Det er grunn til å tro at disse sakene går relativt fort. – Dette sagt for å forhindre at representantene må løpe så veldig.
Denne saken dreier seg om en ny lov om handelsvirksomhet med brukte og kasserte ting. Bakgrunnen for lovforslaget er behovet for omfattende endringer i handelsloven på grunn av endrede samfunns- og næringsforhold samt ønske om en forenkling og avbyråkratisering av handelslovgivningen. Endringene som foreslås, medfører at kun reglene om handel med brukte og kasserte ting gjenstår i handelsloven fra 1980. En enstemmig komite slutter seg til departementets syn om at det er formålstjenlig å oppheve gjeldende handelslov, og at reglene for handel med brukte og kasserte ting blir videreført i en ny lov. Komiteen slutter seg til departementets vurderinger vedrørende forslaget om å oppheve forbudet mot oppsøkende handelsvirksomhet med dagligvarer utenom fast utsalgssted, fordi konkurranse mellom forskjellige omsetningsformer kan ha positiv innvirkning på pris, kvalitet og service. Videre er komiteen enig i forslaget om å oppheve eksisterende bestemmelser om torghandel i handelsloven, fordi det kontrollbehov med torghandel kommunene kan ha, dekkes av annen lovgivning. Det er også samstemmighet om at det ikke foreligger et behov for en egen registreringsordning utover de registreringsordninger som gjelder for næringsdrivende rent generelt. Komiteen vil også slutte seg til departementets forslag om å oppheve vilkårene for handelsrett på et generelt grunnlag. Det bør ikke gjelde andre regler for handelsvirksomhet enn for annen næringsvirksomhet. Reg lene om handel med brukte og kasserte ting videreføres i en ny lov. Hensynet til å forebygge omsetning av stjålne eller ulovlig mottatte gjenstander og å lette politiets arbeid med å oppspore slike gjenstander, taler for dette. Det er et klart behov for slike regler for at samfunnet skal komme helerivirksomheten til livs. Politiet, som har kontrollmyndighet og oversikt over stjålne gjenstander, skal fortsatt ha ansvaret for å gi tillatelse til slik brukthandelvirksomhet. Komiteen er enstemmig i synet på å videreføre bestemmelsene i en ny lov, bl.a. fordi det gir bedre oversikt og letter tilgjengeligheten. Jeg tillater meg å anbefale komiteens enstemmige innstilling.
SV kommer ikke til å stemme imot endringene her, men i og med at vi ikke sitter i komiteen og derfor ikke har mulighet til å gi uttrykk for vårt syn, har jeg behov for noen korte merknader. Det viktigste fra vår side er at vi opplever at enkelte av de endringene i vilkår for handelsrett som blir foreslått her, gir grunn til bekymring fordi forbrukervernet blir minsket. Det sier også Forbrukerrådet i sine merknader, og også Justisdepartementet har vært inne på det i sine høringsuttalelser til lovendringene. Det er mye svært pågående salgsvirksomhet allerede, og vi frykter at denne kan øke med disse endringene, og at det kan bli mye vanskeligere for en forbruker å etterspørre selgerne og kunne gjøre sine rettigheter gjeldende i forhold til dem når man fjerner de bestemmelsene som er i loven i dag. Så vidt jeg kjenner til, skal det nå også legges fram en stortingsmelding om forbrukerpolitikken, og jeg går ut fra at vi skal komme tilbake til disse spørsmålene da. Men jeg hadde behov for å si dette, fordi kjøpepresset generelt og ikke minst de kravene som etter hvert stilles til forbrukerne om å ivareta sine egne interesser ettersom myndighetene trekker seg lenger og lenger vekk fra sitt ansvar for å beskytte dem og lar det være opp til den enkelte, bekymrer SV. For det er snart slik at man minst må ha grunnfag for å gå på Rema 1000 og handle og å kunne forstå merkingen og etterprøve sine egne interesser. Og et slikt samfunn er vi bekymret for. Så gjelder det opphevingen av forbudet mot handel med dagligvarer utenfor utsalgssted. Vi går heller ikke imot det, men vi ser ikke bort fra at dette kan være den siste spikeren i likkisten til en del utkantbutikker. For her kan man stable inn varer, f.eks. brus, eller man kan tenke seg andre varer som man kan lagre lenge, og så kjøre prisene ned på disse og slå det lille grunnlaget som er igjen for en utkantbutikk, over ende ved bare å selge enkelte slike varer kanskje så sjelden som én gang i måneden. Det kan man på den andre siden si er en fordel for forbrukerne, men det kan bli vanskelig for dem som ønsker å ha muligheten til å handle kanskje et noe bredere spekter i en nærbutikk, for ikke å snakke om for alle de andre funksjonene som en slik butikk kan ha. Så vi ser på dette med litt bekymring, men vi har ikke funnet grunn til å stemme imot.
Flere har ikke bedt om ordet til sak nr. 1.
Jeg skal ikke være så lang. Foreliggende innstilling til Odelstinget tar for seg en del endringer i sjøfartslovgivningen. Blant de viktigste endringene er forslaget til ny § 24 a i sjødyktighetsloven samt en mindre endring i sjødyktighetsloven § 24 annet ledd, som gir tilsynet, dvs. Sjøfartsdirektoratet og andre organer, mulighet for på rederens regning å bringe tilbakeholdt skip i en slik stand at skipet kan flyttes. I de tilfeller hvor rederen ikke ønsker å medvirke til den nødvendige utbedring av mangler eller at det ikke oppnås kontakt med rederen, mener komiteen at Sjøfartsdirektoratet for reders regning må kunne sørge for utbedring av mangler, samtidig som utleggene sikres som prioritert pant i skipet. Videre slutter komiteen seg til en endring av sjøloven § 137 om at skipsføreren skal kunne motta meddelelser og forkynnelser på vegne av skipets reder. Dette vil medføre besparelser for det offentlige av både økonomisk og administrativ art. Enkelte lavstandardskip kan bli liggende lenge i norske havner og farvann fordi de holdes tilbake av norske myndigheter på grunn av manglende sjødyktighet, eller som følge av en begjæring om arrest. Komiteen fastslår derfor at forkynning overfor skipsfører kan gjøre det mulig å få realisert krav rettet mot skipet hurtigere enn det som har vært tilfellet hittil. Videre har komiteen sluttet seg til en endring av sjø loven § 97 om at den som krever arrest eller tvangsfullbyrdelse i et skip, kan pålegges å stille sikkerhet for havne avgifter som påløper under saken. Bakgrunnen for forslaget var at man i perioden 1994-1995 ved enkelte havner opplevde at utenlandske skip ble liggende i norsk havn i meget lang tid i forbindelse med nettopp tvangsfullbyrdelse og arrest. I tillegg til dette har komiteen også behandlet og sluttet seg til et par andre lovforslag. Komiteen legger således fram en enstemmig innstilling til Odelstinget.
Flere har ikke bedt om ordet til sak nr. 2.[[Votering, se side 143]]
Odelstinget skal votere i sakene nr. 1 og 2.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Det voteres over lovens overskrift og loven i sin helhet.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Det foreligger ikke noe referat.