Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážený pane premiére, zahajuji 45. schůzi Poslanecké sněmovny. Schůzi svolal předseda Poslanecké sněmovny podle § 51 odst. 4 našeho jednacího řádu na základě žádosti 41 poslanců. Pozvánka vám byla rozdána přes poslanecké kluby v úterý 12. dubna. Prosím, abyste se přihlásili svými identifikačními kartami. Pan poslanec Jeroným Tejc má náhradní kartu číslo 3 a pan poslanec Martin Komárek ruší svoji omluvu. Nyní přistoupíme k určení ověřovatelů této schůze. Navrhuji, abychom určili paní poslankyni Martu Semelovou a pana poslance Jaroslava Klašku. Má někdo nějaký jiný návrh? Není tomu tak. Budeme tedy hlasovat o ověřovatelích schůze. Já zahajuji hlasování. Kdo je pro ověřovatele paní poslankyni Martu Semelovou a pana poslance Jaroslava Klašku, nechť zvedne ruku a zmáčkne tlačítko. Kdo je proti? Je to hlasování číslo 1, přihlášeno je 100 poslankyň a poslanců, pro 95, proti žádný. Návrh byl přijat. Konstatuji, že jsme ověřovateli 45. schůze Poslanecké sněmovny určili paní poslankyni Martu Semelovou a pana poslance Jaroslava Klašku. Nyní přistoupíme ke stanovení pořadu 45. schůze, jehož návrh je uveden na pozvánce. Připomínám, že podle § 54 odst. 7 zákona o jednacím řádu Sněmovny rozhodne Sněmovna pouze o pořadu uvedeném v žádosti. Nelze tedy navrhnout změnu nebo doplnění pořadu. Rovněž tak nelze rozšiřovat schválený pořad. Jako první do diskuse s přednostním právem ještě před schválením pořadu je přihlášen pan předseda Občanské demokratické strany Petr Fiala. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Dámy a pánové, vážené kolegyně, vážení kolegové, vážený pane premiére, já před vás předstupuji s tím, abych zdůvodnil, proč jsme svolali tuto mimořádnou schůzi. Měl jsem teď trochu pochybnosti, jestli mám začít hovořit, když tu není pan ministr vnitra, ale pan ministr vnitra právě přichází, takže z tohoto hlediska je vše v pořádku. Jak všichni víte, tak v posledních dnech se v souvislosti s problematickými momenty kolem postupu policie při návštěvě prezidenta Čínské lidové republiky objevila řada vysvětlení, řada často protichůdných informací. A my jsme toho názoru, že si toto téma bezesporu zaslouží, aby bylo vysvětleno občanům, aby bylo vysvětleno Poslanecké sněmovně, abychom se dočkali strukturovaných a kompetentních odpovědí od představitelů vlády, jak to bylo, co se stalo, jaká opatření byla přijata, aby se něco podobného v budoucnu neopakovalo. Chci jasně říct, že jsme z toho nechtěli dělat žádné zvláštní politikum a nechtěli jsme ani nějak zvlášť zatěžovat práci Sněmovny. Proto jsme navrhli, aby tento bod byl běžně zařazen do programu jednání této schůze. Vládní koalice to odmítla a tento náš postup zablokovala, takže nemáme jinou možnost než prostřednictvím mimořádné schůze donutit vládu, donutit pana ministra vnitra, aby informoval Sněmovnu o postupu policie a bezpečnostních složek během návštěvy čínského prezidenta v České republice. Já samozřejmě nepochybuji o tom, že zajištění bezpečnosti nejvyššího státního představitele zahraničního státu, v tomto případě Čínské lidové republiky, je z hlediska plánování operativy nepochybně náročný úkol a že naše bezpečnostní složky se tohoto úkolu i v tomto případě zhostily dobře, protože nedošlo k ohrožení bezpečnosti ani zdraví zúčastněných osob. Nicméně takovýchto státních návštěv jsme tu měli v minulosti celou řadu. Vždy docházelo k precizní přípravě, vždy docházelo k různým bezpečnostním opatřením, ale nikdy tyto návštěvy nebyly provázeny těmi incidenty jako právě návštěva prezidenta Čínské lidové republiky. Zde došlo k řadě událostí, které musí být prošetřeny, musí být vysvětleny. Musíme vědět, jestli policie postupovala v souladu se zákonem, a pokud ne, kdo za to odpovídá a jaké kroky z toho budou vyvozeny. Já tady připomenu - ale myslím, že obecně to všichni znáte - ty případy, o kterých se mluví na veřejnosti, několik událostí, které si podle našeho názoru zaslouží vysvětlení. Jednak je to případ zamezení vstupu demonstrantů na Hradčanské náměstí. To, co je opravdu závažné a co vyvolalo pochybnosti, dokonce i omluvu policejního prezidenta, je vstup policistů na akademickou půdu, konkrétně na fakultu Filmové akademie múzických umění, kde policisté vyšetřovali vyvěšení tibetských vlajek. Já nevím, jestli omluva stačí. Ono je také potřeba říct a dát jasnou odpověď na to, kdo to policistům nařídil, proč to dělali a proč se něco tak závažného, na co všichni musíme být citliví, stalo. Dalším problematickým momentem je samozřejmě šikanování pokojně se chovajících aktivistů, zabavování tibetských vlajek, které byly v soukromém vlastnictví, preventivní kontrola občanů, kteří se ani žádné demonstrace nezúčastnili, atd. Jedním z hlavních selhání nepochybně byla i špatná koordinace organizátorů státní návštěvy s představiteli bezpečnostních složek. Ukazuje se, že policie pravděpodobně v řadě případů jednala se zpožděním, což zase způsobovalo konflikty, kterým se ale dalo právě tou lepší koordinací předejít. A tohle už naznačuje i jakési politické selhání. Politické selhání, na které musí reagovat vláda, na které musí reagovat ministr vnitra. Incidenty zároveň prošetřuje pražské vrchní státní zastupitelství a to také musí dojít k závěru, zda nedošlo k porušení ústavně garantovaného práva na svobodné vyjádření a na nenásilné vyjádření osobního názoru, o čemž tady můžeme také pochybovat. Docházelo např. k opakovaným kontrolám aut s plakáty, byla navštěvována sídla firem i soukromé byty kvůli vyvěšování vlajek. A já si nemyslím, že všechny tyto věci, kdy dochází k nějakému omezování soukromí, kdy dochází k omezování osobní svobody a svobody vlastnictví, lze odbýt tím heslem o služební horlivosti - no oni ti policisté byli horliví, tak prostě tak jednali... To je opravdu slabá odpověď. My potřebujeme vědět, jestli za tím nebylo nějaké zadání a jestli z toho někdo nemá vyvodit personální, politickou a jinou odpovědnost. A já samozřejmě chápu, a rozumíme tomu všichni, že návštěva čínského prezidenta se konala v bezpečnostně zostřené době. To všichni víme. Že v takovém případě je možné a nutné bezpečnostní situaci vyhodnocovat pečlivěji než dřív a přijímat opatření, která jsou třeba silnější. Ale těžko z toho vyplývá - a mně to z toho nevyplývá a možná mi to pan ministr vnitra vysvětlí, mně z toho nevyplývá, že by i za této situace vyvěšení vlajky, prezentování vlajky v ruce, pokojné vyjádření názoru mohlo být vyhodnoceno jako riziko vůči chráněné osobě. Tady skutečně existuje řada otázek, proč tak policie jednala, na čí příkaz tak jednala, zda to bylo nutné a proč k tomu všemu došlo. A to je ta hlavní obecná politická otázka, na kterou tady musíme slyšet odpověď od vlády, od pana premiéra nebo od pana ministra vnitra. Ta obecná otázka, která je s návštěvou čínského prezidenta a se všemi těmi incidenty spojena, zda to všechno bylo primárně motivováno bezpečností a ochranou veřejného činitele, anebo zda zde nedocházelo ze strany řekněme politického zázemí organizátorů návštěvy k ovlivňování příprav bezpečnostních opatření tak, aby ta akce - návštěva čínského prezidenta - měla to správné politické a ideologické vyznění, či zda se nejednalo víc ve prospěch hostů z Číny než ve prospěch ochrany českých občanů a jejich práv. [[(11.10 hodin)]] Všechny tyto otázky, všechny tyto pochybnosti musí být zodpovězeny. Zaslouží si to nejenom občané, zaslouží si to i příslušníci policie, kteří každodenně odvádějí poctivou práci, a najednou v důsledku této akce tady vznikají určité pochybnosti. A kdybychom chtěli postupovat tak, jak to vláda udělala tím, že nám to tady neumožnila zařadit jako řádný bod jednání a chtěla to nějak zamést pod koberec, tak to samozřejmě bude dál podkopávat pověst policie, může to otřást důvěrou v její nestrannost a nezávislost a to by bylo to nejhorší, co by se nám mohlo stát. Myslím, v této Sněmovně většina z nás si pamatuje dobu před 25 lety, kdy nebyla žádná důvěra v policii, kdy policie často byla nástrojem politické šikany. A my jsme byli všichni rádi, že se situace změnila, že dnes existuje ve veřejnosti důvěra v policii, že policie slouží právnímu demokratickému státu, a tak to má taky zůstat. Mně je velmi líto, že v důsledku postupu policie, ať už jednala z jakéhokoli zadání, došlo k porušení důvěry v nestrannost a dobrou práci policejních složek. Myslím si, že tento bod, tato mimořádná schůze je i příležitostí pro vládu, aby nám vysvětlila, jak to bylo, aby nám vysvětlila, jaká opatření přijala, abychom všichni společně důvěru v Policii České republiky obnovili. Protože důvěra v policii je jedním z klíčových prvků demokratického právního státu a nám všem napříč politickým spektrem musí jít o to, aby ta důvěra v policii ve veřejnosti existovala. Takže vážený pane premiére, vážený pane ministře vnitra, já jsem vám položil řadu konkrétních otázek, které se týkají postupu policie při návštěvě čínského prezidenta, a žádám vás nebo vám vytvářím prostor pro to, abyste nám na ně mohli odpovědět a abyste přesvědčivě vysvětlili, co se vlastně ve dnech té návštěvy stalo.
Děkuji panu předsedovi Fialovi. Dalším k návrhu pořadu s přednostním právem je předseda TOP 09 Miroslav Kalousek. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážený pane premiére, vážení členové vlády, dámy a pánové, co bylo motivem iniciování svolání této schůze, řekl již pan předseda Fiala. Já bych si dovolil jenom zhustit to do dvou základních bodů, které trápí nejenom nás, ale trápí i velkou část české veřejnosti. Tím prvním bodem je odpověď na otázku, proč máme všichni takový pocit, že policie nepostupovala tak, že před zákonem si byli všichni rovni. Že před zákonem si nebyli rovni takzvaní čínští turisté - nechci teď spekulovat o jejich vojenské či diplomatické hodnosti - a proč před zákonem si nebyli vůči nim rovni čeští občané na území České republiky. To je jeden základní problém. Ten druhý základní problém je, proč bylo omezeno na území České republiky ústavní shromažďovací právo občanů České republiky a proč se někdo domnívá, že ústavní shromažďovací právo lze omezit dopravně inženýrským opatřením, a kdo o tom rozhodl. To jsou dva bloky otázek, které nás opravdu trápí, a myslím si, že skutečně zajímají českou veřejnost. A že v zájmu důvěryhodnosti Policie České republiky a její prestiže je potřeba, aby na ně vláda uměla věrohodně odpovědět, a nikoliv se trapně vymlouvat, tak jak učinil policejní prezident a pan ministr vnitra minulý čtvrtek. Já si k těm incidentům, které tady obecně popsal pan předseda Fiala, dovolím uvést několik konkrétních případů. Uvědomuji si, že by měly být předmětem konkrétního šetření, a nechme je konkrétně prošetřit. Ale je asi dobře, když si připomeneme, co se skutečně stalo, na co existují konkrétní svědectví fotografická a videodokumentace. Nebudu vás dlouho zdržovat, je jich jenom deset. Vybral jsem z těch asi 40 jenom deset. Skupina aktivistů, jak si dobře pamatujeme, vyměnila na sloupech veřejného osvětlení na Evropské třídě dvě - slovy dvě - čínské vlajky za tibetské. Postupně se zde shromáždilo asi 60 policistů a nakonec hasiči s plošinou, kteří, dovolíte-li mi to slovo, posbírali aktivisty na těch sloupech. Policisté zadrželi a odvezli do Bartolomějské celkem 12 českých občanů, mezi nimi však i ty, kteří pouze postávali na chodníku s tibetskými vlajkami a nijak se neúčastnili výměny vlajek na těch sloupech. Na to místo dorazil autobus plný čínských "turistů". To slovo turistů už jsem několikrát označil v uvozovkách, tak budu jim říkat čínští turisté. Zrovna v tu chvíli po chodníku procházeli tři koledníci s pomlázkami, kteří pravděpodobně vůbec netušili, že máme na návštěvě čínského prezidenta. A na ty koledníky s pomlázkami po verbálních výpadech čínští turisté hystericky zaútočili. Pravděpodobně se domnívali, že ty stuhy na pomlázkách jsou tibetskými symboly. Nikdo z agresivních čínských útočníků na ty koledníky nebyl zadržen. Celou situaci útoku na koledníky natáčel fotograf Deníku Referendum, který měl na zádech tibetskou vlajku. Když procházel mezi Číňany, vlajku mu strhli, uzavřeli ho mezi sebe a mlátili ho kovovými žerděmi svých vlastních čínských vlajek. Policisté ho z hloučku vytáhli ven a zadrželi nejprve za neuposlechnutí výzvy. Poté co ho naložili do antonu, tak změnili důvod zadržení a u výslechu uvedli, že byl zadržen kvůli tomu, že bylo ohroženo jeho zdraví. Takže mu vlastně pomáhali a chránili ho. Nicméně z Číňanů zadržen nebyl nikdo. Další incident se odehrál v parku Velvarská u mobilního billboardu s tibetským dalajlámou a bývalým prezidentem Václavem Havlem. Kolem 14. hodiny před průjezdem kolony s čínským prezidentem se před billboardem shromáždilo několik desítek Číňanů s velkými čínskými a českými vlajkami. Při průjezdu prezidentské kolony pak obrovskou českou vlajkou a vítacím plakátem pohled na ten mobilní billboard s Havlem a s dalajlámou zcela zakryli. Vůči našim občanům použili i poměrně agresivní surové řekněme bodyčeky. Na námitky našich českých občanů, proč policisté neposunou Číňany s vlajkami dále, reagovali policisté slovy: A co vám tak asi vadí na české vlajce? Na veřejně přístupném videu z tohoto místa je vidět také ostrý fyzický útok na jednoho našeho občana směřovaný prsty do obličeje. Je také vidět, že policisté tento útok viděli, přitom ho vůbec neřešili a žádní cizinci na tomto místě nebyli zadrženi. Asi 60letá paní byla na Evropské třídě - ono to tam tedy tenkrát vypadalo jako na Leninově třídě, ale ta třída se jmenuje Evropská - napadena skupinou mladých čínských žen, dokonce jednou ženou i kousnuta, pouze kvůli tomu, že držela v ruce malou tibetskou vlajku. Opět je vidět a je zdokumentováno, že policisté to viděli, ale žádnou z těch agresorek nezadrželi, také už také řešeny nebudou, protože dávno jsou zpátky na svých základnách. [[Smích v pravé části sálu.]] [[(11.20 hodin)]] V Chotkových sadech zastavilo na křižovatce na místě, kde je zákaz zastavení, auto s čerstvou dodávkou vlajek a jiných mávátek z čínského velvyslanectví. Blokovalo provoz. Číňané začali z kufru vykládat vítací materiál. Policisté několikrát vlídně upozornili, že by to dělat neměli a že by měli odjet. Nestalo se vůbec nic. Číňané je ignorovali a policisté nedělali nic, přestože jaksi byl na místě jednoznačně porušován zákon České republiky. Na tomhle konkrétním případě sice nikdo nebyl napaden, ale dal jsem ho proto, aby byl vidět ten dvojí metr, že za něco, co nebyly přestupky, byli zadržováni a perlustrováni čeští občané. Číňané se dopouštěli zjevných přestupků a porušování práva České republiky, nedělo se vůbec nic. Policisté, jak již bylo medializováno, vnikli do kancelářské budovy u hotelu Hilton, kde byla v okně vylepena tibetská vlajka. S odůvodněním, že odstřelovači nevidí, co nebo kdo se za tou vlajkou skrývá, trvali na tom, že se vlajka musí sundat. Je zajímavé, že jim nevadily zatažené žaluzie. Jsme připraveni kdykoli předložit znalecký posudek, že zatažené žaluzie a vylepená tibetská vlajka jsou jedno a to samé a že je přes ně vidět zhruba stejně. Policie na Hlávkově mostě podle svých slov takzvaně identifikovala ve skupině čínských příznivců jednoho muže s tibetskou vlajkou, a jak mu sdělili, kvůli ohrožení bezpečného průjezdu prezidentské kolony k němu přistoupili, a jak říkali, krátce s ním pohovořili. Nicméně na videu se můžeme přesvědčit o tom, že poté co s ním pohovořili, tak ho také vedou pryč. Ten pán nám řekl, že dostal od policie pořádkovou pokutu ve výši 200 korun. V Lánech byl ze skupinky čtyř našich občanů s tibetskými vlajkami jeden zadržen, přičemž je opět zdokumentováno, že protest byl absolutně pokojný, stáli tam čtyři lidé s tibetskou vlajkou, jednoho sebrali. Doufali, že ti tři ostatní si to rozmyslí. Pravděpodobně. Mimořádně závažný případ se podle mého názoru stal opět na Hlávkově mostě, kdy občan žijící pět let v České republice, tibetský občan pan Tashi Gyamsto, šel se svými českými přáteli na Hlávkův most tibetskými vlajkami vyjádřit svůj názor na úroveň lidských práv v Číně, což - zdůrazňuji - se pořád v České republice ze zákona smí, a nebyl v ústí Hlávkova mostu zadržen českou policií, ale byl zadržen oněmi čínskými turisty, kteří ho prostě nechtěli s tou tibetskou vlajkou vpustit na most. Jeho čeští přátelé pokračovali dál. A když potom pana Tashi Gympstu hledali, tak ho kupodivu našli v policejním autě. A když se ptali, proč ten nešťastník byl zadržen a proč je v policejním autě, tak jim policisté odpověděli, že pan Tashi Gyamsto byl těmi čínskými turisty označen jako bezpečnostní riziko, a proto to bezpečnostní riziko zadrželi. Takže mi tady vzniká jisté podezření, že kromě toho, že policistům na území Prahy 1 velela Kancelář prezidenta republiky, tak jim taky na Hlávkově mostě veleli čínští turisté. Možná měli vyšší hodnost. To je docela dobře možné. Samostatnou kapitolou je omezení ústavního shromažďovacího práva českých občanů na Hradčanském náměstí. 23. března byla řádně zaregistrována, tedy řádně povolena podle shromažďovacího zákona a podle jednoho ze základních ústavních práv českých občanů, pokojná demonstrace na Hradčanském náměstí. Samozřejmě že lze v určitých případech podle českého právního řádu zamezit takovémuto shromáždění, ale pouze na základě a v mezích shromažďovacího zákona. Určitě to nejde dopravně inženýrským opatřením. Určitě nemůžete dopravními značkami zrušit ústavní právo občanů České republiky - tedy ještě jsme si v půlce března mysleli, že to nejde. Byli jsme postaveni tváří v tvář skutečnosti, že to jde, že si prostě někdo dovolil na základě dopravně inženýrského opatření omezit ústavní právo občanů České republiky, rozhodl se, že na tuto řádně ohlášenou, a tedy jasně povolenou demonstraci ty lidi nepustí, a bylo jim to oznámeno někdy v brzkých ranních hodinách toho dne, kdy se ta demonstrace měla konat. Zdůvodnění, že v okamžiku demonstrace, již to nebylo aktuální, protože svolavatelé přesunuli to shromáždění na jiné místo, je eufemisticky řečeno trapná výmluva, normálně řečeno účelová lež. Neexistuje žádný právně relevantní dokument, kterým by mohl kdokoliv prokázat, že svolavatelé přesunuli řádně zaregistrovanou demonstraci na jiné místo. To, že jeden ze čtyř svolavatelů, když byl postaven tváří v tvář policejní zvůli, že je tam prostě ti policajti nepustí, i když na to mají ústavní právo, že v tu chvíli požádal městskou část Prahy 6, jestli by mu neposkytla část svého majetku v parku, kde by se ti lidé policajty vyhnáni mohli shromáždit, a městská část Prahy 6 jim ten majetek bezúplatně poskytla a on to oznámil emailem nebo nějakým způsobem Policii České republiky, to snad nikdo nemůže myslet vážně, že tohle označí za oznámení svolavatele, že změnil místo demonstrace. To nic takového není. To prostě podle shromažďovacího zákona probíhá jinak. Jinými slovy pokud pan ministr vnitra tady při mé interpelaci minulý čtvrtek tvrdil, že svolavatelé změnili místo demonstrace, tak byl buď obelhán, nebo lhal. Ale nemohl mluvit pravdu, protože nic takového se nestalo. Demonstrace byla řádně ohlášena a neexistuje žádný právní titul, podle které by měla být omezena. Na základě těchhle dvou oblastí, které jsem si tady dovolil říct, tedy měření různým metrem vůči občanům ať již jakékoli národnosti a státní příslušnosti, ale na území České republiky, před zákony České republiky od Policie České republiky a omezení shromažďovacího práva na Hradčanském náměstí, si dovolím formulovat čtyři jednoduché otázky. Slovy čtyři. Za prvé. Chápeme, že nemůžeme být informováni o konkrétním šetření konkrétních incidentů. Ale mohli bychom dostat jeden jediný údaj, který by nám mohl naznačit tu rovnost před zákony. Kolik bylo ve dnech 28. až 30. března v souvislosti s návštěvou čínského prezidenta na území České republiky, dominantně hlavní město Praha, ale něco bylo také v Lánech, kolik bylo zadrženo a perlustrováno, nebo dovolíte-li, perlustrováno a zadrženo občanů České republiky a kolik Číňanů? Jenom to číslo. Patnáct - patnáct. Třicet - třicet. Nebo to skutečně snad bylo dvacet tři - jedna? Myslím, že veřejnost má právo tohle číslo znát, protože to něco napoví. [[(11.30 hodin)]] Otázka druhá. Kdo rozhodl o tom, že ústavní shromažďovací právo na Hradčanském náměstí bude omezeno dopravně inženýrským opatřením? Tady je nějaká konkrétní osoba, která o tom musela rozhodnout. Byl to ministr vnitra? Byl to policejní prezident? Byl to velitel ochranky? Já sám jsem na vlastní uši, když jsem se domáhal našeho vstupu na Hradčanské náměstí, na vlastní uši jsem od jednoho velmi slušně jednajícího uniformovaného policisty, a opět je to zdokumentováno na videu, slyšel, že aby někoho z nás pustili na Hradčanské náměstí, tak by to musel dovolit pan Mynář. To jsem slyšel. Možná že vy, co jste viděli to video, jste to slyšeli taky. Jinými slovy, o tom, kdo z nás není bezpečnostním rizikem, a může tedy vstoupit na Hradčanské náměstí, v tu chvíli rozhodoval člověk, který podle Nejvyššího bezpečnostního úřadu tím bezpečnostním rizikem je on sám. A ten měl právo říci Policii České republiky: Toho tam pusťte a toho tam nepusťte. On, oficiální úředně potvrzené bezpečnostní riziko, v tu chvíli měl právo říkat Policii České republiky: Franta bezpečnostní riziko představuje, toho tam pustit nemůžete, Lojza bezpečnostní riziko nepředstavuje, tak toho tam pustit můžete. A tomu máme říkat, pane ministře vnitra, profesionální výkon funkce, jak to ta policie zvládla, jak jste nám řekl. Že to bezpečnostní riziko má právo říct Policii České republiky, kdo je a kdo není bezpečnostním rizikem. Jako málokdy jsem zažil větší Kocourkov. Takže kdo to rozhodl, že tím dopravně inženýrským opatřením omezíme ústavní právo občanů České republiky? Otázka třetí. Jaké že konkrétní bezpečnostní riziko existovalo v pět hodin odpoledne 29. března na Hradčanském náměstí, když čínský host a jeho hostitelé byli na Kampě v Lichtenštejnském paláci, kdy, pane ministře, jste nás tady opět uváděl v omyl, že to bylo srovnatelné s návštěvou pana prezidenta Obamy. Nemluvil jste pravdu, existuje o tom bohatá fotografická dokumentace. Já jsem dokonce byl tenkrát mezi těmi, kteří pana prezidenta Obamu vítali na prvním hradním nádvoří za Matyášovou branou. Ano, na první hradní nádvoří už nikdo nesměl, ale Hradčanské náměstí bylo plné. Možná tam byla nějaká bezpečnostní opatření a bezpečnostní rámy, ale nějak těch 30 000 lidí tenkrát ta policie zvládnout uměla, že se s nimi naplnilo Hradčanské náměstí. 29. března 2016 jsme stáli proti těžkooděncům, kteří nás z Loretánské nechtěli pustit ani na kousíček toho Hradčanského náměstí, za žádnou cenu. A kromě těch uniformovaných policistů, kteří se chovali velmi slušně a profesionálně, já jsem viděl, jak je jim to trapné a jak je jim to nepříjemné, jak to dělají neradi, tak jim tam velel nějaký panák v civilu, o kterém jsem přesvědčen, že byl důstojníkem ochranné služby prezidenta republiky. Choval se arogantně, choval se drze, když jsem po něm chtěl, aby se představil, tak to odmítl a pak zmizel. Mě by docela zajímalo, kdo to byl, pane ministře. Možná že byste byl schopen to zjistit. Ale to nepatří mezi ty otázky, na které má veřejnost právo a které kladu. Takže ta otázka byla: Jaké že to konkrétní bezpečnostní riziko existovalo? Všichni víme, kdo jsme kdy vítali nějaké státní návštěvy, že neexistuje žádné věrohodné bezpečnostní riziko, kterým lze ohrozit hosta z Hradčanského náměstí, když je v prostorách Kanceláře prezidenta republiky. Prostě neexistuje. Proto to Hradčanské náměstí také nikdy nebylo zavřeno, ať už tady byl Svatý Otec, ať už tady byl prezident Obama, ať už tady byl v 80. letech soudruh Leonid Brežněv. Bylo zavřeno pouze jednou, tentokrát, a jsme všichni přesvědčeni, že nebylo zavřeno pro relevantní bezpečnostní riziko, ale že bylo zavřeno z ješitnosti a pocitu nadřazenosti prezidenta republiky, jehož přáním Policie České republiky, a podle mého názoru v rozporu se zákonem, poslušně vyhovovala. A poslední otázka je: Proč jste, pane ministře, uváděl veřejnost v omyl minulý čtvrtek, když jste říkal, že svolavatelé přesunuli to místo konání? Přesunout místo konání neznamená, že napíšu policajtovi mail, že když nás tam tedy nepustí, takže půjdeme do parku. Přesunout místo konání je proces, který definuje zákon o shromažďování. A tak jako policie zahradila Hradčanské náměstí, podle našeho názoru v rozporu se shromažďovacím zákonem, tak také se nestalo nic, co by v souladu se shromažďovacím zákonem mohlo být označeno jako změnění místa chování s pořadateli. My bychom na tyto otázky, byli bychom velmi vděčni, kdybychom dostali naprosto jasnou odpověď, nikoli výmluvy, které jsme slyšeli minulý čtvrtek. A já si nedělám iluze o tom, jak to dopadne. Koneckonců, až se tady všichni dostatečně vypovídáme, tak vy rozhodnete jako parlamentní většina, že program této schůze neschválíte, čímž neumožníte ostatním členům Poslanecké sněmovny se k tomu vyjádřit a sdělit jim své vlastní poznatky, své vlastní zkušenosti a své vlastní rozhovory, které měli se svými voliči. To prostě neumožníte, protože nechcete, aby to tu zaznělo. Já se vám nedivím. Já bych se taky styděl. Ale možná že by skutečně té atmosféře prospělo, kdybyste to umožnili. A pak se nestane nic. Ale ono se nesmí stát nic. My ty otázky budeme klást dál a budeme používat všechny politické i právní prostředky ne k tomu, abychom někoho grilovali, z toho nic není, ale k tomu, aby se to nikdy neopakovalo. To, co se stalo ty tři dny, bylo bezprecedentní porušení práv občanů České republiky na území České republiky. Teď se tu nebavíme o porušování lidských práv v Číně, v Tibetu, v Tchaj-wanu, to je samozřejmě velmi důležitá součást veřejné diskuse, ale to, o čem chceme mluvit teď a tady na této mimořádné schůzi, je porušování práv občanů České republiky na území České republiky, dvojí metr Policie České republiky a skutečnost, že Policie České republiky na něčí pokyn ty instrumenty, které má ze zákona, ty instrumenty, které jí svěřili její občané, nepoužívala k ochraně jejich majetku a bezpečí, ale používala k potlačení projevů, které nějaká vrchnost označila jako nevhodné. K tomu tu policii nemáme. To se nesmí opakovat, protože pokud se smíříme s tím vysvětlením, kterého se nám dostalo minulý čtvrtek, a pokud se smíříme s tou zprávou, kterou jsme dostali dnes ráno na stůl a kterou jsem ještě nepřečetl podrobně, ale nedočetl jsem se tam nic, co by odpovídalo na dotazy, které jsem teď kladl nebo které kladl pan poslanec Fiala, pokud se s tímhle smíříme a sklopíme hlavy, tak se nikdo z nás nesmí divit, až náš příště bez řečí seberou a nebudou to nikomu vysvětlovat. A v takové zemi já žít nechci a budu se tomu bránit. Děkuji.
Já děkuji panu předsedovi Kalouskovi. Jenom si dovolím upozornit kolegy, kteří se hlásí s faktickými poznámkami, že nejsme v rozpravě. Pakliže chcete své faktické poznámky uplatnit, schvalte program schůze, pak bude následovat rozprava, ve které je můžete uplatnit. Nyní s přednostním právem místopředsedkyně poslaneckého klubu Občanské demokratické strany Jana Černochová. Prosím, paní místopředsedkyně, máte slovo.
Děkuji, pane místopředsedo. Hezké dopoledne, dámy a pánové. Já myslím, že už hodně zaznělo z úst mých předřečníků, včetně toho, že mně přijde velmi mrzuté, že pan ministr vnitra nám ve čtvrtek sliboval, že budou moct vystoupit a ptát se poslanci, ne pouze poslanci s přednostním právem, a z těch vyjádření, která zazněla od předsedy bezpečnostního výboru pana poslance Váni, je nám tedy jasné, že program schůze neschválíte a že nebude mít nikdo příležitost se pana ministra ptát. Přijde mi, že to je škoda a že to je úplně zbytečné gesto vládní koalice, snaha vládní koalice něco blokovat, protože přeci víme, že čtvrteční den je pevně spjat s interpelacemi a tyto interpelace budou probíhat od odpoledních hodin, takže by tato schůze nemohla být déle než do třinácti hodin. A myslím si, že jsme si toho všichni vědomi. [[(11.40 hodin)]] Je mi tedy líto mých kolegů, kteří nemohou vystoupit, protože přednostní právo nemají. Stejně tak mě mrzí, že pan ministr nedodržel druhý slib, který nám ve čtvrtek dal, že dostaneme zprávu, se kterou se budeme moci seznámit v úterý. Dostali jsme ji včera ve 21 hodin a dneska na stůl. Včera ve 21 hodin elektronicky, dneska na stůl. Já jsem se samozřejmě té zprávě během dnešní noci věnovala. Četla jsem některé věci, které už tady říkal i pan předseda TOP 09 Kalousek i pan předseda Fiala, a mám za to, že skutečně věta - dovolte mi citovat - věta, že "snahou Policie České republiky bylo nepodcenit žádný poznatek nebo signál, který by se mohl rozvinout do přímého ohrožení nebo vzniku nebezpečné situace". Stejně tak se zpráva na téměř každé druhé straně odvolává na bezpečnostní situaci, na události ve Francii, v Belgii a v Německu, na to, že byl vyhlášený první stupeň ohrožení terorismem. Tak jak to tedy je, pane ministře Chovanče? My tady tři týdny posloucháme, že České republice žádné teroristické útoky nehrozí, že žádná zvýšená bezpečnostní opatření nejsou třeba, a přitom ve zprávě, kterou, předpokládám, že jste četl, stojí tato věta. Nepřipadá vám to malinko, dovolte mi použít to slovo, chucpe? Že na jednu stranu říkáte, že nám nic nehrozí, a pak ta zvýšená bezpečnostní opatření, bezprecedentně zvýšená bezpečnostní opatření, omlouváte prvním stupněm ohrožení terorismem? Víte, myslím si, že snad mi dáte za pravdu, ti, co mě znáte ať už z tohoto volebního období, nebo z minulého volebního období, já nevyhledávám každou příležitost, kdy bych Policii České republiky za něco kritizovala. Naopak. Když probíhaly v únoru demonstrace, přestože jsem opoziční poslankyně, byla jsem ta, která se Policie České republiky zastávala. Tady se mohu tak maximálně zastávat samozřejmě jednotlivých policistů, kteří z principu své práce poslouchají své velitele a musí plnit rozkazy. Opakovaně tady zaznívalo, že podobná bezpečnostní opatření, a píšou to kolegové z Ministerstva vnitra i v té zprávě, tady byla v minulosti, kdy na návštěvách byli jiní významní státníci. Není to pravda. Stejně jako není pravda celá řada dalších informací, které v té zprávě jsou. Já jsem shodou okolností osmnáctým rokem na radnici Prahy 2. Dvě volební období jsem byla místostarostkou, třetí volební období jsem starostkou. A asi víte, kde Praha 2 leží, víte, jak je dotčená různými těmito shromážděními a státními návštěvami vzhledem k tomu, že jsme centrální městská část. Pamatuji návštěvu George Bushe mladšího i staršího, pamatuji návštěvu pana prezidenta Clintona, pamatuji návštěvu papeže Benedikta, se kterým jsem měla tu příležitost si před svatým Jezulátkem dokonce podat ruku. Žádná bezpečnostní opatření tohoto rozsahu nikde v ulicích nebyla. Pokud se bavíme o návštěvě srovnatelné, tedy mocensky srovnatelné s návštěvou čínského prezidenta, mohu zmínit návštěvu tehdejšího prezidenta Medveděva a amerického prezidenta Obamy, také už o tom mluvil Mirek Kalousek, kdy byla možnost se dostat na Hradčanské náměstí, byla možnost se dostat do okolních ulic. A skutečně argumentovat tím, že důvodem těchto opatření je ochrana chráněných osob, je hloupé a nepravdivé. Důvodem těchto opatření byla ochrana čínského prezidenta před realitou. Víte, já si opravdu myslím, že na tom Hradčanském náměstí při nemožnosti realizovat právo shromažďovací došlo k porušení Ústavy České republiky. Protože tam skutečně v právu shromažďovacím stojí, že pokud se z nějakých důvodů rozhodne svolavatel nebo ten, kdo shromáždění povoluje, vyhodnotí se ta situace nějak jinak z důvodu nějaké okolnosti, ta okolnost může být třeba vis maior, nemusí to vůbec být nějaká bezpečnostní situace, ale může to být živelní pohroma, tak má povinnost nabídnout alternativu. A k tomu tady nedošlo. Stejně tak povinností ze zákona shromažďovacího je vyrozumět oznamovatele tři dny předem. To se nestalo. A v tomhle naprosto souhlasím s tím, co tady zaznělo od Mirka Kalouska. Tady skutečně došlo k flagrantního porušení zákona shromažďovacího naprosto normou, která není srovnatelná s tímto ústavním právem, a to dopravním omezením, které vydával na základě žádosti ochranné služby, tedy Policie České republiky, Magistrát hlavního města Prahy. Ta dopravní opatření, já jsem si to skutečně posuzovala s těmi předešlými dopravními opatřeními při těch akcích, tak něco tak rozsáhlého Praha ještě nepamatuje. Já nevím, jestli to, pane ministře vnitra, pamatujete vy. Já vím, že vy jste z Plzně, stejně tak paní Krnáčová, primátorka hlavního města Prahy, je z Bratislavy. Takže možná jste tady s námi ta shromáždění, která tady v minulosti byla, státní návštěvy, tak jste možná tato shromáždění s námi Pražany nežili. Ale myslím si, že i z těch informací, které vy si můžete zjistit na Ministerstvu vnitra, a je tam celá řada pamětníků zasedání měnového fondu, zasedání Světové banky, kdy nám na Praze 2 hořela půlka Vyšehradu, a byla jsem to tehdy já, která se jako jedna z prvních policie zastala a poděkovala za jejich práci a za to, že to zvládli. Dnes z toho ten pocit, že bych Policii České republiky chtěla za něco děkovat, nemám. Dnes z toho naopak mám tu pachuť, která pramení z toho, že byť rozhodnutí, které vymezuje prostory, které budou uzavřeny, podávali samozřejmě zástupci ochranné služby, magistrát vyhověl bezezbytku všem jejich požadavkům, tak bohužel někteří policisté, kteří byli přímo na těch ulicích, tak nebyli schopni zvládnout ani oddělit od sebe skupinky demonstrantů, ale ani vyhodnotit si to, co ze zákona o policii vyhodnocovat mají, tedy jaká je míra bezpečnostního rizika. Jestli skutečně to, co se v Praze tady ty tři dny dělo, je přiměřené tomu, té ochraně osob, které jsou chráněny a mají být chráněny zákonem. Já nepopírám, že neměla být zvýšená celá řada bezpečnostních opatření, ale ne takto šíleným způsobem. Víte, při návštěvě prezidenta Medveděva a prezidenta Obavy jsme i jako starostové participovali na těch dopravních opatřeních. Dostávali jsme a pomáhali jsme informovat rezidenty, občany Prahy 2, o těchto opatřeních, protože i v našem zájmu bylo, aby ty věci proběhly hladce, aby lidé věděli, když se přesouvají z jedné části Prahy do druhé části Prahy, kudy mají jet. A vše, co se týkalo dopravních omezení, viselo na webových stránkách Magistrátu hlavního města Prahy i na našich webových stránkách městských částí dva týdny před příjezdem. A pak, ano, stejně tak jako se v Praze léta běhá maraton, tak víme, jakým lokalitám se vyhnout, víme, kudy máme jet. [[(11.50 hodin)]] Mě by i zajímaly náklady, o které přišla celá řada podnikatelů a lidí, kteří skutečně se dostávali čtyři hodiny z jednoho místa Prahy na druhé. Já jsem si to sama několikrát zažila. A není pravda a můžu vám opravdu, pane ministře garantovat, že to vím, není pravda, jak se píše v té vaší zprávě, že do schránek dotčených lokalit bylo něco vkládáno a že byli rezidenti informováni. Nebyli! Rašínovo nábřeží, které patří na Prahu 2, Myslíkova ulice, která patří na Prahu 2, tak tam byly policejní zátarasy a nikdo z obyvatel této části ani z radnice žádnou informaci o těchto uzavírkách nedostal. To je moje otázka na vás. Já chci vědět, kdo a proč vydával takovýto bianko šek Policii ČR, aby si vlastně mohla stavět policejní zátarasy a zamezit průjezdnosti v hl. m. Praze i v lokalitách, které byly na míle vzdáleny od míst, kde byl čínský prezident. Jestli to skutečně má Policie ČR a vámi řízený rezort zapotřebí. Já se domnívám, že opravdu ne. Abych nekritizovala jenom Policii ČR, já si skutečně myslím, že obrovskou míru na tomto selhání a na tomto třídenním chaosu má Magistrát hl. m. Prahy a neschopnost komunikace paní primátorky Krnáčové se starosty, možná i vámi jako ministrem vnitra o tom, jaká opatření i podle zástupců hl. m. Prahy jsou adekvátní. Kdybych já seděla na místě primátorky hl. m. Prahy, nikdy bych nepovolila opatření v takovémto rozsahu. Chtěla bych znát podrobné informace o ulicích, tak jako to bylo v minulosti. A neříkejte mi, že ze zákona o policii jsou tyto informace utajovány. Nebyly utajovány při návštěvě Medveděva, Obamy, papeže Benedikta, Clintona a jiných významných státníků, neměly být utajovány ani dnes. Já si dovolím, možná abych nezdržovala ještě další kolegy, kteří mají přednostní právo, protože asi program nám neschválíte, tak bych možná si dovolila kromě toho, že se budeme pokoušet načíst, v případě že schválíte program, usnesení, které bychom chtěli přijmout, ale pokud program neschválíte, tak si skutečně myslím a mohu veřejnosti slíbit sama za sebe a snad i za své kolegy, kteří se mnou sedí ve stálé komisi pro kontrolu bezpečnostních sborů, resp. Generální inspekce bezpečnostních sborů, že se budeme každým jednotlivým případem, který k nám doputuje a který bude poukazovat na některé selhání některého příslušníka bezpečnostního sboru, velmi podrobně zabývat. Stejně tak bych byla ráda, abychom v této debatě, která tady dneska bude omezena tím časem, pokračovali i na bezpečnostním výboru, protože skutečně těch otazníků máme celou řadu, a byť ta zpráva není úplně obsáhlá, tak mám tady celou řadu konkrétních poznámek nad konkrétními popisy situací, které vím, pane ministře, a vy to možná nevíte, že jsou uváděny nepravdivé. Chci se vás zeptat, vy jste tu zprávu opravdu četl? Jak jste mohl poslat něco, co skutečně i sám vy myslím už dneska víte, že bylo jinak, než popisují vaši úředníci? Mně to přijde jako velmi špatná práce ministerstva, která skutečně se odráží v tom, že máme tady jednat o něčem, co dostaneme v pozdních nočních hodinách, a ještě tam jsou věci, které se nezakládají na pravdě. Já bych možná i k historii, k tomu, jak v minulosti jsme pohlíželi a jakým vývojem prošel pohled demokratické společnosti na policii, tak díky své zkušenosti z komunální politiky skutečně si procházíme různými etapami, kdy po CzechTeku, resp. při zasedání měnového fondu jsme měli policisty za hrdiny a já jim skutečně osobně děkovala za to, jak situaci zvládli. Pak následoval CzechTek, kdy zase na základě politického zadání to dopadlo takto zvláštním fiaskem, na jehož konci bohužel nebyla rezignace tehdejšího ministra vnitra. Pak zase policie si své dobré jméno chvíli budovala a dnes se zase dostáváme právě těmito represivními opatřeními do situace, kdy veřejnost ztratila důvěru v Policii ČR. A to není přeci naším cílem jako zákonodárného sboru, abychom popírali to, že systém státu tvoří bezpečnostní složky, kterým bychom měli věřit, důvěřovat a moci se na ně spolehnout, aby skutečně platilo heslo, že mají pomáhat a chránit. Ale pomáhat všem a chránit všechny - ne selektivně, tak jako jsme toho byli bohužel svědky a jsou tyto záležitosti zdokumentovány. Není pravda, že nedocházelo k porušení práva, jak říkal pan policejní prezident, že se omlouvá za to FAMU - což já kvituji s povděkem. Na druhou stranu jestli skutečně pan policejní prezident neviděl jiné excesy, tak ať si sedne chvíli na YouTube a ať si tam prohlédne pár těch videí, nebo pokud ne, tak se mně může ozvat a můžeme mu poslat pár odkazů, protože tam skutečně je prokazatelné, že policie nejednala v některých okamžicích, jak jednat podle zákona měla. A tohle jsou přesně všechno věci, které já budu chtít jako místopředsedkyně stálé komise pro kontrolu Generální inspekce bezpečnostních sborů, budu chtít tyto jednotlivé incidenty prošetřovat, resp. pan ředitel nám bude poskytovat informace, jak byly tyto incidenty prošetřeny. Já si opravdu na závěr dovoluji vyslovit nějakou naději, že to, co se tady v těchto nedávných dnech stalo, je něčím, co se nebude opakovat. Že se nám nebude podobná situace opakovat znova 17. listopadu, až budeme slavit opět výročí sametové revoluce, že se nebude opakovat situace, kdy opět policie selektivně rozhodovala o tom, koho na shromáždění pustit chce a koho nechce, že tam zase nebude pan kancléř Mynář nebo někdo jiný, kdo bude vydávat kvazipovolenky a říkat vy jo, vy ne. Skutečně právo shromažďovací je něco, za co jsme dlouhé roky bojovali, a myslím si, že je v zájmu nás všech, abychom si toto základní právo nenechali sebrat. Ono když přemýšlíte o tom, jak postupoval magistrát a Policie ČR asi po konzultacích s Ministerstvem vnitra právě na Hradčanském náměstí, tak se při tom vyhodnocení nabízí jedna otázka - skutečně lze tímto způsobem omezit každé shromáždění? Může se tedy stát, že někteří politici v této Poslanecké sněmovně budou v čase před volbami chtít konat shromáždění a dohoda mezi paní Krnáčovou z ANO a zástupci Ministerstva vnitra za ČSSD bude taková, že se udělá dopravní omezení, neoznámí to předem subjektu, který chce shromáždění konat, a vlastně se to shromáždění stejným způsobem zruší? Nepřijde vám to nebezpečné? Kolegyně, kolegové, teď jste vy v pozici, ale v příštím volebním období můžete být v opozici a může se vám stát, že bude chtít někdo potlačovat i tato vaše práva. Kde až to skončí? Tady se skutečně otevřela Pandořina skříňka a je v zájmu nás všech a zejména v zájmu pana ministra vnitra, aby tuto Pandořinu skříňku porušování shromažďovacího práva tímto bezprecedentním způsobem urychleně uzavřel, nebo na to doplatíme všichni!
Děkuji paní místopředsedkyni Černochové. Nyní s přednostním právem pan místopředseda Filip. Prosím, pane místopředsedo, máte slovo.
Děkuji. Pane předsedající, členové vlády, paní a pánové, budu velmi stručný. Víte, možná promluvím spíše z pohledu své profese. Vážím si toho, že v trestním zákoně, v zákoně o policii, v trestním řádu, je nezávislost vyšetřovatele policie. Nerad bych ovlivňoval jejich práci a předpokládám, že ministr vnitra ví, co podepisuje, když píše, že podle dosud uskutečněných šetření a vyhodnocení policie se dále prověřuje postup policie. Prověřila ho generální inspekce. V tomto ohledu tedy považuji to šetření policie za neskončené a nerad bych tedy tím naším jednáním vstupoval do práv nezávislého vyšetřovacího orgánu. To je jedna pozice. Druhá pozice je spíš osobní. Trochu jsem nechápal vystoupení pana kolegy Kalouska a mám na něj dotaz prostřednictvím předsedajícího, co je na tom pravdy, že psal děkovný dopis policii a Pražskému hradu, že nebyl vpuštěn na Hradčanské náměstí. Protože jak sám uvedl v minulém týdnu v televizi, rád se pere - my si pamatujeme jeho fackování mladého člověka před Poslaneckou sněmovnou -, a že tedy tím pádem nemohl spáchat žádný přestupek, aby byl policií umravněn. Takže v tomto ohledu nevím, jestli takový krok udělal, nebo neudělal.
Dalším řádně přihlášeným je pan poslanec Laudát, po něm pan ministr Chovanec, po něm pan předseda Kalousek. Prosím pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, vážený pane ministře, dámy a pánové, jednak bych tady řekl něco tak, jak to vnímám já, celou tu záležitost, v širším politickém kontextu a tak, jak jsem narychlo stačil prolistovat tu zprávu, kterou jsme dostali na stůl, či respektive včera večer do mailové pošty. Jenom velmi krátce. Co se týká politického kontextu. Část veřejnosti si pomalu zvyká, že současná vláda ve spolupráci s prezidentem Zemanem změnila kurz české zahraniční politiky a preferuje navazování spolupráce s totalitními režimy. Do této kategorie řadím i trapné poklonkování čínskému režimu. Nedávná návštěva prezidenta Čínské lidové republiky v Praze zcela jasně ukázala, jak hluboký je odklon naší zahraniční politiky od našich postojů z éry Václava Havla. Organizátoři pražské návštěvy připravili pro čínského prezidenta uvítání, které se podobalo normalizačním maškarádám při vítání komunistických diktátorů před rokem 1989. Není tedy divu, že jistou část spoluobčanů to vedlo k potřebě vyjádřit svůj názor nejenom na velikonoční "výzdobu" Evropské třídy, ale i na stav lidských práv v zemi prezidentových kamarádů. V této souvislosti je pro demokratickou zemí neomluvitelné chování policie, která dohlížela na bezpečnost během návštěvy. Odmítám bagatelizování, či marginalizování, jak dnes zaznělo z úst jednoho sociálního demokrata ve zpravodajství ČT24, toho, co se dělo směrem k našim občanům. Je pravdou, že nedošlo k závažným zraněním. To však neznamená, že nejde o závažnou situaci. Řadě společenských krizí a násilí v historii předcházely "marginální" záležitosti. Někdy to začínalo u půllitru piva v nálevnách, jindy u zamindrákovaných individuí, která neuměla najít kloudný smysl svého života. Ještě by se mohlo vedení policie a ochranné služby vymlouvat na nervozitu z bezpečnostních rizik při návštěvě prezidenta nejlidnatější země světa. Pane ministře vnitra, jak potom vysvětlíte nedávné chování policie v Bochově během návštěvy prezidenta Zemana? Proč jsou perlustrováni a následně předvoláváni k podání vysvětlení lidé, kteří přišli slušným způsobem protestovat proti chování a postojům prezidenta naší země? Akci v Bochově považuji za jasné zastrašování občanů, kteří mají jiný názor než v současnosti vládnoucí političtí papaláši. V této souvislosti si vás dovoluji požádat o sdělení, kdo policistům v Bochově vydal příkaz perlustrovat nepohodlné občany a kdo je následně předvolal k podání vysvětlení. Jaká opatření budou učiněna, aby občané ať už přímo, nebo nepřímo nebyli zastrašováni za projevení svého názoru? Jaké kázeňské důsledky vedení policie z kauzy Bochov vyvodí? A prosím bezpečnostní výbor, pokud se bude zabývat okolnostmi fungování policie kolem návštěvy prezidenta Čínské, takzvané lidové, republiky, aby se současně zabýval a přidal k tomu i kauzu Bochov. Dále. Chování policie v Bochově a během návštěvy čínského prezidenta ukazuje, že se nemůže jednat o náhodu. Pane mistře, kdo vydal příkaz k porušení akademické svobody a proč, když evidentně nebyla ohrožena bezpečnost ani nehrozilo narušení průběhu návštěvy čínského prezidenta? Nepovažujete chování policie opět za zastrašování lidí, kteří vyjádřili odlišný názor, než má prezident Zeman a jeho souputníci? Pane ministře, jak fungovalo plánování návštěvy Si Ťin-pchinga? V dnes předložené takzvané závěrečné - ale docela bych se ohradil, že to bude závěrečná zpráva. Autor té zprávy sám sebe usvědčuje z toho, jakým, zřejmě chaotickým a neprofesionálním, způsobem byla akce připravována. Ještě se k tomu vrátím. Organizátoři protestního shromáždění na Hradčanském náměstí se chovali zcela v souladu s platnými zákony a policie opět na příkaz kohosi evidentně omezila protizákonná [[zákonná]] práva protestujících. Kdo vydal příkazy policii na Hradčanském náměstí? Padlo tady jméno, od službu tam konajících policistů, že to byl kancléř Mynář. Ti, kteří si pamatují roky předcházející pádu komunistického režimu v roce 1989, si jistě vzpomenou, že pokyny k zásahům na Václavském náměstí udílel tehdejší šéf pražských komunistů Miroslav Štěpán. Samostatnou kapitolou je chování čínských vítačů v ulicích Prahy. Nedokážu si představit, že by se čeští turisté, a dokonce i zaměstnanci ambasády, jak sami sebe někteří prezentovali, v cizí zemi chovali stejně jako čínská klaka v Praze. Je pro mě nepřijatelné, aby zaměstnanci jakékoliv ambasády v Praze zasahovali do našich vnitřních záležitostí. Pane ministře, proč zasahující policie podle zveřejněných záběrů zcela evidentně stranila čínským vítačům a zcela zbytečně omezovala právo českých občanů na svobodu projevu? Kdo tyto příkazy vydal? ptám se znova. Vznesu dotaz na Ministerstvo zahraničí České republiky, protože pan Zaorálek je na důležitém jednání v Bruselu, zda Ministerstvo zahraničí České republiky zvažuje vyhoštění zaměstnance čínské ambasády, který zjevně porušil svůj status v naší zemi. Pro TOP 09 je svoboda projevu základním pilířem demokracie. Svobodu projevu přejeme nejenom svým příznivcům, ale i odpůrcům. Domníváme se, že důsledným a férovým vyšetřením postupu Policie České republiky během návštěvy čínského prezidenta v Praze a českého prezidenta v Bochově na Plzeňsku a vyvozením důsledků vůči viníkům zabráníte opakování podobných excesů, respektive jejich eskalaci při dalších podobných akcích. [[(12.10 hodin)]] Závěrem mi dovolte poděkovat všem spoluobčanům, kteří slušným způsobem vyjádřili svůj názor na porušování lidských práv v Čínské lidové republice a není jim lhostejné chování naší současné hlavy státu. Děkuji všem, kterým není lhostejný tragický osud Tibetu, podotýkám okupovaného Tibetu. A těm, kteří mají krátkou paměť, bych řekl, že před 26 lety byly okupovány české země a bylo okupováno Československo. K vlastní zprávě. Již jsem tady říkal, že se ohrazuji a nesouhlasím s tím, aby byla nazvána jako závěrečná. Chápu, že pro někoho by bylo velmi dobré, aby byla závěrečná, a vyzývám příslušné výbory parlamentu, jejichž nejsem členem a které to mají v náplni práce, aby se důsledně oběma kauzami, jak chováním policie v Bochově, tak zejména během návštěvy čínského prezidenta, zabývaly. Jenom tady krátce, shrnutí hned začíná: Policie zajistila bezpečný průběh návštěvy čínských vrcholných představitelů standardními prostředky. Přiznám se, že souhlasím s tím, že čínských představitelů ano. Jediný, kdo zřejmě se bezpečně necítil nebo nemusel cítit, byli občané České republiky, kteří mají jiný názor než prezident Zeman, čínští vítači a čínský prezident. Pak se tady mluví o instruktáži. Letmý pohled do té zprávy na mě dělá dojem, že někdo nařizuje, a nakonec mohou být potrestáni policisté, kteří plnili příkazy, které byly na konkrétních místech. Tak to mě trošku ta zpráva bez hlubšího studia nějakým způsobem k tomu přivádí. A co se týká vlastní záležitosti Hradčanské náměstí. Od roku 1995 do roku 2006, respektive bez obnovy Obecního domu od roku 1997 v provozu do 15. září 2006 jsem dělal ředitele této instituce. Konala se tam řada velmi citlivých, bezpečnostně rizikových akcí. Vždy dopředu bylo vše pečlivě naplánováno, neexistovalo, aby někdo ad hoc na poslední chvíli měnil perimetr bezpečnostní, vždy ti, co to připravovali, byli plně profesionální, vždycky všechno proběhlo ke spokojenosti. Občané byli dopředu informováni o záborech, o všech opatřeních. S tamními rezidenty policie jednala velmi vlídným, přátelským způsobem, skutečně pomáhala a chránila, nikoliv šikanovala, posílala, odstraňovala, zavírala apod. A jestli autor zprávy chtěl usvědčit sám sebe nebo Policii České republiky a pražskou ochrannou službu a všechny, kteří připravovali návštěvu čínského prezidenta, tak tou zprávou se podle mé amatérské zkušenosti usvědčil a dává důkaz o tom, že něco přestalo v této zemi fungovat. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Laudátovi. Dobré odpoledne, vážené paní a pánové. Budeme pokračovat přednostními právy předtím, než se rozhodneme o schválení programu schůze. Nyní vystupuje pan ministr vnitra Milan Chovanec, také s přednostním právem. Připraví se kolega Kalousek. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, dovolte mi, abych okomentoval nejenom tu zprávu, ale i debatu, která zatím proběhla. Já jsem před dvěma lety, když jsem se stal ministrem vnitra České republiky, našel Policii České republiky ve stavu, který byl podstatně horší, než je teď. Našel jsem ji ve stavu, kdy tam byli dva policejní prezidenti, z čehož jeden tam byl podle následujících rozhodnutí soudu nezákonně. Ten samý policejní prezident se teď stal politikem a velmi pečlivě si čtu jeho vyjádření, kdy kope do týmu, za který sám předtím kopal. Ale je to jeho možnost, chce se státi politikem, je to jeho právo. Jenom já mám právo se k tomu vyjádřit. Víte, dřív tady bylo zvykem, že při těchto problémech vždycky ministr vnitra anebo policejní prezident obětoval pár policistů, aby tím ten případ skončil. Já to nikdy neudělám. Já nebudu obětovat jednoho jediného člověka bez toho, aby byl vinen. Já ty lidi prostě a jednoduše budu bránit. A víte proč? Ta policie je živý organismus, ta policie se skládá z lidí, kteří mají rodiny, kteří mají děti, kteří mají rodiče, a když si o sobě přečtou v nejmenovaném týdeníku, že oni jsou původci zásahu na FAMU, jenom proto, že se novinář splete a splete si Ochrannou službu ústavních činitelů s Ochrannou službou prezidenta, tak tomu dotyčnému veliteli připravujeme nelehké chvilky. Já s těmi lidmi mluvím. A ta policie také potřebuje určité psychoklima, aby tomu státu sloužila. To nejde jenom o to je obléci a obout a dát jim výplatu, ale také jim dát nějaký statut. Já tady znovu říkám, že policie tu návštěvu jako celek zvládla velmi dobře, a opět z tohoto místa té policii poděkuji. Oni tu návštěvu zvládli velmi dobře. Bylo to několik tisíc policistů, kteří byli postupně nasazováni, tisíc policistů denně řešilo návštěvu prezidenta Čínské lidové republiky, který na návštěvě České republiky byl poprvé v historii. A pokud se nemýlím, tak jsme byli jedinou evropskou zemí, kterou navštívil. Bylo tady hovořeno o tom, že firmám vznikly škody. Mě to mrzí. Také jsem před léty podnikal a chápu, že ty krátkodobé ztráty pro ty firmy a podnikatele jsou bolestné. Na druhou stranu tahle země pravděpodobně získá investice v řádu stovek miliard korun. Já si myslím, že ta cena za to získat ekonomickou prosperitu, pracovní místa pro lidi prostě špatná není. Já jsem také jednoznačně říkal, že pokud se prokáže, že by policie měla plošný příkaz stranit čínským občanům proti českým, že má příkaz strhávat tibetské vlajky, že má tento příkaz od vedení policie, tedy od policejního prezidenta nebo jeho náměstka, že okamžitě ze své funkce rezignuji. Než bych tak učinil, tak bych udělal všechno pro to, aby ti policisté, kteří to zavinili, odešli přede mnou. Nic takového se neprokázalo. Když se podíváte na instruktáž, kterou všichni policisté měli, tak je tam napsaný pravý opak. Pravý opak. A my jsme byli svědky určitého mediálního přetlačování, tak jak je to zvykem poslední dobou, kdy hned po těch zásazích tam byly prezentovány určité pozice. Je to daň demokracii a mediokracii, to je v pořádku, to je svět, ve kterém dnes žijeme. Na druhou stranu já vždycky prosím o několik málo dní nebo týdnů na to, abychom byli schopni věci vyšetřit, abychom byli schopni nejenom zkoumat ten jeden záznam a tu jednu fotografii, ale mluvit s těmi lidmi, aby podali svá svědectví, aby měli možnost se vyjádřit. O tom přeci je demokracie. Demokracie není o tom se ukřičet. Demokracie je přece o tom, že každý má právo říct svůj názor, aby pravda vyšla najevo. A my jsme se pokusili ten svůj pohled, který je opřen i o ta svědectví, shrnout do této zprávy. Já si dovolím, vaším prostřednictvím, pane předsedající, souhlasit s panem poslancem Laudátem, že zpráva není závěrečná. Ona je závěrečná pouze a jenom pro dnešní jednání. Ten problém, který tady je, se bude vyvíjet. Je několik podání na Generální inspekci bezpečnostních sborů, ta se musí došetřit. Vliv ministra vnitra na to je nula, takto se v minulosti Poslanecká sněmovna rozhodla a inspekci ministra vnitra převedla do systému Generální inspekce bezpečnostních sborů, což je v pořádku, já to respektuji. Ale mé nástroje k tomu ty věci šetřit svou vlastní inspekcí jsou nulové. Mám interní audit, mohu šetřit ekonomiku, nakládání s finančními prostředky v policii a to bezesporu také inspekce nebo tedy audit ministra vnitra činí. Byly tady zmiňovány návštěvy jiných politiků, prezidentů, papeže a dalších. Já si dovolím připomenout, že jsme trošku v jiné situaci. Jsme v době, kdy několik dní před návštěvou prezidenta Čínské lidové republiky byl spáchán atentát v Bruselu. Jsme ve světě, kdy terorismus a ohrožení terorismem je daleko naléhavější, než byl za dob těch návštěv, o kterých hovoříte. Já si opravdu nedokážu představit, že bychom chtěli dopustit, aby některý z účastníků návštěvy tak jako za návštěvy pana prezidenta Obamy ho mohl pohladit. Já už nechci zažívat to, aby někdo ze srandy pistolí na kuličky střílel po prezidentovi České republiky. Ten svět je diametrálně, ale diametrálně odlišný z mého pohledu. Kdo rozhodl o uzavření Hradčanského náměstí, to tady ve svém vystoupení řekla paní poslankyně Černochová. A já se jí snad ani nechci ptát, vaším prostřednictvím, pane předsedající, ale její vyjádření: my z Prahy to víme nejlíp, vy jste z Plzně, paní primátorka je ze Slovenska... Nezlobte se na mě, já tomu moc nerozumím, tomu vašemu vyjádření, a chtěl bych vás ubezpečit, že i v Plzni, která je krásné město, máme televizi, máme internet a bezesporu to do Prahy tak daleko není, abychom nevěděli, co se děje v hlavním městě naší země. [[(12.20 hodin)]] Co se týká uzavření Hradčanského náměstí, bylo to technické opatření, které schvaloval Magistrát hlavního města Prahy. Já si myslím, že jestli tam je podpis paní primátorky, tak předtím prošel schvalovacím procesem úředníků, odborníků, specialistů. A kdyby ti měli pochyby o tom, že policie dala žádost, která je nesmyslná, tak by pravděpodobně toto opatření nevydali. Jsme v právním státě. Jsme v demokratickém státě a je možno tyto věci namítat v tomto případě u soudu. Pokud se nemýlím, tak skupina lidí, kteří chtěli na Hradčanské náměstí přijít, tak se k soudu obrátili. A policisté mi říkají: My toto v menším měřítku, ale velmi často používáme deset let na různých akcích. Pokud teď u soudu neuspějeme, budeme velmi složitě zabezpečovat bezpečnost v České republice. Pokud se to stane a pokud se u toho soudu prokáže, že aktivisté nebo lidé, kteří podali tuto žalobu na správní akt magistrátu na žádost policie, to je pravda, jestli mají pravdu, tak budeme muset pravděpodobně přijít jako Ministerstvo vnitra a žádat tuto Sněmovnu o změnu zákona. Budeme ji zdůvodňovat a samozřejmě projde standardním procesem. Takže uzavření Hradčanského náměstí - na žádost Policie České republiky, velitele opatření, jsme požádali magistrát, magistrát tomu vyhověl. Vy jste mi říkali, když jsem z té Plzně, abych se zeptal pamětníků. Já jsem se jich samozřejmě zeptal. Ptal jsem se konkrétního policisty, jak to bylo za návštěvy pana prezidenta Obamy s Hradčanským náměstím, protože velice nerad bych pana předsedu Kalouska uváděl v omyl prostřednictvím pana předsedajícího. Samozřejmě jsem čerpal z informací od policie. Ten policista mi říkal ano, já jsem na tom Hradčanském náměstí tehdy byl, bylo liduprázdné. Bylo několik hodin vyklizeno, byly tam nainstalovány brány a turnikety a bezpečnostní průchod a každý, kdo potom procházel na schůzku nebo na mítink s panem prezidentem Obamou, tak prošel bezpečnostním rámem. Ale Hradčanské náměstí předtím, než ta akce byla, bylo opravdu vyklizené. Nemám důvod tomu policistovi nevěřit. Nemám ten důvod. Na vaše otázky, kolik bylo lidí omezeno na svobodě a kolik bylo lustrováno. 23 lidí bylo zadrženo. Ve statistice, která je veřejná, není, jestli to byli Číňané, nebo Češi, já to neumím rozlišit. A pokud máte zájem, vážený pane Kalousku prostřednictvím pana předsedajícího, o číslo lidí, kteří byli lustrováni, tak vám ho dodám, akorát vás musím upozornit na to, že lustrováni byli i zaměstnanci, kteří procházeli v rámci těch akcí. To znamená, to číslo bude poměrně velké a nevím, co bude vypovídat, ale i tam nejsme schopni rozlišit, jaké národnosti ti, kteří byli lustrováni, byli. Co se týká těch ostatních otázek a dotazů, zpráva, kterou jsme dnes na jednání Poslanecké sněmovny dali, já se omlouvám, že jste ji dostali až včera po osmé hodině, protože jsme ji ještě dopracovávali spolu s policií, tak samozřejmě bude podrobena určité kritice a já předpokládám, že se o ní bude debatovat ve výborech. My se připravíme na ty výbory přijít a tu debatu vést. Já si myslím, že tahle země potřebuje hlavně jednotu a ne hádky. A politický slovník, vážený pane předsedo Kalousku, typu zvůle, lež, obelhal, lhal atd., samozřejmě máte právo to používat, ale já se touto cestou prostě vydat nechci. Já chci hledat shodu, já chci hledat politický průnik a nechci dehonestací lidí si vysloužit jakési politické pseudoostruhy. Protože název člověku, kterého jste potkal, že to byl panák v civilu, nezlobte se na mě, pane předsedo Kalousku, ale pokud budeme používat tuto rétoriku, tak se obávám, že i já se jako panák v civilu vůči voličům cítit budu a já se tak cítit prostě nechci. Ve zprávě, kterou jsme vám dali, z našeho pohledu je hlavní problém to, že policie vstoupila podruhé na FAMU. To je zásadní problém. Je to zásadní pochybení. Není to porušení zákona. Akademické svobody jsou svobody, které s postupem času se staly zvykovým právem, a já jsem za to rád. Já jsem to i říkal panu děkanovi při té osobní návštěvě. Já jsem za panem děkanem nešel proto, že to byl tak velký problém, ale protože jsem to slíbil a protože si myslím, že politici mají chodit za lidmi a nemají si je zvát na policejní prezidia nebo ministerstva. A když se takový nějaký exces stane, že se mají sebrat a dojít. Došli jsme tam bez kamer, bez novinářů. Proč také s novináři? Měla to být přátelská debata a byla to přátelská debata. Já jsem tehdy jasně říkal, že jako student z roku 1989 si myslím, že ty akademické svobody, byť už v zákoně nejsou zakotveny, a pokud si myslíte, že je potřeba je lépe specifikovat, tak je možná dobré se vrátit k tomu, aby byly zaneseny do českého právního řádu, tato zvyková práva, že musí být zachovávána. Policie se chovala neobratně. Po první návštěvě, kdy byla vyvěšena tibetská vlajka a na nějakém ochozu na budově školy, kdy policisté se mi přiznali, že bohužel nevědí, komu ta budova patří, než tam šli, nezjistili si to, to je jejich chyba, že tam byl určitý počet osob a oni to vyhodnotili jako bezpečnostní riziko pro možnost projíždění kolony, protože to byla jedna z tras pro tu kolonu. Šli se tedy zeptat na tu školu, jestli opravdu ti lidé, co tam jsou, jsou součástí té budovy, součástí té školy. Bylo jim sděleno, že ano, a tím to mělo skončit. Následně člověk z ochranné služby prezidenta a velitel na místě rozhodl o tom, že tam ještě jednou pošle dvojčlennou hlídku. Ta žádost přišla od ochranné služby prezidenta, která je součástí policie. Té prezident České republiky opravdu nevelí a nevelí jí ani pan Mynář. Tak poslali dvojčlennou hlídku znovu se zeptat do té budovy, jestli vyvěšení tibetské vlajky a zároveň shromáždění těch lidí na balkoně je v pořádku. To byl holý nesmysl a neobratnost a za to jsme se omlouvali. Ti policisté, kteří čelí kárnému řízení, nejsou ti dva, kteří tam šli. Ti plnili rozkaz. Kárnému řízení čelí ti dva, kteří to chtěli a nařídili. Ti dva čelí kárnému řízení. To kárné řízení bude trvat 60 dní. Po 60 dnech bude vyřčen nějaký ortel a oni budou potrestáni přesně podle toho, jaká ta míra zavinění bude prokázána. Dovolte mi ještě dva postřehy. Z těch 23 zadržených jedna osoba byla dokonce odsouzena, je to Číňan. Je to Číňan a byl obviněn a odsouzen za to, že ukradl jinému člověku tibetskou vlajku. To je výsledek už soudního přezkumu té věci. Co se týká té Bochoře. V Bochoři ti lidé byli vyslýcháni s tím, že nakonec byl obviněn člověk, který přišel vyjádřit podporu prezidentovi České republiky. To znamená, nebyli postiženi lidé, kteří proti prezidentovi vyjadřovali svůj odpor nebo vyjadřovali odpor k jeho politice. Přesně naopak. A já znovu připomínám, pokud má kdokoliv v České republice pochyby, podezření o zákonném postupu policie, tak jediná zákonná cesta, která existuje, je obrátit se na Generální inspekci bezpečnostních sborů. Můj vstup do živých kauz u Generální inspekce bezpečnostních zdrojů žádný není. A je to v pořádku. Moje možnost ovlivňovat Generální inspekci neexistuje. Já nechci tu debatu natahovat až do jedné hodiny, aby ještě byla šance, aby kolegové vystoupili a případně abych ještě mohl reagovat na nějaké další otázky, než dojde k hlasování o programu schůze. Já bych byl opravdu velice rád, a chci vás všechny poprosit, požádat, abychom mnohdy vážili slova, abychom si uvědomili, že policie je živý organismus, abychom si uvědomili, že jsou za ní konkrétní osudy lidí a že kritikou policie jako takové kritizujeme všech čtyřicet, potažmo padesát tisíc lidí. A tito lidé, já se s nimi potkávám v Maďarsku, ve Slovinsku, v Makedonii, to jsou lidé, kteří slouží českému státu, kteří nosí naši vlajku, nosí lva na rameni, a určitě to nejsou lidé, kteří by vzdychali po nějakém starém režimu. To nejsou lidé, kteří by toužili po návratu starých pořádků. To jsou moderní policisté, policisté demokratického státu. [[(12.30 hodin)]] Mě vcelku fascinují některé komentáře, které jsem si přečetl, že jsme viděli rudé vlajky na Leninově třídě. Tu dobu, kdy jsme se zpovídali cizí mocnosti, si musíme dobře pamatovat. Ale jsme jinde. Jsme demokratický stát, jsme hrdý stát, hájíme svá práva... [[Zprava je slyšet: Vracíme se tam.]] My se tam nevracíme, pane kolego prostřednictvím pana předsedajícího. A jestli dovolíte, když mluvili vaši kolegové, já jsem na ně taky nehulákal z místa. A jestli se tam vracíme - já jsem přesvědčený, že se tam nevracíme. Jsme demokratickou zemí, kde o věcech rozhoduje soud, kde lidé mají právo se ozvat. I ta dnešní debata je tím, že žijeme v demokratické společnosti. A já za tu debatu jsem rád. Myslím si, že tato země má spoustu jiných problémů, ale i tuto debatu je potřeba vést. Já jsem na ni připraven. Děkuji.
Děkuji panu ministrovi vnitra za jeho vystoupení a žádám kolegy, aby hovořili v případě, že jim bylo uděleno slovo. Nyní pan kolega Kalousek a připraví se pan ministr Herman. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já budu velmi stručný. Kolegyně, kolegové, dovolte nejprve, abych odpověděl na dotaz, který mně přímo položil pan místopředseda Filip, zda je, či není pravda, že jsem napsal nějaký děkovný dopis, že děkuji, že to tam zatarasili, protože se rád peru. Ne, není to pravda. Žádný takový dopis jsem nenapsal, nikdy by mě to ani nenapadlo, žádný takový dopis neexistuje. Je to prostě pomluva z toho nejhlubšího estébáckého suterénu [[smích některých poslanců]], pro jejíž šíření měla výcvik řada lidí, ať už si v minulosti říkali Falmer, nebo Bureš, či jakkoli jinak. Prostě pravda to není. K panu ministru Chovancovi bych rád řekl, že chápu, že děkuje policii za to, že to zvládla. Ona to totiž z bezpečnostního hlediska opravdu zvládla. Tady pořádek a bezpečí byly zachovány. Ale úplně stejně by mohli argumentovat političtí kontroloři policie po Palachově týdnu v roce 1989. Tenkrát to policie také zvládla a bezpečí občanů bylo zachováno. Akorát se přitom nehledělo i na tehdejší práva občanů Československé socialistické republiky. Ti jaksi tu prioritu neměli. A teď to policie také zvládla, akorát že se přitom příliš nehledělo na práva občanů demokratické České republiky. A v tom je ten problém, pane ministře, o ničem jiném tady nemluvíme. Ne o tom, že by snad ti policisté neusilovali. Ale nelze to ovlivňovat horlivostí. Jestliže prostě někdo bezdůvodně porušuje právo občana České republiky, tak ho prostě porušuje a je úplně jedno, jestli to dělá liknavě, nebo horlivě. To je prostě něco, co si nemůžeme nechat líbit. A ujišťuji vás, pane ministře prostřednictvím pana předsedajícího, za celou politickou frakci TOP 09, že máme stejný zájem, že nám jde o prestiž a důvěryhodnost [[policie]] České republiky. Pouze vy ji chráníte před jakoukoli kritikou, což je pochopitelné. My se snažíme ji chránit před politickým vedením, které je nabádá, aby nerespektovali práva občanů České republiky. To si ta policie nezaslouží, protože ve svém důsledku to sníží její prestiž. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Kalouskovi. Nyní pan ministr Herman. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající. Kolegyně, kolegové, já skutečně s velkým zájmem a pozorností naslouchám této debatě, protože to pokládám za velmi důležité téma. Jednak osobně a mohu říci i jménem klubu KDU-ČSL jsme vyhodnotili důležitost konání této mimořádné schůze. Proto jsme ji také podpořili a podpoříme i hlasování o jejím programu, aby se mohli vyjádřit či vyslovit v co nejširší možné míře, pokud nám to čas dovolí, i ostatní kolegové a kolegyně. Čínská návštěva se týká mnoha rozměrů. Já se tady nechci dotýkat toho rozměru ekonomického, ale spíše rozměru etického a lidskoprávního, protože tím se zabývám skutečně dlouhá léta a mám mnoho kontaktů, zase dlouhá léta, s členy hnutí Falun Gong v Číně. Jsou to lidé, kteří čelí opravdu velkému pronásledování, a jsou to vězni svědomí, kdy jsou v Číně odebírány orgány zcela zdravým lidem a provádí se s nimi naprosto nemorální byznys. Od těchto lidí jsem si nechal podat velmi konkrétní zprávy, jakým způsobem probíhala shromáždění, kterých se zúčastnili. Snažil jsem se i seznámit se s dostupnými materiály z otevřených zdrojů a hovořil jsem i s řadou lidí od Policie České republiky. Jak víte, tak jsem před několika lety sám pracoval na Policejním prezídiu a dodnes se s řadou lidí dobře znám. Protože jsem měl řadu otázek a i v rámci klubu KDU-ČSL jsme byli znepokojeni některými věcmi, tak jsem i na vládě požádal pana ministra vnitra o to, aby se vyjádřil k těm věcem. A musím říci, že se vždycky vyjadřoval velmi otevřeně. A já tedy vítám i to, že ta zpráva, kterou jsme dostali na tuto mimořádnou schůzi, není závěrečná. Je tam jednoznačně napsáno, že byla zjištěna určitá pochybení a že prověřování Generální inspekcí bezpečnostních sborů probíhá, což je jistě dobře, a chápu, že to není proces jednoduchý. Já jsem přesvědčený, že Policie České republiky generelně zvládla velmi nelehkou bezpečnostní situaci. Já jsem sám měl možnost se seznámit s některými detaily na základě rozhovorů, které jsem vedl. Ale jsou tady určité otazníky, které žádají vysvětlení. A je dobře, že i na půdě Poslanecké sněmovny o to máme zájem. To si myslím, že je ten zásadní rozdíl před rokem 1989, kdy bylo deklarováno právo svobody projevu, a mezi situací dnes, kdy je také i svoboda po projevu. A to je ten moment, který musíme hájit. Myslím si, že fakt, a mám ho ověřený, že třeba někteří lidé se neměli možnost zúčastnit bohoslužeb v Klášteře bosých karmelitek na Hradčanském náměstí, je znepokojující a že by svoboda a volný pohyb a právo vyjádřit svůj názor českými občany mělo být prioritním právem, právě co se týká zásahů ze strany Policie České republiky. Věřím, že tyto věci skutečně prošetřeny budou. To znamená, že je třeba se tím zabývat, je třeba ten prostor dát, je třeba se nebát otevřených otázek, držet je na věcné rovině. A skutečně si uvědomit, že ten prostor, ke kterému se hlásíme a ke kterému patříme, není formován etikou orientálních despocií, možná zahalených do marxistických hesel, ale je to prostor západní kultury, ze které vyrůstáme, prostor lidských práv. Jsem rád, že zde na půdě demokratického parlamentu i na půdě naší vlády toto nikdo nezpochybňuje. Děkuji vám.
Děkuji panu ministru Hermanovi. Paní poslankyně Lorencová nemůže vystoupit, protože není otevřená rozprava. Ani s faktickou, protože není rozprava. S přednostním právem pan kolega Fiala, potom pan kolega Kováčik.
Děkuji. Já jenom krátkou reakci na vystoupení pana ministra vnitra. Já samozřejmě rozumím tomu, že ministr vnitra hájí policii, to je v pořádku. Ale musím říct, že my jsme se neptali jenom na to. My jsme se ptali také na politickou odpovědnost a především jsme se ptali na to, zda ta přijatá opatření a opatření, která byla realizována, odpovídala té bezpečnostní hrozbě. Já jsem sám připustil, že bezpečnostní situace byla třeba jiná než v minulosti, a sám jsem uváděl příklady, kdy postup policie - a teď se ptejme, na čí rozkaz nebo z jakého pověření - směřoval k projevům občanského názoru, které nemohly představovat bezpečnostní hrozbu. Kdo za to může? Jaká je ta politická odpovědnost? Odkud přišlo to zadání? Na tyto otázky jsme odpověď nedostali. [[(12.40 hodin)]] Rád bych se ještě zastal pana generála Červíčka, který skutečně na naší tiskové konferenci se k té situaci vyjádřil. Velmi řekl bych opatrně a seriózně hovořil o práci policie. Ale tu otázku, kterou položil on také na základě zkušeností ze zajišťování podobných akcí z minulosti, tu otázku jsem já vám tady opakoval a na tu pořád odpověď nemáme. A to je otázka, proč ta přijatá opatření šla nad rámec nutného zajištění bezpečnosti. Proč ta opatření překračovala všechno, co se dosud při zajišťování bezpečnosti představitelů cizích států v České republice dělalo? A to je otázka, na kterou tu odpověď potřebujeme dostat. Já s tím, pane ministře vnitra, co jste říkal, jsem spokojen v té věci, že hájíte policii, to je dobře a to máte jako ministr vnitra říkat, ale neposkytl jste nám odpovědi na otázky, které se týkají možných pochybení, možného politického zadání atd. A ještě k tomu vašemu vystoupení bych řekl jednu možná nejpodstatnější věc. To přece není tak, že tady proběhla dobře návštěva čínského prezidenta, že pak tedy někdo napsal, že byly asi nějaké podivné aktivity policie a začala se zpochybňovat práce policie. To je přece tak, že tady došlo k incidentům, o kterých veřejnost oprávněně pochybuje, že byly v pořádku. A my se prostě snažíme dostat odpovědi na otázky, kdo za to může, jaká opatření jste přijal, nebo přijal policejní prezident, aby se to do příště neopakovalo, jaká z toho byla vyvozena politická odpovědnost. Protože to, že si tady řekneme, že policie jednala správně, nebo vy to řeknete, ale naprostá většina veřejnosti si to nemyslí a mají pocit, že tady došlo k pochybení, a sám jste připustil, že minimálně k jednomu pochybení došlo, tak to přece vrhá špatné světlo na policii, ohrožuje to důvěru v policii. A my přece nemůžeme připustit, aby v právním státě, v demokratické zemi existovaly pochybnosti o práci policie, že policie možná pracuje na nějakou politickou objednávku, že možná víc chrání zájmy Čínské republiky než českých občanů atd., atd. To jsou ty otázky, na které si tady musíme odpovědět. Já vím, že řeknete, tak jsme to prošetřili, tam nic není, dobrý, ten tam jednal horlivě, tamtoho poslal špatně, ti spolu nekomunikovali. Ale z toho musí být vyvozena nějaká odpovědnost a my musíme mít odpověď na otázku, jestli tam nedošlo k politickému ovlivnění, které si nikdo z nás nemůže dovolit. Ani vy ani my.
Děkuji. Nyní pan předseda klubu KSČM Pavel Kováčik, poté pan ministr vnitra. Pak se třeba dostaneme na hlasování. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Kolegyně a kolegové, já děkuji vaším prostřednictvím, pane předsedající, předřečníkovi, že tady zopakoval již poněkolikáté otázku, proč taková opatření při takové návštěvě. Já si osobně myslím, že jde přece jenom o návštěvu obrovského významu, která s sebou v dnešním rozbouřeném světě nese určitá velká rizika. Proč? Tak se podívejte nedaleko, kolegyně a kolegové, nedaleko od nás na západ. V Paříži prodlužují výjimečný nebo mimořádný stav z bezpečnostních důvodů! Z důvodů rizik, která jsou ve světě dnes více než běžná. A my tady se dohadujeme, jestli policie postupovala jemněji nebo více jemně nebo méně jemně. Jestli opatření měla být tvrdší nebo neměla být rozsáhlejší nebo menší. Já chci z tohoto místa poděkovat policii, že tu situaci zvládla tak, jak zvládla. Dovedete si, kolegyně a kolegové, představit, že by se doopravdy něco stalo? Doopravdy něco závažného stalo? Co bychom a kdo bychom tady z tohoto místa vznášeli za kritická silná slova o tom, co policie měla nebo neměla dělat? Buďme rádi, že se skutečně nic závažného nestalo. Mimo jiné i proto, že taková rozsáhlá, taková podrobná opatření byla. Nejsou to opatření poprvé. Při návštěvě podobně významných státníků, ať už to byl pan prezident Medveděv a pan prezident Obama a další v Praze, podobná nebo možná i ještě silnější, tvrdší opatření bezpečnostního charakteru zde byla. To je první část mého velmi stručného vystoupení. A druhá část je to, proč nepodpoříme program mimořádné schůze, tedy schválení toho programu. Víte, všechno, co se tady děje, a jsem si vědom, že i to, co já tady říkám, je svým způsobem zasahování do vyšetřování, které teď běží. Jestliže byly vzneseny pochybnosti o postupu a byly podány žaloby nebo oznámení na to, že by tento postup měl být nějakým způsobem u některých akcí, u některých policistů přešetřen, ono vyšetřování nebo prošetřování prostřednictvím Generální inspekce bezpečnostních sborů probíhá, pak my jako komunisté jsme přesvědčeni o tom, že jestliže tedy máme respektovat a ctít právní stát, tak nechme prvně činit tyto orgány, které teď aktivně pracují, a teprve potom my jako politici můžeme tu věc vyhodnotit. Ne vést ruku někomu tím, že tady budeme vystupovat a budeme a priori hodnotit něco jako velmi správné, něco jako méně správné. A teď samozřejmě mluvím i o sobě, protože i já vystupuji v této debatě. Ale program nepodpoříme zejména proto, že dokud nebude ukončeno vyšetřování Generální inspekcí bezpečnostních sborů, dokud nebude verdikt, my jako politici skutečně jsme přesvědčeni o tom, že nemáme právo do tohoto procesu vstupovat. Chci říci, a tím končím svoje krátké vystoupení, že policie v této situaci měla a vždycky má velmi těžkou pozici. Zasáhneš - jsi kritizován. Někdy i odvolán. Nezasáhneš - jsi kritizován. Někdy i odvolán. Jsem přesvědčen o tom, že převážná většina policie se v této situaci zachovala naprosto profesionálně. A pokud jde o můj osobní postoj, děkuji.
Děkuji panu poslanci Kováčikovi. Nyní pan ministr vnitra Milan Chovanec, po něm paní poslankyně Černochová s přednostním právem.
Vážený pane předsedající, vaším prostřednictvím na začátku bych odpověděl panu poslanci Kováčikovi. Vážený pane kolego, kdyby se nedej bože něco stalo, a já si to strašně v této zemi nepřeji, tak bychom určitě měli mimořádnou schůzi Poslanecké sněmovny, kde by ministr vnitra odstupoval nebo byl k tomu určitě vyzýván. Bylo by to ve stejném modelu, že bychom tu vedli debatu, že ta opatření byla vágní a bylo jich málo. Vážený pane kolego Fialo prostřednictvím pana předsedajícího, já mám důvěru ve velitele zásahu. Z jednoho prostého důvodu: Já neznám celé penzum a škálu informací, které on měl, které posuzoval, a proč z těchto důvodů využil opatření, která využil. Pokud máme oprávněné pochyby o jednotlivých krocích, možných jednotlivých excesech, my jsme každý ten exces, který byl popsán v médiích, my jsme každý z nich prošetřovali. Na některé z nich opravdu dnes, na to šetření, dohlížejí státní zástupci, jak jste správně říkal, a šetří to Generální inspekce bezpečnostních sborů. Já jsem přeci předvídatelný v tom, že když se stane jakýkoliv problém, tak žádám veřejnost, žádám vás, žádám senátory o strpení, abychom tu věc mohli prošetřit. Choval jsem se stejně, když byl problém ve Vrběticích, choval jsem se stejně, když byl problém v Uherském Brodě. Choval jsem se stejně, když byla mediální debata i politická debata o tom, jestli policisté s kuklami, ti údajní policisté s kuklami, napadli levicové aktivisty. A vždy po tom vyšetření a prošetření jsem přišel a přinesl jsem důkazy a fakta, které jsme byli schopni nalézt, a byli jsme schopni veřejnosti odpovědět na to, jestli ta podezření jsou nebo nejsou oprávněná. Já si myslím, že se to prostě jinak než takhle dělat nedá. My nemůžeme být přeci žalobcem a soudcem ve vztahu k těm policistům. I oni mají právo se bránit, i oni mají právo přeci přinášet důkazy ve svůj prospěch. A na konci, až se to prošetří, a to prošetření nemůže být dlouhé, a tady jsme to udělali velice rychle, tak pak padni komu padni. Já nechci slepě hájit policii, ale znovu říkám, nemůžeme 50 000 lidí házet do jednoho pytle, když jeden nebo dva policisté selžou. To prostě není možné. Zhoršujeme tím psychoklima ve společnosti. Já bych vás, pane předsedo, moc poprosil, abychom si klidně spolu sedli, a pojďte mi říct, které konkrétní ještě excesy chcete vysvětlit, které jsme v té zprávě nepopsali. A já vám garantuji, že každý z nich, který mi konkrétně ukážete, popíšu a v následující zprávě ho dám všem poslancům a senátorům. Tak jako vždy.
Děkuji panu ministrovi vnitra Milanu Chovancovi a ještě jednou je přihlášena paní poslankyně Černochová a pan poslanec Kalousek. Prosím, paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, paní místopředsedo. Já myslím, že by asi všechny přítomné v sále překvapilo, pokud by tady zástupci Komunistické strany Čech a Moravy nevystoupili tímto způsobem. Vždyť zaznělo to tady ode mne i od mých předřečníků, že skutečně ta reminiscence v nás na ty doby minulé je zřejmá. A proto já se ani nepohoršuji nad tím, co tady řekl pan kolega Kováčik. Možná bych ho jenom opravila v tom, že skutečně nejde nikomu z nás o to, abychom tady prověřovali konkrétní věci, které jsou v nějakém šetření. To až ve chvíli, kdy bude informace od ředitele Generální inspekce bezpečnostních sborů, že to šetření skončilo, tak se tím může zabývat stálá komise pro kontrolu GIBS. Mně jde prioritně o to, že já skutečně nepamatuji podobný rozsah opatření. A jak říkám, jsem 18 let v komunální politice v centru Prahy. Zažila jsem všechny ty demonstrace. Prostřednictvím pana místopředsedy pane Kováčiku, mám doteď v kanceláři pětikilovou matici, která přiletěla na helmu jednoho z velících důstojníků na Nuselském mostě od italských soudruhů, vašich přátel.
Tak, nyní pan předseda Kalousek. Poté pan poslanec, předseda klubu KSČM Kováčik. Prosím, pane předsedo, máte slovo. A prosím o klid sněmovnu.
Děkuji za slovo. Promiňte, já už jsem nechtěl vystoupit, ale přece jenom apel pana ministra, abychom byli velmi zdrženliví, než se to všechno vyšetří, mě vyprovokoval k tomu, abych vystoupil a řekl, že bych snad tento apel ještě pochopil, kdyby tento stejný metr měl pan ministr, i co se týče vyznamenání a odměn. Pane ministře, vy na jednu stranu říkáte ano, počkejme, než se to všechno vyšetří, já nechci nikoho odsuzovat a nikoho trestat dřív, než to bude černé na bílém. Byť si myslím, že některé věci byly tak zjevné, že nevidím důvod tam něco vyšetřovat, to jsme prostě všichni viděli a s námi celá veřejnost, ale prosím, úřad musí být. A na druhou stranu vy vyznamenáváte, dáváte návrh vládě, vláda prezidentu republiky, dva vysoké policejní důstojníky angažované v tomto procesu... Já počkám, až ta dáma domluví s paní ministryní. [[Obrací se k lavicím ministrů, kde hovoří paní ministryně Šlechtová s jednou z poslankyň.]] Já vás nepřekřičím, mně to skutečně vadí.
Pane předsedo, máte slovo, já vám klid zjednám. Nemusíte okřikovat nikoho od pultíku. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Kdybyste mi ten klid zjednal, tak jsem tu dámu slušně nepožádal, aby mě nerušila. Vy jste tak nečinil, tak jsem si to troufl udělat sám. Odpusťte, pane předsedající. Vy jste dva vysoké policejní důstojníky, jednoho generála a jednoho plukovníka, navrhl na povýšení do generálských hodností, což vláda schválila, aniž jste vyčkal konce vyšetřování. Vy už víte, že obstáli bez ztráty květinky. A na druhé straně říkáte: ale musíme počkat do konce vyšetřování, než řekneme, jestli se někdo provinil. Chápete, jak je to nedůvěryhodné? Chápete, jak vám to nemůžeme věřit? Že ten návrh na vyznamenání, a je možné, že ti pánové si ho zaslouží, já je teď nechci odsuzovat, ale že ten návrh na vyznamenání je v podstatě arogantní výsměch veřejnosti i řadovým policistům, protože říkáte, ať už se bude vyšetřovat, jak se bude vyšetřovat, já dobře vím, že tito dva lidé to dělali tak dobře, že nemám sebemenších pochyb. Teď jde o to, že my všichni ostatní pochybujeme, jestli tak dobře poslouchali pana prezidenta, anebo tak dobře bránili práva českých občanů. A tato pochybnost v nás ve všech zůstane.
To byl pan poslanec Miroslav Kalousek. [[K pultíku přichází ministr vnitra.]] Nyní pan předseda klubu KSČM Pavel Kováčik a pak pan ministr vnitra. Musím respektovat dobu přihlášení těch, kteří mají přednostní právo, pane ministře. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Jenom vaším prostřednictvím, pane předsedající, krátká reakce k paní kolegyni Černochové a k jejímu neustálému podivu nad rozsahem těch opatření. Poslední srovnatelná návštěva zde proběhla před více než pěti lety. O reálném nebezpečí radikálů z Islámského státu se mluví tak zhruba tři roky. Teroristické útoky v nejrůznějších městech a místech, ať už po Evropě, či jinde, také jsou s výjimkou Afriky a také 11. září z doby kratší než pět let. Čili ta opatření reagovala právě na tato rizika. Ale víte, já mám pocit, že tady nejde ani tak o tu míru opatření a o ty jednotlivé snad možná excesy. Tady jde o politický problém pravice s Čínou. Protože kdyby to byl kdokoli jiný z těch významných světových státníků, tak se nic neděje. Ale protože je tady návaznost na Čínu, na vaše názory, co se týká otázek Tibetu a vyvěšování tibetských vlajek leckde, tak prostě rozumím tomu a chápu, že vás ta záležitost takovým způsobem zvedá, jak se říká, ze židlí, že stejná, nebo i třeba slabší opatření v případě návštěvy například pana prezidenta Obamy by vás nechala naprosto chladnými a opatření nebo zásahy, které dnes nazýváte excesy, by si nezasloužily vůbec ani nějakého povšimnutí. To mám pocit, že to je to hlavní, proč se tady dnes už nějakou dobu zabýváme touto situací. Já bych v této chvíli znovu zopakoval, že Komunistická strana Čech a Moravy nepodpoří program mimořádné schůze, dokud nebude ukončeno vyšetřování všech těch podání, která byla v této souvislosti podána. A teprve potom, až obdržíme závěrečnou zprávu, bude-li téma ještě zajímavé, se budeme rozhodovat, jestli nám stojí za to se zabývat touto záležitostí v Poslanecké sněmovně, anebo jestli dáme přednost jiným prioritám. Děkuji.
Děkuji panu předsedovi Kováčikovi. Nyní pan ministr vnitra. Prosím, pane ministře.
Já už opravdu velmi krátce na dotaz váženého kolegy Kalouska vaším prostřednictvím. Ano, pane předsedo, já nemám pochyb o tom, že by selhal Tomáš Tuhý nebo pan plukovník Komorous. To jsou nejvýše postavení manažeři policie, kteří ten zásah řídili spolu s velitelem zásahu. A já jsem nezjistil šetřením, nebo šetření, které bylo provedeno... Neexistuje náznak, že by existovalo politické zadání, že by tito pánové jakýmkoli způsobem byli ovlivňováni jakýmkoli politikem, ať už to byl pan prezident, nebo ministr vnitra. Oni hájili právo a zákon. A já nemám žádné podezření, že by oni byli původcem čehokoli, co by změnilo můj názor, který je dlouhodobý, to není teď novinka, aby změnilo můj názor v tom, že se tito lidé mají povýšit, že si to zaslouží. Pan generál Tuhý je nejvýše postaveným policistou v zemi a měl by mít z mého pohledu i nejvyšší hodnost, vedle toho, že si to zaslouží. Stejně tak jsem navrhl povýšit pana generála Rybu, aby i on v hierarchii hasičů byl nejvýše postaveným hasičem. A pan Komorous z mého pohledu si za vynikající práci povýšení zaslouží, a to jak v ochranné službě, tak v době, kdy bojoval s jedněmi z nejhorších zločinců, a to jsou distributoři, dealeři a výrobci drog.
Děkuji panu ministrovi. Nemám žádnou přihlášku s přednostním právem, mohu tedy pokračovat v pořadu schůze. Budeme hlasovat o pořadu schůze, a to tím způsobem, že ho nelze měnit, jak uvedl pan kolega Gazdík v té době. Já vás přivolám. Odhlásím vás všechny, požádám vás o novou registraci. Prosím přihlaste se svými identifikačními kartami. Rozhodneme podle § 54 odst. 7 o pořadu schůze, kterou svolal předseda Poslanecké sněmovny na návrh poslanců. Prosím o klid. Počet přihlášených se ustálil. Zahájím hlasování číslo 2 a ptám se, kdo je pro schválení pořadu schůze. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování pořadové číslo 2 z přítomných 125 pro 40, proti 66. Návrh nebyl přijat. Schůze se tedy nemůže konat. Schůzi uzavírám s tím, že ještě před vyhlášením polední přestávky a pokračováním schůze předchozí dám slovo předsedovi TOP 09.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dámy a pánové, mám do značné míry pochopení pro toto hlasování. Poslanci vládní koalice si úplně stejně jako my uvědomují, k jakým nepravostem tady docházelo, a prostě nepřejí si, aby se o tom mluvilo. To za prvé. A za druhé. Je to do určité míry signifikantní. Tak jako nikdo z nás nepochybuje o tom, že ve dnech 28. až 30. března tady neplatila rovnost před zákonem ze strany Policie České republiky, stejně tak i vy jste odmítli dát rovnost před zákonem všem poslancům Poslanecké sněmovny České republiky. Nepochybně každý z nás měl právo se k tomu vyjádřit. Vy jste rozhodli, že směli mluvit pouze ti s přednostním právem. A jako jeden z těch, kteří to přednostní právo mám, se všem ostatním kolegům omlouvám, protože já jsem chtěl, abyste mohli promluvit. Děkuji.
Tak to byl pan předseda TOP 09. Nyní zastupující předsedkyně klubu ODS paní Černochová. Prosím.
Myslím, že jsme se bohužel dostali do fáze, že členové vládní koalice blokují jakoukoli naši snahu o těch věcech diskutovat a diskutovat i bez rizika toho, že byste nás skutečně mohli napadat z obstrukce. To nikdo neměl v úmyslu. Ta schůze by skončila v jednu hodinu, akorát by se nás řečníků vystřídalo víc. Ale já bych se chtěla možná zastat, nebo upravit vyjádření pana předsedy Kalouska. Ne všichni členové vládní koalice nepodpořili zařazení tohoto bodu na program. Z tohoto místa bych chtěla poděkovat zástupcům KDU-ČSL, kteří návrh této schůze podpořili.
Tak ještě předseda klubu KSČM. Prosím, pane předsedo.
Když dva dělají totéž, není to vždycky totéž. Pochopil bych, že slovo dostal pan kolega Kalousek, protože se začal hlásit ještě dříve, než začala znít věta o ukončení schůze. My ostatní už si myslím, že jsme spíše měli být na obědě, a proto všem přeji dobrou chuť.
Děkuji. Pane předsedo, musím upřesnit, že já jsem samozřejmě ukončil schůzi 45., ale musím ještě splnit svou povinnost z jednacího řádu - omluvit paní ministryni Šlechtovou, která se omlouvá z odpoledního jednání ze 44. schůze, omluvit pana kolegu Šarapatku, protože ta omluva nebyla načtena, a sdělit, že na pokračující 44. schůzi, která začne ve 14.30, se budeme zabývat ústními interpelacemi. Děkuji vám, přeji dobrou chuť.