpredsednica, hvala lepa za besedo. Spoštovani zbor! S strani sekretariata smo se do zdaj že v nekaj primerih soočali pravzaprav z vprašanjem, kako se opredeliti do odločitev v zakonodajnih postopkih, ki niso končani, ki pa jih je sprejela prejšnja sestava državnega zbora. Ugotovili smo, da veljavni poslovnik o tem vprašanju nima izrecnih določb, da sicer iz poslovnika samega vendarle izhaja neko načelo kontinuitete obravnave, vendar smo menili, da je stvar pristojnega delovnega telesa, da določi način obravnave zadev v takih primerih v novi sestavi državnega zbora oziroma eventualno z ustreznimi svojimi sklepi ali sklepi državnega zbora določi odnos do že sprejetih odločitev v posamezni fazi, vendar nedokončane faze kot celote. Zato pravzaprav menimo, da je državni zbor na podlagi predloga delovnega telesa v nekem smislu avtonomen, da določi pravila, po katerih bo pristopil k obravnavi nedokončanih zadev iz prejšnjega mandata. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker se k razpravi pismeno ni prijavil nihče, omejujem razpravo na pet minut. Kdo želi razpravljati? Gospod Jerovšek, nato gospod [[...]]Se opravičujem, gospod Jerovšek, gospod Brejc je dvignil roko, pa očitno tega znaka nisem razumela. Gospod Brejc, izvolite.
Hvala lepa. No, nesporno je, da se je vlada oziroma vladajoča koalicija odločila, da bo spremenila nekatere določbe zakona. Tisto, kar mene preseneča, je to, kar sem danes tu slišal. Najprej je gospod Potrč govoril o tem, da so razlike v konceptih, da gre za konceptualne razlike v zakonu. Nekaj podobnega je v svoji nejasni razpravi govoril gospod Brenčič. Sprašujem se, ali je bilo potem tisto, za kar ste glasovali do 61. člena v zvezi s tem zakonom, zgolj predvolilna gesta vaših strank ali ste takrat resno mislili. Če gre namreč za konceptualne razlike, bi bilo prav povedati, katere so te konceptualne razlike. Kaj je tisto, zaradi česar odločitev državnega zbora iz prejšnjega mandata ni več dobra, ni več sprejemljiva, ni več konceptualno ustrezna. Oba razpravljavca, ki sta nam pojasnjevala, zakaj je treba to storiti, sta ostala na neki splošni ravni. Jaz prosim oba, če lahko državnemu zboru pojasnita, zakaj vsebinsko je potrebno znova začeti s 1. členom. Če namreč ni vsebinskih razlogov oziroma če jih ne bomo slišali, si človek lahko ustvari vtis, da gre zgolj za še en manever in za zavlačevanje. Jaz upam, da temu ni tako. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi sam sem presenečen nad predlogom, da bi že sprejeti amandmaji v parlamentu, ki je imel polni mandat in katerega poslanci so imeli polni mandat, bili sedaj anulirani. Mi se moramo absolutno držati kontinuitete obravnave. Prvič je to časovno bolj racionalno. Drugič pa sem zelo proti, da jemljemo legitimnost prejšnjim poslnancem. Mislim, da so meritorno in legitimno odločali in državni zbor si ne bi smel privoščiti tega, da bi na ta način negiral delo prejšnjega sklica. Tu me preseneča oziroma sem kar pričakoval, da bo kdo iz vladajoče koalicije omenil še en argument, zakaj so se odločili tako, da bodo navedli, da so se tako dogovorili v koalicijski pogodbi. Takih slučajev bližnjic smo že v tem mandatu doživeli več. Sem pa proti temu, da se v pravnih zadevah poslužujemo bližnjic. Zavedati bi se morali vseh pravnih posledic. Namreč, strogo spoštovanje poslovniških norm je ključ ali pa je maksimum, ki jo mora upoštevati ta državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Brenčič, izvolite.
Hvala lepa. Ker je kolega Brejc seveda izpostavil tudi mojo medlo utemeljevanje, bi tako povedal. Tako kot je bila avtonomna vlada, katere minister je bil gospod dr. Brejc, je tudi ta državni zbor avtonomen. In gospod Brejc se je odločil, da bi amandmaje prejšnje vlade, s katerimi se je že začelo soočati delovno telo, zamenjal z novimi, kar je popolnoma logično. Se pravi, v konceptu zakona je ugotovil, da je najbrž mogoče nekaj v strukturi starševske politike zastaviti drugače, morda bolj času primerno, ali glede na potrebe družin bolj primerno času. Tako je tudi zdaj mogoče, ko začnemo proceduro v celoti, avtonomno, kot državni zbor, tudi določene vsebinske spremembe drugače zastaviti. Ali bodo potrjene ali ne, je stvar poslancev. Avtonomni smo. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima dr. Brejc, potem ima besedo [[...]]
Samo ugotavljam, da nisem dobil odgovora na vprašanje, katere so tiste vsebinske stvari v zakonu. To sprašujem gospoda Brenčiča, tudi gospoda Potrča. Verjetno bo najlažje, če vprašam predstavnike vlade. Katere so tiste vsebinske zadeve, zaradi katerih moramo začeti znova? Morda je pa od tistih 61 členov treba spremeniti zgolj toliko, ne vem, 5, 6, 10 členov, pa se samo tistih lotimo, pa bo stvar hitreje šla. Jaz nič drugega ne predlagam, kot da v tej smeri razmišljamo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, izvolite.
Hvala za besedo. Poleg te vsebinske dileme, če seveda obstaja, obstaja kljub vsemu, vsaj pri meni, dilema, kako narediti z amandmaji, ki so bili sprejeti. Če so bili amandmaji sprejeti, tisti, ki so bili, so seveda v tem postopku veljavni, proceduralno veljavni. To pomeni, da bi jih morali po postopku tudi umakniti, kar seveda narekuje državnemu zboru, da nadaljuje z delom tam, kjer je prejšnji mandat končal. Dela, ki ga je opravil prejšnji državni zbor, in ga je opravil legalno in legitimno, ni mogoče kar izbrisati mimo veljavnega postopka. To sem jaz hotel vprašati. Seveda je avtonomno telo, da prevzame določene akte, to tudi v poslovniku piše, za tisto, kar še ni bilo sprejeto ali celotni akt ali pa kaj podobnega, da prevzame matično telo predlagateljstvo. Tukaj se je nanašalo moje vprašanje in sem tudi soglašam s kolegom poslancem iz socialdemokratske stranke. Zato bi prosil še enkrat za odgovor, jasen odgovor, kaj narediti z amandmaji, ki so bili regularno sprejeti. Imamo možnost, kako se jih umika in kako se jih razveljavi. Hvala.
Hvala lepa. Nihče ne želi več razpravljati. Gospod Vizjak.
Hvala lepa. Jaz res pričakujem, predsedujoča, da bomo dobili kak odgovor na ta zastavljena vprašanja, tudi v smislu vprašanja gospoda Brejca, s katerim se popolnoma strinjam. Če smo začeli govoriti celo o dveh konceptih, me zelo zanima, kaj vlada namerava s temi prvimi 61 členi napraviti. Ali napraviti praktično konceptualno spremembo ali gre za, ne vem, manjše popravke, mogoče celo gre za izboljšavo. Če je to, to, nismo več v dilemi. Hvala.
Hvala lepa. Želijo morebiti predstavniki vlade, ki so se nam pridružili podati odgovor. Gospa Jasna Majcen, svetovalka. Alenka Kovšca, izvolite.
Jaz bi želela v zvezi s tem samo naslednje pojasniti. Predlogi, ki jih bo vlada pripravila, bodo seveda v svoji vsebini upoštevali tudi predhodno razpravo. Jaz mislim, da tudi če se začne postopek drugega branja od začetka, ni nobenih razlogov, da tako opozicija kot pozicija predlagata tiste rešitve, ki so najustreznejše. Torej tudi tiste, o katerih je že razpravljala prvotna sestava. Zato mislim, da s tem ne omejujemo prostora, pač pa dajemo prostor temu parlamentu, da se zavestno odloča o celotnem tekstu zakona in o njegovih posameznih delih.
Hvala lepa. Gospod Jerovšek, izvolite.
Glede na vse navedene pomisleke bi vendarle še enkrat prosil gospo Bitenčevo, da nam pojasni, ali je v tej državi še kak drug organ, ki lahko veljavno sprejete zakonske odločitve ali pa v tem primeru tudi amandmaje razveljavlja, razen ustavno sodišče. Mi jih lahko popravimo v naslednji obravnavi, in to možnost imamo. Vendar da jih anuliramo, potem smo si pa v roke vzeli pristojnosti nekega povsem drugega organa, povsem druge veje oblasti ki ima izjemne možnosti, izjemna pooblastila, vendar ne v tej zadevi. Zato bi prosil za resen pravniški pristop k tej zadevi, ne pa da se poljubno določa odnos, pa sem pa tja. Tu pa pravniki morajo biti toliko razlagalci poslovnika in zakonodaje, da se ne priklanjajo koalicijskim nameram; morajo biti samostojni in avtonomni. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Brejc, izvolite.
Ugotavljam, da niti predsednik odbora niti predstavnica vlade nista odgovorila na vprašanje, ki sem ga postavil. Gospod Potrč pa očitno, ne vem, ne želi odgovoriti na vprašanje, kakšne so konceptualne razlike, kaj je imel v mislih. In bi res prosil, gospod Potrč, če lahko na to odgovorite.
Hvala lepa. Gospod Brenčič, izvolite.
Hvala lepa. Gospod Brejc, poglejte, odbor državnega zbora ni predlagatelj zakona in tudi njegov predsednik zato ne more temeljiti ob tem sklepu na neki vsebini, kjer je konceptualen pristop drugačen, kot je zakon, ki ga poznam. Zato vam ne morem odgovoriti, kaj je v konceptu spremenjeno. Vem pa, da cela vrsta členov, do 62, ni bila amandmiranih in da glede na to, da je zakon nastajal leta 1998 oziroma 1997, je tudi glede na rast življenjskih stroškov in tako naprej potrebno nekatere postavke, ki določajo subvencije, postaviti v novo višino. V tem primeru je seveda treba to vsebino popravljati tako, da bomo z nekim obhodom poslovnika to v tretjem branju delali za, ne vem, x.a členom, x.b členom in tako naprej, kar je malo zoprno. Zato sem tudi smatral, da je odbor praktično soglasno, s 16 glasovi za in nič proti, podprl ta sklep, s katerim v bistvu ta državni zbor prevzema zakon takšen, kot je objavljen v Poročevalcu, hkrati z objavljenimi amandmaji vlade. Tako rekoč drugačnega pojasnila kot odbor ne moremo dati. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Tina Bitenc, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Kar se tiče poseganja v sprejete odločitve državnega zbora, je seveda jasno, da je pri dokončanih postopkih to ustavno sodišče. V okviru postopka sprejemanja zakona pa poseže sam državni zbor v svojo sprejeto odločitev, če oceni, da so za to podane podlage, v smislu direktnih poslovniških podlag oziroma kar se tiče sprejetih amandmajev. Ni mogoče več priti do umika, ampak možno pa je, ob tem, da ne obstojijo nobene prepreke, izrecne poslovniške ureditve pa tudi ni, da državni zbor z neko opredelitvijo v drugačnem postopku v bistvu v nekem smislu na nek način ne razveljavi, ampak preseže oziroma niti ne kot brezpredmetne, ampak kot neobstoječe, opredeli odločitve v okviru nedokončane druge faze iz prejšnjega mandata. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite.
Hvala. Ne bom se opredeljeval do vsebine, ampak čisto proceduralna zadeva. Kakorkoli gledano, mi smo sprejeli določene odločitve, dopolnili smo tisti predlog kakorkoli smo ga, kakršne vsebine so bile. Prišli smo tam nekje do 60. člena. Odločitve so bile. To je bilo pač drugo branje. Seveda jaz mogoče razumem zagato sedanje vladajoče večine, da se mogoče s to vsebino ne strinja. Vendar naj jasno povejo. To, kar pa delamo sedaj, da pa v drugem branju spreminjamo to, kar smo že sprejeli, to pa mislim, da lahko mirne duše opredelimo pod kategorijo, da je to do neke mere kršenje poslovnika. Gospodje! To, kar delate, bi bilo čisto enako in bolj elegantno. Bolj elegantno bi bilo, da bi rekli nam, tako kot je bilo že tudi omenjeno, da nova vlada imalahko drugačen pristop, kar pa drži. Bi rekli, ta vsebina, ki je bila sprejeta, nam ne ugaja, pa bomo ta zakon umaknili. Jaz se strinjam, ker sem slišal prej tudi predstavnico sekretariata in tudi vem, kaj piše, kdaj je možno umakniti in kdaj ni. Ampak popolnoma enako bi kršili poslovnik, kot ga sedaj, če bi rekli, ampak bi bila vsaj rešitev elegantna, da ta zakon umaknete, pa ga spravite z novo vsebino v drugi obliki v parlament. Popolnoma enako kršenje poslovnika bi bilo. Je čisto vseeno, ali je kršenje poslovnika v eni majhni zadevi ali pa v eni veliki. To je čisto vseeno. Zato bi bilo bolj elegantno od vas, da bi to priznali in bi rekli, da to naredimo, pa bi se mogoče celo še mi z manj truda ali pa z manj izgubljanja časa, pa bi vas navsezadnje končno razumeli. Sedaj v bistvu anuliramo tisto, kar smo v prejšnjem mandatu sprejeli. Saj je čisto vseeno, kateri poslanci smo ali so bili v tisti sestavi. To je treba spoštovati. Nobena vlada, noben parlament ne more reči tisto, kar so sprejeli v prejšnjem mandatu, to se nas ne tiče. To je za nas brezpredmetno. Mi imamo druge konceptualne pristope, mi imamo drugačne poglede in zato bomo tisto anulirali in bomo mi enostavno z drugimi prijemi prišli. To, kar je bilo sprejeto, je bilo sprejeto. In o tem sem jaz govoril, ne govorim toliko o vsebini. Jaz mislim, da je zadeva več kot jasna. Dajmo imeti vsaj bolj elegantne rešitve. Če že kršimo poslovnik, naj bodo bolj elegantne rešitve. To pa ni normalen pristop. Imeli smo že namreč tudi takšne razprave tudi v prejšnjem mandatu. Vladajoča večina lahko naredi vse, kar hoče. In je seveda tisto požegnano z legitimnostjo. Seveda, če je pa to tudi po drugih vrednotah normalno, je pa to seveda nekaj povsem drugega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Petan, dovolite samo pojasnilo. Kršitev poslovnika, ki ste jo omenjali - dovolite, da vam pojasnim 180. člen: "Predlagatelj predloga zakona," v tem primeru vlada Republike Slovenije, "lahko predlaga umik zakona do konca druge obravnave. O predlogu umika odloči državni zbor." To, kar ste rekli, če bi bil zakon umaknjen, da bi bil kršen poslovnik, to ni res. Vlada bi lahko umaknila zakon, državni zbor bi o umiku odločal, in to ne bi bila nobena kršitev poslovnika. Samo toliko v pojasnilo, ker ste rekli, da v kolikor bi bil umaknjen predlog zakona, bi prišlo zopet do kršitve poslovnika. To ne bi bilo res. Samo toliko v pojasnilo. Želite replicirati? Izvolite!
Ne, ni replika, samo dopolnil bi vas. Rekel sem tudi, da bi bila bolj elegantna rešitev, kar še vedno trdim, da je. In ravno to vam hočem povedati: umaknite zakon, pa povejte, da imate druge konceptualne pristope; ni važno, kakšni so, saj jih bomo videli, ko boste podali nov zakon. Ne pa da greste s tem, da anuliramo to, kar se je sprejelo že enkrat v državnem zboru. To je bila tista osnovna vsebina, ki sem jo želel povedati. Zato še enkrat pravim, umaknite zakon, pa bo zadeva elegantna, kot se temu reče! Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Školč.
Dopuščam možnost, da mogoče vseh stvari nisem natančno razumel, vendar mislim, da je razprava, ki jo je odprla opozicija, zelo pomembna za proceduro sprejemanja zakonov. Meni se zdi tudi skrajno nenavadno, da bi v bistvu vračali del razprave na začetek. Se pravi, da bi to pomenilo, nek zakon bi sprejeli, recimo, v drugi obravnavi do polovice, potem pa bi se nekaj zgodilo in bi ga zopet začeli od začetka druge obravnave. Običajne rešitve, ki se jih je parlament do sedaj posluževal ob mandatih ali pa ob razhajanjih v naslednjih fazah, so bile drugačne. Eno je umik zakonov iz procedure - o tem je bilo ravnokar govora - drugo je, če odmislimo pač tretjo obravnavo, možnost, da se zakon vrne v prvo obravnavo. Tisto, kar bi se mi zdelo v tem smislu danes korektno, je, da eventualno vlada ali pa kdorkoli od pooblaščenih predlagateljev, če želi nadaljevati na izhodiščih, ki so bila, hkrati pa ne upoštevati tistih nekaj sprejetih amandmajev, da predlaga vrnitev zakona v prvo obravnavo. Ne vem, če je to v tem trenutku še možno; najbolj spodobno je, da se to naredi pri določanju dnevnega reda. Druga možna rešitev, ki je pa po mojem mnenju trapasta, ne bi se je pa prvič poslužili v tem parlamentu, da se pač odglasuje od tiste točke naprej, do katere je bilo že izglasovano, in se potem v tretji obravnavi stvari rešujejo. To, kar je predlagal matični odbor, je zame precej nerazumljiva rešitev in se tudi ne spomnim, da bi kdaj parlament o čem takem že odločal. S tega vidika se mi zdi problematično, da je to odboru ušlo in da se s tem pač zdaj sooča zbor. Če matični odbor ne vidi natančnih podlag v poslovniku za tako določitev, potem se mi zdi kljub vsemu bolj smiselno, gospa podpredsednica, da to točko v tem trenutku prekinemo, gremo k drugi in matični odbor pozovemo, da utemelji tudi v poslovniku to svojo odločitev, da se mi s tem tukaj pretirano ne trapimo. Odločitve, ki jih nekdo predlaga, ali je to matični odbor ali je to posamezni poslanec ali je vlada, morajo biti po moji presoji vsestransko utemeljene. Ne vidim razloga, da se vsi poslanci potem ukvarjamo s tem, kaj bi naredili, kako bi to naredili. Podoben primer smo imeli, recimo, s tisto odločitvijo o tem, kdo in kako naj nadzira privatizacijo državnega premoženja, ko smo izgubili nešteto število ur, ker je bilo nekaj spotoma sprejetega in neutemeljenega. Moj predlog bi bil, da na tej točki to prekinemo, pozovemo matični odbor, da tudi poslovniško to utemelji in potem gremo s stvarmi naprej. Zdi se mi neodgovorno do zbora, da tu zdaj iščemo rešitve, matični odbor pa benevolentno pač pravi, mi smo svoje naredili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Če lahko povzamem, preden dam besedo gospodu Brenčiču, je to vaš proceduralni predlog. Če dovolite bi najprej o proceduralnem predlogu, če dovolite tudi gospod Školč, bi ga dopolnila, da je komisija za poslovnik tista, ki bi v tem primeru tudi glede na pojasnilo sekretariata, da ureditve takega primera v poslovniku ni in da je po pooblastilih, ki jih ima komisija za poslovnik, le-ta pooblaščena za podajo mnenja v primerih, ki jih poslovnik ne določa. Tako je moja ocena, če se gospod Školč z dopolnitvijo vašega proceduralnega predloga z moje strani strinjate, da v kolikor bo sprejet vaš predlog, da prekinemo zasedanje, dokler se komisija za poslovnik ne opredeli do tega vprašanja. To točko prekinemo, ne zasedanja, to točko. Gospod Školč.
Jaz seveda nimam nič proti taki dopolnitvi predloga, menim pa, da bi bilo bolj korektno, če bi pozvali samo matični odbor, da sam premisli tudi poslovniške vidike svojih odločitev. Ker mora vsakdo, ki predlaga, to je pač bila moja poanta, preverite, ali je to tudi proceduralno možno. Če to ni možno, seveda ima sam možnost, da pozove spet poslovniško komisijo na pomoč. Dopuščam pa, da mi pozovemo obe komisiji, ampak potem se nam bo lahko zgodilo, da bo matični odbor, ki je to, dovolite, da tako rečem, zakuhal, čakal poslovniško komisijo, da pripravi rešitev. To pa se mi ne zdi korektno do sprejema zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Če dovolite. Mislim, da je gospa Tina Bitenc prej povedala, gospod Školč, da obstoječi poslovnik tovrstne ureditve ne ureja. Moja ocena je, če bi pozvali matično delovno telo, da se opredeljuje do teh poslovniških, pravzaprav jih spravljamo v zagato, ker so bili pri svojem odločanju vezani na mnenje sekretariata. Gospa Bitenc, sem vas prav razumela? Nam lahko tu pomagate?
Gospa podpredsednica! Inicialno smo pravzaprav mi nekako zavzemali stališče tudi z nekaterimi drugimi vprašanji, da je to pristojno delovno telo tisto, ki se bo odločalo tudi o proceduralnih vprašanjih. Vendar pa, če obstajajo določena poslovniška vprašanja, ki so nejasna, je vendarle po poslovniku jasno, kdo daje razlago poslovnika. Če bi jo pač želeli, je to seveda potem poslovniška komisija, ki bi potem neko tako mnenje oblikovala, če gre za neko načelnejše vprašanje, ki se tiče razlage izven seje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Brenčič.
Hvala lepa. Ker je gospod Školč, ki zgleda, da je edini poklican, da je vsestransko utemeljen človek, nekako kvalificiral, da se odbor državnega zbora za zdravstvo ni o ničemer ne konzultiral, ne posvetoval in je zadevo zakuhal. Treba je povedati, da temu ni tako, gospod Školč. Mi smo kar nekaj časa opravljali razgovore, tudi s sekretariatom, glede na specifično stanje, ki se je v prejšnjem državnem zboru zgodilo, ker nima poslovniške podlage, da se je nek zakon prekinil na sredi procedure, ko je parlament razpadel. Glede na kontinuiteto, ki jo poslovnik daje državnemu zboru, se pač nov državni zbor odloči, kako bo to nadaljeval. Lahko bi nadaljeval o členih, kjer je ostalo, ali pa se bo odločil, glede na svojo avtonomnost, da bo zakon v tisti proceduri, ki je obravnaval kot celoto. Glede na vso kronologijo, ki je spremljala ta zakon, sem povedal, da so se praktično trikrat spremenili amandmaji od osnovnega predlagatelja zakona zato smo smatrali, da je edino najbolj sprejemljivo, glede na to, da nimamo poslovniške utemeljitve, kako nadaljevati in kdo naj to preseka, da to prepustimo v odločanje državnemu zboru in da s sklepom, ki ga je predlagalo matično delovno telo, državni zbor odloči, da zakon v drugi obravnavi obravnava takšen, kot je bil predložen s strani predlagatelja in objavljen v Poročevalcu. To se pravi, v celotnem tekstu, kot ga vsebuje Poročevalec, vključno z amandmaji. Drugače kot predsednik odbora oziroma matičnega delovnega telesa niti ne morem ukrepati. Lahko ukrepa tudi drugače predlagatelj, lahko ukrepa tudi drugače posamezen poslanec. Mislim, da ste, gospod Školč, predlagali zadevo, in če se bo državni zbor s tem strinjal, bomo pač ubrali tako pot, kot jo vi predlagate. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Školč je dal proceduralni predlog, da prekinemo to točko, dokler se matično delovno telo o navedeni zadevi ponovno ne opredeli. Ali vztrajate pri tem proceduralnem predlogu, gospod Školč? [[Da.]] V taki vsebini, kot sem povedala, da se matično delovno telo ponovno opredeli do tega problema. Želite dopolniti? Izvolite, gospod Školč.
Še enkrat bom pojasnil: da pojasni proceduralni vidik tega predloga, nič drugega. Seveda sprejemam in mislim, da ni nič narobe z vašim dopolnilnim predlogom, da jim pri tem pomaga komisija za poslovnik. Hvala lepa.
Hvala lepa. Matično delovno telo se opredeljuje do vsebine, komisija za poslovnik se opredeljuje do procedur. Verjetno se matično delovno telo lahko samo odloči in pokliče na pomoč komisijo za poslovnik. Proceduralni predlog gospoda Školča dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev. Za je glasovalo 17, proti 34. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da proceduralni predlog za prekinitev te točke dnevnega reda in za ponovno proučitev matičnega delovnega telesa ni bil sprejet. Zato nadaljujemo z razpravo. Najprej ima besedo gospa Silva Črnugelj, razen če imate proceduralni predlog, gospod Drobnič.
Oprostite, moja glasovalna naprava ne deluje. Zato predlagam, da se ponovno glasuje. Naprava ne deluje, zato naj strokovnjaki pogledajo, kaj je.
Po čem ste videli, gospod Drobnič, da [[...]]?
Ni utripalo. Kljub temu da sem ponovno vložil kartico, naprava ni reagirala. Predlagam, da ponovimo glasovanje.
Prav. Zdaj dela, utripa, tako da ne zahtevate, da preverimo? Dela? [[Ne dela.]] Prekinjam zasedanje za pet minut, da bodo pregledali [[...]]Se opravičujem! Na glasovanje dajem predlog, da se glasovanje o proceduralnem predlogu gospoda Školča ponovi. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 31, proti 16. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je državni zbor sprejel odločitev, da se glasovanje ponovi. Ponovno dajem na glasovanje proceduralni sklep gospoda Školča, da prekinemo to točko do ponovne opredelitve matičnega delovnega telesa do predloga svojega sklepa. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev. Za je glasovalo 23, proti 32. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da proceduralni sklep ni bil sprejet. Zato nadaljujemo. Proceduralni predlog ima gospod Petan. Izvolite!
Hvala za besedo. Mislim, da teh zapletov ne bi bilo potrebno, če bi malce bolj spoštovali drug drugega. Poglejte. Moj proceduralni predlog bo šel v tej smeri, kot smo ga že v bistvu prej nakazali. Potem ga bom tudi utemeljil. Predlagam, da se komisija za poslovnik o tem opredeli - to je lahko zelo hitro. Samo točko prekinemo, to bo tudi moj predlog, ne da prekinemo celotno sejo, kot smo se prej pogovarjali. Bom utemeljil. Jaz se strinjam s tem, da vsi primeri ali vsi zapleti, do katerih lahko pride v tej dvorani, ne morajo biti vpisani v poslovniku. To je popolnoma jasno. Po drugi strani je pa tudi res, da imamo pa opisanih en kup primerov, ki se lahko zgodijo in ki jih tudi mi lahko upoštevamo. V tem primeru imamo dve elegantni rešitvi. Ti dve rešitvi pa sta: ali, eno ste mi gospa podpredsednica že prej prebrala, da je možen umik, druga pa, da se vrne na začetek razprave tega zakona. Obe rešitvi sta popolnoma v skladu s poslovnikom, obe sta opisani. Jaz mislim, da je treba življenje tako prilagajati, da se prilagodimo v okviru na tisto, kar je že opredeljeno, kar je možno delati. Mislim, da ne bomo popolnoma nič grešili in vse bo v najlepšem redu. Tu bo pa vedno ostala senca dvoma, kaj smo delali. To, da ni opisano v poslovniku, še ne pomeni, da je to možno narediti, zato ker imamo druge rešitve, ki so možne. Zato predlagam proceduralno, da se komisija za poslovnik o tem opredeli. Za ta čas pa to to točko prekinemo, preskočimo ali kakorkoli pač temu rečemo. To je lahko zelo hitro. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na glasovanje [[...]]Ni isti sklep, gospod Anderlič, prosim, da ste pozorni. Prej je bil predlog, da se vrne matičnemu delovnemu telesu. Na glasovanje dajem proceduralni predlog gospoda Petana, in sicer da državni zbor prekine z obravnavo te točke dnevnega reda, dokler se komisija za poslovnik ne opredeli do vprašanja, ki je sporno - to je vprašanje načela kontinuitete obravnave posameznih zadev. Proceduralni predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 33. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da tudi proceduralni predlog gospoda Petana ni bil sprejet, zato nadaljujemo z razpravo. K besedi se je prijavila gospa Silva Črnugelj. Izvolite.
Jaz sem sicer mislila replicirati gospodu Školču in zdaj je stvar sicer brezpredmetna, glede na to, da se je stvar tako razpletla, kot se je. Vendarle pa lahko povem, da življenje prinaša različne situacije. V državnem zboru smo videli, da je bilo nešteto situacij,ki niso bile dovolj jasno opredeljene v poslovniku. Zelo težko je pričakovati, da bo v poslovniku opredeljeno točno vse. Proceduro sicer treba spoštovati. Odbor je zelo dolgo razpravljal o tej situaciji, ker je pač ena redkih situacij, da je zakon bil prekinjen nekako na polovici in takrat smo zahtevali tudi mnenje sekretariata in smo se v odboru soglasno vsi, točno vsi opredelili, da bomo pač obravnavo zakona postavili v drugo obravnavo, to se pravi od začetka. Glavno vodilo za vse na odboru je bilo to, da sicer je veliko število poslancev, ki so ponovno izvoljeni, ampak je tudi tako število poslancev, ki so pa prvič v državnem zboru in ti so seveda prikrajšani za možnost razpravljanja o vseh teh členih. Zato smo se odločili, da damo enako možnost vsem poslancem, da od začetka razpravljajo o vseh členih. Samo toliko za pojasnilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Školč, izvolite.
Hvala lepa. Mene to vznemirja izključno kot proceduralna in poslovniška tematika. S tega vidika gospa Črnugelj se o proceduralnih stvareh niti ne razpravlja, niti ne replicira, ampak se glasuje. Ampak meni je bolj pomembno, da se o teh stvareh pogovarjamo, kot da se ne. Kar se pa te odločitve odbora tiče, dovolite, da povem svoje mnenje o tem. Jaz seveda menim, da je iz analogij, ki jih lahko vlečemo o odločanju v drugi obravnavi, odločitev v celoti napačna, nedopustna in skregana s poslovnikom. Ponavlja se lahko glasovanje samo o tistih stvareh, o katerih nekdo reče, da se je zmotil ali da je pač bila neka okoliščina, da ni mogel glasovati. Če se je odbor odločil, da bo nadaljeval obravnavo v drugi obravnavi, potem je težko, da s to svojo utemeljitvijo o novem mandatu opusti tisti del druge obravnave, ki je že bil opravljen. V tem primeru je bila opravljena že razprava na odboru in hipotetično niti ne bi bilo treba nove razprave na odboru. To je ena od možnih razlag. Če bi bila nova razprava na odboru, ker bi bili tudi novi amandmaji, ni možno ignorirati odločitev o tistih členih ino tistih amandmajih, o katerih se je že odločilo. To ni res, da poslovnik ne govori o odločanju v drugi obravnavi. O tem govori zelo natančno in v tem smislu se mi zdi proceduralno problematična ta, sicer benevolentna odločitev, da se gre na začetek drugerazprave, in kompletna odločitev je sporna. S tega vidika seveda menim, da je to odločanje, bom rekel, napačno. Ne bom pa zahteval presoje poslovniške komisije. Bojim pa se, da bi težko ignorirala vse tiste stvari, o katerih sem v tem trenutku govoril. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Petan, izvolite!
Hvala za besedo. Torej, predgovorca, gospa Črnugljeva in gospod Školč, sta veliko tega že povedala. Torej, jaz se z gospo Črnugljevo seveda strinjam, saj sem navsezadnje tudi jaz že pred njo prej isto povedal, da po poslovniku ni možno vsega zapisati, ampak določene rešitve, ki so dobre, so vpisane, zapisane in jih seveda mi lahko uporabljamo. Zato jaz nikjer nisem opazil takšne rešitve, kot je ta, in to ste tudi drugi potrdili. Imamo pa rešitev, da lahko vrnemo v prvo obravnavo. To rešitev pa imamo v poslovniku in ne vem, zakaj se izogibamo temu, kar je zapisano v poslovniku in se izgovarjamo na to, kar ni zapisanega v poslovniku. Zgubljamo čas. V končni fazi pa mislim, da verjetno ne bomo prišli nič prej do rešitve, če bomo vztrajali pri tem, kar je zame poslovniško sporno. Če bi pa šli iskati rešitev v smeri, kot jo poslovnik že opredeljuje, kar je izgledalo verjetno tudi predlagateljem bolj normalno v tistem času in verjetno tudi danes, da se pač vrne na začetek obravnave. Pustimo sedaj to, da se lahko tudi umakne; recimo, da ostane v proceduri in da se vrnemo na prvo obravnavo in bomo verjetno v skladu s poslovnikom in ne bomo anulirali tistega, kar smo enkratže sprejemali na en čuden način, ki ni nikjer opredeljen, pa se potem res lahko sprašujemo, ali kršimo poslovnik ali ga ne kršimo. Nekdo trdi, da nikjer nič ni zapisanega. Ampak to, da nič ni zapisanega, to še ne pomeni, da lahko to delamo. To je tudi drugje v življenju, verjetno tudi kazenski zakonik ne opredeljuje vsega, česar ne smemo, česa vse komu ne smemo narediti, pa je verjetno v nasprotju z zakonodajo. Tu je pa nekaj podobnega. Imamo rešitev, ki bi se jo bilo potrebno samo držati in jo spoštovati. Toliko. Jaz ne bom zahteval drugega proceduralnega predloga, ne bom ga dajal, in opredeljevanje do tega, ker mislim, da smo - če bi bila volja v tem državnem zboru, da spoštujemo neke norme, ki smo jih navsezadnje tudi sami sprejeli, že izčrpane in ne mislim vas še enkrat utrujati. Če ni volje, pač ni volje. Vi lahko sprejmete tudi, da je danes zunaj oblačno ali tema, ali kakorkoli hočete, pa se bomo s tem verjetno morali ostali, sicer ne strinjali, ampak morali bomo pač požreti tisto in reči: da, v redu imate večino in lahko sprejmete karkoli hočete. To je eden od tipičnih primerov in navsezadnje vas ne razumem, ker gre samo za dobro voljo. Ko bi malo dobre volje pokazali, pa bi verjetno šli z razpravo naprej in bi v istem času bila zadeva rešena. Ampakne, enostavno ne pokažete malo dobre volje, tisti občutek, da imate pač toliko glasov več, vas mogoče - ne vem, ali vas utruja, ali vas toliko ohrabljuje, da lahko imate občutek, da lahko delate, karkoli hočete. To me moti, saj ne drugo. Vsebina mogoče niti ni toliko problematična. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, izvolite!
Zares je izvirni greh za ta problem nekje drugje, in sicer to, da smo pred štirimi leti in tudi ob začetku tega mandata povzeli neko nerazumljivo ureditev, in sicer načelo kontinuitete. To je nekaj, proti čemur se sam že kar dolgo borim, in mislim, da se je v tem primeru posebej pokazalo, da je to škodljivo. Namreč, gre za to, da smo se tu srečali s problemom, kaj narediti z zakoni, ki so že bili v proceduri in ki so že dali neko fazo skozi. Gospod Petan, načelna opredelitev je bila na začetku mandata, in je tudi sklep sprejet, da se do tistih zakonov, ki jih predlagatelji povzamejo, in smo določili celo rok, do kdaj jih morajo povzeti, da so v proceduri, pa najsi gre za poslance, najsi gre za vlado, in potem se pač od tiste faze naprej, kjer je zastal postopek, stvari tudi obravnava. Povsem specifičen primer in edini primer od vseh sto in več zakonov je ta zakon. Zakaj? Zato,ker smo prišli z obravnavo do določenega člena in, seveda, tudi do amandmajev. In ker se poslanci in vlada lahko opredelijo do nekega postopka v fazi pred prvo oziroma v prvi obravnavi ali v drugi obravnavi, da dajejo amandmaje, ali pa v tretji, da zopet podajo amandmaje, če je bil zakon amandmiran v drugi obravnavi. Sam razumem odločitev odbora na način, da so poslanci ugotovili, da s tem, ko je že nekaj členov bilo obravnavanih in so bili sprejeti določeni amandmaji ali pa ne, ki so bili predlagani, zdaj v nadaljevanju zakona ne morejo konsistentno pripeljati stvari do ureditve, ki bi bila lahko tudi dosledna do konca. Seveda se lahko reče tudi to, da se v tretjem branju to popravlja. Lahko! Ampak mislim, da je bolj smotrno, da se začne obravnava od druge obravnave, torej od tiste obravnave, ki je bila zaključena. Zaključena je bila pa prva obravnava, druga še ni bila zaključena. In da se nadaljuje od faze zaključene obravnave, kar pomeni, da se odprejo možnosti za amandmaje tako vladi kot tudi poslancem, ki se opredelijo do osnovnega besedila oziroma do vseh amandmajev, ki so na klopi. Kot pa sem na začetku rekel, in upam, da bomo v novem poslovniku uredili tako, da ne bodo stvari, ki so na pol narejene; ali pa, bom rekel, neka skupina ali pa celo posamezni poslanci - zdaj imamo, recimo, tudi take primere, da so iskali nekateri poslance, da so se podpisali pod določene zakone - ker tistih poslancev ni več - ali zato, da zadržujejo proceduro, ali zato, da bi uredili nek povsem separatni problem ali kaj drugega. To so stvari, kjer se mi zdi, da jih je res treba v novem poslovniku urediti in bodo te dileme odpadle. Razumem željo poslancev, da bi radi pri tem zakonu sodelovali v fazi, ko se oblikujejo konkretne rešitve. Kajti nesporno je, da se vsi strinjamo, da zakon o starševstvu je nujno sprejet in da so osnovna izhodišča, ki so v prvi obravnavi bila sprejeta, sprejemljiva za večino. Tako za opozicijo, tako za pozicijo. Da pa so nekatere stvari, ki jih bo očitno potrebno urediti v drugem in v tretjem branju, tako da se bodo stvari ujemale po vsebini, glede na usmeritve, ki smo jih že v preteklosti na tem področju sprejemali, in seveda, da bojo tudi po materialnih kazalcih in po vsem tistem znosne na način, da bo to mogoče tudi izvesti. Jaz v tem trenutku ne govorim niti o vsebinskih vprašanjih, pravicah in tako naprej, niti o denarju, ki naj bi bil po tem zakonu namenjen vsako leto v proračunu. Ampak govorim o tem, da se mi zdi smiselno, da vsi poslanci, ki so na novo, imajo priliko oblikovati zakon od tiste obravnave naprej, kjer lahko realno vplivajo. Realno se mi pa zdi, da v tem trenutku je od prvega branja naprej. Če seveda razumem odbor, da je soglašal, da je zakon pač pravi, primerna osnova in je nujno, da ga naredimo v čim - recimo - znosnejšem, čimprejšnjem času, da nadomestimo nekatere druge zakone, zato smo tukaj neko fazo, recimo, "prišparali". In zato mislim, da ne gre za nobene te stvari, češ: je volja, ni volja in tako naprej. Je odločitev odbora 16:0, da bi ta pot bila ta prava, ker - ja 16:nula sem prebral v poročilu oziroma so tukaj povedali. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Drobnič najprej in potem gospod Petan.
Gospod Anderlič, jaz se vsebinsko z vašo razpravo povsem strinjam, da je ta državni zbor suveren in da sprejema odločitev, vendar mora svoje odločitve, ki so lahko alternative, sprejemati v okviru poslovnika. In to sem jaz omenil: kako se ta druga razprava nadaljuje, kako se pravilno nadaljuje, da ne kršimo poslovnika. Kaj nareditiz amandmaji in s členi, ki so bili amandmirani, torej po postopku in so bili akceptirani? To je bila moja dilema. Alternativa po poslovniku je, torej: vrnitev v prvo branje ali pa nadaljevanje druge razprave. Ker smo bili vsi poslanci za to, da se nadaljuje druga razprava, glede na to, da je bilo doseženo tudi v prejšnji sestavi visoka stopnja soglasja, je seveda razumljivo, da se ta razprava nadaljuje. In če ima pa vlada ali pa vladajoča pozicija bistveno drugačne usmeritve zdaj, kot jih je imela pa predenim letom, pred volitvami, da je to povsem druga usmeritev, potem naj pač gre z drugo usmeritvijo. Zato da bomo mi vedeli, kaj je ta usmeritev in da bodo ljudje vedeli, kaj je ta usmeritev drugačna. Bodimo jasni in nalijmo ljudem čistega vina. Še enkrat poudarim, ker je bila dosežena visoka stopnja soglasja, glede tega, da se nadaljuje, da je zakon dobro zastavljen, je pač do tega prišlo. Jaz sem se seveda tudi strinjal na odboru, da se nadaljuje, nisem pa za to, da prispevam k temu, da sami kršimo procedure, ki so sprejete, in to je poslovnik. Za to se meni gre! Kaj narediti s tistimi 60 členi, ki so bili amandmirani oziroma so bili sprejeti v drugem branju, kaj s temi amandmaji narediti, da ne bomo kršili poslovnika? Izredno nevtralno govorim. Zato, da ne pade senca dvoma. To je bil moj namen, da nam ne bi kdorkoli oporekal, da smo bili pri postopku nezakoniti. Hvala.
Hvala lepa. Ste želeli repliko? Gospod Anderlič, izvolite!
Poglejte, gospod Drobnič, vsekakor ni poslovniške podlage za kakršnokoli kontinuiteto pri zakonih - je ni. Je ni! To, kar mi počnemo s temi zakoni, ki jih nadaljujemo iz prejšnjih mandatov, je sklep na začetku mandata in nimate, nikjer ne boste našli v poslovniku podlago za to da se nek zakon vleče iz mandata v mandat. S tega vidika seveda jaz predpostavljam, da ko se je - ampak še enkrat poudarjam: ob 100 in nekaj zakonih je to edini primer, ki ga obravnavamo, da je do nekega, pravite 60. člena ali 60-ih amandmajev prišlo. Zato je bila dilema, kako nadaljevati točno ta postopek. Pri ostalih zakonih ni bila dilema, ker je zbor sprejel sklep na začetku mandata, kaj bo naredil z zakoni, ki so bili vloženi v prejšnjem sklicu. Nikjer v poslovniku, gospod Drobnič, o tem ni govora. Sploh ni govora o tem, kaj z zakoni iz prejšnjega mandata! To bomo morali urediti v novem poslovniku, zares. Zares! Je pa res, da se vsak zakon, ki je v proceduri in je povzet v tem mandatu, obravnava po določbah poslovnika, ki velja od, recimo, druge faze naprej, ali tretje faze naprej, ali pa od prve faze naprej, nič drugega. Tukaj je ta specifika, sedaj: jo priznali ali ne priznali. Jaz predpostavljam, da ne bo nič drugega kot ponovno opredeljevanje, seveda, sedaj drugih poslancev do amandmajev, ki so vloženih, in še nekaj novih amandmajev bo vloženih. Mogoče bo pa kakšen umaknjen. To je vse. Ker je logično, da se vi, ki ste člani tega odbora, najprej, potem pa zbor opredeljuje do amandmajev k vsem zakonom, od prvega do zadnjega. Ne pa, da rečete: ja, to so pa že oni naredili. Sedaj ne vem, mogoče [[...]]Jaz tudi ne vem, kateri amandmaji so bili sprejeti, kateri so bili zavrnjeni. Predpostavljal bi, da vam, recimo, ti amandmaji, ki so sprejeti, odgovarjajo in zato mislite: saj vprašanje, kaj se bo potem na zboru dogajalo. Saj bodo pa na zboru zavrnjeni, če so taki. Ampak je nesmiselno, če lahko uredimo zadevo na način, da bo odbor pripravil zakon tako, da bo konsistenten, sprejemljiv za, recimo, celoten zbor. Samo v tem je vprašanje in jaz tudi ne mislim veliko več polemizirati. Sekretariat je povedal: matično delovno telo je tisto, ki se do teh stvari opredeljuje, se je opredelilo in predlaga predlog zboru. Tako, kot je zbor sprejel za vse druge primere, kajti tega specifično ni obravnaval. Kajti, če bi takrat že odbor preveril, bi ob tistem splošnem sklepu verjetno rekel, kaj pa s tem zakonom. Ampak zbor je rekel samo: vsi zakoni, ki so v proceduri nadaljujejo, pač tisti, ki imajo pogoj in tako naprej. Ta je pa ostal v nekem čudnem stanju in zato je sedaj prišel ta sklep, sicer nekaj mesecev kasneje, da se s tem zakonom ravna tako. In to je zares s poslovnikom na način, kako bi stvari izpeljali, težko pojasniti in tudi konsistentno se zares ne da obravnavati. Kajti, potem bi rekli: za drugo obravnavo. Kaj je zdaj s tistimi amandmaji, ki so bili obravnavani, in s tistimi amandmaji, ki niso? Torej bi morali imeti tudi poslanci možnost, da v drugem branju damo amandmaje. Kaj, ali bomo dali amandmaje samo od 60. člena naprej? Ni v redu. Ali vlada sme dati amandmaje ali ne sme dati amandmajev? V tem kontekstu jih ne sme dati. In je tretja vlada in ne druga. Druga je bila tista, v kateri smo obravnavali to na zboru, tretja je pa ta zdaj, ki se ukvarja s tem zakonom. In tudi ta vlada mora imeti to možnost v tem branju da to naredi. Jaz pač tako razumem. Kajti, vsega zares, ker sem bil prej mogoče nejasen, se v tretjem branju ne da popraviti, če ni bilo ustreznih amandmajev, recimo do 60. člena, vloženih do zdaj. Zato seveda je tukaj zelo jasno, da gre za vsebino, da gre za korektne stvari in gre za vašo benevolenco zares, da razumete, da ne gre za zaroto, ampak da gre za to, da se ta stvar primerno uredi. Hvala.
Hvala lepa. Imamo dve repliki. Najprej gospod Drobnič, potem gospod Petan. Gospod Petan ima najprej repliko že na prejšnje izvajanje gospoda Anderliča. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Jaz mislim, da v vsebini se mi strinjamo. Vendar, pristop, kako bomo to rešili, tam je pa popolnoma drugače. Mene je bilo strah, ko sem videl, da gospod Anderlič že prej, ne sedaj, že prej dviguje roko in da bo rekel nekaj o poslovniku. In točno to se je zgodilo. Sam je dejal, da je to en specifični primer; recimo, on je omenil nekaj 100 zakonov, ki so šli v ta kalup. Ne mislim vas držati za besedo, ampak mislim, da je primer dober. To pa je eden in edini primer, ki izstopa. Jaz se s tem popolnoma strinjam in zato je brezpredmetno, da za en tak specifični primer govorimo, da bo potrebno pač v novem poslovniku nekaj opredeliti, zato ker v tem sedanjem to ne piše ali pa ni opredeljeno. Saj je popolnoma normalno. Če je to res en izjemen specifičen primer, zakaj bi to moralo biti v poslovniku vse opredeljeno, če pa imamo rešitve, ki so dosti široke in lahko tudi v takšnem primeru to rešitev nekako ukalupimo v te tokove. Ampak, vseeno pa nečesa ne razumem pri gospodu Anderliču, kaj ga moti kontinuiteta tega zakonskega postopka. O tem govorimo sedaj v parlamentu. Navsezadnje, saj problem je nastal samo pri tistih, kjer sopredlagatelji poslanci, kjer poslanca kot predlagatelja ni v novi sestavi. Verjetno gospod Anderlič ne misli, da bi vlada, recimo, tudi če je ista ali pa tudi, če je drugačna po politični opredelitvi, če pošlje nek zakon v parlament, da je potem z novim sestavam pa tisto vse anulirano. Jaz mislim, da tega si skoraj ne moremo privoščiti, ker potem, kar poglejte, koliko teh stvari bi morali drugače zapeljati! Meni se to zdi malce čudno, no. Seveda, če bo večina to sklenila, potem je lahko tudi tako. Hotel sem pa povedati naslednje. Zaradi tega primera, na katerega še nismo naleteli, zakaj pa bi zaradi tega morali opredeljevati nove rešitve v poslovniku, če pa lahko z obstoječimi rešitvami tudi to rešimo - z obstoječimi, se pravi, za primere, ki so bolj večinski, tudi to lahko rešimo. Pa vam bom potem tudi povedal, kako si to zamišljam. Sami ste dejali, da s tem, ko bomo naredili tako, kot je predlagano, da vrnemo na začetek drugega branja, da se bomo lahko opredelili do predlogov amandmajev vlade, poslancev in ne vem, še koga, tudi odbora, če je kvalificiran predlagatelj. Pa vas vprašam, zakaj pa ne bi tega naredili tako, kot je v poslovniku že opredeljeno? Kot je, recimo, za večinske primere: vrnemo v prvo obravnavo. Prepričan sem, če bi vrnili v prvo obravnavo, skoraj ne bi izgubljali besed o tistem prvem delu, ki je v prvi obravnavi, da bi na široko razpravljali, ker smo že razpravljali, vendar bi poslovniško zadevo uredili. Nič nam ne bi bilo treba imeti slabe vesti, da smo uvedli nek nov presedenčni primer, ki ga bomo za naslednje primere lahko celo koristili. Za to gre! Če pa tega ne uvajamo, da koristimo rešitve, ki so opredeljene, potem pa zadeva gre normalno skozi, in ni važno, ali bomo spremenili samo en člen ali en del člena. To se pravi, če delamoto, potem pomeni, kot je gospod Anderlič omenil, da v tretji obravnavi v bistvu ne moremo vsega spremeniti - seveda ne! Seveda ne, vendar če je že najavljena ta bojazen, to pomeni, da je koncept v bistvu popolnoma drugačen in da imamo že sedaj v vidu, da bomo spreminjali vse na novo. Mene to popolnoma nič ne moti, samo dajmo to urediti v skladu z obstoječim poslovnikom, ki ga imamo, in ne vedno govoriti: bomo morali v nov poslovnik zapisati neke rešitve, ki sedaj niso rešene. Dajmo, imamo dva elegantna predloga, ki zadevo rešujeta, in ni potrebno, da uvajamo neke precedenčne primere, ki bodo postali potem kot analogija in bodo lahko služili mogoče za izigravanje poslovnika, dokler ne bo, seveda, tega famoznega novega poslovnika, ki bo moral vse to opredeljevati, in mogoče bomo naleteli še na kaj, ko bo ravno poslovnik sprejet. Kaj, ali bomo kar naprej spreminjali poslovnik, zato ker imamo neke redke primere, ki jih nočemo uvrstiti v večinske rešitve? Hvala.
Hvala lepa, gospod Petan. Da ne bi bilo vaše izvajanje razumljeno narobe. Trditev, da je možno, glede na to, da je ta zakon sredi druge obravnave, ga brez problema vrniti v prvo obravnavo - ta trditev ne drži, zaradi tega, ker se lahko zbor odloči, da se vrne v prvoobravnavo zadeva pred pričetkom druge obravnave; kar za ta konkreten primer pomeni, v kolikor bi državni zbor sklep, ki ga matično delovno telo predlaga, sprejel, bi lahko potem pred pričetkom druge obravnave se tudi odločil in sprejel sklep, da se vrne vprvo obravnavo. Tako je tehnično to mogoče. Ta trenutek pa državni zbor nima druge možnosti, kot mislim, da lahko sedaj pravzaprav vendarle naredimo en zaključek, da je samo matično delovno telo poslovniške določbe v želji, da jih spoštuje, spoštuje usmeritev, upoštevalo in da je bila nesporna vendarle ugotovitev, da je državni zbor avtonomen pri odločanju v tovrstnih primerih, ki v poslovniku niso natančno določeni. Bi seveda prosila, da v kolikor bi lahko končali z razpravo, le-to končamo in nadaljujemo z delom. Želite še replicirati? Gospod Petan, izvolite!
Hvala. Torej, ni toliko replika, mogoče mi lahko kdo to očita, da koristim to, ampak dobro, lahko bi tudi rekel replika. Jaz se vam zahvaljuje za to dopolnilo, ki ste ga dali, da se lažje razume. Vendar želel bi samo to reči, ker nisem videl pripravljenosti, da bi lahko to naredili, da na začetku sprejmemo, da gre v prvo obravnavo. Zato sem samo to dejal. V tem kontekstu to mislim, ker če bi se sedaj mi že tu opredeljevali do tega mojega predloga, da se vrne v prvo obravnavo, potem bi točno vedeli, kakšen je postopek. Zaradi tega gre. Tako da mi je jasno, kdaj se lahko sprejme takšne ali druge rešitve, ampak ne vidim te pripravljenosti, da bi šli na poslovniško čisto rešitev. Drugače pa hvala za to dopolnitev.
Hvala lepa. Gospod Drobnič, repliko gospodu Anderliču. Izvolite!
Repliko na tisti del, ko Anderlič trdi, da se s prenehanjem mandata državnega zbora, torej tiste sestave, da stvar se neha in je treba ponovno začenjati. Te prakse ne poznam v svetu. Torej, to je malce nenavadno. Postopki tečejo dalje, poslovnik pa določa za primere, ko ni več predlagatelja, kako je v tem primeru. Zato, da se zadosti, torej, normalni procedurinaprej. Ne vem, kako bi izgledalo, če bi vsaka vlada v Italiji v novi zasedbi ponovno sprejemala zakon o zaščiti Slovencev. Vedno bi bil prejšnji postopek anuliran in potem spet od prve obravnave dalje. Torej, poslovnik jasno opredeljuje v primerih, torej v primerih, ko ni predlagatelja, seveda potem pa po poslovniških določilih je možno vračati nazaj, naprej itn. To je možno. Kajti v nasprotnem primeru bi pomenilo, da vsi vloženi zakoni, ki so v proceduri: vloženi, v prvem branju, pred prvim branjem, sploh bi bili enostavno po sami ukinitvi državnega zbora zaključeni. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Anderlič, replika. Izovlite!
Gre samo za pojasnilo, ker gre za napačne navedbe. Ravno primer Italije je tipičen, da je ta zakon, o katerem ste govorili, bil vložen v vsakem mandatu posebej in znova, zato ker principa kontinuitete ne poznajo. Mnoge države ga ne poznajo, principa kontinuitete ne poznajo. Z mojega vidika je - jaz sem razložil - tudi, recimo, nesprejemljiva kontinuiteta ravno zaradi vseh teh zapletov. Tak primer, kot je ta, se je v dveh mandatih ponovil enkrat in se lahko ponovi samo na začetku mandata. Ne more se kadarkoli ponoviti. Mi smo, še enkrat poudarim, na začetku mandata sprejeli sklep, da bomo obravnavali vse zakone, ki imajo nosilce. In seveda, nismo pa posebej obravnavali tega primera. Nismo posebej obravnavali tega primera in zdaj se z njim soočamo. Po poslovniku je tako, kot je odbor predlagal mogoče razrešiti. Če govorimo o poslovniku.Sicer pa tako ali tako je spet treba glasovati enkrat in pač, kakorkoli bo, bo.
Hvala lepa. Gospod Brenčič, izvolite.
Hvala lepa. Kratka replika gospodu kolegu Petanu. Poglejte, vsak predlog, ki bi tukaj bil, bi bil "diskutabel", ali je poslovniško čist ali ni. Tudi predlog, gospod Petan, da to vrnemo v prvo branje s strani predlagatelja državnega zbora, je manj poslovniško čist kot ta, to je nedvomno. Mi, ko smo pripravljali predlog sklepa, smo nekako nihali med povsem poslovniškim pristopom in pristopom tudi vsebinsko. In če smo upoštevali tako vsebino, kaj želimo peljati s konceptom zakona skozi cel zakon, in pa, da bo ta materija poslovniško čim manj sporna, ali bi rekel, kakorkoli v neskladju, smo se odločili za to možnost. In jaz osebno, ko sem pripravljal kot predsednik odbora predlog sklepa trdim ali sem prepričan, da je ta predlog še najmanj poslovniško sporen, glede na situacijo, ki jo predpisuje poslovnik, ki jo veleva poslovnik, in situacijo, ki se je zgodila. Zato jaz mislim, da bi bilo zelo pametno, da nekako zaključimo to razpravo, ker sem trdno prepričan, da vsak drug predlog, ki bi prišel na klopi, je ravno tako "diskutabel" sporen. V tej situaciji, ko poslovnik eksplicitno ne predvideva takega primera, bi imeli podobno razpravo. Zato bi prosil, da nekako počasi zaključimo razpravo in se opredelimo do sklepa in s tem tudi omogočimo, da na 7. seji tako rekoč dobimo na klop predlog zakona z vsem svojstvenim amandmajem, ki jih bo kdorkoli od kvalificiranih predlagateljev vložil tudi na tiste člene, ki jih drugače kvalificirani predlagatelji ne bi mogli vlagati, če bi se za neko drugo poslovniško možnost odločili. Hvala.
Hvala lepa. Spoštovani! Mislim, da bi lahko zaključili razpravo. Še obvestilo. Na kolegiju predsednika državnega zbora smo to točko, drugo obravnavo, uvrstili na predhodni sklic. V kolikor bo ta sklep sprejet, boste 15 dni pred naslednjim rednim zasedanjem lahko vsi poslanci vlagali amandmaje na osnovno verzijo, ki je objavljena v Poročevalcu. Tako da zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujemo! Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 35, proti 8. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO SPREMEMBE POROČILA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH, PODJETJIH ALI ZAVODIH, ZA KATERE V SKLADU S PRVIM ODSDTAVKOM 20. ČLENA ZAKONA O NEZDRUŽLJIVOSTI OPRAVLJANJA JAVNE FUNKCIJE S PRIDOBITNO DEJAVNOSTJO VELJA PREPOVED POSLOVANJA Z DRŽAVO, JAVNIMI PODJETJI IN JAVNIMI ZAVODI. Spremembo poročila je v obravnavo zboru predložila komisija po zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Želi poročevalec komisije besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica, predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Tudi ne.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. Matično delovno telo predlaga zboru, da sprejme naslednji sklep: "Državni zbor Republike Slovenije sprejme spremembo poročila o gospodarskih družbah, podjetjih ali zavodih, za katere v skladu s prvim odstavkom 20. člena zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo velja prepoved poslovanja z državo, javnimi podjetji in javnimi zavodi. Sprememba poročila se objavi v uradnem listu Republike Slovenije." Odpiram razpravo o predlogu sklepa.Želi kdo besedo? Ker ne, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlaganem sklepu. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 35, proti nihče. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVSTVENI DEJAVNOSTI, HITRI POSTOPEK, IN SICER TRETJA OBRAVNAVA. Ker je državni zbor z obravnavo predloga zakona pričel na 5. seji in opravil prvo in drugo obravnavo v okviru hitrega postopka. V tretji obravnavi je zaključena razprav o zakonskem predlogu v celoti. Ker ni amandmajev, sprašujem sekretariat, ali je usklajen zakon. Zakon je usklajen. Hvala lepa. Zato prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti eden. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. V zvezi s 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O PREVOZIH V CESTNEM PROMETU, HITRI POSTOPEK, ugotavljam, da niso izpolnjene poslovniške možnosti za obravnavo, ker državni zbor še ni prejel poročila. Zato prehajamo na obravnavo 7. TOČKE DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O INDUSTRIJSKI LASTNINI. Državni zbor je z obravnavo predloga zakona pričel na 5. seji in opravil prvo in drugo obravnavo v okviru hitrega postopka. V tretji obravnavi je bila zaključena razprava o zakonskem predlogu v celoti. Zato prehajamo na razpravo o vloženem amandmaju v tretji obravnavi, in sicer imate predlog amandmaja na klopi. Gre za amandma z dne 25.4.2001, katerega predlagatelji so poslanci poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije, s prvopodpisano Lidijo Majnik, in sicer je to amandma k 131. členu v besedilu, da se črta četrti odstavek. V razpravo dajem torej amandma k 131. členu. Želi kdo besedo? Gospod Kavčič, proceduralni predlog, izvolite.
Poznano mi je, da je k 131. členu tega zakona vložen tudi koalicijski amandma, zato predlagam, da počakamo, da se ta amandma razdeli. Predlagam prekinitev zasedanja za petnajst minut.
Prekinjam zasedanje za petnajst minut. Z delom bomo nadaljevali ob 12.00 uri.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Nadaljujemo z delom. Na klop smo dobili amandmaje. Da bomo ugotovili, ali lahko veljavno odločamo, moramo ugotavljati navzočnost. Vljudno prosim, da pogledate po mestih svojih kolegov, da nimajo morebiti vstavljenih kartic in je napačno prikazana navzočnost. Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 54, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. Na klopi pred sabo imate verjetno dva amandmaja, in sicer amandma, ki sem ga predstavila že prej, to je amandma k 131. členu, s prvopodpisano Lidijo Majnik in skupine poslancev, in potem amandma k istemu, k 131. členu, katerega predlagatelji so štiri poslanske skupine, in sicer poslanska skupina LDS,poslanska skupina Združena lista socialnih demokratov, poslanska skupina SLS + SKD in poslanska skupina DeSUS. V razpravo dajem oba amandmaja k 131. členu, z opombo, da v kolikor bo sprejet amandma s prvopodpisano Litijo Majnik, bo postal amandma, katerega predlagatelji so štiri poslanske skupne, brezpredmeten. Želi kdo razpravljati? Gospod Feri Horvat, izvolite!
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani, kolegice in kolegi, predstavniki vlade. Mi smo že na odboru za gospodarstvo o tem členu zelo temeljito razpravljali in potem sprejeli oziroma predlagali amandma, ki je bil v drugi obravnavi sprejet k 131. členu. Gre za možnost, da tudi patentni zastopniki in zastopniki za modele in znamke lahko v postopkih, ki se nanašajo na pravice po tem zakonu, zastopajo stranke tudi pred sodišči in drugimi državnimi organi, če izpolnjujejo - seveda - pogoje za to. Skupina poslancev, kot je točno ugotovila gospa predsedujoča, predlaga v svojem amandmaju črtanje tega amandmaja, se pravi črtanje možnosti, da bi patentni zastopniki lahko zastopali stranke pred državnimi organi in tudi pred sodišči. Opravili smo nadaljnje posvete, spodbujeni tudi s pismom odvetniške zbornice. Meni kot predsedniku odbora za gospodarstvo odvetniška zbornica predlaga dvoje: najprej, podpira oziroma predlaga črtanje četrtega odstavka, ki smo ga vnesli z amandmajem v besedilo zakona za tretje branje, daje pa tudi alternativni predlog, da v primeru, če bo pa že amandma sprejet, predlaga tudi besedilo, kako naj bi se ta amandma glasil. To besedilo, ko smo ga natančno pregledali, je skoraj identično besedilu amandmaja, ki ga je odbor predlagal in ki ga je zbor sprejel, četrti odstavek, ki je bil potem tudi vnešen v zakon za tretje branje. Po posvetih s sekretariatom za zakonodajo, z vlado, pa tudi z nekaterimi poslanskimi kolegi pa smo ugotovili, da je dikcija, ki jo predlaga odvetniška zbornica, čeprav je vsebinsko skorajda identična, pravno bolj korektna, bolj natančna, da bolj natančno opredeljuje pogoje, ki jih morajo izpolnjevati patentni zastopniki v primerih, ko zastopajo stranke pred sodišči in drugimi državnimi organi. Zato smo se odločili, štiri poslanske skupine, da predlagamo amandma, ki ga imate pred sabo. Amandmaja ne bom bral, ker ga imate pred sabo in ste ga gotovo prebrali, predlagam pa, da ga sprejmete oziroma da ga sprejmemo in da zavrnemo amandma skupine poslancev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kelemina, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Naša poslanska skupina Socialdemokratske stranke sicer na tem predlogu amandmaja, ki ga je ravnokar obrazložil gospod Feri Horvat, ni podpisana, s tem da po proučitvi tega amandmaja le-tega podpira tudi naša poslanska skupina in meni, da je popolnoma upravičen. Z dodatno obrazložitvijo še mogoče, da ta obrazložitev, ki jo je podala skupina poslancev, ni najbolj upravičena oziroma najbolj natančna, skoraj malo zavajajoča, če tako rečem. Namreč, 80. člen zakona o upravnem postopku v tretjem odstavku govori o pooblaščencih, in to bi bilo treba upoštevati, zato je obrazložitev nekoliko enostranska, tako da so pooblaščenci možni tudi v drugi osebi. Skratka, ta amandma bomo prav gotovo podprli. Samo toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Kavčič, izvolite.
Amandma skupine poslancev, ki ga je pripravila kolegica Lidija Majnik, podpiram v tistem delu, ki omejuje dostop oziroma zastopanje pred državnimi organi. Vendar pa ne v absolutni omejitvi, ampak v tistem delu omejitev, ki jih narekuje veljavna sistemska zakonodaja. Zato sem tudi sodeloval v oblikovanju predloga, ki ga je detajlneje obrazložil kolega Horvat, ki povzema del vsebine predloga odvetniške zbornice in ji dodaja še tisti del, ki ga je v drugi obravnavi tudi predlagala vlada. Zato tudi jaz podpiram sprejem koalicijsko usklajenega amandmaja in predlagam kolegom, da amandmaja, ki ga je vložila skupina poslancev, alternativno ne podprejo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Brenčič, izvolite!
Hvala lepa, gospa podpredsednica. No, vsakem primeru sem v imenu poslanske skupine to materijo zagovarjal že pri obravnavi zakona na odboru. S tem, ko dajemo možnost, da zastopajo tudi pred sodiščem stranke v sporih, povezanih s patenti itn., tudi patentni zastopniki, uvajamo tudi v naš pravni red dobro utečeno prakso, ki jo poznajo evropski narodi. Dodatno tudi na tem področju vzpostavljamo neke vrste konkurenco, kar je dobro. Kar je dobro in v vsakem primeru podpiramo to rešitev štirih poslanskih skupin in bomo amandma podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pohorec, izvolite! Se lahko izključite, gospod Brenčič, prosim. Hvala lepa.
Hvala za besedo. Tudi naša poslanska skupina se, torej kot podpisnik, pridružuje temu mnenju, ki ga je razložil kolega Feri Horvat, da bomo torej podrli ta amandma, ker so bile te dileme že izražene ob obravnavi zakona na samem odboru za gospodarstvo. Že tam je bilo tudi tako mnenje, da bi patentni zastopniki vendarle lahko tudi bili nosilci tega dela nalog, proizvajanja tega zakona. Kot kaže, da so sedaj tudi malo odvetniki popustili in je tu en dober kompromis da bo zadeva vendarle sprejemljiva za eno in drugo stran. Zato podpiramo ta amandma poslanskih skupin, ki se mu še, izgleda, pridružujejo še drugi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, izvolite!
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Tudi Nova Slovenija, čeprav ni podpisnica tega amandmaja, bi radi pojasnili, da bomo kot poslanska skupina tudi to podprli zaradi teh razlogov, ki smo jih tudi že slišali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. In sicer bomo najprej glasovali o amandmaju k 131. členu, katerega predlagatelj je skupina poslancev s prvopodpisano gospo Lidijo Majnik. Glasujemo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 6, proti 38. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Zato prehajamo na glasovanje o amandmaju k 131. členu, katerega predlagatelj so štiri poslanske skupine. Glasujemo! Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Sprašujem sekretariat, ali je morebiti [[...]]Ni neusklajenosti. Zato prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo! Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Predstavnikom vlade se najlepše zahvaljujem za prisotnost. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O ZDRAVSTVENEM VARSTVU RASTLIN, hitri postopek. Državni zbor je z obravnavo predloga zakona pričel na 5. seji in jo prekinil v drugi obravnavi, ko je sprejel amandma k 4. členu in 4. člen v celoti. Tako nadaljujemo z drugo obravnavo predloga zakona, ki jo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 23.5.2001. Ravnokar ste ta novi pregled amandmajev dobili na klop. Ker smo, tako kot sem vas že obvestila, opravili že glasovanje tudi o 4. členu v celoti, prehajamo na razpravo in odločanje o 5. členu in o enem amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada. Matično delovno telo amandma podpira z opombo, če ta amandma ni sprejet, je amandma k 84. členu pod zaporedno številko 1brezpredmeten. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o 5. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 6. členu in treh amandmajih k 6. členu. Predlagatelj vseh treh amandmajev je vlada Republike Slovenije, matično delovno telo vse tri amandmaje podpira, z opombami, in sicer k amandmaju pod številko 1: če amandma ni sprejet, sta amandmaja pod zaporedno številko 2 in amandma k 84. členu pod zaporedno številko 1 brezpredmetna, in z opombo, če amandma pod zaporedno številko 2 ni sprejet, je tudi amandma pod zaporedno številko 1 k 84. členu brezpredmeten. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 1 sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 35, proti nihče. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 2 sprejet. Prehajamo še na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tudi amandma pod zaporedno številko 3 sprejet. Prehajamo še na odločanje o 6. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 7. členu in amandmaju k 7. členu, katerega predlagatelj je vlada; matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti nihče. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 8. členu in o dveh amandmajih k 8. členu. Predlagatelj obeh amandmajev je vlada Republike Slovenije, matično delovno telo oba amandmaja podpira. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. In sicer najprej glasujemo o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti nihče. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 10. členu in o treh amandmajih k 10. členu. Predlagatelj amandmajev pod 1 in 2 je vlada Republike Slovenije, matično delovno telo oba amandmaja podpira. Predlagatelj amandmaja pod 3 pa je poslanska skupina SLS+SKD Slovenska ljudskastranka, vlada in matično delovno telo se do amandmaja nista opredelila. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. In sicer najprej glasujemo o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Prehajamo še na glasovanje o amandmaju pod 3. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 31, proti nihče. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 3 sprejet. Glasujemo še o 10. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 51 poslank in poslancev. Za je glasovalo 35, proti nihče. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 12. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo o amandmaju. Glasujemo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 12. členu v celoti. Glasujemo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti nihče. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 16. členu in o dveh amandmajih k 16. členu. Predlagatelj obeh amandmajev je vlada Republike Slovenije. Matično delovno telo oba amandmaja podpira. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. In sicer najprej glasujemo o amandmaju pod 1. Glasujemo! Navzočih je 52 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti nihče. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod 2. Glasujemo! Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo! Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 19. členu in o dveh amandmajih k temu členu. Predlagatelj obeh amandmajev je vlada Republike Slovenije. Matično delovno telo oba amandmaja podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o amandmaju pod 1. Glasujemo! Navzočih je 54 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Glasujemo o amandmaju pod 2. Glasujemo! Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 2 sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti nihče. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 20. členu in dveh amandmajih k 20. členu. Predlagatelj obeh je vlada, matično delovno telo oba amandmaja podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 40, proti nihče. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 1 sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 2 sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 21. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada, matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju k 21. členu. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 35, proti nihče. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 32, proti nihče. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 23. členu in dveh amandmajih k temu členu. Predlagatelj obeh amandmajev je Alojz Sok, vlada in matično delovno telo se do amandmajev nista opredelila. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, in sicer najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti 2. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 1 sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 14, proti 26. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da amandma pod 2 ni bil sprejet. Prehajamo še na odločanje o 23. členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 25. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada, matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti nihče. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev. Za je glasovalo 35, proti nihče. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 36. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada, matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 42. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada, matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev. Za je glasovalo 38, proti nihče. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 44. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o amandmaju. Glasujemo! Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o členu v celoti. Glasujemo! Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 31, proti nihče. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 58. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo o amandmaju. Glasujemo! Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo še na glasovanje o členu v celoti. Glasujemo! Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti nihče. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 59. členu in pod zaporedno številko 1 in 2 o dveh amandmajih na amandma vlade, ki se nahaja pod zaporedno številko 3. Predlagatelj obeh amandmajev na amandma vlade je odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Pod 3 pa se nahaja osnovni amandma vlade, ki ga matično delovno telo podpira Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo najprej o amandmaju na amandma vlade pod zaporedno številko 1. Glasujemo! Navzočih je 58 poslank in poslancev. Za je glasovalo 33, proti nihče. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju na amandma vlade pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 33, proti nihče. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma na amandma vlade pod zaporedno številko 2 sprejet. Glasujemo še o osnovnem amandmaju vlade pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet in člen v celoti spremenjen. Prehajamo na razpravo in odločanje o 60. členu in amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada, matično delovno telo ga podpira, z opombo, da je ta amandma povezan z amandmajem k 42. členu, ter z opombo, če ne bo sprejet, so amandmaji k 68. členu brezpredmetni. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje o amandmaju k 60. členu. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti nihče. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 68. členu in treh amandmajih. Predlagatelj vseh treh je vlada, matično delovno telo vse tri amandmaje podpira. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Prehajamo na odločanje, in sicer glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 1 sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 2. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 30, proti nihče. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 2 sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 42, proti nihče. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 3 sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za je glasovalo 34, proti nihče. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 72. členu in o treh amandmajih k temu členu. Ker je amandma, ki se v pregledu nahaja pod zaporedno številko 3, to je amandma vlade, brezpredmeten, saj ni vložen v skladu s poslovnikom, bomo opravili glasovanje o treh amandmajih, in sicer o amandmaju pod 1 in 2, katerega predlagatelj je vlada, matično delovno telo oba amandmaja podpira, in o amandmaju pod 4, katerega predlagatelj je odbor. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Najprej glasujemo o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za je glasovalo 34, proti nihče. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 1 sprejet. Glasujemo o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47 , proti 1. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma pod 2 sprejet. Glasujemo o amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti nihče. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma pod 4 sprejet. Glasujemo še o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 75. členu in o amandmaju k temu členu, katerega predlagatelj je vlada, matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? Ker ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo o amandmaju. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo še na odločanje o členu v celoti. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen v celoti sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o 76. členu in o treh amandmajih k temu členu. Predlagatelj amandmaja pod 1 je Veber Janko, z opombo, če je sprejet ta amandma, je amandma pod zaporedno številko 2, katerega predlagatelj je vlada, brezpredmeten. Matično delovno telo podpira amandma pod zaporedno številko 2 in amandma pod 3, katerega predlagatelj je vlada. Matično delovno telo amandma podpira. Želi kdo razpravljati? Predstavnica vlade, državna sekretarka, gospa Vida Čadonič Špelič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dober dan, spoštovane poslanke in poslanci! Želeli vas bi opozoriti na amandma pod številko 2, kot je že predsedujoča povedala, ki ga je vložila vlada in ki ga tudi podpira matično delovno telo. Gospod poslanec Veber je s svojim amandmajem že pravilno ugotovil, da smo kot predlagatelji v 1. točki, ko opisujemo, kaj so naloge uprave, šli nekoliko predaleč in uporabili besedo politika. Potem smo se odločili, da to stvar preoblikujemo tako, da namesto besede "politika" uporabimo besedo "strategija". Kaj smo želeli s tem doseči? Kot vsi vemo, sta po zakonu o vladi in po zakonu o upravi ministrstvo in vlada dolžna oblikovati in izvajati politiko, medtem ko v tem členu govorimo izključno o nalogah uprave za varstvo rastlin, ki ga s tem amandmajem želimo ohraniti res kot strokovno, centralno strokovno oblast. Zato se nam je zdelo na vladi in zato smo tudi amandma predlagali, da če bi besedo "politika" črtali in pri tem uporabili besedo "strategija", damo temu organu res strokovno moč, da pripravlja podlage, strokovne podlage in predloge ministru, ki pa potem izvaja to politiko, kar pomeni, da za delo uprave ni pomembno, kdo je v tistem trenutku minister. Zato vas pač prosimo, da bi podprli amandma pod številko 2, kot ga je podprlo tudi delovno telo, in s tem omogočili ohranitev te strokovne avtonomije Uprave za varstvo rastlin. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Janko Veber, izvolite.
Hvala za besedo. Povzetek vlade, ki je bil predstavljen pri tem drugem amandmaju, mislim, da ni najbolj točen. Zavedati se moramo, da je urad sestavni del vlade oziroma je organiziran v okviru vlade in je neposredno seveda tudi podrejen ministru. Ta pripomba, ki sem jo pač izrazil v tem amandmaju, govori o tem, namreč prvotna rešitev je bila taka, da urad oblikuje in izvaja politiko zdravstvenega varstva rastlin. To se mi je zdelo sporno, zaradi tega, ker je pač urad v sestavi ministrstva in seveda ministrstvo je tisto, ki mora seveda potrditi neko politiko in pozneje tudi odobriti njeno izvajanje. Nenazadnje pa seveda ima najbrž da neko vlogo pri tem tudi državni zbor prek svojih delovnih teles ali pa neposredno skozi sprejemanje nekih strategij tudi na državnem zboru. Rešitev, ki jo je ponudila vlada, da zamenja besedo "politika" s "strategijo", je nedefinirana v tem zakonu. To pa je tisto, kar je pomanjkljivost vladnega amandmaja. Vnesli bomo strategijo, ki pa ni nikjer predvidena, kako pravzaprav naj bi ta strategija izgledala, kdo jo bo sprejel in tako naprej. Zdi se mi smotrneje, da zelo jasno povemo, da urad za varstvo rastlin sodeluje s svojo strokovnostjo pri oblikovanju in izvajanju politike zdravstvenega varstva rastlin. To je namen tega amandmaja. Če bomo pa opredelili, da sodeluje pri oblikovanju in izvajanju strategije, smo po mojem mnenju zmanjšali pristojnost urada za varstvo rastlin, kajti odgovoren bo za pripravo neke strategije, kar pa je po mojem mnenju nek relativno nedefiniran obseg del ali pa zelo nekonkreten obseg del, predvsem če imamo v mislim, da gre za strokovni organ, ki ga naj bi ta urad predstavljal. Mislim, da je rešitev v mojem amandmaju resnično korektnejša in daje ustrezne rešitve glede na hierarhijo posameznih organov v vladi. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati [[...]]Gospod Geza Džuban, izvolite.
Hvala lepa. Ne bi bilo dobro, če bi sprejeli rešitev, ki bi onesposobila upravo za varstvo rastlin. V prvem odstavku 74. člena piše, "uprava je osrednji odgovorni organ za zdravstveno varstvo rastlin". To se pravi, da ni drugega nad njo. In če mi zapišemo, da sodeluje pri oblikovanju politike, pomeni, da mora biti nekdo nad tem organom; tega pa ni. To pomeni, da nenadoma nastane situacija, da nimamo več nobenega organa, ki bi v osnovi bil osrednji odgovorni organ, ker uprava samo sodeluje z nekom, ki ga ni, in seveda bi rešitev bila napačna oziroma bi ves sistem uprave, njene pristojnosti in odgovornosti, odrezali in uprava kot takšna sploh ne bi delovala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Veber, izvolite.
Imam repliko na izvajanje gospoda Džubana, ko pravi, da če zapišemo "sodeluje" oziroma mislim, da je bila njegova razprava v tem smislu, da mora biti dikcija takšna, da ni nikogar, ki bi bil nad uradom za varstvo rastlin. To je seveda nemogoče v vsakem primeru, kajti urad je organ v sestavi vlade in je minister v vsakem primeru nad tem uradom. Če je nekdo nad, potem seveda pri neki politiki ministrstva lahko urad kot strokovna institucija sodeluje pri oblikovanju in izvajanju politike zdravstvenega varstva rastlin. Bistveno težja je rešitev, če ostane v zakonu zapisano, da urad oblikuje in izvaja politiko zdravstvenega varstva rastlin, kajti s tem pa minister ostane brez svojih pristojnosti, ki mu pač pripadajo v skladu z zakonom o vladi oziroma o organiziranju ministrstva. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kavčič, izvolite.
Pravzaprav obe dikciji predvidevata, da je poleg urada v problematiko zdravstvenega varstva rastlin vpleten še nekdo. Tega vprašanja pravzaprav dokončno ne zapira ne prvi predlog, ne drugi predlog amandmaja. Res pa je, da obrazložitev, tu bi se strinjal s kolegom Vebrom, res je, da obrazložitev vlade pušča določeno metodološko praznino. Če govorimo o strategiji, potem moramo poleg strategije govoriti še o ciljih in moramo govoriti še o politiki. Politika pomeni teoretično gledano povezovanje ciljev in strategij. Strategije niso nič drugega kot načini za doseganje zastavljenih ciljev. Obe razmišljanji predpostavljata še neko avtoriteto pri ukvarjanju z varstvom rastlin, kar se mi zdi logično, se pravi, to je ministrstvo kot celota in, kot pravi kolega Veber, minister. Tako se mi zdi bolj konsistentno razmišljanje in argumentacija kolege Vebra, ki vpleta urad tako v oblikovanje ciljev kot v oblikovanje strategij. Se pravi, urad priteguje v celovito ukvarjanje z zdravstvenim varstvom rastlin, meni pa, da tudi pravilno predpostavlja še vlogo nekoga nad tem, to je ministra. Osebno bom podprl v tem primeru predlog kolege Vebra.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, dovolite, da samo za trenutek prekinemo naše zasedanje. V naši sredini imam čast pozdraviti predsednika slovaške republike gospoda Rudolfa Schusterja, ki nas je obiskal z delegacijo. [[Aplavz.]]
/Se zahvaljuje v svojem jeziku./
Najlepša hvala za pozdravne besede, gospod Schuster. [[Aplavz.]] Nadaljujemo. Besedo ima gospod Geza Džuban.
Hvala lepa. Jaz se bom še enkrat vrnil na 74. člen, kjer so pristojnosti natančno razdelane. V prvem delu piše tisto, kar sem že enkrat rekel, da je uprava za varstvo rastlin osrednji odgovorni organ za zdravstveno varstvo rastlin. Drugi odstavek pravi: Upravne naloge in z njimi povezane strokovne naloge opravlja uprava. Tretji odstavek govori o tistem delu, kjer se strinjam, da je nekdo še nad upravo, kjer pa je ministrstvo drugostopenjski organ. Hierarhija je vzpostavljena in sistem mora funkcionirati. V 76. členu piše, kakšna pooblastila in naloge ima ta uprava. V tistem trenutku, ne glede na to, če je to politika ali strategija, res je, da je to lahko pomembna razlika, da je strategija nekaj drugega, v tem primeru so te naloge še toliko bolj pomembne. Če mi rečemo, da sodeluje, mi naj nekdo razloži, kdo bo izvajal pripravo predpisov, nadzor škodljivih organizmov, analiziranje, izvajanje laboratorijskih preiskav, če bo uprava samo sodelovala. Ali bo minister izvajal laboratorijske preiskave, uprava bo pa sodelovala? To pomeni, da cel sistem sesujemo in da rešitev na tak način ni sprejemljiva in uprava, če bomo rekli, da samo sodeluje, jo onesposobimo in ne bo mogla izvajati svojih nalog, posebej takrat, ko bo potrebno te naloge izvesti zelo nujno, kar se v zadnjem času pogosto dogaja. Hvala.
Hvala lepa. Glede na to, da je kar nekaj razpravljavcev, ura pa je 13.00, prekinjam zasedanje in nadaljuje se razprava o amandmajih k 76. členu v popoldanskem delu našega zasedanja. Hvala lepa in dober tek vam želim!
Spoštovane gospe in gospodje! Predlagam, da nadaljujemo popoldanski del seje. Vas lepo pozdravljam v svojem imenu. Prosim, da najprej ugotovimo prisotnost. Poglejte prosim, če so kartice vstavljene. Prisotnih je 58 poslank in poslancev. Zbor je sklepčen in lahko odloča. Preden nadaljujemo ob odmoru prekinjeno točko predloga zakona o zdravstvenem varstvu rastlin - hitri postopek - mi dovolite, da vas obvestim, da so dodatno opravičeni za nadaljevanje 6. seje gospod, Stanislav Brenčič za popoldanski del, Danica Simšič za pričetek popoldanskega seja, Franci Rokavec od 16.00 ure dalje in prav tako Andrej Gerenčer. Nadaljujemo z razpravo o 76. členu, in sicer o treh vloženih amandmajih. V odmoru oziroma med odmorom je bil vložen še en amandma in ga ravnokar delijo. Ta amandma ima eno vrstico. Če ste lahko prosim na to pozorni. Bom kar prebral: "Prva točka 76. člena se spremeni in se glasi: 1. sodeluje pri oblikovanju in izvaja politiko zdravstvenega varstva rastlin." Kot vidite, ravno delijo ta amandma. Tako je tudi ta amandma sedaj v tem sklopu za razpravo. Prosim, da se priglasite k razpravi oziroma da nadaljujemo razpravo. Gospod Bevk, prosim
Hvala lepa, gospod predsednik. Ta dikcija je bolj natančna in je v bistvu sugestija sekretariata. Vsebino pa je že prej razložil kolega Veber. Ker pa je trenutno službeno [[...]]
Je, vidim ga za vami.
A, je tukaj, nisem videl. Vsebino je že razložil on, lahko pa tudi ponovi, če hoče.
Hvala. Še kdo želi razpravljati o 76. členu? Jaz bi želel opozoriti, da če bo - potem, ko bomo glasovali - ta amandma, ki ga je gospod Bevk vložil in ga ravnokar tudi komentiral, sprejet, potem sta prvi in drugi amandma k 76. členu brezpredmetna. Imamo torej pri 76. členu samo dva amandmaja. Gospod Kavčič, prosim!
Hvala za besedo. Menim, da ta zadnji prebrani amandma [[...]]Se slišimo?
Se, bolj slabo, ampak se slišimo.
[[...]]torej menim, da je zadnji predlagani amandma dovolj kvalitetno povzel tudi dileme, ki smo jih analizirali v dopoldanskem delu. Nisem ga še dobil v roke. Tako, kot sem ga slišal, se mi zdi, da razrešuje in povzema intencijo obeh različnih amandmajev. Zato menim, da ga velja podpreti, in priporočam tudi kolegicam in kolegom, da ga podprejo.
Hvala lepa. Kdo želi še besedo? Nihče več? Lahko zaključimo razpravo o amandmajih k 76. členu? Lahko. Dobro, potem bi prešli na glasovanje. Najprej bomo glasovali o zadnjem vloženem amandmaju gospoda Bevka, torej amandmaju, ki so vam ga ravnokar razdelili. Glasujemo o tem amandmaju. Od 58 prisotnih je za glasovalo 29, 13 je bilo proti. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je amandma gospoda Bevka sprejet. S tem sta postala brezpredmetna prvi in drugi amandma k 76. členu. Glasujemo samo o tretjem amandmaju. Če vas smem opozoriti, je to na strani 12. Da bo popolnoma jasno, o čem glasujemo, se ta amandma glasi: "Črta se 12. točka 76. člena." Tako da se bomo lažje znašli. Glasujemo, prosim. Od 59 prisotnih je za glasovalo 37, nihče proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 76. členu v celoti. Od 60 prisotnih je za glasovalo 37, nihče proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 76. člen sprejet. Prehajamo na 78. člen, kjer imamo dva amandmaja. Odpiram razpravo o amandmajih. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Najprej bomo glasovali o prvem amandmaju k 78. členu. Glasujmo, prosim! Od 61 prisotnih je za glasovalo 46 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 46.]] Ugotavljam, da je ta amandma sprejet. Sedaj prehajamo na glasovanje o drugem amandmaju k 78. členu. Glasujmo, prosim! Od 61 prisotnih je za glasovalo 9, 29 je bilo proti. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da ta amandma ni sprejet. Sedaj glasujemo še o 78. členu v celoti. Glasujemo prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 44 poslank in poslancev, proti bi bil nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 78. člen sprejet. Prehajamo na 83. člen. 83. člen ima dva amandmaja. Kdo želi besedo v zvezi s tema amandmajema? Najprej gospod Džuban. Ja, prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Tukaj bi morda kazalo reči, da po svoje ima predlagatelj koleg Sok prav, ker številka 8 milijonov izgleda zelo visoka za določene kazni oziroma prekrške, če se zgodijo. Če pa pogledamo besedilo člena, ki govori, da so te denarne kazni od 200 tisoč naprej in da v izjemnih primerih, ki jih lahko v tem času spremljamo, ko gre za določene prekrške na nivoju, kaj jaz vem, recimo slinavke, BSE ali kaj podobnega, če primerjamo z veterino, se kvečjemu izjemoma ali pa redko kdaj tovrstne kazni izrečejo. Mogoče samo primerjava z veterino, kjer so pa te kazni še mnogo višje in sežejo do 12 milijonov tolarjev. To pomeni, da na tem področju varstva rastlin, bodo dejanske kazni sigurno mnogo nižje in za najhujše prekrške, ki bodo posegli v nacionalne interese ali nevarnosti, so potem tovrstne kazni. Amandmaja ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa.
Hvala. Gospod Sok, prosim.
Hvala lepa, za besedo. Povedal bi rad, da se mi te kazni, ki jih sprejema državni zbor v zakonodaji, predvsem s področja kmetijstva, zdijo astronomsko visoke. Ker ste omenjali veterino, jaz sem z enakimi amandmaji in z enakimi argumenti nastopal že takrat. Poznam te zadeve, ker sem pač pred tem, ko sem nastopil službo v tem parlamentu, delal na terenu kot veterinarski inšpektor. V veliko primerih gre pač za zadeve, ki ne zaslužijo tako rigoroznih sankcijskih ukrepov. Glejte, kazen mora biti na nek način vzgojna, ne pa uničujoča. Če vi enemu malemu obrtniku, podjetniku ali pa kmetu naložite maksimalno kazen, potem seveda to ni vzgojni ukrep, pač pa uničenje. To sem trdno prepričan. Če v zakonu takšno možnost dajete, potem je težko reči, ja, saj pa sodnik ne bo uporabil pri kaznovanju najvišje možne kazni. Če mu zakon daje to možnost, potem to lahko naredi, če te možnosti v zakonu nima, potem seveda takšne kazni tudi ne bo predpisal. Meni se zdi, da je že kazen 4 milijone, kot najvišja kazen, izredno visoka. Rad pa bi vas spomnil, da smo, recimo, pri zakonu o letalstvu sprejeli kot najvišjo kazen 5 milijonov tolarjev. Se pravi, če bi nekdo peljal potnike s tehnično ne brezhibnim avionom, bi lahko bil maksimalno kaznovan s 5 milijoni. Tu pa pri tem zakonu ali pa zakonu o veterini, ki ste ga omenjali, če nekdo naredi en prekršek, da mimo carine pripelje bodisi rastline ali živali, bi ga lahko pri ponavljajočem prekršku nekdo kaznoval z 12 ali pa v tem primeru z 8 milijoni. Torej, te kazni so po moje previsoke in morali bi, glede na neko, bi rekel, stopnjo razvitosti in pa nacionalne dohodke te kazni prilagoditi, ne pa da posegamo po tako visoki kazni.
Hvala lepa. Kdo želi še besedo? Prosim!
Hvala lepa. Kolega Sok, v zakonu natančno to piše, kar vi pravite. Od 100 tisoč do 4 milijone je za posameznika kazen, medtem ko ta številka, ki se amandmira z vašim amandmajem, je pa za pravne osebe, to ni za posameznike. To je velika razlika, če ti delaš posel za 100 milijonov ali pa mnogo več, ali pa če uvažaš, ne vem, za en vinograd sadike in je potem za posameznike. Torej, da ponovim, je kazen do te višine, kot vi predlagate, dočim za pravne osebe je pa ta rešitev, ki je amandmirana. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? [[Nihče več.]] Lahko zaključimo razpravo o amandmajih k 83. členu? V redu. Prehajamo na glasovanje. Najprej glasujemo o prvem amandmaju k 83. členu. Od 62 prisotnih je za glasovalo 19, proti 23. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 23.]] Amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o drugem amandmaju k 83. členu. Glasujmo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 32, 6 poslank in poslancev je bilo proti. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 6.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o 83. členu v celoti, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 37, proti sta bila dva. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 2.]] Tako je ta člen sprejet. Prehajamo na 84. člen. Pri 84. členu imamo štiri amandmaje. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo, prosim? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Če pogledate opombe, ki so zapisane pod posameznim amandmajem k 84. členu, bomo videli, da je amandma pod zaporedno številko 1 povezan z amandmajem k 5. in 6. členu, drugi ni vložen skladno s 179. členom poslovnika in torejo njem ne moremo glasovati. Drugih opomb tu ni. Če ni razprave, prehajamo na glasovanje o prvem, tretjem in četrtem amandmaju. Najprej glasujemo o prvem amandmaju k 84. členu. Od 62 prisotnih je za glasovalo 45, nihče proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma k 84. členu sprejet. Prehajamo na glasovanje o tretjem amandmaju. Glasujemo. Od 63 prisotnih je za glasovalo 46, eden je bil proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Še amandma pod zaporedno številko 4. Glasujmo, prosim. Od 63 prisotnih je za glasovalo 37, 9 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Sedaj glasujemo še o 84. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 63 prisotnih je za glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 84. člen sprejet. Prehajamo na 90. člen, kjer imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o 90. členu. Prehajamo na glasovanje. Glasujmo, prosim. Od 64 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, eden je bil proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 91. člen, kjer imamo en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Lahko preidemo na glasovanje? [[Da.]] Glasujemo o amandmaju k 91. členu. Glasujmo, prosim! Od 64 prisotnih je 39 poslank in poslancev glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 91. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 64 prisotnih je za glasovalo 43 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 91. člen sprejet. Prehajamo na 92. člen. Tu imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o amandmaju in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 92. členu. Glasujmo, prosim. Od 63 prisotnih je za glasovalo 40 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o 92. členu v celoti. Od 63 prisotnih je za glasovalo 32, nihče proti. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 92. člen sprejet. Prehajamo na 94. člen. Tu imamo en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o prvem amandmaju k 94. členu. Glasujmo, prosim. Od 63 prisotnih je za glasovalo 34, nihče proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o 94. členu v celoti. Od 63 prisotnih je za glasovalo 35, nihče proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 94. člen sprejet. Prehajamo na 96. člen. Tu imamo en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Lahko glasujemo? Prosim, glasujemo o amandmaju k 96. členu. Od 63 prisotnih je za glasovalo 36, nihče proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. Sedaj glasujemo še o 96. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 34, nihče proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je bil 96. člen s tem sprejet. In še 99. člen. Tu imamo en amandma. Kdo želi besedo prosim? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 99. členu. Glasujemo! Od 61 prisotnih jih je za glasovalo 36, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 99. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 61 prisotnih jih je za glasovalo 35, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 99. člen s tem sprejet. Opravili smo razpravo o vloženih amandmajih. Prehajamo na razpravo o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Ker nihče ne želi besede, prehajamo na odločanje o preostalih členih, h katerim niso bili vloženi amandmaji. Glasujmo,prosim! Od 61 prisotnih jih je za glasovalo 34, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Nihče proti.]] Ugotavljam, da so preostali členi sprejeti. Prehajamo na naslov, na razpravo o naslovu zakona. Ali želi kdo razpravljati o naslovu zakona? [[Ne želi.]] Lahko glasujemo o naslovu zakona? Glasujmo, prosim! Od 62 prisotnih jih je za glasovalo 41, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je naslov zakona sprejet. S tem je bila zaključena druga obravnava. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da so bili k predlogu zakona v drugi obravnavi sprejeti vsi amandmaji, ki so bili predlagani. To je to gradivo, ki smo ga danes obdelali. Zato so vsi členi, ki so v tem gradivu predmet amandmiranja, lahko so odprti. Če želijo k tem členom kvalificirani predlagatelji vložiti amandma, prosim, da to storijo. Pred tem sprašujem, ali želi kdo razpravljati o predlogu zakona v celoti. Gospod Džuban, prosim.
Z ozirom na to možnost, gospod predsedujoči, ki ste jo navedli, da je možnost eventualnega amandmiranja, predlagam, da se točka prekine, da se ugotovi, če je potrebno. Mislim, da sta dve zadevi, ki ju je treba videti, če sta pravilno rešeni, da se potem nadaljuje točka kasneje.
Kdo želi še razpravo o zakonu v celoti? Ne o predlogu gospoda Džubana. Zdaj govorimo o zakonu v celoti. Zdaj smo na začetku tretje obravnave, torej imamo razpravo o predlogu zakona v celoti. Gospod Džuban je sicer predlagal prekinitev te točke, zato da bi lahko vložili amandmaje, kar je seveda utemeljena zahteva oziroma predlog. Sprašujem, če želi kdo še razpravljati. [[Nihče.]]
Lahko je tudi 10 minut pavze.
Jaz sem razumel, da ste dali uraden predlog o prekinitvi te točke. Zaključujem razpravo o predlogu zakona v celoti. Prekinjam to tretjo obravnavo zakona. Tisti, ki nameravate vlagati amandmaje, prosim, če to storite. Prehajamo na naslednjo 9. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG ZA UMIK PREDLOGA ZAKONA O PRIVATIZACIJI DRŽAVNEGA PREMOŽENJA, DRUGA OBRAVNAVA. Vlada Republike Slovenije je kot predlagateljica navedenega predloga zakona z dopisom dne 7. februarja 2001 zbor obvestila, da iz zakonodajnega postopka umika predlog zakona o privatizacija državnega premoženja, druga obravnava. Predstavnik vlade želi besedo. Ga ne vidim za to področje. Samo hipec prosim. Ker gre za umik, mogoče zadeva ni tako zelo zapletena. Medtem bomo vprašali predstavnico sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, če morda želijov zvezi s tem besedo. [[Ne želijo.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prosim, gospod Potrč.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi. Zdi se mi prav, da ob predlogu za umik zakona o privatizaciji državnega premoženja, ki je bil v državnem zboru Republike Slovenije v proceduri skoraj polnih sedem let, le spregovorim kakšno besedo. Naj najprej povem, da v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov soglašamo, da se zakon o privatizaciji državnega premoženja umakne iz procedure. Menimo namreč, da je mogoče in prav, da vprašanja, ki jih obravnava ta zakon, to so pa metode in postopki privatizacije, enotno uredimo na drug način, in sicer v zakonu o javnih financah, ne pa več prek posebnega zakona. Kljub temu da je takšno naše mnenje, pa bi želeli opozoriti, da smo pred tem šest let intenzivno sodelovali pri oblikovanju vsebine zakona o privatizaciji državnega premoženja, ker smo prepričani, da je to pomembna druga faza procesa oblikovanja lastništva v Republiki Sloveniji. Prva faza je bila lastninsko preoblikovanje in v njenem okviru je pomemben del premoženja pridobila tudi država, poleg drugih znanih lastnikov. Drugi del pa zadeva, na kakšen način sedanje državno premoženje privatizirati, ga odprodati ali eventualno tudi na druge načine odtujiti, zato da bi dobili strukturo lastništva, ki bo zagotavljalo ustrezno upravljanje in zagotavljanje naših gospodarskih in razvojnih ciljev. To je bil tudi razlog, zakaj smo v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov, ko smo dobili prvo najavo vlade, da bi naj odločali o umiku predloga zakona o privatizaciji državnega premoženja, predlagali, da se z vlado le dogovorimo, ali ta umik pomeni prenehati razpravljati o tem, kakšni bodo postopki in modalitete privatizacije državnega premoženja, urejene v zakonu, in ali bo vsa pooblastila za privatizacijo pridobila in imela vlada prek ene določbe zakona o javnih financah, ki pač določa, da se hkrati s proračunom predloži tudi bilanca prodaje premoženja, o kateri odločavlada, in da državni zbor tukaj, razen obvestila, da se bo to storilo, nima nikakršnih pristojnosti. Menili smo, da bi bilo to premalo in da gre vsaj v nekaterih primerih, če ne pri vsakem državnem premoženju, za vprašanja, o katerih je prav, da o njih razpravlja tudi državni zbor, ker gre najprej za nepovratna dejanja, ko je enkrat državno premoženje na ta ali drug način odprodano, ga ni več; če ga želiš pridobiti, moraš imeti sredstva in ga kupiti od delničarjev, ki bodo pač postali lastniki tega novegapremoženja. In drugič, zato, ker je normalno, da lastniki, sedanji, država, in novi, kakršnikoli bodo, domači ali tuji, imajo pravico odločati o poslovni politiki in o razvoju tistega podjetja ali pa druge dejavnosti, kjer lastniki so. Če za večino podjetij velja, da je prav, da to lastniki v celoti odločajo in da ni treba, da se država zelo vpleta v to, so nekatere dejavnosti, kjer nismo prepričani, da je to nepomembno. Gre predvsem za javne službe, gospodarske, v mnogočem ali pa kdaj še v večji meri tudinegospodarske javne službe, gre konec koncev tudi za banke, gre tudi za zavarovalnice in še kaj. Posebej smo mnenja, da bi bilo nujno potrebno, da je državni zbor seznanjen s tistimi usmeritvami privatizacije, ki pomenijo tudi na ustrezen ali neustrezen način omogočanje nekih dejavnosti. Recimo, vprašanje privatizacije zdravstva. Ali bi bili z odločitvami vlade, brez da bi se vedelo, kaj to konceptualno pomeni, privatizirani vsi zdravstveni domovi v primarnem zdravstvu? Kaj bi to pomenilo, se verjetno zavedamo. Ali je mogoče kar tako reči, da bomo privatizirali vse bolnice, ali je mogoče brez nekega jasnega koncepta reči, kako se bodo privatizirale kulturne institucije ali šole in podobno? Skratka, gre za vprašanja, ki jih ni mogoče, ne da se ocenijo posledice, cilji, ki jih imamo, enostavno vsako leto sproti delček po delček, hkrati pa v večjem obsegu privatizirati zgolj preko odločitev vlade. Ne glede na to, da smo vladna stranka in bi ta moment imeli, da rečem, tudi možnost kakšnega vpliva na take odločitve, smo menili, da ta odločitev naj v principu ne bo prepuščena samo vladi, ampak da morajo v zakonu biti predvideni postopki, merila, kriteriji, po katerih se ta vprašanja urejajo. Da bi pa za nekatere dejavnosti - menimo predvsem za javne službe, posebej za negospodarske javne službe - bilo prav, da se lahko take odločitve o privatizaciji sprejemajo na podlagi ustreznega programa, ki je pripravljen skladno s področnimi zakoni, recimo s področja zdravstva, izobraževanja in podobno, in da se taka tudi okonceptu lastništva lahko poslanke in poslanci v državnem zboru pogovarjamo. Od vlade smo dobili zagotovilo, da bodo temu ustrezno pripravljeni ustrezni predpisi. Poslanke in poslanci že imamo predlog zakona o dopolnitvah in spremembah zakona o javnih financah, ob katerem bo, po našem prepričanju, priložnost, da se o ustreznem načinu in postopkih privatizacije državnega premoženja pogovarjamo. Zato se nam zdi, da je iz tega razloga prav koncentracijo naše pozornosti, kako se bo privatizacija vršila, usmeriti v tisti zakon in danes, vsaj kar nas zadeva, sprejeti odločitev, da se zakon o privatizaciji državnega premoženja umakne iz procedure. Bi pa ob tem želeli povedati še dve, tri stvari o vprašanjih, ki po našem mnenju sicer formalno sploh niso povezana z zakonom o privatizaciji državnega premoženja oziroma z njegovim umikom, se pa, ker gre pač za premoženje z njim, utemeljeno ali ne - po mojem bolj neutemeljeno kot utemeljeno - povezujejo. Eno od takšnih vprašanj je vprašanje privatizacije slovenske razvojne družbe in razprave o tem, ali je prav, da se ta privatizacija opravlja ali ne in ali je sploh prav ali ne, da se s tem v zvezi tudi del sredstev in premoženja slovenske razvojne družbe namenja za pokrivanje privatizacijske luknje. Jaz bi rad povedal,da imamo glede slovenske razvojne družbe poseben zakon, to je zakon o zaključku lastninjenja in privatizaciji pravnih oseb v lasti slovenske razvojne družbe. In da zaenkrat, dokler bo zakon takšen, kot je, se bo privatizacija teh podjetij, med njimi tudi namenjanje sredstev teh podjetij za pokrivanje privatizacijske vrzeli, ki ima v tem zakonu posebno poglavje, moralo pač po teh predpisih urejati. Mislim, da bi bilo slabo, če se to vprašanje kakorkoli povezuje oziroma, ker nekateri menijo, da je, bi rekel,razlog, ker smo po tej poti šli tudi v delno zagotavljanje privatizacijske vrzeli. To je razlog, da bodo, ne vem, podjetja na neustrezen način privatizirana oziroma da bo, zgubljenih toliko novih delovnih mest. Vprašanje delovnih mest je zelo aktualno. Potrebno ga je resno obravnati, ampak nisem prepričan, da je vezano samo s privatizacijo ampak z mnogimi drugimi vprašanji. Naslednje vprašanje, ki bi ga rad ob tem omenil, je vprašanje pokrivanja privatizacijskega primanjkljaja. Jaz sem vesel, da je to bilo tudi včeraj postavljeno vprašanje prvemu ministru, dr. Janezu Drnovšku, da se širi krog, da rečem, strank, ki jih to zanima, čeprav me je strah, da se širi ta krog samo preko poslanskih vprašanj. Ker, kadar obravnavamo konkretno ta vprašanja, takrat - bi rekel - je manj želje in prilike, da bi se vprašanja na ustrezen način uredila. Rad bi vas namreč spomnil, da vprašanje reševanja privatizacijske luknje traja že leta, da je prvi definitivni datum, do katerega bi privatizacijsko luknjo morali pokriti, bil določen že z 31. decembrom leta 1997. Nesporno, določen z zakonom! In da je od takrat naprej državni zbor, resda nikoli v tej sestavi, ampak v prejšnji, resda z veliko podporo tudi strank, ki danes eventualno to privatizirajo, sprejemal vedno znova zakone, s katerimi so se odlagali datumi. In je bil kasneje določen datum 1.8.1998 in še kasneje datum 12.1.2000. Nobeden od teh ni bil izpolnjen in bojim se, da tudi obljube, ki jih je dala ta koalicija, ne bodo izpolnjene. Bojim se, da bo to, na žalost, res,in to zaradi tega, ker se pristojne vladne službe, pristojno ministrstvo, tudi pristojni državni sekretar, ki je včeraj obljubil ustrezne informacije, pač ne obnašajo tako, da bi se potrebno premoženje, ki brez dvoma obstoja, za pokrivanje privatizacijskevrzeli res zagotovilo. To poudarjam zato, ker menim, da bi bilo prav, da naprej na tem vztrajamo, ne glede na to, kaj se bo kasneje s tem premoženjem dogodilo. In tretje, kar bi ob tem rekel, je to, da bomo v kratkem v državnem zboru razpravljali tudi o spremembah in dopolnitvah zakona o družbah za upravljanje in pooblaščenih investicijskih družbah. In prav je, da o tem in takrat resno razpravljamo tudi na ta način, da vidimo, koliko so ali koliko niso ustrezna ravnanja in poslovanja v teh družbah, bi rekel, sokriva, eventualno tudi za probleme uspešnega ali manj uspešnega njihovega poslovanja, in kaj bi morali v zakonodaji narediti, da bi se tem problemom izognili. Upal bi trditi, da je tudi na tem področju kot tudi sicer na področju privatizacije kot celotnega procesa, tudi procesa lastninjenja, najbrž bilo zamujenih nekaj korakov, ki bi omogočili veliko večjo preglednost in jasnost samega procesa. In ker teh korakov in takih odločitev ni bilo, je bilo omogočeno, da so si posamezniki ne protizakonito, ampak z uporabo ustreznih zakonskih določb - na nekatere smo, recimo, nekateri poslanci pravočasno opozarjali, pa niso bila naša opozorila sprejeta - so se ustvarile možnosti, da so se pridobili relativno veliki in pomembni lastniški deleži, s katerimi se zdaj v teh tako imenovanih privatiziranih podjetjih - govorim "tako imenovanih", ker nisem prepričan, da je ves proces bil ravno korektno izveden - upravlja in, seveda, na tej podlagi pridobivajo tudi delnice ter deleži. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden nadaljujemo z razpravo, bi želel opozoriti vse tiste, ki so izven dvorane, da nismo sklepčni, in da bomo verjetno kmalu glasovali. Kdo želi še besedo, prosim? Najprej mogoče predstavnik vlade. Državni sekretar, gospod Strmšnik, izvolite, prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči, za priložnost, da se malo zapoznelo odzovem oziroma da pojasnim predlog umika zakona o privatizaciji državnega premoženja. Torej, gospod Potrč je zelo lepo in sistematično opozoril na vse implikacije in povezave, ki so možne v povezavi s tem zakonom. Gotovo je tu vprašanje zapolnjevanja privatizacijske vrzeli, ki ga je neposredno mogoče navezati na tematiko, ki je danes v obravnavi. Gotovo je tu vprašanje privatizacije slovenske razvojne družbe, ki je tudi bilo odprto; je samo vprašanje strategije privatizacije slovenskega premoženja. In če gremo še naprej, je del te problematike problematika strategije gospodarskega razvoja Slovenije kot celote. Jaz bi vas prosil, da vendarle tukaj naredimo neko distinkcijo. Tisto, kar smo želeli urejati z zakonom, to bomo uredili oziroma smo deloma že uredili za leto 2001 v zakonu o izvrševanju proračuna. V proceduri pa bo vsak čas tudi zakon o spremembah zakona o javnih financah, ki pa bo uredil še tisto ostalo, kar je ta predlog zakona o privatizaciji državnega premoženja želel urediti. Obenem mogoče, da opozorim še to: strateška razprava nam prihaja v poslanske klopi s strategijo gospodarskega razvoja Slovenije. Ta dokument je izdelan, je pripravljen, bil je obravnavan že v telesih vlade in mislim, da bo v kratkem poslan v parlament. Določena vprašanja okoli privatizacije SRD-a so bila rešena že oziroma vlada je do njih zavzela svoje stališče že v strategiji vključevanja Slovenije v Evropsko unijo, kjer so te usmeritve jasno že takrat bile zapisane in dejansko gre zdaj za realizacijo teh zadev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo od predstavnikov poslanskih skupin besedo? Prosim, gospod mag. Drobnič.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Vprašanje privatizacije državnega premoženja je vprašanje ekonomske uspešnosti naše države, je pa tudi korak k izboljšanju oziroma zmanjšanju vmešavanja politike v gospodarsko področje. Zato pravzaprav težko razumem, zakaj se je vlada odločila za umik tega zakona. Že pri sprejemanju zakona o izvrševanju proračuna smo se dolgo časa lovili, kako izvesti torej to privatizacijo odnosno prodajo. In drugič, za kaj je lahko namenjeno to premoženje oziroma kupnina od tega, od te prodaje. Tolmačenje vlade je bilo, da je pač možno to porabljati za kar si bodi. Mi smo pa se sklicevali na uvodne določbe zakona o javnih financah, ki pravijo, ki določajo, kaj je možno s tem državnim premoženjem torej oziroma s kupnino, za kaj je možno za to namenjati. Jaz se seveda bojim, da bo ta prodaja potem stekala netransparentno v zakulisju, da bo to delala vlada sama brez kakršnihkoli okvirov, medtem ko bi morala delati v okviru, na podlagi okvirov in tehničnih dispozicij. Sicer pa je smiselno, da o teh stvareh o izvedbi odloča vlada. Kaj se bo namenjalo, torej to premoženje, bomo še videli, bojo morda odplačevanja dolgov, bojo tekoče potrebe, ki se zdajle kar naenkrat pojavljajo zaradi nenačrtovanih izpadov v proračun. Skratka, ne vemo. Predstavniki vlade pravijo, da bomo to področje uredili v več zakonih, v zakonu o izvrševanju proračuna smo nekaj že zapisali, s spremembo zakona o javnih financah bomo pa videli. To je seveda še golob na strehi. Lahko se zgodi, da še tega nebomo nič videli. Skratka, nadaljuje se enaka zgodba: nejasnosti, kaj početi z državnim premoženjem. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo? Prosim. Mag. Vizjak.
Hvala lepa. V Socialdemokratski stranki se zavzemamo za celovito transparentno in enakopravno urejanje tega področja, to se pravi, področje privatizacije državnega premoženja. Menimo, da bi bil že skrajni čas, da bi imeli to tudi s posebnim zakonom urejeno. Vidim pa, da se tudi vlada zavzema in da sicer sledimo na tem področju parcialnimi rešitvami in urejamo to z zakonom o izvrševanju proračuna za tekoče leto, da želimo to potem delno urejati tudi z zakonom o javnih financah. Menim, da to ni ustrezna rešitev. Sicer je nekaj premoženja že sprivatiziranega, nekaj ga bo tudi še sprivatiziranega, v tem letu po teh rešitvah. Ponuja se nam na dlani, bi rekel, scenarij, da bomo sprejeli celovito rešitev privatizacije državnega premoženja, ko bo tega državnega premoženja le še toliko, da ne bo več zanimivo za resne kupce, ampak bo predvsem v breme državi. Menimo, da se s tem daje vladi prevelika pooblastila pri privatizaciji državnega premoženja in zato težko sprejemamo take rešitve. Vse te dileme smo že navedli ob sprejemanju zakona o izvrševanju proračuna v okviru proračunske razprave. Predvsem nas moti, da se odprodaja oziroma premoženje oziroma denar, ki se dobi z odprodajo in privatizacijo državnega premoženja, nekako namenja tekoči porabi in tudi nekim nasedlim investicijam in tudi za reševanje bolnikov, medtem ko se ne uporablja za tisto, čemur je v zakonu o javnih financah tudi namenjeno. Zato še enkrat poudarjam, da se na tem področju ne zavzemamo za parcialne rešitve in nas čudi obnašanje vlade, da ponavadi amandmaje opozicije okvalificira kot nek nesistemskipristop, sama se pa prav na tako občutljivem področju, kot je privatizacija državnega premoženja, poslužuje prav teh rešitev. To se pravi, z leta v leto z zakonom o izvrševanju proračuna in podobnimi rešitvami privatizira in seveda odprodaja dober del in kvaliteten del državnega premoženja. Bojim se, da bo zopet s tem delnim šlo predvsem v odprodajo tisto, kar je zanimivo, ne pa tisto, kar bi državi bilo v interesu, da odproda. Zato še enkrat: pripravite, prosim, celovito sistemsko zakonodajo s tega področja in ne s parcialnimi rešitvami posegati v to. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo od poslanskih skupin besedo? [[Nihče več.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav k razpravi ni, zato omejujem razpravo na pet minut. Kdo želi besedo? Prosim, gospod Podobnik!
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Pri tej točki dnevnega reda bi rad izpostavil en vidik problema, o katerem je zelo tehtno govoril gospod Potrč. Ne postavljam v ospredje drugačno politično zavezo, kot je bila zapisana v dokumentu, ki se mu reče koalicijska pogodba. Tam črno na belem piše rok, do kdaj bo koalicija podprla sprejem zakona o lastninjenju državnega premoženja. Recimo, da je pač odločitev na ravni koalicije bila drugačna. Jaz bi se dotaknil samo enega vidika tega problema - to pa je, kakšna je postala in ostala vloga državnega zbora v tem procesu. Zelo majhna, zelo zelo majhna. V predlogu državnega proračuna Republike Slovenije za leto 2001 smo dobili tudi program prodaje državnega, finančnega in stvarnega premoženja za leto 2001. V uvodnih pojasnilih piše prvi stavek: "Po III. točki prvega odstavka 13. člena zakona o javnih financah predloži vlada državnemu zboru hkrati s predlogom proračuna tudi program prodaje državnega finančnega in stvarnega premoženja za prihodnje leto, ki je potrebna zaradi zagotavljanja prejemkov proračuna z obrazložitvami." Najverjetneje je to sedaj še edina vezna točka med državnim zborom kot tistim, ki nadzira odločitve izvršilne veje oblasti. Kajti, obstoječi zakon o izvrševanju proračuna v 21. členu, ki govori o metodah prodaje finančnega in stvarnega premoženja, v 22. členu, ki govori o programu prodaje, in 23. členu, ki govori o pripravljalnih dejanjih, neposredno ne govori o nadzoru. Zato bi na tem mestu apeliral na spoštovane kolege in kolegice, da smo pravzaprav bolj pozorni pri odločitvi, ki jo bomo sprejemali še na tej seji, ko bomo sprejemali odlok o spremembi odloka o ustanovitvi odbora državnega zbora Republike Slovenije za gospodarstvo. Spomnili se boste, da smo v tisti petkovi noči, ko smo sprejemali proračun, tam nekje med drugo in tretjo uro ponoči naši poslanci iz naše poslanske skupine prepričali kolege, žal takrat samo še iz pozicije, kajti mislim, da so bili kolegi iz opozicije omagali in so odšli, da je bil sprejet sklep, da naj komisija za volitve, imenovanja in administrativne zadeve preuči, ali ne bi bilo smotrno ustanoviti posebno delovno telo, ki bi spremljajo privatizacijo in prodajo državnega premoženja. Ampak ne kateregakoli, tega konkretnega, ki je zapisano in ki je bil podano v gradivu k proračunu za leto 2001. Torej tega, ki se ga prodaja in lastnini tukaj in zdaj. Stari grehi, stare zamere, stare dileme, ki jih je reševala nekdanja Rejčeva komisija, so žal v tem smislu passe. Naš namen je bil, da se z odločitvijo državnega zbora zavestno odločimo, da bomo še naprej vršili tudi vlogo tistega, ki v tem segmentu v skladu z ustavo igra vlogo nadzornika odločitve izvršilne veje oblasti. Zato tu vidimo še edino vez med parlamentom in tako pomembnim področjem, kot je prodaja državnega premoženja. Odlok, ki bo sprejeman še na tej seji, je pa strašno suhoparen. Samo s petimi besedami bi razširili pristojnost odbora za gospodarstvo. Zapisali bi, "spremlja privatizacijo in prodajo državnega premoženja". Mnogo, mnogo premalo, in cel kup nesporazumov bo. Zapišimo točno, katerega in na kakšen način bo torej odbor za gospodarstvo bedel nad tem projektom! Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Gospod Peterle, potem gospod Rokavec.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Opozoril bi rad na to, da pri odločanju o tem umiku nismo v prvi obravnavi, ampak smo v drugi; da imamo jasno dokumentacijo, ki govori, kako je ta zadeva potekala, ne seveda od leta 1994, čeprav je zgodovinski spomin na to leto zanimiv, ampak zakon je bil v prvi obravnavi sprejet 15.2.2000 v neravno bistveno drugačni koalicijski sestavi, kakor je sedaj. In tudi če beremo mnenje sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, vidimo v tem primeru sicer zelo - poudarjam, v tem primeru - zelo natančno opredeljen odnos do sprememb in novosti, in bi pričakoval od sekretariata tako pozornost tudi v drugih primerih, ko so bile nove rešitve dane celo v tretjem branju, pa so šle brez komentarja skozi. Predvsem pa sekretariat ugotavlja, da "je predlagatelj formalno sledil stališčem državnega zbora, sprejetim na predhodni obravnavi". Torej, rad bi izvedel kot poslanec malo več ali še kaj drugega od tega, kar smo poslušali doslej, kakšno je resnično ozadje te odločitve, da se v drugi obravnavi nek zakon umika, ko je povsem jasno - tako pravi tudi sekretariat - da bi lahko z amandmaji zadeve reševali. Ker tega po mojem ne bo oziroma ni bilo, lahko zaključim samo naslednje: da gre za zelo slab znak pri tem umiku, slab znak navznoter, ker najavlja dodatno poljubnost vladajoče koalicije oziroma dela vladajoče koalicije pri neki zelo občutljivi temi, pa tudi navzven, ker pomeni tovrstno ravnanje, glede na odnos evropske komisije oziroma Evropske zveze na temo privatizacije, pa tudi na temo zastopanosti zasebnega sektorja v našem gospodarstvu, kjer, veste, da smo med državami kandidatkami najslabši, poudarjam, najslabši po deležu zastopanosti zasebnega sektorja. Torej, z odlaganjem tega zakona, z najavami drugačnih rešitev se seveda to stanje vleče oziroma se bo vleklo naprej. Mislim, da to naši kredibilnosti ne bo pomagalo. Mislim, da ni primerna politika ob tem, ko marsikateri signal iz same Evropske zveze lahko razumemo kot težnjo k upočasnjevanju procesa širjenja Evropske zveze, kar smo lahko tudi v Stockholmu te dni člani delegacije ugotavljali na zasedanju predsednikov evropskih komisij držav članic in držav kandidatk. Torej, če se to dogaja že tam, ni potrebe, da ktemu še sami dodajamo elemente, ki objektivno pomenijo zmanjševanje dinamike v našem pristopanju k Evropski zvezi. Torej, tudi debate, ki so jih imeli predstavniki koalicijskih strank, s katerimi ne bom polemiziral, ker tega tudi ne smem, mi kažejo na to,da se koalicija v tej smeri ni natančno pogovorila v tej rundi in da je od nekje pač prišlo, "tole bomo umaknili, potem pa že nekako bo, kdo bo pa vladal, se pa ve".
Hvala lepa. Gospod Rokavec. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Sam osebno predlog sklepa za umik predloga zakona o privatizaciji državnega premoženja ne bom podprl. To pa iz sledečega, ker ocenjujem, da je to korak nazaj. Ne trdim, da je bil predlog dober. Verjetno bi se ga pa dalo v drugi obravnavi bistveno popraviti in izboljšati. Problem pa mislim, da je sledeči, da država Slovenija v trenutku, ko vstopa v bolj intenzivno fazo prodaje in privatizacije državnega premoženja, nima jasno izdelane strategije privatizacije državnega premoženja. Mislim, da se najmanj vsaj tri vprašanja pri privatizaciji državnega premoženja zastavljajo. V kolikšni meri bo privatizacija državnega premoženja podrejena izključno zakonu o izvrševanju proračuna, se pravi, tudi zapolnjevanju manjkajočih prihodkov v državnem proračunu? Pri tem se sigurno zastavlja vprašanje, za kakšen namen bodo porabljena ta sredstva: ali samo kot izključno transferji, ali bodo pa omogočili tudi tako imenovano razvojno komponento. Drugo vprašanje, se mi zdi, tudi pri nejasnih okoliščinah, kako se bo zapolnila certifikatna vrzel. Ker mislim, da tudi z današnjo odločitvijo umika tega postopka iz zakonodajne procedure postaja sigurno še bolj nejasno. In tretje, mislim da zelo pomembno vprašanje, kimislim, da bi bilo verjetno eno od najbolj ključnih. Dejstvo je, da v tem obdobju, ko ima država še na razpolago premoženje, da na nek način zapolni proračunske prihodke, si na nek način še kolikor toliko usklajujemo, tako imenovani ta manjko v proračunu.Mislim, da bi se morala država vprašati, kaj bo po obdobju, ko ne bo več možnost, tako velike možnosti prodaje državnega premoženja za krpanje proračunske luknje in bi morala v tem času poiskati načine, kako bi v tem obdobju, ki bo temu obdobju sledil, nanek način pridobila nove prihodke. To pa mislim, da samo z vlaganjem razvoj. Zato mislim, da bi bilo na mestu, da bi bila izdelana strategija države o privatizaciji državnega premoženja, predvsem pa tudi jasno določen način in pa transparentnost te privatizacije. Da ne govorim tudi o nadzoru, kar je že tudi kolega Podobnik, vodja poslanske skupine, tudi že predhodno povedal. Skratka predloga za umik zakona o privatizaciji državnega premoženja ne bom podprl.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? S strani poslank in poslancev mislim. Če ne, prosim gospoda državnega sekretarja za odgovor oziroma komentar.
Ja, spoštovani poslanci rad bi repliciral na dve trditvi: da je to, kar predlaga vlada, korak nazaj, in da se vlada izmika vsebinski razpravi o privatizaciji državnega premoženja. Mislim, da ne drži ne eno, ne drugo s tem, ko pač smo predlagali rešitev, kakršno smo predlagali. Najprej ne pozabimo, kaj je urejal ta zakon. Urejal je metodo, ne vsebino. Vsebina naščaka oziroma smo se z njo že ukvarjali, predvsem ob sektorskih zakonih. In kot že rečeno prej, ob strateških dokumentih, vključno s tistimi, ki regulirajo vprašanja vstopa Slovenije v Evropsko zvezo in zavez, ki jih je Slovenija dala v tem procesu in se tudi nanašajo, nenazadnje, na to vprašanje. Tako da gotovo za to vsebinsko razpravo obstojajo formalne možnosti in prilike in sem prepričan, da v tem parlamentu, kolikor že ni bila do sedaj opravljena, bila je že opravljena na marikakšnem področju, bo gotovo še prilika, da bo opravljena. Toliko bolj, ker je privatizacija državnega premoženja zelo dolgotrajen proces. To ni nekaj, s čimer bi opravili letos, prihodnje leto in na ta način zapolnili vrzel, ampak je en dolgotrajen proces, ki bo Slovenijo še kar nekaj časa spremljal, zato da bi pač postopoma prišli do nekega normalnega stanja, kjer bi država postopno oddala to premoženje bolj učinkovitem upraviteljem tega premoženja. Drugo, zakaj bi bil to korak nazaj, umik zakona. Jaz osebno tudi mislim, predvsem pa v ministrstvu menimo in v vladi, da zakon o javnih financah najbolj celovito rešuje to problematiko. Če gre kje za celovit pristop k reševanju te problematike, potem je to znotraj zakona, okvira zakona o javnih financah. To ni nekaj, kar bi bilo mogočereševati in zapravljati, zapravljati tudi izven proračunskih in javnofinančnih okvirov. Mi tukaj vidimo korak naprej, ne koraka nazaj. Da, tudi vprašanje nadzora, je vprašanje, ki ga rešuje, zelo dobro rešuje, zakon o javnih financah. Zakon o javnih financah namreč govori o nadzoru nad celotnimi javnimi financami, vključno s tem segmentom, uvaja programski pristop, uvaja strateški pristop, programsko programiranje. Na področju prodaje državnega premoženja je točno to, spoštovani poslanci, kar vi zahtevate - strateški postop. Vprašanje je samo to, ali je bila vlada dovolj strateška, ko je pripravljala proračun lansko leto - verjetno ni bila. Vendar priložnost je, da to letos ob letošnji razpravi to popravimo in ob debati o javnih financah v letu 2002, proračunu za 2002 potegnemo ven te programe vlade. Zakon o javnih financah jih jasno najavlja: programski pristop, tudi pri prodaji državnega premoženja, in strateški pristop. Tudi ta zaveza je v zakonu o javnih financah jasna. Proračun izhaja iz strateških opredelitev strategije gospodarskega razvoja Slovenije in tistih obljub, ki smo jih dali Evropski zvezi, s tem v zvezi. Hvala lepa.
So to vse replike na tej strani? Potem gremo kar po vrsti: gospod Podobnik, potem gospod Peterle, gospod Vizjak.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Morda nisem bil prvi, ampak ste mi dali besedo. Po nastopu cenjenega državnega sekretarja, mag. Strmšnika, ste dali izhodišče za dolgo razpravo, dolgo razpravo. Najverjetneje pa ni namen te točke dnevnega reda, da bi odprli razpravo nekaterih strateških vprašanjih, ki so tudi politična vprašanja. Ampak dovolite mi samo pomislek glede nadzora in še posebej vloge parlamenta. Nisem vas v celoti razumel ali pa morda ne točno in vas bi prosil za pojasnilo. Rekli ste, da je v zakonu o javnih financah najboljša podlaga za nadzor, in ste ga omenjali kot programski in strateški pristop. Prosil bi vas, če eksplicitno pojasnite, torej kje je tukaj vloga oziroma na kakšen način, seveda z vašega vidika kot vladnega predstavnika, vidite možnost, da bo parlament igral vlogo tistega, ki odgovorno nadzira tako pomemben projekt, kot je sedanji paket prodaje in lastninjenja državnega premoženja. Da pa ne bo nesporazuma, nisem pristaš, da ima edino parlament izključno vlogo nadzora. Zelo pomembno vlogo nadzora, po mojem mnenju, imajo tudi zainteresirani vlagatelji oziroma kupci, tudi ti naj imajo vso možnost, da bodo lahko na pregleden način sledili tem postopkom. Pomembno vlogo morajo imeti nevladne organizacije. Znano mi je, da Evropska unija to še posebej podpira. Tudi način boja proti korupciji je ta, da imajo nevladne organizacije posebno mesto prav pri teh procesih; in nenazadnje tudi mediji. Hvala lepa.
Gospod Peterle, prosim.
Hvala lepa. Glejte, mene zelo skrbi na začetku moje replike to, da se je povsem izgubil tisti bistveni pogled na eno od ključnih vprašanj tranzicije, se pravi odnos do državnega ali prej do družbenega premoženja, za katerega je do danes veljalo, da ga je treba z zakonom obdelati oziroma razreševati. In to zdaj postane nek dodatek, nek subsistem v nekem drugem zakonu. Govora je bilo o tem, da naj se ta zakon ne bi toliko ukvarjal z vsebino, ampak z metodo. Jaz se bojim, da bo poslej samo nosilec določen, metoda bo povsem irelevantna, cilji se bodo pa po dnevni potrebi določali in finančni minister ali kdorkoli pač bo, bo postavljen za to ali nekdo, ne vem, bo pač urejal zadeve glede na dnevne instrumentalne potrebe. To vprašanje, ki bi ga morali z vso resnostjo dokončati in prva runda je bila za nami - in mimogrede bi rad povedal: to, da je vlada poleti pripravila zakon za drugo obravnavo, čeprav bi ga lahko že vlada pred njo, saj je bilo to že februarja postavljeno, je bilo del podlage za pozitivno oceno s strani Bruslja, ker so v tem videli signal, da hoče država napredovati v procesu privatizacije, glede česar smo slišali zaporedoma vsaj trikrat negativne ocene oziroma kritične pripombe. Torej, zdaj to, kar je bilo prej predstavljeno kot resna stvar preko posebnega zakona, bo zdaj nek dodatek, kot temu pravim. Jaz mislim, da se bližamo oziroma oddaljujemo od vsakršne strategije in se bližamo eni popolni liberalistični pragmatiki, zaradi katere nas bo lahko zelo še glava bolela. Omenjena je bila tudi strategija gospodarskega razvoja. Naj povem, ne vem katerič v tej hiši, da kljub temu da imamo zdaj po številnih parcialnih strategijah - bomo razpravljali sedaj zopet o strategiji gospodarskega razvoja še vedno ni vlada poskrbela za strategijo celovitega nacionalnega razvoja, kjer je gospodarstvo ena kategorija, kjer je sociala druga, kjer je prostor tretja in tako naprej. Tega še zdaj ni, spet nas s parcialno zadevo zalagajo in bomo na široko debatirali, kaj vse manjka. Torej, ta rešitev, ko se daje to izredno pomembno - in zame bistveno - vprašanje tranzicije, ki po mojem ni dokončana. Že samo zato ni, ker to vprašanje ni razrešeno. Torej, to se zdaj nekam skrije, tako rekoč na nek način ne obstaja več kot resno vprašanje in se rešuje kot stvar dnevnega lovljenja ravnotežja v sicer težko javnofinančni situaciji. In če bo ta vlada tako obravnavala javne finance in vprašanje zaključka privatizacije v tem okviru, kakor je imela odnos do predzadnjega proračuna, ki je bil absolutno, ne bom rekel absolutno, ampak je bil močno poljubno narejen oziroma so bila v izhodiščih za proračun vdelana nerealistična pričakovanja in napačne ocene. Torej, če bo šlo to po tej poti, bo to samo še ena podlaga za pričakovanje, da po tej poti ne bomo prišli do dobrih rešitev. Jaz seveda tega umika, čeprav sem po navadi umik vzel na znanje, nisem niti glasoval, tega umika iz teh razlogov ne bom podprl.
Hvala lepa. Gospod Vizjak!
Spoštovani gospod državni sekretar je omenil, da je prav umik tega zakona korak k nekemu strateškemu in sistemskemu pristopu k temu, kajti to bo urejeno v tistem glavnem zakonu, zakonu o javnih financah. Jaz bi s tem soglašal in bi temu tudi verjel, če bi danes takoj za to točko sledila točka sprememba oziroma novela zakona o javnih financah, kjer bi te bistvene metodološke določbe, ki jih zajema zakon o privatizaciji državnega premoženja, bile tudi zajete v tej noveli in bi se o vsebini malo kasneje tudi pogovarjali. Žal pa temu ni tako. Tudi pred seboj imam predhodni sklic 7. seje, junijske seje, in tudi tam te novele zakona ni. Jaz sem pač bojim, in na najboljši poti smo, da bomo tako pomembno vprašanje parcialno urejali s tem zakonom o izvrševanju proračuna. Mislim, da je bila takrat že debata, tisto noč, kar precej vroča na to temo. Povedano je bilo, da s tem zakonom dobiva vlada po mojem osebnem mnenju bistveno previsoka pooblastila glede na državni zbor in je državni zbor zgolj še en okrasek pri sprejemanju proračuna. Kajti iz ZIPRA ima pač vlada številna pooblastila, da sprejete odločitve spreminja in jih seveda glede na neka spremenjena gibanja, gospodarska, tudi poljubno dopolnjuje. Tudi tu imam eno resno pripombo, kajti takrat je bilo tudi navedeno, čemu vse se bo namenila odprodaja in ta kupnina od prodaje državnega premoženja. Tam je bilo tudi navedeno, da bo v bistvu marsikje prišlo kar za zamenjavo lastniškega deleža. To se pravi, prodali bomo nek zdrav, dober kapital oziroma deleže v nekih podjetjih, zamenjali jih pa za neke, bi rekel, zelo sporne lastniške deleže v družbah,ki prav gotovo niso razvojno usmerjene. Celo, če se ne spomnim, je notri dikcija "nasedle investicije v elektrogospodarstvu", za kar smo se seveda pred leti obvezali. Želim poudariti, da take parcialne rešitve niso v dobrobit razpolaganju z državnim premoženjem in zamegljujejo sliko. Zato sem se za to, da bi ta zakon zagledal luč oziroma en dogovorjen sistem, da bi zagledal luč, ne pa da to sprejemamo v okviru letnih zakonov o izvrševanju proračuna. Zato bi rad točen odgovor od državnega sekretarja, kdajlahko pričakujemo novela zakona o javnih financah, ki bo zajemala te metodološke določbe glede odprodaje državnega premoženja. Zanima me tudi to, zakaj to vsebino, ki je dosti postopkovne in metodološke narave, siliti v sistemski zakon, kajti menim, da jeto celovito področje oziroma celoviti sklop vprašanj, ki sodi v posebni zakon. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo od poslank, poslancev? Gospod Drobnič in potem gospod Sok. Repliko ima gospod Sok. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči! Kolegice poslanke in poslanci! Želel bi na kratko replicirati državnemu sekretarju. Kajti to, kar je on povedal tu, bi res morebiti zahtevalo eno širšo razpravo. Sam sem namreč bil do tega trenutka prepričan, da se je Slovenija za svoj razvojni strateški program odločila leta 1990; takrat, ko smo se odločili, da bomo sprejeli drugačen gospodarski družbeni red, takrat, ko smo se odločili, da bomo posnemali razvite države Evropske unije. Mi smo takrat sprejeli, leta 1990, nekaj ključnihin pozneje, v tistih letih, nekaj ključnih zakonov, kot je zakon o denacionalizaciji, zakon o privatizaciji. Danes, 10 let pozneje lahko ugotavljamo, da se ti ključni zakoni pravzaprav ne izvajajo oziroma da se izvajajo pomanjkljivo. Včeraj smo tukaj govorili o tej privatizacijski vrzeli, ki dejansko pomeni nekakšno obliko oškodovanja za več kot 1 milijon Slovencev, ki so verjeli tej vladi, vladi dr. Drnovška, in so vložili svoje certifikate, za ta denar, za te vloge pa niso dobili protipremoženja, niso postali delničarji. Čudi me, da vlada po desetih letih to občutljivo vprašanje na takšen način odlaga in predlaga umik, namesto da bi čimprej poskušala kot dober gospodar čimveč tega državnega premoženja privatizirati in se skozi to tudi kot slab gospodar nad tem premoženjem znebiti lastništva. Kar se tiče parlamenta, je povsem jasno, da parlament mora vršiti vlogo nadzora v tem postopku in razprave, ki so bile in še bodo v zvezi z oblikovanje komisije oziroma kot je Kviaz na svoji zadnji seji sklenil, bo ta nadzor nad privatizacijo v bodoče opravljal odbor za gospodarstvo. To pomeni, da bo koalicija nadzirala sama sebe in se pri tem še nadalje obnašala kot dober gospodar, kot slab gospodar, ki, bi rekel, parcialno odtujuje slovensko premoženje, ga pač v skladu s svojimi proračunskimi potrebami prodaja, v prvi meri tujcem, in tako spravlja naše slovensko premoženje v roke tujcev. To se je skoraj dosledno zgodilo na področju predelovalne industrije, ta je v tem trenutku v celotni Sloveniji skoraj v 100% lasti tujih lastnikov. Slovenci bomo - še malo - postali, se pravi, uporabniki živil, predelovalne industrije, ki jo diktira tuj kapital. Jaz mislim, da je takšno početje in odlaganje tako pomembnih zakonov neodgovorno, zato seveda tudi sam ne bom glasoval o predlogu umika za ta zakon. Hvala lepa.
Gospod Drobnič, prosim!
Hvala za besedo. Dotaknil bi se še enega področja odnosno segmenta privatizacije, ki ga je omenil tudi kolega Potrč - torej, tisti del javnega sektorja. Torej, samo omenil je, da obstaja problem privatizacije tega. Na tem področju pravzaprav ni strategije. Opravlja se nekaj spontano, na način nastajanja novih služb, odcepitev določenih služb in vzpostavljanja iz tega koncesioniranih služb ter kompetativnega, torej tržnega sektorja. Torej, tu ni strategije, ni kriterijev, brez se to dela, kakor jaz poznam. Zato bi morali, ker so sestavni del državnega premoženja, tudi te stvari opredeliti. Omenili ste, da obstaja strategija. Strategija zakona o izvrševanju proračuna pač ima neke, morda, elemente strategije. Vendar privatizacija državnega premoženja ne more sloneti le na strategiji o izvrševanju proračuna - to je premalo. Če govorimo o javnih financah, potem omenjate to - torej privatizacija, tehnični del mora biti opredeljen, vsebinski in namenski. Če bomo to dosegli, da bo v zakonu o javnih financah - in to resnično - potem se jaz veselim, da bomo imeli stvar urejeno dostojno. Pri čemer bo ta zakon izgledal nekoliko nekonsistenten oziroma se bo spustil v nekaj, kar pravzaprav po svoji podmeni najbolj ne sodi, da bomo tehnično-vsebinsko in strateško-ciljno opredeljevali potem zakon o javnih financah. To bi sodilo v zakon o privatizaciji državnega premoženja, tudi tisti segment, ki sem ga omenil, torej javni sektor. Sedaj teče, pač, to odcepljanje javnega sektorja, zato ker vemo, da je preobsežen, in se ga podaja - torej ta obstoječa vladna struktura ga daje svojim vazalom. To je narobe, da ni jasnih, za vse enakih pogojev priti do tega segmenta, da ga lahko izvajaš. To so ta vprašanja, ki so še kako pomembna za Slovenijo, in bi sodila, da se uredijo v tem zakonu.
Hvala lepa. Gospod Peče, prosim!
Spoštovani prisotni! V Slovenski nacionalni stranki nasprotujemo umiku. Zdi se nam dejansko šokantno, da poskuša vlada mimo tega - recimo - parlamenta, delovnega telesa, izvesti privatizacijo; torej sama po sebi, brez prave oblike kontrole in brez načrta - recimo - načrta, ki bi uspešno izvedel privatizacijo do konca. Trenutno se nahaja Slovenija, kakor sem že včeraj govoril, vsaj kar se tiče zapolnitve privatizacijske vrzeli, v tisti kritični fazi, kjer bo pač potrebno veliko premoženja recimo temu - prodati. V Slovenski nacionalni strani pravimo: razprodati. Dejstvo je, da z vsaj premoženjem SRD-a niso tako zadovoljne ne s strani - recimo - pidov, na katere naj bi bilo preneseno z - mislim, da - uredbo; ne tisti, ki naj bi dejansko imeli vložene svoje deleže v tako imenovanih pidih, ki bodo pozneje, po našem prepričanju, samo še povečali - recimo temu - privatizacijsko vrzel. Zaradi njihove špekulativne narave in pa zaradi prodaje tistemu, ki ponudi več, so seveda interesantna samo nekatera podjetja, ki pa, logično, že danes v osnovni fazi za pide, pravijo, da so preveč ovrednotena in zahtevajo od države, da pač jih postavi z manjšo vrednostjo. Res je, da državni zbor, nas 90 težko - recimo temu - nadzoruje privatizacijo, naj si bo le-ta na področju bank, na področju zavarovalnic ali na področju - delno - tudi SRD.a. Je pa res, da bi in s tem zakonom in z ustanovitvijo lastne komisije v okviru tega državnega zbora zadevo privatizacije prikazali transparentno. Mislim, da je tu naloga državnega zbora, torej širši javnosti, ne samo članom liberalne demokracije združene liste, DeSUS-a in pa SLS + SKD prikazati postopke, kako se bo izvajala razprodaja, recimo premoženja, ampak dejansko prikazati in narediti te aktivnosti transparentne, da bo imel vsak vpogled v njih in ne da bo privatizacija zanimiva le za nekajizbrancev te družbe, ki si bodo skozi postavljeno ceno, ponujeno ceno in pa kontakti vlade Republike Slovenije zagotovili tisti kapital, ki jih bo privedel v tisto stopnjo, katero je oblikoval že Platon. Torej, po demokraciji pride buržuazija, torej nekajtistih, ki bodo dejansko obvladali to sceno. K temu žal slovenska vlada teži. V Slovenski nacionalni stranki smo za to, da za vsak korak, recimo temu privatizacije, ali za vsak segment privatizacije imamo poseben zakon, zakon, ki bo narekoval in govoril točke in korake. Naredimo v tej deželi vsaj nekaj stvari transparentnih. Predlagam, da tudi ostali poslanci državnega zbora ne podprete umika in se o zadevi pogovorimo in jo spravimo v normalen postopek in v življenje. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo od poslank in poslancev? [[Nihče več.]] Bi mogoče gospod državni sekretar?
Najprej bi gospod, spoštovani poslanec Janez Podobnik. Z vašo razpravo se praktično v celoti lahko strinjam. Nisem govoril o parlamentarnem nadzoru in kolikor poslanci menite, da je to potrebno urediti, boste gotovo, verjamem, uredili tako, da bo parlament ustrezno vlogo dobil. Govoril sem pa o tem, o čemer ste vi tudi govorili, o transparentnosti in o možnosti pristopa vseh tistih, ki sodelujejo tako ali drugače v tej proračunski razpravi. Kajti, če ni proračunska razprava tisto najširše premišljanje, bi rekel, o razvoju, kaj pa potem pravzaprav je. Menim, da je to vendarle temeljni strateški dokument, ki se vsako leto sprejema v tem državnem zboru, in na njega morajo imeti možnost vplivati in dati svoje pripombe vse logistične organizacije, vse regije, vse politične stranke in vsa civilna družba, ki v tej Sloveniji je. Če temu ni tako, potem boste verjetno poskrbeli, da temu tako bo. Ministrstvoza gospodarstvo je bilo matično ministrstvo do sedaj in je ta zakon "peljalo" že v prejšnji sestavi prejšnje vlade. Jaz sem takrat sodeloval pri njem in seveda, naš interes je bil, da z njim pridemo naprej in ta problem rešimo, kar je še vedno interes ministrstva za gospodarstvo. Če koga, potem je to interes gospodarskega ministrstva, da se zadeva spelje. Mi ocenjujemo, da se materija, ki jo je naš zakon urejal, ni izgubila, ampak da se zdaj ustrezno pojavlja pač v teh obeh proračunskih spremembah. V zakonu o javnih financah ne gre za enoletni proračun. Mi smo tukaj naredili korenit zasuk v javnih financah. Ne vem, če je to bilo dovolj prezentno v preteklem letu, kajti zaradi te nuje hitrega sprejemanja proračuna, se je ravno ta kvalitetni premik, ki se je zgodil v zakonodaji, potem v praksi nekako spregledal oziroma gotovo se potem tudi ni imel časa izraziti in uresničiti. Ampak mi govorimo ob sprejemanju letnega proračuna zdaj o programskem dolgoročnem pristopu. Sestavni del proračuna je načrt prodaje državnega premoženja, ki seže naprej v časovnem pogledu, je načrt razvojnih programov proračuna, ki tudi seže 4 leta naprej. Ta instrumentarij nam omogoča zasledovati uresničevanje dolgoročnih strateških ciljev. O tem sem govoril. Zakon o javnih financah je velika priložnost, zato ker na eno mesto prinaša parcialne razprave. Priložnost je zato, da pridemo do kvalitetnih rešitev, ki ne bodo na ta način, ko bodo reševale problem na enem področju, ustvarjale problemov na drugem področju. To je tisti kvalitetni premik, ki je bil v moji razpravi v bistvu naveden kot premik naprej in tisto, za kar mi menimo, da je pravzaprav zakon o javnih financah ustrezen način reševanja te problematike. Govorim o metodi, ne o vsebini. Še enkrat, nikoli ni bilo v pristojnosti našega ministrstva, da bi vsebino privatizacije, ne vem, energetike, telekomunikacij, prometa urejalo. To so razprave, povezane z drugimi strategijami. Jaz se zavedam, da smo odprli danes res zelo široko področje. In bi rad še enkrat opozoril, pogovarjamo se ometodi. In zakon o javnih financah je ustrezen način, kako tehnologijo, tehniko urediti. Ne more pa reševati seveda vsebine. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, gospod Peče, potem pa gospod Peterle.
Hvala. Pravite proračunska razprava. Gospodje, proračunske razprave v tem državnem zboru več ni. Proračunska razprava se je, recimo temu, izničila v trenutku novih poslovniških določb, ko ste poslancem opozicije, torej tistim, ki naj bi bedeli nad delom vlade in pa vladnih strank, onemogočili to razpravo. In sklicevati se ter govoriti, da naj bi transparentnost privatizacije dosegli skozi proračunsko razpravo, da naj bi jo dosegli skozi zakon o javnih financah, lepo vas prosim! Volitve so, žal, pokazale tisto dejstvo, daje vlada oblikovana enostransko in da je ta državni zbor v dobršni meri, recimo temu, samo podaljšek vlade Republike Slovenije. Torej, razprave znotraj te hiše ne boste našli. Poskušali smo jo vpeljati v samostojnem delovnem telesu, prek Kviaza, kar ni uspelo. Dosegli ste, ne vi, ampak, recimo temu, vladne stranke, torej da bi se s tem še kako pomembnim področjem življenja, ki bo imelo nedvomno veliko posledico, oziroma mislim, da celo največjo posledico v nadaljnjem razvoju Republike Slovenije, ne bo obravnavalo niti lastno delovno telo; ga priključili odboru za gospodarstvo, ki je tako ali tako že zelo zasedeno delovno telo. In kakšna bo razprava in, kar je pomembnejše, kakšen bo učinek razprave na tem pododboru, bo jasno vam oziroma vsem nam, ko se bomo čez tri leta srečali še z večjo privatizacijsko vrzeljo, izhajajoč iz pomanjkanja zakonodaje in parcialnega reševanja posameznih, recimo temu, interesov v naši družbi, in po drugi strani parcialnega reševanja privatizacije posameznih subjektov v tej družbi Hotel sem vam v bistvu na kratko povedati samo to, da tu notri razprave, kvalitetne razprave ne boste doživeli. Gre samo za igrano razpravo, ki je pač posledica izoblikovanja slovenske vlade. Še enkrat predlagam, ne podprite predloga zakona o privatizaciji državnega premoženja. Hvala.
Hvala. Replika, gospod Peterle.
Rad bi še bolj poudaril, da se premikamo v smer poljubnosti, pri kateri bo lahko vlada na podlagi spremenjenega zakona o javnih financah z instrumenti, ki so ji na razpolago ob sprejemanju proračuna iz leta v leto spreminjala pravila igre in bomo tukaj to samo še gledali; mogoče bo lahko kaj rekla komisija za nadzor proračuna, drugače bomo pa postali statisti. Jaz temu ostro nasprotujem. Pa še nekaj bi rekel. Sam nimam problemov z verodostojnostjo gospoda državnega sekretarja Strmšnika, ampak ta tema se mi zdi taka, da bi tu prej pričakoval šefa vlade kot pa ministra. Ne pa, da se dogajajo zadeve, kot se rado zgodi na vladi, če je kostanj vroč, se pošlje državnega sekretarja. Tukaj bi rad videl vsaj ministra. Mislim, da ne bo izpadlo cinično, pa tudi verjetno ne preroško, ampak če koncesija na področju telekomunikacij s prevelikimi pričakovanji, še enkrat ne bo šla, bomo mogoče naenkrat spet postali zreli za drugačno ureditev tega zakonodajnega področja. Pa še nekaj bi rad rekel glede kredibilnosti gospoda državnega sekretarja. Verjamem mu, da je on v to prepričan, kar je tu zastopal. Vendar si predstavljam od iste vlade nekega drugega državnega sekretarja ali ministra, ki bi nam z vso prepričljivostjo razlagal, da zakona o javnih financah ne kaže obremenjevati s tako pomembno temo, kakor je privatizacija državnega premoženja. Torej, kakor kdaj kaže, danes kaže pač, da se to tako pokrije, februarja je pa kazalo še čisto drugače, v skorajda čisto nespremenjeni sestavi te koalicije. Torej, dajte se gospe in gospodje držati nekih pravil igre tudi pri lastnem odločanju.
Hvala lepa. Še kdo? Gospod Jerovšek!
Hvala lepa. Tudi mene preseneča umik zakona o privatizaciji državnega premoženja. Namreč s tem, ko se je vlada nekako izognila, oziroma ni želela uresničiti sklepa, da bo o privatizaciji bank sprejet poseben zakon, se sedaj ta politika nadaljuje, popolna netransparentnost in izmikanje nadzoru, vsaj tega državnega zbora in preko državnega zbora javnosti. To se pravi, naša privatizacija državnega premoženja se vrši skozi lobije. Strinjam se z gospodom Pečetom, da je sklicevanje na proračunsko razpravo, kamor naj bi bile delno tudi te kupnine vključene, češ v proračun, da je to nekaj podobnega in tako otipljivega kot lanski sneg. Letošnje proračunske debate in tudi v času te koalicije in te koalicijske pogodbe proračunskih razprav v parlamentu ne bo. Zato se je za nekaj nestvarnega obešati in sklicevati popolnoma nekaj nezaslišanega. Bati se je, in slovenska javnost se mora bati, kaj bo, kakšen bo končni izplen privatizacije državnega premoženja, če vlada beži v popolno netransparentnost, se popolnoma skriva javnosti in parlamentu, ne priznava nobenih institucij, ki bi naj vršile nadzor nad privatizacijo. Popolnoma jasno je, da že lahko sedaj iz tega mesta rečemo, da bo pri tem prihajalo do še večjih anomalij, do večjih maloverzacij, do večjega kriminala, kot je bil že doslej. Jaz ne vem, v čigavem imenu vlada vlada, ali vlada v imenu ljudstva in v imenu volivcev, ki so jo izvolili, ali vlada samo v imenu nekih lobijev, ki delajo sicer "100 na uro", vendar delajo izključno za lastne interese, ne mislijo na prihodnost slovenskega naroda in se gredo dejansko vulgarni kapitalizem. Hvala lepa.
Še kdo želi besedo, prosim? [[Nihče.]] Ali to pomeni, da lahko razpravo zaključimo v tej točki? [[Da.]] Dobro, zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o tem predlogu sklepa. Najprej bi ugotovili, ali smo sklepčni. Lahko prosim to preverimo. Kakšno tipko pritisnite, recimo "za" ali kaj takega. Jaz vidim od tukaj, da so nekatere kartice vložene, ljudi pa ni tu. Samo hipec, da pogledamo. Še malo potrpljenja imejmo. 41 je prisotnih, tako da odrejam 10-minutni odmor. Zdaj vidim, da se situacija izboljšuje. Prosim, če, kolegice in kolegi, ki poslušajo tole zasedanje, da se nam pridružijo, da bi lahko opravili glasovanje. Čez 1 minuto bomše enkrat [[...]]Še malo. Zdaj pa ugotavljam, da lahko preidemo na odločanje. Glasujemo torej o predlaganem umiku predloga zakona. Glasujemo prosim! Od 53 prisotnih poslank in poslancev je za umik glasovalo 29, 19 je bilo proti. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je predlog za umik navedenega zakona sprejet. S tem zaključujem tudi to točko dnevnega reda. Naslednja točka, to je 10. točka, je, kot ste bili obveščeni, prestavljena na jutri popoldan. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Želi predstavnica vlade besedo? Prosim, gospa Plavšakova.
Zakon, ki je sedaj že v tretji obravnavi, pomeni obširno novelo našega korporacijskega prava, zlasti na dveh področjih. Na področju ureditve pravil o računovodenju in letnih poročil in pa na področjih tako imenovanih korporacijskih dejanj, torej podrobnejše, natančnejše ureditve, združitev in pa ureditev področja, ki doslej v naši korporacijski zakonodaji ni bilo izrecno urejeno, tako imenovanih delitev gospodarskih družb. Veliko razprave o vsebini in o posameznih rešitvah je bilo opravljene že pri prvi obravnavi, zlasti pa na matičnem odboru in v tem državnem zboru ob drugi obravnavi zakona. Ker pa je očitno še eno vprašanje, ki sicer ni več predmet amandmajev v tretji obravnavi, bilo izpostavljeno na način, ki meče na rešitve v zakonu morda napačno luč, bi želela to vprašanje še enkrat zelo jasno razložiti. In sicer, bilo je razumljeno, da naj bi po noveli zakona, in sicer, če smo dosledni, po 32. členu, ki spreminja 228. člen, pristojnost odločanja o uporabi dobička, torej temeljni korporacijski pravici, ki izhaja iz delnice, bila prenešena na nadzorni svet. Takšne rešitve seveda zakon ne pozna. Zakon namreč izrecno, pač v skladu s pravili stroke in z ureditvami, ki jih poznajo drugod po Evropi, jasno razmeji opravila sestave letnega poročila. Sestava letnega poročila je strokovno opravilo, ki je pristojnost in dolžnost uprave - uredi pristojnost pri sprejemanju ob sestavljenem letnem poročilu in uredi tudi vprašanja okrog uporabe dobička. V zvezi z uporabo dobička loči dva instituta, in sicer čisti dobiček - čisti dobiček je razlika med vsemi prihodki in odhodki, po odbitju davkov. Kar se tiče uporabe čistega dobička, zakon najprej določa, da ga je treba uporabiti za kritje morebitne prenesene izgube in za oblikovanje rezerv, za katere zakon oziroma statut določa, da jih je treba napolniti. Rezidual, ki po uporabi čistega dobička ostane, pa je tako imenovani bilančni dobiček, to pa je tisti dobiček, s katerim razpolagajo delničarji, v pomenu, da skupščina odloča o uporabi bilančnega dobička enako kot doslej, in lahko pri tem uporabi ta dobiček, odloči o uporabi bodisi tako, da se izplača delničarjem v obliki dividend, bodisi za druge, z zakonom oziroma statutom dovoljene namene. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Želi besedo poročevalec odbora? Prosim, gospod Horvat.
Gospod podpredsednik, kolegice in kolegi, predstavnica vlade, gospe in gospodje! Odbor za gospodarstvo je uvodoma ugotovil, da je predlagatelj upošteval vse sprejete amandmaje v drugi obravnavi, in je s tega vidika predlog za tretjo obravnavo korektno pripravljen. To potrjuje tudi mnenje sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve. Pred sabo imate obsežno poročilo in ne boste zamerili, da ga ne bom bral, pač pa se bom omejil na nekatera vprašanja, ki so bila posebej izpostavljena v razpravi in so predmet amandmajev in so vredna tudi pozornosti oziroma obravnave ter potem tudi odločanja tukaj v sedanji obravnavi. V pregledu amandmajev, omenil bi samo nekatere, ne bi rekel najpomembnejše, ampak tiste, ki so bili deležni bodisi različnih mnenj ali pa, ki so posebej zanimivi, pa tudi pomembni. In če grem po vrsti, prvi je amandma k 5. členu, kjer imamo dva amandmaja: amandma vlade in pa amandma poslanske skupine združene liste. V bistvu se nanaša na uporabo slovenskega jezika. In tukaj je, kot vidite predlog, da se vnese besedilo in o sodelovanju delavcev pri upravljanju. Namreč delavci vemo, da so vključeni, predstavniki delavcev, tudi v nadzorne svete in tudi na drugi način sodelujejo v upravljanju in da je za njihovo komuniciranje z upravo in pa v družbah pomembno, da se opredeli tukaj konkretno taka dikcija kot jo predlagamo. Vlada se je s tem strinjala in odbor podpira ta amandma, tako da potem postane, če bo ta amandma sprejet, odločanje o vladnem amandmaju brezpredmetno. Pri 12. členu imamo tri amandmaje. Jaz bi omenil tukaj enega, ki je posebej pomemben vsebinsko in o katerem je bilo dosti razprav in tudi deljena mnenja. To je pokazalo tudi glasovanje o tem, a se podpre amandma združene liste, namreč da se rok za sestavo letnih računov pomakne od 2 na 3 mesece. Glasovanje je bilo 4 proti 4, tako da amandma ni bil podprt in je vredno o tem razpravljati in se opredeliti tukaj na zboru. Gotovo bomo predstavniki poslanskih skupin o tem razpravljali, vendar odbor se je opredelil pač tako, da tega amandmaja ni podprl. Vladne amandmaje odbor podpira. Posebej je vredno spregovoriti o 15. členu, ki govori o načinu vodenja poslovnih knjig. Drugi odstavek namreč določa kdaj lahko podjetnik oziroma podjetja, gre za majhna podjetja, vodi poslovne knjige po sistemu enostavnega knjigovodstva. Vi ste gotovo vsi bili deležni oziroma ste slišali vrsto pripomb malih podjetnikov, njihovega združenja oziromaobrtne zbornice in drugih ustanov, da je prvotna rešitev, ki jo je predlagala vlada, ki bi zelo zožila možnost vodenja enostavnega knjigovodstva, da bi zelo stroškovno in sicer obremenila ali pa tudi lahko zavrla, predvsem male podjetnike, podjetnike začetnike. In k temu členu sta dva amandmaja oziroma trije. Dva predlaga vlada in enega predlaga, oziroma dva amandmaja. Enega predlaga vlada in enega predlaga odbor za gospodarstvo na predlog obrtne zbornice Slovenije. Razlika med tema amandmajema je v tem, da je vlada glede na pripombe, ki sem jih omenil nekako poskušala postaviti kriterij, da je možno, da podjetnik oziroma podjetje vodi enostavno knjigovodstvo v primeru, da so prihodki od prodaje v zadnjem poslovnem letu manjši od 10 milijonov tolarjev. Obrtna zbornica Slovenije je predlagala odboru, da sprejme amandma, ki bi bil nekako bolj razumevajoč in širokogruden, in da bi omilil te kriterije, da bi lahko več malih podjetij in podjetnikov vodilo enostavno knjigovodstvo. In sicer predlaga in odbor je sprejel ta predlog in predlaga svoj amandma, ki določa tri kriterije. Povprečno število zaposlenih naj ne presega števila 3, se pravi 3 zaposlene. Letni prihodki naj bodo nižji od 10 milijonov tolarjev. To je enako, kot predlaga tudi vlada. In pa povprečna vrednost aktive naj ne presega 6 milijonov tolarjev. Torej, podjetje, ki izpolnjuje oziroma ne prekorači vsaj dveh teh kriterijev lahko vodi po tem amandmaju enostavno knjigovodstvo. Namen tega je spet omogočiti olajšavo za male podjetnike, predvsem podjetnike začetnike, omogočiti, da bodo manjši stroški, ki so zelo pomembni zlasti v začetnem obdobju poslovanja malega podjetja. Dalje, spodbujati zlasti novo podjetništvo. In pa še en argument, ki je vodil odbor k temu, da se je odločil za ta amandma, je ta, dasama višina prihodkov ne zagotavlja enakopravnosti podjetij glede na različne dejavnosti in zato je smiselno uporabiti tudi druge kriterije. Potem je še zelo pomemben 137. člen, kjer imamo štiri amandmaje in predvsem dva bi tukaj izpostavil. Vlada v svojem amandmaju pod številko 2 predlaga in to je spet povezano z vodenjem knjigovodstva oziroma z roki, kdaj se kakšen sistem uporablja, v točki 9 vlada predlaga, da se enostavno knjigovodstvo po določbah tega zakona, rešitev, ki bo dokončno sprejela danes, da se prvič uporabi za poslovno leto 2002. Predlog obrtne zbornice oziroma gospodarske zbornice je bil, da je ta rok prekratek in da bi ga bilo smiselno podaljšati za eno leto. Za to se je odbor tudi opredelil ter potem tudi predlagal svoj amandma, da se ta točka 9 spremeni tako, da se uporablja prvič za poslovno leto 2003. S tem povezan je potem konec tega obdobja za za vodenje enostavnega knjigovodstva. Vlada predlaga, da preneha veljati ta določba s 1.1.2004, kar pomeni praktično, da morajo podjetja preiti s tem datumom na dvostavno knjigovodstvo. Spet na predlog zbornice se je odbor opredelil, da se tudi analogno, kot sem že prej omenil, za začetek, da se ta letnica pomakne tudi za eno leto, na 1.1.2005. To bi omogočilo daljše prehodno obdobje za pripravo podjetij in pa tudi strokovnih organizacij, ki opravljajo knjigovodske posle za ta podjetja, za eno leto. Naj mimogrede omenim, da gre za zelo veliko število podjetij in da je tudi to razlog, ki govori v prid temu, da se ta rok pomakne. Naj na kratko omenim še amandma pod številko 4, ki ga predlaga združena lista in mu vlada ne nasprotuje. Namreč predlog, da podatke o premoženjskem in finančnem stanju ter poslovnem izidu posreduje podjetje poleg državnim organom tudi članom ekonomsko-socialnega sveta. To je smiselno zaradi tega, ker so ti podatki potrebni za pogajanja socialnih partnerjev o razvojni politiki, pri dogovorih o plačah in podobno, in to je pravzaprav tudi pogoj za kakovostno delo ekonomsko-socialnega sveta. V imenu odbora predlagam, da zbor sprejme dva predloga amandmajev, ki ju daje odbor, ter amandmaje, ki jih odbor podpira. Hkrati predlagam, da državni zbor zakon v celoti sprejme. Na koncu, da se ne bi ponovno oglašal, v imenu odbora predlagam, da sprejmemo še dodatni sklep, na predlog zadružne zveze Slovenije, ki v zvezi z uveljavitvijo tega zakona opozarja na nekatere probleme, ki bodo nastali pri poslovanju zadrug. Zato predlagamo vladi, da prouči pripombe zadružne zveze Slovenije in po potrebi pripravi ustrezne spremembe zakona o zadrugah. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim, gospod Kelemina, v imenu SDS.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Takole se bom čisto na kratko poskušal opredeliti v imenu poslanske skupine. Namreč zelo na tiho in brez medijske podpore, značilne za določene primere, in njihove strokovne kritične analize oziroma politične, brez kritične analize strokovne javnosti, ki je tako rekoč vsepovsod skoraj prisotna, karkoli se v tej državi dogaja, brez kritičnega glasu malih delničarjev in kar je najbolj zaskrbljujoče, brez kritičnega glasu delavcev in sindikatov, vladajoča koalicija spreminja ureditev upravljanja gospodarskih družb z razglašanjem, da se usklajujemo z evropsko ureditvijo. Evropska zveza upravljanja gospodarskih združb še ni uredila s sprejemom posebne smernice, čeprav je njen predlog bil pripravljen v tako imenovani peti smernici, prvič že leta 1972, nato 1983 in nazadnje leta 1990, v njo je pa vštet tako angloameriški kot germanski model upravljanja. To kaže na pomembnost in občutljivost tega področja za družbeno ekonomske ureditve vsake države. Socialdemokratska stranka meni, da je sedanja pravna ureditev po starem zakonu, ki ureja razmerja med poslovodstvom, nadzornim svetom in skupščino delniške družbe, primerna. Predlagane spremembe novele zakona o gospodarskih družbah pa so škodljive za naš nadaljnji razvoj. Socialdemokratska stranka je na to opozorila z amandmaji, ki jih je pripravila za drugo obravnavo zakona, in z njimi želela ohraniti sedanja razmerja v pristojnosti med upravo, nadzornim svetom in skupščino. Med najpomembnejše pristojnosti organov upravljanja sodi prav gotovo sprejemanje letnega poročila o poslovanju in odločanju o delitvi bilančnega dobička. To je po sedanji ureditvi bilo v pristojnosti skupščine delničarjev na predlog nadzornega sveta. V novi ureditvi se bo pa nadzorni svet vsako leto svobodno sam odločil, ali bo letno potrdilo potrdil ali ne. Če bo nadzorni svet potrdil letno poročilo, bo to avtomatično sprejeto. Skupščina delničarjev pa bo pristojna za sprejem letnega poročila samo, če nadzorni svet letnega poročila ne bo potrdil ali še v enem primeru, če bostaposlovodstvo, uprava in nadzorni svet neposredno prepustila odločitev o sprejemanju letnega poročila skupščine. Skupščina naj bi sicer odločala po noveli zakona o gospodarskih družbah tudi o delitvi oziroma porabi bilančnega dobička, pri čemer pa bo vezana na sprejeto letno poročilo. Tega pa bo pred tem lahko že sprejel sam nadzorni svet. Če se samo spomnimo, ne dolgo tega smo dobili v poslanske klopi, mislim, da neko analizo poslovanja podjetij v prejšnjem obdobju ali v lanskem letu, kjer, če se ne motim, je bilo dobička nekaj čez 300 milijard čistega dobička in potem si lahko predstavljate, o kakšni vsoti dejansko bodo odločali nadzorni sveti in pa uprave podjetij, tako rekoč brez pristojnosti skupščine, pri tem pa malih delničarjev. Skratka, razmerja med pristojnostmi organov delniške družbe se bodo lahko vsako leto spreminjala. Spremembe v noveli zakona o gospodarskih družbah zato nikakor ne pomenijo prevzema evropskih standardev ali doslednejše nemške ureditve, kakor se sporoča javnosti, temveč nekoureditev, ki zagotovo ne bo bolje kot dosedanja vodila k odgovornejšemu upravljanju, lahko pa bo služila namenom nelegalne ali nepregledne nadaljnje koncentracije nekdanjega družbenega kapitala. Tudi ta umik zakona o privatizaciji državnega premoženja, o katerem smo se prej pogovarjali, ni naključen, ampak gre seveda v sklopu spremembe celotnega sistema zakonodaje, s katerim se bo seveda koncentriral kapital in ki bo pač povzročal zelo velike spremembe v naši državi v sistemu, kot takšen. Nadzorni sveti bitako rekoč najraje verjetno videli, da bi iz delniških družb nastale družbe z omejeno odgovornostjo, kjer bi pač stoprocentno lahko odločali. S tem bi, ko bodo seveda nastale velike korporacije, velika podjetja, ki bi se seveda lahko tudi olastninila, oziroma bila glavni delničarji bank. S tem bi obvladovali seveda celotno oblast, tako zakonodajno, izvršilno in sodno in demokracijo v naši državi lahko s takimi sistemi, s takimi ukrepi pozabimo. Če samo na kratko opozorim recimo pa tiste glavne smeri, če mi je dovoljeno, sprememb, ki so zdaj najbolj pomembne, kaj se je dejansko zgodilo z upravo, nadzornimi sveti in skupščinami. Če samo pri sprejemu letnega poročila omenim, da uprava po sedaj veljavni zakonodaji letnega poročila ni mogla predložiti nadzornemu svetu pred obravnavanjem na skupščini v rokih, ki jih je pač določal statut in v skladu z zakonom. Po novem predlogu pa uprava mora sestaviti letno poročilo v dveh mesecih po koncu poslovnega leta in ga nemudoma predložiti nadzornemu svetu. Če je potrebno letno poročilo revidirati, je potrebno letno poročilo predložiti skupaj z revizijskim poročilom. K letnemu poročilu mora uprava predložiti tudi predlog za uporabo bilančnega dobička, ki ga bo predložila skupščini. Vloga nadzornega sveta po prejšnjem zakonu je bila, da je bil nadzorni svet dolžan k predlogu letnega poročila oblikovati mnenje in ga predložiti skupščini v obravnavo. Sedaj, po novem predlogu ima nadzorni svet pooblastilo, da mora preveriti sestavljeno letno poročilo in predlog za odpravo bilančnega dobička, ki ga je predložila uprava, vsak član nadzornega sveta pa ima celo pravico pregledati in preveriti vse podlage za letno poročilo, ki mu jih je treba na njegovo zahtevo predložiti, če nadzorni svet ne odloči drugače. Potem nadzorni svet po novem predlogu mora o rezultatih preveritve iz prvega odstavka tega člena sestaviti pisno poročilo za skupščino. V poročilu mora navesti, na kakšen način in v kakšnem obsegu je preverjal vodenje družbe med poslovnim letom. Če je k letnemu poročilu priloženotudi revizijsko poročilo, mora nadzorni svet v svojem poročilu zavzeti stališče do revizijskega poročila. Na koncu poročila mora nadzorni svet navesti ali ima po končni preveritve k letnemu poročilu kakšne pripombe in ali letno poročilo potrjuje. Če pa nadzorni svet potrdi letno poročilo, je letno poročilo avtomatsko sprejeto. Potem še nadalje, nadzorni svet mora v enem mesecu od predložitv-e sestavljenega letnega poročila svoje poročilo izročiti upravi, sicer mora uprava nadzornemu svetu nemudoma postaviti dodaten rok, ki ne sme biti krajši od enega meseca. Če nadzorni svet tudi v dodatnem roku poročila ne izroči, se šteje, da nadzorni svet letnega poročila ni potrdil. In tako naprej. Opredeljeno z novim 274. členom. Pri prejšnji ureditvi je na primer pri delitvi dobička skupščina imela pristojnost oziroma je sklepala o delitvi dobička na predlog uprave in na predlog mnenja nadzornega sveta. Po novem predlogu pa bo skupščina, pa je skupščina pristojna za sprejem letnega poročila samo, če nadzorni svet letnega poročila ni potrdil ali če uprava in nadzorni svet prepustita odločitev o sprejemu letnega poročila skupščini, kar sem sicer že tudi prej navedel. In tako naprej. Skratka cela vrsta sprememb, ki so na novo opredeljene skupščini, seveda v bistveno zmanjšanem obsegu, pri katerem delničarji, predvsem pa majhni delničarji, ne bodo imeli nobene besede. In tako naprej seveda spet o dobičku, razdelitvi dobička, med pristojnosti po stari zakonodaji, med upravo in po novem, med nadzornim svetom in tako naprej. Skratka gre za velike pristojnosti organom upravljanja, skupščina pa se ignorira oziroma zapostavlja, in s tem predvsem razpršitev na male delničarje, kar je bilo zdajle nekako v sistemu lastninjenja pri nas opredeljeno oziroma storjeno, mali delničar se bo izgubil in ga praktično več ne bomo imeli. Lahko tudi ugotovimo, da velikokrat gre pri koncentraciji kapitala za to, da se zgodi, da tudi s prevarami poskušajo obstoječi lastniki ali vodstva podjetij od malih delničarjev zvabiti delnice in na ta način seveda prevzeti večinske deleže v podjetjih. Poleg vse teh zadev, ki se dogajajo na področju velikih delniških družb, pa se zaostrujejo pogoji zaposlovanja tudi malim, pri malih podjetnikih. Mi smo vseskozi govorili, predvsem v letošnjem letu o poenostavitvah, proti antibirokratskemu programu in tako naprej, po drugi strani pa resnično zaostrujemo pogoje poslovanja malih podjetnikov. To se v tem zakonu pojavlja na področju vodenja poslovnih knjig in nekaterih drugih dokumentov. Namreč, od malih podjetnikov se zahteva, da tako rekoč, ali pa oblast bi najraje videla, da bi vsi mali podjetniki vodili dvostavno knjigovodstvo. To pa seveda pomeni povečanje stroškov poslovanja, kar pri majhnih obrtnikih, majhnih podjetnikih prav gotovo ne pride v poštev in izredno uničuje konkurenčnost malega podjetnika, kar bo privedlo do tega, če je to cilj tega zakona in tudi oblastnikov, zmanjšati število malih podjetnikov in jih nekako vključiti v večje sisteme, kjer jih bodo, seveda, bistveno lažje nadzirali. Vse te trditve, ki jih tudi predlagatelji nekako v tem zakonu zagovarjajo, češ da sedanji sistem ni dovolj pregleden pri poslovanju malih podjetnikov - naj povem samo v obrazložitev, in to je tudi mnenje naše poslanske skupine - da to ne drži in da je tudi enostavno knjigovodstvo izredno pregledno in je vsak podatek, ki ga kdorkoli želi iz vodenja takega knjigovodstva v pregled, možno dobiti. Mi se s takšno zaostritvijo poslovanja, vodenja poslovnih knjig malih podjetnikov, ne strinjamo. In ne glede na to, da je zdajle nekako obrtna zbornica - upam, da bo to sprejeto - predlagala z amandmajem, da bi bili cenzus za tiste, ki bi še lahko vodili enostavno knjigovodstvo, trije zaposleni in 10 milijonov čistega prometa ter vrednost aktive na koncu in začetku leta približno 6 milijonov SIT, torej eden izmed teh dveh pogojev. Naša ocena je, da bo to bistveno zmanjšalo število tistih, ki bodo lahko knjige še vodili nekoliko enostavneje. Torej, namesto da bi poenostavljali sistem, to, kar vedno govorimo, tako z antibirokratskim programom kot tudi z drugimi velikimi besedami, na drugi strani zaostrujemo pogoje. Vendar ni samo to. Poleg teh zaostrenih pogojev je še cela vrsta drugih zadev, ki težijo male podjetnike, od finančne nediscipline do cele vrste drugih vprašanj, ne dolgo tega tudi zakona o DDV in tako naprej. Skratka, stvari se potencirajo ena na drugo in cilj vsega tega je prav gotovo verjetno tisto, kar sem že omenil. Skratka, na koncu naj povem, da prav zaradi vseh teh sprememb, ki so se zgodile in so ključne v tej ureditvi, naša poslanska skupina, glede na to, da pač v drugi obravnavi državni zbor ni hotel prisluhniti našim argumentiranim pripombam in našim amandmajem, v tretji obravnavi tega zakona ne bo sprejela. In lahko samo napovem, da bomo v najkrajšem času, v kolikor se bomo tako odločili, predložili novo spremembo tega zakona. Poslanska skupina socialdemokratske stranke tega zakona ne bo podprla. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Blaž Kavčič ima besedo, v imenu LDS.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi ter ostali prisotni! V Liberalni demokraciji Slovenije gledamo na sprejem zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gospodarskih družbah kot na kakovosten in evropsko primerljiv temeljni gospodarskiakt. Menimo, da je v tej fazi ostal prostor za manj strateške popravke tega zakona in nekatera dopolnila. Potrudili smo se po najboljših močeh prisluhniti interesom in impulzom iz različnih strani zainteresiranih za dobro oblikovanje tega zakona, iz obrtniške strani, tudi s strani računovodskih servisov, združenja članov nadzornih svetov. Nekatere od teh iniciativ smo ocenili kot konstruktivne prispevke, ponekod so pa seveda, kar je povsem razumljivo in legitimno, zainteresirani predlagatelji šli seveda nekoliko dlje od tistega, kar so morda tudi sami menili, da je realno doseči. Zato smo se v odnosu do posameznih predlogov sprememb poglobili v vsebine in menim, da smo ubrali pametno srednjo pot. Med drugim naj tudi rečem, da smo na samem odboru mnogi člani tega, torej štirje člani tega odbora od osmih, se odločili in nismo podprli predloga Združene liste socialnih demokratov v zvezi s podaljšanjem roka iz dveh na tri mesece za oddajo statističnih izkazov. Moram reči, da je tudi na samem delovnem telesu argumentacija bila dokaj pomanjkljiva in se je bilo potrebno v ta predlog po samem odboru poglobiti ter smo prišli po poglobljeni proučitvi tega problema tudi mi do stališča, da bomo podprli ta predlog na plenarnem zasedanju in torej podprli podaljšanje roka tudi za oddajo statističnih izkazov iz dveh na tri mesece. Sicer pa smo podprli v različnih fazah tega zakona tiste predloge in jih tudi sami razvijali v smereh, ki so prispevale k zmanjševanju administriranja, povečevanju preglednosti poslovanja, k zniževanju stroškov gospodarskih subjektov in k spodbujanju konkurenčne strukture slovenskega trga. Zato smo se tudi odločili podpreti tiste predloge, ki gredo v smeri ločitve postopka, ki poteka ob registraciji poslovnih subjektov, tako pravnih oseb kot obratovalnic samostojnih podjetnikov, torej podprli smo poenostavitev samega postopka ustanavljanja tega subjekta in seveda se odločili za to, da je smotrno potreti ločen pogled na postopke, vezane potem na inšpekcijo v fazi obratovanja posameznega poslovnega subjekta. V Liberalni demokraciji Slovenije torej podpiramo sprejem tega zakona in podpiramo tudi sprejem amandmajev, tako kot sem v detajlnejši obrazložitvi podal. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Želi še katera poslanska skupina? Prosim, gospod dr. Bajuk v imenu NSi. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, kolegi! V imenu Nove Slovenije bi rad podal naše stališče v ključnih dimenzijah tega zakona. Nova Slovenija tega zakona ne bo podprla. In ker ga ne more v dobri vesti podpreti, ker tudi dvomimo, da se dejansko vsi zavedamo, kaj se resnično s tem zakonom dogaja in kakšni so cilji, ki danes vodijo vlado in vladno koalicijo, da ta predlog sploh imamo danes v obravnavi. Včeraj je predstavnik opozicije javno vprašal gospoda predsednika vlade, če bi nam lahko obrazložil, kaj resnično hočemo doseči s temi spremembami, ki bodo uzakonile možnost bistvenega zmanjšanja pravic, ki jih imajo delničarji v naših gospodarskih družbah. Odgovora ni bilo. Pričakujemo še odgovore od gospoda ministra. Na tej seji pa seveda argumentacij ne bomo slišali. Dejstvo je, da se nam govori, da je to evropski zakon. Evropa tega, smo že pojasnili, Evropa takšnega zakona ne pozna, nima enotnih smernic in ni jasno, čemu se danes v imenu Evrope takšne stvari sprejemajo. Pravice delničarjev so ključnega pomena za prihodnost našega gospodarstva. To vaša koalicija popolnoma ignorira in nam danes to predlaga in prav gotovo boste tudi to izglasovali. Rad bi pa samo topovedal, da bomo delali na tem, da bodo korenite spremembe takšne odločitve, kakršna bo danes sprejeta, tudi prišlo. Ker smo prepričani, ko bo enkrat slovenska javnost razumela, kaj se je resnično zgodilo s to spremembo, kako naj se upravljajo gospodarskedružbe, bo tudi to zahtevala. Prišel bo čas, ko bo politična odgovornost za to dejanje tudi prišla na dnevni red. Mi tega zakona ne moremo podpreti, ne bomo podprli in z vso močjo, kolikor jo pač imamo, bomo skušali pojasniti slovenski javnosti, kaj se jev imenu Evrope tukaj zgodilo. Že v itak žalostni zgodbi privatizacije bivšega družbenega premoženja je to novo poglavje, eno najbolj žalostnih, ki bo še bolj pomagal k temu, da bomo imeli še večjo koncentracijo, kot smo jo že do sedaj dosegli. Hvala vam lepa. Nova Slovenija ne more tega zakona podpreti.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo s strani poslanskih skupin? [[Ne.]] Če ne želite več besede v imenu poslanskih skupin, potem bi začeli z razpravo o predlogu zakona v celoti. Besedo dajem poslankam in poslancem. Pisnih prijav ni, zato omejujem razpravo na pet minut. Prvi se je prijavil gospod Peterle. Prosim lepo!
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! To temo vidim zelo povezano z debato, ki sem jo imel že ob prejšnji točki dnevnega reda. Gre po mojem mnenju za iste namene oziroma za iste cilje in dokazov za to ne manjka, jih niti ni treba posebej naštevati. Ker tisti, ki bodo očitno poskrbeli za dodatno koncentracijo moči na gospodarskem področju, to vedo, tisti pa, ki temu nasprotujemo, pa tudi vemo, saj natančno razumemo tako enostaven podatek, kot je to, da so bili eni in isti ljudje doslej člani treh nadzornih svetov, poslej bodo pa lahko v petih. Se pravi, da se bo v ožji družini še bolj ojačalo moč nekaterih in vi veste, da nekaj klanov pravzaprav obvladuje vse skupaj v Sloveniji. Mene ne čudi, da včeraj predsednik vlade ni znal, mislim, da bolj ni znal, kot ni hotel odgovoriti na poslansko vprašanje ene od opozicijskih strank oziroma opozicijskih poslancev. Včeraj je bila mučna tišina oziroma čudne razlage, ki seveda na televiziji niso bile predstavljene, na televiziji je izpadla nenavadna ljubeznivost, tako je bilo rečeno, neke stranke, ki jo poznamo kot drugačno, ni bilo pa o stvarni problematiki kaj povedanega, pa tudi v medijih nisem kaj takega zasledil. Torej, sedaj gre, povsem jasno gre za dodatno investicijo v nepreglednost, kajti jaz si ne predstavljam, da lahko koncentracija upravljavske moči vodi k večji preglednosti. To prizadevanje vidim povsem v skladu s tem, kar sem komentiral že prej, z omejevanjem moči z osebnega sektorja, katerega osnovni element ali osnovna kategorija je delničar. Če bi malo sledili, pa tisti, ki so sledili, vedo, kaj na zahodu moč delničarja pomeni, kaj pomeni status delničarja, bi se spomnili, kako so pri Swiss air delničarji uveljavljali svoje pravice pred nedavnim, in seveda bi vedeli, da tovrstnih koncentracij upravljalske moči v zahodnem svetu ni. In ko o tem razpravljam in ko te zadeve berem, se vsak dan znova spomnim na tisti plakat, ki naj bi zadeval delničarje, ampak so bile na njem naslikane ovce, to je odnos te koalicije do delničarjev. In kot je rekel vodja naše poslanske skupine, tukaj se bo prst mogoče hitreje kot si mislite obrnil v pravo smer. Jaz seveda, ker govorim samo osebno, tega zakona nikakor ne morem podpreti, ker mislim, da je dobesedno investicija v oddaljevanje od normalnih standardov, ki veljajo v zvezi z delničarji, upravljalsko strukturo, upravljalsko močjov demokratičnem razvitem svetu. Ta zakon utegnemo zelo kmalu popravljati.
Hvala lepa. Naprej prosim. Kdo še želi besedo? Tu smo danes slišali dve različni razlagi. Po eni je zadeva evropska, po drugi pa ni. Bi mogoče predstavnica vlade navedla, katere so tiste podlage, ki so vlado pravzaprav napeljale k temu, da je tako sprejela zakon.
Delno seveda trditev, da tega področja ne ureja ena evropska direktiva, drži. Kot je bilo obširneje v obrazložitvi predloga zakona za drugo obravnavo in kot je to razvidno iz izjave o skladnosti, namreč posamezne dele področij, korporacijskega prava, ureja 11 evropskih direktiv. Njihova vsebina je bila razložena v besedilu zakona za prvo obravnavo, kaj posamezna od njih ureja, in so bila posamezna področja, zaradi katerih je uskladitev potreba, tudi obrazložena že v besedilu zakona za prvo obravnavo. Kar se tiče potem, sicer bi se želela, ampak ker sem bila izrecno pozvana, držati poslovnika, da se v tretji obravnavi opravlja razprava samo še o amandmajih in členih, ki so bili predmet hudih očitkov, niso bili predmet amandmajev, bi želela ponovno razložiti to, kar sem razložila v uvodni besedi. Prvič, ni res, da bi si predlagatelj zakona oziroma vlada želela ali pa s temi členi dosegala, da naj bi o najpomembnejših zadevah delničarjev odločal nadzorni svet. Potrebno je jasno pojasniti, da je bilo besedilo predloga zakona pripravljeno v okviru Phar projekta v sodelovanju z dunajskim inštitutom za korporacijsko pravo pod vodstvom prof. dr. Doralta, ki je v Evropi eden največjih, najbolj priznanih strokovnjakov za korporacijsko pravo. In to besedilo je bilo potem osnova za vložitev predloga zakona v prvi obravnavi. Rešitve, povezane z odločanjem o sprejemanju letnega poročila, ki je seveda drugo vprašanje kot pa odločanje o dobičku, niso neke rešitve, ki bi bile specifično izumljene za novelo zakona, ki je zdaj v obravnavi, ampak so rešitve, ki jih praktično dobesedno na enak način pozna nemški "Aktien gesetzt" in nemški "GmbH gesetzt" in pa seveda tudi ustrezna avstrijska zakona. Naše korporacijsko pravo je namreč v celoti oblikovano po germanskem vzoru, tako kot je večina naše pravne ureditve iz zgodovinskih razlogov oblikovane po germanskem vzoru. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Mimogrede, razpravljamo - da ne bi predstavnice vlade poslušali, prosim - o predlogu zakona v celoti. Prosim, gospod dr. Bernik.
Dame in gospodje! Nisem se mislil oglasiti, vendar bi rad nekaj točk povedal. Povsem se strinjam s ciljem tega zakona - delničarja je treba pobiti. Namreč, delničarja imajo vsi radi takrat, ko rabijo njegov denar; ko pa delničar pride na dan, pa pravi, jaz imam pa take in take pravice, pa ni nikogar, ki bi to razumel. Zdi se mi, da gre ta zakon v povsem napačno smer. Namesto da bi dajal delničarju večje pravice, kot jih zakon sedaj predlaga, jih omejuje. Zato osebno nočem biti delničar nobene slovenske družbe, ker nimam nobenih pravic, razen če kupim nek velik delež. Drugič. V Sloveniji bomo potrebovali še nekaj drugih ustanov, kot so, recimo, poklicni delničarji. Ti kupijo nekaj delnic, gredo od shoda do shoda in so teror za management. In to je zelo koristno. Ne bi šel tako daleč, kot se to godi ali se je godilo naJaponskem, ko so bile pravzaprav poklicne družbe, ki so poslale pismo vodstvu družbe in so rekli, poslušajte, mi pridemo tja in vam bomo celega zlodeja naredili, razen če nas plačate. Tega so se grozno bala vodstva podjetij. Dobro. Zdi se mi, da bi bilo treba tukaj ta zakon ustaviti in začeti na novo premišljevati. To je res, da ima vlada sedaj v teh družbah veliko podpore ljudi, ki so delali v prejšnjem režimu in kasneje postali delničarji na ta ali drug način, zato se mi zdi, da je ta zakon namenjen tem ljudem. Potrebno bo tudi, da se delničarji neke družbe, zlasti mali delničarji, združujejo in hodijo na zbor družbe in tam resnično zahtevajo pojasnila. Ravno zdaj sem bil nekje zunaj in ta čas ima največ družb svoje letne shode. In ko gledate, če ste delničar, kaj vam vse pošljejo, kako vam stvari razložijo, da lahko potem glasujete, bi rekel, da smo mi še zelo zelo daleč od tega. Če hočemo resnično - morebiti je ta zakon tudi namenjen temu, da bomo čim manj tujih delničarjev dobili - omejiti tuje lastništvo, potem je ta način prav dober. Potrebno je, da smo odprti, da je vodstvo odprto in da ima delničar pogled v stvari, ki se tam godijo. Po tem zakonu je to nemogoče. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Janša!
Sem vesel, da je danes diskusija mogoča, včeraj ni bila, čeprav je pred nami sedela cela vlada, ki je ta zakon poslala v tretje branje, pa nihče ni vedel o čem sprašujemo. Tudi predsednik vlade ne, na žalost. Dejstvo je, da peta smernica oziroma smernica, ki bi urejala korporacijsko pravo, v Evropi še ni bila sprejeta. Doslej so bile pripravljene tri: prva leta 1972, druga leta 1983 in zadnja leta 1990. V zadnji sta upoštevana oba, tako germanski kot angloameriški model. Vendar pa doslej ta peta smernica še ni bila sprejeta. Različne države imajo različno korporacijsko pravo oziroma zakonodajo. Vsak model ima pač svoje posebnosti. Tega, kar pa mi sedaj s tem zakonom uvajamo, pa v nekaterih točkah ne pozna nihče. Dve sta najbolj sporni. Da se povečuje pravica nadzornih svetov na račun pravic delničarjev, je ena od teh točk. Zakon izrecno določa, da lahko nadzorni svet, ko sprejema letno poročilo, odloča tudi o razporeditvi bilančnega dobička. To je tisto, kar je po našem mnenju sporno v tej rešitvi. Druga sporna stvar, ki jo je predstavnica vlade prej izrecno zanikala, je koncentracija odločanja v rokah še jše skupine ljudi, kot pa je bilo to doslej. Že sedaj, glede na določene specifike slovenskega gospodarstva, če ste brali, mislim, da je bilo v Financah objavljeno pred nekaj časa, seznam, mislim, da je 30 ljudi, ki sedijo vsak v treh nadzornih svetih v Sloveniji, v teh največjih podjetjih, ki so na vrhu te lestvice 100 največjih, in oni potem odločajo o mnogih stvareh. Sedaj zakon omejuje število članstva v nadzornih svetih na tri, vsak je lahko v treh. Če se sedaj to razširi na pet, pomeni, da bo tudi ta številka, ki je seda 30, recimo, skrčena na 20, kar pomeni večjo koncentracijo. Verjetno to ni dekoncentracija. Tukaj je po mojem mnenju sporno tudi to, da seveda zakon ne določa nikakršnih kvalifikacij za članstvo v nadzornem svetu, čeprav gre za zelo pomembno odločanje. Že včeraj sem dejal, da za najnižjo uradniško mesto v državni upravi zakon predpisuje določene pogoje. Za nadzorni svet nič. Jaz verjamem, da v nekaterih državah takšni pogoji niso določeni, ker je, tovrstni način vodenja v tržno socialnem gospodarstvu ali pa v tržnem gospodarstvu v uporabi že dolga desetletja. Ponekod celo stoletja in več. Torej tak zakon je Nemčija, recimo, dobila še leta 1870, če se ne motim. Pri nas je to na začetku in je malo bolj natančna regulitiva najbrž, tudi ko gre za kvalifikacije, potrebna. Enostavno to, kar je povedal kolega Kelemina, ko je predstavljal stališča poslanske skupine, in je v veliki meri potem tudi sledil temu oziroma iste stvari podčrtal tudi dr. Andrej Bajuk, to drži. V tem nastopu predstavnice vlade nič od tega ni bilo demantirano. Dejstvo je, da ni možno reči, da je ta zakon usklajen s smernico Evropske unije, ker ta smernica še ni sprejeta. In je bilo to tudi včeraj napačno interpretirano s strani predsednika vlade.Dejstvo je, da se zmanjšujejo pravice delničarjev, v tem primeru še posebej malih delničarjev. Dejstvo je, da se upravljanje koncentrira še v rokah manjše skupine ljudi, kot je bilo to doslej. Vse to so pa tiste stvari, ki ne pomenijo koraka naprej, glede na dosedanjo ureditev, ampak korak nazaj. Zato smo mi proti zakonu. Zelo pomembno se mi zdi pa tudi to, kar je nazadnje poudaril dr. Bernik. S tem zakonom mi zagotovo ne bomo privabili tujih investitorjev, ker oni niso zainteresirani za takšno delitev moči pri upravljanju gospodarskih družb, kjer imajo delničarji manj pravic, nadzorni sveti pa več pravic. Zagotovo ne. To je še en vidik, ki bi ga morali pretehtati, preden pritisnemo na tipko. Hvala.
Hvala lepa. Kdo želi še besedo prosim? Ja, gospod Feri Horvat. Prosim.
Hvala za besedo gospod predsedujoči. Jaz ne oporekam, da imajo kolegi iz opozicije v marsikateri zadevi prav. Kljub temu mislim, da to ni razlog, da ne bi sprejeli tega zakona. Zahteva pa to probleme, ki jih iznašajo, tudi nekateri drugi problemi, omenil bom samo dva ali tri, ki jih tudi sam opažam, zahtevajo eno temeljito analizo, kaj se dogaja in z lastniško strukturo in s spremembo lastniške strukture v podjetjih in posledično, kakšne ekonomske posledice ima to, ne samo za posamezna podjetja, ampak gledano tudi regionalno. Ni slučajno, da se razlike med regijami, namesto da bi se zmanjševale, da se povečujejo, kar je sicer trend in politika recimo Evropske unije. Nisem prepričan, kar pravi kolega Janša, da bi, če bi predpisali izobrazbo za člane nadzornega sveta, da bi s tem administrativno zadevo uredili tako, da bi bilo v redu. Eden izmed načelnih razlogov, navsezadnje so lastniki tisti oziroma delničarji, ki normalno odločajo o tem, kdo so člani nadzornega sveta in kakšni so. Poznam rešitve zunaj - dobro, nekateri imate res izkušnje iz Amerike ali iz drugih držav - v evropskih ureditvah, ne vem, če so kje predpisani formalni pogoji za člane nadzornih svetov. Je pa seveda zelo sankcionirana odgovornost. In to se poskuša urejati, in to je prav in to je način, da se pride do kvalitetnejše sestave nadzornih svetov. Drugo, ko sem govoril o spremembi lastniške strukture, za mene je zelo zaskrbljujoč pojav ta, da v vrsti podjetij, recimo, v podjetju iz regije, iz katere prihajam, ki je bilo dolga leta zelo ugledno in uspešno, v katerem sem sam delal, se je zgodilo to, da je delež internega delničarstva padel od 27% na 3%! Enostavno so delavci prodali delnice To je bil eden od vzrokov, da je prišlo do prevzema, ki je bil deklariran kot prijateljski prevzem, bilo pa je dejansko prijateljsko posilstvo, tako rekoč. In zdaj jokanje o posledicah, kaj se dogaja in kaj se bo še dogajalo. Takih primerov je še več. Drugo, institucionalni delničarji, skladi, paradržavni, taki in drugačni, ki so v podjetjih. Marsikje pravijo, in tudi s številkami dokazujejo, da je težnja predvsem vleči dobiček iz teh podjetij skozi čim višjo dividendo, s čimer se dejansko siromašijo tapodjetja in pa možnost njihovega razvoja. Najhuje je to, da se to dogaja na manj razvitih območjih, in je tudi zaradi tega potem to neko nevidno prelivanje in se tudi razlike povečujejo. Nekdo bo rekel, prav, po tržnih zakonitostih naj se kapital - enostavno delničarji z njim razpolagajo. V normalnih razmerah je to tako. Vendar je treba videti dejansko tudi posledice, ki pa v razmerah, ki še niso perfektne, kakšne posledice to ima. In še vrsta drugih stvari. Tako bi bilo po moje potrebna temeljita analiza, kaj se dejansko dogaja, in potem videti tudi, kako reagirati na to, tudi na zakonodajnem področju, tudi pri zakonu o gospodarskih družbah.
Gospod Janša, replika.
Mislim, da je stvar, kolega Feri, ravno obratna. Z vidika nekega bolj enakomernega in kvalitetnega regionalnega razvoja v Sloveniji je možnost še večje koncentracije ekonomske moči bistveno slabša za enakomerni regionalni razvoj, bistveno slabša. Če bo namesto, ne vem, zdaj, ko se širi, recimo, možnost sodelovanja s treh na pet nadzornih svetov, če se bo število teh, ki recimo sodelujejo v nadzornih svetih, zmanjšalo z 200, recimo, na - to govorim tako, za primerjavo, številke niso točne - na 120, jih bo v tej številki 120 še bistveno manj iz Prekmurja, kot jih je doslej. Res, to je prva stvar. Drugič, povejte mi, ali je možno, da nekdo, ki je v petih nadzornih svetih, to delo kvalitetno opravlja. To enostavno, kolegice in kolegi, ni možno, ker to ni profesionalna funkcija, sicer dobivajo nekateri zelo dobre sejnine za udeležbo, ampak če hočeš sodelovati v nadzornem svetu neke srednje ali večje firme, moraš spremljati dogajanja, moraš prebrati gradiva, moraš slediti bilancam. To se opravlja poleg redne zaposlitve in vsega ostalega, kar človekpočne v 24-ih urah. Opravljati to delo kvalitetno v petih nadzornih svetih je nemogoče. Po mojem mnenju je to nemogoče. Morda je kakšen tak super sposoben, ki to lahko kvalitetno dela. Mislim pa, da je to v povprečju nemogoče. Mi ta zakon oziroma to stvar ne tehtamo ne z vidika delničarjev, vsaj ne enostransko, niti z vidika manegerjev, niti z vidika, samozaposlenih, ampak moramo tehtati zadeve z vidika nacionalnega gospodarstva, z vidikov interesov nacionalnega gospodarstva. S tega vidika je neko pravilno razmerje, ki omogoča, da se ustvarja čim večja vrednost, tisto, kar mora biti naše vodilo, in tudi neka normalna logična delitev oblasti, če tako hočete, pri opravljanju korporacije oziroma gospodarskih družb, je tudi tisto, kar vsestransko lahko pospešuje razvoj. Četukaj ne najdemo prave mere, pa to negativno vpliva. Kar se pa koncentracije tiče, pa še enkrat ponavljam argumente, ki ste jih navajali v prid hitrejšega regionalnega razvoja, ta koncentracija to ravno zavira, ne pa pospešuje.
Hvala lepa. Gospod dr. Bajuk!
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz se zahvaljujem besedam kolega Ferija Horvata in bi rad opozoril vse kolegice in kolege na en ključen zaključek njegovih besed. Treba bi bilo opraviti neko pametno, celovito analizo, kaj se resnično dogaja in kam nas tudi to pelje. Ravno to je ključen argument, za katerega smo se zavzemali in mislimo, da takšne debate še ni bilo. Ravno zato, ker nam še ni jasno in sem prepričan, da vsi poznamo takšne zgodbe, kot jo je on sam omenil, vsakdo izmed nas pozna dve ali pa tri zgodbe, kako so bili delavci opeharjeni in so po 10% vrednosti prodajali svoje delnice, komu ali kaj, to se še ne ve. Vse te institucije, ki smo jih ustvarjali in jih imamo na papirjih, resnično niso delovale v bran pravic teh ljudi, ko je bil ravno trenutek za to. Kaj pa bomo sedaj naredili? Ta zakon bomo lepo sprejeli, potem bomo pa še študirali in bomo čez nekaj let tukaj sedeli in ponovno slišali, "da, škoda, da takrat nismo pravočasno stvari zastavili na drugačen način". Žalostna zgodba privatizacije bo še bolj žalostna na podlagi te zakonodaje, ki daje tistim ljudem, ki so ravno to praznino izrabili, ali bodisi zakonsko praznino v zakonu ali pa praznino v dejanskem udejstvovanju države na tem področju, da bodo še bolj, še močnejši na gospodarskem področju. Spoštovane kolegice, kolegi! To je resna stvar. Mislim, da besede kolega Horvata moramo resno pretehtati in da je čas za globoko analizo, ne pa za hitre postopke in pa uzakonitev tega predloga. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dva poslanca sta omenila analizo. Jaz verjamem, da je vlada naredila kakšno analizo, preden je oblikovala te zakonske rešitve. Lahko v zvezi s tem morda pojasnite obema kolegoma, kako je s tem prosim?
Kot sem pojasnila, je bila celotna strokovna naloga priprave besedila tega zakona zaupana dunajskemu inštitutu za korporacijsko pravo. Želela bi samo nekaj, kar se tiče okoli nadzornih svetov, pojasniti. Prvič, nadzorni svet je organ delničarjev. Delničarji namreč odločajo o imenovanju članov nadzornega sveta. Nadzorni svet je nastal v večjih delniških družbah kot organ, ki naj omogoča, ki izhaja iz predpostavke, da vsak delničar posamič nima zadosti strokovnih znanj, da bi lahko opravljal nadzor nad tem, kako uprava vodi posle družbe, kot temu reče zakon o gospodarskih družbah. Skratka, nadzorni svet ni neki "deus ez machina", ki ga imenuje nekdo tretji in zastopa interese nekoga tretjega, ampak je to organ delničarjev. V razpravah je bilo veliko govora in povezovanja zakona o gospodarskih družbah s privatizacijo. Zakon o gospodarskih družbah sam po sebi ureja normalno korporacijsko strukturo gospodarskih družb in velja že sedaj za večino gospodarskih družb, ki so že zdavnaj končale v celoti postopke lastninskega preoblikovanja oziroma so nastale po letu 1990 kot gospodarske družbe z vložkom povsem zasebnega kapitala. Skratka, največje števila gospodarskih družb je takšnih. Še eno pojasnilo, kar se tiče smernic Evropskih skupnosti. Korporacijsko pravo ni enovit pojem in tudi 9. smernica, ki je šele v osnutku, ne ureja, kot je bilo prej razloženo, korporacijskega prava. Posamezni vidiki korporacijskega prava in zaradi uskladitve s temi vidiki je bila izdelana novela zakona o gospodarskih družbah, so urejeni v 4. in 7. bilančni smernici, ki urejata vsebino letnih poročil in konsolidiranih letnih poročil in pa razkrivanje teh podatkov v prvi publicitetni smernici, ki ureja javno objavo teh podatkov v dveh smernicah, ki urejata, ena združitve in druga delitve delniških družb. Vse te smernice pa urejajo ta vprašanja prav zaradi enega izredno pomembnega načela, in sicer tako imenovanega načela ohranjanja kapitala, po katerem naj bo zagotovljeno, ne zaradi zaščite delničarjev, ampak zaradi zaščite poslovnih subjektov, s katerimi gospodarska služba vstopa v poslovne odnose, da delničarji z različnimi korporacijskimi dejanji ne nažrejo kapitala,kot se temu reče, torej ne pojejo z devidendami in drugimi operacijami kapitala, ker za kapitalske družbe je namreč značilno, da za njihove obveznosti njihovi družbeniki ne odgovarjajo. Zato je edino končno jamstvo, da bodo upniki, ki v dobri veri stopajo v poslovne odnose s to kapitalsko družbo, v resnici prejeli izpolnitev svojih obveznosti, tako imenovani kapital, kapital v računovodskem pomenu besede kot razlika med vsem premoženjem družbe in vsemi obveznostmi družbe. To je skupni imenovalec, zaradi katerega so bile vse te smernice sprejete in zaradi katerega se je Evropa najprej začela ukvarjati ravno z vsemi temi vidiki kapitalskih dejanj gospodarskih družb. Peta smernica, o kateri je bilo govora, res še ni sprejeta, to pa ravno zaradi tega, ker je namen pete smernice oblikovati tako imenovano evropsko družbo, torej družbo, ki bo imela enak korporacijski ustroj, ne glede na to, na območju katere države članice bo imela sedež. Kot pa je bilo pojasnjeno, je ta smernica že toliko časa deležna številnih razprav v organih Evropske unije prav zaradi tega, ker že na evropskem kontinentu, kar se tiče korporacijskega ustroja, obstajajo najmanj tri osnovne oblike reševanja teh problemov. Dve najbolj ekstremni, ki sta germanski in pa francoski model, in pa vmesna oblika, ki jo pozna Švica v svojem korporacijskem zakonu. Tako trditev, da namen te novele ni opraviti uskladitev s smernicami, ne drži, jasno da s tistimi, ki ta vprašanja že urejajo in že veljajo. Prav pravila o uporabi dobička, ki omogočajo, da delničarji odločajo samo o tistem delu dobička, ki ga poimenuje zakon kot bilančni dobiček, ki je v resnici razpoložljiv, torej, ki je rezidual, potem ko družba pokrije morebitne prenesene izgube iz preteklih let, po sedanjih ureditvi namreč družba lahko odloži pokrivanje izgub za 5 let in, če medtem ustvarja dobiček, si delničarji lahko celo izplačujejo devidendo iz tega dobička. Ta ureditev se s tem členom, ki je bil največ predmet napada, ukine, po evropskem vzoru zaradi načela ohranjanja kapitala delniške oziroma kapitalske družbe. Hvala.
Hvala. Gospod Peterle prosim.
Iz teh besed sem razumel, kot da nam je omenjeni avstrijski inštitut takorekoč sam ta zakon napisal. Mene zanima gradivo, in to je moje vprašanje, ali bi lahko poslanci dobili na vpogled gradivo. Jaz sem si predstavljal, da je bilo pripravljeno kot material, na podlagi katerega so naši pravniki v pristojnih ministrstvih napisali predlog za spremembo zakona. Rad bi se res prepričal. Jaz ne verjamem, da je ta avstrijski profesor oziroma ta inštitut predlagal povečanje s 3 na 5. Ne verjamem, da so nam to predlagali Avstrijci. In bi si rad bil na jasnem, kdo je predlagal tovrstno koncentracijo moči.
Hvala lepa. Želite odgovoriti?
Strokovni predlog in strokovna analiza področij korporacijskega prava, na katerih je potrebno opraviti uskladitev z našim zakonom, je bila pripravljena v okviru Phare projekta, ki ga je vodil ta institut. Celotno gradivo o izidih tega Phare projekta je bilo tudi javno objavljeno v publikaciji, ki jo je skupaj s tem inštitutom izdal mariborski inštitut za gospodarsko pravo ali pa mariborska univerza - eden od teh dveh. Oni so predlagali, da se te omejitve članstva odpravijo, ker smo edina država v Evropi, ki sploh pozna omejitev članstva nadzornih svetov oziroma edina druga država, ki še pozna takšno omejitev števila članstva, kot sem pojasnila na isto vprašanje že v razpravi državnega zbora v drugi obravnavi, je Nemčija, ki pa takšno omejitev določa na 10 članov.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? Če ni več razprave, zaključujem razpravo in prehajamo na razpravo in odločanje o posameznih amandmajih. Razpravo bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev k predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gospodarskih družbah - tretja obravnava - datum 14.5. Prosim, če lahko v svojem gradivu poiščete to gradivo, ta predlog amandmajev, ki ima štiri strani. Če dovolite, kar začeli z razpravo o amandmajih. Najprej k 5. členu. Tu imamo dva amandmaja in ste, upam, v tem času že našli to gradivo. Odpiram razpravo o amandmajih k 5. členu. Se pa seveda, kot vidite iz gradiva, izključujejo. Če bo prvi sprejet, je drugi brezpredmeten. To vam v opombi tudi piše. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Lahko zaključimo razpravo o amandmajih k 5. členu? Dobro. Prehajamo na glasovanje. Najprej bomo glasovali o prvem amandmaju k 5. členu. Glasujmo, prosim! Od 60 prisotnih je za glasovalo 46 poslank in poslancev, proti so bili 4. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 4.]] Amandma je sprejet. Glasujemo o 5. členu v celoti. Ni potrebno, ker smo pravzaprav samo v tretji obravnavi. V redu. 12. člen. Tu imamo tri amandmaje. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospod Feri Horvat.
Kolegice in kolegi! V imenu predlagateljev amandmaja predlagam, da amandma pod številko 1 podpremo, torej da se rok za sestavo letnih računovodskih izkazov podaljša od dveh na tri mesece. Vrsta argumentov govori za to, ne bi jih našteval, imate jih v obrazložitvi. Naj navedem samo enega, da je, recimo, rok za podatke za davčne obveznosti 31. marec. Recimo, davek od dobička je zelo pomembna postavka za dokončen obračun oziroma za računovodske izkaze. Je pa še vrstadrugih podatkov, ki so pa sproti na razpolago, tako za delničarje kot tudi za statistiko in druge potrebe, tako da ni take nuje, da bi morali forsirati dva meseca, kar bi šlo dejansko tudi na račun kvalitetne priprave računovodskih izkazov.
Hvala. Besedo ima gospod Pohorec.
Hvala za besedo. Opravičujem se svojim kolegicam in kolegom za mano, ker jim bom nekaj minut kazal hrbet, kot ga že kažem vsem drugim sedem mesecev v tem državnem zboru, ker ta državni zbor še ne premore dveh kamer, da bi vse enakovredno snemali, nas in tudi naše sosede, združeno listo. Protestiram proti temu načinu in želim, da se kaj spremeni. Zdaj pa k 1. točki 12. člena oziroma prvemu amandmaju. Naši zapleteni predpisi o sestavi zaključnih računov, letnih poročil, davčnih napovedi, so dokaj zahtevni. Pogoste spremembe, množica predpisov, množica Uradnih listov, ki jih morajo delavke, predvsem delavke, in to so žene, matere v knjigovodstvih podjetij, gospodarskih družbah, v knjigovodskih servisih, delati v januarju, februarju, in jim praktično vzamemo dva meseca življenja v letu. Poznam situacijo; delajo dan in noč, sobote in nedelje ter praznike. Zato podpiram, da sprejmemo amandma pod številko 1 k 12. členu. Enako velja za tretji amandma 137. člena, da se rok za oddajo letnih poročil prestavi z dveh na tri mesece. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, da se ne jezite ostali poslanci oziroma poslanke, v poslovniku ne piše, kam mora gledati poslanec takrat, kadar govori. Kdo želi še besedo? [[Nihče.]] Lahko razpravo o 12. členu zaključimo? Dobro. Glasujemo o prvem amandmaju k 12. členu. Od 60 prisotnih je za glasovalo 32, proti pa 15. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Ker je ta amandma sprejet, vas prosim, da pogledamo na stran tri, torej k 137. členu pod številko tri, to se pravi na strani štiri. Če pogledate prosim na stran štiri pod zaporedno številko tri, je amandma, ki se začne, "v drugem odstavku 137. člena itn." Razpravljali smo že o tem, tako da bi sedaj samo še glasovanje izvedli. Lahko? Prehajamo na glasovanje, da bo čisto jasno, o tretjem amandmaju k 137. členu na strani štiri. Glasujmo, prosim. Od 59 prisotnih je 31 poslank in poslancev glasovalo za, 12 proti. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 12.]] Amandma je sprejet. Sedaj se pa vračamo k 12. členu, drugi amandma. Razpravo smo že imeli, tako da samo še glasujemo. Torej glasujemo o drugem amandmaju. Glasujmo, prosim! Od 58 prisotnih je 26 poslank in poslancev glasovalo za, 9 proti. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 9.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o tretjem amandmaju k 12. členu. Glasujmo, prosim. Od 59 prisotnih je za glasovalo 35 poslank in poslancev, proti jih je bilo 16. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je tudi tretji amandma sprejet. Prehajamo na 15. člen. 15. člen ima dva amandmaja, ki pa se izključujeta. Če bo prvi amandma sprejet, postane amandma pod številko dva brezpredmeten. Odpiram razpravo o amandmajih k 15. členu. Besedo ima gospod Kelemina. Prosim!
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Naša poslanska skupina bo podprla amandma k 15. členu pod točko dva - to je amandma odbora. Zavrnili pa bomo amandma vlade pod točko ena. Obrazložitev smo že tudi prej malo obrazložili, za kaj gre. Gre za to, da se majhnim podjetnikom omogoči, da bodo vsaj v nekem obsegu še lahko vodili enostavno knjigovodstvo, da jih ne bomo tako rekoč totalno onemogočili v njihovem poslovanju. Ne glede na to, da bi mi želeli, da bi ti proporci bili bistveno višji, tako kot je bilo do zdaj, na primer, če se ne motim, je bilo do 5 zaposlenih 26 milijonov letnega prihodka, zdaj drugega podatka se ne spomnim, ampak vem, da ta dva podatka sta bila zelo pomembna. Zdaj smo pa to zmanjšali na 3 zaposlene in 10 milijonov in 6 milijonov aktive. To je dejansko za obrtnike, ne glede na to, da je to predlagala obrtna zbornica, po moji oceni zelo nesprejemljivo. Mislim, da bo to prispevalo k temu, da bo marsikdo, pri nas pustil poslovanje kot samostojni podjetnik, ker enostavno stroškov, ki bi jih moral vkalkulirati zaradi zapletenega poslovanja, ne bo mogel v svoj proizvod. Teh stroškov ne bo mogel vkalkulirati, prav gotovo ne, najeti računovodjo ali plačati vse te stroške. Že pri DDV smo jih onemogočili oziroma jim nalagamo, sami dejansko tega ne morejo voditi, če nimajo usposobljenega kadra, vse to plačati. Saj drži, določene strukture s tem pač dobivajo, izobražene strukture dobivajo delo, ampak ne glede na to, mislim, da bi tako, kot je v drugih državah, predvsem v Nemčiji, ki ščiti majhne podjetnike, majhne obrtnike, da bi morali tudi pri nas težiti k poenostavljanju evidenc, k poenostavljanju, tako da bi lahko samostojni podjetnik sam vodil določene evidence, seveda na dosti pregleden način, transparentno, ne pa da jih poskušamo onemogočiti. Jaz sem trdno prepričan, da bo ta amandma, ko bo v celoti uveljavljen, če ne bo prišlo do spremembe, prispeval k temu, da bo marsikakšen podjetnik, tudi na račun tega in seveda še ostalih dodatnih obremenitev, ki jih ta vlada postavlja pred majhne podjetnike, marsikdo svojo dejavnost prisiljen zapreti. To pa za tiste, ki zaposlujejo večinski del in ki se večinski del novo zaposlujejo in ki se širijo, prav gotovo ne bo pozitivno vplivalo. Torej, mi bomo podprli amandma pod številko 2. Hvala.
Hvala lepa. Kdo želi še besedo, prosim? Nihče več. Lahko preidemo na glasovanje. Najprej glasujemo o prvem amandmaju k 15. členu. Glasujmo, prosim. Od 61 prisotnih, je za glasovalo 6, proti 46 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 46.]] Amandma ni sprejet. Zdaj glasujemo še o drugem amandmaju k 15. členu. Glasujmo, prosim. Od 61 prisotnih je za glasovalo 48, nihče proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 137. člen, kjer imamo amandma na amandma vlade Republike Slovenije. Tu imamo potem še drugi amandma na strani 4 in četrti amandma na strani 4. Vse skupaj dajem v razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Lahko razpravo zaključimo in preidemo na glasovanje? Dobro. Potem začnemo z glasovanjem o prvem amandmaju k 137. členu. Glasujmo, prosim! Od 61 prisotnih je za glasovalo 50 poslank in poslancev, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o drugem amandmaju k 137. členu. Glasujmo, prosim. Od 61 prisotnih je za glasovalo 30, proti je bilo 5 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 2 sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod zaporedno številko 4. Glasujmo, prosim! Od 62 prisotnih je za glasovalo 37 poslank in poslancev, 6 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je amandma pod zaporedno številko 4 sprejet. Ugotavljam, da drugih amandmajev ni bilo. S tem smo tudi končali glasovanje o amandmajih. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, ali je zaradi sprejetih amandmajev porušena medsebojna skladnost določb zakona? Mislim, da je. Prosim!
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Sekretariat bi v skladu z navedenim pooblastilom želel obvestiti zbor, da je zaradi sprejema amandmajev k 12. členu besedilo predloga zakona postalo neusklajeno v 135. in 138. členu, v zvezi z dolžino roka, ki je predviden za sestavo letnih računovodskih izkazov, kar bi bilo treba uskladiti.
Hvala lepa. Glede na to, da določbe zakona medsebojno niso usklajene, prekinjam to točko dnevnega reda in prosim vlado, da pripravi vse potrebno za to, da bomo to točko lahko nadaljevali. Ta točka je torej s tem prekinjena. Zdaj imamo še deset minut časa in predlagam, da nadaljujemo do 18.00 ure. Ob 18.00 uri imamo pa tu zunaj, kot veste koncert. Tako izkoristimo ta čas, kolikor je le mogoče. Ali je v zvezi z 8. točko vse pripravljeno? Samo hipec. Prosim, če se vrnemo na 8. TOČKO nazaj - PREDLOG ZAKONA O ZDRAVSTVENEM VARSTVU RASTLIN. Tu smo imeli dva amandmaja. Samo trenutek. Sedaj smo pristali v tretji obravnavi. Ugotavljam, da sta bila k predlogu zakona bila vložena dva amandmaja. Vse to smo tudi dobili, to sta dva lista papirja. En amandma je vložila Nova Slovenija, poslanska skupina Nove Slovenije, drugi amandma poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije. V razpravo dajem najprej amandma k 23. členu. To je amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Kdo želi besedo? Prosim, gospod Sok!
Hvala lepa. Na kratko bi rad obrazložil naš amandma, in sicer 23. člen zakona o zdravstvenem varstvu rastlin govori o izjemah, ki so v zvezi z 19. členom. 19. člen pa govori, kdaj se morajo proizvajalci rastlin in rastlinskih proizvodov in nadzorovanih predmetov registrirati za prodajo teh rastlin na trge. Mi predlagamo, da bi v ta 23. člen poleg izjem zapisali tudi en odstavek, kaj pomeni lokalni trg. Lokalni trg je trg, ki od pridelovalca oziroma predelovalca rastlin, rastlinskih proizvodov in nadzorovanih predmetov oddaljen do 50 kilometrov. Zakaj to predlagamo? Enostavno iz tega razloga, ker se je ob splošni razpravi, ob prvi razpravi k temu zakonu se je ugotovilo, da bo za to področje izdan podzakonski akt in da bo vlada v tem podzakonskem aktu opredelila kot lokalni trg trg, ki je oddaljen od proizvajalca največ do 20 kilometrov. Nam se zdi 20 kilometrov premalo. Če govorimo o dopolnilni dejavnosti vstopu Slovenije v Evropsko unijo, smatramo, da bi morali to področje razširiti. Zato predlagamo, da bi v zakon zapisali ne 20, ampak 50 kilometrov. To bi bila po našem mnenju ustrezna rešitev, ki bi nekako bila prilagojena tudi temu, kar v praksi obstaja danes že v tem trenutku. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Prosim, gospa Bitenčeva.
Podpredsednik, hvala za besedo. Samo želeli bi opozoriti, da je amandma v pomembni okoliščini pravzaprav nejasen. Ne ve se, na katero okoliščino pridelovalcev oziroma predelovalcev rastlin se veže oddaljenost 50 km, kar verjetno je za konkretno izvedbo pomemben podatek, tako da pravzaprav ne vemo, če je dobro, ali je tak amandma mogoče pametno operacionalizirati tudi v podzakonskem aktu.
Se opravičujem, ker vas nisem dobro slišal. Tole se je zelo slabo razumelo. To se pravi, če sem vas prav razumel, gre za vsebinsko nejasnost amandmaja.
Gospod podpredsednik, če lahko ponovim. Gre tudi za pravno nejasnost, ker ne vemo, na katero okoliščino pridelovalca oziroma predelovalca rastlin se veže 50 km. Ali je to območje pridelovanja oziroma predelovanja ali je to njegov sedež, ali je morda kaj drugega?
Hvala. Zdaj imamo dve možnosti, in sicer da predlagatelj amandma dopolni ali pa da samo glasujemo. Prosim, gospod Sok.
Hvala lepa. 23. člen pravi: Ne glede na prvi odstavek 19. člena tega zakona so od vpisa v register izvzeti majhni pridelovalci in potem našteva. To dopolnilo k 23. členu pravi: lokalni trg je trg, ki je od pridelovalca oziroma predelovalca [[...]]Za nas je ta dikcija popolnoma jasna. Se pravi, od pridelovalca, to pomeni, od njegovega stalnega prebivališča. Razen, če je toliko nejasno, da potem še napišemo: od stalnega prebivališča pridelovalca. Če je to razumeti kot nejasno dikcijo. Treba pa je seveda to dopolnilo čitati v povezavi z vsemi ostalimi členi zakona.
Se pravi, če sem vas prav razumel, gospod Sok, lokalni trg je trg, ki je od stalnega prebivališča pridelovalca oziroma predelovalca rastlin rastlinskih proizvodov in tako naprej, oddaljen do 50 km. Je bilo to tako mišljeno?
Hvala lepa. Ker gre za hitri postopek in lahko se amandmaji vlagajo tudi ustno, jaz predlagam, da s temi besedami dopolnimo ta amandma tako, kot ste nakazali. Se pravi: "Lokalni trg je trg, ki je od stalnega prebivališča...", naprej pa potem ostane tako, kot je napisano. Hvala lepa.
Gospa Bitenčeva, ali lahko prosim še za vaše mnenje?
Gospod predsednik, verjetno se bo to nanašalo tudi na pravne osebe. V tem primeru bi bilo treba potem vsaj to reči, [[...]]od stalnega prebivališča oziroma od sedeža pridelovalca oziroma predelovalca.
Če smem jaz zdaj to povzeti, ne zamerite, hitri postopek ali kako ste že rekli: Lokalni trg je trg, ki je od stalnega prebivališča oziroma sedeža pridelovalca oziroma predelovalca [[...]]in potem tako, kot besedilo sledi naprej. Gospod Sok, je to ustrezno? Prosim, če poskrbite za to, da bi bilo vseeno pisno. Razprava je odprta. Gospod Geza Džuban.
Hvala lepa. Če sprejmemo ta amandma, lahko nek organizator proizvodnje, ki na treh območjih v Sloveniji organizira pridelavo, recimo, v Lenartu, v Celju, Vrhniki, lahko nenadzorovano prideluje in disponira zelenjavo po celi Sloveniji, ker gre za radius. Zato je za moje pojme zadeva nesprejemljiva. Jaz večkrat pri tem zakonu govorim, da gremo v obdobje, ko moramo nadzorovano pridelovati hrano in ščitimo koristnika, kupca, hrane to kar ves čas govorimo in vedno več strahov doživljamo na tem področju. Ta nadzor ni izmišljotina politike, pač pa je zahteva današnjega časa. Notri so področjadela, ki jih potem definiramo v upravi za varstvo rastlin, da se pač organizira nadzor, ki ščiti nas kupce, potrošnike teh dobrin, pridelkov in se vzpostavlja sistem nadzora. Mi pa s tem amandmajem sprostimo in onemogočimo vsak nadzor, ker je radius prevelik, če bi to bilo 5 kilometrov, za kar imam jaz tudi pomisleke. Pomislimo, ta rešitev pa sploh ni dobra in jaz je ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Sok.
Poglejte, jaz se z gospodom Džubanom ne morem strinjati. Tu v 23. členu gre za majhne pridelovalce oziroma predelovalce, ki se ne ukvarjajo poklicno s to dejavnostjo. Če to poenostavim, lahko rečem, da gre enostavno za branjevke. Se pravi, za tisto obliko dopolnilne dejavnosti, ki že danes nekako funkcionira, ko kmetice na lokalni trg nosijo in ponujajo določene sadilne rastline. Če izhajam iz našega praktičnega primera, gre pač za to, da bodo naši kmetje iz Ormoža lahko še naprej prodajali na mestni tržnici v Mariboru. Če ne bo ta radius 50 kilometrov, potem jim bo seveda po sprejemu tega zakona to onemogočeno. Za to gre gospod Džuban in nič za drugega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlagam, da razpravo o tem amandmaju zaključimo. Upam, da soglašate s tem. Ne vidim nasprotovanja. Lahko preidemo na glasovanje o tem amandmaju, s temi dopolnitvami, ki sem jih jaz prej prebral. Lahko. Glasujmo torej prosim o tem amandmaju. Od 55 prisotnih, je za glasovalo 20, proti je bilo 24 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 24.]] Amandma ni sprejet. Tu imam potem še amandma k 76. členu. Predlaga ga Liberalna demokracija Slovenije. Želi kdo besedo v zvezi s tem? Ja, prosim gospod Veber.
Hvala za besedo. No, glede na to, da se predlagatelj ni oglasil, bi vseeno opozoril na to, da sprejetje tega amandmaja zelo resno poseže v vsebino tega zakona, še posebej pa v samo upravo, ki je osrednji odgovorni organ za zdravstveno varstvo. Namreč razlaga tega amandmaja govori o tem, da črtanje 1. točke je potrebno zaradi tega, ker naslednje točke dovolj dobro opredeljujejo pooblastila in naloge uprave. Ravno zaradi vseh teh naslednjih točk potrebujemo prvo točko. 1. točka je dejansko najpomembnejša, v kateri uprava sodeluje, tako kot smo sprejeli z amandmajem, pri oblikovanju in izvaja politiko zdravstvenega varstva rastlin. Oblikovanje politike ter izvajanje politike temelji ravno na tistih točkah, ki sledijo prvi. Črtanje te prve točke, je po mojem mnenju izredno slaba rešitev, in na tako pomembnem področju, kot je zdravstveno varstvo rastlin in semenarstvo, seveda zagotovo neustrezna rešitev. Še posebej se mi postavlja to vprašanje smotrnosti črtanja sodelovanja pri pripravi politike in izvajanju te politike zaradi tega, ker ima minister za kmetijstvo možnost imenovati tako imenovani strokovni svet za zdravstveno varstvo rastlin. Ta strokovni svet seveda je tisti, ki tudi svetuje upravi. Uprava mora sodelovati s tem strokovnim svetom, če želimo, da bo seveda delo res strokovno opravljeno in v največji možni meri stroka tudi upoštevana. Poleg tega strokovnega sveta se predvideva, da lahko minister za posamezna strokovna področja imenuje tudi strokovne skupine. Torej, še naprej znotraj tega. Torej je nujno potrebno sodelovanje uprave s temi strokovnimi skupinami. Črtanje prve točke grobo poseže ravno na to najpomembnejšo strokovno področje in seveda tej rešitvi nasprotujem. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? Gospod Sok!
Čisto na kratko. Jaz podpiram to razpravo gospoda Vebra in mislim, da ima v tej zadevi popolnoma prav in predlagam, da tega amandmaja ne podpremo. Hvala.
Hvala. Lahko zaključimo razpravo o tej točki, o tem amandmaju? Lahko? Hvala. Prehajamo na glasovanje - amandma k 76. členu. Od 55 prisotnih je za amandma glasovalo 21, proti je bilo 26 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 26.]] Amandma ni sprejet. S tem smo izčrpali glasovanje in razpravo seveda o amandmajih v tretji obravnavi in ostane nam vprašanje usklajenosti. Na podlagi tretjega odstavka 198. člena poslovnika sprašujem sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, če je porušena medsebojna skladnost določb zakona. [[Ni.]] Zato prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Glasujemo prosim o zakonu v celoti. Od 56 prisotnih je 36 poslank in poslancev glasovalo za, 10 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. Ta točka je s tem sicer zaključena, imam pa tu še dodatni sklep odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Predlaga državnemu zboru naslednji dodatni sklep - imate ga v gradivu. Naj ga preberem: "Državni zbor pooblašča sekretariat za zakonodajo in pravne zadeve, da v pripravi končnega besedila zakona o zdravstvenem varstvu rastlin ustrezno označi sezname škodljivih organizmov inrastlin, rastlinskih proizvodov ter nadzorovanih predmetov." To je predlagani dodatni sklep, ki ga dajem v razpravo. Želi kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Potem lahko preidemo na glasovanje o tem dodatnem sklepu. Prosim, glasujmo! Od 55 prisotnih jih je za glasovalo 43 poslank in poslancev. Nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dodatni sklep sprejet. S tem je ta točka dnevnega reda zaključena in tudi današnje delo. Dovolite še obvestilo. Jutri ob 10. uri bomo sejo državnega zbora nadaljevali z obravnavo 38. točke, to so volitve in imenovanja. V okviru te točke bomo pričeli z obravnavo in tajnim glasovanjem o izvolitvi druge namestnice predsednika Računskega sodišča, nato pa z razpravo o predlogu za imenovanje generalnega direktorja RTV Slovenije ter s preostalimi zadevami v zvezi s to točko. Sejo bomo nato nadaljevali z 12. točko, po vrstnem redu naprej. S tem v zvezi vas želim opozoriti na sklep državnega zbora, da bo 10. točko, zakon o zunanjih zadevah, opravil v jutrišnjem popoldanskem nadaljevanju seje ob 14.30. Kot vam je znano, nas sedaj zunaj čakamo Big Band Srednje glasbene in baletne šole Ljubljana in vas prosim, da se udeležimo tega koncerta. Hvala.