Uvažene zastupnice i zastupnici, želim vam dobar dan i počinjemo sa današnjim prijepodnevnim zasjedanjem. Uvaženi zastupnik i predsjednik kluba HDZ-a Andrija Hebrang, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, u ime kluba molim stanku od 15 minuta radi dogovora o temi.
O temi o kojoj trebamo raspravljati, a to je Prijedlog ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava Republike Hrvatske.
Da.
Hvala lijepa. Dajem pauzu od 15 minuta. Hvala lijepa. ... [[Početak nije snimljen.]] sjednicom pa mi dozvolite da na početku pozdravim predstavnike udruga proizašli iz Domovinskog rata i dobro došli ovdje u Hrvatski sabor. [[Pljesak.]] Raspravljat ćemo Prijedlog Ustavnog zakona o izmjeni i dopuna Ustava Republike Hrvatske, P.Z. br. 842. Ali prije toga će reći nekoliko riječi u ime kluba predsjednik kluba, uvaženi zastupnik Andrija Hebrang jer je tražio stanku. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre, državni tajniče. Posebno pozdravljam predstavnike udruga branitelja koji su uveličali ovu današnju raspravu svojom nazočnošću u ovom Visokom domu koji postoji, koji egzistira i koji traje isključivo zahvaljujući njima. Bez naših branitelja ne bi bilo niti ovog Visokog doma, ne bi bilo niti ove današnje rasprave, ne bi bilo niti Hrvatske države. Zato smo htjeli na početku upozoriti na ozbiljnost i važnost današnje teme. Današnja tema je da se prava hrvatskih branitelja podignu na razinu Ustavnog zakona. Zašto? Zbog čega? Zato jer su to tražili hrvatski branitelji. Otpada bilo kakav prigovor da se radi o predizbornom triku, jer nije tražila nikakva stranka, nije tražila Vlada. To je prijedlog hrvatskih branitelja koji su tražili u jednom teškom trenutku za njih, trenutku koji se dogodio prije dva mjeseca i u kojem su se osjećali poniženi. Ovo je simboličan čin koji Hrvatsku državu, hrvatske građanke i građane i hrvatski proračun ne košta ništa. Ovo je simboličan čin koji treba vratiti hrvatskim braniteljima ono što im ovo društvo nije dalo, a što daju sve države i sva društva svih zemalja koje su krvavo izborile svoju slobodu. I nema ni jedne države koja je izborila svoju slobodu u ratu pogotovo ne u neravnopravnom ratu kakav je bio naš osloboditeljski rat, a koji svojim braniteljima ne daju dužno poštovanje na najvišoj društvenoj i političkoj razini. Da li smo mi to dali svojim braniteljima? Naravno da nismo. U svim zemljama postoje kultni spomenici braniteljima osim u Hrvatskoj državi. U svim zemljama postoji kultno mjesto gdje strane delegacije polažu vijence, sve polažu i pokazuju počast, svu počast braniteljima koji su zaslužni za stvaranje te zemlje, u svim zemljama svijeta osim u Hrvatskoj. U svim zemljama svijeta postoji pozitivan odnos prema braniteljima, utemeljiteljima države, u medijima. U našim medijima 90 i preko 90% tekstova, snimki, natpisa govore negativno o braniteljima. U svim zemljama svijeta postoje udžbenici koji dižu branitelje na zasluženu razinu osim u Hrvatskoj državi. Klima koja je prema braniteljima bila negativna, donošenjem i izglasavanjem ovoga Zakona može se pretvoriti u pozitivnu klimu i mi možemo ovim časnim ljudima odati poštovanje na taj način što ćemo im reći vi zaslužujete priznanje na razini Ustavnog zakona. S time ne podcjenjujemo prava niti jedne druge skupine. Sve druge skupine u hrvatskom društvu imaju zaštitu i hrvatskog Ustava i svih zakona. Ali da nije bilo hrvatskih branitelja niti te skupine društvene ne bi imale gdje ostvarivati svoja prava, jer ne bi bilo ni hrvatskog Ustava, ni Hrvatskog sabora, ni hrvatske Vlade, ni Hrvatske države. I zato vas molim da se ne ponovi ona tužna scena sa prvog dijela glasovanja najtužniji događaji u dvadeset godišnjoj povijesti Hrvatske bio je kada za 20 obljetnicu Hrvatske države branitelji za svoj zakon dobiju jedva 77 glasova. To nije ono što su zaslužili. Branitelji ne traže milost. Oni samo traže čast i dostojanstvo. I naša je dužnost povijesna, politička, pa ako hoćete i domoljubna da im to damo. I zato vas sve pozivam i one koji su zadnji put glasovali protiv i koji su bili suzdržani. I naravno one koji su glasovali za. Dignimo ruku za Ustavni zakon o braniteljima, jer glas za hrvatske branitelje jest glas za Hrvatsku. Hvala. [[Pljesak.]]
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Ispravio bih uvaženog kolegu Hebranga koji je vjerojatno u žaru ovoga govora izrekao jednu ocjenu koja mislim ne stoji, a ona glasi otprilike. U svim zemljama svijeta dana je dužna počast njihovim braniteljima, odnosno veteranima osim u Hrvatskoj državi. Mislim da to ne stoji. Mislim da je i ovih 20 godina u kojima je uostalom vladajuća stranka HDZ je vladala nekih 15 godina. Došli smo na razinu upravo tih najrazvijenijih zemalja. Da treba još dosta toga učiniti prema hrvatskim braniteljima treba, ali to se ne rješava riječima već konkretnim djelima. Hvala.
Zahvaljujem. I sada krećemo sa točkom - Prijedlog Ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava Republike Hrvatske, P.Z. br. 842. Predlagatelj Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav predložio je ovaj akt na temelju točke 2. Odluke o utvrđivanju Nacrta Ustavnog zakona o izmjenama i dopunama Ustava Republike Hrvatske, te sukladno odredbi članka 57. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za ratne veterane. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Vladimir Šeks, predsjednik Odbora. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, gospođe i gospodo zastupnici. Ustavna osnova za donošenje Ustavnog zakona o izmjeni i dopuni Ustava Republike Hrvatske nalazi se u odredbi članka 149. Ustava Republike Hrvatske. U ocjeni stanja i osnovnih pitanja koja se trebaju urediti Ustavnim zakonom, te posljedice koje će donošenjem Ustavnog zakona proistječi treba reći sljedeće. Na temelju Odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske koju je Hrvatski sabor donio na 23. sjednici 27. svibnja 2011. godine Hrvatski sabor je na sjednici 17. lipnja 2011. godine donio odluku o utvrđivanju nacrta ustavnog Zakona o izmjeni i dopunama Ustava Republike Hrvatske, nacrtom ustavnog zakona predlaže se da se prava hrvatskih branitelja uređuju ustavnim zakonom koji se donosi po postupku za donošenje organskih zakona dvotrećinskom većinom glasova. Prijedlog odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske na temelju članka 147. Ustava Republike Hrvatske, a na inicijativu branitelja iz Domovinskog rata podnijela je Vlada Republike Hrvatske aktom od 21. travnja 2011. godine. Prava hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji sada su uređena Zakonom o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji i koji je donesen u redovitom postupku sa običnom većinom glasova. Pobjedom u Domovinskom ratu 1991. do '95. godine hrvatski narodi i građani potvrdili su svoju odlučnost i spremnost za uspostavu i očuvanje Republike Hrvatske kao samostalne i nezavisne suverene i demokratske države. Uspješna obrana u pravednom, legitimnom, obrambenom i osloboditeljskom Domovinskom ratu koji su iznijeli u prvom redu hrvatski branitelji, bila je temeljni preduvjet uspostave i obrane državnog suvereniteta i teritorijalnog integriteta Republike Hrvatske. Time su hrvatski branitelji stvorili sve pretpostavke za skladan razvitak Republike Hrvatske, kao zemlje koja prihvaća demokratske standarde suvremenog svijeta i otvara brojne mogućnosti približavanja tom svijetu, političkom, sigurnosnom, gospodarskom i kulturnom smislu. U skladu sa povijesnom ulogom hrvatskih branitelja u stvaranju i obrani Republike Hrvatske ocjenjuje se potrebnim da se zaštita prava hrvatskih branitelja uredi ustavnim zakonom kao organskim zakonom najvišeg ranga u Republici Hrvatskoj. Uloga i značaj hrvatskih branitelja prepoznata je i u promjeni Ustava Republike Hrvatske, time što je dopunjena glava 1. izvorišne osnove sa podstavkom 13. koji glasi: izražavajući tisućljetnu nacionalnu samobitnost i državnu opstojnost hrvatskog naroda potvrđeno slijedom ukupnog povijesnog zbivanja u različitim državnim oblicima te održavanjem i razvitkom državotvorne misli o povijesnom pravu hrvatskog naroda na punu državnu suverenost što se očitovalo u novom Ustavu Republike Hrvatske 1990. godine i pobjedi hrvatskog naroda i hrvatskih branitelja u pravednom, legitimnom, obrambenom i oslobodilačkom Domovinskom ratu '91., '95. kojima je hrvatski narod iskazao svoju odlučnost i spremnost za uspostavu i očuvanje Republike Hrvatske kao samostalne i nezavisne, suverene i demokratske države. Nadalje u svijetlu pristupanja predstojećeg Republike Hrvatske Europskoj uniji kao samostalne i suverene države u međunarodno priznatim granicama u kojoj su sloboda, jednakost, poštivanje prava čovjeka i vladavine prava neka od najviših vrednota ustavnog poretka doprinos i uloga hrvatskih branitelja u uspostavi i očuvanju Republike Hrvatske ima neprocjenjivu važnost i značenje. Sve navedeno predstavlja poseban i dodatni razlog zbog kojeg se ocjenjuje opravdanim i potrebnim u godini u kojoj se navršava 20 godina od proglašenja neovisnosti Republike Hrvatske predložiti uređivanje prava hrvatskih branitelja posebnim ustavnim zakonom. U skladu sa navedenim ovom promjenom Ustava Republike Hrvatske utvrđuje se da se ustavni Zakon o pravima hrvatskih branitelja donosi u postupku propisanom za donošenje organskih zakona i to dvotrećinskom većinom glasova svih zastupnika. Hvala na pozornosti.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Želi li predstavnik Vlade uzeti riječ? Da. Ministar branitelja, obitelji i međugeneracijske solidarnosti, uvaženi Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici, sve vas naravno pozdravljam u ime Vlade Republike Hrvatske s posebnim poštovanjem, želim pozdraviti stopostotne hrvatske ratne vojne invalide, predstavnike braniteljskih udruga i u ime Vlade Republike Hrvatske i osobno i zahvaliti im se što su došli na ovu današnju raspravu oko Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Želim reći nekoliko stvari vezano za ovaj prijedlog izmjena Ustava, a to su i moji prethodnici dobrim dijelom rekli, ali vrijedi to ponoviti, činjenica da ova inicijativa o tome da Zakon o pravima hrvatskih branitelja bude ustavni zakon je prije svega inicijativa hrvatskih branitelja, da su upravo hrvatski branitelji i udruge branitelja iz Domovinskog rata na sastanku održanom u Vladi Republike Hrvatske prije 2, 3 mjeseca predložili da Zakon o pravima hrvatskih branitelja postane ustavni zakon. To je predložio gospodin Ivan Pšenica, vukovarski branitelj, čovjek koji je izgubio sina u Domovinskom ratu, koji je prošao i srpske kazamate, ali i svi ostali nazočni na tome sastanku. Naravno da branitelji i udruge ne mogu predlagati zakone u Hrvatskom saboru, stoga je i predsjednica Vlade, gospođa Jadranka Kosor se suglasila sa tom inicijativom, i rekla da će to naravno staviti na sjednicu Vlade i da će Vlada podržati ovaj prijedlog branitelja. Dakle moram reći da to nije prijedlog Vlade Republike Hrvatske, nego je to prijedlog hrvatskih branitelja, a da je Vlada Republike Hrvatske podržala taj prijedlog i ja se nadam, bez obzira na dosadašnji tijek i proceduru, i nesudjelovanje djela zastupnika i klubova u raspravi i glasovanju, da će u petak većina saborskih zastupnika, potrebna većina podržati ovaj prijedlog. I koristim ovu prigodu da pozovem sve saborske zastupnike da podrže ovaj prijedlog branitelja jer je riječ o prijedlogu koji ne znači nikakva dodatna prava za hrvatske branitelje, on ne znači ni nikakva dodatna sredstva u državnom proračunu koja bi trebalo osigurati da taj Ustavni zakon funkcionira jer taj zakon je u istom obimu i što se tiče prava, ali i što se tiče financijskih sredstava praktički funkcionirao i proteklih 8 godina. Dakle, nije riječ ni o čemu novom u smislu prava, dapače sve ostaje praktički isto kao što je i bilo samo je razina zaštite prava podignuta na jednu višu razinu. To ne znači ni da se taj zakon neće moći u bližoj ili daljnjoj budućnosti mijenjati. On će se naravno moći mijenjati, ali će biti potrebna široka politička rekao bih suglasnost oko izmjena zakona. Dakle, nije riječ o tome da taj zakon ako bude Ustavni zakon se ne može mijenjati, on se može mijenjati, ali će za njegovu izmjenu biti potrebna rekao bih široka politička suglasnost. I mislim da je to dobro, da se o ključnim problemima i pitanjima u državi upravo na taj način razgovara i donose odluke. A nema dileme da su branitelji i problematika vezana za hrvatske branitelje, za stradalnike Domovinskog rata jedna od ključnih pitanja ove države, posebice uvažavajući činjenicu da su hrvatski branitelji najzaslužniji za obranu i stvaranje neovisne, suverene, a sutra i europske Hrvatske. A posebice u svjetlu toga da ove godine obilježavamo i 20. obljetnicu hrvatske neovisnosti i mislim da ćemo se svi oko toga složiti da su za to najzaslužniji hrvatski branitelji. Naravno da sve države u svijetu koje su imale ratno iskustvo, posebice zemlje koje su bile žrtve agresije poput Hrvatske posebno skrbe o braniteljima, veteranima, o stradalnicima Domovinskog rata. A moram reći i to da Zakon o pravima hrvatskih branitelja se uglavnom odnosi, i najveći dio se odnosi upravo na obitelji poginulih hrvatskih branitelja, na hrvatske ratne vojne invalide i druge kategorije stradalnika. Pa čak i zemlje koje su izgubile ratove se skrbe naravno o onima koji su sudjelovali u ratu. I nemojmo nikada zaboraviti činjenicu koja je nepobitna da su hrvatski branitelji bili dio pobjedničke Hrvatske vojske i da i tu činjenicu trebamo vrednovati. Dakle, da puno ne duljim, da rezimiram riječ je o prijedlogu hrvatskih branitelja koji ne znači nova prava, koji ne znači nova sredstva nego je prije svega izraz poštovanja i zahvale hrvatskim braniteljima za sve ono što su učinili tijekom Domovinskog rata prolijevajući svoju krv i vlastitom krvlju pišući najsvjetlije stranice hrvatske povjesnice. I nadam se da će i ova rasprava upravo u tom smislu i biti uvažavajući prije svega hrvatske branitelje i njihovo djelo, a da će i u petak glasovanje biti upravo tako bez obzira na političke razlike da će biti dovoljno glasova da ovaj zakon postane Ustavni zakon. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolege predsjednici i predstavnici braniteljskih udruga invalida, roditelja, obitelji poginulih, nestalih i zatočenih, udovica, hrvatskih dragovoljaca, kolegice i kolege, gospodine ministre, državni tajniče ja vas pozdravljam. I klub HDZ-a kao i dosada i u ovom trećem koraku koji je pred nama u donošenju Ustavnog zakona zasigurno bezrezervno podržava donošenje promjene Ustava i proglašenju Zakona o pravima hrvatskih branitelja ustavnom kategorijom. Baš zato što danas, kao što smo čuli, 20 godina nakon neovisnosti RH, 20 godina nakon formiranja Oružanih snaga, nakon svih pobjeda u obrani i oslobođenju, nakon svih suza, krvi i znoja koje se ne mogu naplatiti ničim danas smo dužni prije svega odati dužno poštovanje onima koji nisu s nama, koji su poginuli za Domovinu Hrvatsku, ali također i ovima koji danas s nama očekuju da čuju kako tko ima mišljenje o njihovom stradanju, o njihovoj ulozi u stvaranju, obrani i oslobođenju Domovine Hrvatske. Danas zasigurno, kolegice i kolege, sve ove braniteljske udruge kao i sami branitelji čekaju da čuju kako će odjek u vašim srcima i dušama i vašem razumu učiniti njihov apel koji su uputili Vladi RH tako i Saboru u svojim zaključcima koji su definirani još 26. veljače 2011. godine u Policijskoj akademiji pa onda u zahtjevu na sastanku u Vladi gdje je predsjednica Vlade prihvatila, proslijedila Odboru za Ustav koji je također sa većinom glasova prihvatio iako izostali su i nazočnost, ali i glasovanje drugih oporbenih članova klubova. Kao što je to u Odboru u Ustav tako i u Odboru za ratne veterane gdje su članovi iz oporbenih redova izostali sa te rasprave, a i kroz prošle rasprave vidjeli smo da je zavladao muk i tišina. Pitanje je stvarno da li i klub HDZ-a koji vas je molio da još jedanput razumno ocijenite ovu hvalevrijednu inicijativu kako bi hrvatskim braniteljima dali dužno poštovanje i na ovaj simboličan način i da se otkloni svaka sumnja i stigma da niste protiv njih i da nećete poduzeti one iste mjere koje je poduzeo vaš bivši kolega Pandžić u onom nesretnom vremenu tih godina kada su ovi moje kolege u kolicima i 60% ostali bez prava i primanja, kada su obespravljene 4 tisuće 280 majki, udovica, roditelja djece poginulih hrvatskih branitelja. Zar stvarno i danas mislite tako učiniti kada bi došli na vlast? zar je to način da se ne želite izjasniti u ovom hrvatskom Domu o svim aspektima kako vi doživljavate one koji su vam omogućili da sjedite u ovim klupama, da budete u Hrvatskom saboru zastupnici jedne političke opcije i da danas zajednički kada možemo u ovom trećem koraku raspravimo u mirnom tonu sa molbom i apelom da proradi razum, svijest ali također i poštovanje prema populaciji koja zasigurno ima sve zasluge i koja se ne može mjeriti sa nijednom drugom. Ne možemo svi biti isti u domovini Hrvatskoj i ne možemo svi imati ista prava. Hrvatski branitelji su ti koji su nesebično davali sebe i svoj život u obrani domovine, prolijevajući krv i nema te materijalne vrijednosti koja može nadoknaditi sve one patnje i sve one boli koji su proživjeli. Nema toga gospođo PUsić s čim bi vi osudili hrvatske branitelje da su agresori u BiH, a vi ste bili u Americi, nema te cijene kojom bi vi iz klupa govorili o nekakvim jednakopravnim statusima. Tu su i roditelji i majke i djeca i udovice i invalidi. Danas recite njima što zapravo mislite. Iako ste puno puta ponovili da su za vas to agresori na BiH. to su bile vaše riječi, koje su zapamćene, koje su duboko ostale ucrtane u našim srcima i našem pamćenju. Ne možete ih izbrisati i nećete ih izbrisati nikada, ničime, bilo kakvim načinom kojim bi željeli otkloniti to. Ja u ime kluba HDZ-a sigurno imam pravo reći i pročitati da su ovi zaključci koji su definirani u točki 5. u skladu sa temeljnim načelima pravednosti i građanske solidarnosti. RH je obvezna osigurati punu zaštitu i skrb hrvatskim braniteljima i članovima njihovih obitelji u sklopu postojećih zakona. Ali isto tako u 51. točki jasno smo definirali tj. stradalnička populacija na čelu sa gospodinom Pšenicom, Đurom Glogoški kao predsjednikom 100%-ih invalida Domovinskog rata, gospođom Nedom Balog i svima onima koji su u daljnjem slijedu prihvatili ovu inicijativu i ovaj zaključak koji je proslijeđen Vladi RH i Saboru RH kako bi saživo. Jasno su rekli "Zakonom o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji treba dosljedno provoditi bez izuzetaka i u skladu sa Ustavom Republike Hrvatske i člankom 58. te točkom 7. Deklaracije o Domovinskom ratu. Treba postati Ustavni zakon kako bi se sačuvao moralni dignitet, čast i ugled svim hrvatskim braniteljima koji su sudjelovali u obrani domovine i na taj način omogućio bilo kakvo politiziranje Domovinskim ratom u bliskoj budućnosti u bilo kojoj političkoj opciji". Evo to su napisali hrvatski branitelji, stradalnička populacija prije svega u svojim zaključcima kao što sam rekao od 26. veljače 2011. godine. I ne može nitko staviti na teret ili dušu bilo kojoj političkoj opciji. Mi smo samo kao klub zastupnika HDZ-a zdušno prihvatili i danas stojimo i u svakoj raspravi smo se oglasili i rekli jasno i glasno, što to želimo i kako želimo braniti i štititi dignitet Domovinskog rata i svih branitelja u cjelini. Ne možemo dozvoliti vašu šutnju nego recite glasno i jasno zašto ne želite podržati ovaj prijedlog braniteljske populacije i zbog čega vam on smeta? Možda zbog toga što se sjećate 4 tisuće 280 predmeta koji su izgubljeni koji su na Upravnom sudu poništeni i koji su plaćeni milijardu i pol kuna iz hrvatskog državnog proračuna koji danas fali zbog kamata, zbog oštete koje su stekli hrvatski branitelji, zbog proteza i toplica koje im niste omogućili u tom vremenu. Zar je to odnos prema hrvatskim braniteljima? Zar je to način kako želite komunicirati u budućnosti kao što je Pandžić komunicirao od 2000. do 2003. vraćanjem proteze gospodina Bešteka, držanjem ruke u džepu kao lokalni šerif, da ne kažem još i neke druge stvari kako su se ponašali. Zar to očekujemo i sutra ili želite skinuti takvu stigmu sa sebe i reći jasno i glasno, glasovat ćemo da to je potreba, to je stvarnost, to je realnost, to je nužda, to stvarno svi skupa želimo da završimo tu stranicu povijesti hrvatske sa dostojanstvom prema hrvatskim braniteljima od sviju nas. Budimo iskreni gledajmo se u oči i recimo, da oni to zaslužuju. Klub HDZ-a zasigurno je jasno rekao u svakoj od ove tri rasprave koje su provedene u Hrvatskom saboru i danas će reći i ja ću najaviti i naglasiti da ćemo u petak tražiti pojedinačno glasovanje svakoga od ovih hrvatskih zastupnika kako bi jasno vidjeli da li ima snage, a znam da ima onih ljudi koji su moralni, koji su časni, koji uvažavaju hrvatske branitelje i u vašim redovima koji žele glasati o ovom prijedlogu ustavnih promjena i o potrebi da Zakon o pravima hrvatskih branitelja postane ustavna kategorija jednako tako kao što je Zakon o pravima nacionalnih manjina. I zašto bi drugačije bilo? Zašto ne bi to blago kao što su ga nazvali neki Hrvatske domovine nacionalne manjine, bilo jednako sa blagom koje je stvorilo Hrvatsku državu? I hrvatski branitelji su blago domovine i jasno artikuliraju i danas očekuju i slušaju, čekaju da vide kako ćete reagirati na ove prijedloge koji su u trećem koraku. Nemojte govoriti o tome da jednakost sa djecom, sa ženama, sa radnicima, sa seljacima, jer ovoj populaciji je ta cijela svita svih hrvatskih državljana i radnika i seljaka i žena i djece poginulih i roditelja svi su obuhvaćeni i svi su u ovoj populaciji. I ne mogu biti isti. Jednako ne žive, jednako ne osjećaju, jednako ne proživljavaju sve one traume koje su stekli kroz Domovinski rat, sve ono što se u njihovim glavama i danas vrti poslije stradanja ili gubljenja bračnog druga ili gubljenja obadva roditelja. Te strahote zasigurno vi ne možete dočarati i nikad ih niste dočarali, nikad ih niste uzeli kao stvarne, realne i objektivne, to ne postoji u hrvatskom društvu, da su to temelji hrvatskog društva koji su … [[Ne razumije se.]] I danas imate hrabrosti govoriti o tome da je nešto drukčije. Pa ja ću podsjetiti da su hrvatski branitelji još jedanputa stvarno bili prvi na braniku domovine, na braniku stvaralaštva i da zasigurno ne možemo biti jednaki sa svima drugima. Naše pravo proizlazi iz zakona, neka bude i ustavna kategorija za trajna i … [[Ne razumije se.]] vječne generacije, za sve one koji će učiti o Domovinskom ratu kao istinskom, pravednom, obrambenom i osloboditeljskom. Neka ti hrvatski branitelji ne budu predmet više ničijih rasprava koje će voditi do političkih raskola. Ja sam prošli puta bio jako smiren, dosljedan i dostojanstven u molbi i želji koja je išla ispred našeg kluba. Danas to više ne mogu jer danas zasigurno želim naglasiti i naglasit ću i kroz osobnu raspravu, ali i kroz raspravu kroz klub sve one negativnosti koje su pratile hrvatske branitelje kroz ovo vrijeme, koje i danas pokušavate staviti u taj kontekst, koji danas možemo s pravom sumnjati i kao klub zastupnika HDZ-a, ali i hrvatski branitelji, možemo s pravom sumnjati da opet spremate neku zavjeru pa o tome nam nešto i recite. Recite i nemojte reći samo da smo bili agresori, to vas molim jer to će izazvati još veći revolt i bunt i nemojte reći da smo jednaki i isti sa svima drugima jer to zasigurno nismo. Mi smo bili u Münchenu, mi smo bili u Americi, mi smo bili u podrumima, bili smo tamo gdje je tada trebalo biti za razliku od onih koji nisu to bili, za razliku od onih koji nisu imali učešća u izglasavanju hrvatske slobode i neovisnosti, za razliku od onih koji su amandmanom tražili da bude petokraka zvijezda na hrvatskom barjaku i koji su amandmanom htjeli reći da ostaje i dalje socijalistička Republika Hrvatska. Mi nismo među tim. Vi koji se prepoznajete vjerojatno u mojim prozivkama zasigurno to znate da to nije bilo ni časno ni pošteno, da to nije bilo ni hrvatsko ni u duhu hrvatskoga naroda ni svih građana koji žive danas i koji baštine domovinu Hrvatsku. Zasigurno i dalje ću i ja i Klub zastupnika HDZ-a biti na braniku domovine i bit ćemo za ovu promjenu Ustava kako bi hrvatski branitelji postali ustavna kategorija. Hvala lijepo. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvi je na redu uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Zahvaljujem. Svašta je ovdje rečeno, izgleda da je kampanja već počela. Odmah da kažem bio sam ministar u Račanovoj Vladi i time se ponosim, kao što se i ponosim svim potezima koje sam povukao i to nisu bila nesretna vremena što ovdje ispravljam, znači nisu bila nesretna vremena kao što je kolega Đakić rekao. štoviše, to su bila sretna vremena jer smo uspjeli spasiti Republiku Hrvatsku od sveopćeg političkog, gospodarskog i moralnog potonuća u kojeg je dovela HDZ-ova dotadašnja vlast jer ste pljačkali uzduž i poprijeko i ne da ste pljačkali '90.-tih…
To više nije sada ispravak navoda. Hvala lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]] Hvala lijepa. … [[Upadica se ne razumije.]] To više nije ispravak netočnog navoda. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, povrijeđen je članak 209. Poslovnika gdje drug Pančić nije ispravljao netočan navod nego je vrijeđao i omalovažavao. Stoga želim reći da njegova djela su vidljiva kroz 4280 omalovaženih i obespravljenih.
Ja bih vas molio, za raspravu se prijavilo puno potencijalnih kandidata koji će danas raspravljat o ovom važnom i prevažnom pitanju pa bih vas molio za toleranciju i za pridržavanje, apsolutno pridržavanje Poslovnika jer ću se truditi da to zaista svakog i upozorim ukoliko se ne bi držao Poslovnika. Na redu je ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Nakon ovog jednog od najskandaloznijih govora koji smo čuli u Hrvatskom saboru ikad ispravljam najskandalozniju tvrdnju koju je zastupnik Đakić iznio, koja je ujedno i protuustavna i protuzakonita, a to je da u Republici Hrvatskoj nismo i ne možemo biti svi jednaki. To je temelj svake moderne države da su svi građani u jednoj zemlji i po Ustavu i po zakonima jednaki i bit ćemo jednaki i možemo biti jednaki.
Zahvaljujem. I sad imamo dvije povrede Poslovnika. Prvo uvaženi zastupnik Josip Đakić. Molim da svaki kaže članak na koji se odnosi.
Gospodine potpredsjedniče, opet je povrijeđen članak 209. Poslovnika Hrvatskoga sabora, naime nije ispravljen netočan navod. Nismo svi jednaki, nacionalne manjine su ustavna kategorija, hrvatski branitelji nisu, sve druge nisu kategorije u Hrvatskoj državi i nismo svi jednaki. O tome sam govorio i zato sam želio da i hrvatski branitelji budu ustavna kategorija.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam, gospodine potpredsjedniče. Članak 209., ovo je doista najskandalozniji ispravak netočnog navoda i uvredljiv dakle za sve nas koji smo domoljubi, a nije točno da nismo svi jednaki. Gospođo Pusić, vi ste profesorica, trebali biste reći da moramo imati svi ista prava i ne daj Bože da se ponovi od 2000. do 2003.
Zahvaljujem. Molim vas da vodite računa o Poslovniku, ponovno pozivam. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Sad me nemojte odmah isterat van. Mislim mogu ja i sam. Gospodin Đakić [[Upadica Jarnjak: Molim vas bez primjedbi, ispravak netočnog navoda.]] Ispravljam netočni navod gospodina Đakića koji je rekao da su ovdje pripadnici svih udruga proizišlih ih Domovinskog rata. Nedostaje jedna udruga, a to su predstavnici zatvorenih i utamničenih hrvatskih generala. Isto tako, HDZ koji toliko se brine o dignitetu Domovinskog rata šuti o tome i o presudi Haaškog suda gdje je prvi hrvatski predsjednik, citiram označen kao vođa organiziranog zločinačkog poduhvata. To je neprihvatljivo. Pitam se gdje je Glavaš? Gdje je Gotovina? Gdje je Norac? Gdje je jedan Valentin Ćorić iz Bosne i Hercegovine i tko ga je poslao tamo?
Zahvaljujem.
Zahvaljujem ja i vama.
Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Prije svega gospodine Đakić dajte već jedanput naučite izgovoriti ime Pančić, a ne Panđić kako, da ne bi bilo zabune u svezi predsjednika HVIDRA-e Zagreba. Nadalje, rekli ste da branitelji zaslužuju našu zaštitu, skrb i dostojanstvo zaboravili ste reći da treba biti i zatvorska zaštita, skrb i dostojanstvo, a to se odnosi na one koje ste isporučivali i u Haag, i punili hrvatske zatvore i ostale zatvore od generala Norca, Brodarca, Milankovića, Gotovine, Markača, Glavaša, ... [[Govornik se ne razumije.]] Krnjaka itd.
Hvala. To više nije ispravak netočnog navoda.
Je, je. I još nešto sam htio reći. Za izjednačavanje nacionalne manjine sa hrvatskim braniteljima, dakle u ustavnoj kategoriji ja sam uvijek mislio da smo mi hrvatski branitelji nacionalna većina gospodine Đakiću.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, opet je povrijeđen članak 209. gdje gospodin Grubišić ne ispravlja netočan navod, nego proziva i vrijeđa i omalovažava. On bi trebao znati da je u društvu onih koji su u šinjelu zatečeni u vojarnama, pa tako da ne bi trebao govoriti o pravima i zaštiti onih kojima služi. Ja i moji kolege smo zdušno uvijek pomagali svima koji su eventualno osumnjičeni ili koji su pod bilo kakvom istragom bili kako bi im pomogli otkloniti sve sumnje u njihovu nevinost.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Po članku 209. gospodine potpredsjedniče gospodin Đakić govori ono što ja nisam rekao, a pogotovo što proziva i spominje ljude koji su kako on reče u šinjelima, a znamo tko je sve iz šinjela došao u Hrvatsku vojsku i na svojim leđima također iznio i lio krv za ovu Hrvatsku državu.
Hajde ostavite sad šinjele! Idemo dalje u raspravu o hrvatskim braniteljima. Na redu je ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
U čitavome nizu navoda koji se mogu osporiti očito je da kolega Đakić koji govori u ime kluba HDZ-a otkriva zapravo pravu namjeru oko ovoga, a ja ću ispraviti samo jedan. Kolega Đakić, pokušali ste potpuno netočno citirati riječi gospođe Pusić tvrdeći da je ona negdje rekla da su branitelji, dakle hrvatski branitelji izvršili agresiju na Bosnu i Hercegovinu. To je apsolutno netočno jer je gospođa Pusić jasno i glasno rekla da je agresivnu politiku prema Bosni i Hercegovini vodila Hrvatska demokratska zajednica. To što vi želite svoju odgovornost i krivicu proglasiti općim sudjelovanjem hrvatskih branitelja to vam nikad neće proći.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Ivan Bagarić.
Sad je povrijeđen članak 209. jer kolega je koristio priliku ispravka netočnog navoda na način da je obmanuo sad dvostruko javnost. Dakle, prvi put kad je kazao kako je on kazao nešto što nije kazao, a drugi put kad je branio to što je gospođa Pusić nedvosmisleno izjavljivala i po čem je poznata. Prema tome, dakle i s čim se mi apsolutno ne slažemo ni u HDZ-u, ni u Hrvatskoj, a niti u Bosni i Hercegovini.
Zahvaljujem. Molim vas da se ne koristi olako povreda Poslovnika. Uvažena zastupnica Vesna Pusić, povreda Poslovnika.
Isto 209. jer kad se ne bi tako liberalno koristilo laganje onda se ne bi ni ovo tako liberalno koristilo, a vi pogledajte fonogram, a fonogram kaže agresivna politika HDZ-a prema Bosni i Hercegovini u devedesetima na čemu i danas stojim. I to je veliku nesreću izazvalo i ovoj zemlji i hrvatskim braniteljima.
Molim vas! To nije povreda. Više sad moram zaista intervenirati. Molim vas nemojte nešto iznositi za povredu Poslovnika što nije povreda Poslovnika. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ponovno je povrijeđen isti članak. Gospođo Pusić, da nije bilo politike HDZ-a i politike države Hrvatske danas ne bi bilo suverene države Hrvatske, niti bi bilo samostalne i suverene države Bosne i Hercegovine. Jer da nije bilo svega onog što je Hrvatska napravila u potpori, slušajte me, u potpori Bosni i Hercegovini [[Upadica Jarnjak: Hvala lijepa uvaženi zastupniče.]] i Hrvatskom narodu na temelju međunarodnog priznanja i svega drugoga što je ... [[Govornik se ne razumije.]] onda ne bi bilo ničega. Ma dajte!
Hvala lijepa. Molim vas! Na početku smo rasprave. Pozivam sve zastupnike da se drže Poslovnika, jer većinu do sada svih ovih povreda Poslovnika u stvari nisu povrede Poslovnika nego to koristite kao ispravak netočnog navoda ili kao u obliku neke replike, pa vas molim da se toga držite. Sada je na redu ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa zastupniče Đakić, moram reći da cijeli vaš govor je u stvari dodvornička patetika uoči izbora. Znači, izborna kampanja. A sad ću se fokusirati na ono što ispravljam. Rekli ste u više navrata da u Republici Hrvatskoj ne mogu biti svi jednaki. I upravo tom rečenicom koju ste u više navrata spomenuli vi kršite Ustav Republike Hrvatske [[Upadica Jarnjak: Šta je ispravak? Što ispravljate?]] Evo ga. Znači, gospodin Đakić je rekao da u Republici Hrvatskoj ne mogu biti svi jednaki. On upravo tom rečenicom krši Ustav Republike Hrvatske jer članak 14. Ustava kaže, evo pročitat ću ga. To je znači poglavlje – Zaštita ljudskih prava i temeljnih sloboda, gdje u stavku 2. kaže: "Svi su pred zakonom jednaki." Znači, pred zakonom ne može biti jednakijih. Samo to. Hvala lijepa. To sam ispravila.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ponovno je povrijeđen članak 209. gdje kolegica ne ispravlja ali i izokreće moje izreke koje sam rekao. Rekao sam da nismo svi jednaki u Republici Hrvatskoj, da smo jedni branili, da smo drugi bili u Munchenu, treći u Americi, a četvrti u podrumu. O tome sam govorio i tako to ... [[Govornik se ne razumije zbog buke u dvorani.]] /Pljesak.
Hvala lijepo. I zadnji ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Ispravljam netočan navod kolege Đakića da od dosadašnje dvije rasprave u ovoj temi je bila šutnja i muk. On je vjerojatno bio u lovu kada sam ja govorio o tome, pa zbog njegove osobne informiranosti rekao sam i ponavljam dignitet Domovinskog rata i hrvatskih branitelja zaštitit će se najbolje objavom registra branitelja ne koristeći branitelje u predizborne svrhe i postavio pitanje zašto se ova tema nije otvorila u lipnju prošle godine kada se Ustav Republike Hrvatske mijenjao. Kolega Đakiću ako ste kao HDZ sigurni u pobjedu na izborima, pričekajte novi saziv Sabora i onda izvršite ovu promjenu da bi odagnali svaku sumnju da se radi o predizbornom potezu. A vaš današnji govor je dokaz samo jedne vaše želje.
Hvala lijepa.
Želite hrvatski narod ponovno … [[Govornik se ne razumije.]]
Isteklo vam je vrijeme uvaženi zastupniče. Ponovno, povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Josip Đakić.
Ponovo je gospodine potpredsjedniče povrijeđen članak 209. gdje nije ispravljen netočan navod, nego se grubo insinuira i nabacuje o nekakvom lovu. Ja ne znam da li vi lovite možda bijele miševe za šankom ili nešto drugo, ali ja sam jasno, ja sam nedvosmisleno govorio o svom stavu i stavu kluba HDZ-a da pred zakonom smo svi jednaki, ali kao ustavna kategorija i kao branitelji nismo svi jednaki, jer jedni smo branili hrvatsku domovinu, a drugi su se skrivali.
Zahvaljujem. Nastavljamo dalje sa raspravom. U ime kluba IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Evo nema zavjere Đakiću. Prije, gospodine potpredsjedniče, ministre, uvažena gospodo zastupnici, branitelji, predsjednici udruga. Jasno je da svi ovdje dijele žrtvu sa braniteljima, njihove muke, njihove patnje, stradanje, mučeništvo, ali poštovanje do njih se ne iskazuje jednom lažnom patetikom, nego naprosto istinom. Ove izmjene, znači još jedanput nema zavjere, ove izmjene ovog ustavnog zakona, dopune izmjene svejedno, znači neću sada citirati članke, ali hoću obrazloženje. Znači uz članak 1. ovim člankom predlaže se dopuna članka 58. Ustava, novim stavkom prema kojem bi se prava hrvatskih branitelja uređivala ustavnim zakonom, koji se donosi po postupku za donošenje organskih zakona, članak 2. ovim člankom uređuje se potrebna većina za donošenje ustavnog zakona, o pravima hrvatskog branitelja iz članka 1. ustavnog zakona, i to dvotrećinska većina glasova svih zastupnika. E sad se postavlja ono temeljno pitanje da li su ove ustavne izmjene naprosto ili dopune svejedno nužne. Ja osobno smatram da nisu. Ja mislim da je položaj hrvatskih branitelja korektno reguliran, korektno je reguliran našim Ustavom, znači preambulom Ustava, kao i onim normativnim dijelom. Položaj branitelja isto tako po mom sudu je korektno uređen i braniteljskim zakonom, ili zakonikom, da ga tako nazovem, koji je od 2004. ako se ne varam 6 ili 7 puta mijenjan, i uvijek su se određena prava, ta lepeza prava širila i jasno svaki puta su se osiguravala dodatna sredstva u državnom proračunu, i uvijek smo za ta prava konsenzualno gospođo glasali. Ok, sve je to u redu, poglavito kada je riječ o invalidima i obiteljima stradalih u Domovinskom ratu. Ja stalno ponavljam, i jednima i drugima kuna više, i slažem se i sa gospodinom Đakićem u jednoj rečenici i kao tebe tako je mene pogodilo ono vraćanje proteze, i posve je relevantno da li se radi o invalidu 80 ili 90%. Noga je noga. Čovjek tu noge jednostavno više nema. Ali je isto tako istina, da je ako se ja ne varam 2009. nakon promjene vlasi i odlaska Sanadera isto tako došlo do linearnog smanjenja onih mirovina svim građanima Hrvatske iznad određenog iznosa, da ga sada ne spominjem. Ja kažem svi u ovoj zemlji mogu kući i bez plaća i ne znam čega, ali invalidi i obitelji stradalih jednostavno ne smiju osjetiti niti materijalne promjene u društvu, a Boga mi najmanje političke promjene, i zato tvrdim nema zavjere. Jasno govorim svo vrijeme o invalidima, i svo vrijeme govorim o obiteljima stradalih branitelja. Njih treba maksimalno zaštititi i ne smije se dogoditi ona sramota koju su prošli borci NOB-a, da su im ukinuta sva prava godine '91. jer ruka nekoga tko je tu ruku izgubio '41. na Kozari ili '43. na Sutjesci a tamo je najviše stradalo kao i na Neretvi Dalmatinaca, znači Hrvata jednako je vrijedna kao i ruka bilo kojeg branitelja koji je tu ruku izgubio u Vukovaru godine '91. ili braneći Gospić '93. Znači invalidima i obiteljima stradalih apsolutno sve, i isto tako da se nitko nikada ne izruguje tim ljudima, kao što se možda činilo tamo 80-ih sa onom sintagmom dijete palog borca itd. Točno je i zadnji puta su to mnogi govorili i slušao sam dečke, majke, cure iz braniteljskih udruga, svaki invalid, svaka majka svaku lipu bi vratila u državni proračun samo da joj dijete ne pati, samo da joj se dijete vrati ili da nema, ili da bude zajedno sa nama na svojim nogama i da može svojim rukama i dalje stvarati kao što to više na žalost ne može od trenutka ranjavanja i tome slično. Međutim problem ove inicijative je sljedeći. Možda čak nije ni to bilo politički motivirano, ali kako vi to prikazujete to jednostavno je politika par exellance. HDZ svo vrijeme, ministar je o tome govorio, pa to je prijedlog udruga proizišlih iz Domovinskog rata, to nije vaš, dobro nije bitno sad tko je stvorio te udruge itd., tko je na čelu udruge postavio čije ljude, dobro to se zna, ali ja mislim da je nešto drugo bitno. Znači tko više drži do branitelja, da li drže više oni koji su sačuvali dio materijalne osnove ove zemlje ili oni koji su razorili tu materijalnu osnovu da ne upotrebljavam neke šire epitete koji su se maloprije čuli u nekim replikama. Jasno, neki možda i u udrugama će više držati do onih koji su im omogućili neka prava nego do onih koji ostvaruju ta prava. To je sve legitimno, ali gdje ja vidim problem? Predsjednik, pokojni predsjednik Tuđman, za ovom govornicom '95., '96. u onim njegovim poznatim poslanicama govorio je, spominjao je 360 tisuća branitelja. Danas je 500 tisuća branitelja. '95., '96. bilo je manje od 30 tisuća invalida, danas je 50 i nešto gotovo 60 tisuća. I ja bih trebao točno znati broj, nema veze. Problem je što se znači taj status dijelio šakom i kapom, a zaboravlja se s druge strane da je javljanje recimo, sad govorim o braniteljima, ne govorim o invalidima itd., da je javljanje na mobilizacijski poziv stvar lojalnosti spram svoje države. Jednom riječju to je građanska obveza. Drugi problem je u zlouporabi mnogih i to znaju i branitelji i to znaju oni koji su radili u Ministarstvu branitelja i to znamo svi mi. A treći problem je u gospodarskom krahu RH. Svi u zadnje vrijeme, pogotovo u Vladi, govore o EU. Pa i mene ste … koji sam '91. sanjao tu Europu. A zašto se recimo ne govori da od 1.07.2009. kad dolazi do promjene vlasti do danas je izgubljeno preko 140 tisuća radnih mjesta? Da je broj umirovljenika, radnika takoreći gotovo jednak; da na 5 radnika imamo 4 umirovljenika, da se u dvije godine mandata Jadranke Kosor Hrvatska zadužila kao u Račanovih 4 ili Sanaderovih 7 godina. Da ministrica Dalić svaki mjesec pozajmljuje cca 2 do 2,5 milijarde kuna da bi mogla održavati ovu javnu potrošnju. Da samo ove godine za otplatu vanjskog duga, znači to je i države i gospodarstva i banaka apsolutno treba osigurati ako se ne varam 15,2 milijarde eura.
Polako se udaljavate od teme. Molim vas da se vratite na temu, Zakon o braniteljima. Izvolite.
Pa ako nije, ako nisu ovi podaci saže naprosto biti ovoga prijedloga zakona onda ja naprosto ne znam što je. Upravo iz tih brojki proizlazi suština ovoga zakona. Nitko ne dovodi u pitanje položaj branitelja, ali vlast je kroz ovu ekonomsku, kroz materijalnu poziciju RH dovela u pitanje ma ne samo položaj branitelja nego i umirovljenika i radnika i zaposlenih itd., itd. I to je zapravo bit. Svatko u ovoj zemlji u ovom trenutku takvom kakav je može kazati da mu je nešto uskraćeno. Pa jasno da to mogu kazati i branitelji. I bojim se da će toga biti, nažalost ja se toga bojim, i još. Jer da bi bilo bolje bojim se da će biti prije toga gore. Bez odricanja mi možemo samo tonuti, a danas je vrijeme nakon izgubljenih 140 tisuća radnih mjesta u dvije godine od 1.07.2009. na ovamo kada imamo broj umirovljenika, radnika 1 na prema 1, da jednostavno ne politiziramo položaje niti branitelja, niti penzionera, niti boraca NOB-a, niti što ja znam majkama, trudnicama itd. Za što bih ja recimo isto bio? Da recimo dvotrećinskom većinom se ne prodaju nacionalne tvrtke. Zašto i branitelji i udruge šute što je prodano onih 7% dionica INA-e? To je po meni daleko veći problem gospodo nego recimo ovaj ustavni prijedlog. A tu šute mnogi. I onda što se radi? Onda se pojedinci nabacuju s onim Rambom IV ili Rockyem IV, sad ne znam koji je. E tako kao što je gospodarstvo sredila ova Vlada pa ni Rocky ni Rambo zajedno je ne bi sredili. Stoga je, ja razumijem politički trenutak i to ću reći, apsolutno, izbori su. Ja razumijem delikatnost teme, ma nije isto o ovoj temi progovarati u mom Buzetu ili Istri, Rijeci ili Vinkovcima, nije isto o ovoj temi progovarati u Opatiji ili Sinju, u jednoj Puli ili Osijeku itd., itd. Ali, dok ne počnemo razmišljati na taj način, invalidu, obiteljima stradalih uvijek kuna više, a svima nama ostalima shodno mogućnostima, ja se gospodo jednostavno bojim da neće biti dobra. Jer ja jednostavno ne vjerujem u preokrete tipa ne znam Rocky IV, Rambo IV – sad sam u nedjelju gledao, koga sam gledao, Rockya da, i on je najprije dobio puno, puno batina, a tek potom je počeo slaviti. Jasno da nitko neće nikoga tući ovdje, ali bojim se da će se u ovoj zemlji morati mnogi dosta toga odreći da bi prekosutra naša djeca eto mogla reći da žive u jednoj uređenoj i sređenoj državi. Znači, ne politizirati i ne treba sudjelovati ja bih rekao u ničijoj izbornoj toj promociji. Kao što isto tako naprosto vrijeđa npr. ovdje smo dobili na klupe prijedlog Ustavnog zakona Odbor za ratne veterane itd., gdje se kaže u jednoj rečenici "Inicijativu za podnošenje ovog zakona dale su udruge proizašle iz Domovinskog rata, a cilj je ugradnja osigurača za prava branitelja." Još jedanput ću kazati kako to da se gospodo neki nisu bunili kada je linearno ova Vlada smanjila mirovine svima, invalidima itd., itd., a da je s druge strane zamislite situaciju to učinila lijeva Vlada pa bila bi revolucija, izvlačili bi ljude na ulice, a ovako vidimo da jedan takav prijedlog je naišao na jedno potpuno, pod navodnicima, "razumijevanje". Ja se slažem da nije branitelja ne bi bilo RH kakvu poznajemo, ne bi bilo hrvatske neovisnosti, ne bi bilo nezavisnih hrvatskih institucija. Koliko su nezavisne o tome nekom drugom prilikom, kao što isto tako uvijek dodajem da nije bilo boraca NOB-a ne bi bilo Hrvatske u sadašnjim granicama itd. Međutim, invalidima, još jedanput ću reći, sve, porodicama stradalih uvijek sve, uvijek kuna više, a ostali možda neće imati što imaju jer ja mislim da polako dolazimo u onaj trenutak da treba državu spašavati, da svi sutradan ne bi ostali bez svega pa samim time i djeca branitelja bez budućnosti. Znači, po mom sudu nitko ne treba raditi pritisak na ovaj Sabor, bolje da udruge recimo rade pritisak na one koji su zemlju doveli u ovu gospodarsku i materijalnu situaciju, čak niti ne možda na Vladu nego na HDZ, i ja mislim i neki pljeskovi prije koji su se čuli sa galerije na što isto treba upozoriti samo pokazuje kakvi će se pritisci činiti na buduću vladu. Sve u svemu, mislim da ovdje ima previše politiziranja i upravo zbog tog politiziranja nisam spreman pridružiti razmišljanjima i glasanju kluba HDZ-a.
Zahvaljujem. I sada imamo jednu seriju ispravaka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Ivan BAgarić koji se javio odmah na početku.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja bih samo ispravio jedan netočan navod, a odnosi se na tzv. tobože pritisak u sabornici. Ja mislim da svakome ovdje treba biti čast da ima ove ljude na galeriji i da ima ovdje ljude koji su ovdje i da trebamo to doživjeti samo tako, a ne kao nikakav pritisak. I s druge strane, sve ovo što ste naveli ovdje i izgovorili, ako od toga ima i dio istine o čemu govorite, a ja vjerujem da ima, to je razlog više da glasujete za ovaj prijedlog zakona i da zaštitite branitelje, a ne da ne glasujete. Dakle, niste naveli nijedan razlog da ne glasujete za. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa naime, u nizu netočnosti ja ću samo jedan ispraviti, a to je lažnom patetikom da se služimo u ovom hrvatskom Domu. Ja vas molim kao hrvatskog branitelja gospodine Kajin otklonite tu našu lažnu patetiku i glasujte za ovaj prijedlog. Nećemo više imati o čemu raspravljati, završit ćemo tu stranice povijesti, hrvatski branitelji će biti zadovoljni.
Hvala. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin, netočno je da je Zakon o hrvatskim branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji mijenjan 6 ili 7 puta, da su uvijek u njemu povećavana prava i da se uvijek za to konsensualno glasovalo. Ovo je citata samo sam pokušala spojiti. Kolega Kajin, zakon donijet 2004. godine imao je 5 izmjena i dopuna. Nisu uvijek u njemu povećavana prava. Zaboravljate da smo u jednim od izmjena i ograničili pravo u kojem se može steći status hrvatskoga branitelja. I kolega Kajin, naročito je netočno da smo uvijek konsensualno glasovali kada znamo da je za temeljni zakon donijet u ovome Hrvatskom saboru 2004. godine oporba napustila sjednicu kada se o njemu glasovalo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na trenutak ćemo prekinuti ispravke netočnih navoda. I dozvolite mi da uvažene zastupnice i zastupnici čast nam je da u Hrvatskom saboru mogu pozdraviti NJ.Eg. DAvida BArkaradzeu, predsjednika parlamenta Gruzije s izaslanstvom koji boravi u službenom posjetu RH. Dobrodošli. ... [[Pljesak.]] Mi nastavljamo dalje sa ispravcima netočnih navoda. A na redu je uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo. Ispravak kolege Kajina koji je rekao da izgubljena ruka i noga na Sutjesci i Neretvi isto izgubljena ruka kao i u Vukovaru je netočno. Naime, ono je bila tvorevina komunista koje su sve republike u bivšoj Jugoslaviji ujedinili u jednu državu koja se zove Jugoslavija. A izgubljena ruka i noga je za Vukovar uvijek bila težnja hrvatskog naroda da ostvari svoju državu i da ima svoju samostalnost državu Hrvatsku. Hvala prvom predsjedniku doktoru Tuđmanu, hvala svima braniteljima koji su uspostavili novu modernu državu Hrvatsku.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Zahvaljujem. Iako je kolegica Sumrak dijelom ispravila navod od 6, 7 puta kako se zakon iz 2004. godine mijenjao gdje su se većinom širila prava, da. u pravu su i kolege iz HDZ-a kada kažu da su se prava i smanjivala, većinom su se smanjivala od upisa djece hrvatskih branitelja na fakultete, pa do ograničavanja prava hrvatskih branitelja na stjecanje mirovina. Samo gdje je razlika? Svaki puta kada su se smanjivala prava hrvatskih branitelja nije se to davalo na sva zvona i nisu svirale fanfare niti su ovdje bili pripadnici braniteljskih udruga. Hvala.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin je netočno rekao da se poštovanje prema hrvatskim braniteljima izražava lažnom patetikom, a ne djelima. Djela smo kolega Kajin vidjeli jučer kada su dodijeljena 34 stana u Bjelovaru za najteže invalide Domovinskog rata, djela su 14 milijardi kuna za stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja, djela su 500 braniteljskih zadruga, 250 milijuna kuna uloženo je u zapošljavanje, 15 tisuća zaposlenih. A nedjela su smanjivanje mirovina, nezakoniti postupci poništavanja rješenja hrvatskog ratnog vojnog invalida 4 tisuća 280 o čemu smo govorili, sustavno šikaniranje oboljelih od PTSP-a, a da ne spominjem onaj MMP upitnik itd. Pa govorite o konsenzusu, neka konsenzus bude da prihvatite ovo dragi kolega kako se ne bi ponovila nedjela i da ne bude više milijardu 600 milijuna kuna nego 6 milijardi kuna kao što je i sada. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvažena zastupnica Đurđica Sumrak ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Kajin, mene ne začuđuje što vi imate dosta netočnih navoda u svojoj raspravi jer kao i mnogo puta kada se o važnim odlukama rješavalo ovdje u Hrvatskom saboru vi i kukuriku koalicija naravno niste bili. Tako niste bili kada je bio rebalans proračuna i onda možete tvrditi da je ova vlast dovela u pitanje opstojnost braniteljskih prava, ne nije. U rebalansu ostala su i rodiljne naknade i prava branitelja. A kada govorite o ovom linearnom sniženju braniteljskih mirovina je, ali moram vam reći da su branitelji i '90.-te kada je trebalo braniti Hrvatsku, a jednako i sada shvatili i krizu i recesiju i nisu zato galamili jer su odlučili pomoći ovoj Hrvatskoj za razliku od vas.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo mada su moje kolege već ispravili čitav niz netočnih navoda, ja ću vam ispraviti još nekoliko. Ova Vlada smanjila je mirovine što je netočno, i vi to znate dobro gospodine Kajin, samo to koristite i politizirate s time. Nitko ne treba vršiti pritisak na nas i ovo je politika. Nije, kolega Kajin, to politika, svatko u ovom Hrvatskom saboru može nešto predložiti. Hrvatski branitelji koji evo ovdje sjede na ovoj galeriji i u našoj sabornici su 26. veljače donijeli taj prijedlog i uputili ga svima nama zastupnicima i mislim da to nije politiziranje nego samo prihvaćanje njihovog prijedloga. Ono što je rekla nekolicina mojih kolega, ja ću ponoviti radi javnosti, radi svih nas, pa vi niste ništa rekli protiv toga. Glasujte u petak za, evo pozivam vas glasujte za ovaj prijedlog hrvatskih branitelja.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa, gospodine potpredsjedniče. Evo ispravit ću također netočan navod gospodina Kajina kada tvrdi da ova Vlada je linearno smanjila braniteljske mirovine. Kolega Kajin, prava je istina da je izvršena isplata duga koja je nastala na temelju ranije donesenih propisa, zakonskih propisa iz '97. i 2001.godine i na ime invalidskih i obiteljskih mirovina isplaćeno je nešto malo manje od skoro 450 milijuna kuna. Osim toga, kroz 2007. godinu izvršeno je i prevođenje invalidskih mirovina i svih prava na naknadu plaće za invalidsku mirovinu. Tako i slijedom takvih podataka reći ću vam i podatak da je iz 2001. godine u 2007. godini na ime tih dugovanja isplaćeno nešto malo manje od 200 milijuna kuna. Toliko o tome što je Vlada linearno smanjivala braniteljske mirovine. Hvala.
Hvala lijepa. I sad je zadnji ispravak, uvaženi zastupnik Dragan Vukić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Gospodin Kajin vrlo često iznosi netočne navode i u pravilu ga mi ispravljamo uglavnom iz Hrvatske demokratske zajednice. Ja danas ističem nešto što je rekao gospodin Kajin i citiram, rekao je: "za stvaranje Hrvatske države najzaslužniji su hrvatski branitelji". Damire rekli ste istinu i to golu istinu i drago mi je da se korigirate i popravljate. Ako tako nastavite mogli bi jednog dana od vas nešto i bolje dobiti, vjerojatno i vašu ruku u petak na ovom glasovanju. Hvala lijepo.
U ime Vlade Republike Hrvatske ministar Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažene gospođe i gospodo saborski zastupnici. Gospodine Kajin, nemojte vrijeđati ove ljude u kolicima i one gore koji sjede insinuirajući rekli ste tko je osnivao braniteljske udruge, tko je postavljao predsjednike itd., insinuirajući vjerojatno da je to radio HDZ. Naravno da nije. Ovi ljudi su znali obraniti i stvoriti ovu državu, naravno da znaju i koji su njihovi u krajnjoj liniji interesi. Pored čitavog niza netočnosti koje ste iznijeli samo ću neke ovdje prokomentirati. Širila se kažete lepeza prava kroz izmjene zakona. Bilo je nekoliko izmjena zakona, ali nisu se širila prava, uglavnom je bilo riječi o tehničkim izmjenama zakona poput zadnjeg kada se usklađivao sa Zakonom o upravnom postupku itd. pa poput toga da je ustavni sud Republike Hrvatske ukinuo onu odredbu o pravu prvenstva pod jednakim uvjetima za djecu prilikom upisa na fakultete. Isto tako tvrdite zašto se neki nisu bunili kada su linearno smanjene mirovine. Točno je, linearno su smanjene mirovine po posebnim propisima, ali zaboravljate jednu ključnu činjenicu, da su hrvatski branitelji u udrugama ili izvan udruga uvijek imali poseban osjećaj za probleme države i da i ta odluka koja je donesena je donesena u dogovoru i suglasju sa udrugama iz Domovinskog rata. A kada pričate o gospodarskoj situaciji i o tome da je ova Vlada producirala 140 tisuća nezaposlenih u dvije godine zaboravljate jednu ključnu činjenicu, da je u svijetu bila globalna ekonomska kriza i recesija koja je rezultirala ukidanjem milijuna i milijuna radnih mjesta i da to nije ni po čemu bila hrvatska specifičnost nego dapače, da je Hrvatska dijelila sudbinu cijelog svijeta. I zaboravljate jednu činjenicu, da je Hrvatska i hrvatska Vlada u protekle dvije godine sama se suočavala sa tom ekonomskom krizom i njenim posljedicama i da nije poput Grčke, poput Irske, poput Portugala i Španjolske grabila u kasu Europske komisije, dapače i da Europa sigurno ne bi završila pregovore i praktički dala zeleno svjetlo da Hrvatska postane punopravna članica Europske unije 1. srpnja 2013. godine, zemlji koja je po vaši navodima u katastrofičnom stanju i korak do ponora. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo dva ispravka. Prvo gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Ja apsolutno nikoga ne vrijeđam, ja jednostavno tim ljudima gore na galeriji ne želim da se dogodi ono ne daj Bože i neće se, i u to sam duboko uvjeren, što se dogodilo onim recimo Istrijanima ili Riječanima ili Zadranima koji su te prostore integrirali u teritorijalni korpus hrvatskoga naroda. Ali kada mi gospodine ministre govorite o netočnostima, pazite 140 tisuća izgubljenih radnih mjesta, vaša ministrica financija svaki mjesec ovu zemlju zadužuje cca za 2,5 milijarde kuna da bi mogla uredno servisirati javnu potrošnju. Ove godine zemlja treba vratiti 15,25 milijardi eura zajmova. I da li, sad neću govoriti o patetici, netko ovdje u ovoj sabornici ili pred hrvatskom javnošću misli da ćemo i sutradan moći na isti način ponašati se kao i do sada. Nažalost nećemo, ali zato stalno dodajem…
U čemu je ispravak netočnog navoda?
U čemu je ispravak netočnog navoda?
Što ispravljate, zastupniče? Što ispravljate? … [[Upadica se ne razumije.]]
Samo govorim jednu crnu zbilju koja …/Govornik isključen./… a koju nam je podarila ekipa HDZ-a koji je u ovom trenutku na vlasti.
Ovo nije nikakav ispravak netočnog navoda. Gospodin Josip Đakić se javio za povredu Poslovnika.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Povrijeđen je članak 209. Poslovnika Hrvatskoga sabora gdje kolega Kajin nije ispravljao netočan navod gospodina ministra nego je govorio o istrijanskim partizanima i o nekakvim svojim insinuacijama koje zasigurno nije ministar ni spomenuo. Stoga ja tražim da se on opomene kako više to ne bi činio. Drugo, htio bih mu samo reći da su branitelji uvijek prvi koji su svjesni svojega odnosa prema domovini Hrvatskoj, tako su bili i u smanjenju od deset posto njihovih primanja u onom vremenu kada je to nalagala situacija sa državnim proračunom.
Hvala. Ne znam ako se budu dizale te tablice nekorektno, onda ću morati doista poduzimati neke vrlo nježne zapravo mjere jer one nemaju nikakvih posljedica. Ali ću ih svakako primijeniti. Izvolite imate povredu Poslovnika gospodin Damir Kajin.
Da, isto tako članak 209. kao što ga spominje gospodin Đakić. Znači vi gospodine Đakiću možete njima smanjivati 10% linearno mirovine i smanjivati ostala prava [[Upadica predsjednik: U čemu je povreda Poslovnika?]] [[Govornik isključen, ne čuje se.]] a ja vas uvjeravam i nećete jer je riječ o invalidima ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]] sav problem ove dvotrećinske većine i nemoj me isključivat!
Gospodine zastupniče, prvo ste nekorektno uzeli riječ za ispravak netočnog navoda, a potom također niti se pozivajući na članak Poslovnika koji smatrate da je povrijeđen, pa vam kumulativno izričem opomenu zbog takvog ponašanja. ... [[Upadica Kajin, ne razumije se.]] A što se tiče gospodina Đakića on je isto pozvao se na Poslovnik i ispravio. Molim dalje imamo ispravak netočnog navoda gospodin Silvano Hrelja. Izvolite.
Ispravljam netočni navod gospodina ministra da je država smanjila prava branitelja. To nije točno. Ona je oduzela 10% mirovine branitelja i kategorija umirovljenika po posebnim zakonima koji primaju više od 3 i pol tisuće kuna. Da je to tako tvrdim zbog toga što građani nisu dobili rješenje i ne mogu se žaliti na taj čin države.
Hvala. U 11,11 je prošlo vrijeme za prijavu od 10 minuta prema našem Poslovniku. Idemo dalje. Na redu je klub HNS-a, HSU-a gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Danas četvrti put pred kamerama, što znači pred hrvatskom javnošću raspravljamo o ovoj temi promjene Ustava. Dakle, dizanje prava branitelja na razinu ustavnog dokumenta, odnosno Ustavnog zakona. Na odboru pred kamerama i danas treći put pred kamerama u sabornici. Nema pretpostavljam nikog u HDZ-u, a sigurno nikog među HDZ-ovim zastupnicima koji nije u potpunosti svjestan i ne zna da je za promjenu Ustava potrebno 2/3 glasova u Parlamentu. Za puno manje stvari – zakone, pojedine odluke predstavnici kluba HDZ-a dolaze tražiti potporu opozicijskih zastupnika, dogovarati se, pokušat dobit potporu za neku odluku. Za ovu promjenu Ustava koja svi znaju treba dvije trećine HDZ ne da nikad nije ni pokušao niti tražio potporu opozicijskih stranaka u dogovorima. Ne ovo produciranje pred kamerama, nego u dogovorima kao što inače traži nego je i maksimalno u svakoj raspravi pokušao antagonizirati opoziciju lažno objeđujući različite stvari nevjerojatno je tu govoreći kako bi osigurao da nikako neće biti dvije trećine za promjenu ovog, za promjenu Ustava u skladu sa ovim prijedlogom. Ali istovremeno 4 puta organizirao ovu vrstu produkcije pred kamerama i javnošću. Sa inicijativom za promjenom Ustava kao što sam rekla već uz sve one prethodne tri rasprave, pa neću sve to ponavljati u ime kluba HNS-a i HSU-a ne mijenja se razina ili opseg prava hrvatskih branitelja već se mijenja razina zaštite njihovih prava. Za to ne postoji utemeljenje. Jedina grupacija prema kojoj je na ustavnoj razini izvršena pozitivna diskriminacija u Hrvatskoj su nacionalne manjine. Zašto su nacionalne manjine? Polazeći od pretpostavke da pozitivna diskriminacija dovodi grupaciju koja je tradicionalno diskriminirana postepeno u jednakopravni položaj zato se radi pozitivna diskriminacija i u Hrvatskoj i bilo gdje na svijetu. I sama činjenica da postoji na toj razini Ustavnog zakona zagarantirana prava nacionalnih manjina govori o tome da je hrvatska politika, Hrvatski sabor i hrvatsko društvo odlučilo eliminirati diskriminaciju po etničkom temelju i zbog toga ima ovaj element pozitivne diskriminacije. Ni jedna druga grupacija u Hrvatskoj se pretpostavlja nije kao grupacija diskriminirana, pa onda ni invalidi, ni žene, ni mladi, ni djeca, ni umirovljenici, ni svi ostali i zato su svi pred Ustavom i zakonom jednaki i bez toga nema države. I svatko tko tvrdi da je moguće da budu nejednaki, a naravno da su po pameti, po obrazovanju, po spolu, po masu, masu stvari svaki čovjek je jedinstven i neponovljiv i nisu jednaki u smislu neponovljive osobnosti. Ali u smislu građanskih prava i u smislu onoga što definiraju Ustav i zakoni moraju biti jednaki jer bez toga nema države. Sugerirano je u jednom istupu za ovom govornicom danas da na neki način bi promjena ili podrška ovoj promjeni Ustava moglo biti pitanje patriotizma. Smatram da je u jednoj funkcionirajućoj državi za ljude koji u bilo kojoj formi sudjeluju u obnašanju vlasti bilo na vlasti naravno, jer je u tom slučaju odgovornost na njihovoj strani ali u svakom obliku, da je prvo pitanje patriotizma za javne službenike, a ovdje ne mislim doslovno, nego pod javnim službenicima mislim ljude koji su izabrani na izborima, dakle koji služe i trebali bi služiti javnosti, prvo pitanje patriotizma na javnim funkcijama je ne krasti, to je prvo pitanje patriotizma, i tako dokazujete patriotizam ne krasti prije toga uopće nema razgovora. Da nije bilo toliko korupcije svi bi u ovoj zemlji, pa i branitelji imali više, i ekonomski bi ova zemlja stajala bolje. Da danas se ne razotkrivaju slučajevi koji su cijelo vrijeme pred očima javnosti na sudovima, procesuiraju ljudi koji su vršili vlast, uključujući i bili premijeri od HDZ-a, koji su osumnjičeni za vrlo ozbiljna djela, da li će to stvarno biti tako i to će se pokazati na sudu, ali svakako osumnjičeni za vrlo ozbiljna djela, a novaca je nestalo. To je nedvojbeno. Ono što sud ustanovljava ne da li je novaca nestalo, nego tko je za to osobno odgovoran, ali novaca je svakako nestalo. To je kolegice i kolege pitanje patriotizma ne krasti, a dalje ćemo razgovarati o svemu ostalome. Ako se ne krade i suzbije korupcija, onda možemo govoriti o tome da ljudi imaju mogućnosti raditi, da imaju mogućnost realizirati svoja prava. Ovo naravno, ova promjena Ustava naravno jeste prijedlog Vlade, budući da svaka udruga, pojedinac ili bilo tko može sugerirati različite promjene zakona i Ustava, ali ne može inicirati, prema tome tko god je sugerirao dobro je sugerirao, očito su neke udruge braniteljske za ovu promjenu Ustava, kao što su neke druge braniteljske udruge protiv ove promjene Ustava, i nemojmo se s time igrati ni zavaravati, kao i obično neki su za, neki prijedlog, a neki protiv, pa je tako i u ovom slučaju, ali oni to istina ne predlažu ovo, ne predlažu ovo u Hrvatskom saboru i ne predlažu ovu nejednakost i pravljenje ove vrste ustavne razlike i nejednakosti građana pred Ustavom u Hrvatskom saboru. To slažem se predlaže Vlada, to podržava HDZ koji pritom naravno je potpuno svjestan da nije osigurao dvotrećinsku većinu, ali da im ovo četvrti puta zaredom daje priliku da nekoliko mjeseci pred izbore sa nečim što im je potpuno jasno niti su se potrudili da prođe, neće proći, daje priliku da se produciraju sa jednom temom na kojoj misle dobiti jedan dio svog biračkog tijela pred hrvatskom javnošću i pred kamerama. Budući da za to ne postoji nikakva mogućnost da se poslovnički ili nekako drukčije ograniči, onda mi u klubu HNS-a, HSU-a predlažemo obzirom da smo donijeli upravo zbog članstva u Europskoj uniji i novi zakon, odnosno izmjene i dopune Zakona o financiranju političkih kampanja, da se ove rasprave i troškovi vezani za ove rasprave koje su vođene u Saboru sa potpunom sviješću da od toga neće biti ništa, i prema tome su samo predizborna kampanja, podastru Državnom izbornom povjerenstvu na uvid jer je Državno izborno povjerenstvo nadležno za kontrolu financiranja političkih kampanja, pa i onda kad se one vode ovdje u sabornici. A vašu kolegice i kolege predizbornu kampanju HNS i HSU neće podržati.
Imamo 9 ispravaka netočnih navoda, tako da se možete pripremiti. Prvo je ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa evo u nekoliko netočnosti koje je kolegica Pusić izrekla, ja ću ispraviti samo nešto, a to je da traženje potpore je samo pred kamerama, da ga nije bilo u klubovima oporbenih stranaka ja ću vam opovrći, i osobno sam tražio od gospodina Linića Tom Kaćinari, Đuro Glogoški, Ivan Pšenica kao predlagači tražili su od kluba SDP-a, tražili su i vas ali nisu vas našli, da date potporu ovoj inicijativi koja zasigurno je definirana kao zaključci braniteljske populacije. I evo pogledajte ih, imaju zabilježeno točno kakve su odgovore dobili. Tražili su pismeno očitovanje od vaših klubova, pa nisu ga dobili. I zašto govorimo o patriotizmu kad o njemu nije bilo riječi, nego smo govorili samo o tome da bi zaštita hrvatskih branitelja, u daljnjem slijedu bila ugled i svih hrvatskih branitelja i da bi kroz ustavnu normu zasigurno prekinuli sa politizacijom braniteljske populacije. Kad sam govorio ja o tome da nismo svi jednaki, još ću ponoviti jedanput, zasigurno kao braniteljska populacija jednaki smo pred Ustavom i zakonom, ali nismo jednaki po učešću u Domovinskom ratu i nismo svi jednako branili domovinu Hrvatsku, niti smo ju takvu željeli.
12 ima ispravaka. Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče Sabora. Pa kolegice Pusić netočno tvrdite da HDZ i ova Vlada i ovi branitelji ovdje nisu tražili ničiju potporu. Kolegice Pusić vama to možda nije jasno, ali domoljublje i ljubav prema domovini ne znači da bismo trebali nekoga moliti da se da potpora poštovanju ovih branitelja, pa valjda svi u srcu imamo toliko i domoljublja i ljubavi za ovu domovinu i poštovanja prema hrvatskim braniteljima, bilo bi sramotno da netko kleči ispred vas i traži potporu po ovom pitanju.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Niko Rebić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa na tragu, kolega Đakić je govorio dakle uvažena kolegica Pusić rekli ste da HDZ nikad nije pokuša pozvati oporbu na dogovor, ali sve s ciljem da za ovaj zakon je potrebna dvotrećinska većina i da se to ne bi dogodilo. Pa možemo čuti ovdje i u Saboru i u ime kluba, ali i u medijima dakle HDZ kroz cijelo vrijeme nastoji osigurati potporu dvotrećinsku za donošenje ovoga zakona, a ono što me posebno čudi je da nam smeta, iako znam da volite kamere, da vam smeta da se po četvrti put u ovom zakonu govori pred televizijskim kamerama i da je nazočna javnost. Prije će biti da vam časne namjere nisu nego što vam smeta prisustvo kamera. Hvala.
Hvala. Ispravak, gospođa Dubravka Šuica. Izvolite.
Pa evo ja ispravljam netočan navod gospođe Pusić koja je rekla da HDZ nije tražio konsenzus oko ovog, ili dogovor oko ovog glasovanja. Dapače, svi HDZ-ovi dužnosnici na čelu s predsjednicom Vlade traže konsenzus cijelo vrijeme, ali morate znati da je gospodin Milanović čelnik SDP-a pola sata nakon prijedloga Vlade, odnosno branitelja, izjavio da Ustav nije cijena benzina koja se mijenja svakog ponedjeljka. Dakle, u samom startu ste zacementirali vaš stav i bili ste u samom startu protiv. Ja vjerujem da ne treba ostati ukopan u vlastite pozicije i da još uvijek ima prostora za dogovor jer po ovome što vi kažete gospođo Pusić imputirate da mi ustvari ne želimo da prođe ova izmjena Ustava. Mislim da to nije točno i vjerujem da do petka ima vremena da se stavovi usuglase.
Hvala. Ispravak, gospodin Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Vidite gospođo Pusić, uvažena kolegice Pusić, napravili ste dva vrlo važna po meni, odnosno izrekli ste dvije važne pogreške. Prvo, kazali ste kako je jedino mjerilo podizanja nečega na ustavnu razinu pitanje zaštite prava. Zašto bi to bilo jedino mjerilo? Zašto ne bi bilo pitanje i priznanja nečega podizanjem na ustavnu razinu? Broj jedan. A broj dva, … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro nije medicina, ali je ovo logika sad što ću reći, poslušajte. Kazali ste kako radimo nešto što znamo da neće proći. Pazite, ako mi znamo da to nešto neće proći vi nas prevarite pa nek' prođe, glasujte za. I druga stvar, mi ne mislimo da smo mi ekskluzivni zaštitnici i predstavnici branitelja. Iskreno, ja to ne mislim za sebe. Ja mislim da su svi zastupnici ovdje dužni se postaviti u tu poziciju. Prema tome, uostalom zašto bi tražio bilo koga da glasuje za nešto što je s naše pozicije logično. Prema tome, demantirajte nas i dajte glas. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Ana Lovrin, ispravak.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa kolegica Pusić je rekla da su na ovim prostorima tradicionalno manjine diskriminirane. Dakle, to nije točno. Manjine su na ovim prostorima zaštićene Ustavom i Ustavnim zakonom i u bivšoj državi, i od početka nove, samostalne države i ta je teza vrlo opasna jer je upravo s tezom ugroženosti srpske nacionalne manjine izvršena agresija JNA sa velikosrpskom potporom na Hrvatsku sa tezom ugroženosti srpske nacionalne manjine. I treba se itekako čuvati takvih kvalifikacija. A upravo je gospođo Pusić, vi ste toga svjesni, oporba inzistirala kod zadnjih izmjena Ustava da se mnoga pitanja koja uopće nisu ustavna materija stave u Ustav upravo zato da bi im se zagarantirala potrebna dvotrećinska većina. Dakle, ovo jest materija koja to zaslužuje i ovo su apsurdne teze o tome da se predlaže nešto što ne želimo da se proda, vrlo lako vam je to osujetiti na način da jednostavno glasate za ove ustavne promjene i da one prođu.
Hvala. Ispravak, gospođa zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ispravit ću netočan navod HDZ je četiri puta organizirao ovu vrstu produkcije. Sramotno je kolegice Pusić što nazočnost branitelja držite predstavom i izgovarate jednostavno rečeno laž, da je to organizirao HDZ. Prijedlog je bio braniteljskih udruga, dakle onih koji su najzaslužniji za hrvatsku samostalnost, za slobodnu Hrvatsku u Europi, Hrvatsku za sve građane, a ne za elitu. Onog sa cijenom benzina, elitnog predsjednika, danas ponovno nema ovdje u sabornici i on vjerojatno negdje poručuje SDP – stižem državo poklekni! Dakle, vi se obratite svom kolegi, a ono zašto se netko vama nije obratio ima onih koji su očito shvatili da se nema smisla nekome obraćati zbog ranije izrečenih stavova. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak, gospodin Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa evo i ja sam primijetio ovaj netočan navod da HDZ nije pokušao ni tražio potporu oporbe, ali ja sam primijetio još da je kolegica Pusić rekla kako bi lažno optuživao. Nema nikakvog lažnog optuživanja nego se govori istina. A istina boli. A istina je sljedeća, da je u mandatu koalcijske vlasti invalidske mirovine hrvatskih ratnih vojnih invalida smanjene sa 8% do 20%, ukinuto je pravo na poseban doplatak u visini 50% osobne invalidnine za hrvatske ratne vojne invalide, nezakonito su provedeni postupci poništavanja i ukidanja rješenja o statusu hrvatski ratni vojnih invalida, trajnim pravima presudama Upravnog suda vraćena su 4 280. Zbog neusklađivanja invalidnina i kamata s troškovima života naknadno je moralo biti isplaćen povrat duga 21 milijun kuna, sustavno šikaniranje branitelja oboljelih od PTSP-a, dakle onaj poznati upitnik MMMP. I dakle ne pristajanje, ne kupovanje osobnih automobila, a danas ih je oko 600. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Andrija Hebrang, ispravak.
Hvala lijepo. Kolegica Pusić je netočno citiram rekla "HDZ je svjestan da nije osigurao dvotrećinsku većinu." Kolegice Pusić mi se nadamo da jesmo osigurali i da ćete se predomisliti do petka i da ćete ispraviti svoje povijesne pogreške u ovom Saboru kada ste izašli iz sabornice dok smo izglasavali odcjepljenje i razdruživanje od Jugoslavije, kada ste glasovali za ukidanje Dana državnosti, kada ste izmjenom Ustava ukinuli i naziv Hrvatski državni Sabor, kada ste glasovali protiv arbitraže sa Slovenijom, kada ste tražili referendum za NATO i sve ostalo što ste zajedno sa svojim lijevim kolegama napravili, ovo vam je lijepa prilika da ispravite i da pokažete da ste nakon 20 godina zavoljeli Hrvatsku.
Hvala. Ispravak, gospođa Suzana Bilić Vardić. Povreda Poslovnika, gospođa Pusić. Izvolite.
Mislim da je protiv svih članaka Poslovnika lagati, kolega Hebrang, u Hrvatskom saboru, a možete provjeriti glasanje o arbitražnom sporazumu pa ćete vidjeti da ovo što ste izrekli je laž. Nismo glasali protiv arbitražnog sporazuma, upravo obrnuto. Omogućili smo, jer smo smatrali to interesom Hrvatske, da to prođe.
I tehnički je nemoguće povrijediti sve članke Poslovnika pa to baš i nije neki argument, pozvat se na sve, svak može onda. Znači, povrijeđeni su svi članci i onda ne mora uopće nijednoga spominjati premda Poslovnik traži da se spomene koji je članak povrijeđen. Povreda Poslovnika, gospodin Andrija Hebrang.
Gospodine predsjedniče pozivam se samo na članak 209. koji je prekršila i protiv kojeg je govorila gospođa Pusić. Ja nisam rekao da ste svi bili protiv arbitražnog sporazuma, nego dio vaše ljevice, mislio sam na predsjednika današnjeg Josipovića.
Gospođa zastupnica Suzana Bilić VArdić ima također ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospođo PUsić, netočna je vaša mantra koju ovdje uporno ponavljate, a to je ovaj prijedlog promjene Ustava izaziva nejednakost građana pred Ustavom jer znate da to nije točno. Ovim prijedlogom traži se pravna sigurnost za branitelje i članove njihovih obitelji. Kolegice Pusić inače je teško govoriti o domoljublju, a taj osjećaj ne imati i ne poznavati. I nije ovo predizborna kampanja, ovdje nije pitanje tko je za ovaj zakon, nego je pravo pitanje tko je protiv. I vi dajte odgovor na to samo još niste rekli zbog čega. Nadam se da će građani i branitelji shvatiti.
Ispravak gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo prvo zahvaljujem na uzviku dobrodošlice kolegice Pusić. A kao prvo treba reći da je netočno da je ovo dio predizborne kampanje HDZ-a. HDZ nije počeo sa predizbornom kampanjom za razliku od HNS-a. A drugo, optužba za kriminal i slične stvari, vjerojatno kolegica Pusić crpi iz galerije likova HNS-a koji su povezani s krađom i zlouporabom prije svega svog predsjednika koji je kao ministar namjestio svojim firmama posao za 400 milijuna kuna, dvostruki ugovori, Vukovar, čudan nestanak garaža poslovnih prostora Cres, 10 milijuna aneks ugovora za obnovu. Dakle, čitav niz stvari koje su obogatile HNS i obogatile jasno pogled i zahvalu na ovu državu kolegici PUsić i vjerojatno zahvalnost braniteljima koji kada su oslobodili ovu zemlju nisu znali da će carevati HNS ovdje.
Hvala. Gospođa Ivanka Roksandić ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa nadam se da ću uspjeti ispraviti netočan navod jer kolegica PUsić je počela dijeliti ocjene, vidim ona je profesorica pa zna to vidim da dijeli ocjene. Pa upravo zbog toga kolegice Pusić vi ste počeli politizirati ovu temu jer ste na samom početku izrekli rečenicu, nisu se potrudili da to prođe. Pa nismo ni smatrali da se treba potruditi za takvo nešto. Dakle, kolegice Pusić potruditi se za ovu inicijativu. Pa što smo se imali potruditi? Predsjednik SDP-a i vaš koalicijski partner je odmah, odmah rekao i izrekao svoj stav uspoređujući promjenu Ustava s promjenom cijene benzina. Pa valjda zato kolegice PUsić ni cijelo vrijeme ove rasprave nema predsjednika Odbora za ratne veterane gospodina Ante Kotromanovića, hrvatskog branitelja, člana SDP-a njega nema na ovoj raspravi. Pa jeste se zapitali zašto? Pa vjerojatno što je gospodin Milanović to zabranio.
Hvala. S time smo završili ispravke. A sada za riječ se javio ministar gospodin Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospođo PUsić. Uistinu nema potrebe da HDZ ili Vlada RH po ovom pitanju bilo što politizira. Dovoljno je samo podsjetiti što je Vlada Republike Hrvatske ili HDZ koji je bio okosnica te vlade učinio za hrvatske branitelje u proteklih 7,5 godina. Djela bolje govore od bilo koje riječi. Podsjetit ću samo na neke od Zakona o pravima hrvatskih branitelja koji je rekao bih na sustavniji i bolji način rješavao problematiku prisutnu braniteljsku populacije za koju naravno gospođa Pusić ni tada nije glasovala jer je napustila sabornicu, pa do Fonda hrvatskih branitelja, najjačeg fonda u državi koji je sada negdje blizu 2 milijarde kuna, pa do Fonda za stipendiranje djece hrvatskih branitelja za koji je u proteklih nekoliko godina izdvojeno iz dobiti Fonda hrvatskih branitelja 250 milijuna kuna i dodijeljeno 41 tisuća stipendija za redovno školovanje srednjoškolcima i studentima djeci hrvatskih branitelja naravno, pa do Zaklade hrvatskih branitelja, pa do Sporazuma o rješavanju problematike pripadnika Hrvatskog vijeća obrane, pa do programa zapošljavanja hrvatskih branitelja koji je u proteklih nekoliko godina uloženo također 250 milijuna kuna, kroz koji je preko 15 tisuća hrvatskih branitelja našlo svoje zaposlenje i čitavog niza drugih programa. Dakle, nama ovakva promidžba uistinu nije potrebna i nisu hrvatski branitelji naivni i malodobni da ne razlikuju one koji rade u njihovom interesu i one koji za njihove interese nemaju ni sluha ni potrebe. A i kada govorite o nekim udrugama koje su naravno protiv toga da ovaj zakon postane ustavni zakon, bilo bi u redu da ih navedete. Ovdje su gotovo sve udruge koje su registrirane na državnoj razini dakle njih 42 koje su bile i prošli puta i sada i daju jasnu potporu. Uostalom ta inicijativa je krenula upravo od njih da ovaj zakon postane ustavni zakon. Hvala lijepa.
Hvala. Idemo dalje sa raspravom. U ime kluba SAP-a gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa. Srdačno pozdravljam hrvatske branitelje Domovinskog rata i molim da svoju pažnju usmjere jer se ovdje radi o ustavnoj materiji, o sustavu vrijednosti za koje su se opredijelili stvarajući Hrvatsku državu. Borili su se za samostalnost i demokratsku državu i u tome su uspjeli i SDP će biti vječno zahvalna na tome. Znamo cijeniti vašu žrtvu i uvijek ćemo biti pošteni i korektni u ostvarivanju vaših prava. Fer i pošten odnos nije sporan, borit ćemo se za njega u cijelom hrvatskom društvu i u Hrvatskom saboru. ali kolegice i kolege riječ je o ustavnoj materiji, riječ je da Ustav RH u izvorišnim osnovama već se poziva da sloboda izborima odlučeno izraženu volju hrvatskog naroda i svih građana Republike Hrvatske, da Republika Hrvatska se oblikuje i razvija kao suverena, demokratska država u kojoj se jamče i osiguravaju ravnopravnost i slobode i prava čovjeka i državljanina, dakle u Izvorišnim osnovama. U članku 1. Ustava Republike Hrvatske, a to je temelj našeg uređenja i naših odnosa, vlast proizlazi iz naroda, pripada narodu kao zajednici slobodnih i ravnopravnih državljana. U članku 3. Ustava kolegice i kolege, sloboda, jednakost, nacionalna ravnopravnost i vladavina prava temelji su na temelju čega se tumači Ustav Republike Hrvatske. Dakle, tu ne možemo voditi da tako kažem predizbornu raspravu. To su temelji hrvatskog društva. Dakle, klub SDP-a vjeruje, čvrsto je uvjeren u to da je cijela braniteljska populacija demokratski raspoložena, demokratična i da zna cijeniti vrijednosti demokracije i Ustava Republike Hrvatske. Drugo što želimo naglasiti, da smo uvjereni jer to pokazuju 20 godina, da su branitelji iz Domovinskog rata utkani, integrirani u hrvatsko društvo i da čine njegov nerazdvojni dio, da su solidarni i da nose sve terete društva zajedno sa građanima Republike Hrvatske. Ne žele, niti su dosad pokazivali, a to kolege iz HDZ-a pokušavaju navesti, da su bili i da će ostati solidarni sa građanima Republike Hrvatske i mi u to vjerujemo. Drugo, klub SDP-a vjeruje u budućnost, demokratsku budućnost Hrvatske države, u demokratsku budućnost hrvatskog društva, vjeruje u buduće generacije Hrvata i hrvatskih građana, hrvatskih državljana da će znati čuvati i sačuvati sve vrijednosti Domovinskog rata, a u tim vrijednostima je čuvanje i položaja i brige i prava hrvatskih branitelja. Ako sumnjamo u to onda nismo dobro napravili. Nismo dobro napravili. Još jedanput ću se pozvati na Ustav. U Ustavu kaže da je Hrvatski sabor predstavničko tijelo građana. To je temelj naših odnosa. Uspoređivanje nije potrebno ni za hrvatske branitelje ni za nas, nije produktivno hrvatskih branitelja sa nacionalnim manjinama u našem društvu. Demokratski standard je da se kolektivna odnosno manjinska prava štite pozitivnom diskriminacijom, to je demokratski standard. Vrlo važno je to napomenuti jer da kažemo svijetu da razumijemo o čemu se radi. Razumijemo o čemu se radi. Kad je riječ o prijedlogu HDZ-a za promjenu odnosno donošenje zakona, i podizanju da tako kažem zaštite prava branitelja na ustavnu razinu radi javnosti to znači ovo. Prema članku 83. Ustava Republike Hrvatske stavak 2. kaže zakone kojima se razrađuju Ustavom utvrđena ljudska prava i temeljne slobode. Koga, građana Republike Hrvatske. Dakle, članak 83. kaže: zakoni kojima se razrađuju temeljna prava i ustavne slobode građana Republike Hrvatske donose se sa 77 ruku u Hrvatskom saboru. Dakle, temeljna prava i temeljne slobode građana Republike Hrvatske utvrđuju se sa 77 ruku u Hrvatskom saboru. HDZ predlaže da prava branitelja iz Domovinskog rata i njihovih obitelji budu zaštićena sa 101 glasom u Hrvatskom saboru. Je li to može da tako kažem biti prijedlog onih koji se zalažu za ravnopravnost građana u Republici Hrvatskoj, koji kažu da su svi građani, a to Ustav kaže, jednaki i ravnopravni pred zakonom. Je li povjerenje u buduće generacije Hrvata i hrvatskih državljana i hrvatskih građana ili nepovjerenje toliko da moramo raditi razliku među građanima Republike Hrvatske. Ja sam uvjeren i klub SDP-a i Socijal-demokratska partija je uvjerena da Hrvatska ima demokratsku budućnost, da hrvatsko društvo ima demokratsku budućnost na načelima ravnopravnosti i jednakosti hrvatskih ljudi i svih građana Republike Hrvatske. Bez takvih stavova, ako netko želi reći da to nisu vrijedni stavovi, mogu razumjeti da je prijedlog Hrvatske demokratske zajednice zaista zasnovan samo na predizbornom vremenu. Zbog toga ostajemo kod ocjene da je za hrvatske branitelje neosporno voditi brigu da se hrvatsko društvo razvija, da se podiže standard hrvatskih građana u kojem će i hrvatski branitelji rasti skupa sa tim građanima, koji će biti potpuno integrirani u hrvatsko društvo, u hrvatski narod, gdje će rasti zadovoljstvo što su stvorili Hrvatsku državu i da ta država donosi blagostanje svim svojim građanima. Zvuči patetično, ali to moram reći. Hrvatski građani sasvim dobro znaju i hrvatski branitelji to dobro rade, trpe i vesele se sa ostalim građanima kad Hrvatskoj ide dobro, tuguju kad Hrvatskoj ide loše, a oni sami znaju koliko ide dobro, a koliko ide loše. Dakle, čuvajući vrijednosti Ustava za koje smo se svi ovdje zakletvom izjasnili da ćemo ih čuvati demokratske vrijednosti, demokratske standarde o ravnopravnosti građana klub SDP-a na žalost bez konzultacije prije, ali to se moglo zaključiti da nismo konzultirani neće moći poduprijeti prijedlog zakona.
Gospođe i gospodo zastupnici, imamo 10 ispravaka a prije toga vas obavještavam da ćemo pokušati u 12,00 sati ili iza 12,00 sati odmah dopuniti dnevni red ovog zasjedanja pa vas molimo i klubove molim da osiguraju zastupnike radi glasovanja, a sada ćemo ići po redu oko ispravaka netočnih navoda. Naravno molim da se ispravljaju netočni navodi, a ne rasprave. Prvo za sve naravno koji će sudjelovati prvo je gospođa zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Pa evo uvaženi kolega Leko, moram ispraviti ovaj vaš navod i citat kad se obraćate braniteljima i kažete znamo cijeniti vašu žrtvu. Ja smatram da je to naprosto netočno, jer kako onda, kako si mogu objasniti ja i Hrvatska i branitelji 2001. godinu kad ste odmah pokazali svoju domoljubnost i prvo ste otpustili 10000 djelatnika policije i vojske, a više od dvije trećine tih zaposlenika je upravo bilo branitelja sa prve crte obrane Hrvatske. Pa kako onda da smatram da je ova vaša tvrdnja točna kad sam sigurna da nije.
Povreda Poslovnika zastupnik Josip Leko.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, ja sam uvjeren u to da vi znate da se moji osjećaji ne mogu ispraviti. Pa kolegica zastupnica ispravlja šta ja osjećam. Pa dajte poduzmite neku barem ljudsku gestu i zaštitite saborskog zastupnika koji može iznijeti svoj osjećaj ili svoj stav. Nemojte dobacivati kolegice lijepo vas molim. Držite se barem ...
Hvala. Mislim da ne trebam spominjati odredbu Poslovnika, da se treba spomenuti i broj članka koji je povrijeđen. Gospodin zastupnik Josip Đakić, ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Pa u nizu netočnosti ispravit ću samo ono što je zapravo najbitnije. Kada govorite da svim braniteljima garantirate i jamčite pošten i afirmativan odnos SDP-a kao što to kaže i vaš predsjednik onda ću vas podsjetiti jer zaboravljate da to apsolutno nije točno. To nije vaš stav, jer ste ga pokazali kada ste kako znamo u razdoblju vaše vladavine smanjili obiteljsku invalidninu za 20%. Hrvatskim najtežim sto postotnim invalidima do 60% umanjili njihova prava. Čak im onemogućili i toplice kao i pomagala. Da ste u tom svom naletu bijesa ili srdžbe zato što su vam stvorili državu Hrvatsku 4280 obespravili za koje je Upravni sud gospodine Leko vi kao pravni stručnjak bi trebali to znati dao poništenje vaših nepravednih rješenja i naknadu svim tim stradalnicima koja je iznosila od milijardu i pol kuna. Pa zar vam to nije dovoljan signal da ste radili protiv hrvatskih branitelja i zašto im danas obećavate lažno nekakvom patetikom da ste se možda konzultirali da bi možda i glasovali o tome. Katastrofa!
Ispravak gospodin Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Leko je netočno izrekao da je SDP vječno zahvalan braniteljima i da je za fer i pošten odnos. To je netočno kolega. U toj vječnosti postoji ona rupa od četiri godine koalicijske vlasti kada ste bili na vlasti gdje su učinjene sve ove stvari o kojima je kolega Đakić govorio. Lijepo je i to da ste vi nas poučili kolega Leko o Ustavu itd. Ali kako naši branitelji imaju neugodna iskustva i loše pamćenje u tom smislu i predlažem ovaj Zakon, a u ime one vječnosti o kojoj ste govorili podržite dakle ovaj zakon. Hvala lijepo.
Imamo povredu Poslovnika gospodin Josip Leko. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dozvolite mi da i ja sada citiram članak 209. Poslovnika Hrvatskog sabora: "Zastupnik može ispraviti netočan navod o iznesenim činjenicama", a ni kolega Đakić ni kolega Milinković ne govori o činjenicama. Oni samo verbalizmom u nedostatku argumenata pokušavaju eliminirati moja stajališta. To naravno možete dozvoliti, ali to nije u skladu sa Poslovnikom. Hvala lijepo.
Dakle, tvrdnja ako vi nešto tvrdite, a drugi zastupnik tvrdi nešto suprotno onda je to ispravak netočnog navoda kako smo ga mi shvatili u Hrvatskom saboru bez obzira što je to vrlo rastegljivo zapravo u praksi. Imamo i povredu Poslovnika gospodin Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, pa naravno da je povrijeđen Poslovnik u članku 209. kada kolega Leko one činjenice koje sam iznio trebao bih sad ponoviti. Zar vam nije dovoljno činjenica da vaša teza o tome da ste vi za hrvatske branitelje i da im odajete dužno poštovanje pada u vodu sa svim ovim obespravljenima koje sam vam nabrojao. Pa to je točan ispravak netočnog navoda vašega prije.
Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Davor Huška. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kaže kolega Leko da je ovaj Zakon prijedlog Hrvatske demokratske zajednice. To nije točno. Kolega, ovaj zakonski prijedlog je prijedlog Udruga hrvatskih branitelja, udruga proisteklih iz Domovinskog rata, hrvatskih branitelja, a Hrvatska demokratska zajednica, zastupnici Hrvatske demokratske zajednice samo jasno i glasno stoje uz hrvatske branitelje kao što su stajali od početka Domovinskog rata do dana današnjeg. Stoje i danas i stajat će u buduće. A SDP-ov stav smo čuli na kraju vašeg izlaganja. Vi niste za hrvatske branitelje. Vi niste za ovaj prijedlog, o zakonu da uđe kao Ustavni zakon. Niste bili za hrvatske branitelje, stradalnike Domovinskog rata ni one četiri godine kad ste bili na vlasti i ne ponovilo se da slučajno dođete na vlast, pa da vidimo kako bi se onda postavili prema hrvatskim braniteljima i prema stradalnicima iz Domovinskog rata. Ma, koncentrirajmo se na ispravak navoda, a ne mišljenja i političkih stavova iz prošlosti i sadašnjosti itd. Dakle moramo sačuvati neku formu ispravka netočnog navoda, da se kaže evo ispravljam, vi ste rekli to i to ja ispravljam to, i ja kažem da je to nije tako, nego ovako.
Gospodin Josip Leko, i po treći put povreda Poslovnika.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolega Huška zaista ispravlja ono što ja nisam govorio i to netočno ispravlja. Naime kolega ne poznaje Poslovnik da predlagatelj u Hrvatskom saboru može biti samo onaj koji je utvrđen u Poslovniku. Prema tome dajte skoncentrirajte se na Poslovnik, lijepo vas molim.
I također nije citiran koji je povrijeđen Poslovnik, koji je članak Poslovnika povrijeđen. 6. gospodin Ivan Škaričić će također ispraviti netočni navod.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa ispravio bih netočan navod gospodina Leke da se ova rasprava inicira na izborima, odnosno da je ovo jedna predizborna kampanja. Nikako nije jasno zašto mislite da HDZ računa na glasova branitelja, a vi u SPD-u ne računate. Mislim da je to jedna žalosna konstatacija. Ne bih u drugo ulazio, mogao bih još ispraviti, međutim mislim da je ovo najbolja prilika da vi pokažete hrvatskoj javnosti i braniteljima da ste uz njih bar jednako koliko i HDZ, a budući nam treba dvotrećinska većina podržite ovaj zakon i zaštitimo hrvatske branitelje i Ustavom, jer mislim da su to zaslužili, a mislim da su i prava pomalo nagrižena. Hvala.
Ispravak, gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Leko je netočno rekao, a moje kolege su već neke i ispravile, da je ovo prijedlog HDZ-a i da je predizborna, dio predizborne kampanje. Kolega Leko, ponovit ću i ovo što je rekao kolega Huška, ovo nije prijedlog Hrvatske demokratske zajednice ovo je prijedlog branitelja, pa me tim više čudi kolega Leko kad SDP izražava zahvalu braniteljima, zašto branitelje dijelite na stranke. Nisu se ni '90. dijelili, ne treba ih ni sada dijeliti. Ovdje su branitelji, ovo su predložili branitelji koji mogu biti u različitim strankama, koji ne moraju uopće biti članovi stranaka. I ovo nije zbog HDZ-a, ni zbog drugih stranaka, ovo je zbog interesa i zaštite prava branitelja i članova njihovih obitelji, da im se ne dogodi kolega Leko ono kako se SDP zahvaljivao braniteljima u razdoblju 2000. do 2003.
Hvala. Koncentrirajmo se na ispravak. Pa ima riječ gospodin Josip Salapić za ispravak.
Gospodine predsjedniče hvala, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Ja bih ispravio netočan navod gospodina Leke koji je rekao da se HDZ, klub HDZ-a nije htio konzultirati sa oporbenim strankama oko ovoga prijedloga zakona, odnosno prijedloga izmjene Ustava. Gospodine Leko to nije točno. Na Odboru za Ustav ostali smo sami, upravo što vi SDP nije htio sudjelovati u radu Odbora za Ustav kad je došao ovaj prijedlog, a neki od vas imaju potpredsjednička mjesta i već mjesecima to javnost treba znati izbjegavate dolazak na odbore, izbjegavate rad u Saboru, a za to ste plaćeni, a za plaćene i prazne stolice niste zaslužili plaću. Na Odboru za Ustav niste rekli ni za, ni protiv ovoga, tako da nije točno, netočno je da se nismo htjeli konzultirati, mi se kao zastupnici konzultiramo na odborima, ovdje na sjednici Sabora, a mi smo jedva skupili kvorum da bismo uopće uvrstili ovaj zakonski prijedlog u saborsku proceduru. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak, gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zapravo treba 102 glasa po Poslovniku, ali dobro, to su manje stvari. Ali drugo, tvrdim da je netočna kompletna rasprava, patetična rasprava kolege Leke o odnosu SDP-a prema hrvatskim braniteljima, jer da je tako kao što on kaže ne bi na svaki, kod svakog istupa čelnika SDP-a uz jednu pozitivnu rečenicu o braniteljima išle dvije negativne. Ako ih pohvale da su stvorili ovu državu branitelji, odmah će im nabiti na nos malobrojne zločine koje će jasno uveličati, zatim branitelje koji su na raznorazne načine došli do tog statusa i slično. Prema tome ili jeste ili niste, a ako jeste onda ipak radite usporedbu onog što je vrjednije u cijeloj priči, a ne ostalo.
Povreda Poslovnika, gospodin zastupnik Josip Leko.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, ja vas lijepo molim, vjerujem da ste čuli šta je kolega Markovinović izgovorio, a ne mogu vjerovati da ste to dozvolili da kaže. Ne mogu vjerovati. Ispravljajući kvazi navod moj, on je optužio cijelu stranku da isporučuje i transformira hrvatske branitelje. Pa gdje je tu argument kolega Markovinović? O čemu vi govorite? Pa je li vi, jeste li vi slijepi kod očiju? Pa znate li tko je isporučio? … [[Upadica se ne razumije.]] Pa vi govorite to. … [[Upadica se ne razumije.]] Ma nemojte molim vas.
Možemo vjerovati, jer se stalno u ovoj sabornici kontinuirano zlouporabljuje institut ispravka netočnih navoda i povrede Poslovnika, jedino više-manje je replika nešto što možemo uglavnom prihvatiti. Inače je to stalno. I imamo još jedan ispravak gospodin zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle kolega Leko je ponovio jednu netočnost koja se danas kod oporbenih zastupnika i klubova ponavlja cijelo dopodne, da je prijedlog HDZ-a na predizbornim vremenima. Definitivno je činjenica i istina da je ovo prijedlog gospodina Pšenice i braniteljskih udruga, i kad bi se svi odnosili prema braniteljima i braniteljskim udrugama iz srca onako kao govorimo ovdje, onda ne bi trebali danas govoriti da nitko nije konzultirao i nitko nije pozvao na konsenzus, jer ako je istina da branitelje doživljavamo na takav način, onda nas nitko ne treba pozvati na konsenzus da im damo ono što oni žele. Naprosto, kolege i kolegice iz oporbenih klubova, hrvatski branitelji ne smiju u Hrvatskoj biti moneta za … [[Govornik se ne razumije.]] što vi konstantno radite.
Hvala. I imamo vrlo kratko u ime predlagača, odnosno u ime Vlade gospodin Tomislav Ivić. Izvolite. Pa idemo onda na glasovanje oko dnevnog reda.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče. Gospodine Leko je rekao da će ukoliko se usvoje izmjene Ustava branitelji biti ravnopravniji od drugih. To gospodine Leko jednostavno nije niti točno, niti je istina. Po čemu će oni biti ravnopravniji od drugih? I sada sva ta prava postoje, ona se već godinama ostvaruju, riječ je o tome, i to treba jasno reći da je ovdje u pitanju samo mogući način izmjena Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Da neće biti više potrebna obična većina nego će biti potrebna dvotrećinska većina. To je suština ovoga. I ono što sam rekao u uvodnoj riječi, dakle kada su u pitanju ključne stvari u državi, a odnos prema hrvatskim braniteljima i prema stradalnicima Domovinskog rata je nesumnjivo jedna od ključnih stvari, da je potreban politički konsenzus, odnosno suglasje svih političkih opcija.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a o točki dnevnog reda koju smo započeli, a to je Prijedlog ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava Republike Hrvatske ima gospodin Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani predstavnici braniteljskih udruga, poštovani gospodine ministre sa suradnikom. Blago progonjenima zbog pravednosti, njihovo je Kraljevstvo nebesko. Blago vama kad vas zbog mene pogrde i prognaju i sve zlo slažu protiv vas, ta progonili su tako i proroke prije vas. Vi ste sol zemlje, ali ako sol obljutavi čime će se ona osoliti? Nije više nizašto nego da se baci van i da ljudi po njoj gaze. Vi ste svjetlost svijeta, ne može se sakriti grad što leži na gori niti se užiže svjetiljka da se stavi pod posudu nego na svijećnjak da svijetli svima u kući. Tako neka svijetli vaša svjetlost pred ljudima da vide vaša dobra djela i slave Oca vašega koji je na nebesima. Ovako je u Evanđelju po Mateju poučavao Isus učenike na gori. Žive riječi živoga Boga i danas odzvanjaju u srcima svakoga tko vjeruje. A koliko života u tim riječima nalazimo i danas kada govorimo o hrvatskim braniteljima? Vjekovima u hrvatskom narodu živi spoznaja da vrijedi umrijeti za tri stvari: za Boga, za domovinu i za obitelj. Vođeni ovom spoznajom i tim uvjerenjem hrvatski branitelji su prije 20 godina goloruki s krunicom oko vrata stali braniti obitelj, domovinu i Boga i umirali su za to i ranjavani su za to i suze su lili za to, ali obranili su sve ove vrijednosti za koje vrijedi mrijeti. A što imamo danas? Hrvatski branitelji progonjeni i pogrđeni, hrvatski branitelji sol i svjetlost zemlje Hrvatske, ali sol koja je nekima obljutavila i koja njima nije više nizašto nego da se baci van i da ljudi po njoj gaze, svjetlost Hrvatske koja se ne stavlja na svijećnjak da svijetli svima u domovini već ju oni kojima je ta sol zemlje obljutavila stavljaju pod posudu i izvlače ispod te posude samo kada to njima odgovara i kada njima treba malo te vječne svjetlosti, a to je uglavnom svake četiri godine pred izbore. Danas je pred nama prijedlog donošenja Ustavnog zakona o hrvatskim braniteljima. U samom ovom prijedlogu ne bi bilo ništa sporno kada ne bismo bili svjesni od koga ne dolazi inicijativa već prijedlog, kada ne bismo bili svjesni u koje vrijeme ovaj prijedlog dolazi i kada ne bismo bili svjesni u koju svrhu ovaj prijedlog dolazi. Poštujući činjenicu da inicijativa dolazi od nekoliko braniteljskih udruga podsjećam na činjenicu da braniteljske udruge nisu svi hrvatski branitelji. Kada govorite o tome od koga dolazi inicijativa za donošenje ovoga zakona tada s ponosom ističem da sam i sam hrvatski branitelj, dragovoljac Domovinskog rata od 28. lipnja 1991. godine, pričuvni bojni Hrvatske vojske koji je u postrojbama HV-a proveo 23 mjeseca i 11 dana i imam pravo kao branitelj govoriti i iznositi svoje mišljenje o ovom prijedlogu. Što god govorili činjenica jest da je predlagatelj ovoga ustavnog zakona Vlada Republike Hrvatske, HDZ-ova Vlada, ista ona koja već godinama nemilosrdno locira, identificira, uhićuje, u zatvore transferira, politički montira i presuđuje upravo hrvatske branitelje.
Uvaženi zastupniče…
Rekli ste da je svrha ovoga zakona bolja i snažnija zaštita prava hrvatskih branitelja.
Uvaženi zastupniče Burić!
A ja vas kao hrvatski branitelj
Uvaženi zastupniče Burić, uvaženi zastupniče Burić molim vas [[Upadica Burić: Slušam vas. Slušam.]] Molim vas. Hrvatska Vlada ne uhićuje niti bilo koje druge radnje radi. Kod nas postoji sustav trodiobe vlasti koji se mora poštivati. Molim vas da u tom smislu nastavite svoju raspravu. Izvolite.
Slušajte raspravu. Sve se tiče dnevnog reda i molim vas gospodine predsjedavajući da me ne ometate u mom izlaganju.
Moja je dužnost da vas upozorim na nešto što kažete a nije točno.
Ja vas molim da me ne ometate u obnašanju moje dužnosti, a to je govoriti u Hrvatskom saboru. Rekli ste da je svrha ovoga Zakona bolja i snažnija zaštita prava hrvatskih branitelja, a ja vas kao hrvatski branitelj pitam a od koga nas vi to štitite. Od koje nas to opasnosti iz HDZ-a štitite kada najveću opasnost za hrvatske branitelje predstavlja upravo politika HDZ-a. Vi se prema nama braniteljima odnosite nudeći batinu i mrkvu. Hrvatske generale i heroje Domovinskog rata nakon zvjerskoga progona pozatvarali su u hrvatske i bjelosvjetske tamnice, a oni koji su palili i žarili našom domovinom abolirani uživaju u saborskim plaćama ili saborskim mirovinama. I naslađujući se slušaju demagoške podvale onima protiv kojih su se borili. Nema tih protiv kojih smo se mi borili, evo niti danas pod ovom točkom dnevnog reda uživaju u saborskom kafiću. A vi nama danas pričate o zaštiti hrvatskih branitelja. Gospić, Split, Karlovac, Osijek, Šibenik, Pakrac, Sisak, Vukovar, gradovi heroji, gradovi žrtve bezobzirne divljačke velikosrpske agresije. Gradovi za čija razaranja nije odgovarao nitko od onih koji su ih razarali. Ali gradovi čiji heroji, čiji branitelji danas odgovaraju zato što su ih branili i zato što su ih obranili. Hrvatski generali Gotovina, Markač, Norac, Glavaš, Merčep, Brodarac već su u zatvorima. Simboli obrane domovine, heroji Domovinskoga rata razapeti su i prebijeni na stup srama, a razapeli su ih naši farizeji. Proganjat su ih počeli Mesić i Račan, ali elociranje i identificiranje, uhićenje i transferiranje, a potom i političko montiranje i pakiranje uslijedilo pod vodstvom Ive Sanadera uz svesrdnu i bespogovornu pomoć mnogih iz njegova okruženja, a osobito pamtimo pomoć čovjeka koji je danas i predlagao i obrazlagao ovaj prijedlog današnjeg potpredsjednika Sabora gospodina Vladimira Šeksa, hrvatskog generala koji se čak i ne sjeća niti gdje je ratovao, niti vojski kojoj je zapovijedao. Ali je znao i zna i locirati i identificirati i uhititi i transferirati. I zna kako politički montirati i napakirati [[Upadica Jarnjak: Zastupniče držite se teme. Govorite o zakonu.]] Držim se ja. Sve je ovo vezano uz zakon [[Upadica Jarnjak: Molim vas držite se teme!]] Sve je to vezano uz zakon. Predlažete nam bolju zaštitu naših prava a jednog po jednog nas proganjate i zatvarate. Rekli bi naši ljudi prestanite nas braniti, jer od takve vaše obrane dobivamo sve više udaraca. Prodani su hrvatski branitelji bjelosvjetskim hohštaflima, srbofilima i mrziteljima Hrvatske za Judine škude. Četnici su abolirani, a hrvatski branitelji strahuju od uhićenja i pri svakom prelasku državne granice ali i u domovinu koju su stvarali, branili i obranili. Glavni državni odvjetnik Mladen Bajić četnicima je majka, a hrvatskim braniteljima često kao maćeha. Europa naređuje naša vlast poslušnički prosljeđuje, a Mladen Bajić zadovoljno optužuje i uhićuje hrvatske heroje. Montirajući optužnice protiv njih oslanjajući se ponajviše na dokumente gotovo glavnog pomoćnika za progon hrvatskih branitelja Save Štrbca, a kolika je razina međusobnog povjerenja i uvažavanja Mladena Bajića i Save Štrbca najbolje govori i podatak da je tog istog Savu Štrbca Zagrebačko županijsko državno odvjetništvo čak i predložilo za svjedoka optužbe na suđenju protiv hrvatskog generala Mirka Norca. Da nije osječki odvjetnik Dražen Matijević podnio prije toga kaznenu prijavu protiv Save Štrbca, Savo Štrbac bi bio svjedok na suđenju generalu, hrvatskom generalu Mirku Norcu. Jučer smo nas trojica zastupnika posjetili i nedavno zatvorenog i zatočenog hrvatskog generala Đuru Brodarca. Čovjek je ogorčen i u nevjerici što se događa. Osobito je zgranut činjenicom da se upravo po njegovim riječima više od 80% tzv. dokaza dokumenti veritasa Save Štrbca. Ova vlast ostat će upamćena što god mi to govorili osim po pljačci vlastitog naroda i po čuvenom lociranju, identificiranju, transferiranju i uhićenju ali i po još nečemu. Ostat će upamćena po još jednoj umotvorini koja se u praksi pokazala vrlo opasnom po hrvatske branitelje. To su akcijski planovi. Kad bilo tko iz HDZ-a najavi neki akcijski plan hrvatskim braniteljima ne piše se baš dobro. Prvo je stvoren akcijski plan za uhićenje hrvatskog generala Ante Gotovine. Znamo što je uslijedilo. Stravična i sramotna Haaška presuda i 24 godine zatvora za hrvatskog heroja. Ubrzo je skovan akcijski plan eliminacije hrvatskog generala Branimira Glavaša iz političkog života. Znamo što je i potom uslijedilo. Jednako stravična i sramotna presuda hrvatskoga sudstva i 8 godina zatvora za hrvatskog heroja. Uslijedio je potom akcijski plan za izjednačavanje krivnje agresora i žrtve agresije po nalogu europskih i svjetskih moćnika koji Republiku Hrvatsku nikada nisu niti željeli. Uhićen je i osuđen na 18 godina zatvora i još jedan hrvatski heroj, hrvatski general Mladen Markač. Nedavno je preko noći opet po nalogu iz istih vanjskih krugova skovan novi akcijski plan za progon heroja obrane Siska na čelu sa već spomenutim hrvatskim generalom Đurom Brodarcem i zapovjednikom specijalaca Vladimirom Milankovićem. I Brodarac i Milanković i Bošnjak, ali i Tomislav Merčep već su u zatvorima. No to nije sve. Biti će još na desetine i stotine hrvatskih branitelja u zatvorima, jer to tako traže oni iz europskih i svjetskih krugova koji se ne mogu pomiriti sa činjenicom da je stvorena samostalna i neovisna Hrvatska država upravo zahvaljujući najviše hrvatskim braniteljima. Od nekadašnjeg državotvornog HDZ-a ostalo je vrlo malo. Čak je i poznata Tuđmanova rečenica [[Upadica Jarnjak: Držite se teme. Uvaženi zastupniče HDZ nije tema, nego je tema Zakon o braniteljima. Molim vas! Držite se teme. Morat ću vam izreći mjeru.]] U skladu s politikom pretvoreno je sve za Hrvatsku, Hrvatsku ni za što, u sve za fotelju, fotelju ni za što. A vi nama danas nudite bolju zaštitu prava hrvatskih branitelja, licemjerstvu, farizejstvu i dvoličnosti ove politike uistinu nikada kraja. Politika HDZ-a prema hrvatskim braniteljima je poput otrovnog poljupca. Vi ste crna udovica za hrvatske branitelje.
Uvaženi zastupniče ...
Na riječima nas branite, a u stvarnosti nas progonite, sotonizirate, locirate, uhićujete i transferirate.
Uvaženi zastupniče izričem vam opomenu zbog toga što se ne držite dnevnog reda. Izvolite.
Budite malo strpljivi i vrijeme mi, samo vi meni vrijeme dalje ostavite. Niti riječi nije progovoreno, niti bilo što učinjeno u svezi konstatacija Haaškoga suda o presudi hrvatskim generalima Gotovini i Markaču, ali niti u pogledu jednako strašnih i po hrvatsku prošlost ali i sadašnjost a nadasve budućnost, ... [[Govornik se ne razumije.]] konstatacija hrvatskoga sudstva u presudi hrvatskom generalu Branimiru Glavašu. Presudom hrvatskog suda Branimiru Glavašu početak Domovinskog rata označen je udruženim zločinačkim poduhvatom nelegalnih hrvatskih paravojnih formacija ZNG-a i HV-a. Presudom Haaškoga suda Anti Gotovini i Mladenu Markaču kraj Domovinskog rata označen je udruženim zločinačkim poduhvatom. Time je cijeli Domovinski rat označen udruženim zločinačkim poduhvatom. Temelj nastanka hrvatske države je Domovinski rat, ako je Domovinski rat udruženi zločinački poduhvat tada je temeljem ovih presuda i Republika Hrvatska označena kao zločinačka tvorevina. Sve su ovo napisali Haaški, ali i hrvatski sud, a vladajući šute. Ako je sve ovo što se radi prema hrvatskim braniteljima uvjet za ulazak u Europsku uniju, onda nama hrvatskim braniteljima takav ulazak u Europsku uniju ne treba. Nekoliko predobro plaćenih fotelja u Europskom Parlamentu ne vrijedi krvi i života koje su dali poginuli hrvatski branitelji, niti dostojanstva i ponosa njihove djece i njihovih roditelja, ali i nas koji smo Božjom voljom ostali živi. Kada to vladajućima odgovara progovori se o postojanju udruženih anti hrvatskih snaga, koje pod svaku cijenu i danas žele srušiti ono što smo pobjedom u Domovinskom ratu i stvorili neovisnu, samostalnu i suverenu Republiku Hrvatsku. To je točno, ali u tom udruženom anti hrvatskom poduhvatu ne sudjeluje samo Savo Štrbac i njegov veritas, niti samo razne tzv. vladine prosrpske orijentirane udruge dobro plaćenih iz međunarodnih izvora, ali i sredstava Vlade Republike Hrvatske. U tom poduhvatu rušenja temeljne hrvatske neovisnosti sudjeluju i predstavnici najviših krugova hrvatske vlasti. Jer kako objasniti hrvatskoj javnosti gotovo nevjerojatnu činjenicu da i u Vrhovnom sudu Republike Hrvatske od 40 sudaca sjedi 39 sudaca bivše SFRJ, 97 i pol posto. Samo je jedna sutkinja sucem postala u neovisnoj Republici Hrvatskoj, ostalo su suci koji su sudili čak i hrvatskim proljećarima 1972. kao i oni koji su hrvatskim domoljubima dosuđivali višegodišnje robije i zbog pjevanja "Ustani bane" i "Vilo Velebita". Imajući ovo u vidu, onda niti konstatacije iz presude Glavašu o kojima sam već upoznao hrvatsku javnost prije 3 tjedna, a u kojima se negira postojanje agresije na Republiku Hrvatsku do 8. listopada, kojima se zbor narodne garde i Hrvatska vojska tretiraju kao nelegalne paravojne formacije, kojima se sve do 8. listopada '91. jedino legalnim postrojbama na tlu Hrvatske smatraju jedinice JNA, onda te i takve konstatacije koje ugrožavaju ustavnopravne temelje nastanka Hrvatske nisu iznenađujuće. Imajući ovu činjenicu o sastavu Vrhovnog suda, postavlja se razumljivo pitanje kakvu to pravdu, ne milost već pravdu od takvog suda mogu očekivati hrvatski branitelji. Ovaj prijedlog ustavnog zakona nije ništa drugo nego pranje nečiste savjesti, zbog politike koju prema hrvatskim braniteljima vodi ova vlast u posljednjih 7 godina. Ovo je samo još jedan akcijski plan, ovaj put za manipulaciju hrvatskim braniteljima. Ali i HDZ mora voditi računa o tome da niti jedna stranka kako je to već rečeno, a zbog svega što je učinjeno u posljednjih 7 godina, onda niti HDZ ne može polagati pravo na hrvatske branitelje. Oni ne pripadaju političkim strankama već hrvatskom narodu. Da je HDZ-u uistinu stalo do ustavnog Zakona o hrvatskim braniteljima, tada je vladajuća većina to mogla učiniti u lipnju prošle godine kada su donijete posljednje izmjene i dopune Ustava, no tada nisu bili izbori. Prije tri tjedna upozorio sam na skoro uhićenje generala Đure Brodarca, na žalost to se i dogodilo i prije nego sam pretpostavio.
Privedite kraju.
Privodim kraju. Govori se o tome kako su hrvatski branitelji najzaslužniji za stvaranje Republike Hrvatske.
Privedite kraju, isteklo vam je vrijeme.
I to je točno i neupitno. Vi ste me prekinuli, imam još točno minut i po mom štopanju.
Ne, nemate.
Ali je i na žalost na sramotu to što da je i ova vlast donedavni harač uzimala i od djece i obitelji poginulih hrvatskih branitelja.
Privedite kraju, završilo vam je vrijeme.
Privodim, na kraju sam. I na kraju porukama i udrugama hrvatskih branitelja, ne dozvolite biti ničija marioneta, a pogotovo ne u smislu da se nama hrvatskim braniteljima ponose kad se polažu cvijeće i pale svijeće na grobovima poginulim hrvatskim braniteljima.
Hvala lijepa, … [[Govornik se ne razumije.]]
Završavam.
Hvala lijepa.
Nudite nam ustavni zakon, a mi hrvatski branitelji vam poručujemo.
Hvala lijepa.
Mijenjamo ustavni zakon za Zakon o … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa završili ste govor.
Nama dajte aboliziju, prestanite nas proganjati.
Hvala lijepa, idemo dalje sa.
I zatvarati, i ne treba nam ustavni zakon.
Završite, gotovo je.
Završavam, nemojte me prekidati.
Nema više, izvolite prekinuti.
S druge strane … [[Govornik se ne razumije.]] dajte ustavni zakon.
Uvaženi zastupniče, oduzimam vam.
Ili kako već hoćete, da im ukinite aboliziju i njih.
Izdajem vam opomenu.
Počnite … [[Govornik se ne razumije.]]
I oduzimam vam riječ po toj točci. Hvala lijepa.
Identificirati, utvrđivati i transferirati.
Hvala lijepa.
Znate šta gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepa.
Vi toliko ometate mene u ovom.
Hvala lijepa, izvolite napustiti.
Da ću ja vama dati žuti karton.
Izvolite.
A idući put na izborima ćete dobiti crveni, jer ometate saborskog zastupnika.
Hvala lijepa.
U obnašanju dužnosti.
Hvala lijepa. Kad budete.
Dobili ste i žuti i crveni karton.
Hvala lijepa.
Jer ne obnašate dužnost potpredsjednika onako kako treba.
Hvala lijepa. To je u vašem stilu.
U mom stilu, da.
Ja sudim, ja tužim, ja … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala možete ići.
Može vas biti sramota gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepa, završili ste raspravu.
Ratni ministre hrvatskih branitelja.
Hvala lijepa, završili ste raspravu.
Kako se odnosite prema raspravama na temu … [[Govornik se ne razumije.]] kad to vama ne odgovara.
Hvala, molim vas napustite govornicu.
Napustit ću, dobit ćete vi i još jedan crveni karton.
Hvala. Uvažene zastupnice i zastupnici, ne mogu a da ne kažem nekoliko riječi nakon ove rasprave. Prijedlog da se ovaj zakon digne u razinu ustavnog zakona je sasvim normalan prijedlog, jer su ga predložile braniteljske udruge, ali i još jedan bitan razlog. Zakon po kojem se surađuje sa Haaškim sudom, zakon po kojem su se odvodili branitelji iz Hrvatske je ustavni zakon i ustavna kategorija, i kad je obveza za branitelje, onda je to ustavna kategorija, a kad bi trebalo zaštititi njihova prava onda je to zakon obične kategorije. Stoga je bitno da se barem u tom smislu izjednače ti zakoni, i mislim da je to argument koji trebamo koristiti i koji treba uvažavati i kod glasovanja. Imamo povredu Poslovnika uvaženi, najprije povredu Poslovnika uvaženi zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Smatram da je povrijeđeno niz članaka našeg Poslovnika, ali ja ću se pozvati na jedan 209. Mislim da je krajnje neprimjereno ako se netko busa da je hrvatski branitelj da na ovakav način razgovara sa ratnim ministrom policije. Na takav način se vrijeđaju svi specijalci, na takav način se vrijeđa rezervni sastav Hrvatske policije koje su bile prve Oružane snage Republike Hrvatske, to mnogi zaboravljaju, jer vi možete kolege iznositi svoje političke stavove, ali na ovakav način razgovarati sa čovjekom koji je bio ratni ministar Republike Hrvatske i potpredsjednik Hrvatskog sabora, smatram da je krajnje neprimjereno.
Gospodine potpredsjedniče.
Ne možete govoriti, molim vas. Uvaženi zastupniče, ne možete govoriti. Oduzeo sam vam riječ ne možete govoriti.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Ne možete.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Uvaženi zastupniče, ne možete govoriti. Ne.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Uvaženi zastupniče, ne možete govoriti. Molim vas. Ne možete odgovarati. Molim lijepo.
… [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Molim, molim.
Ali ratni ministar nema pravo.
Udaljavam vas sa sjednice i prekidam sjednicu.
… [[Govornik se ne razumije.]]
Molim da se gospodina Burića udalji sa sjednice. Hvala lijepa.
… [[Govornik naknadno uključen.]] a ono što danas radite to je sramota. To je na sramotu svega … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] Rekao sam ja … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] Vi koji ste lažni … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] Bit će ovih točaka još gospodine … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] još će ovih točaka. Sram vas bilo. … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Nastavljamo dalje sa zasjedanjem. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Vinković. Izvolite.
Članak 209. – ja vas cijenim, bili ste ratni ministar, vjerojatno dobar ratni ministar, ali ste izuzetno loš potpredsjednik Sabora. Ne možete zastupniku zabraniti da govori.
Uvaženi zastupniče mogu!
S druge strane jedan drugi ratni ministar sad stoji u Osijeku pred onim Okružnim zatvorom i pravi prosvjede.
To nije povreda Poslovnika. Nek' stoji i dalje tamo, to uopće nije povreda Poslovnika. Hvala vam lijepa. Idemo dalje sa raspravom.
Dopustite da kažem završnu riječ.
U ime kluba HSS-a, uvaženi zastupnik Stanko Grčić.
Ma neću prestati. Sve vas zajedno ako
Nemojte to, nemojte raditi nered.
Čekajte da završim riječ.
Ne možete jer nije to povreda Poslovnika.
Pa vi to radite čitavo vrijeme.
Uvaženi zastupniče, izvolite nastavite sa raspravom.
Nas sve skupa danas može biti sramota radi ove situacije u Saboru.
Hvala lijepa. Nemojte, ma neću vas izbaciti. Nemojte tražiti, neću vas izbaciti bez brige budite. … [[Upadica se ne razumije.]] Stanko, izvolite. Uvaženi zastupniče dajte se sjesti. Hvala lijepa, uvaženi zastupniče. Hvala lijepa, no. Ajmo dalje.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi kolegice i kolege i zastupnici. Evo nakon odluke o pristupanju promjeni Ustava RH i odluke o utvrđivanju nacrta Ustavnog zakona o izmjenama i dopunama Ustava RH koji je donio Hrvatski sabor danas raspravljamo o prijedlogu Ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava RH. Njime se predlaže da se prava hrvatskih branitelja uređuju Ustavnim zakonom za koji vrijedi isti postupak kao i za donošenje organskih zakona, dakle dvotrećinskom većinom. Prijedlog za ove izmjene i dopune došao je od strane udruga iz Domovinskog rata te je motiviran prije svega time da se osigura stalna i kontinuirana skrb države za branitelje i stradalnike iz Domovinskog rata bez obzira na određene političke razlike. Naime, koliko god se to prigodno ponavljalo ipak treba istaknuti da su upravo hrvatski branitelji uvelike zaslužni za to što danas živimo u slobodnoj i neovisnoj RH. Oni su za obranu naše Domovine izložili svoje živote. Mnogi su iz rata izašli s vidljivim ranama na tijelu i nevidljivim ranama na duši zbog kojih mnogi od njih i danas imaju velike poteškoće i zbog čega trpe i njihove obitelji. S druge strane, nisu rijetke niti kritike koje u pitanje dovode i njihova prava što ih dodatno pogađa, a ne smije se zaboraviti niti to da se mnogi od njih iz rata nisu vratili te da su iza njih ostali žene, djeca, stariji roditelji, riječju obitelji su izgubile svoje hranitelje. Kako bi uopće bio obranjen državni suverenitet i uspostavljen teritorijalni integritet RH da nije bilo hrvatskih branitelja koji su i u tako nezahvalnim uvjetima izvojevali našu pobjedu. Upravo njima možemo zahvaliti na činjenici da danas imamo mogućnost graditi modernu, demokratsku i suverenu Hrvatsku. Danas nakon punih 20 godina od stvaranja samostalne i neovisne Hrvatske države raspravljamo o jačanju ustavno-pravnog položaja hrvatskih branitelja u Ustavu RH, onih koji su obranivši novostvorenu Hrvatsku državu u pravednom, legitimnom, obrambenom i u osloboditeljskom Domovinskom ratu omogućili i njezino postojanje. Valja istaći da je člankom 58. Ustava RH već propisano da posebnu skrb država posvećuje zaštiti hrvatskih branitelja, hrvatskih ratnih vojnih invalida, udovica, roditelja i djece poginulih hrvatskih branitelja. Međutim, zasada zakone kojima se uređuju njihova prava Hrvatski sabor ne donosi dvotrećinskom većinom glasova svih zastupnika što bi se i prihvaćenjem ovog prijedloga Ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava RH trebalo izmijeniti u njihovu korist. Mi u klubu HSS-a čvrsto vjerujemo da ne bi trebao postojati nikakav prijepor unutar parlamentarnih stranaka o ulozi i značaju hrvatskih branitelja za RH. Stoga također vjerujemo da bi se oko ovog pitanja trebalo postići opće suglasje. Prihvaćanjem ovog prijedloga Ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava RH u tekstu u kojem ga je priredio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i koji se pred nama danas nalazi osigurat će se da se prava hrvatskih branitelja uređuju Ustavnim zakonom koji se donosi po postupku za donošenje organskih zakona. Donošenje zakona kojima se uređuju prava hrvatskih branitelja dvotrećinskom većinom glasova svih zastupnika u Hrvatskom saboru nužno podrazumijeva suglasje i oporbe o ovom pitanju i trajno uklanja bilo kakvo upotrebljavanje položaja hrvatskih branitelja u hrvatskome društvu u dnevno-političke svrhe. U godini kada evo obilježavamo 20. godišnjicu neovisnosti Republike Hrvatske i kad smo pred pristupanjem u EU klub HSS-a će podržati ovaj zakonski prijedlog za koji smatramo da je i iskaz poštovanja i priznanja onima koji su svoje živote nesebično stavili u obranu Hrvatske i njezinih građana i tako joj omogućili da danas bude demokratska i slobodna zemlja koja samostalno odlučuje o tome kojoj će zajednici država i priključiti. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Prije nastavka rasprave, jer su klubovi završili i prelazimo na pojedinačnu raspravu jedna obavijest, 79. sjednica Odbora za financije i Državni proračun Hrvatskog sabora održat će se danas 6. srpnja 2011. u 13,30 sati u dvorani "Janko Drašković", soba 202/II, potpredsjednik odbora Gordan Maras. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažena gospodo, gospodine ministre, gospodine državni tajniče. Pa evo nešto što je moglo biti jednostavno postalo je izuzetno komplicirano. Naime, ono što smo dužni napraviti braniteljima, dakle osigurati im i u Ustavu mjesto, zasluženo mjesto jer konačno niti bi tog Ustava niti bi ove države bilo da nisu u to vrijeme išli u obranu veliki dio našeg stanovništva, svatko na svoj način. A oni najjači, najbolji bili su na prvim linijama bez obzira kojim strankama pripadali i čija djeca su bila u tom trenutku. I taj tren trebali smo nastaviti dalje, trebali smo zadržati taj odnos prema braniteljima. Međutim, očito da su kasnije branitelji dolazili u drugi plan i sve je više govorilo o nečemu drugom, dakle ne o hrabroj obrani, ne o stvaranju države, nego o nizu stvari koje nijedna država koja ima svoje branitelje nije napravila, to je sigurno. Dakle, i medijska hajka i hajka raznih političkih opcija išla je direktno na branitelje što je zapravo u cijeloj priči najtužnije. Evo imao sam priliku neki dan slušati ču Samoboru gdje je bila proslava 151. Samoborske brigade i ostalih brigada, izaslanstvo predsjednika Josipovića, prije svega njegovog vrlog generala Stipetića koji je nakon jedne pohvalne rečenice o braniteljima odmah počeo lupati o svemu ostalom, dakle po braniteljima. A posebno prijeteći registrom. Dakle, ispalo je Josipović i Stipetić će objaviti registar pa neka se vidi tko je branitelj, tko zaslužuje unutra biti, tko ne. nije njima cilj objaviti registar, nego je njima cilj jednostavno reći da su branitelji neuvjerljivi, da ih ima i ovakovih i onakovih, dakle na jedan vrlo ružan način govoriti o braniteljima. I to se ponavlja po cijeloj Hrvatskoj. Ekipa sa Stipetićem, dakle Josipovićevih savjetnika hoda okolo i širi upravo odnos prema braniteljima kakav ne bi smio biti u zemlji u kojoj je ipak povijesno gledano nedavno još bio rat i u tom ratu stvarno izvojevana i pobjeda. Mislim da je najmanje što možemo napraviti za branitelje je da ovo predloženo o Ustavu prihvatimo, da se njihova prava zagarantiraju bez obzira na političke opcije i političke većine i da sav ovaj odnos prema njima pokazuje da baš previše volje nema. Naime, moram se malo vratiti i na Klub zastupnika SDP-a u kojem neuobičajeno toplo je govoreno o braniteljima. Dakle, ono što ne čujemo nikog od SDP-a danas smo čuli ovdje, a ne bi to sigurno čuli da nije već odavno počela SDP-ova kampanja, pa onda u sklopu kampanje bilo bi zgodno imati branitelje na svojoj strani. Pa zato upravo idu ovi svi napadi da se to radi zbog ovog i onog, jer zapravo svatko od oporbe u ovom trenutku pazi što će reći. Prema tome, malo ima ali imaju svoje glasnogovornike preko velim predsjednika države i ljudi oko njih koji su se itekako uključili u SDP-ovu kampanju. Prema tome, predlažem da svi zajedno da čak današnju raspravu ako je moguće malo stavimo po stranu kompletno, da prihvatimo ovaj zakon, da se u petak ovdje nađemo i skupimo dovoljan broj ruku u zraku i mislim da bi to bilo upravo fer i pošteno prema braniteljima. Hvala.
Hvala. Imamo jednu repliku uvaženi zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
Kolegice i kolege, upravo rasprava ova posljednja nastavno na sve ostalo što smo jutros imali prilike čuti, po mom dubokom sudu pokazuje koliko je cinična, nepotrebna, politički opasna rasprava koju ste nametnuli u ovom Saboru. ona je opasna iz više razloga, zato što antagonizirate branitelje sa ostatkom hrvatskog društva, zato što želite antagonizirati hrvatsko društvo koje nije nikada bilo u svojoj povijesti jedinstvenije nego u vrijeme Domovinskog rata. I ja sada kao branitelj kažem gospodo, dižite ruke sa branitelja, ne trebaju nam politički patroni ni SDP-a, a kamoli HDZ-a. U vrijeme dok smo ratovali pljačkalo se i sponzorirala se pljačka. Gospodo, ne igrajte s braniteljima. Mi želimo biti dio hrvatskog društva, dio korpusa nacionalnoga, želimo raditi i pošteno zarađivati a ne biti privilegirani u ovome društvu. To nije želja nijednog poštenog branitelja. Govorim u ime onih 350 tisuća ljudi koji nisu došli ovdje zbog bilo kakve privilegije. Politikantstvo koje namećete ovom temom je nedopustivo i krajnje društveno i politički štetno za ovu zemlju. Imajte to na umu, to ne vrijedi komadićka vlasti zbog kojega ste pokrenuli ovo pitanje.
Uvaženi zastupnike, pustio sam vas da kažete do kraja, ali vi ste replicirali o čemu uopće Krunoslav Markovinović nije govori. Ne možete tako. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Ma, evo mislim da stvarno ovo ne radimo zbog komadićka vlasti, jer vlast je ili je ili nije, prema tome pustimo komadiće vlasti. Ali je činjenica da ono što ste vi izborili kao branitelj i ostali branitelji da ste sami već dolaskom na vlast potpuno preokrenuli. Sjetimo se, nećemo ponavljati odnosa Pandžića i vaše vlade prema braniteljima, ali sve ovo što ste rekli dovoljno je zapravo je demant je svega onoga što ste htjeli reći. Da ste kao branitelj napravili ovo napravili ono, a zapravo sami u poziciji ste kompletno okrenuli leđa braniteljima. Hvala.
Zahvaljujem. Pojedinačna rasprava dalje ide, uvaženi zastupnik Ivan Šantek. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo moram priznati da sam pomalo iznenađen ovakvim tonovima i ovakvom raspravom naročito kada dolaze iz usta ljudi koji su i sami branitelji i koji su evo sudjelovali u Domovinskom ratu dakle u vrijeme za koje ja smatram barem što se mene tiče, da bi bilo najčasniji i najvredniji period moga života. Jer smo u to vrijeme svi mi krenuli za jednom idejom, za idejom slobodne i samostalne Hrvatske države i bili smo spremni u onim uvjetima u kojima smo tada živjeli i radili dati sve, dati život, dati dijelove svoga tijela, a nažalost mnogi su na tom putu i dali takvu žrtvu. Imali smo ovdje prilike isto tako čuti da je upravo ovaj prijedlog izmjene Ustava, da Zakon o pravima hrvatskih branitelja postane ustavni zakon u funkciji predizborne kampanje. Ja jednostavno sa tom činjenicom se ne mogu složiti. Znamo i sami kakav je bio redoslijed donošenja. Neki kolege su čak i postavili pitanje zašto prilikom donošenja Ustava nije bilo takve inicijative nego se ona javila tek sada. Upravo to potvrđuje da ovo nije bila inicijativa HDZ-a kao stranke nego je bila inicijativa braniteljskih udruga jer je ta inicijativa, znamo i sami, krenula negdje u veljači mjesecu ove godine i imala je svoje faze i ovo je dakle sada zadnja faza realizacije toga zakona. Moram reći ovdje kao hrvatski branitelj i ponoviti, ja sam već govorio i u prethodnim raspravama oko toga da se nijedan hrvatski branitelj nije obogatio konzumirajući prava iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Ovi ljudi koji ovdje sjede, isto tako oni koji su bili na galeriji nisu najbogatiji ljudi u Hrvatskoj. To nisu ljudi koji su išli '91., '92., '93., '94., '95. u borbu za samostalnu Hrvatsku državu jer '91. godine nije ni postojao Zakon o pravima hrvatskih branitelja, a i oni koji su bili hrvatski branitelji nisu i kad je donesen zakon nisu znali da imaju određena prava iz toga zakona. Evo i sam sam kao logoraš, kao čovjek koji ima ratni vojni invaliditet temeljem mučenja u logoru, u srpskom logoru, nisam znao da imam ta prava nit me to interesiralo do negdje možda '94. godine. Mi smo tada imali jedan cilj, a to je samostalna i suverena država na cjelokupnom njezinom teritoriju i za taj cilj smo bili spremni dati sve. Isto tako me smeta kad neke kolege danas ovdje govore ili u prethodnim raspravama su govorili da će se na taj način opteretiti Hrvatska država, da će to postati teret Hrvatskoj državi, ja moram reći ovdje da to nije točno i moram to dapače i demantirati jer svi znamo da upravo konzumacijom prava iz ovoga zakona su osnovane i brojne braniteljske udruge, bilo je samozapošljavanja ministarstvo jer poticanjem zapošljavanja je isto tako pomogla da se ova ekonomska i financijska svjetska kriza lakše prebrodi i za svaku pohvalu je to. Isto tako, nemoguće je i neshvatljivo da neki od naših kolege govore da su branitelji privilegirana kasta u hrvatskom društvu, a znamo da i većina hrvatskih branitelja su zaposleni i dan danas rade i obnašaju svoje dužnosti i nije im na kraj pameti da budu teret. Ali jednostavno vidjeli ste i događaje koji su prethodili ovoj inicijativi, koliko je bilo jedinstvo hrvatskog naroda u trenutku kada su procijenili da je to potrebno i bili su spremni to jedinstvo javno pokazati. Prema tome, niti jedan hrvatski branitelj ne želi biti privilegiran, ali svaki hrvatski branitelj, svaki sudionik Domovinskog rata želi da mu se to vrijeme prizna jer to je vrijeme, ono o čemu sam ja govorio, većina ljudi smatra da je to upravo najčasnije vrijeme u njihovom životu. Ne mogu shvatiti isto tako da pojedini kolege govore da će HDZ profitirati iz donošenja ovoga ustavnog zakona. Pa HDZ ima 65 zastupnika u Hrvatskom saboru i fali mu još 37 kolega da bi ovaj zakon mogao proći u Hrvatskom saboru. Prema tome, ne može HDZ profitirati a da ostali zastupnici koji dignu ruku i ostali pripadnici stranačkih klubova ovdje u Hrvatskom saboru koji dignu ruku za ovaj zakon isto tako ne profitiraju zajedno sa HDZ-om. Prema tome, isto tako mi je neshvatljivo da bi pojedini klubovi stranaka ovdje glasovali za ovaj zakon, ali ih se nije lijepo zamolilo i nije se išlo s njima u nekakve pregovore. Pa kakvi pregovori mogu biti oko ovoga zakona? Ovaj zakon možemo prihvatiti ili ne prihvatiti i to je cijela priča. Prema tome, poštovani kolegice i kolege, ja još jednom apeliram izdignimo se iznad stranačkih nekih okvira. Ovo je zakon koji je u interesu svih građana Republike Hrvatske, naročito hrvatskih branitelja i vidimo da hrvatski branitelji u današnjem društvu, većina društva ne smatra da su privilegirani nego jednostavno žele zaštititi njihova zakonom stečena prava, a naročito prava najranjivijeg dijela braniteljske populacije, a to su djeca poginulih hrvatskih branitelja, udovice i očevi. Zbog toga apeliram da još jednom se postigne konsenzus i da se izdignemo iznad stranačkih okvira. Hvala lijepo [[Upadica: Bravo.]]
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine uvaženi kolega Šantek, i vi i ja znamo gdje smo bili u vrijeme rata, a ponašali smo se po našem Ustavu, članku 47. u kojem piše da je obveza obrane Republike Hrvatske dužnost svih za to sposobnih državljana. Dakle postupili smo onako kako nam nalaže i savjest, ali i Ustav Republike Hrvatske. Ipak, bez obzira na ovo čini mi se da je ovo ipak s obzirom na sve izneseno do sada, pranje nečiste savjesti zbog akcijskih planova zbog kojih mnogi naši generali leže u zatvorima i domaćim i inozemnih, a i pranje savjesti zbog daljnjih nadležnosti vojnog tužiteljstva u Beogradu koje i dalje ima puno pravo, da kažem onako po beogradski, hapsiti naše branitelje kada se god to sjeti. I ne samo to, dakle čime mi to osim što kažete da prijedlog branitelji u ustavni zakon još zapravo štitimo naše branitelje. Kako protiv toga nešto učiniti? Nemate prijedloga, nego zapravo ovo i je predizborno vrijeme i zna se zbog čega sve ovo i zašto je baš u ovaj tren ova rasprava ovakva kakva je. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Šantek. Izvolite.
Poštovani kolega, ustavno svaki građanin ima pravo i obavezu i dužnost štititi svoju domovinu. Međutim kad bi tako bilo, kad bi svi građani tako postupili onda ne bi imali među hrvatskim braniteljima i status dragovoljca. To su ipak branitelji koji su prepoznali da je njihova obaveza braniti domovinu i u teška vremena i to su branitelji koji su prepoznali da im je njihova obaveza braniti domovinu u vrijeme koje vi spominjete, a to je ljeto '91. godine, ljeto jesen '91. Moram priznati da nakon što sam se vratio iz logora kad sam vidio tko brani Hrvatsku, da su to bili ljudi koji nisu bili mobilizirani, mobilizacija je počela tek u 9.mjesecu '91. godine, tada sam još više bio uvjeren da smo u pravu i da ćemo dobiti rat. Ako govorite o ovom drugom dijelu o zakonu, Hrvatska je pravna država, Hrvatska je demokratska država, Hrvatska ima trodiobu vlasti i mi našim kolegama koji su danas osumnjičeni za određena kaznena djela možemo pomoći najviše na način da se prijavimo kao svjedoci i da svjedočimo u njihovu korist. Ja pozivam odavde i apeliram na sve svoje kolege koji imaju bilo kakva saznanja koja mogu pomoći našima ljudima koji se nalaze u zatvorima, koji se nalaze pred sudskim procesom da se jave kao svjedoci i da im na taj način pomognemo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika. U čemu molim vas?
Gospodine potpredsjedniče Sabora, nemojte se čuditi. Imam ja valjda. Ja razmišljam za sebe.
Recite, meni recite u čemu je povreda Poslovnika?
Dakle, članak 209. Ja nisam govorio o svjedocima niti o svjedočenju. ... [[Govornik isključen, ne čuje se.]]
Uvaženi zastupniče i vaša replika nije bila ono što je on govorio.
Ovo je bila povreda Poslovnika, a ne replika.
Nije bila povreda Poslovnika uopće. Hvala lijepo. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, državni tajniče, kolegice i kolege. Poštovani kolege, branitelji i invalidi Domovinskog rata i obitelji, danas sam se svega naslušao i nisam mogao vjerovati da ovoliko jada ima u nas Hrvata. Naime, ovaj Zakon koji su naše udruge koje predstavljaju sve branitelje ili one branitelje koji su zainteresirani da ih oni predstavljaju je zatražila da se samo trenutno stanje prava hrvatskih branitelja da se zagarantira, znači jednim Ustavnim zakonom, da se više ni jednoj većini ne padne na pamet da može kako hoće promijeniti taj zakon nego da jednostavno za to treba imati dvotrećinsku većinu kod te izmjene. Vlada je to obradila. Došlo je u Sabor, raspravilo se o tim stvarima i onda gle čuda pa se čudimo, pričamo o nekakvim kampanjama. Ja nisam čuo ni jednoga HDZ-ovcima danas koji je nešto kazao što ćemo dobiti jedan glas više na izborima. Ako uzmemo ove podatke od Ministarstva branitelja da imamo 55813 ratnih vojnih invalida i 12087 stradalih u Domovinskom ratu i ako uzmemo jedan podatak o kome se slažemo ili ne slažemo da je Hrvatsku branilo cirka 500000 branitelja, gdje je najveći broj tih ljudi mobiliziran u vojno-redarstvenoj akciji "Oluja" onda ćemo doći do podatka da smo mi stvarno branitelji u manjini ako uzmemo popis iz '91. godine pa dodamo, tome popisu dodamo Hrvate iz Bosne i Hercegovine koji su isto, u istom danu, u istom rovu, u istoj uniformi, sa istom puškom, istom krunicom branili domovinu u Republici Hrvatskoj, a potom i u Bosni i Hercegovini onda ćemo doći do podataka da je to negdje oko 5 milijuna Hrvata. I ako odbimo populaciju do 18 godina od 25%, pa odbimo populaciju 25% na one koji su preko 55 ili 60 godina dobit ćemo nakakih 2 i pol milijuna vojnih obveznika, a kaže da nas je bilo pol milijuna, 500000. E pa mi ovdje ovim Zakonom ako sad želimo zaštititi tih pola milijuna ljudi zasigurno imamo na drugoj strani još dva milijuna ljudi koji nisu bili, a iako su Ustavom bili obvezni braniti domovinu. Uistinu nisu svi mogli, morali su jedni obavljati i određene radne zadaće. Ali nisu svi bili ni za rat. Ne vidim ni jednog razloga zašto svi ne bi kazali da ova prava hrvatskih branitelja koja su danas i kunemo se u branitelje koja su danas tu da ih ne možemo zakonitim jednim ustavnim, samo zbog toga da se sutra ama baš nikome sa onom klasičnom većinom ne desi da kaže idemo to promijeniti pa ćemo uzeti. Ja neću kriviti ni SDP-ovu vlast ni ministra bivšega što je 2000. godine, 2003. godine bilo zakinuto ljudi, pa je hvala Bogu sud to na kraju krajeva vratio. Mi smo bili u specifičnim uvjetima. Ja ću vam reći osoban svoj podatak. 2001. godine tamo dobio sam rješenje da nisam hrvatski branitelj. To prvi puta sad kažem. U obrazloženju da sam rođen u Derventi. Ponosan sam što sam rođen u Derventi i što sam tamo živio i da to trebam svoje pravo tražiti u Derventi, znači u Republici Srpskoj odakle sam, gdje sam ratovao i tamo i vamo. Uistinu, pravna država je profunkcionirala i tada pa se sud na kraju krajeva to vratio. Sad se postavlja pitanje od Lučkoga, tu je ratni ministar, od Lučkoga odakle su ljudi dolazili u Lučko, prve obuke? Iz cijele Hrvatske, iz cijele Bosne i Hercegovine. Na stotine, na tisuće Hrvata iz Bosne i Hercegovine i nitko kad je dolazio u sto osmu u Slavonski Brod, u 3. Gardijsku brigadu, u specijalce, u tigrove u sve nitko nije vodio računa o tome da li treba uzeti prvo se prijaviti na nekoj adresi u Republici Hrvatskoj, pa onda uzeti pušku, nego se uzimala puška. Tada smo imali negativno iskustvo. Sutra se to može ponoviti bilo kojoj vlasti da joj fali novaca, a znamo da ovo ministarstvo, ova Vlada troši preko 6 milijardi na hrvatske branitelje. Kaže idemo mi otpilati pola milijarde ili milijardu pa ćemo ove ljude koji su u Hrvatskom vijeću obrane, koji su ove i prošle godine, koji su međudržavnim sporazumom Hrvatske i Bosne i Hercegovine uvršteni, koji su ranjeni i dobili su određenu crkavicu ili mirovinu, žive u Republici Hrvatskoj, a branili su Republiku Hrvatsku zajedno sa svim ostalim ljudima. Može se nekome desiti i kazati idemo mi to sad skinuti da bi uštedili pa neka nas tuže, pa dok smo mi na vlasti poslije toga ćemo izgubiti pa nek' to netko drugi plati. I nešto što me zasigurno kao čovjeka i vojnika i ratnika i zapovjednika boli, jer ima ljudi koji nisu u Republici Hrvatskoj u vrijeme stradavanja uopće bili u Republici Hrvatskoj, pa ne znaju. Ima jedna teza da je Hrvatska vojska napala Bosnu i Hercegovinu. Gospodo, sad ću vam kazati jednu stvar. Dok je u Bosni i Hercegovini još bio mir i hrvatski vojnik nije imao ni oružja da bi obranio svoj dom, jer je trećina Hrvatske, 30% Hrvatske bila okupirana Republiku Hrvatsku su napali sa teritorija Bosne i Hercegovine, Smotajice, Slavonski Brod i cijelu Slavoniju, Smotajice, Slončara, Županju, od Banja Luke kroz Banja Luku od Bana Luke kroz sva ona ostala mjesta do Bosanske Gradiške su JNA sa četnicima iz Srbije, iz Bosne i Hercegovine su napali i razorili općine poput Okučana, kod Lipika, Pakraca. A oni avioni, oni ubojiti što su ubijali djecu po Slavonskom Brodu su iz Bihaća kretali. Prema tome, o tome sad možemo raspravljati. I ne stoji nikako teza da je Hrvatska išla tamo raditi nešto drugo. Mi možemo pričati zato što neke stvari ne znamo. Ali prve topovske granate s Liješća su došle u Slavonski Brod, prve većeg kalibra su došla s Motajice u Slavonski Brod i da ne pričam dalje. Ja bih jednostavno zamolio sve, zamolio bih sve u ime svih naših branitelja, onih ljudi koji su dali najviše od sebe, a znamo tih ranih godina da nitko nije razmišljao kupio je, ljudi su prodavali kravu, kupovali su pušku, nitko nije razmišljao o pravima, ako bude ranjen, ako pogine, kako će biti. Svi su radili bez plaće, bez ikakvih privilegija i obaveza. Išli su svjesno braniti domovinu, išli su prvo braniti svoj prag, svoju ulicu, svoj kvart, svoj grad, pa tako i cijelu Hrvatsku. Da donesemo taj zakon i da ne dozvolimo bilo koji, ja se nadam da ćemo mi pobijediti na sljedećim izborima i siguran sam, ali da ne dozvolimo nikome da više prava hrvatskih branitelja bez dvotrećinske većine može mijenjati. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sad imamo 5 replika. Prvo uvažena zastupnica Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine ministre. Pa evo kolega Bilonjić, upravo mi je ova vaša zadnja rečenica jako draga, ne dozvolimo više nikome da takne u prava, u branitelje, riječi ili djelom, ili nekim propustom. Htjela sam nešto reći u životu Hrvata postoje svetinje i to su tri najvažnije, to su vjera, obitelj i domovina. Vjera, obitelj i domovina to su bile svetinje koje su hrvatski branitelji branili, to mogu shvatiti samo oni koji to nose u sebi, oni koji to nose u svom srcu, teško je to shvatiti kolega složit ćete s menom, i agnosticima i ateistima. Teško je to shvatiti onima koji za domovinu nisu bili spremni otići obraniti je, teško je to shvatiti onima kojima Domovinski rat nije bio duhovni otac, nego neki drugi rat. Teško je to, ali danas oni traže od nas kolega da mi molimo njih da oni glasaju, da klečimo pred njima i … [[Govornica se ne razumije.]] Bože moj, zar je došlo do toga? Ako u tome nema samog dostojanstva i samo opće svijesti o tome kako ćemo ih mi namoliti, i zato je dobro da se ovaj zakon uvrsti u zakon, u Ustav Republike Hrvatske, da se nikad više ne dogodi da netko može protiv hrvatskih branitelja i Domovinskog rata bilo kakvu nepravdu učiniti.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Evo kolegice zahvalio bi se na replici, naime domoljublje, vjera, crkva, obitelj, sad da li netko vjeruje u crkvu ili vjeruje u nešto drugo, to je njegov problem, svakako da bi trebale biti nekakvi temelji jednoga čovjeka. 15, više od 15 godina je prošlo od vojno redarstvene akcije "Oluja". Krajnje je vrijeme da skinemo temu hrvatskih branitelja, idemo to staviti u ustavni, idemo staviti da dvije trećine ljudi mora glasovati u Saboru, da treba onaj tko to želi mijenjati, da mora prikupiti dvije trećine, a poznavajući hrvatsku demokraciju i hrvatski narod rijetko će koja opcija moći dobiti više od dvije trećine … [[Govornik se ne razumije.]] I onda ćemo jednostavno riješiti i nećemo više politizirati oko hrvatskih branitelja da li nam trebaju za izbore ili nam ne trebaju za izbore. Ja odgovorno tvrdim i siguran sam da Hrvatska demokratska zajednica nema 0% primisli da je ovo predizborni nekakav trik. Idemo to jedanput staviti ad acta i kazati braniteljima uvijek se busamo o hrvatskim braniteljima, onima koji su stvarali državu, idemo sad kazati ide to u Ustav i više neće se moći kako se kome cijepne, neće više moći mijenjati taj zakon.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa replikama. Uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Evo zahvaljujem. Nekako moje ime se često ovdje provlači direktno ili indirektno, zahvaljujem kolegi što me je spomenuo, ali krajnje konstruktivno. Smatram osobno da nema razloga da bi se zakon, ovaj Zakon o braniteljima trebao dići na ustavnu kategoriju. A zašto to smatram? Zato što smo manje više postigli koncenzus o postojećem Zakonu o hrvatskim braniteljima, koje je dugo vremena izazivao prijepore. On se četiri, pet puta mijenjao, i on je dobrim dijelom taj zakon iz 2004. sveden na razinu zakona iz 2001. godine koji je toliko često bio napadan. I sada kada vidimo strukturu troškova, što piše u izvješću o 6,1 milijarde koliko se za branitelje izdvaja, 5 milijardi ide na mirovine, 750, 60 milijuna na trajna prava, znači sva ostala prava iz Zakona o pravima hrvatskih branitelja iznose 300-tinjak milijuna kuna. 5 milijardi kažem ide na mirovine, e sada meni ovdje još nitko nije rekao da li to znači podizanje ovog zakona na ustavnu razinu nemogućnost neke buduće Vlade, bilo koje da mijenja iznose mirovina kao što je to prije godinu, dvije dana učinjeno kada su mirovine smanjene za 10-ak posto za određene kategorije korisnika braniteljskih mirovina, a da Zakon o pravima hrvatskih branitelja nije promijenjen. Zašto? Zato što novca u proračunu nije bilo. E što ukoliko se ne daj Bože dođe u tu situaciju da ponestane novca, da li će se morati mijenjati po taj zakon, kao ustavni zakon, ili će biti dovoljna odluka Ministarstva financija ili Vlade prilikom donošenja državnoga proračuna.
Privedite kraju.
Ovdje se govori kao glavni argument da je osigurač, međutim mi možemo bilo što pisati ukoliko nema novca kako taj novac isplatiti.
Hvala lijepa.
A glavni problem jesu mirovine.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Kolega Pančić, kazali ste da smo koncenzusom donijeli svih političkih stranaka, možda nije baš, nisu baš svi, ali ako smo donijeli to konsenzusom idemo to zacementirati da se više o tome ne raspravlja. Ja vas kao ministra sam spomenuo zato što ste bili tad ministar, ali nisam okrivio ni vas, ni vlast, nego se sutra može desiti baš zbog ovoga što smo kazali nema novaca. Hrvatski branitelji su i ovih godina pokazali, kad su vidjeli da nema novaca da je kesa prazna, i onda su šutjeli iako su danas govorili zašto niste izašli na ulice kad je skinuto 10%. Znali su da nema novaca, i tako su postupili, i siguran sam da će hrvatski branitelji i sutra, ali se nadam da više nećemo imati potrebe, nećemo imati tako crne dane kao što smo imali, da ćemo imati dovoljno novaca da naši hrvatski branitelji mogu dobiti samo veće mirovine, a da im se neće smanjivati, ali da sutra treba isti ti hrvatski branitelji bi sami kazali nema problema uzmite nam još 10%, Hrvatska nam je na prvom mjestu, a onda su naša primanja na drugom mjestu.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
… [[Govornik se ne razumije.]] sam se iz jednog razloga, jer me zvalo nekoliko branitelja iz bivšeg hrvatskog vijeća obrane, pa bi evo uvaženi kolega obzirom da imate bolju vezu sa ministarstvom, obzirom da su nam danas svima puna usta hrvatskih branitelja, da provjerite ovu činjenicu koja je vezana da Federacija Bosne i Hercegovine zadnjih 35, plaća, dakle radi se o teškim ratnim vojnim invalidima, plaća smještaj u toplicama. Predložene su Varaždinske ili Krapinske toplice. Međutim, da je ministar zdravstva odgovorio da za njih nema mjesta u Hrvatskoj nego da potraže ta mjesta, tu molim ministra da odgovori, i u ime Vlade RH. Pa to se jučer čulo i u jednoj televizijskoj emisiji gdje se upravo o tome i razgovaralo, gdje su se i sami javili u emisiju i da im je predloženo da idu tamo, tamo daleko. Za mene su i pripadnici HVO-a bili hrvatski branitelji, a dok raspravljamo ovdje o hrvatskim braniteljima ja bih vas sve zamolio da ne dijelimo Hrvatsku na, ja sam kršćanin, ali isto tako su mi dragi i pripadnici i oni koji ne vjeruju u Boga, jer to i piše u Ustavu da su svi građani bez obzira na vjeroispovijest, spol, pripadnost nacionalnu jednakopravni građani RH. Uz već poznate i nabrojane hrvatske generale koji sad čame po europskim, bosanskim i nekim drugim zatvorima ja bih evo, a i po normalno hrvatskim zatvorima, i protiv niza branitelja protiv kojih se diže postupak, ja bih upozorio i na jednog branitelja koji je prošao sličnu sudbinu gospodina Tihomira Purde, a to je Veljko Marić o kojem se
Privedite kraju.
Evo privest ću. O kojem se još uvijek ništa ne zna. I hrvatska Vlada i ministarstvo nisu pokrenuli akciju kako bi ga izbavili iz zatvora.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Kako sam svom srećom rođen u Derventi, a živim u RH onda sam imao tu sreću i mogućnost biti pripadnik HV-a i HVO-a. Mogu samo kazati da Vlada Republike Hrvatske i ministarstvo i u vrijeme rata i poslije rata i danas skrbi o svim stradalnicima Domovinskog rata, znači i pripadnika HVO-a. Ovo ne znam, prvi puta čujem da netko tko je pripadnik HVO-a iako su oni svih ovih godina dobili i mirovine u RH da ne mogu otići u toplice. Mislim da, možda je pojedinačan slučaj. Ali generalno ovo ministarstvo i ova Vlada je zasigurno majka pripadnicima HVO-a kao i HV-a. Što se tiče obitelji Marić, moja mu potpora i mislim da bi tu trebalo zasigurno nešto učiniti da i taj naš branitelj dođe svojoj obitelji u Hrvatsku.
Zahvaljujem. Sada imamo repliku, uvaženi zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Obzirom da je ovdje još jutros se raspravljalo na temu onog što je kolega dotakao, odnosi se na rat u BiH, ja mislim da je uvijek važno napominjati i uvijek objašnjavati i uvijek govoriti da se jednom zauvijek sruši mit, lažni mit, dakle mit, a ne istina o odnosu Hrvatske kad je u pitanju BiH. Dakle, upravo na ovaj način na koji ste vi govorili dakle o jednoj suradnji Hrvata bez obzira na granicu u vrijeme agresije na Hrvatsku i na BiH i u obrani od te agresije ja bih htio zapravo iznijeti nekoliko važnih podataka. Jedan i nedvojben je da su Hrvati najviše doprinijeli suverenitetu BiH u BiH na način da su u Parlamentu '90. izglasovali Deklaraciju o neovisnosti BiH koja se ne bi mogla izglasovati bez njihovih glasova. I to je bio preduvjet za donošenje odluke o referendumu na koji su Hrvati izašli preko 90% i glasovali za neovisnu BiH. Prema tome, a to je bio preduvjet također za međunarodno priznanje BiH. Da ne govorim o doprinosu, vojničkom doprinosu HVO-a u obrani prostora u vrijeme agresije na BiH. S druge strane, to sam nebrojeno puta ponavljao ovdje i uvijek ću to činiti kad god se budu iznosili drugačiji stavovi, kao što su jutros bili iznošeni u ovom dijelu rasprave, a to je da je sva potpora, sva pomoć BiH za vrijeme rata i agresije na BiH bilo morem, bilo kopnom, bilo zrakom došla iz Hrvatske ili preko Hrvatske. I da nije bilo angažmana RH odgovorno to tvrdim i kao sudionik rata BiH bi kolabirala. Isto kao što bi bilo vrlo teško braniti Hrvatsku bez potpore hrvatskog naroda dakako iz BiH. Evo zahvaljujem.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Kolega Bagariću, može se netko ljutiti ili ne ljutiti i kazat da ja nisam u pravu ili jesam u pravu. No, da nije bilo RH i Hrvata u Bosni i Hercegovini Bosne i Hercegovine danas ne bi bilo. To je zasigurno. Prvi oni koji su ozbiljno uzeli puške u ruke bili su Hrvati iz BiH. Da li je to bilo u Posavini, da li je to bilo u Hercegovini, da li je to bilo u srednjoj Bosni. A kako smo mi mogli to raditi ako nam majka Hrvatska i Zagreb nam nije pomogao barem da nam daju hranu da jedemo. Prema tome, od tih dana pa do današnjeg dana nikada se to nije mijenjalo. Hrvatsko vijeće obrane je najzaslužnije što je Bosna ostala cjelovita. I svi oni koji pričaju i tvrde da je netko iz Hrvatske htio podijeliti BiH, a neću reći da laže nego ću reći da ne zna, da je neupućen, jednostavno da ne treba o tome pričati. Hrvati iz BiH su sačuvali temelje BiH s puškom, na vrijeme s puškom. Da nije bilo Hrvata u BiH i pomoć Zagreba nama koji smo dole otišli i hrvatskih branitelja koji su došli na samom početku i određeno iskustvo odnijeli i vratili se na svoja ognjišta u svoj zavičaj BiH vjerojatno ne bi bilo jer bi je ona armada koja je bila s onom tehnikom srušila, uništila bi, bilo bi gore nego u Srebrenici. Zato ja mogu samo kazati u ime svih onih pripadnika HVO-a kojima sam ja zapovijedao, a bilo ih je na nekoliko tisuća, mogu se zahvaliti Vladi RH za svu onu potporu koju su dali tim pripadnicima HVO-a u BiH.
Hvala lijepa. I zadnja replika, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Kolega Bilonjić BiH ima zahvaljujući kako ste sami rekli i stavu i pomoći Hrvatske. Međutim Posavine, one vaše Posavine, nema. Nema je u smislu da tamo Hrvati žive u postotku od 1 do 2% i da su prognani sa svojih ognjišta. Pa i vi ste tamo živjeli pa sad ste ovdje. Dakle, postoji više mitova o kojima je gospodin Bagarić govorio, a ne o onim mitovima gdje se Hrvatska optužuje, to je katastrofa od takvog nekog mita, ali postoji više osobnih mitova iz kojih su onda proistekle posljedice da zapravo nekima ovaj Ustavni zakon i nije potreban jer su svoje sudioništvo po načelu tko je jamio, jamo, dobrano naplatili. To je vrlo mali broj. Ne govorim o masi branitelja od kojih koji su sudjelovali čak i nemaju status još uvijek. Evo i danas mi se javio Mato Užarević iz Gundinaca iz 108. brigade pa ne može ostvariti čak ni svoje braniteljsko pravo. Ali kako mi ne brinemo odnosno vi kao Vlada o našim generalima i braniteljima u zatvorima gospodinu Mariću itd. koliko je još manje brige o civilnim žrtvama o kojima ste vi govorili, koliko je presuđenih za logor na Bučju gdje je ubijeno i 40 civila, među njima je doktor Šreter iz Pakraca, zna Huška bolje. Dakle, logor Grđevac između Pakraca i Požege gdje je ubijeno 20 civila i kroz koje je logore prošlo više od 300 hrvatskih civila. Tko je odgovarao za 28. djece poginulih u Slavonskom Brodu to je jedan cijeli razred? Nitko. O tome govorimo dakle o tom jednom nesrazmjeru. A mi sada ovdje idemo više politikantski pomalo i predizborne svrhe na ovaj Ustavni zakon. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Kolega Grubišiću, ispravio bih vas, Posavina ima nažalost ne u onim okvirima koja je bila i prije Domovinskog rata, znači POsavina je imala Odžak, Orašje, Brčko ima Šamac nažalost Bosanskog Broda, MOdriče i Dervente Hrvati ne upravljaju njima. Za obranu Bosanske posavine živote je dalo tisuću 700 Hrvatskog vijeća obrane, ali nisu samo branili Derventu i Bosansku posavinu branili su i domovinu HRvatsku, jer znate da je na tome dijelu, u tome dijelu od Županje pa sve ovamo gore do iza Slavonskog Broda da je bila crta obrane pod ... pod Dobojom i na ovim mjestima. Hvala Bogu da se izravno nije mogao Slavonski Brod u tome dijelu. No međutim, zasigurno su ti ljudi dali svoj obol i ono što se moglo učiniti taj famozan koridor koji je jednostavno bio presudan u svemu tome i u tim diplomatskim na kraju krajeva koracima koji su se odvijali u Deitonu, da je jednostavno tako, našli su se na pogrešnom mjestu u pogrešno vrijeme. Ja mogu govoriti o obrani toga dijela jer sam 4.7. zadnji sa svojom postrojbom izašao iz Dervente. Prema tome, oni jesu nas vojno porazili zato što ih je bilo više i zato što je cijela Hrvatska. Bosanska posavina je ležala na koridoru koja je vezao BAnja Luku, Knin, Okučane jedini put koji su mogli doći do Srbije bio je preko Dervente. Mislim da je svima jasno o čemu pričam.
Zahvaljujem. Ja bih samo još jedanput napomenuo da je zakon o suradnji sa Haaškim sudom koji obvezuje hrvatske branitelje da se moraju odazvati iz kojih proizlaze obveze da se moraju odazvati ako ga zatraže je Ustavni zakon i da nema nikakvog razloga da zakon kojim propisujemo prava hrvatskih braniteljima također bude Ustavni zakon [[Upadica: što je sa Brodarcem Đurom, jel kod njega Haag sudi?]] Zahvaljujem. Molim va bez upadica. ... [[Upadica se ne razumije.]] Ma molim vas ponašajte se u sabornici smo. U ime Vlade RH ministar Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Samo nekoliko stvari. Prije svega odgovor gospodinu Vinkoviću. Ne znam za ovaj slučaj koji navodite, ali je činjenica da je prije 3, 4 godine potpisan sporazum o rješavanju problema i problematike vezano za pripadnike Hrvatskog vijeća obrane i da se taj sporazum u cijelosti provodi i da je to prvi puta da je Hrvatska na sustavan način riješila pitanje stradalnika pripadnika Hrvatskog vijeća obrane. Ali ćemo provjeriti ovo što ste rekli. Kolega Pančiću, zakon iz 2004. ima naravno dodirnih točaka iz 2001. međutim riječ je o potpuno novom zakonu koji ima i čitav niz drugih rješenja koji nisu bili u zakonu iz 2001. godine. I to je bitna razlika. Ako govorite o tome da je postignut konsenzus oko ključnih pitanja branitelja, onda čemu strah od toga da ovaj zakon postane Ustavni zakon. Ne vidim nijedan jedini razlog. Ako se svi slažemo da postojeća razina prava koja funkcionira već nekoliko godina i koja se provodi već nekoliko godina postane Ustavni zakon i ne radi se o tome da se taj zakon neće moći mijenjati. On će se i tada moći mijenjati ali će za njegove izmjene biti potreban upravo ovo što vi kažete konsenzus. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Gospodine ministre kada govorite da je zakon iz 2004. potpuno novi zakon, znači netočno je ipak za to. Povijest ne počinje uvijek od nas niti zakon iz 2001. godine nije bio novi zakon već je bio oslonjen na prijašnja zakonska rješenja iz bivše države, jer smo i prije imali ratova, pa onda iz '90.-ih godina, kao što je i zakon iz 2004. temeljen na svim dotadašnjim rješenjima među ostalim i na zakon iz 2001. godine. On se nekoliko puta mijenjao kao što je ovdje bilo rečeno. I zadnje rješenje na što sam ja ukazivao na prava iz mirovinskog osiguranja, vratio je odredbe iz zakona iz 2001. godine. Kada se stvorila rupa, kada se je vidjelo da će puknuti i taj balon vratila se na rješenje iz 2001. godine. Tu ima naravno i novih odredbi i dobrih odredbi to nitko ne spori kao što je i u zakonu iz 2001. godine bilo također odredbi koje nisu nikome bile sporne.
Hvala lijepo. I drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Pokušat ću ovaj pomoć ministru neka pregleda, dobro sada da ne vodimo, ovo ja govorim u dobroj namjeri, pregledajte TV bujicu vidjet ćete tamo da je doista 35 da se netko javio tamo da ne može jednostavno, da li HRvatska ne može prihvatiti, ali uglavnom spominje se ministar zdravstva Darko Milinović koji je rekao da za njih nema mjesta u Hrvatskoj da mogu potražiti mjesto u nekim drugim toplicama, da ne spominjem koje. Za moj kraj pitanje ratnih izvjestitelja kojima još uvijek nije riješen status. A gledajte, mediji nas snimaju, mnogi od njih su bili i na prvoj crti bojišnice, svjedoci smo toga i ja i vi. Prema tome evo molio bih da se riješi i taj status ako već će biti usvojen ovaj zakon, bez obzira tko će kako glasat i iz kojih razloga će glasat, a iz kojih neće.
Privedite kraju. Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Ivan Bagarić.
Ovo je povreda Poslovnika zato što vi ovdje…
Koji članak?
207. Dakle dajete posve pogrešne informacije, optužujete ministra zdravstva za stvari s kojima gospodin ministar zdravstva nema veze nikakve. Prema tome, ako znate za te podatke donesite meni te podatke pa ćemo razgovarati. Ja dolazim iz Bosne i Hercegovine, jučer sam došao i ni od koga nisam čuo za taj problem kojeg ste vi okvalificirali kao problem kojeg ministar nije htio riješiti. Ako su do sada pripadnici HVO-a bili liječeni bez ikakvih problema u toplicama u Hrvatskoj bit će i ubuduće i sada su. I taj je problem na način na kojeg ste ga vi predstavili, evo ja tvrdim odavde iako ne znam o njemu, ne postoji na taj način.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Članak 209. je ovdje povrijeđen, a u 207. stoji da nitko ne može govorit na sjednici prije nego što zatraži i dobije riječ od predsjedatelja. To je članak 207., kolega Bagarić. Kolega Bagarić, meni je predsjedavajući dopustio, ja nisam kao zastupnik optužio ministra zdravstva, ja sam samo zamolio ministra branitelja da provjeri navode koji su izrečeni, samo ne morate sjedit na ušima. Predsjedavajući evo nije mi čak ni opomenu izrekao ni ništa…
Molim vas. Nijedno ni drugo nije povreda Poslovnika.
Ja vas molim, evo ja sam si baš sad nabavio ovaj Poslovnik, iz Zenice je bio prešao u Mostar, a bio sam u svatovima u Mostaru pa sam naišao tamo i u privatnu posjetu pa mi je vraćen Poslovnik.
Hvala lijepa [[Upadica Vinković: Kod jednog hrvatskog generala.]] Hvala lijepa.
A nadam se da neću više morat ići kod drugih hrvatskih generala po bijelom svijetu.
Uvaženi zastupniče evo hvala lijepa.
Hvala i vama. A tko ga je poslao tamo to je druga priča.
Dakle time završavamo prijepodnevno zasjedanje. Moram ipak reći, nemojte upotrebljavati Poslovnik tamo gdje zaista nema nikakvog smisla da ga upotrebljavate. Popodne nastavljamo u 15 sati i prvi će biti Ivo Andrić Lužanski, a drugi Petar Mlinarić. Hvala lijepa. Doviđenja. Nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem. Točka dnevnog reda je Prijedlog ustavnog zakona o izradi i dopuni Ustava Republike Hrvatske, P.Z. broj 842. Pojedinačna rasprava. Prvi je najavljeni uvaženi zastupnik Ivo Andrić-Lužanski. Nema ga. Onda je drugi uvaženi zastupnik Petar Mlinarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Inicijativa za izmjenom Ustava Republike Hrvatske kojom bi se Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji proglasio ustavnim zakonom potekla je od svih braniteljskih udruga iz Domovinskog rata, državne razine, 42 udruge, a Vlada Republike Hrvatske je tu inicijativu prihvatila i uputila je Hrvatskom saboru. Predložena izmjena Ustava od svojeg formalno pravnog utemeljenja nalazi u izvorišnim osnovama Ustava Republike Hrvatske kao i u saborskoj deklaraciji o Domovinskom ratu, gdje je jasno istaknut nemjerljiv doprinos hrvatskih branitelja u stvaranju samostalne neovisne Hrvatske. Ustavnim Zakonom o pravima hrvatskih branitelja osobito prava stradalih, invalidi, obitelji poginulih dodatno će se ojačati, jer će eventualno kršenje zakonskih zajamčenih prava u tom slučaju predstavljati kršenje Ustava Republike Hrvatske. Poznati su nam primjeri nepoštivanja zakonskih odredaba prednost pri zapošljavanju djece poginulih hrvatskih branitelja. Ovaj prijedlog ne znači politizaciju iskorištenja hrvatskih branitelja u političke predizborne svrhe, već upravo obratno. Ako će se prava hrvatskih branitelja ubuduće donositi ili mijenjati uz dvotrećinsku većinu svih saborskih zastupnika, onda to podrazumijeva politički konsenzus oko braniteljskih pitanja, dakle depolitizaciju problema hrvatskih branitelja. Donošenjem ustavnog zakona neće se zamrznuti postojeća prava, ona će se i nadalje moći mijenjati, dopunjavati ili po potrebi ukidati, ali uz visoku suglasnost dvije trećine saborskih zastupnika. Donošenje ustavnog zakona ne znači stvaranje privilegirane kaste hrvatskih branitelja, već zaštiti njihovog digniteta. Ovim prijedlogom neće se štititi one branitelje koji su se na bilo koji način ogriješili o pozitivne zakonske propise, svi oni za koje se utvrdi da su eventualno protupravno ostvarili bilo koje pravo odgovarat će po Kaznenom zakonu. Postojeći Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji u najvećoj mjeri regulira prava žrtava rata obitelji poginulih branitelja i hrvatskih ratnih vojnih invalida. Zato je osobito opravdano pozitivno diskriminirati ovu iznimno ranjivu populaciju kao što je opravdana pozitivna diskriminacija u slučaju nacionalnih manjina, od zakonskih prava koja se odnose na sve branitelje u postojećem zakonu su pravo na ukop uz vojne počasti, prava na dvostruki radni staž za vrijeme sudjelovanja u Domovinskom ratu, pravo na udjele u Fondu branitelja, i pravo prednosti pri zapošljavanju u javnim i državnim ustanovama pod jednakim uvjetima sve ostale zakonske odredbe odnose se na ratne stradalnike. Predložene izmjene ne predviđaju nikakvo povećanje postojećih troškova provođenja Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji. Još bih napomenuo da ovaj, za ovaj ustavnu ovu promjenu zakona trebamo svi glasovati, svi oni koji su išli u rat sami dragovoljno i koji su nosili Hrvatsku u srcu, sa krunicom oko vrata, nisu znali u što ulaze, kakva će agresija biti, kakav će protivnik biti, ali išli su, stavili su svoje živote na kocku i zato ako ih se sjećamo, ako poštivamo one koji su stvarali Hrvatsku, onda dignimo ruku, a to je ruka za Hrvatsku. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Dubravka Šuica. Izvolite.
Pa evo gospodine potpredsjedniče, želim se i ja uključiti u ovu raspravu i podržati ovaj prijedlog zakona kojim želimo podići prava branitelja na razinu ustavnog zakona. To smo jutros više puta čuli, to su tražili branitelji, hrvatska Vlada prihvatila i predložila nama ovdje kroz Odbor za Ustav. Prije nekoliko mjeseci su to zatražili iz opravdanih razloga, svi znamo da to proračun ništa ne košta, da nema dodatnih prava i da nema nikakvog razloga da se ne bi osigurala, da im društvo, odnosno hrvatska država ne bi vratila ono što im do kraja nije osigurano. Čuli smo da nema nijedne države na svijetu koja je izvojevala slobodu u neravnopravnom ratu, a koja nije dala svojim braniteljima počasti. Isto tako traži se i očekuje se pozitivan odnos prema utemeljiteljima države, a to su naši branitelji, i kroz medije i kroz udžbenike, a i kroz nas zastupnike u Hrvatskom saboru. Da nije bilo branitelja, rekli smo jutros, ja ću to ponoviti, niti bi bilo Sabora, niti bi bilo Ustava, niti bi bilo Vlade, niti bi mi danas ovdje slobodno razgovarali. Isto tako želim reći nije isto razgovarati o braniteljima u Zagrebu, u Rijeci, Puli ili možda u junačkom Vukovaru, ili možda u Dubrovniku, to su teme koje izazivaju emocije, i evo jutros sam puno naših kolega čula govoriti, za neke čak nisam ni znala kakav su imali ratni put pa, govori se zaista s puno emocija, ali i s puno argumenata. Ja sam uvjerena da će do petka proraditi savjest i da će se drugačije i naši prijatelji kolege iz drugih klubova izjasniti. Rekli smo ne traže branitelji milost nego čast i dostojanstvo, i ako bi se slučajno u budućnosti zakon trebao mijenjati, za njegovu izmjenu trebala bi široka politička volja, široka politička suglasnost, što znači dvotrećinska većina, što znači 101 glas, što znači suglasje svih političkih ili većine političkih opcija. Nema dileme da je ova problematika branitelja jedno od ključnih pitanja naše mlade države, isto tako je, treba spomenuti da je ove godine 20-ta obljetnica osnivanja hrvatske države, 20-ta obljetnica neovisnosti i zaista bi to bio jedan izvrstan doprinos i toj velikoj obljetnici. Sve zemlje u svijetu skrbe o svojim veteranima, samo promislite na koji način Amerika govori o svojim veteranima, koje sve počasti imaju i što sve imaju. Pa sigurno kad su išli naši branitelji u rat sigurno tada nisu računali kao što je maloprije gospodin Bilonjić rekao nisu računali na prava niti na privilegije. Privilegija ni nema, ali tada su računali na obranu države i mislim da danas zaista smo im se dužni odužiti. Mi smo dio pobjedničke Hrvatske vojske i to ne smijemo zaboraviti. Moramo izraziti poštovanje i zahvalu za sve ono što su napravili u Domovinskom ratu, a ne želim zvučati patetično, ali svojom su žrtvom ispisali stranice novije hrvatske povijesti. To je ono što ne smijemo zaboraviti i zato je potrebno da ovaj zakon izglasujemo, podignemo na ustavnu razinu kako bismo otklonili svaku sumnju da bi se branitelji nekom mogućom jednog dana promjenom opcije političke da bi se prema njima drugačije postupalo. Ne smiju se nikada osjetiti političke promjene kao što su se bile osjetile 2000. godine i kada su branitelji pretrpjeli velika poniženja o čemu smo jutros puno govorili. Ovdje se govori o politizaciji. Ne radi se o politizaciji nego baš kao što je i Odbor za ratne veterane zaključio o depolitizaciji. Jer upravo je depolitizacija dvije trećine. Što znači da dvije trećine svih saborskih zastupnika, znači svih političkih opcija bi glasovale za ovo. U tom slučaju je baš depolitizacija. I potpuno je taj argument je po meni neosnovan. Isto tako bilo je jutros govora kako je Hrvatska u lošoj situaciji, kako se pokušavalo se skrenuti raspravu na drugi kolosijek, a ja hoću ponoviti ovdje da sigurno ne bi EU Hrvatskoj dala zeleno svjetlo za pristupanje i omogućila završetak pregovora da je Hrvatska u takvom stanju kao što se govori. Isto tako je vrlo apsurdna teza koju smo jutros čuli od predstavnice kluba HNS-a da mi znamo da ovaj zakon neće proći, a predlažemo ga. Koji bi uopće to bio cilj da predlažemo zakon koji neće proći. Upravo pokušavamo našim argumentima uvjeriti i sve druge kolege i kolegice da dobro razmisle i da ako je moguće da im utječemo i na savjest ovim našim raspravama da do petka promijene stav. Ne vjerujem da može stav biti tako cementiran i da jednostavno smo se ukopali u svoje pozicije i svak govori svoje. Ja vjerujem da će se i klub HNS-a, i SDP-a do petka predomisliti. Što bih još, nešto kratko samo željela reći, naravno po meni treba skinuti s dnevnog reda ovu temu, staviti je na razinu Ustava i nisu branitelji privilegirani, dapače oni su sami osigurali taj status i ne bi smjelo biti oko toga prijepora. Ali ja želim samo kratko završno reći ako nismo u stanju moramo ovo podići na ustavnu razinu, trebamo se zapitati što je s nama. Imamo slavnu prošlost, imamo sve pretpostavke za još bolju budućnost, pogotovo na pragu EU, al' dajmo osvjetlajmo obraz sadašnjosti. Zašto ovo govorim? Zato što već danas imate, ja sam se rodila '57. godine pa sam čitala o onom ratu, učila o onom ratu '41., '42., 43. to mi se činila neka jako daleka prošlost. Danas, djeca koja se rađaju sad i koja su se rodila prije par godina, njima je puno udaljeniji ovaj Domovinski rat nego što je meni bio onaj rat 2. svjetski o kojem smo učili u školi. I sad možete zamisliti iz perspektive tog djeteta, iz perspektive današnjeg učenika koji nisu doživjeli taj rat što oni o njemu misle, što o njemu znaju? Znaju ono što čuju od nas, znaju ono što pročitaju u medijima, znaju ono što pročitaju u udžbenicima. Jedini način da zaštitimo i da mi koji smo bili suvremenici toga rata, koji smo živjeli u to vrijeme na nesreću ili na sreću jer se stvorila Hrvatska država je da osvjetlamo sadašnjost na način da osiguramo i zagarantiramo braniteljski status kroz podizanje na ovu razinu. Ja vjerujem da će, upotrebljavam možda teške riječi, ali vjerujem da će proraditi savjest i u drugim klubovima i da ćemo do petka postići dogovor. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Ante Kulušić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Zašto ovaj zakon na prijedlog hrvatskih branitelja dižemo na Ustavni zakon? Zato da se ne dogodi ono što se dogodilo s pravima hrvatskih ratnih vojnih invalida branitelja u vrijeme koalicijske vlasti. Svi smo imali priliku vidjeti kakav je bio tada odnos prema hrvatskim braniteljima i samo da vas podsjetim da je to rezultiralo tisućama i tisućama sudskih tužbi protiv RH. I da smo svi mi na ime naknade za učinjenu štetu prema hrvatskim braniteljima, ali i na ime onoga što se nije provodilo u djelu,a to se tad zvao Zakon o pravima hrvatskih branitelja, u proteklih nekoliko godina isplatili milijardu i pol kuna. Nezakonito provedeni postupci poništavanja i ukidanja rješenja o statusu 4 280 hrvatskih ratnih vojnih invalida, smanjene osnovice za osobnu i obiteljsku invalidninu, umanjen ortopedski doplatak, smanjene obiteljske invalidske mirovine, neispunjavanje zakonske obaveze za 100%-ne ratne vojne invalide prve skupine samo su neki od postupaka koji najbolje opisuju odnos tada koalicijske vlasti prema hrvatskim braniteljima. I gdje je danas predsjednik SDP-a koji ovaj prijedlog spremno ocjenjuje neozbiljnim i obrazlaže da Ustav nije cijena benzina da se mijenja svaki ponedjeljak. Ne, gospodo iz SDP-a, Ustav nije cijena benzina. Ustav je najvažniji dokument koji država može imati, a to najbolje znaju oni koji su za njega bili spremni dati svoj život. Oni nisu ustuknuli pred višestruko jače naoružanoj JNA, oni su prvi '90-ih godina reagirali na srpske balvane, prvi su reagirali i na Krvavi Uskrs i na srbočetnički napad na pakračku policiju. Zato mislim da hrvatski branitelji sa svojim pravima trebaju ući u Ustav. Ustav je uvijek definiran kao skup temeljnih vrijednosti neke države. Ako branitelji nisu temeljna vrijednost Hrvatske države onda ne znam tko jest. I dok su jedni bježali u Ameriku da bi tamo prespavali rat, drugi pod izgovorom različitih funkcija u službi države u Europi, a sve zapravo da bi pobjegli iz prvih redova, za to vrijeme branitelji su stavili na raspolaganje sve što su imali. Svoje živote, svoje zdravlje, svoje obitelji i svoju egzistenciju. I upravo su zato branitelji temelj ove države i upravo zato zaslužuju biti u Ustavu sa svojim pravima. Jer ako smo mogli mijenjati Ustav da izbrišemo Dan državnosti ili da ovom Visokom domu preimenujemo ime Hrvatski državni sabor u Hrvatski sabor možemo promijeniti Ustav još jedanput. Ovaj put na čast i dostojanstvo hrvatskih branitelja, a samim tim i Hrvatske države. Jer Hrvatsku državu su stvorili hrvatski branitelji i ovo je način da im mi sada ovdje možemo dati, odati zasluženo priznanje i zahvalnost. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče. Evo ja ću kratko se osvrnuti na izlaganje kolega Leke koji u ime kluba SDP-a obraćajući se hrvatskim braniteljima ali i udrugama na galeriji rekao "Bit ćemo korektni u ostvarivanju vaših prava". Evo ja ću u svojoj raspravi pokušati objasniti što to znači u organizaciji partije korektno štititi prava hrvatskih branitelja, hrvatskih ratnih vojnih invalida i njihovih obitelji. To znači nezakonito provoditi postupke poništavanje i ukidanje rješenja o statusu hrvatskih ratnih vojnih invalida i trajnim pravima u vrijeme koalicijske vlasti i to za ni manje ni više nego za 4 tisuće 280 i to ne predmeta nego obitelji i na takav način od te kategorije uzesti 1,5 milijardu kuna koja je kasnijim zakonskim rješenjima vraćena. Podsjetit ću također da u 2009. godini tih trajnih prava je bilo 88 tisuća 906 korisnika samo da se dobije dojam o ukidanju kakvih prava se to radilo. Nadalje to znači smanjiti osnovicu za obiteljsku i osobnu invalidninu, umanjiti ortopedski dodatak. Nadalje to znači smanjiti obiteljske i invalidske mirovine, nadalje to znači ne ispunjavati zakonske obveze dodjele osobnih automobila za hrvatske ratne vojne invalide 100%-tne prve skupine. to znači ukidanje prava na usluge osobe koje pružaju i njeguju pomoć hrvatskim ratnim vojnim invalidima odnosi se na status njegovatelja. To znači upitnost opstanka prava odnosno ukidanje stipendija za djecu hrvatskih branitelja. Samo u 2010. i 2011. to pravo je ostvarivalo 10 tisuća 527 djece njima dodajemo i prava iz zaklade znači još 4 tisuće 535 stipendija. Od 2006. godine ukupno stipendije bilo je 41 tisuću 031 stipendija. To nadalje znači da grupna testiranja hrvatskih branitelja oboljelih od PTSP-a je moguće provesti na onima koji su još ostali. To nadalje znači ukidanje pogrebnih troškova nakon smrti hrvatskih branitelja, to znači i ukidanje počasti prilikom pokopa, a takvih je kolegice i kolege zastupnici samo od 2005. do danas bilo 9 tisuće 753 hrvatska branitelja su umrla u tom periodu. To znači nadalje da prava hrvatskih državljana pripadnika Hrvatskog vijeća obrane, mislim niti ne želimo znati što znači korektno dati prava ili korektno provoditi prava hrvatskih branitelja Hrvatskog vijeća obrane. Nadalje, to znači stambeno zbrinjavanje hrvatskih branitelja, dovesti u pitanje nastavak stambenog zbrinjavanja hrvatskih branitelja oni koji još to pravo nisu ostvarili. To znači kolegice i kolege zastupnici da će hrvatski ratni vojni invalidi i hrvatski branitelji većina njih ponovno biti i lažni i na teret državi Hrvatskoj. Možda bi vjerovali vama kolega Leko i vašim članovima vašeg kluba da ste prilikom donošenja Zakona o pravima nacionalnih manjina citirali izvorišne osnove Ustava članak 1. i čanak 3. cijenili bi također i vjerovali da ste i danas vi i članovi vašeg kluba da danas doprinosite kako vi kažete podizanju demokratskih standarda ne samo za neke kategorije u ovoj državi nego za najzaslužnije. To bi znali cijeniti ali ne vidimo da imate namjeru učiniti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Marinović, jako ste lijepo i jako dobro argumentirano pokazali i potvrdili SDP-vu zahvalu hrvatskim braniteljima koju je iznio kolega Leko u svojoj raspravi u ime kluba SDP-a kada je govorio o ovom zakonu. Moram i želim s vama podijeliti ono što je meni palo na pamet kada je kolega Leko rekao da iskazuje zahvalu braniteljima. Mene je vratio ne u razdoblje od 2000. do 2003. nego me vratio u '90.-tu godinu kada je ta ista partija raspisla izbore, omogućila prve višestranačke izbore, ali istovremeno oduzela oružje teritorijalne obrane da se hrvatski građani ne mogu braniti od prijeteće velikosrpske agresije. E to je ono što SDP i način na koji SDP jamči i dokazuje svoju zahvalnost hrvatskim braniteljima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Ivan BAgarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Mislim da je od kolegica i kolega iz HDZ-a uglavnom rečeno sve što se trebalo kazati. Ja bih nakon ove rasprave koju smo slušali osobito od nekih kolega kojih sada nema ovdje u sabornici izgovorio jednu poslovicu koja otprilike kaže da jače i više o nama govori to što mi jesmo od svega onoga što mi govorimo, pa ma koliko vikali ili ne znam iznosili svoje argumente. Dakle, nažalost ja bih volio da nisam bio svjedok danas ovdje jedne vrste podjele u sabornici između onih koji imaju jedan stav i onih koji imaju drugi stav o ovom važnom pitanju. Sve ostalo su samo puki izgovori. Dakle, ovdje su bili govorili kolege u ime HDSSB-a za govornicom, čak su izgovorili rečenicu da oni zapravo u osnovi nemaju ništa protiv ovog zakona, a onda zašto neće glasovati, kazali su smetaju im ovi, oni, živi, mrtvi. Svak im živ smeta ali neće glasati. Prema tome, neki problem u shvaćanju uopće hrvatskih branitelja ma što oni kazali. Kada je u pitanju još neki klubovi ovdje nema potreba da ih pojedinačno spominjati, oni su dakako svi obrazložili tobože svoje razloge zbog čega neće dati svoj glas. Ali nijedan racionalan argument se nije mogao čuti. Sve što smo čuli zapravo je bilo otprilike optužba onih koji su išli s ovim prijedlogom zakona kako se s njima skupljaju bodovi, kako se s njima trguje, kako mi vodimo kampanju, kako mi licemjerno znamo da ovaj zakon neće proći pa idemo s tim. Pa ljudi moji upravo je rješenje u rukama svih tih ljudi koji su to izgovorili. Neka nas demantiraju neka daju svoj glas, a mi ćemo biti ... i bili bi sretni da to bude tako. Prema tome, dakle želim da s naprosto to izgovori, jasno izgovori kao što želim da se jasno izgovori, ne prihvaćam, ja iskreno ne prihvaćam niti mislim da je stav onih koji su tražili da govorim o braniteljima našim i udrugama, da se stavi ovaj zakon u proceduru da je to samo stvar zaštite. Ne radi se o tome, nego se upravo radi i zbog svih napada na Domovinski rat i zbog svega onoga što ide uz te napade i uz sve one probleme koji idu s tim, a radi se o tome da se podiže pitanje branitelja na jednu višu razinu i naprosto se stavlja u jedan okvir kojem pripada cijela braniteljska priča, a u nju spadaju i ljudi i institucije i država sama po sebi. Ako mi napravimo ovo mi smo onda zaštitili i podignuli na višu razinu i našeg prvog predsjednika, zaštitili smo na višu razinu i postavili našeg prvog ministra obrane pokojnog Gojka Šuška i sve žive ministre, živuće koji su u to vrijeme ratovali i vodili ovaj narod i ovu državu. Stavili smo u cjelini Domovinski rat na jednu višu razinu, prema tome ako to tako nije nek mi netko to obrazloži svojim argumentima da to nije tako, a ne da doista samo u floskulama i politizira na raznorazne načine, zapravo i skreće s teme. Ovdje je bilo govora o svemu i svačemu samo da se skrene s teme. Ja sam već odgovarao ne te neke odgovore, međutim čovjek ne može se ne osvrnuti da nakon 20 godina rata mi još uvijek vodimo u sabornici, u hrvatskoj sabornici raspravu o tome kakve je prirode bio rat, osobito kakve je bio prirode rat odnosno uloga Hrvatske u ratu, između ostaloga kad je u pitanju Bosna i Hercegovina. Pošto smo mi to jednim dijelom na repliku kolegi Mati odgovorio ja bih samo još jedanput izgovorio jednu konstataciju za koju apsolutno ne dvojim je li istina ili nije. Neki ljudi još uvijek nažalost u Hrvatskoj vode jedan obračun i politički i osobni i sa pokojnim predsjednikom Tuđmanom i sa nekim drugim važnim ljudima koji su stvarali ovu državu i to kako ga vode. Ma njih Bosna i Hercegovina uopće ne zanima ljudi moji, te ljude ne zanima Bosna i Hercegovina niti ih zanima kako je rat bio u Bosni i Hercegovini, kako je on izgledao, tko je napao Bosnu i Hercegovinu, što se tamo događalo, jer da ih je to zanimalo ja bih ih tamo sreo u to vrijeme. Tamo tih ljudi nije bilo ni tada, nema ih ni sada niti ih možete nagovorit da dođu tamo, niti možete s tim ljudima otvoriti bilo koje pitanje i razgovarati o ratu, ali argumentirano. Jer pazite, ja sam liječnik, proveo sam cijelo vrijeme tamo, bio sam i tu, ali sam bio tamo pa valjda znam što se događalo. Hajde iznesite svoje argumente, ne, ma njih Bosna i Hercegovina u biti ne zanima nego oni zbog osobnih razloga ili političkih vode obračun sa pokojnim predsjednikom. Tvorac i vođa takvih stavova nažalost je bivši predsjednik. Pa čovječe Božji to je čovjek koji se razišao u politici prema Bosni i Hercegovini, možete zamislit sa pokojnim predsjednikom Tuđmanom nakon potpisivanja Washingtonskog mirovnog sporazuma što je apsolutno neshvatljivo, nelogično i na koncu neistinito. Nažalost, na tim tezama nekakve svoje istine crpe i neki drugi koji između ostaloga nalaze razloga da ne prihvate između ostalog ovaj prijedlog zakona. Evo još jedanput, a i zbog toga što je sve rečeno, moja potpora ovom prijedlogu zakona i hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Prosim lepo.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo isto tako vrlo kratko i sve naravno u smislu potpore ovom prijedlogu zakona, odnosno Prijedlogu ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava Republike Hrvatske. Mišljenja sam da u prvom redu treba naglasiti dvije činjenice. Naime, Hrvatski sabor je donio odluku o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske u ovom smislu i to još 27. svibnja 2011. godine. I drugo, Hrvatski sabor donio je odluku o utvrđivanju Nacrta ustavnog zakona o izmjenama i dopunama Ustava Republike Hrvatske, a sve u smislu prijedloga da se prava hrvatskih branitelja uređuju ustavnim zakonom koji se donosi u postupku za donošenje organskih zakona, naravno 2/3-skom većinom glasova. Danas je pred nama Prijedlog ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava Republike Hrvatske koji predstavlja posljednju, odnosno treću fazu u postupku ustavnih promjena, vezano za ustavno uređenje prava hrvatskih branitelja, odnosno proceduru donošenja ili mijenjanja zakona koji se direktno tiču prava hrvatskih branitelja. Predmetne izmjene odnose se u biti na dva članka Ustava gdje je bitno napomenuti dakle onu osnovnu i naglasiti, a često puta je u našim raspravama zaboravljamo, dakle onu osnovnu promjenu, odnosno dopunu temeljem ovog prijedloga koja će se dogoditi u našem Ustavu, a to je da se prava hrvatskih branitelja uređuju ustavnim zakonom koji se donosi po postupku za donošenje organskih zakona. Što želim naglasiti? Dakle, i do sada u našem Ustavu i ustavnim odredbama ako je u izvorišnim osnovama hrvatski branitelji su Ustavom definirani kao temelj uspostave i obrane i hrvatskog suvereniteta i Hrvatske države. S druge pak strane dakle upravo s ustavnom odredbom propisano je da Hrvatska država posebnu skrb posvećuje i zaštiti hrvatskih branitelja i zaštiti hrvatskih ratnih vojnih invalida i zaštiti udovica, roditelja i djece poginulih hrvatskih branitelja. Ovom izmjenom ne zadire se u prava hrvatskih branitelja koji su utvrđeni zakonom, dakle opseg prava se ovom izmjenom niti povećava niti smanjuje. Dakle prava hrvatskih branitelja se, i to treba naglasiti, niti proširuju niti smanjuju predloženom izmjenom odnosno dopunom Ustava. Ovom izmjenom temeljem ustavne odredbe ubuduće prava hrvatskih branitelja moći će se mijenjati samo osnovicom ustavnog zakona, odnosno po postupku i proceduri koja je predviđena za donošenje organskih zakona, a to je 2/3-skom većinom. Dakle, hrvatski branitelji temeljem ovih ustavnih promjena ne postaju nikakva elitistička populacija u Republici Hrvatskoj, niti kasta privilegiranih, niti će njihova pozicija u zakonodavnom smislu postati drugačija jer njihova prava proizlaze iz već postojećeg zakona koji je na snazi, Zakona o pravima hrvatskih branitelja. Međutim, upravo ovom izmjenom toj populaciji pridaje se značaj i ustavnopravna pozicija kakvu oni zaslužuju, pogotovo u smislu uspostave i obrane suvereniteta Republike Hrvatske. Ove izmjene Ustava zato treba sagledavati kao logičnu posljedicu razrade ustavnih odredbi sadržanih i u Izvorišnim osnovama i u tekstu važećeg Ustava Republike Hrvatske. I u tom smislu izmjene odnosno prijedlog promjena Ustava Republike Hrvatske treba poduprijeti jer mi na ovaj način prava hrvatskih branitelja i sve ono što je već razrađeno u Zakonu o pravima hrvatskih branitelja izdižemo kao jednu posebnu ustavnu kategoriju, uistinu kao posebnu ustavnu kategoriju, ali ne u smislu razrađivanja ili propisivanja nekih konkretnih prava hrvatskih branitelja već na način da se u buduće ta prava mogu mijenjati usudio bih se kazati sa konsenzusom, odnosno sa političkom podrškom ili sa podrškom sa većinom, dvotrećinskom većinom zastupnika u Hrvatskom saboru. Hrvatski branitelji su uistinu to zaslužili i zato potpora ovim promjenama ili predloženim promjenama Ustava Republike Hrvatske i nema nikakvih razloga pogotovo ne one argumentacije kao što smo imali prilike čuti u jednom dijelu dosadašnjih rasprava pogotovo oporbenih zastupnika koji osporavaju ove ustavne promjene, pogotovo s osnovice nepoštivanja ustavnog načela da smo svi u tom smislu jednaki pred zakonom. Dakako, i temeljem ove ustavne promjene svi ćemo u Republici Hrvatskoj i nadalje biti isti pred zakonom samo će se utvrđena zakonom prava hrvatskih branitelja moći mijenjati jedino po proceduri kako se mogu mijenjati i ustavne odredbe, odnosno Ustav Republike Hrvatske. Zaključno. Ovaj Prijedlog Ustavnog zakona apsolutno treba poduprijeti i odbaciti svu onu argumentaciju koja je išla sa ustavno-pravnog aspekta u osporavanju ustavnosti predloženih izmjena. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvaženi zastupnik Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođe zastupnice i zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o promjenama Ustava Republike Hrvatske. Po meni prijedlog zakona koji je u ovom časnom Domu i jutros i dana kada smo uvrštavali ovaj prijedlog u proceduru Hrvatskog sabora trebalo imati prije svega jedno ozračje svečanosti, jednog ozračja poštovanja, jedno ozračje razumijevanja o samom načinu i o potrebi za ovakav prijedlog Ustavnoga zakona. Sramotno je da u Hrvatskom saboru se govori da se nismo mogli razgovarati i dogovarati o tome hoće li ovaj prijedlog proći ili neće proći, hoće li klubovi oporbenih stranaka, prije svega tu mislim na SDP i HNS, podržati ovaj prijedlog ili neće. Kada se branila Hrvatska, kada se stvarala neovisnost, samostalnost, kada se ginulo po hrvatskim gradovima, kada su stradavali nedužni civili hrvatski branitelji su pokazali svoju časnu ulogu, svoju svjesnost za Hrvatsku domovinu, svoju svjesnost da svoj život daju za neovisnu Hrvatsku. Danas ne bi bilo niti slobodne Hrvatske, niti europske Hrvatske, niti Hrvatske u kojoj danas mi živimo, niti nas zastupnika koji danas u Hrvatskom saboru poštujemo ovaj prijedlog i provodimo volju prije svega hrvatskih branitelja koji su stvorili temelj ove Hrvatske države i za taj temelj povodom 20 godina samostalnosti Hrvatske, za 20 rođendan naše Domovine mi ne možemo naći konsenzus u Hrvatskome saboru. Ne možemo se dogovoriti, razgovarati o nečemu što je trebalo biti časno, povijesno i domoljubno. I to je sramota što smo danas cijelo prijepodne doživjeli ogromne uvrede da je ovo izborni trik Hrvatske demokratske stranke, koja je prije svega podržala inicijativu branitelja da se njihov status digne na ustavnu razinu i da dobiju ono što su zaslužili. Ne bi bilo nas da nije njih i sramotno je da bilo koja stranka, a posebno ona koja pretendira da bude vodeća stranka nakon izbora u Hrvatskoj da se tako ponaša u Hrvatskome saboru, da ih uopće nema, da ne dolaze na odbor kada smo na Odboru za Ustav razmatrali inicijativu, da ruše kvorume i da jednostavno kažu da je ovo izborni trik. Sve što radimo u ovoj godini sve je za SDP izborni trik, sve radimo o tome da bismo pobijedili na izborima. Da HDZ dobije izbore to će reći hrvatski birači, hrvatski građani. A oko ove časne namjere stvara se tako kriva slika, izruguje se, govori se da je to cirkus, da smo doveli predstavnike braniteljskih udruga da nam se plješće. Oni su došli svojom voljom, svojim srcem i svojim zalaganjem za ono što su doživjeli. Pa kako jednoj majci koja je izgubila sina u Domovinskom ratu reći da je ovo što se traži cirkus. Kako jednom djetetu kojega Hrvatska država danas školuje, imamo ovdje Izvješće Ministarstva hrvatskih branitelja koliko je djece zbrinuto, koliko se hrvatsko Ministarstvo branitelja i hrvatska Vlada brine za tu djecu. Kako njima objasniti da njihov otac ne može ući u najveći temeljni dokument u Republici Hrvatskoj, hrvatski Ustav. Kako reći tom djetetu da je to cirkus i da mi iskorištavamo branitelje i djecu za izbornu pobjedu. Mi smo svoju izbornu pobjedu u 17 godina koliko vladamo u Hrvatskoj zaslužili, jer smo se borili za Hrvatsku državu, za hrvatski narod, za hrvatsku djecu koja se školuju u ovoj državi. I svatko tko na takav način izruguje ovaj naš prijedlog je sramotan za Hrvatsku. Svatko tko napušta sabornicu u tim trenucima, svatko tko kalkulira sa time hoće li dobiti plus ili minus na izborima za to nije vrijedan spomena. Nije vrijedan spomena bilo tko, tko ruši temelje Hrvatske države, a temelje Hrvatske države su stvorili hrvatski branitelji, a mi smo dobili časnu ulogu da njihovu inicijativu poštujemo i da ponosno našu zemlju uvedemo u Europsku uniju. To nije floskula. To je bio životni i povijesni cilj hrvatskoga naroda od prvog hrvatskog predsjednika, pokojnog Franje Tuđmana do danas do naše Vlade koja vodi Hrvatsku u Europsku uniju. I svatko onaj koji je na ovaj način izrugivao ovu inicijativu i ovaj naš zakonski prijedlog smatram da ne radi u interesu Hrvatske države nego upravo suprotno. I to će najbolje razumjeti oni koji su na svojim životima, u svojim obiteljima i u svojim kućama doživjeli tragediju. A onaj koji kalkulira sa takvim tragedijama je manipulant i ne poštuje Hrvatsku državu, ne poštuje krvave temelje naše državnosti koje smo mi morali krvavo stvarati, odnosno ljudi i branitelji koji su ginuli za tu zemlju. Danas možemo puno lakše disati, uvesti Hrvatsku u Europsku uniju, donositi zakone, usklađivati zakone, razgovarati o sveučilištu, razgovarati o školovanju, o stipendijama. Ali da nije bilo njih, da nije bilo branitelja ne bi bilo Hrvatske. I tu treba biti kraj svakoj priči. A onaj koji misli da će na takav način dobiti plus ili minus, glas jedan ili više u Hrvatskoj zbog toga taj ne voli svoju državu, taj nema u srcu hrvatsku državnost i taj ne razumije krv koja je prolivena za Hrvatsku. To je snaga hrvatskog naroda, a to je snaga prije svega Hrvatske demokratske zajednice i naše Vlade, premijerke Kosor i svih nas zastupnika u Saboru koji smo mogli razumjeti i shvatiti da za 20 godina hrvatske državnosti najmanje što možemo napraviti za ljude koji su izginili i dali svoje živote na pladanj je da ih stavimo u Ustav, u hrvatski Ustav, da zakon dignemo u kategoriju Ustavnoga zakona i da poštujemo one koji su stvarali naše živote. I to je za mene sveti trenutak. I to je za mene i kao mladog čovjeka koji se školovao u ovoj zemlji i koji je gledao sa jedne druge perspektive borbu jer sam bio maloljetan, ja mogu shvatiti i svoju sam imao obiteljsku situaciju gdje sam ostao bez roditelja na jedan drugi način. Ja shvaćam djecu koja se školuju u Hrvatskoj i koja su svojim pokojnim roditeljima dužna dati to pravo da su se izgradili u ljude, a Hrvatska država je dužna stvoriti temelje toj djeci za budućnost, za europsku Hrvatsku i za slobodu Hrvatske koja je krvavo ostvarena. Zato podržavam ovaj prijedlog zakona. I ponovit ću ovo. Danas je trebala biti svečana sjednica Hrvatskog sabora. Trebali smo svi jednoglasno ovo podržati, a ne kalkulirati na bilo kojim osnovama, sa bilo kakvim izbornim trikovima, za bilo koji izborni glas, ovo je svetinja hrvatske države, a svoju domoljubnu inicijativu i svoje razumijevanje, poštovanje onih koji su dali svoje živote za Hrvatsku ćemo pokazati u petak kada budemo pojedinačno glasovali za ili protiv, i onda pozivam hrvatsku, prije svega mladost, jer spadam još uvijek u kategoriju tih ljudi i zastupnika koji podržavaju mlade, da dobro gledaju, da dobro procijene tko poštuje krv i žrtvu onih koji su dali svoje živote za Hrvatsku, i to je za mene svetinja i ja ovo podržavam kao zastupnik u Saboru i moja stranka i ponosan sam na HDZ, na branitelje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena. Replike dvije. Uvažena zastupnica Karmela Caparin, prva.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Hvala vam kolega na vašem izlaganju koje je zaista odlično, ali htjela bih vam replicirati, još jedanput da za provedbu ovoga zakona zaista treba niti jedna lipa, niti jedna kuna, a predstavlja jednu simboliku, jedno uzvišenje i jedan status hrvatskih branitelja u našem Ustavu. A kad ste govorili o djeci, ja vam moram naglasiti da upravo ta djeca, kao što ste vi naglasili su to zavrijedila. Morate znati da u našim ambulantama ima sve više djece koji boluju od posttraumatskog stresnog poremećaja, i mislimo na tu djecu, a ovo je evo jedna simbolika kojom se daje značaj ne samo našim braniteljima, nego i njihovoj djeci.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Salapić.
Hvala vam lijepo. Ja sam govorio danas ovdje od srca, jer shvaćam najbolje može razumjeti onaj koji je na, u svojim obiteljima doživio neku tragediju, koji je nekoga izgubio, i koji shvaća što ovo znači. Ovo je prije svega pomoć, nikome se ništa ne oduzima, nijedno pravo neće biti smanjeno, u novčanom smislu to ne znači ništa, to je plemeniti cilj i to je nešto što prije svega kad o tome govorite, kad vam srce zakuca jače nego što možete u tom trenutku razmišljati, onda znate da je to iskreno i pošteno, i to će svatko u ovoj zemlji razumjeti.
Zahvaljujem. Druga replika, uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče. Pa evo jedna kratka replika, i uvodno naravno apsolutno se slažem uvaženi kolega sa svim što ste u svojoj raspravi kazali vezano za branitelje, za braniteljsku populaciju, njihovu djecu. Međutim osvrnuo bih se na onaj dio rasprave kada ste govorili sa ustavnopravnog aspekta, u odnosu na prigovore koje smo imali prilike jutros čuti, da će ova izmjena, odnosno dopuna Ustava automatski, dakle automatski prouzročiti da je to se stavlja znak jednakosti u smislu nepoštivanja ustavnopravnog načela neravnopravnosti građana, dakle jednakosti svih pred zakonom. Želim posebno naglasiti u ovoj replici da to je zapravo jedna ovako na mala vrata jedna ja ću se usuditi kazati podvala tog razdora i u okviru braniteljske populacije i u okviru i u odnosu na sve građane Republike Hrvatske, jer ne radi se o nikakvoj dakle neravnopravnosti, temeljem ovih ustavnih promjena se nikoga, temeljem samog Ustava ne stavlja u poziciju drugog, drugačijeg ili povlaštenijeg od nekog drugog u smislu primjene samog zakona, naprotiv dakle sa ustavnopravnog aspekta se daje dodatni potreban, toliko potreban značaj i naglašava se taj status i značaj hrvatskih branitelja, i to samo na način da kada raspravljamo, kada govorimo o njihovim pravima, kada govorimo ja ću to tako kazati o njihovom zakonu, dakle o Zakonu o pravima hrvatskih branitelja, da je onda potreban zato u krajnjoj liniji najširi politički konsenzus, da su za te stvari u smislu eventualnih izmjena potrebna i dvotrećina, dakle dvotrećinska većina i mislim da tu apsolutno sa ustavnopravnog stanovišta ne da nema ništa sporno, nego treba to kao rješenje i prihvatiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Josip Salapić.
Uvaženi kolega Tomljanović, tu se mi u potpunosti razumijemo. Nisu hrvatski branitelji članak 58., ne ugrožava se ničije pravo, nitko se ne stavlja iznad zakona, u potpunosti se radi o manipulaciji volje i o manipulaciji sa hrvatskim braniteljima, u potpunosti se radi o manipulaciji od plemenite namjere, naše namjere da hrvatske branitelje stavimo na ustavnopravnu kategoriju na razinu Ustavom zaštićenih prava. Dakle ništa nitko neće izgubiti, nego dapače dobit će hrvatski branitelji svoju povijesnu, plemenitu, svoju nacionalnu ulogu u hrvatskome Ustavu, hrvatski branitelji su temelj, oni su svi članci Ustava, i ne može nitko govoriti da u bilo kojoj kategoriji se nekome nešto oduzima i smanjuje. Za 20 godina ponovit ću, i to je jako važno za reći, za 20 godina hrvatske državnosti mi nismo zaslužili da manipulira se sa hrvatskim braniteljima u Hrvatskom saboru, i naš Odbor za Ustav sramotno je da smo hvatali kvorum, da smo hvatali i molili da dođemo razgovarati o tome i nismo mogli dobiti SDP na našim sjednicama za plaće za koje su plaćeni, za potpredsjednička mjesta, a onda u hrvatskoj sabornici se napusti, govori se o tome da mi manipuliramo i da je to izborna godina u kojoj mi tražimo izbornu pobjedu. Mi ćemo izbore dobiti na temelju svih naših zasluga i zalaganja u ovih dvije godine rada ove hrvatske Vlade na čelu sa gospođom Kosor, a oni koji to ne razumiju neka i dalje sjede tamo gdje su sjedili svih 17 godina, a to je jedna debela oporba, i lakše je manipulirati ne dolaziti, izbjegavati i lagati, negoli podržavati plemenite inicijative, a to će najbolje razumjeti oni o kojima mi danas govorimo, a to su naši hrvatski branitelji.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Prije svega pohvaljujem i pozdravljam inicijativu 42 udruge iz Domovinskoga rata, da se Zakon o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji uzdigne na razinu ustavnoga zakona, i tako postane ustavna kategorija, jer to oni zaslužuju, a mi smo im to dužni omogućiti. Zahvaljujem predstavnicima udruga proisteklih iz Domovinskoga rata jer su prepoznali napore koje je hrvatska Vlada od 2004. godine naovamo uložila i ulaže u provedbu novoga zakona, kojima se poštuju njihova prava, i kojima je vraćeno dostojanstvo hrvatskim braniteljima, hrvatskim ratnim vojnim invalidima, obiteljima poginulih, nestalih i zatočenih hrvatskih branitelja. U napore u ispravljanju učinjenih im nepravdi i poniženja u razdoblju 2000. do 2003. godine koji se nikada više ne smiju ponoviti. U godini u kojoj obilježavamo 20 godina osnivanja Oružanih snaga Republike Hrvatske, 20 godina državnosti i neovisnosti Republike Hrvatske, i godini u kojoj smo završili dugotrajne i teške pregovore o ulasku Republike Hrvatske u punopravno članstvo u Europsku uniju, ovaj prijedlog je točka na i, zahvala onima koji su najzaslužniji što imamo neovisnu, samostalnu i demokratsku Hrvatsku izborenu u pravednom, legitimnom, obrambenom i osloboditeljskom Domovinskom ratu. Pozdravljam odluku Vlade Republike Hrvatske, koja je još u travnju prihvatila i prepoznala ovu inicijativu, i Hrvatskom saboru podnijela prijedlog odluke o pristupanju promjeni Ustava Republike Hrvatske. I da, podržavam prijedlog Ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava RH koji nam je dostavio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Nikada kraća i nikad sadržajnija izmjena Ustava. Izmjena koju bismo, po mom dubokom uvjerenju, trebali donijeti konsenzusom. Trebali kažem jer u raspravama po klubovima čuli smo drugačije tonove, a glasovi nekih jako su tihi, gotovo se niti ne čuju. Jer ova izmjena Ustava, kolegice i kolege, manje govori o onima koji su je inicirali negoli o nama koji je trebamo usvojiti. Jer ona ne povećava nikakva prava, ne zahtijeva nova materijalna izdvajanja iz državnoga proračuna, ona je mjera našega domoljublja, mjera nacionalnoga ponosa, ona je određenje nas prema svojoj suvremenoj povijesti, prema onima koji su svojim životima, dijelovima tijela i krvlju izborili da imamo svoju državu. Ona je jamstvo buduće zaštite prava i dostojanstva branitelja i članova njihovih obitelji. Na tome inzistiramo kad želimo da se o budućim promjenama i eventualnim dopunama ovoga Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata odlučuje dvotrećinskom većinom. Sjećam se danas, a ne želim da se ikada to više ponovi, da je jedan visoki državni dužnosnik 2009. godine kad je krenula kriza u štednju krene režući prava hrvatskih branitelja na onoj mjeri smanjenjem troškova ukopa za hrvatske branitelje. Makar to bio ondašnji predsjednik Republike Hrvatske, današnji bivši i zauvijek posljednji predsjednik bivše države. Stoga za mene kao i za većinu mojih kolega iz HDZ-a danas ovdje nije pitanje zašto Zakon o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji treba pretvoriti u Ustavni zakon o kojem odlučujemo dvotrećinskom većinom nego je pitanje pravo pitanje zašto neki danas nisu ovdje i zašto neki nisu za to. Kolega Salapić je lijepo govorio, a ja mislim o nacionalnom ponosu, dostojanstvu i našem i kad poštujemo hrvatske branitelje meni se čini da je pretvaranje ovoga zakona u Ustavni zakon još jedan, da bi trebao biti još jedan odraz zrelosti i demokracije mlade Hrvatske države. Danas u današnjim raspravama samo je desna strana ove sabornice ostala na visini toga zadatka. Žalosno je što lijeva strana izostaje uvijek kad su domoljubne teme, kad su nacionalne teme u pitanju uvijek izostaje njihova potpora. Nadam se da će i branitelji, a i građani i građanke RH koji su imali prilike danas pratiti ovu raspravu da će prepoznati nastojanja Hrvatske vlade da se, kao i nas ovdje u Hrvatskome saboru da se Zakon o pravima hrvatskih branitelja podigne na razinu Ustavnoga zakona kao pitanje našega ponosa i pitanje našega određenja u godini kada Hrvatska slavi 20 godina svoje neovisnosti i svoje državnosti. Iz svega navedenoga podržat ću donošenje ovoga zakona. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo kolegice Suzana vrlo kratko ću vam replicirati, ja bih bila puno sretnija da se današnja rasprava po ovom zapravo zakonu dogodila u onom pravcu da je naša oporba razgovarala o tome kako i na koji način pomoći jedinicama lokalne samouprave, infrastrukturno opremati zemljišta za branitelje, one branitelje koje sukladno Zakonu o statusu hrvatskih branitelja ostvaruju pravo na stambeno zbrinjavanje. Konkretno, u gradu Šibeniku postoji 240 branitelja koji sukladno tom zakonu ostvaruju pravo na stambeno zbrinjavanje. Do tog uvjeta još nisu došli upravo iz razloga što je potreban evo dodatni senzibilitet pomoći definitivno i jedinicama lokalne samouprave kako bi Vlada Republike Hrvatske mogla također početi gradnju stanova i udovoljiti zapravo da branitelji ostvare svoja prava. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice Klarić lijepo ste oslikali problem koji postoji u vašoj sredini, u vašem Šibeniku u kojem je čini mi se ta ista oporba na vlasti. Međutim, oporba ovdje u Hrvatskom saboru ne bi toliko dugo bila oporba da se zna postaviti na pravu stranu kad su pitanja od nacionalnoga interesa. Osim toga, vi ste potaknuli ih da rješavaju, da oporba pokuša rješavati pitanja od značaja za život branitelja na lokalnoj razini. Ali, kolegice Klarić, pa i vi i ja znamo da i kad je Hrvatska vlada 2004. godine donosila, kad se ovdje usvajao Zakon o pravima hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji da je oporba napustila ovu sabornicu i to evo uspješno čini i u ove 4 godine, odnosno 3 godine ovoga mandata.
Zahvaljujem. Na redu je u pojedinačnoj raspravi uvaženi zastupnik Ivo Grbić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Na samom početku svoga izlaganja želim istaknuti da podržavam prijedlog Ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava RH koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav aktom od 29. lipnja 2011. godine. Naime, Hrvatski sabor 27. svibnja 2011. godine donio je odluku o pristupanju promjenu Ustava RH, a 17. lipnja 2011. godine odluku o utvrđivanju nacrta Ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava RH prema prijedlogu odluke o pristupanju promjene Ustava, a na inicijativu branitelja iz Domovinskog rata koji je podnijela Vlada Republike Hrvatske svojim aktom od 21. travnja 2011. godine kojim se predlaže da se prava hrvatskih branitelja uređuju Ustavnim zakonom koji se donosi po postupku za donošenje organskih zakona dvotrećinskom većinom glasova. Postojeći Zakon o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji kojim su uređena prava hrvatskih branitelja i članova njihovih obitelji iz 2004. godine s izmjenama i dopunama u 2005., 2007., 2009. i 2010. godini donesen je u redovitom postupku s običnom većinom glasova. Obzirom da je temeljni preduvjet uspostave i obrane državnog suvereniteta i teritorijalnog integriteta bila uspješna obrana u pravednom, obrambenom i osloboditeljskom Domovinskom ratu koji su u prvom redu iznijeli hrvatski branitelji stvorene su sve pretpostavke za skladan razvitak RH kao zemlje koja prihvaća demokratske standarde suvremenog svijeta i otvara brojne mogućnosti približavanja tom svijetu u političkom, sigurnosnom, gospodarskom i kulturnom smislu. Hrvatski narod i građani u Domovinskom ratu potvrdili svoju odlučnost i spremnost za uspostavu i očuvanje RH kao samostalne, nezavisne, suverene i demokratske države. Duboko poštivajući povijesnu ulogu hrvatskih branitelja u stvaranju i obrani RH nameće se potreba da se zaštita prava hrvatskih branitelja urede Ustavnim zakonom kao organskim zakonom najvišeg ranga u RH. U tom smislu podsjetio bih ulogu i značaj hrvatskih branitelja prepoznata je u promjeni Ustava Republike Hrvatske 2010. godine dopunama glave 1. izvorišne osnove s podstavkom 13. Isto tako a imajući u vidu predstojeće pristupanje RH EU kao samostalne i suverene države u međunarodno priznatim granicama u kojoj su sloboda, jednakost i poštivanje prava čovjeka i vladavina prava neke od ... ustavnog poretka kao i to da se u ovoj godini navršava 20 godina od proglašenja neovisnosti RH doprinos i uloga hrvatskih branitelja u uspostavi i očuvanju RH imaju neprocjenjivu važnost i značenje te ukazuju opravdanim i potrebnim urediti prava hrvatskih branitelja posebnim Ustavnim zakonom. Radi svega navedenog podržavam prijedlog Ustavnog zakona o izmjeni i dopunama Ustava RH kojim se utvrđuje da se Ustavni zakon o pravima hrvatskih branitelja donosi u postupku propisanom za donošenje organskih zakona i to dvotrećinskom većinom svih zastupnika. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Grbić uistinu ste lijepo rekli duboko poštivajući doprinos hrvatskih branitelja, poštivajući. I to je mislim danas jedna vrlo važna riječ koju smo danas trebali čuti jer smo imali prilike vidjeti da su ti naši hrvatski branitelji doživjeli poniženja. I u prigodi 20. rođendana naše domovine kao čin ajmo reći i zahvale kao što su prethodnici rekli ovaj jedan čin uistinu bi bio na taj način vrijedan. Zato čudi na neki način danas što smo čuli od kolega iz oporbe vječno zahvalni. Vječno zahvalni to mi nekako čini se na onu Šenoinu poznatu da je ljudska kako je Šenoa rekao ljudska je hvala voda na vrh pijeska. A ja bih se još pozvao na kolegu Bagarića, možemo mi reći što hoćemo zahvalni vječno ili ovako ili onako, ali ja mislim da glasnije govori i to što je rekao kolega Bagarić to što činiš, a ne što govoriš. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I idemo dalje sa raspravom pojedinačnom. Uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Ova današnja raspravi slika ovog SAbora možda najbolje govori kolika je politička neiskrenost svega onoga što se danas ovdje čulo. Jedna tema za koju naši oporbeni kolege kažu da nije bitna. Cijela dopodne su im bila puna usta hrvatskih branitelja, ljubavi prema hrvatskim braniteljima, a istovremeno kada treba podržati jedan prijedlog zakona koji u osnovi ništa ne mijenja u odnosu na postojeće stanje, e tu su a priori protiv. Međutim, možda je i današnja rasprava bila prilika da se sjetimo kako je to sve krenulo i kako su nam neki tada govorili da se ne igramo rata. Jer nekako u ovo vrijeme '91. godine sjetite se što je bilo uopće od Oružanih snaga RH. Bio je rezervni sastav MUP-a i bile su jedince Narodne zaštite i još neke jedinice ovisno kakva je situacija bila u kojem dijelu Hrvatske. Prava mobilizacija u Hrvatskoj je počela praktički u 9. mjesecu '91. godine. Tada su nam govorili nemojte se igrati rata, nije to tako opasno, kuda idete itd. Nikada HDZ-a nije rekla da je ona nešto napravila ili da je ona jedina branila Hrvatsku, ali je nepobitna činjenica da ta veza između HDZ-a s hrvatskim braniteljima naprosto neraskidiva bez obzira kome se to sviđalo ili kome se to ne sviđalo iz jednostavnog razlog što smo od početka zajedno. I ono što danas možda na kraju ove rasprave treba jasno razlučiti i jasno reći da ova inicijativa nije inicijativa HDZ-a. ovo je inicijativa, inicijativa udruga proisteklih iz Domovinskog rata. Možda ova inicijativa udruga proisteklih iz Domovinskog rata nas je možda htjela podsjetiti, a i prisiliti na određeni način na ono jedinstvo koje je bilo '91. godine. Međutim, kako na tu inicijativu udruga proisteklih iz Domovinskog rata smo čuli odgovore danas ujutro. Zašto nitko iz HDZ-a nije tražio konsenzus? Pa zašto bi tražili konsenzus za nešto što je bjelodano jasno i bjelodano čisto. Pa zar nekome iz SDP-a ili HNS-a ili IDS-a treba reći što se želi postići Ustavnim zakonom? Zar nekome treba ovdje danas reći da su neka prava bila ukinuta i da je na temelju tih ukinutih smanjenih prava temeljem sudskih tužbi koje su hrvatski branitelji dobili u periodu od 2005. praktički do prošle godine isplaćeno preko milijardu 400 milijuna odštete. Oni ljudi koji su bili tu s nama u sabornici oni najteži invalidi i oni koji su bili na galeriji, njima nitko ne treba reći kakva su njihova prava bila 2001., 2003. i kako su im prava rasla nakon 2004. godine. Oni su to naprosto osjetili na svojim primanjima, osjetili su na statusu, osjetili su na odnosu prema njima. I mislim da okretanje pile naopačke danas da se želi prikazati da je ovo HDZ-ov predizborni trik je ustvari bila pokušaj očajnika da se ne zamjeri hrvatskim braniteljima, a da u principu ne idu ono protiv čega su stava. Jer budite sigurno da ne daj Bože da dođu na vlast, prvi na udaru bi im bili kao i 2000. hrvatski branitelji, majke, rodilje i zaposlenici u državnoj upravi. To je naprosto činjenica. To su podaci koji su evidentirani u zakonima koje je usvojio ovaj Visoki dom, a to se može vidjeti i kroz isplate iz državnog proračuna. Prema tome, kolegice i kolege zastupnici, maske su danas definitivno pale i mislim da mi iz HDZ-a opet trebamo jasno poslati poruku svima, gospodo nećemo nikome dozvoliti da hrvatski branitelji i obitelji poginulih hrvatskih branitelja budu ikome moneta za potkusurivanje i za političko prepucavanje jer nemojte zaboraviti da oni koji nemaju što reći uvijek kao nekakav joker izvlače registar branitelja. I zašto uvijek branitelji? Što bi bilo da mi stalno izvlačimo neke druge registre? Idemo govoriti o tome koliko kojih pripadnika ima u onom broju povlaštenih mirovina pa ćemo vidjeti. Ali zašto prozivat ljude, ljudi su dobili nešto temeljem određenih zakona koji je usvojio ovaj Dom, bez obzira koje je bilo društveno političko uređenje. Dobili su određena prava i mi kao demokratska i Vlada i država to trebamo poštivat. I prema tome ono što treba jasno na kraju, s tim ću završiti, reći Hrvatska demokratska zajednica podržava ovu inicijativu hrvatskih branitelja. Onima koji pričaju da nitko s njima nije se konzultirao, nije ih molio da budu konsenzus neka samo naprave ono što su danas rekli da osjećaju prema hrvatskim braniteljima i mislim da nećemo uopće imat problema za izglasavanje ovog zakona. Samo neka to naprave, ništa drugo. Hvala lijepa.
Hvala. Replika, uvaženi zastupnik Božo Biškupić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Naime, danas smo čuli dosta harmoničnih, ali i dobar broj disharmoničnih riječi u ovom Saboru na ovu jednu vrlo, vrlo važnu temu. Kolega Šuker je govorio i drugi neki kolege o konsenzusu, treba li ga ili ne, da li smo trebali razgovarati o tome ili ne. Ja mislim da mi ovdje ne govorimo o poklonu hrvatskim braniteljima. Ako se svi s time slažemo da su stvorili Hrvatsku državu onda je njihovo mjesto i u hrvatskom Ustavu. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Biškupić upravo ste rekli ono što je možda sukus ove rasprave iz ovog oporbenog dijela sabornice bilo danas. Stalno se priča o nekakvim privilegijama i pravima hrvatskih branitelja. Nisu to privilegije niti su ti ljudi išli u rat da steknu nekakve privilegije. Oni su išli prvenstveno braniti svoju domovinu i ništa drugo. To kakva su prava ostvarili poslije toga, to je odluka ovog Visokog doma. Nijedno pravo se nije moglo donijeti bez odluke ovog Visokog doma. Ali isto tako želio bih opet podsjetiti točno na određene periode, točno se zna kako se koja politička opcija odnosila prema pravima, prema hrvatskim braniteljima. Prema tome, to su činjenice, te činjenice naprosto nitko ne može prebrisati koliko god sladunjavo pokušao govoriti. Jer nemojte zaboraviti da jedna izreka od bivšeg saborskog zastupnika na temelju rasprave jedne zastupnice koja je danas ujutro bila ovako poprilično agresivna, bila upravo na tvrdnju da je Hrvatska bila agresor u Bosni i Hercegovini.
Gospodin zastupnik Ivica Pančić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Klub zastupnika HDZ-a, petminutna rasprava. Potpredsjednik Sabora, gospodin zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici. Moram reći da sam imao priliku danas vidjeti tu raspravu i slušati ju i onda se prisjetit tog vremena '91.godine i ti mladi ljudi koji su dolazili u tenisicama, koji su dolazili u majicama, koji su dolazili u trapericama i kojima mi ništa više i nismo mogli i nismo imali šta dati osim toga u čemu su došli. U većini došli su s namjerom da se bore za ovu državu. Nisu ni pitali ni gdje treba ići, nisu ni pitali kad će dobiti opremu i oružje, ali su bili spremni ići. mnogi od njih se nisu ni vratili nikad. Mnogi se vratili ranjeni, a danas ovdje su mnogi od njih i bili i došli su u ovaj hrvatski dom ne da nekog pritišću, ne da nekoga traže, ne da nekoga mole nego da vide ljude koji odlučuju o njihovoj sudbini. Nikad nijedan od njih nije tražio nikakva prava niti se išao boriti za ta prava, išao se boriti za ovu državu. Ovaj Sabor izglasao je Zakon o suradnji sa Haaškim sudom, ovaj Sabor, u ovom Domu i taj zakon koji obvezuje sve branitelje i ljude koji su sudjelovali u Domovinskom ratu i u vlasti i u borbi obvezuje da surađuju s Haaškim sudom, obvezuje i hrvatsku vlast da surađuje s Haaškim sudom. I taj zakon je ustavni zakon, to je ustavna kategorija, taj zakon nas znači obvezuje da se moramo nekom javit na odgovornost zato što smo ratovali. Da li je normalno onda i logično da zakon kojim propisujemo i određujemo određena prava tim istim braniteljima bude isto tako ustavna kategorija. Zašto bi jedan zakon koji propisuje obveze hrvatskih branitelja bio ustavni i više važan nego zakona koji propisuje prava. To je za mene temeljna dilema i onaj tko je predlagao je to sjajno predložio. I onaj tko ne bu glasal za taj zakon morat će dobro se pogledat u ogledalo kaj je napravil. Hvala lijepa. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. U petak u 12 sati glasovat ćemo pojedinačnim glasovanjem o Prijedlogu ustavnog zakona o izmjenama i dopunama Ustava Republike Hrvatske.
Dame i gospodo zastupnici, prelazimo na Prijedlog ustavnog Zakona o izmjeni i dopunama Ustava Republike Hrvatske, to je P.Z. broj 842, predlagatelj Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Rasprava je zaključena. Na temelju članka 229. Poslovnika, a na prijedlog Kluba zastupnika HDZ-a provest ćemo poimenično glasovanje o Prijedlogu izmjene i dopune Ustava Republike Hrvatske. Tajnik plenarne sjednice pročitat će ime zastupnika i zastupnica koje će se izjasniti tko je za donošenje ovoga zakona, tko je protiv, a tko suzdržan. Na temelju članka 227. Poslovnika za donošenje ovoga zakona potrebna je dvotrećinska većina svih zastupnika, najmanje 102 glasa. Na prijedlog ustavnog zakona. Sad ćemo čitati. … [[Upadica se ne razumije.]] Dobro. Molim da se uključe i da se fino glasno svaki zastupnik ili zastupnica.
Đurđa Adlešić – za. . [[Pljesak.]]
Ajmo dalje.
Ivo Andrić – za. . [[Pljesak.]]
Treće, Ingrid Antičević-Marinović.
Ingrid Antičević-Marinović – protiv, Željka Antunović – protiv. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Nije uobičajeno da se tu izražava neko posebno raspoloženje pa vas molim da se suzdržimo i da završimo ovo glasovanje. Molim, tko je sad bio?
Željka Antunović je bila – protiv.
Molim?
Je, protiv.
Aha, dobro.
Ivan Bagarić – za. . [[Pljesak.]] Arsen Bauk – protiv, Luka Bebić – za. … [[Upadica se ne razumije.]]
Što je bilo? … [[Upadica se ne razumije.]] Pa dobro ja sam rekao ako se možete suzdržati, molim vas! … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ma ne treba od toga stvarati ništa posebno. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas, idemo dalje.
Davor Bernardić -, Goran Beus Richemberg -, Suzana Bilić Vardić – za, Mato Bilonjić – za i još dvije litre krvi.; Božo Biškupić – za, Dragutin Bodakoš - ., Ivan Bogović – za, Biljana Borzan -, Rade Bošnjak – za, Marin Brkarić -, Perica Bukić – za, Dinko Burić -, Vesna Buterin – za, Karmela Caparin – za, Gari Cappelli – za, Brankica Crljenko -, Nada Čavlović Smiljanec – protiv, Ivan Čehok -, Zdenka Čuhnil – za, Tomislav Čuljak – za, Luka Denona – protiv, Miljenko Dorić -, Igor Dragovan -, Ivan Drmić -, Josip Đakić – za, Šima Đurđević – za, Mirjana Ferić-Vac -, Krešo Filipović – za, Stjepan Fiolić – za, Gvozden Srećko Flego – protiv, Zdenko Franić – protiv, Josip Friščić -, Stipo Gabrić – za, Ratko Gajica – suzdržan, Sunčana Glavak – za, Ivo Grbić – za, Branko Grčić – za,
Prvi je Branko pa onda Stanko.
Pa Stanko je rekao, a Branka sam pročitao. Branko Grčić – protiv, protiv, Stanko Grčić – za, Boro Grubišić -, Mario Habek – protiv, Ivan Hanžek – protiv, Andrija Hebrang – za, Goran Heffer -, Mirela Holy – protiv, Mile Horvat -, Zlatko Horvat – za, Silvano Hrelja -, Danica Hursa – protiv, Davor Huška -, Ivan Jarnjak – za, Nadica Jelaš – protiv, Ivo Jelušić – protiv, Romana Jerković -, Željko Jovanović -, Ljubo Jurčić -, Marin Jurjević -, Damir Kajin -, Zdravko Kelić – za, Nedjeljka Klarić – za, Boris Klemenić – za, Zlatko Koračević -, Ante Kotromanović -, Dragan Kovačević – za, Dino Kozlevac – protiv, Ante Kulušić – za, Boris Kunst – za, Branko Kutija – za, Karolina Leaković – protiv, Josip Leko – protiv, Dragutin Lesar – protiv, Slavko Linić – protiv, Ana Lovrin – za, Franjo Lucić – za, Šime Lučin – protiv, Marija Lugarić -, Ljubica Lukačić – za, Nevenka Majdenić – za, Anton Mance – za, Gordan Maras – protiv, Goran Marić -, Nevenka Marinović – za, Krunoslav Markovinović – za, Bianca Matković – za, Boris Matković – za, Marina Matulović Dropulić – za, Frano Matušić – za, Nazif Memedi – za, Zoran Milanović -, Boris Miletić -, Stjepan Milinković – za, Neven Mimica -, Petar Mlinarić – za, Daniel Mondekar – protiv, Mirando Mrsić -, Zvonimir Mršić -, Živko Nenadić – za, Milanka Opačić – protiv, Rajko Ostojić – protiv, Ranko Ostojić -, Ivica Pančić -, Marija Pejčinović Burić – za, Marijana Petir – za Tonino Picula, Vlatko Podnar-protiv, Milorad Pupovac-suzdržan, Vesna Pusić, Furio Radin-za, Niko Rebić-za, Ivanka Roksandić-za, Berislav Rončević-za, Zdravko Ronko, Jerko Rošin-za, Vedran Rožić-za, Josip Salapić-za, Ivo Sanader, Petar Selem-za, Damir Sesvečan-za, Gordana Sobol-protiv, Daniel Srb-za, Nenad Stazić, Đurđica Sumrak-za, Ivan Šantek-za, Vladimir Šeks-za, Nevio Šetić-za, Tatjana Šimac Bonačić-protiv, Sonja Šimunović-protiv, Ivan Škaričić-za, Vesna Škulić, Milivoj Škvorc-za, Deneš Šoja-za, Boris Šprem, Dubravka Šuica-za, Ivan Šuker-za, Šemso Tanković, Emil Tomljanović-za, Marko Turić, Željko Turk-za, Davorko Vidović, Zoran Vinković, Biserka Vranić-protiv, Tanja Vrbat-protiv, Antun Vujić, Branko Vukelić, Dragan Vukić-za, Dragica Zgrebec-protiv i Marijan Zubović-za.
... [[Govornik nije uključen.]]
Da pročitam još jedanput ove koji nisu bili kod prvog. Davor Bernardić, Goran Beus Richembergh, Dragutin Bodakoš, Biljana Borzan, Marin Brkarić, Dinko Burić, Brankica Crljenko, Ivan Čehok, Miljenko Dorić, Igor Dragovan, Ivan Drmić, Mirjana Ferić Vac, Josip Friščić, Boro Grubišić, Goran Heffer, Mile Horvat, Silvano Hrelja, Romana Jerković, Željko Jovanović, Ljubo Jurčić, Marin Jurjević, Damir Kajin, Zlatko Koračević, Ante Kotromanović, Marija Lugarić, Goran Marić, Zoran Milanović, Boris Miletić, Neven Mimica, Mirando Mrsić, Zvornimir Mršić, Ranko Ostojić, Ivica Pančić, Tonino Picula, Vesna Pusić, Niko Rebić, Ivanka Roksandić. ... [[Upadica se ne razumije.]] Pardon, nisam vas zaokružio, je i Niko Rebić, pardon. Zdravko Ronko, Ivo Sanader, Vesna Škulić, Boris Šprem, Šemso Tanković, Marko Turić, Davorko Vidović, Zoran Vinković, Antun Vujić, Branko Vukelić. To je to.
Rezultat glasovanja je sljedeći. Pristupilo je glasovanju 101 zastupnik i zastupnika, od toga 69 za, 29 protiv i suzdržano 2, ostali nisu bili nazočni. Hvala lijepo. Dakle, sjednica Sabora se nastavlja u utorak u 9 sati. Rekli smo da će počinjati i utorak i srijeda i četvrtak i peta u 9 sati, neće biti pauze, radit ćemo onoliko koliko budemo mogli, malo i duže, a počinjemo sa točkom dnevnog reda Konačni prijedlog zakona o procjeni učinka propisa, hitni postupak, P.Z.E. br. 844. Dakle 12.7. u utorak u 9 sati. Doviđenja i ugodan odmor.
Sad prelazimo na sljedeću točku - Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 835 Predlagatelj je Vlada. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave koju su proveli odbori za zakonodavstvo, europske integracije, zdravstvo i socijalnu skrb. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi Ante Zvonimir Golem će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite, državni tajniče.
Zahvaljujem, uvaženi gospodine potpredsjedniče. Uvažene dame i gospodo. Promet drogama i sprečavanje zlouporabe opojnih droga i droga riješeni su Zakonom o sprečavanju zlouporabe droga koji je donio ovaj Visoki dom, a koji je u prethodnoj raspravi kada su donošene određene izmjene i dopune i kada je i sam naziv zakona iz opojnih droga obuhvatio sve droge. Znači i one koje ne pripadaju skupini opojnih droga, koji je predvidio, usklađen je sa direktivom Europske unije u dijelu dakle i evidencije korištenja sredstava koji su dopušteni na tržištu, a u svrhu liječenja. Ono što treba reći pred vama danas se nalazi jedna izmjena i dopuna Zakona o drogama koja je daljnje usklađivanje sa direktivom a u kojoj su riješena dva bitna pitanja. Prvo pitanje je rješavanje pitanja kada se lijek koji sadrži unutar sebe supstancu, a koja je na popisu droga prenosi preko granice Republike Hrvatske, tko je taj tko će propisati odobrenje za prijenos preko granice i koliko se toga lijeka kao takvog može prenijeti. Ono što vam današnji zakonski prijedlog donosi to je da je to liječnik opće medicine koji liječi pacijenta i koji će tom pacijentu dati mogućnost, dakle i potvrdu koja će biti kreirana na temelju ovog Zakona i Pravilnika kojega donosi ministar, a u količini najviše za 30 dana boravka u inozemstvu nakon čega se može i u inozemstvu, u Europskoj uniji, u državama Europske unije nabaviti lijek za daljnje liječenje. Druga bitna kategorija je radi obrazloženja da je Zakon o sprječavanju zlouporabe droga predvidio da se kompletno evidencija o prometu drogama i lijekovima koji sadrže droge vode kroz Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi, da se u slučajevima kada Ministarstvo unutarnjih poslova i policija zbog potrebe analize uzoraka šalje uzorke preko granica, da u tom slučaju nije potrebna suglasnost ministarstva već da se centralna jedinica u Ministarstvu unutarnjih poslova koja se bavi takvim poslovima svakih šest mjeseci izvještava ministarstvo o prometu droga i informacija o drogi koji su preko granice posebno u vezi analiza. Nadamo se da su ove dvije odredbe dovoljno jasne, a što se tiče usklađenosti možemo samo reći da se sa ovim izmjenama i dopunama praktički u cijelosti usklađuje sa direktivama Europske unije koje su, koje prate dakle promet i sprječavanje zlouporabe droga. Hvala.
Hvala. Odbori? Zakonodavstvo? Europske integracije? Zdravstvo i socijalna skrb? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a gospođa zastupnica Nedjeljka Neda Klarić.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodo državni tajnici sa suradnicama, kolegice i kolege. Pa evo Zakon o suzbijanju zlouporabe opojnih droga iz 2001. godine doživio je izmjene 2002., treće i četvrte, 2007. i devete. Ovim se Zakonom uređuje zaštita i života i zdravlja ljudi, uvjeti za uzgoj biljaka iz kojih se mogu dobiti droge kao i uvjeti za izradu, posjedovanje i promet drogama kao i tvari iz kojih se mogu dobiti droge, nadzor nad uzgojem biljaka iz kojih se mogu dobivati droge, mjere za suzbijanje zlouporabe droga, sustav prevencije ovisnosti i pomoći kako ovisnicima tako i povremenim konzumentima. Prema važećem zakonu osobe koje prelaze državnu granicu kao što smo i čuli iz uvodnog izlaganja državnoga tajnika gospodina Golema smiju imati lijek koje sadrže drogu temeljem medicinske dokumentacije u onoj količini koja je nužna za osobnu uporabu i u trajanju do najviše pet dana. Osobe na supstitucijskoj terapiji u terminalnoj fazi malignih oboljenja također temeljem medicinske dokumentacije do najviše 15 dana. I taj lijek mora prijaviti carini prilikom prelaska državne granice. Prijedlog zakona o kojem danas govorimo dopunjava postojeći na način da se u zakonodavstvo Republike Hrvatske prenese Shengenski aquis, tj. odluka izvršnog odbora iz 1994. godine o potvrdama koje su upisane u Konvencije za provedbu Shengenskog sporazuma koje reguliraju nošenje lijekova koje sadrži droge i psihotropne tvari. Prijedlog zakona uvodi obrazac koji je identičan za sve države Shengenskoga prostora, a izdaje ga ovlašteni liječnik osobi koja putuje u države Shengenskog prostora i to u količini koja je nužna za osobnu uporabu i to najviše na 30 dana. Druga izmjena se odnosi na usklađivanje sa odlukom Vijeća iz svibnja 2001. godine koja je vezana uz reguliranje prijenosa uzoraka droge između Hrvatske i drugih država u svrhu razmjene podataka o analiziranim uzorcima. Radi toga će se u Ministarstvu unutarnjih poslova odrediti nacionalne kontaktne točke za prijenos i analizu uzoraka droge. To tijelo će svakih šest mjeseci izvješćivati Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi o obavljenim razmjenama uzoraka droge. Ovim se prijedlogom izmjena i dopuna zakona nastavlja usklađivanje domaćega zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije u poglavlju 24. – Pravda, sloboda i sigurnost, pa će svakako olakšati suradnju svih država članica Europske unije na područjima policijske suradnje i suzbijanja zlouporabe droga. Ovakav moderan pristup ugrađen u dopune Zakona u hitnoj proceduri podržava Klub zastupnika HDZ-a. Hvala vam lijepa.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Zapravo sasvim kratko, jer u ovom Zakonu nema ništa sporno. Dakle, mijenjaju se te dvije osnovne odredbe da se produžuje broj dana unutar Shengenskog režima gdje se mogu koristiti lijekovi koji u sebe sadrže nešto što ulazi u registar droga. I druga stvar, dakle ova nacionalna točka. Međutim, dakle klub SDP-a će podržati ovaj Zakon. Međutim, možda ne bi bilo loše objasniti nešto što bi moglo stvoriti zabunu. Zapravo malo je konfuzno definirano šta kada stupa na snagu. Dakle, isto tako šta u ovom periodu dok Hrvatska ne uđe u Europsku. Dakle, meni nije jasno da li, dakle se to odnosi isključivo i fiksno na Shengen jer ako se tako odnosi onda taj zakon u cijelosti može stupiti na snagu tek nakon što Hrvatska pristupi Europskoj uniji. Jer tamo recimo imate jedan Pravilnik kojeg treba donijeti Ministar unutarnjih poslova. On će se donijeti za šest mjeseci. Pravilnik drugi kojeg donosi ministar zdravlja on će se dakle donijeti u roku od 30 dana nakon što uđemo u Europsku uniju. Dakle, mislim da bi to trebalo definirati. Jer onda ćemo otvoriti jedan problem. Zašto? Ja mislim da registar lijekova koji u sebi sadrže droge zapravo u Hrvatskoj i u nekim europskim zemljama nije kompatibilan, da postoji određeni broj supstanci koji se u Hrvatskoj tretiraju na jedan način, a u tim zemljama na drugi način. Drugi problem i druga stvar koju bi trebalo definirati zapravo danas otvara pitanje šta je to Schengen, da li se to odnosi, recimo da li se ovaj zakon odnosi na Dansku i Francusku, dakle i one zemlje koje su najavile i koje su promijenile i ukidaju Schengen na svojim granicama, to znači da li se, ja moram priznati da ne znam kako se to tretira na prostoru Europske unije, odnosno u Europskoj uniji, ali bi trebalo dati, trebalo bi dati odgovore na ta pitanja, odnosno da li do stupanja Hrvatske u Europsku uniju, dakle do 1.7.'13. godine, odnosno 30 dana nakon, da li u tom periodu stranci u Hrvatskoj mogu postupati po ovom zakonu kad on stupi na snagu, jer Hrvatska nije unutar Schengena još uvijek. Ja se nadam da će brzo biti. Jer jednostavno se otvaraju nekakvi prostori i nejasnoće, pa bih molio predlagatelja ako može odgovoriti na ova pitanja. Jer kao što znamo dio zakonodavstva, pogotovo kaznenog nije sukladan sa većinom zakonodavstva kaznenog Europske unije jel, kao što vam je poznato hrvatsko zakonodavstvo ne poznaje razliku između lakih i teških droga, još uvijek, recimo evo ovdje se podrazumijevaju dakle termini poput posjedovanja za vlastite uporabe droge, ali u lijekovima, dok se recimo u kaznenom zakonodavstvu ne priznaje ta terminologija, a u većini europskih zemalja se dakle priznaje i ta terminologija, dakle lake droge za vlastitu uporabu. Pa bi jednostavno zbog ovih nekih nedoumica i nejasnoća koje bi mogle dovesti dakle u primjeni ovog zakona, mislim da bi zapravo trebalo, dakle da se ne ponavljam pitanje koje sam istakao objasni. Hvala lijepo. Dakle klub SDP-a će podržati ovaj zakon.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a, HSU-a, gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo državni tajnici. Klub HNS-a i HSU-a podržat će prijedlog koji je Vlada dostavila Hrvatskome saboru, Prijedlog Zakona o dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga, no međutim ovdje želimo podijeliti s vama i neke svoje stavove koji zabrinjavaju. Jasno je da ovaj vrlo kratak zakonski tekst zapravo smjera na nešto što se na prvi pogled čini olakšanje tehničkih rješenja prilikom izlaska ili ulaska preko državne granice, kad se govori o Republici Hrvatskoj kao dijelu buduće Europske unije od 28 članica, odnosno u konkretnom slučaju Schengenskoga prostora kojemu će Hrvatska nadamo se uskoro biti sastavni dio. No međutim kao što reče kolega Lučin nismo u tome smislu posve načistu što to konkretno znači u konkretnim režimima unutar Schengenskoga prostora, odnosno kada pojedine od ovih odredbi stupaju na snagu. S druge strane ono što nas zabrinjava dvije su činjenice, prva je da je čitav niz svjetski priznatih autoriteta u borbi protiv droge nedavno objavio jedno mišljenje i preporuku pred Ujedinjenim narodima koje je na neki način šokiralo svijet, a to je poruka da čovječanstvo gubi bitku s drogom, odnosno da gubi bitku u programima suzbijanja zlouporabe opojnih droga. I druga stvar koja nas zabrinjava, koja je skopčana s ovim jer se ovdje radi o zakonu koji tretira osobe koje su na supstitucijskoj, dakle uglavnom heptanonskoj i metadonskoj terapiji, je posustajanje čitavog sustava terapijskih zajednica, i na to upozoravaju ključni ljudi sustava da je sve manje i manje ljudi koji svoje probleme rješavaju unutar dakle tih zajednica, jer zdravstveni sustav puno jednostavnije i na neki način komotnije koristi supstitucijske terapije i sve je više bivših ovisnika za koje čak ne možemo reći ni da su bivši koji svoju ovisnost o psihogenim drogama zapravo na neki način produljavaju supstitucijskom terapijom. U tome smislu željeli bismo da Vlada zauzme u tom pitanju aktivniji, odnosno proaktivniji stav, i da se priča oko izmjena Kaznenoga zakona upravo tako i shvati kao otvaranje prostora da se gro energije svih onih represivnih elemenata našega sustava usmjeri prema proizvođačima i raspačivačima, dakle preprodavačima droge, a ne prema krajnjim konzumentima, osobito kod nekih vrsta, osobito u slučajevima tzv. osobne uporabe. Ovaj zakon utoliko jest zanimljiv, jer uvodi te neke nove termine, možda će nas naviknuti tim novim terminom i da lakše kasnije razmišljamo, a i odlučujemo o promjenama u Kaznenome zakonu, tako da taj grozni problem, društveni problem koji nije samo zdravstveni, koji je svakako socijalni, koji je gospodarski, pa u konačnici i obrazovni jer mnogi od ljudi koji postaju ovisnici napuštaju sustav obrazovanja, nisu kvalificirani ili spremni da participiraju u sustavu, odnosno tržištu rada, dakle da se Vlada na čelu te hijerarhije, te piramide koja je u ovoj državi zakonom definirana i društveno pozvana da radi na suzbijanju i prevenciji zlouporabe opojnih droga, dakle da se postavi u proaktivniju poziciju. I na kraju ponovit ću još jednom, ovakav zakon kakav je predložen prihvatljiv je klubu HNS-a i HSU-a.
Hvala. Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa ovaj zakonski prijedlog prije svega sadrži jednu humanu nit. On se usklađuje sa Schengenskim sporazumom o nošenju lijekova koji sadrže droge i psihotropne tvari, i to je pozitivno sve dok osoba posjeduje drogu u količini nužnoj za osobnu upotrebu u svrhu terapije ili liječenja uz medicinsku dokumentaciju. Nacionalna zakonodavstva u Europskoj uniji imaju širok raspon mjera u upotrebi droga. Na primjer mnoge zemlje Europe pa i svijeta toleriraju ili su dekriminalizirale posjedovanje kanabisa tj. marihuane pa i hašiša ako se koristi u medicinske svrhe. Mjere se dijele u tri kategorije. Prva je neograničena prodaja, druga ograničena prodaja i treća ograničena prodaja bez zdravstvenog nadzora i ograničena prodaja uz zdravstveni nadzor. Kod neograničena prodaje na snazi su zakoni o zaštiti potrošača kako bi se kontrolirala prodaja, a posebno prodaja novih droga i psihoaktivnih sastojaka u legalnim trgovinama ili kako to zna se prodavati u coffe shopovima. U slučaju prodaje bez zdravstvenog nadzora restrikcije se odnose na određenu dob kupca dok su i licenciranje tih trgovina koje to prodaju. Dok uz zdravstveni nadzor gdje se prodaje tada su na snazi zakoni koji reguliraju prodaju lijekova. Posljednjih godina Češka i Ujedinjeno Kraljevstvo uvele su restrikcije na prodaju lijekova protiv prehlade koji sadrže pseudoefedrin koji se koristi u izradi amfetamina. U Austriji je ograničena prodaja i … [[Govornik se ne razumije.]] Kako ne bi dolazilo do zlouporabe medicinske dokumentacije ili moguće krivotvorine zato je potrebna vrlo uska suradnja policije i carinskih službi u borbi protiv krijumčarenja drogom. Stanje sa drogom u Hrvatskoj nije baš bajno i mislim da zvono na uzbunu već dugo zvoni. Problem droge u našem društvu se znatno raširio i smatram da se nedovoljno čini kako bi bilo uhapšeno što više dilera, odnosno onih koji su u doticaju sa drogom. Na međunarodnom planu vodi se globalni rat protiv droge i organiziranog kriminala vezanog uz drogu. U Hrvatskoj se moraju poduzimati efikasnije mjere za sprečavanje i zaustavljanje dilera i narkomana. Nažalost, mnogi ovisnici o drogi postaju žrtve raznih dilera koji uspostavljaju robovlasnički odnos i prisiljavaju takve žrtve na razna kriminalna djela. Pojedini ovisnici su spremni sve učiniti da dođu do droge pa idu do te mjere što smo mogli pratiti u javnosti da je majka ovisnica prostituirala 7-godišnju kćer samo da dođe do droge. Prema nekim nedavno objavljenim podacima u Zagrebu se godišnje potroši najmanje tona marihuane, 87 kg heroina, 47 kg kokaina, po nekoliko kilograma ecstasya i amfetamina. Ti podaci su temeljeni na 9-mjesečnom ispitivanju otpadnih voda koje dolaze do zagrebačkog centralnog uređaja za pročišćavanje. Riječ je zapravo o analizi urina stanovnika u otpadnim vodama. Takve analize uz Zagreb provode još gradovi poput Londona, Milana, Lugana itd. Jedan od problema kojemu se poklanja nedovoljno pažnje je isto tako problem zaposlenih osoba radnika koji su pod utjecajem droge na svojim radnim mjestima. Čitam jučer u jednom dnevniku, a to je u "Dnevnom listu" kako jedan riječki poslodavac proziva da mu ljudi dolaze sa Zavoda za zapošljavanje svakakvi pa i drogirani. Vjerujem da ima i toga kao što ima i poslodavaca koji pljačkaju i nemoralno iskorištavaju radnike. No, sve u svemu droga za lijek uz medicinsku dokumentaciju da, ali isto tako sam za aktivniju ulogu policije u otkrivanju dilera i narkomafije u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala lijepo gospodine zastupniče. Imamo repliku poštovanog zastupnika Jerka Rošina. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Kunst jednu kratku repliku više zbog pojašnjenja nego suprotstavljanje onome što ste rekli. Naime, govorimo praktički u ovome zakonu o korištenju droga u medicinske svrhe i pravu njihovog prenašanja u okviru schengenskog prostora. Međutim, neke me stvari u tome zbunjuju u odnosu na neka iskustva osobna koja sam imao u određenim kontaktima. Nekad davno znam i ja kao pacijent sam dobivao kodein i kodaciv koji su kasnije zabranjeni zbog te upravo narkomanske komponente da tako rečem unutar lijeka i koliko je to onda to uopće pouzdano i trajno. Hoće li se mijenjati odnosi prema pojedinim lijekovima koji su u upotrebi pa će se kasnije ustanoviti da su nešto štetni. Koliko je to sa ovim zakonom ugrađeno i osigurano da ima jedno trajanje, da neće dolaziti do promjena i na takav način do nesporazuma. Jer na primjer, iskustvo sa našom kladivašicom Perkovićkom iz jednog televizijskog razgovora kojeg sam gledao i objašnjenjima kako je upala u takvu jednu situaciju je pisalo da se koristila preparatom na čijoj deklaraciji tog preparata nije pisala komponenta zbog kojeg je ona praktički ocijenjena kao osoba koja je koristila nedozvoljene preparate. Dakle, može li se dogoditi slučaj da se jednostavno ne prijavi, odnosno da na deklaraciji ne piše ono što bi trebali znati pa da na takav način prelazeći granicu uđemo u određene probleme kao što je ona eto dobila određene suspenzije itd. Jer ste tu temu istakli kao. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku nećemo sada čuti. Idemo dalje sa raspravom. Poštovana zastupnica Bianca Matković je na redu. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa evo kao što ste i vi državni tajniče rekli, a evo i pred nama je ovdje prijedlog Zakona o dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga i on se prvenstveno mijenja radi usklađivanja sa EU, sa schengenskim acquisom, odlukom iz '94. o potvrdama u smislu članka 75. o nošenju lijekova koji sadrže droge i psihopatne tvari. Usklađujemo naše zakonodavstvo u ovom području sa obrascem istovjetnim kao što je i u drugim zemljama EU da nadležno tijelo, odnosno ovlašteni liječnik u domicilnoj zemlji izdaje osobi koja putuje unutar schengenskog prostora, a sadrži drogu u količini nužnoj za osobnu uporabu u trajanju od najviše 30 dana. Također, usklađujemo to s Odlukom Vijeća EU iz 2001., a vezano uz reguliranje prijenosa i razmjene uzoraka droge između Hrvatske i drugih zemalja čime se u Ministarstvu unutarnjih poslova, kao što je rekla i kolegica Klarić, određuje nacionalna kontaktna točka za prijenos i analizu uzoraka droge čime se jača policijska suradnja između našeg nadležnog ministarstva i drugih minstarstava. Moram priznati sam zakon je kratak, jasan, određujući, malo suhoparan, ali tema vrlo ozbiljna. Zlouporaba droga i sami smo svjesni da sami ovisnici u svom cilju dolaska do droge ne prezaju od ničega i da se ponekad upravo neki lijekovi zlouporabe. Nadam se da će se s ovim sada spriječiti da će im kontrole biti odgovarajuće da ne bi ovo bio još jedan od načina da prođu sustav i dođu do droge. Ovo je prilika da progovorim o nekim problemima i o nekim informacijama do kojih sam došla proučavajući sam problem ovisnosti, pa evo ako mi dozvolite par riječi ukratko. Prema ocjenama UN-ovog Ureda za droge i kriminal iz 2009. u svijetu je od 200 do 250 ljudi ovisno o opojnim drogama od čega je 30 milijuna baš ovisno o njima, a 250 milijuna konzumiralo neku vrstu droge. Kada govorimo o EU otprilike 13 milijuna europljana je konzumiralo kokain bar jednom u životu i to u dobi od 15 do 64 godine. U HRvatskoj imamo oko 8 tisuća registriranih ovisnika. Kada gledamo obrazovnu razinu tko to teži da dođe do droge i kome je ta droga cilj, 15% je samo završili ili uopće nije završilo osnovnu školu, 69% je SSS, 6% ima završenu višu školu i fakultet. U pravilu su to nezaposlene osobe 42% dok 31% ima redovan posao. U pravilu žive sa roditeljima, zanemarujuće je nepoznato da otprilike 30% registriranih ovisnika ima djecu, znači da imaju nekoga o kome treba brinuti, da su popratne bolesti koje idu uz to Hepatitis C, B i HIV i u pravilu prosječna dob u kojoj ovisnici umiru, ide sve starije a to je od 33 do 35 godina. Recidivizam je čest kod osoba koje su imale sudskih problema, to su osobe od 51% su ponavljači u sudskim procesima. Ali ovo vam sve govorim iz razloga zato da vidite da osobe koje su ovisnici ne prezaju pa ni od zlouporabe droga niti iznošenja lijekova koji u sebi imaju supstance a mogu njima poslužiti bar u određenom tretmanu njihove ovisnosti. U Hrvatskoj što je vrlo pozitivno i tu se moram ... s kolegom Kunstom u jednom ne slažem napravljeno jako mnogo u zadnjih nekoliko godina. Godišnje se održi oko 600 različitih tribina i predavanja namijenjenih roditeljima i djelatnicima u školama u sklopu redovnih preventivnih programa. Oko tisuću 300 posebnih programa su napravili djelatnici Službe za prevenciju i izvanbolničko liječenje ovisnosti. I smatram da sustav za prevenciju i izvanbolničko liječenje u HRvatskoj je stabilan da dobro funkcionira, da se ovisnici zadržavaju na tretmanu, sve je manje posljedica neodgovarajućeg tretmana ili recidiva ali slažem se da treba raditi na tome da se napravi i više. Stoga treba podržati ovaj prijedlog zakona, treba educirati mladež, treba raditi dobre kontrole i treba dobro kontrolirati liječnike koji će izdavati dozvole upravo za prenošenje lijekova znači do 30 dana preko granica za bolesne osobe. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Zastupnik Šime Lučin ima repliku. Izvolite.
Hvala lijepo. Obzirom da na neki način širimo temu. Ja se slažem da su ovisnici zapravo spremni na sve ali mi ovisnike moramo početi promatrati kao bolesnike kao očajnike, a ne kao kriminalce. I to bitno determinira cijeli pristup liječenja i socijalizacije itd. Jeste, borba protiv droge je opasna i velika priča. Zašto je opasna? Pa zato jer vi već nekoliko godina evo pogotovo u Velikoj Britaniji gdje imate velike uspjehe imate izjave čelnika MUP-a i policije da treba razmišljati o tome da se droga legalizira, jer se borba protiv droge zapravo se ne može dobiti. S druge strane vi kada pogledate strukturu hrvatske priče vi imate situaciju da vam svi uspjesi policije dakle preko 60% bliže 70 nego 60% kaznenih prijava koje su podnesene od strane hrvatske policije vezane su za ovisnike, za posjedovanje droge. I jednostavno troše se kapaciteti policije, tužiteljstva i sudova na ono na što se ne bi trebali trošiti i onda se dešava borba s krupnim dilerima. Zato mi moramo napraviti u Hrvatskoj ono što je većina europskih zemalja napravila, a to je razlikovati lake od teških droga, razlikovati droge za tržište odnosno za dilanje i za vlastitu uporabu. Dok to ne napravimo mi ćemo se stalno vrtiti u krug hvatajući svoj rep i napretka ozbiljnijeg neće biti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku ima poštovana zastupnica Bianca Matković.
Hvala lijepa. Kolega Lučin apsolutno se slažem s vama da ne treba ovisnike promatrati kao kriminalce, nego kao bolesne osobe kojima treba pomoći i staviti ih na put izlječenja. Ali osobno smatram da na tom putu izlječenja i u toj pomoći koju mi njima pružamo metadonske zamjene znači heptanoni produljuju njihovu ovisnost i agoniju. A oni će napraviti apsolutno, nažalost ja vam govorim iz vlastitog iskustva. Mi smo imali slučaj ovisnika u obitelji pa onda najbolje znam o čemu pričam, da će oni napraviti apsolutno sve i pristati na bilo kakva liječenja da im se da zamjenska terapija. Mi ne smatramo njega kao kriminalca, ali ga smatramo kao osobu koja treba pomoć. Ali eto i u tim metodama liječenja apsolutno treba voditi računa da se ide kraćim putem, a ne duljim putem. Hvala.
Hvala lijepa. Nastavljamo s raspravom. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Naravno kao što su i moje kolege prethodnici naročito Šime Lučin koji je govorio u ime kluba SDP-a ja podržavam ovaj prijedlog zakona jer zaista je za prihvatiti nešto što je sasvim logično i što zemlje EU, a i mi ćemo sutra postati punopravna članica, traže da se zaštite od svake zlouporabe, traže čak da i bolesnici koji koriste lijekove koji imaju takve supstance da bude regulirano, da bude čak i ograničeno na 30 dana ukoliko borave u jednoj od zemalja EU. Međutim, kako se ovdje radi o konačnom prijedlogu dakle možemo reći i nešto šire, a već je ovdje i kolega Kunst dobro primijetio, da borba protiv zlouporabe droge u RH ne zadovoljava. Ono što statistike pokazuju i čime se možemo svi složiti odnosno nažalost moramo se složiti s time da je upotreba droge ekspandirala u Hrvatskoj i da mi kada već donosimo zakone kako EU zaštititi od dolaska droge odnosno ulaska droge u te zemlje da li imamo pravo, ne samo pravo nego i dužnost da zaštitimo svoju zemlju od ulaska ogromnih količina droge i to je naš najveći problem. Onako kako je postavljen naš sustav, o tome je govorio i kolega Lučin, apsolutno se pokazao neefikasnim. Pa kad se pokazao neefikasnim ja ne znam odakle takva upornost da se guraju i dalje postojeće mjere, naročito u našem kaznenom zakonodavstvu koje nisu urodile plodom, koje su natrpale, koje su dovele do distrofije čitavog kaznenopravnog sustava, od onog policijskog pa do penalnog. Jesu naši zatvori puno upravo takvih koji su žrtve narkodilera, narkobossova, koji su ostali i dalje nedodirljivi u ovakvom sustavu. Alarmantni su podaci Vrhovnog suda Republike Hrvatske i gotovo svih županijskih sudova koji se bave ovom problematikom, odnosno kažnjavanjem počinitelja zlouporabe droge. Podaci su alarmantni gdje se govori da približno 80% kaznenog sudovanja otpada na blaže oblike zlouporabe droge što znači da se naše kazneno zakonodavstvo, da će čitav naš represivni aparat koji je trom, ali koji je i skup i preskup bavi žrtvama, bavi onima kojima bi trebao prije svega pomoći, pogotovo temeljem Prekršajnog zakona, prinudnim liječenjem, prisilnim liječenjem pa tek onda i ovim drugim mjerama koje su ultima ratio svakog pravnog poretka, a to je zatvor. Koliko je Hrvatska bila uspješna u hvatanju onih koji stoje na piramidi tog sustav, koji stalno govorimo i svi smo se složili da su već postali ugledni građani, koji nikad nisu uživatelji droge i koji su zaista, možemo se složiti s ovim riječima što je kolega Kunst rekao, koji jednostavno drže u ropskom sustavu ove. I sada kad njih kažnjavate oni jednostavno, procedura je takva da ne bi odgovarali još za udruživanje pa bi time onda i sebi otežali svoju situaciju. Oni nikad ne odaju one niti jednu stepenicu iznad sebe, a kamoli one u vrhu piramide za koje počesto ni oni sami ne znaju jer se nalaze u dnu te kriminalne organizacije. Nikad ne otkrivaju, vrlo rijetko, tko im je prodao drogu i na taj način zatvaraju krug i jednostavno sustav neefikasan jer ne može doći i razbiti tu piramidu. Hrvatska je inače neefikasna u borbi protiv organiziranog kriminala jer nikako da prodre u te strukture. Često pohvata one zadnje. I zato sustav mora biti i pragmatičan, daleko od toga da bi bilo tko od nas ovdje pomislio da je to društveno prihvatljivo ponašanje, da je svaka i najmanja upotreba droge štetna, prije svega za tu osobu, za njegovu mikro sredinu, za njegovu obitelj, za širu zajednicu jer društvo skupo plaća liječenje takvih osoba. Prema tome, ono što hoću reći a to je da se Hrvatska konačno zamisli kako droga kad već toliko brine da ni bolesnici svoj lijek ne mogu unijeti u Europsku uniju ako nemaju potrebne dokumente tj. medicinsku dokumentaciju i ograničenu su samo na uporabu od 30 dana, da se zamisli kako tone i kilogrami droge, teških droga dolaze u Hrvatsku. Tu smo ponavljam vrlo neefikasni, a Hrvatska se mora zapitati odakle dolazi droga u Hrvatsku. Na ovakav način, kažnjavajući te koji su konzumenti, koji su postali zbog toga i bolesnici neće riješiti svoj veliki, veliki problem, a ne treba niti ponavljati tu među nama da su to uglavnom mladi, a mlade treba prije svega zaštiti, ne samo edukacijom nego i mjerama upozorenja, liječenjem, a onda tek ovakvim najstrožim sustavom. Prema tome evo apeliram da uz ovakve izmjene zakona trebala je hrvatska Vlada što je bila toliko puta i obećala da se ovdje pred nama nađu i izmjene Kaznenog zakona u kojima ćemo uskladiti onda i naše kazneno zakonodavstvo u tom segmentu, u tom poglavlju zlouporaba droga i sa zakonom Europske unije, sve kako bi bili efikasniji u ovoj pošasti modernog doba. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda ima poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Pa meni je zapeo za uho jedan navod kolegice Antičević-Marinović da je sustav apsolutno neučinkovit i da apsolutno ne funkcionira. Ja držim to netočnim navodom zato jer sustav cijeli uključuje dakle i zdravstveni sustav, od specijaliziranih ustanova i cijeli taj sistem. Govorim vam samo jedan podatak da se po registru ovisnika broj liječenih usedmerostručio u posljednje vrijeme. Dakle zdravstveni sustav u svakom slučaju u tom dijelu, možda ovaj dio koji vi sagledavate ciljano sukladno vašoj profesiji, možda on u svakom slučaju treba naravno određene korake napraviti, ali ako usporedimo onaj dio jer tumači se onaj podatak da ovi koji se bave s tim nečasnim poslom da nekoliko milijardi eura ostvaruju profita. Onda možete u tom dijelu razumjeti kakva je teškoća onih koji se bore sa tim problemom. Ali sustav u ovom dijelu zdravstvenom ja bih rekao da ipak funkcionira.
Hvala lijepa. Imamo i jednu repliku, poštovana zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Ingrid rekli ste da sustava ne funkcionira. Ja bih zapravo rekla i razgovarajući sa ljudima koji se time bave da pomalo gubimo bitku. Naime, bez kontinuirane prevencije, bez interdisciplinarnog pristupa problemu mislim da je tu ključna stvar zbog čega gubimo bitku jer ne bi rekla da nitko ništa ne radi, mislim da svatko u svom segmentu dosta radi, puno se i novaca izdvaja, ali nemamo rezultate i zato mogu reći čini mi se da gubimo bitku. Naime, opasnost je za naše područje zato što smo tranzitno područje, zemlja između proizvođača odnosno potrošača, imao povećanu ponudu, svakim danom sve veću ponudu, svakim danom sve veće vrste droga koje se pojavljuju na tržištu. A isto znamo podatke da granica kada se uzima,kad se počinje s eksperimentom postaje sve mlađa, mlađa naša djeca i upravo zbog toga je opasnost. I zato i kažem kolegice, bez kontinuiranog rada, bez interdisciplinarnog pristupa i pomalo stvarno gubimo bitku i zbog toga trebamo se zapitati zbog čega. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Antičević-Marinović.
Dakle svoju raspravu sam uglavnom fokusirala na ovaj kaznenopravni aspekt i nikako ne bih rekla nit sam rekla da nitko ništa ne radi, nego ono što se i radi u ovom sustavu radi se na pogrešan način, jer ništa drugo i ne radi gotovo kazneno pravosuđe nego se bavi ovom problematikom, a efekti kakvi su. I sami suci govore, pa dajte maknite taj dobar dio od nas da bi se bavili važnim stvarima. Preko 570 kaznenih djela u našem kaznenom zakonodavstvu se nalazi što osnovnog kaznenog djela što blažih i težih oblika. I dakle, zlouporabom droga sa ovim člankom od dva, tri, od nekoliko stavaka i to onih blažih oblika bavi se naše kazneno pravosuđe. Pa hajmo se zamisliti nad tim. Pa kad će se baviti sa 570 drugih kaznenih djela ako se samo bavi u dvije trećine i više od dvije trećine samo sa tri, četiri, odnosno sa jednim kaznenim djelom, odnosno tri, četiri njegova lakša ili teža oblika. I naš penalni sustav, mi moramo to riješiti, ta mladež koja dolazi tamo po prvi put, primarni delikventi gdje su onda godinama, odnosno za čitav život na neki način obilježeni s obzirom na prekapacitiranost unatoč dobroj edukaciji tih ljudi i osoblja koje se nalazi u našem penalnom sustavu. Ne mogu im pružiti sve one odgojne, ne mogu izvršiti sve one odgojne zadaće, raditi na njihovom preodgoju jer jednostavno takvi su kapaciteti da ih jedva može bilo gdje smjestiti. I praktički ih šaljemo u škole kriminala jer nam se takvi koji su zadesni bili, slučajni u pravilu kasnije javljaju kao ponavljači, kao ponovni počinitelji i kao recidivisti. I to je nešto što nam evo, kao što taj sustav kojega smo tako ustrojili ne daje rezultate. Pa mijenjajmo ga! Neće nikome pasti kruna s glave, a pogotovo vas na to upozorava i sama struka.
Hvala lijepa. Sada riječ ima poštovani zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo državni tajnici sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa ja bih se suglasio sa kolegicom Matković koja je rekla da je ovo hajmo reći relativno manji zakon, ali iznimno važan jer je ovo područje i kompleksan fenomen zlouporabe droga je uistinu važan i zahtijeva pozornost i apsolutno raspravu u tom smislu. Ali mi smo u ovom Visokom domu dosta i o tom fenomenu i raspravljali u više navrata. Dakle, svake godine prilikom izvješća Vladinog ureda o suzbijanju zlouporabe droga i svaki puta, evo i ova današnja rasprava to potvrđuje čujemo uistinu statističke podatke koji nas zaprepaste. Uistinu evo svaki taj podatak od ovog broja u svijetu 250 milijuna ali i ovo što je kolega Kunst iznosio uistinu svaki taj daje nam razloga za zabrinutost i za brigu. Ali svakako pozornost naša je usmjerena kod nas kakvo je stanje i u tom dijelu naravno tu su ključni strateški dokumenti, dakle Nacionalna strategija za suzbijanje zlouporabe droga, akcijski plan, a naravno tu je i zakonski okvir. Važan je naravno i registar koji je ustrojen osamdesetih godina prošlog stoljeća. I u tom dijelu mislim da je vrlo važno reći da ovaj Zakon iz 2001. koji je dopunjavan i mijenjan u nekoliko navrata o suzbijanju zloupotrebe droge. On regulira, dakle radi zaštite života i zdravlja ljudi suzbijanje droga, regulira dakle uvjete uzgoja biljaka iz kojeg se mogu droge ... [[Govornik se ne razumije.]] za izradu, posjedovanje itd. itd. Nadzor naravno nad uzgojem biljaka koje se mogu, ali isto tako odredbom članka 24. toga važećeg Zakona propisano je, dakle kako osobe koje prelaze državnu granicu kako mogu prenositi, kako su mogle sukladno dosadašnjem zakonu prenositi. Jer smo čuli da, dakle osobe koje su na supstitucijskoj terapiji, osobe koje su u terminalnoj fazi bolesti naravno, koje prelaze državnu granicu, na koji način smiju posjedovati lijek koji sadrži drogu. Naime, na temelju valjane medicinske dokumentacije u količini nužnoj za osobnu upotrebu u trajanju najviše pet dana. Ali isto tako da osobe koje su, dakle na supstitucijskoj terapiji ili ovi u terminalnoj fazi bilo je do sada 15 dana. To smo isto tako čuli. Međutim, u ovom procesu, dakle usklađivanja našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije mi smo uskladili brojne zakone i propise i u tom dijelu kao što smo čuli ima ove dvije izmjene. Dakle, ova prva. Ovim zakonskim prijedlogom, dakle važeći zakon dopunjuje odredbama koje se prenosi se Shengenski aquis, dakle odluke Izvršnog odbora od 22. prosinca 1994. Dakle o tim potvrdama i obrascima koji bi bili jednoznačni i koji bi ispunjavao liječnik obiteljske medicine da bi oni mogli to kvalitetno. Jer smo svjedočili se prošlih godina da su neki otišli, možda u inozemstvo pa su se snalazili na razne načine da bi se to prenosilo. I to je uistinu znalo probleme raditi, tako da ljudi kad su bolesni uistinu su to velike teškoće. Sad dakle sa ovim se, dakle usklađuje i može se dakle na 30 dana može imati takvu terapiju u trajanju do najviše 30 dana. Druga izmjena je kao što smo čuli da se zakonski prijedlog usklađuje sa odlukom Vijeća iz 2001. Dakle, vezano uz reguliranje razmjene i prijenosa uzoraka droge između Republike Hrvatske i drugih država u svrhu razmjene podataka o analiziranim uzorcima. Dakle, određuje se jedinstvena kontaktna točka koja bi bila u Ministarstvu unutarnjih poslova, ali uz obvezu da je to Ministarstvo unutarnjih poslova dužno svakih šest mjeseci izvještavati Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. U svakom slučaju držim da će to, isto tako ovo područje o kojem smo govorili i s obzirom na ozbiljnost da će na neki način pomoći onima kojima je potrebito i unaprijediti.
Hvala lijepa. Sada je na redu poštovana zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodo državni tajnici sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa mislim da je ovaj kratki zakon koji sadrži svega pet članaka da su ga kako u ime klubova, tako i moje prethodnice i prethodnici u svojim raspravama poprilično već pojasnili i objasnili. Stoga mi dopustite da samo kratko se osvrnem na nešto što su kolege iz SDP-a navele ovdje kao problem, pitanja koliko članaka ovoga Zakona, kada i u koje vrijeme stupaju na snagu. Ovaj kratki zakon koji ima što je ujedno i Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga ima pet članaka u kojem se u jednome članku utvrđuje i vrijeme stupanja na snagu ovoga Zakona, odnosno njegove primjene. Pa je tim petim člankom utvrđeno da odredbe članka prvoga i trećega stupaju na snagu danom ulaska Hrvatske u punopravno članstvo u Europsku uniju, a onda nam ostaju još dva članka. To je članak drugi i članak četvrti. Znači, sad da prevedem ovo što su kolege govorile. Uvodi se obrazac, jedinstveni obrazac za sve zemlje Shengenskoga prostora po kojem će ljudi kojima je potrebno kojima su potrebni lijekovi koji sadrže droge ili druge supstance, koje su do sada mogli van, preko granice prenijeti količinu, odnosno dozu potrebnu za 5, odnosno u drugom slučaju za 15 dana, u budućnosti će, dakle poslije 1. srpnja 2013. godine moći to činiti, odnosno ta doza će biti za 30 dana i na posebnom obrascu. I onda ova kaznena odredba također sadržana u članku 3. da će osoba koja ne bude na propisanome obrascu i uz potrebnu liječničku dokumentaciju biti kažnjena sa iznosom od tisuću do 10 tisuća kuna, to je odredba članka 3. koji također stupa na snagu 2013. godine. Znači ono što bi, pa i ja isto postavljam državnome tajniku pitanje je li ono što sada prihvaćanjem, odnosno usvajanjem ovih, ovog prijedloga Zakona o dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga, ono što se sada, što će se odmah poslije toga promijeniti je utvrđivanje kontaktne točke koja se ovim prijedlogom smješta u Ministarstvo unutarnjih poslova i koje je onda dužno dva puta godišnje, ili svakih 6 mjeseci kako je ovdje eksplicitno u članku 3., stavku 3. ovoga članka rečeno dužno obavješćivati, odnosno izvještavati Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. I još jedno pitanje, zašto u članku 4. stavku 2. dajemo vrijeme, ako ovo stupa odmah, zašto dajemo vrijeme od 6 mjeseci ministru unutarnjih poslova da donese pravilnik u roku od 6 mjeseci od dana stupanja na snagu, a ministru zdravstva, odnosno ministru nadležnome za zdravstvo dajemo mjesec dana za donošenje, odnosno 30 dana za donošenje pravilnika po ulasku Hrvatske u Europsku uniju. Prema tome, evo uz ova dva kratka pitanja možda i odmah se odgovori na ovo što su neki prethodnici prije postavljali pitanja, podržat ću izmjene, odnosno dopune Zakona o suzbijanju zlouporabe droga, jer one ne zahtijevaju nikakva dodatna sredstva iz državnoga proračuna, one znače daljnje usklađivanje hrvatskoga zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije, i na kraju kad postanemo punopravnom članicom Europske unije donijet će i određene dobrobiti onima koji moraju prilikom prelaska granice nositi sa sobom lijekove koji sadrže droge i neke druge supstance koje se moraju prijaviti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I sad slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Ivana Bagarića. Izvolite. Samo, ispričavam se za propust, bila je replika zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegice u pravu ste, rekli ste što kratki članci, ali po meni su vrlo bitni. Naime govore o supstitucijskoj terapiji koja na ovaj način može se zapravo spriječiti, radi se o sprječavanju zloupotrebe supstitucijske terapije. Mi znamo da dio droge takve završi na ulici u tzv. ilegalnoj prodaji, i to postaje siva brojka, zapravo ja bih rekla crna brojka jer sigurno takvih, na taj način se zapravo sprječava dolazak u sustav liječenja. Mi znamo da je u većini europskih zemalja u liječenju praksa takva da ta supstitucijska terapija bude kratka, a onda nakon toga slijedi dugoročna psihoterapija, međutim kod nas se zapravo provodi tzv. održavanje. A isto tako znamo da od prvog eksperimentiranja, do odlaska na liječenje prolazi nedopustivih otprilike 10 godina, a uspješno liječenje zapravo upravo proporcionalno sa vremenom kad je započeto sa intervencijama. Međutim na ovaj način u biti, što je dobro što sprječava ilegala, jer upravo ilegala, odnosno to crno i sivo tržište sprječava odlazak na liječenje. Hvala.
Hvala lijepa. I odgovor na ovu repliku, poštovana zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Kolegice Bonačić ja se slažem s vama kad govorite o problemu gdje završi sve supstitucijska terapija, ali da se vratimo na odredbe ovoga zakona i do sada se supstitucijska terapija mogla prenijeti preko granice, dakle kad izlazimo izvan države u dozi potrebnoj za osobnu uporabu za 15 dana. Pristupanjem Hrvatske u Europsku uniju ta doza se povećava na 30 dana, i zbog toga i hvalim ovo da će i građani Republike Hrvatske, pa makar koristili, makar morali koristiti supstitucijsku terapiju a kad se radi o ovisnicima će biti u poboljšanom, u boljem položaju nego što su do sada, a naročito kada se radi o bolesnicima koji po ovome važećem zakonu mogu dozu lijekova nositi samo za 5 dana, što im sigurno može stvarati određene probleme.
Hvala lijepa. Evo sad uz ponovnu ispriku sada stvarno riječ ima zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Moja potpora ovom prijedlogu zakona, a s obzirom da zakon nije velik i da ne stvara nikakav prijepor, onda ću i ja iskoristiti priliku kao i svi ovdje i kratko se osvrnuti samo dakle na pitanje kojih se dakako tiče zakona o kojem smo također govorili, a osvrnut ću se dakako na neke rasprave mojih kolegica iz SDP-a. Ja sam proveo djetinjstvo u mom malom dragom Tomislavgradu, i dok sam tamo bio gotovo da nisam nikada sreo nekoga tko je uzimao drogu. Ja mislim da se govorilo o jednom čovjeku koji je ne znam bio negdje ne znam gdje pa se vratio, pa on nešto se drogira, ne drogira, ali on je više onako bio jedna misteriozna pojava. Znači li to da je tamo sustav dobro funkcionirao zaštite? Sad već postaje u mom Tomislavgradu problem droga. Što to znači? Znači li to da je to tamo loš sustav prevencije i zaštite, i nošenja sa problemom droge? Dakle hoću kazati ako polazimo od pretpostavke da gotovo 250 milijuna godišnje ljudi u svijetu uživa drogu, ali da od njih gotovo 50 milijuna su ne znam ovisnici, onda nikako Hrvatska niti je otok, niti može biti, niti granice zatvoriti možemo, niti možemo promijeniti mentalne sklopove narko mafije i snage koju ona ima. Što nam ostaje? Nije valjda da nam ostaje uvjerenje kako možemo ostvariti ne znam ni ja droga free country ili kako ne znam što. Dakle … [[Govornik se ne razumije.]] ono što i sada činimo, ostaje nam sustav koji je za razliku od vaših ocjena koji smo ovdje čuli, po mom mišljenju, po mom uvjerenju učinkovit i koji održava jednu stabilnost kad je u pitanju i prevencija i liječenje i sve ono što ide uz ovu opaku, općenito sve što nosi droga kao takva. Što nam još ostaje? Pa ostaje nam odgoj, ostaje nam obitelj, ostaje nam škola, ostaje nam crkva, ostaje nam lokalna zajednica i na tome svemu treba raditi. I treba raditi na svakom koraku i treba raditi puno koraka i zajedno. I nikako nam neće pomoći nit nam pomaže to da se mi i o ovom pitanju, kad je u pitanju, ne znam ni ja, rasprava o drogi, na taj način dijelimo. Dok netko iz SDP-a govori na način da ništa ne funkcionira. Dakle, ne da ništa ali otprilike sustav ne funkcionira, sustav je zakazao. Dakle, imamo potrebu stalno naglasiti kako nešto ne funkcionira jer kao kad smo u opoziciji onda nemamo odgovornost prema tome nečemu što ne funkcionira. A mi po istoj logici vjerojatno onda na taj način odgovaramo otprilike, evo otprilike možda ovako kao što ja govorim, ali ja mislim da je to puno realnije. Dakle, nama je se nositi s tim problemom. Nosit je nam se s problemom prve cigarete, nosit nam je se s problemom prve marihuane, dakle ne uzeti je, nikada je ne uzeti ako je moguće. I naprosto razviti jednu politiku, ponavljam, od obitelji, škole i na svakom koraku da naše dijete nikada ne dođe u kontakt sa prvom cigaretom ni sa prvom marihuanom. U tom kontekstu to i jest naš stav. Ne postoje lake i teške droge nego postoje droge jer podjela na taj način na određeni način kao da opravdava i kao da na određeni način pomalo olakšava ulaz u taj sustav nažalost tog začaranog crnog kruga. I na koncu, konstatacija kako ovisnost nije kriminal. Pa nije točno i nije nužno da to nije kriminal. Zašto? Zato što ovisnost dovodi u kriminal, nažalost. Dakle, osoba koja bude zarobljena ovisnošću snagom ovisnosti da li bi dosegla ono što želi? Evo čuli smo ovdje što je izgovorio kolega Kunst, što su ljudi sve u stanju učiniti nažalost da bi to postigli. Prema tome oni mogu biti ovisnik koliko god hoćete, ali čine i kriminal. Prema tome nama je njima pomoći apsolutno, liječiti ih, ne znam, poštivat takve osobe, učiniti sve što se može da im se pomogne, ali prije svega na cijeloj državi je i svima nama da izgradimo sustav koji će, ne znam, koliko god može više prevenirati sve ono što ide uz ovu opaku činjenicu, a to je da nikako ne možemo zapravo spriječiti utjecaj droge kao zla koje dolazi izvan Hrvatske, ulazi u Hrvatsku, nalazi u njoj ne znam ni ja svoje emisare i postaje problem dakako Hrvatske kao i cijelog svijeta. Još jedanput moja potpora ovom prijedlogu zakona, moja potpora svim onim ljudima koji se bore i nose između ostaloga ja tvrdim uspješno koliko može biti uspješno u ovim okolnostima u RH sa drogom. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Tri puta je podignuta žuta pločica za repliku. Najprije zastupnik Šime Lučin, izvolite.
Pa moram priznati da sam iznenađen tvrdnjom da ovisnost može biti kriminal. Mislim može, isto kao što onaj tko nije ovisan može napraviti kriminalno djelo, tako i ovaj ovisnik može napraviti, nažalost radi ga češće jer mu treba droga. Mislim tom logikom bi mogli ustvrditi da negdje u light varijanti 300 tisuća ljudi u Hrvatskoj koji imaju problema s alkoholom da su kriminalci. Vidite, ma mislim zapravo kao i tvrdnja da nema lakih i teških droga. Mislim, ako pogledate danas struku u Hrvatskoj, nemojte ići izvan Hrvatske, pogledajte što kažu liječnici koji se bave drogom. Pogledajte što kažu policajci kriminalisti koji se bave drogom. Pogledajte što kažu državni odvjetnici koji se bave drogom. Svi zapravo i u svojim izvješćima i kad imaju priliku nešto javno reći oni govore o tome da trebamo napraviti tu distinkciju između lakih i teških droga. Kolega Bagarić vi kao liječnik trebate znati da i svaka droga ne stvara ovisnost. Pogotovo svaka droga ne stvara fizičku ovisnost. A postoje neke droge, recimo zanimljivo koji je '60-ih i '70-ih bilo na tržištu kojih danas nema na tržištu jer jednostavno ne stvaraju ovisnost. Prema tome mislim da bi trebali poslušati struku. Ja neću sad uzeti ovaj novi primjer, najdrastičniji, a to je Kazneni zakon gdje je okupljena eminentna ono što se kaže struka pravna itd. koja u svom prijedlogu Kaznenog zakona, barem ono što smo u nacrtu imali vidjeti, zapravo predlaže da to ide u pravcu dekriminalizacije kad je riječ o lakim drogama. E, međutim kod nas je problem politika, politika koja neće da posluša struku. Tako ako idete u Rim recimo, hoćemo biti dio EU, i ako držite i posadite stabljiku ili dvije kanabisa na svom balkonu nećete završiti u zatvoru. U Hrvatskoj ako vas uhvate s jednom stabljikom kanabisa završit ćete, moguće da završite i 3 godine do zatvora. Prema tome mislim da moramo biti do kraja jasni i iskreni kad govorimo o ovoj temi. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Ja mislim da je sasvim suvišno objašnjavati što sam htio kazati i što sam kazao kad sam kazao da ovisnost može odvesti u kriminal. Prema tome to sad pojašnjavat više stvarno bi bilo besmisleno, mislim i ponižavajuće. Što dakle da ja ne mogu shvatiti da ovisnost po sebi nije kriminal? Ja sam kazao da ovisnost, odnosno ovisnik može doći u poziciju češće i lakše da ostvari, da postigne, da učini neki kriminal itd., što je nedvojbeno, što je nedvojbena istina pa vi govorite što god hoćete. Druga stvar, kažete da svaka droga ne stvara ovisnost. Ali, svaka droga otvara vrata onoj koja može proizvesti tu ovisnost. Prema tome ona osoba koja nikad nije zapalila prvu cigaretu u životu najvjerojatnije neće biti izložena ni marihuani. Ja sam imao tu sreću. Dakle, ne znam što će se dogoditi sa mnom u životu, ali evo ja se nadam da neću nikada zapaliti nijednu cigaretu, a vjerujem niti ništa više od toga. Tako isto mislim da bi trebalo zaštiti svako dijete u tom kontekstu. I mislim da nas treba zaštiti i od ovakvih mudrih upadica u žutom. I konačno, ne zanima me toliko hoće li nekoga uhvatiti ili neće sa ne znam opojnom ili neopojnom ili sa ovoliko ili onoliko grama nego me zanima što možemo učiniti da što manji broj ljudi doista uđe uopće i dođe u situaciju da uopće posegne za tom drogom. Mislim da treba stvar postavljat tako i tako pristupati problemu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeća replika, poštovani zastupnik Rajko Ostojić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Nažalost, sustav ne funkcionira, preventiva ne funkcionira to je poanta. Pustimo sad pravni sistem, Bagarić je u pravu, kolega Bagarić je u pravu, ne možemo zatvoriti granice, ne možemo zatvoriti ovisnike, ne možemo zatvoriti dilere, ali možemo raditi javno zdravstvene akcije. Ali nositelji zdravstvene vlasti za jedan ili dva mandata nisu pobornici javno zdravstvenih akcija. Oni nisu pobornici osnovne teze "Bolje je spriječiti nego liječiti". Ne govori se o navikama, ne govori se kolega Bagarić o zdravstvenom odgoju, kolega gradonačelniče Vrgorca o njegovom gradu on je bio nastavnik, ne govori se više o tome što su štetne navike, ne govori se više o tome što znači droga, što znači alkohol, što reko Šime 280 tisuća građana prekomjerno konzumira alkohol, a daljnjih 120 tisuća svakodnevno konzumira alkohol. Dakle, to je cifra od 400 tisuća građana. dok su obnašatelji izvršne vlasti pobornici "Bolje liječiti nego spriječiti" imat ćemo eksploziju konzumenta droge, cigarete i alkohola. I zato sustav ne funkcionira i zato što je rekao ŠIme politika se miješa u struku. I zato smo danas Šime ja sam zakasnio na Odboru za znanost povukli zakone o znanosti, povukli smo napokon, jer struka je govorila nemojmo, nemojmo, nemojmo. Prema tome, dok ne uđemo u preventivu, dok postoje propagandne promidžbene poruke tipa Jedno pivo je zakon o dok to ministar Fuchs i ova vlast i ministar zdravstva dopušta onda se ne čudimo javno zdravstvenim pokazateljima. Zašto živimo godinu dana bolesniji nego građani EU, zašto smo broj 1 umrlih kod građana ispod 70 godina? Zato što zadnjih 8 godina nema niti jedne javno zdravstvene akcije koja ukazuje na štetnost konzumiranja alkohola i droge. I zato kolega Bagarić sustav ne funkcionira.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Bagarić.
Zahvaljujem se. Nemojte me uvjeravati kako ste htjeli kazati da sustav kao što je škola naravno zdravlja kao što je Hrvatski zavod za javno zdravstvo, samo malo, kao što su županijska razina ne funkcionira. Dakle, nemojte me to uvjeravati, nemojte da oni to gore čuju, reći će čudi me se da vi to govorite. Ako oni funkcioniraju, samo malo, a funkcioniranju čemu uplitati ne znam ni ja nositelje kako vi kažete ovdje vlasti, naše ministarstvo kao da su oni zapreka tog funkcioniranja. Pa samo malo, ajmo se sjetiti koje su sve aktivnosti provedene u vaše vrijeme i koje ste vi pokrenuli kad je u pitanju prevencija. Dakle, prevencija na državnoj razini prevencija koju je doista ovo ministarstvo potaklo kao takvo. Prema tome, ja razumijem da je ovo izborna godina, ja uopće dvojim da ljudi imaju pravo ne znam ni ja misliti kako misle i osobito predentirati na određene pozicije i to je dopustivo, ali doista ne stoji da je ovo ministarstvo odnosno ljudi iz ovog ministarstva zapreka upravo preventivnim pregledima kao takvim i općenito ne znam poboljšanju zdravstvenog sustava kao takvoga. To i vi znate kao i ja. Nismo povukli one zakone što ste kazali, nego se samo ostavilo dalje da se o njima razgovara i raspravlja i da svi ljudi vide o čemu se radi i da daju svi svoje prijedloge. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I treća replika poštovani zastupnik Goran Heffer.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega budući je zakon vezan uz EU i uz promjenu dakle ovoga roka od 30 dana, a vi spomenuste Tomislavgrad dakle ipak jedno pogranično područje. I ja dolazim iz pograničnog područja i činjenica je da u pograničnim područjima imamo više takvih slučajeva. Ja bih ovdje postavio ovdje nešto drugo kao pitanje, pitanje informiranje građana govorim o našim građanima koji su u prijelasku granice o tome da se određeni lijekovi koji u sebi sadrže takve aktivne sastojke koji spadaju u kategoriju droga ne bi smjeli prenositi bez liječničke dokumentacije. Reći ću o čemu se radi. Naime, sticajem okolnosti sredinom prošlog mjeseca bio je jedan novinski članak da je na području Vukovarsko-srijemske i Osječko-baranjske županije učestao broj starijih građana koji vrlo često nisu svjesni da noseći svoje Normabele, Diazepame i ne znam kako se sve zovu tablete da krše zakone, da mogu biti kažnjeni do 10 tisuća kuna. Dakle u tom segmentu i informiranju građana je potrebno dodatno poduzeti nešto. Da li kada liječnici propisuju takve lijekove pogotovo starijim građanima da ih upozore da u slučaju prelaze granicu, idu u posjetu, idu u šoping ili bilo što, trebaju imati medicinsku dokumentaciju i trebaju prijaviti i količinu i vrstu lijeka. Dakle to je još jedan segment u skladu sa ovim zakonom. Dakle i u ovim segmentima provedbe zakona treba ipak imati na umu određene stvari i tu isto neke stvari doraditi. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Evo sada i posljednja pojedinačna rasprava o ovoj točci dnevnog reda. Poštovani zastupnik RAjko Ostojić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo iz izvršne vlasti, kolegice i kolege zastupnici. Dakle, definitivno nažalost sve više i više je naših građana osiguranika koji trebaju iz niza razloga medikamentoznu terapiju koja dijelom u sebi sadrže opijate odnosno opijodne sastojke. Iz tog razloga kao što je Goran Heffer rekao vrlo je važno upozoriti ih i naglasiti da lijekove koje uzimaju, a obzirom da im je to potrebno, kada prelaze granicu, a nerijektko prelaze granicu bila to Posavina bila to Hercegovina ili pak Zapadna Europa moraju ponijeti ne samo medicinsku dokumentaciju nego moraju prijaviti tu terapiju. No ja ću se vratiti na javno zdravstvene akcije i na činjenicu što su rekli svi naši saborski zastupnici da je došlo do eksplozije između ostaloga i konzumenta droga. Prema tome, ne znam tko je nadležan ustvari znam tko je nadležan Ministarstvo obrazovanja i znanosti zajedno sa Ministarstvom zdravstva, ne samo za preventivne akcije nego za edukaciju, edukaciju, edukaciju. 280 tisuća građana Hrvatske zadovoljavaju kriterije da su alkoholičari, a 120 tisuća njih prekomjerno pije što znači 400 tisuća građana. svako 4. dijete u 8. razredu osnovne škole ima prekomjernu tjelesnu težinu zbog toga što nema javnozdravstvenih akcija, zbog toga što nema edukacija. Nažalost broj konzumenata teških droga je sve veći i veći ponovno iz razloga što nema edukacije niti u srednjim školama, gimnazijama i osnovnim školama. Stoga sugeriram da barem da za ova 2, 3 mjeseca se pokuša napraviti neka tematska sjednica o važnosti edukacije naših učenika o štetnim navikama. Dakle, konzumiranje alkohola, droga i pušenja. Sve ovo što su svi kolege rekli i sa pravnog i medicinskog stajališta je dovelo do činjenice da su po javnozdravstvenim pokazateljima građani Hrvatske prema EU 15 i EU 12, da žive točno godinu dana dulje bolesni, da su po broju smrtnosti od karcinoma drugi i odmah iza Mađarske i da je prosječna životna dob primjerice pacijenata koji imaju cirozu jetre uzrokovana alkoholom točno 50 godina kad bi čovjek trebao biti u naponu snagu. Dakle još jednom, zbog nepostojanja edukacije u osnovnim školama i srednjim školama i zbog nepostojanja javnozdravstvenih akcija danas smo svjedoci ovako velikog broja naših građana koji su konzumenti droge. Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepa. I sada će još u ime predlagatelja završnu riječ uzeti poštovani državni tajnik doktor Golem. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Evo ja se zahvaljujem na današnjoj raspravi za koju dala je sad priliku da odgovorim na neka pitanja koja su bila postavljena tijekom današnje rasprave i da pojasnim neke činjenice. Naime, ja mislim da je ovo već šesta godina za redom kako se u ovom Visokom domu donosi i podnosi izvješće o provedbi Strategije o borbi protiv ovisnosti i zlouporabe droga, kao i izvješće o provođenju Akcijskog plana. Vjerujem da taj obiman materijal koji je svake godine pred vama sigurno vam ne omogućava da pratite taj materijal jer se iz današnje rasprave da iščitati i nekoliko stvari koje mislim da demantirane su tim izvješćima i bit će demantirane opet ovim izvješćima. Porast broja ovisnika u Republici Hrvatskoj definitivno postoji, kao što je to u Europskoj uniji, kao što je to na kraju krajeva i u svijetu i kako je uvaženi zastupnik rekao točno je da su već u svijetu rekli da postoji tendencija da se gubi bitka protiv droga. Vjerojatno nadam se da se ne smatra da je ova Vlada ili HDZ kriv za to što se u svijetu gubi bitka, kao što se stalno želi reći da sve što ne valja u društvu je došlo sa strane ove Vlade ili HDZ-a, ali se treba reći da u Hrvatskoj se bitka ne gubi niti na takav način kako se želi to prikazati. Ona bitka koja se stalno vojeva, vojeva se bitka sa novim prekursorima, sa novim drogama, sintetskim drogama, vodi se bitka sa onim potpuno modernim sustavom gdje se sustav borbe protiv droge strašno brzo mora prilagodit i on se prilagođava kao što je to trgovina drogom putem interneta i mnoge druge aktivnosti. Ja ću vam reći, evo svako određeno vrijeme u medijima se javno objavi, uskoro ćete čuti, ja ne želim biti taj koji će iznijeti u javnost kad će se to dogodit, dogodit će se u sljedećih sedam dana, ali da se isto tako smanje ogromne količine droge koja je zaplijenjena velikim akcijama tako da tvrdnje da se isključivo bavimo jadnom mladeži koja eto slučajno je malo zabludila, a mi odmah kazneno gonimo, a da veliki dileri, krijumčari i svi ostali prolaze mirno apsolutno ne stoji. Činjenice su takve, a hvala Bogu već se može puno toga. Ono što je bitno za reći je sljedeće, odgovor. Registar lijekova u Republici Hrvatskoj se vodi prema ATK klasifikaciji, međunarodnoj klasifikaciji koja je ujedno i u svim drugim europskim državama i reći da registri ne odgovaraju, da jedan drugome ne pašu apsolutno je netočno. Što se tiče Schengenske granice ja upozoravam da možda je pravno takav izričaj u zakonu, međutim ono što treba reći je da tko god je sada putovao državama Europske unije zna da ne postoji carina između Italije i Francuske, Švicarske postoji samo u prolaznom dijelu iako nije znači članica Schengenskom sporazuma, nije članica Europske unije itd. Tako da ovo što mi danas donosimo je usklađivanje zakona i propisa na način kada će i Schengenska granica biti između nas i Crne Gore, između nas i Bosne i Hercegovine, a u manjem dijelu ono kako će se odnositi jer i postojeće propise mi imamo, kako se prenose lijekovi kao što je naveo uvaženi zastupnik da su se neki začudili da ne mogu prenosit baš lijekove tek tako preko granica niti danas. Što se tiče interdisciplinarnog pristupa, on postoji, on postoji apsolutno, na kraju krajeva zato je i to je bio glavni cilj stvaranja Ureda za borbu protiv droge koji je objedinio aktivnosti svih resorima u jednom ono što bi rekli interdisciplinarnom pristupu. Međutim, zahvalio bih posebno danas ovdje zastupniku uvaženom koji je naveo problem s kojim se suočavaju terapijske zajednice zato što svaki put kada se o terapijskim zajednicama počne tumačit onda se počne sa druge strane pričati o velikoj prednosti supstituirajuće terapije, zanemarujući činjenicu da supstituirajuća terapija bi trebala biti samo jedan prijelazni period i da možemo slobodno reći ovisnicima, bolesnicima kojima se daje supstituirajuća terapija to bi trebalo biti samo onaj dio dok ne uđu u stvarni postupak liječenja i izlječenja jer supstituirajuća terapija niti daje liječenje niti daje izlječenje. Danas su već pokrenute određene aktivnosti da se u okviru ureda i u okviru dogovora sa svima koji sudjeluju u postupcima pomoći ovisnicima da se napravi jedan protokol na koji način se pristupa, koji su to rokovi i kako dobiti da se ne mijenja ono što je postao trend, a to je supstituirajuća terapija u zamjenu za ulazak u terapijsku zajednicu. Ta inicijativa je pokrenuta, već se rade određeni prijedlozi kakvi bi to protokoli bili i da će onda oni dati svoj doprinos. Ono što treba reći je da svaki puta kad podnosim izvješće u ime Vlade Republike Hrvatske svaki puta sam posebno navodio i molio da se stalno suzdržavamo rasprava u smjerovima dokazivanja da je nešto slabija opasnost, nešto jača opasnost. Ovisnost je ovisnost i nema droge koja ne izaziva ovisnost. Ja mislim da je to bila omaška i olakotno rečeno u žaru borbe, a da ustvari upravo definicija droge je stvaranje ovisnosti. Prema tome, svaka droga stvara ovisnost. Do koje mjere, koje vrste, ali ta ovisnost može prelaziti iz jedne u drugu i to su već poznate činjenice. O tome ne bi trebalo razgovarati, trebalo bi razgovarati o tome vidjeti kako tu pomoći. Naši sudovi i naše državno odvjetništvo i općinsko državno odvjetništvo i županijsko odvjetništvo i Policija ima svoj pristup i protokol i nije točno da kad se nekoga uhvati sa jednim jointom da je odmah kazneno i da su nama puni zatvori maloljetnika koji su uhvaćeni ili mlađih punoljetnika sa jointom. Ono što se kaže taj pristup koji se njima, znači od toga da se ide i na različite programe za te koji se nazovimo to tako, za kojima svi ovdje plačemo, jedanputa ulove pa eto ući će nam u kaznenu evidenciju, prije ulaska u kaznenu evidenciju itekako prođu određeni postupak kada se pruži šansa da ne ulaze u kaznenu evidenciju. Ali neodgovorno tumačiti o nekakvim lakim i teškim drogama, možda bi trebalo napisati lake, srednje teške i teške ili napravit više kategorija pa prema tome vršit kažnjavanje je izrazito neodgovorno prema mladim ljudima, jer oni koji danas slušaju ovu raspravu u Saboru opet će doći u zabludu. Gledajte jedni su za, drugi su protiv, znači vrlo vjerojatno ma nije to nešto tako ozbiljno, mi možemo ići i to je onda jedna jako loša preventivna javnozdravstvena akcija. Da javnozdravstvene akcije ima, pozivam evo, žao mi je da nisu neki bili upoznati s time, mi imamo čak i tjedan borbe protiv ovisnosti kada smo u javnosti i prikazivali sve vrste akcija, od onih preventivnih pa i do onih dakle što je bilo na Cvjetnom trgu demonstracija policije na koji način se otkriva i prenosi droga, tako da malo je možda veća zainteresiranost u tom području sigurno da bi vam pokazala da se u Republici Hrvatskoj itekako vodi i ozbiljna i koordinirana i jaka bitka upravo za sprječavanje dostupa droge za s druge strane pokušaj sprječavanja da mladi u to ne ulaze. Rasprave da je nešto lako, nešto teško, da bi nešto trebalo biti za prekršajno možda je paralelno možda ću sad otići izvan konteksta. Ali možda je stvarno paralelno da kažemo da ne bi ni mlađi punoljetnik trebao ni za eto ubojstvo odgovarati. Pa to je prvi put. Ako je lakše ubojstvo jer imamo kategorizaciju što da odgovara kazneno. Nemojmo se zanositi tim dijelom. Nemojmo stvarati akcije kad se išlo vani sa mladima dokazivati ja jesam zapalio drogu, ja nisam pa ćemo podržavati. Idemo se svi zajedno okrenuti borbi protiv droge u ovom sustavu, jer Hrvatska se dobro nosi, da se ne nosi na ovaj način sigurno je da bi situacija bila puno gora. Kao što je spomenula zastupnica na balkanskoj smo ruti i uvijek ćemo biti. Shengenska granica će biti granica Hrvatske za Europsku uniju. Sigurno da će bit izazov. Imamo prekrasnu plavu morsku granicu koja nosi svoje pozitivne i svoje negativne strane. Iz cijelog tog razloga jasno je da će policija imati pune ruke i jasno je da će u javnosti uvijek više odzvanjati kada policija ima jednu uspješnu akciju i kada se zaplijeni velika količina od toga koliko je preventivnih programa i na koji način dovedeno. Na kraju svega treba reći jasno i glasno pokušao sam vidjeti što se tiče direktnih pitanja. Dakle, šest mjeseci prilagodbe, Pravilnik je gotov po mojim informacijama. Međutim, imamo pravnu praksu dati šest mjeseci prilagodbe da bi se sustav potpuno mogao prilagoditi novim obvezama koje mu ovim Zakonom stavljamo i potpuno razraditi, a do ulaska u Europsku uniju evo nakon završetka pregovora jasno je da imamo 1.7.2013. godine i zato smo dali još tih 30 dana jer će sigurno ministar zdravstva i socijalne skrbi u novom mandatu, dr. Darko Milinović moći u tom vremenu imati dovoljno vremena pripremiti i novi Pravilnik. Hvala lijepo.
Zahvaljujem državnom tajniku. I ovu ćemo raspravu završiti ispravkom netočnoga navoda, poštovan zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Poštovani gospodine državni tajniče vi nemate podatke, a trebali biste ih imati jer je Državno odvjetništvo ne samo u svom godišnjem izvješću nego i nedavno povodom izmjena, odnosno izmjena Zakona o kaznenom postupku kojim se osnovao Visoki kazneni sud da javnost o tome pojma nema dao podatke alarmantne o ovoj problematici o kojoj govorimo. Prema tome, nije točno što vi tvrdite a negirate ono što sam ja rekla u svojoj raspravi da je Hrvatska efikasna u suzbijanju onih koji unose drogu i to velike količine. Evo što vam govori Državno odvjetništvo. Da upravo za, odnosno za posjedovanje droge općinsko sudovanje prelazi 70 do 80%, a županijski sud koji gdje vi u kaznenom zakonodavstvu, dakle Vlada posebno inzistira u tome. Ono što je Šime rekao da se kod nas onaj koji je zasadio jednu biljku smatra proizvođačem i njemu sudi županijski sud i o tome imaju 50% svih optuženja i presuđenja za takvo jedno kazneno djelo kao da su zasadili plantaže. A kad ste uhvatili onoga koji je posadio plantažu? Nego za jednu biljku u Pitaru. U tome je problem i zbog toga smo neefikasni. To treba različito, jer je i različite društvene opasnosti. Nije isto jednu biljku i plantažu zasaditi, a vama je to izgleda sve isto.
Hvala lijepa. Evo ga zaključujem raspravu o ovom konačnom prijedlogu zakona i o njemu ćemo glasovati kad se za to steknu uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 835, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanjem Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe droga. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 94 glasa za, 2 suzdržana i 1 protiv.
Sada prelazimo na sljedeću i posljednju za danas točku dnevnoga reda, a to je - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 836. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince, a prigodom utvrđivanja dnevnoga reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Prema tome, taj hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje pa se amandmani mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb, a izvješća odbora ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi Dražen Jurković. Izvolite.
Zahvaljujem se. Gospodine potpredsjedniče, uvažena gospodo zastupnici, naime predloženim izmjenama i dopunama važećeg Zakona o zdravstvenoj zaštiti usklađuje se taj zakon sa Zakonom o radu u onome dijelu koji se odnosi na Direktivu 2003/88 Europskog parlamenta i Vijeća o određenim vidovima organizacije radnog vremena. Naime, predloženim zakonom uređuje se da se vrijeme provedeno u dežurstvu i rad po pozivu smatra radnim vremenom dok vrijeme u pripravnosti zdravstvenog djelatnika se ne uračunava u radno vrijeme. Maksimalno ukupno tjedno trajanje radnog vremena ovim predloženim izmjenama zakona može biti 48 sati, a iznimno zbog potrebe službe i uz pismeni pristanak radnika može biti i duže od 48 sati što je sukladno članku 22. Direktive. Također, ovim zakonskim prijedlogom utvrđuje se da će se visina isplate dok se ne potpiše kolektivni ugovor za djelatnost zdravstva za rad u dežurstvu, rad po pozivu a i visina isplate za pripravnost urediti posebnom odlukom ministra. Navedenu odluku ministar donosi uz prethodno pribavljeno mišljenje sindikata, a za prvu i svaku sljedeću izmjenu ove odluke potrebna je i suglasnost sindikata. Mišljenje, odnosno suglasnost ovlašteni su dati sindikati koji u svome članstvu okupljaju većinu zaposlenih u djelatnosti zdravstva i zdravstvenog osiguranja utvrđenog prema posebnom propisu, a ako takvog podatka, odnosno takvog propisa nema onda su potpisnici sindikati koji su i potpisnici kolektivnog ugovora. Također, ovim zakonom se određuje da se djelatnost iz palijativne skrbi osim na primarnoj razini zdravstvene zaštite može obavljati i na sekundarnoj razini što znači da omogućava i obavljanje te djelatnosti u okviru bolničkih, zdravstvenih ustanova, a to ujedno znači i bolju iskoristivost nekih postojećih kapaciteta. Također, provedba ovoga Zakona ne zahtijeva dodatna sredstva iz državnog proračuna. Zahvaljujem se.
Hvala lijepa. Pretpostavljam da izvjestitelji odbora neće uzeti riječ, pa onda otvaram raspravu. Idemo po klubovima najprije. Klub HDZ-a, poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa Zakon o zdravstvenoj zaštiti kao što se sjećate donijeli smo u burnom prosincu 2008. godine koji je u dva navrata i mijenjan i dopunjavan, a tim istim zakonom je dakle su uređena načela i mjere zdravstvene zaštite, prava i obveze osoba u korištenju zdravstvene zaštite, nositelji društvene skrbi za zdravlje stanovništva, sadržaj organizacijski oblici, obavljanje zdravstvene djelatnosti, nadzor nad obavljanjem zdravstvene djelatnosti. Zakonom se također uređuje organiziranje rada i radno vrijeme u mreži javne zdravstvene službe, i tu je bitan i važan onaj članak 162. zakona kojim je regulirano da zdravstvene ustanove koje obavljaju zdravstvenu djelatnost u mreži javne zdravstvene službe su obvezne neprekidno pružati zdravstvenu zaštitu radom u jednoj, dvije ili više smjena pomakom radnog vremena, pripravnošću ili dežurstvom itd. Isto tako dakle navedenim člankom definirane su što je to dežurstvo, pa malo bih ponovio možda dežurstvo, pripravnost ili rad po pozivu. Dakle dežurstvo je oblik rada kada radnik mora biti nazočan u zdravstvenoj ustanovi nakon redovitog radnog vremena, te počinje iza prve i druge smjene, ili druge smjene, a završava početkom rada prve smjene. Stalna pripravnost je definirana kao oblik rada kada radnik ne mora biti nazočan u zdravstvenoj ustanovi, ali mora biti dostupan radi obavljanja hitne medicinske pomoći, a rad po pozivu se tumači kao oblik rada kada radnik ne mora biti nazočan u zdravstvenoj ustanovi, ali se mora odazvati na poziv radi obavljanja djelatnosti. To je sve stupilo dakle na snagu 1. siječnja 2009. godine, no međutim kako smo evo i u prethodnom zakonu govorili o usklađivanju našeg zakonodavstva sa zakonodavstvom Europske unije, dakle u cilju zakonodavstva s pravnom stečevinom ispunjavanju mjerila za zatvaranje poglavlja 19. socijalna politika i zapošljavanje donijeli smo Zakon o radu, i koji se naravno uskladi sa velikim brojem direktiva, između ostalog sa spomenutom ovom iz 2003. godine o kojoj je govorio državni tajnik. I u tom smislu dakle se dolazi do ovih izmjena, a one kažu sljedeće da organizacija rada i radno vrijeme javnozdravstvene službe mora se urediti na način da tjedno radno vrijeme uključuje i dežurstvo i rad po pozivu, ne smije biti duže od 48 sati tjedno, može uz onu pisanu suglasnost kao što smo čuli. Druga bitna novina da se dežurstvo, dakle rad po pozivu ulazi u redovno radno vrijeme, što pripravnost ne. Nadalje dakle zakonskim se prijedlogom utvrđuje da će, dok se visina isplate na osnovi rada u dežurstvu i rada po pozivu, odnosno naknade za pripravnost ne urodi kolektivnim ugovorom, visina te isplate, odnosno naknade odlukom ili prethodno pribavljeno mišljenje sindikata odrediti ministar nadležan za zdravstvo, i za prvu i svaku sljedeću izmjenu odluke posebna je suglasnost sindikata. To je taj dio koji je mislim da je dosta jasan, i da evo tu je, bilo je određenih naravno na odboru rasprava u tom smislu da to zasigurno će dodatne napore ministarstva zahtijevati i materijalne i kadrovske, to u svakom slučaju, ali ja bih se posebno osvrnuo na ovaj drugi dio o palijativnoj medicini koji će biti posebno, ja se ispričavam što govorim, budući u ime kluba govorim, što ću govoriti, koji će posebno biti pozdravljen u mojoj Koprivničko-križevačkoj županiji, gdje su određeni koraci napravljeni već u tom smjeru, jer znamo da po pitanju palijative, koliko je meni poznato da je tu određene su, nešto je rađeno u Istri, koliko znam i u Osijeku, to su moja saznanja, ali eto ja, ovom mogućnošću, dakle do sada je bilo u primarnoj zdravstvenoj, a ovom mogućnošću stvaranja zakonskog okvira da se može ta djelatnost u okviru bolničke ustanove otvoriti to će biti posebno pozdravljeno u, dakle u mojoj županiji i u bolnici, općoj bolnici Koprivnica. Budući već od 12. svibnja tamo funkcionira ambulanta za palijativnu medicinu, ambulanta za palijativnu medicinu dakle koja u radu obuhvaća populaciju palijativnih bolesnika. Kroz ambulantu se organiziraju edukacije za liječnike, medicinske sestre, provodi se znanstveno istraživanje, te uvode nove metode za poboljšanje kvalitete života palijativnih bolesnika, dakle i razni zahvati koji se navode. U ambulanti je dostupan liječnik specijalist posebno educiran iz palijativne medicine i liječenje boli, te medicinska sestra za prijem bolesnika i dokumentaciju. A inače sama djelatnost za palijativnu medicinu na neki način bi podrazumijevala, podrazumijeva dakle Odsjek za palijativno liječenje, drugo što sam rekao dakle ambulanta za palijativnu medicinu, treće dnevni boravak za palijativne bolesnike, dnevna bolnica na neki način, i četvrto dakle bolnički palijativni tim. O ambulanti sam nešto rekao, ali Odsjek za palijativno liječenje. Dakle nužnost organiziranja Odsjeka za palijativno liječenje proizlazi iz činjenice da se palijativni bolesnici zbrinjavaju na akutnim bolničkim odjelima od liječnika koji nemaju neku adekvatnu edukaciju za rad s palijativnim bolesnicima, a i stoga nužno proizlazi i stvaranje nepotrebnih i dodatnih troškova koji nastaju kao posljedica ordiniranja nepotrebnih pretraga i ekscesivnog preširokog ordiniranja najčešće nepotrebne i neadekvatne terapije za palijativne bolesnike. Organiziranje djelatnosti za palijativnu medicinu predmnijeva i stvaranje tima koji se sastoji od liječnika specijaliste, educiranog iz palijativne medicine i liječenja boli, socijalnog radnika, posebno educiranog za rad s palijativnim bolesnicima, dakle u punom radnom vremenu, psihologa, posebno educiranog za rad s palijativnim bolesnicima, isto tako prvostupnice sestrinstva, posebno educirane za palijativnu medicinu i komunikacijskih vještina, te srednjih medicinskih sestara educiranih za rad s palijativnim bolesnicima. Kvalitetu pružene usluge palijativnim bolesnicima osim educiranosti osoblja koje radi u djelatnosti za palijativnu medicinu mora osiguravati dovoljan broj osoblja koji dakle pretpostavljao bih na neki način jednu medicinsku sestru, krevet. Cilj rada Odsjeka za palijativnu medicinu je dakle pružanja zdravstvene usluge palijativnim bolesnicima prvenstveno jest poboljšanje psihofizičkog statusa bolesnika, a posljedično i poboljšanje kvalitete života kod neizlječivo bolesnih. Dobrom procjenom i adekvatno terapijskim pristupom dugoročno se koncentriranjem palijativnih bolesnika u djelatnosti za palijativnu medicinu čini značajna financijska ušteda, vrlo važno je to spomenuti i racionalizacija potrošnje lijekova i materijala, te skupih dijagnostičkih postupaka u ostalim kliničkim djelatnostima u bolnici. Dakle zaključno bih rekao za maksimalno 5% od ukupnih broja, to vidimo na neki način, 5% ukupnog broja akutnih kreveta u općoj bolnici bi trebalo biti dostupno za prenamjenu u palijativne, a nastaviti … [[Govornik se ne razumije.]] mogućnosti da svaka bolnica sama procijeni isplativost i postotak udjela palijativnih u ukupnom broju bolničkih postelja. U ovaj postotak ulaze i poslijednevnom boravku kao što smo spomenuli. Sam dnevni boravak za palijativne bolesnike je prostor organizacijski povezan sa ambulantom za palijativnu medicinu te se u opsegu zdravstvene usluge palijativnom bolesniku nadovezuje na ambulantu. Određen broj palijativnih bolesnika zahtijeva prošireni ambulantno-dnevni tretman i terapiju, a po potrebi i konzilijarni pregled drugih specijalista iz bolnice na taj način dostupan odmah. U dnevnom boravku za palijativne bolesnike u dnevnoj bolnici radi osoblje koje prema dnevnom i tjednom rasporedu radi u ambulanti za palijativnu medicinu. Malo sam toga dosad naslagao, ali mislim da je vrlo važno to reći jer to se radi o određenom ajmo reći koraku koji bi na neki način ovo područje … [[Govornik se ne razumije.]] Drugo, dakle palijativni bolnički tim bi podrazumijevao na neki način, očekivati je s obzirom na prosječnu starost dakle stanovništva i incidenciju neizlječivih bolesti korištenje dijela akutnih bolničkih kapaciteta za pružanje zdravstvene zaštite palijativnim bolesnicima. U tom slučaju bolnički palijativni tim detektira i evaluira takvog bolesnika te u koordinaciji sa odsjekom za palijativno liječenje takvog bolesnika preusmjerava u sustav djelatnosti za palijativnu medicinu. Ako to nije moguće palijativni tim prati stanje bolesnika do premještaja u odsjek za palijativno liječenje te aktivno sudjeluje u njegovom zbrinjavanju na akutnom odjelu. Dakle, ja sam posebno na neki način htio ukazati na ovo područje budući se svi s time susrećemo. Naravno i ona prva izmjena isto tako koju smo spomenuli će klub HDZ-a podržati. Hvala lijepa.
Hvala lijepa gospodine zastupniče. Sada će u ime kluba SDP-a riječ imati poštovani zastupnik Rajko Ostojić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo i gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Istina je, kao što je kolega Milinković rekao, dakle da je zakon ovaj koji se odnosi na palijativnu skrb značajni napredak, … [[Upadica se ne razumije.]] Ne znam je li primarijus, ali on ima sreću da dolazi iz Koprivnice, grada gdje je Račanova Vlada započela jedan sjajan projekt, projekt županijskih bolnica. Šteta da nositelji izvršne vlasti za ova dva mandata to nisu nastavili. Zahvaljujući tome što živi u Koprivnici, gradu koji se zove Koprivnica, dakle imaju odličnu hitnu medicinsku pomoć, imaju sjajan sada centar za palijativu, imali su sjajan model kako bi trebala izgledati županijska bolnica i šteta što nositelj izvršne vlasti u zadnja dva mandata nisu ni o tome razmišljali. Inače bi danas imali hitnu medicinu kao u Koprivnici ili na Rebru, inače bi danas imali palijativnu skrb kao u Koprivnici ili na Rebru, a nažalost kupovala se oprema, kupovali su se magneti, ct-i, angiografije za bolnice koje nemaju kirurge i nažalost se desilo što se je desilo. Ja bih lijepo molio, maloprije sam zamolio gospođu Jadru i gospodina državnog tajnika, da se eventualno ili razmisli ili pak omogući da se centri za palijativnu skrb omoguće i na tercijarnoj razini. Dakle, i na kliničkim bolničkim centrima. Zašto, što je kolega Milinković vrlo jasno naglasio, jer se radi o interdisciplinarnom timu, dakle da se dozvoli fakultetu i KBC-u ili Sveučilišnoj bolnici sutra da upravo oni školuju sve ono što trebaju za palijativnu skrb. Dakle, i liječnika i medicinsku sestru i fizioterapeuta i socijalnog radnika. Dakle, moje mišljenje i moja molba je da eventualno stavite i tercijarnu razinu ili da se prepoznaju centri izvrsnosti. Kolega državni tajnik Jurković je potpuno u pravo što se tiče novog zakona koji će govoriti o radnom vremenu nas zdravstvenih radnika, ali naravno da nije u pravu jer kaže da provedba neće zahtijevati dodatna sredstva. Neće ova pisana provedba koja je dijelom usklađenje stečevina EU, dakle acquisa, ali će sve ono što će iz ovog zakona proizaći, a to znači pregovori sa sindikatima, dodatna plaćanja pripravnosti, ogromna plaćanja dežurstava, itekako, itekako opteretiti državni proračun. Dakle, neće ovaj papir opteretiti, ali će opteretiti posljedice ovog papira. Što znači, kolege i kolegice, a ima tu dosta i zdravstvenih radnika, da sve ono što smo mi dežurali i što ćemo dežurati ubuduće će se inkorporirati i uklopiti u radno vrijeme od 48 sati. Kaže dalje prijedlog zakona: "Iznimno zbog potrebe posla maksimalno ukupno trajanje uključujući i taj rad u dežurstvu", a ja jedanput tjedno dežuram, mjesečno 4, 5 puta, previše je, "uključujući i rad u dežurstvu može biti duže od 48 sati uz pisani pristanak radnika." Dežura jel nije ulagano u edukaciju zdravstvenih radnika jer da je ulagano u edukaciju zdravstvenih radnika i da se dizao broj, doduše digao se ove godine na 300 jel' što ti jako dobro poznaš, bilo bi nas što je moguće više. Pa to je posljedica Hrvatske, stanja danas. Ako ćemo proširiti temu, svaki peti nezaposleni u Gradu Zagrebu ima visoku školu, magisterij ili doktorat. Zašto? Jer se školuju ljudi koji ne trebaju tržištu rada. Umjesto da školujete koga? Liječnike, biokemičare, medicinare jer njih je manjka, da napravite switch preko Zakona o znanosti, dakle da školujete one koje trebate, liječnike, zdravstvene profesionalce, da školujete studente elektrotehnike jer ih trebaju Ericsson, Nikola Tesla i ICT, školujete ljude koji izdvajaju od svojih roditelja i stoje na burzi rada. To je posljedica nedostatka vizije i nerazumijevanja misije primjerice Zakona o znanosti, odnosno Ministarstva znanosti ili Ministarstva zdravstva. I zato je činjenica da će se desiti veliki problem kad se ovaj zakon implementira. Neće imati tko raditi ako se ovo bude poštovalo. Dva su razloga zašto neće imati tko raditi. Prvi razlog je privatizacija zdravstva koja je napravljena u zadnjih nekoliko godina, dvije godine, dakle jer su ogroman broj sestara, liječnika otišlo u privatne ustanove, gdje ne dežuraju, ne rade, nisu u pripravnosti, i oni mogu odraditi svoj radni dan, a oni koji su ostali u bolnicama neće biti fizički u mogućnosti, fizički, a sad i zakonski spriječeni da rade. A svi mi zdravstveni radnici radimo radi entuzijazma i radimo jer volimo svoj posao. Znači A), posljedice neproširenja kvote upisa na zdravstvene fakultete koji podrazumijevaju Medicinski fakultet, Stomatološki fakultet, Farmaceutski fakultet i više škole, odnosno Učilišta za medicinske sestre i primalje i B) odlazak zdravstvenih profesionalaca iz javnog sektora u privatni sektor, odnosno trend privatizacije će dovesti nažalost da će bolnice ostati bez zdravstvenih radnika, odnosno neće moći napraviti svoju misiju. I zato je, ako već govorimo struka, a čini mi se da danas cijelo popodne govorimo o struci, struka poslala apel, alarm ako se nastavi trend privatizacije hrvatskog zdravstva bolnice će postati ubožnice,a privatne klinike će postati samo dostupne za građane sa dubljim džepom. Dakle, sreća je da dolaze izbori pa će nova izvršna vlasti itekako razgovarati sa sindikatima. Nesrećama je da prethodna izvršna vlast a) nije razgovarala sa sindikatima, b) ono što je pregovorila, pregovorila je porast vraćanje plaća ako bude dva puta kvartalno porast BDP-a koji nažalost nije ostvaren, da je barem ostvaren i c) Gospodarsko-socijalno vijeće ne funkcionira već skoro godinu i nešto dana. Sreća je da dolaze izbori sreća da će se napokon napraviti novo Gospodarsko-socijalno vijeće i uvjeren sam da će naši sindikati barem poštovati mogućnosti da pregovaraju sa izvršnom vlasti i na taj način shvatiti u kakvu smo situaciju dovedeni. Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče.
Hvala lijepa. Sada su još dva ispravka netočnog navoda prijavljena. Najprije poštovani zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Ostojić je rekao zahvaljujući Račanovoj vladi mi u KOprivnici imamo sjajnu zdravstvenu zaštitu i hitnu medicinu i tako u tom smislu koliko sam ja razumio. Ja bih rekao da je to netočno. Ukoliko je Račanova vlada pomogla u svakom slučaju sam zahvalan. Ali zahvaljujući vladama od 2007. pa na ovamo poslije Račanove vlade preko 200 milijuna uloženo kuna u bolnički sustav, dogradnja interne i u sve ostale segmente. A zahvaljujući ministru Milnoviću je saniran na neki način bolnički proračun, stabilizirana bolnica jer je to preduvjet da se može stvarati. Ali ste rekli jednu stvar s kojem se ja slažem, da imam sreću da dolazim iz Koprivnice, ja ne dolazim iz KOprivnice ja dolazim iz Gole ali imam sreću da tamo radim i surađujem sa liječnicima koji su iznimni stručnjaci, koji su entuzijasti i zahvaljujući tom entuzijazmu evo stvara se i ta palijativna medicina. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I drugi je ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ma samo kratko. Kolega je naveo da je nedostatak liječnika i općeg kadra u zdravstvu nedostatak znanosti. Naime, ja bih se usudila reći da je to netočno da je to samo to, jer mnogi su širi aspekti razloga nedostatka liječnika i zdravstvenih djelatnika u RH. A moramo znati da taj slučaj nije samo u RH nego u svim europskim zemljama pa čak i u Americi gdje kažu da će do 2020. mislim nedostajati 200 tisuća liječnika. Dakle, sigurno u odnosu na europske zemlje taj problem jače izražen u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala lijepa. I posljednji prijavljeni klub za raspravu je klub HNS-HSU-a u ime kluba zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Izmjene i dopune Zakona o zdravstvenoj zaštiti koje su nam sada na stolu jedne su u nizu izmjena i dopuna ove zakonske materije koje se relativno rijetko događaju u Zakonu o zdravstvenoj zaštiti, ali ovo nije usklađenje sa nikakvim europskim acquiem ovo nije TZ ovaj zakon doživljava izmjene samo isključivo radi usklađenja sa našim Zakonom o radu. Drugi dio ovoga zakona koji nema veze sa Zakonom o radu niti acquiem ali na svojevrstan način unapređuje zdravstveni sustav jer se uređuje da se i na primarnoj razini pruža između ostalog djelatnost palijativne skrbi. Taj dio nije sporan apsolutno nikome. Ni onome tko se razumije u sustav zdravstvene zaštite ni onome tko se razumije sustav socijalne zaštite u Hrvatskoj a i u mnogim drugima, gdje se radi o nečemu što je insuficijentno u RH već desetljećima. Dakle, trpimo kritike da naš sustav ne prepoznaje potrebu palijativne skrbi osobito kod onih slučajeva koje ovaj zakon definira odnosno prepoznaje terminom umirućih. A osobito je to važno u manjim sredinama u sredinama koje su pretežno ruralne u sredinama u kojima je sav teret brige o umirućem praktički na obitelji. Dakle, to nije sporno i to je u potpunosti za podržati. Mi se samo nadamo pomalo skeptični obzirom na situaciju da će se doista naći snage da se djelatnost palijativne skrbi ne samo definira kao mogućnost nego da se i implementira u stvarnost odnosno da u postojećem sustavu bude osnovano što je moguće više ustanova za palijativnu skrb. Međutim ono gdje smo osobito skeptični i gdje primjećujemo stanoviti autizam je prvi dio ovog zakona kojim se na novi način definira radno vrijeme, uključujući dežurstvo i rad po pozivu i gdje se zapravo otvara potreba novog kolektivnog pregovaranja koja može otvoriti Pandorinu kutiju. Naime, kao da zaboravljamo što će se dogoditi 1. srpnja 2013. kao da zaboravljamo što nosi načelo slobode kretanja između ostaloga i ljudi u EU i kao da zaboravljamo s kojim se problemom zdravstveni sustav gotovo svih zemalja članica EU ovog časa susreće. On nije ni tehničke ni materijalne nego prije svega kadrovske naravi. I s pravom kolegica Caparin iznosi brojke koje bi morale zabrinuti, kao što brinu čitavu EU tako moraju brinuti i nas. Jer mi moramo znati da zbog razine standarda zbog razine visina plaća za očekivati je da će jedan dio zdravstvenih radnika sreću i bolju plaću sigurno potražiti negdje drugdje. Koliko smo mi spremni suočiti se i dočekati tu situaciju ili ćemo ponavljati greške nekih drugih zemalja koje su ušle u EU, čiji je zdravstveni sustav doživio vrlo teške kadrovske devastacije i gdje se pokazalo da samo zapravo privatne zdravstvene ustanove imaju snage zadržati postojeći kadar, jer posluju na drugom principu, mogu drugačije pregovarati politiku plaća i na taj način mogu zadržati svoje kadrove. Javni sektor u zdravstvu svugdje, u svim istočnoeuropskim zemljama koje su ušle u Europsku uniju trpi velike kadrovske suficijencije. Nadati se da ćemo mi crpiti kadrovske potencijale Bosne i Hercegovine, Srbije, netko je spominjao nekih drugih zemalja, Ukrajine ili možda neke četvrte ili pete prilično je naivno. Prilično je naivno jer te zemlje jesu kadrovski potencijal praktički za čitavu Europsku uniju, odnosno za zdravstveni sustav čitave Europske unije. Upravo ovih dana imamo u novinama prilike vidjeti oglase posrednika za zapošljavanje koji nude posao relativno velikom broju zdravstvenih radnika u ustanovama u Njemačkoj gdje se ljudi opredjeljuju za tri puta veću plaću i to u statusu njegovatelja, nego što je imaju ovdje u statusu medicinskog tehničara, odnosno medicinske sestre ili primalje. Ako mi nismo svjesni da to može izazvati dugoročno poremećaje u funkcioniranju našeg zdravstvenog sustava onda i ove nove odredbe koje nam se nude mogu dovesti do pogoršanja situacije, odnosno do onoga što reče kolega Ostojić, a to je do nedostatka kadra. Mi smo definirali da javne zdravstvene ustanove moraju raditi neprekidno što znači da moraju osigurati sve, a to znači i kadrovske uvjete za rad i za pružanje svih onih usluga koje je Zakon o zdravstvenoj zaštiti definirao kao obvezu. Hoće li to biti moguće na ovakav način, da li sustav ima sredstava da plati i da zaustavi mogući odljev kadrova? Teško je sada gatati, ali možemo prepoznavati trendove i možemo ih se bojati i ako ih se bojimo možda ćemo imati dovoljno pameti da im se suprotstavimo ako su negativni. Ali ono čega moramo svi biti svjesni je da nam predstoji jedno od iznimno teških razdoblja u čitavoj povijesti države gdje će čitav javni sektor doći u velika iskušenja. Integracija u Europsku uniju nije nimalo bezbolan proces ukoliko se on shvaća olako. Ako nema dovoljno visoke razine odgovornosti prema svim izazovima i to ne samo u ovoj djelatnosti, u čitavom nizu drugim, zemlje koje su ušle u Europsku uniju prije nas, koje su pregovarale loše, koje su pregovarale na način da skrate rokove i pristanu na neprovjerene uvjete danas su suočene sa čitavim nizom problema, ali postoje trendovi koje možemo anticipirati. Ako kolege s pravom već godinama ukazuju na to da postojeći sustav visokog obrazovanja ne proizvodi dovoljno kadra zdravstvenih djelatnosti i ništa se ne radi po tom pitanju da se ta situacija promijeni onda postoji logično pitanje zašto mi to radimo. Da li to netko smišljeno radi ili smo toliko nonšalantni da smo tako neodgovorni prema budućnosti. Opće je poznato koliko dugo traje obrazovanje jednoga liječnika, praktički rekli bi liječnici čitav život, ali da bi liječnik mogao ući u ordinaciju ili bolnicu treba jako puno godina, jako puno sredstava i jako intenzivnog rada. Ako to ne shvaćamo onda da danas donesemo odluku o drugim upisnim kvotama na medicinskim fakultetima u Republici Hrvatskoj prve efekte bi vidjeli tek za 8 ili 9 godina. Jesmo li toga svjesni, jesmo li uskladili naše elemente sustava koji bi trebali odgovorno voditi jednu zajedničku politiku? Mi to ne vidimo i toga se i pribojavam. Pribojavamo se takvog pristupa da se pojedina rješenja upravo palijativno donose, da se ne harmoniziraju i da se ne vidi zapravo konačna slika. To je ono čega se bojimo i što doista treba promijeniti. Razmišljati strateški, to je ono što nam treba, ne samo u ovoj djelatnosti, ali u sustavu zdravstvene zaštite osobito. To je jedan od sustava koji je najfragilniji kad govorimo o integraciji u Europskoj uniji, to je jedan od sustava koji se najlakše kadrovski devastira, to je jedan od sustava u kojemu su mnogi kapaciteti već sad prenapregnuti upravo zbog toga jer je to djelatnosti koja mora konstantno funkcionirati, a kadrova je sve manje i manje. Mnogo je problema koji su se naprosto pomeli pod tepih i koji će tek eksplodirati. Žao nam je što nije postojala viša razina društvene odgovornosti da se s tim problemima i s tim pitanjima ako ništa drugo ogledamo oči u oči prije nekoliko godina i da posljednja dva mandata Vlade HDZ-a nisu iskorištena za to. Bilo bi puno lakše svima nama. Toliko će toga doći odjednom, podsjećam samo da su u moru propisa, od oko 600 zakona koje je Hrvatski sabor prilagodio acquisu da više od pola njih ima odredbe koje stupaju na snagu danom pristupanja u Europsku uniju. Zamislite kakav će to biti zapravo funkcionalni šok 1. srpnja 2013. godine kad se preko noći dogodi funkcioniranje potpuno po novim modelima. Bili bismo puno sretniji da je Vlada bila toga svjesna i da nas je na to pripremala odgovorno. Ništa to nije bauk, nije to nešto što smo morali izbjeći. Upravo suprotno, trebali smo ranije, trebali smo odlučnije, trebali smo skraćivati rokove i trebali smo manje imati … [[Ne razumije se.]] Ali moramo biti svjesni da nas čeka vrijeme izazova u kojemu politikantstvu nema mjesta, nego samo radu, radu, radu i dugo dugo ničemu drugome nego radu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Završili smo raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva se prijavila poštovana zastupnica Bianca Matković. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče. Pa evo nakon rasprave mojih prethodnika ja ću se ponovno vratiti na zakon koji je pred nama, Zakon o zdravstvenoj zaštiti, ali evo samo prije toga kratko. Puno toga je napravljeno u zadnja dva mandata od 2003. kolega. Ja bih voljela uistinu kad bi se osim neprestanih kritika koji put nešto i dobro reklo, ne bi škodilo. Ne slažem se s vama što ste rekli da zakon koji je pred nama nije usklađivanje sa Europskom unijom prvenstveno zbog toga što se on usklađuje sa Zakonom o radu koji je usklađen sa direktivama Komisije i sa pravnom stečevinom Europske unije. To je sistem spojenih posuda. Prema tome, ne možemo to razvlačiti previše. Prvenstveno ovaj Zakon i ovaj prijedlog koji je ispred nas, znači odnosi se na primjenu europske Direktive o organizaciji radnog vremena kao što je rekao i državni tajnik da se vrijeme provedeno u dežurstvu i rad po pozivu smatra radnim vremenom. Sami znamo postoje tri razine zdravstvene zaštite – primarna, sekundarna, tercijarna. Znamo što podrazumijeva svaka sada da ne obrazlažem dalje. Ali ja bih htjela spomenuti ona četiri načela primarne zdravstvene zaštite. Sveobuhvatnost znači uključuje odgovarajuće mjere zdravstvene zaštite svih građana u skladu sa zakonom, kontinuiranost, organizaciju neprekidne zdravstvene zaštite građana u svim životnim dobima, dostupnost, raspored zdravstvenih ustanova i zdravstvenih djelatnika na području Republike Hrvatske koji omogućuju građanima podjednake uvjete zdravstvene zaštite, te načelo cjelovitog pristupa što znači slobodan izbor liječnika medicine i doktora stomatologije, a s ciljem prevencije bolesti, unapređenje zdravlja. Upravo zbog ovog načela dostupnosti mislim da ne trebamo se bojati niti odlijeva naših mozgova u zemlje Europske unije onog trenutka kad postanemo zemlja članica Europske unije, a niti dolaska mozgova u području medicine ili bilo kojeg drugog područja u Republiku Hrvatsku. Hrvatska ima kvalitetan kadar, Hrvatska radi na obrazovanju svojih kadrova i u području medicinske znanosti. Prema tome, ne bih govorila o nekakvim strahovima, o otvaranjima granica. I u pravu ste sloboda kretanja radnika, poglavlje dva koje je bilo ispregovarano omogućuje slobodu kretanja, slobodu zapošljavanja. Gdje će se platiti više ljudi će ići. Ali isto tako moramo biti svjesni, znači svojim kvalifikacijama, stručnošću moći će birati. Ali isto tako znamo da većina zemalja novih članica u zadnjih 15 godina prakse Europske unije pokazuje nekakva tranzicijska razdoblja. Prema tome, prijelazna razdoblja ne trebamo se bojati toga. Ali upravo zbog ovog načela dostupnosti smatram da je potrebno donijeti ovaj Zakon o zdravstvenoj zaštiti jer po njemu, znači zbog potrebe posla ukupno trajanje tjednog radnog vremena može biti duže od 48 sati uz prethodnu dozvolu i pristanak radnika. Zakonom se također određuje da će ministar zdravstva uz prethodno mišljenje sindikata odrediti visinu isplate na osnovi rada u dežurstvu i rada po pozivu. Sve to dok se to ne uredi kolektivnim ugovorom. Nije kolektivno ugovaranje neka novina. Nije to nešto što je konstantno. Ono ovisno o promjenama zakonodavstva znači se i pregovara. Prema tome, koja god Vlada bila što je kolega rekao neka nova Vlada. U svakom slučaju nakon izbora uvijek ide neka nova Vlada. Ali evo ja se nadam kontinuitetu da će se znači i o tome voditi briga. Znači u skladu sa zakonima koje donosimo u ovome Visokome domu. Zakon uređuje što je kolega Milinković govorio o, da se djelatnost palijativne skrbi osim na primarnoj razini zdravstvene djelatnosti može obavljati i na sekundarnoj. Vjerujem državnom tajniku kada je rekao da za zakon nisu potrebna dodatna financijska sredstva već da on predstavlja usklađivanje sa dijelom našeg zakonodavstva. Znači, poglavlje 19. – Socijalna politika i zapošljavanje. Međutim, ja bih ponovno ponovila i kao netko tko je evo dugi niz godina bio u izvršnoj vlasti. Mi ne donosimo zakone zbog Europske unije. Mi donosimo zakone zbog, znači europske zakone zbog boljeg standarda hrvatskih građana. Stoga ću podržati i ovaj prijedlog zakona koji je ispred nas Zakona o zdravstvenoj zaštiti, a prvenstveno jer se njime uređuju načela i mjere zdravstvene zaštite, prava i obveze osoba u korištenju zdravstvene zaštite, nositelje društvene skrbi za zdravlje stanovništva kao i organizacijski oblici obavljanja zdravstvene djelatnosti, te nadzor nad obavljanje iste. Hvala vam.
Hvala lijepa. Sljedeći na redu je poštovani zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Dakle, ja bih se samo jednim vrlo kratkim osvrtom želio približiti ovoj problematici problema broja liječnika u Hrvatskoj i nekih komentara naših kolega koji su ovdje iznešeni. Rečeno je bilo, dakle jesmo li svjesni problema s kojim se Hrvatska susreće. Opet ponavljam to je problem s kojim se susreću sve države u svijetu pa između ostaloga stoga što sve više stanovništva na žalost i u Hrvatskoj je starijega u smislu dobro je da ljudi doživljavaju dublju starost ali nije dobro da imamo malo odnosno nedovoljno i prema ovom popisu stanovništva i općenito kada je u pitanju natalitet mladih ljudi. Ali i zbog zapravo povećanih potreba za zdravstvenim uslugama kao takvima. I to je dakle jedan od razloga zašto dolazimo u jednu diskrepancu u tom odnosu, zašto je ta diskrepanca zbog potreba i stanja kada je u pitanju broj liječnika. Liječnike se ne može drugačije osigurati niti mislim nadoknaditi eventualni njihov gubitak na način da ili ne znam više educiramo, više produciramo liječnika ili da aktiviramo liječnike koji su u mirovini ali koji su dobrog zdravlja, koji su kvalitetni liječnici ili da ih dovedemo izvana. I postoji još četvrti način, a to je da se učini preraspodjela liječnika na prostoru Hrvatske. Recimo postoje radovi, objavljeni radovi koji govore o toj jednoj velikoj razlici zapravo na svim razinama u medicinskoj skrbi, u broju liječnika na 100000 stanovnika bez obzira, dakle da li se radi o liječnicima opće medicine ili liječnicima specijalistima. I čak i unutar određenih zdravstvenih ustanova, dakle mora se o tome voditi računa i vodi se vidim računa. Jer dok se objavljuje, dok se piše i dok se zapravo o tom govori, govori se s ciljem da se regulira odnosno iziđe na kraj s tim problemom. Ja bih tome dodao da je vrlo važno i postići potrebne standarde. Dakle, i ovo ministarstvo teži tome. Poznato je da je dakle, uspostavljena i Agencija za kvalitetu i akreditaciju u zdravstvu. I nije samo pitanje, kad je u pitanju akreditacija kao takva i postignuće u kvaliteti zdravstvene skrbi, postizanje samih standarda kvalitete kao takvih, nego on pokriva između ostaloga i ovu problematiku, problematiku dakle i ljudi, odnosno kadra, i u svakom slučaju ministarstvo ima politiku koja sagledava cjelovito ovaj problem, i mislim da će zapravo, da izlazi na kraj i sada i da će izlaziti na kraj i ubuduće s ovim problemom. Normalno da otvaranjem da tako kažem granica Hrvatske s jedne strane sutra ulaskom Hrvatske u Europsku uniju i onima koji žele ući preko Hrvatske u Europsku uniju, ali i onim liječnicima, odnosno osoblju medicinskom općenito, dakle bez obzira na o kome se radilo ili više ili nižem kadru u Hrvatsku kao zemlju koja će sutra biti atraktivna, otvara mnoga pitanja i o njima i ovaj čas treba razmišljati i treba biti svjestan. Međutim iz svega onoga što zapravo do sada vidimo, što znamo, što možemo pratiti ja vjerujem da Hrvatska neće izbjeći taj problem, dakle problem broja liječnika, jer velim da se sve zemlje susreću s tim problemom, ali uopće ne sumnjam da će naći načina nositi se s tim problemom. Evo utoliko i potpora za ovaj prijedlog zakona, ali i potpora politici koja će osigurati dostatan broj liječnika, kvalitetnih liječnika koji će i dalje provoditi kvalitetnu zdravstvenu zaštitu kao i do sada. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Dvije su replike. Najprije poštovani zastupnik Dragutin Bodakoš.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Pa kolega Bagarić, govorili se u svojoj raspravi o nekoj vrsti preraspodjeli liječnika, od čak uvođenja liječnika koji su u mirovini pa do da ne kažem uvoza liječnika, odnosno mogućnosti da ti liječnici koji su izvan Hrvatske uz uvjete koje imamo ovdje kod nas i rade. Jednom riječi dolazimo do toga da onu tezu koju je postavio i profesor Ostojić, da neće imati tko fizički raditi zbog svega ovoga, ali isto tako i zbog ovih zakonskih odredbi postavlja se pitanje da li će uistinu se moći u ovoj sada situaciji dešavati i da li će postojati mogućnost da se zbog ovoga što se sada i dežurstvo i priprava ide u plaću, da li će biti dovoljno onih koji će imati liječnika koji će raditi redovito radno vrijeme, znači opsluživanje onih gro pacijenata koji dolaze u radno vrijeme. Šta će se dešavati ako ne znam netko ne bude podoban šefu pa ga on stavi na tri dežurstva u sklopu te plaće, a u isto vrijeme, kako se zove, pojedinci rade u redovito radno vrijeme, a i jedno i drugo da bude u okviru 48 satnog radnoga vremena. Prema tome da li će ovakav način omogućiti bolji rad i veću mogućnost da ovi liječnici obavljaju svoj posao ili ne mislim da uz, vezano i ono što se dešavat će vezano i za sindikate i za sve ova plaćanja da će problema biti više, a ne manje sa ovim izmjenama. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I druga replika, poštovana zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepa. Kolega Bagarić, slažem se s vama kad ste govorili o kvaliteti hrvatskih liječnika. Pa slažem se i sa onom tvrdnjom kad ste rekli da možda imamo dovoljan broj liječnika, ali nisu baš najbolje raspoređeni. U pravilu su se zadržali u velikim centrima, jer klinički bolnički centri u pravilu uzimaju mlade liječnike, naročito ako još imaju završenu specijalizaciju, pa nam onda ostali dijelovi Hrvatske ostaju bez liječnika. Međutim kad govorimo o plaćama u zdravstvenome sustavu, odnosno o primanjima u zdravstvenome sustavu, možda bismo jednom trebali progovoriti, sad ovaj zakon mijenja što sve ulazi u plaću, ali nemojmo zaboraviti da je i da su i do sada dežurstva i pripravnosti ulazile u mirovinsku osnovicu liječnika u Hrvatskoj. Prema tome do sada smo, kad smo govorili o malim plaćama, plaće možda i jesu male, ali primanja liječnika u pojedinim bolničkim centrima sigurno nisu mala, prema tome treba razlikovati plaću od primanja. Ovim izmjenama i dopunama državni tajniče ako sam dobro shvatila, sad ovo sve prelazi u plaću i onda možemo, onda drugačije možemo govoriti, ali plaća će im biti veća, dakle neće im se smanjiti, dapače povećat će se, pa onda mogu izbaciti ovo primanja, iako nemojmo zaboraviti još one dodatke koje su temeljem kolektivnih ugovora zdravstvenim radnicima bila dodana i zbog toga ja naglašavam ova primanja, a drago mi je da će zbog kvalitete i zbog ovih izmjena zakona porasti plaće. Evo hvala.
Zahvaljujem. Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Karmele Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja bih se složila sa prijedlogom ovoga zakona, gdje maksimalno trajanje radnoga vremena tjedno uključuje 48 satni tjedan, a uključujući i dežurstva i vrijeme po pozivu, naravno pripravnost se u to ne uračunava, što će se vidjeti naknadno u dogovoru sa sindikatom kako će pripravnost, a na kraju i koeficijent dežurstva biti. Istina, nije istina naime da se ne razmišlja strateški, da se ne razmišlja odgovorno itd., sigurno je da je to jedan boljitak za samoga liječnika, to se zaista ne može reći, jer liječnici su znali po dva, tri dana biti u bolnici, da ne izlaze iz bolnice i onda znamo da, računa se da već nakon jednoga dežurstva koncentracija liječnika zaista pada i da se može računati da kao da ima u sebi jedan i pol promil alkohola. Jedno istraživanje nedavno je bilo jako interesantno, gdje su istraživali liječnike, iste liječnike koji su nakon dežurstva radili kolonoskopiju, i koji su radili recimo kolonoskopiju u jutarnjim satima. Dakle broj karcinoma od istoga liječnika bio je veći u jutarnjim satima dijagnosticiran, nego što je to bilo u popodnevnim satima. Dakle to upravo govori da mu je koncentracija manja, da ne može raditi koncentrirano kao što radi odmoren u jutarnjim satima, i da je to pogibeljno za pacijenta. Naime šta sada, ako donesemo ovaj zakon i moramo se osvrnuti, ja bih htjela biti samokritična, upravo osvrnuti se na ovo što je kolega govorio o radu liječnika o mogućoj preraspodjeli. Tu preraspodjelu možemo shvatiti bilo kako, ali bih rekla da se svi moramo osvrnuti na mjesta na kojem radimo. Primjer liječnika, ja vam mogu reći da imate što ja znam 10 do 12 kirurga, da od tih 12 kirurga jako dobro znate da dvojica, trojica rade puno radno vrijeme i da njihova specijalizacija isključivo govori da rade kirurški posao jer društvo zaista puno ulaže, više od 100 tisuća eura za njegovu specijalizaciju. Dok s druge strane vidite da neki povremeno ulaze u operacionu salu ili recimo mjesec dana uopće ne ulaze u tu operacionu salu. Dakle, društvo ga je financiralo da uđe, da specijalizira i da uđe u tu kiruršku salu, dakle da operira i zbrine pacijenta. Ono što bi u budućnosti trebali razmisliti kako platiti takvog liječnika, dakle koji je punom satnicom iskorišten i za kojeg znamo koliko treba operirati u mjesec dana, dakle trebamo ga sigurno platiti više nego ovoga liječnika koji uđe jedanput, dvaput ili triput u operacionu salu u tjednu ili recimo da ne uđe niti jedanput u mjesec dana. Ono što će nam biti veliki problem i što moramo organizirati rad u bolnicama, a to da nakon 48 sati vi izlazite iz bolnice, da onaj tko operira da nema više kontakta sa pacijentom kojeg je operirao, da jednostavno ako 2, 3 dana niste u dodiru s pacijentom ne znate kako se razvija njegova bolest. To je po meni veliki manjak, ali to treba nadoknaditi prijenosom službe, boljom organizacijom i boljom stručnošću kolega. Nedostatak liječnika i u Hrvatskoj i u drugim europskim zemljama je poznat i to nije nikakva novost. Na kraju od 2005. o tome govori Hrvatska liječnička komora, na fakultetima, na 4 hrvatska medicinska fakulteta je upisano recimo 3,5 tisuće studenata, a u istočnim zemljama upisano je 13 tisuća studenata. Prema tome u istočnim zemljama susreću se sa nezaposlenošću liječnika i neminovno je kad uđemo u EU, odnosno pogodovanjem zapošljavanja u nedostatku liječnika da će ti ljudi sa istoka dolazit, pogotovo što nemaju jezičnu barijeru. U Republici Hrvatskoj trenutno je 20% manjak liječnika viši nego u EU. A nakon ulaska u EU 10 do 15% zdravstvenog kadra odlazi iz zemlje. To je odlazilo iz svake zemlje koja je pristupila EU. Ono s čime se mi suočavamo je to da 600 liječnika godišnje odlazi u mirovinu. 300 liječnika medicinskih iz bolnica odlazi u neke druge poslove, a godišnje diplomira 400 liječnika. Dakle, to je jedna diskrepancija u tome koliko ih odlazi, koliko, među njima neki nažalost i umiru. I dakle tu je taj problem nedostatka. Komora je svojedobno naglasila i potrebu Nacionalne strategije borbe protiv nedostatka zdravstvenih djelatnika. Neke europske zemlje su to učinile i vjerujem da ćemo u budućnosti i mi morati o tome razmišljati jer starenje populacije specijalista je kao što znamo veća, liječnici odlaze u mirovinu, migracija liječnika je postala veća. Dakle, o tome ćemo u budućnosti zaista morati razmisliti. Ono što su neki naveli da liječnici odlaze zbog plaće, podsjetilo me to na štrajk zdravstvenih djelatnika gdje se upravo vidjelo da liječnici nisu tražili izjednačavanje plaća sa plaćama EU. To je upravo ono što su na neki način mogli nadoknaditi svojim dežurstvima, svojom pripravnošću. Nemojte zaboraviti da uz osnovnu plaću liječnik je ponekad i dežuran, a usto ima kad nije dežuran i pripravnost. Dakle, to kad se usporedi nije baš zanemariv novac u odnosu na druge struke i na druge plaće. Recimo liječnici su tražili bolje uvjete rada, kvalitetniju i sigurniju opremu, manju radnu satnicu što je sada doneseno, bolju organizaciju rada u zdravstvenim ustanovama, osiguranje od profesionalne odgovornosti, korektniji odnos javnosti i medija prema njima. Dakle, to je ono što su sami liječnici po sebi inzistirali. Puno se učinilo u zadnje vrijeme i ja moram naglasiti u posljednjih 5 godina Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje platio je 5 345 stažista od čega se 2 223 doktora medicine. U zadnjih 5 godina ministarstvo je odobrilo 2 904 specijalizacije i uže specijalizacije. Puno se na tome učinilo, međutim imate slučajeva, primjer u mojoj bolnici u Bjelovaru, raspisujete natječaja za internistu, za ginekologa, dajete stan, sve mogućnosti ne javi se nijedan internista, nijedan ginekolog. Jednostavno ga nemate na tržištu. Čak i kad nudite specijalizacije nema ljudi koji će se javiti na specijalizaciju. Dakle, mislim da treba otvoriti i druga sveučilišta od ova 4, ne samo zagrebački, povećati broj upisa studenata na medicinske fakultete. Znam da će to biti teško zbog toga što i profesori su stariji. Dakle, i kad jedan profesor ode u mirovinu treba puno više godina da bi netko mlađi stekao to iskustvo i da bi ga zamijenio. Ali, u svakom slučaju je dobro da se na to misli i da se na tome radi. Uz sve to nemojmo zaboraviti pacijenta radi kojeg smo tu i ovaj zakon na neki način, moram reći, će pogoditi pacijenta jer svaki dan njegov doktor neću mu biti baš na raspolaganju kao dosada. Hvala.
Hvala lijepa. Jedna je replika, poštovani zastupnik Goran Heffer.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo kolegica je pri kraju istaknula da se nedostatke liječnika ne rješava pa čak niti davanjem specijalizacija. Ja mogu evo primjer vinkovačke bolnice istaknuti kao jedan od primjera dakle da su i stambenim rješenjem i specijalizacijama uspjeli rješavati i rješavaju te probleme, čak nam liječnici iz Osijeka dolaze i iz drugih sredina i dakle ako nešto želite dobiti mora se i dati. Dakle, očito je da liječnika se još može naći, ali na koji način, dakle treba stimulirati to sve. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovana zastupnica Caparin.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. U tom smislu ja mislim da bi trebali donijeti ovu Nacionalnu strategiju upravo za taj kadar, a s druge strane morat ćemo napraviti, međusobno si pogledati u lice i reći koliko tko radi. Jer ako imate tako puno bolnica na tako malo kilometara kao što je Koprivnica, Bjelovar, Čakovec, Virovitica, Pakrac pa onda stvarno moramo raščlaniti i vidjeti da li su svi ti liječnici u tim bolnicama iskorišteni za ono za što su plaćeni. I to je jedino po meni mjerilo. Rad, rad, rad koliko si učinio toliko ćemo te platiti. Ako tu ne dobiješ kvalitetu i ako tu ne zadovoljava, ako on ne radi i nema posla recimo onda je na neki način morat će otići u drugu bolnicu ili će ostati bez posla. To je jedna od mogućnosti. Naravno da nisam za to kao što je nekad po dekretu netko išao u neku drugu bolnicu. Apsolutno ne, ali će sam biti prisiljen i tražiti si posao. Na kraju krajeva liječnika danas je sve moguće saznati, zašto je netko dobio otkaz, zašto nije radio, koliko je radio i preko interneta sve se dobije, tako da takvog liječnika neće nitko ni u Njemačkoj niti u Austriji.
Hvala lijepa. Evo i došli smo do samog kraja pojedinačne rasprave. Posljednja prijavljena poštovana zastupnica Tatjana Šimac Bonačić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče s kolegicom. Evo ovaj zakon je usklađivanje sa Zakonom o radu i vidimo koliki nam je radni tjedan, 48 sati, dežurstvo ulazi u radno vrijeme, pripreme ne ulaze, visina isplate naravno do kolektivnog ugovora uređuje ministar. Pozdravila bih palijativnu skrb gdje je to moguće donijeti i obiteljima i oboljelima odnosno umirućima i to naročito koja će se provoditi u sekundarnoj zdravstvenoj skrbi odnosno u županijskim bolnicama. Ja bi se zapravo u svojoj diskusiji osvrnula na nedostatak liječnika. Evo vidjeli smo i u prijašnjim diskusijama da je to vrlo kompleksan problem da ga ne možemo sagledati da jedne strane, da ima problema i u onom dijelu da se do sada plaćao i nerad i nedovoljno su iskorišteni i doktori i aparatura. Mislim da je došlo vrijeme i plaćanja rada i nagrađivanje rada, a kažnjavanje nerada. Ali mislim da će se o tome razmišljati u budućnosti. Međutim, činjenica je da provođenje ovog zakona ja nisam sigurna kako će se sve to ostvariti odnosno mislim da će se puno toga morati odrađivati u hodu i rješavati u hodu. Naime, po ovom zapravo nedostaje oko tri tisuće liječnika. Imamo prosjek starosti specijalista u pojedinim bolnicama prelazi preko 58 godina i pitamo se tko će raditi. Evo kolegica prije mene spomenula 4 naša fakulteta to je Split, Rijeka, Zagreb i Osijek gdje imamo negdje oko tri tisuće 700 studenata u okruženju imamo puno više. Prema tome možemo reći da nas u budućnosti očekuje kadrovska insuficijencija. Isto tako bih napomenula a mislim da je kolegica Caparin to rekla, bojim se ovog dijela nepraćenja pacijenata ako se iziđe iz dežurstva, pa već se dopuni onih 48 sati, sada ide jedan period kada je zapravo u nekim slučajevima potrebno i dalje pratiti pacijenta. Ne znam kako će to biti. Slažem se isto tako da je ovo zapravo boljitak za liječnike jer s jedne strane smo sjećamo se natpisa koji su bili nedavno, a to je ja mislim da je to bilo iz Gračaca liječnici su se tužili da rade 360 sati mjesečno, svaka se druga noć dežurala, navođena je polugodišnja pripravnost uz redovno radno vrijeme i to su liječnici se bunili. Što im preostaje nego otići na bolovanje. To je s jedne strane ovo radno vrijeme odnosno radni tjedan, boljitak za liječnike kako je rečeno u prijašnjim raspravama. Međutim pitam se što je sa krajnjim korisnicima, što je sa našim sugrađanima, pacijentima? Da li će oni imati adekvatnu zdravstvenu zaštitu? Po nekim podacima mi smo najdeficitiranija zemlja po liječnicima gdje 2,2 liječnika dolazi na tisuću stanovnika i po tome ispada da smo negdje pri dnu ljestvice u EU. Prosjek je u Europi 3,8 na tisuću stanovnika. Pitam se i ja gdje su strateški planovi jer imamo i smanjeni broj i studenata i svega toga. Prema tome koji su strateški planovi za ovo stanje koje jeste. Spominjalo se isto tako i plaće liječnika. Ja bi se zapravo složila s tim da bi se trebalo još više nagraditi pravi rad, ali naravno držim onoga nagradi rad, a kazni nerad. Pa evo imamo primjer Slovenaca, Slovenci su izuzeli od smanjenja plaća baš liječnike i profesore, jer je to nekakva društvena djelatnost koja je bitna što se kaže ne donosi novac kao novac ali donosi puno više toga i od novca. Isto tako mogu reći i slažem se s onim kolegama koji su rekli da nismo dobro planirali, nismo dobro planirali ni obrazovanje niti nam je to pratilo nekakva objektivnu situaciju kakva je da bi zapravo planirali obrazovanje. Prema tome, moram priznati da smo neodgovorni, da ne mislimo na sutra, a to sutra upravo je došlo, došlo je danas. I u biti često usklađujemo razne zakone ali u biti ne usklađivamo ih sa zbiljom. Prema tome, ja ponavljam nisam sigurna da li ćemo imati kvalitetnu i dostupnu zdravstvenu zaštitu što nam je svima liječnicima u biti i političarima naravno što nam je zadatak. Bojim se da ćemo rješavati puno toga u hodu jer danas smo čuli isto tako da vjerujemo da ćemo se znati nositi sa problemima. Mislim da bi trebali kao odgovorni da smo trebali zapravo to već do sada rješavati da ne dođemo u ovakvu situaciju. A da je vrlo kompleksan problem, slažem se s tim. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I na kraju završnu riječ u ime predlagatelja, poštovani državni tajnik DRažen Jurković. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Vrlo kratko. Svi su već pomalo umorni od ovog napornog dana. Zato samo da nekoliko stvari pojasnim. Naime, kada sam rekao da ovaj zakon ne iziskuje dodatna financijska sredstva. Ne samo da ne iziskuje dodatna financijska sredstva ali u odnosu na postojeće zakonsko rješenje, dakle na sadašnji članak 162. koji stupa na snagu 3.8. Upravo to mi mijenjamo. Dakle, u sadašnjem članku i pripravnosti i dežurstvo se definira kao redovan oblik rada. Što to znači? To znači dvije stvari, dakle prije svega fiskalnu nestabilnost do kraja godine jel za provedbu toga članka ako bi stupio 3.8. do kraja godine u proračunu treba još 316 milijuna kuna. Dakle, ne samo da ne iziskuje i dodatnom odlukom članak 162.a nego imamo i uštedu do kraja godine od 116 milijuna kuna, a na godišnjoj razini doslovna provedba članka sadašnjeg 162. znači 750 milijuna kuna više. To je temeljnog kolektivnog ugovora i sadašnjeg Zakona o radu. Dakle, druga stvar koja je vrlo bitna, s obzirom na ovih 48 sati i na doslovnu primjenu te odrednice sada ako bi i pripravnosti i dežurstvo bili definirani kao redovan oblik rada, organizacija zdravstvene zaštite bi postala gotovo nemoguća. Dakle, mi pripravnost sada definiramo ponovo kao poseban oblik rada, dakle ne više kao redovan oblik, a dežurstvo ostaje kao redovan oblik rada i to je u skladu sa Zakonom o radu, ali ne samo sa Zakonom o radu nego i sa poglavljem 19. pristupnih pregovora. Dakle to jest zakon koji je zakon usklađenja sa odrednicama Europske unije. Isto tako vrlo kratko, ponovo su se ovdje čule teze nevezane za ove izmjene, ove zakonske izmjene ovoga članka 162. o privatizaciji zdravstvene zaštite itd. Ja bih podsjetio samo na to da je ova Vlada uložila 8 milijardi dakle u posljednje tri godine 8 dodatnih milijardi kuna u javni sektor, a podsjetio bih da je u tijeku nabavka opreme opet za javni sektor u visini 825 milijuna kuna, dakle samo 9 linearnih akceleratora da ne spominjem više. Niti jedan jedini ultrazvuk, ništa uistinu nije išlo u privatni sektor, sve to ide u javni sektor i uistinu imamo cijeli niz argumenata, da ih ne ponavljam jer je i ministar, a i ja sam nekoliko puta za ovom govornicom navodio cijeli niz argumenata da smo upravo protekle tri godine jačali i na zakonodavnoj razini, ali i na organizacijskoj upravo javni sektor premda je moje mišljenje da je budućnost zdravstvene zaštite upravo u dobrom i komplementarnom odnosu javnog i privatnog sektora. Spomenuti su sindikati i dogovor. Ja bih ipak podsjetio na nešto, da se nadam da za uvaženog mog kolegu i prijatelja Rajka Ostojića štrajk liječnika ne znači dogovor sa sindikatima. Ova Vlada, mi u svom mandatu pregovaramo sa sindikatima i o izmjenama ovoga članka već godinu i pol dana. Iza nas su uistinu naporni, da ne kažem i težu riječ, ono što se često puta kolokvijalno naziva krvavi pregovori sa sindikatima, to znaju i naši sindikalni predstavnici koji su svakodnevno u kontaktu s nama i došli smo na neki način, naravno ne uz potpunu suglasnost, ali došli smo do izlaza iz ovoga ogromnog problema, ali ne na način da smo kao Vlada 2002. ili 2003. godine. Ne volim se vraćat i ne mislim da se treba vraćat u to, ali već kad je spomenuto ima li štrajk liječnika. Uz štrajk liječnika, uz smanjenje plaća liječnicima i sestrama je puno lakše naći izlaz i u ovakvoj situaciji. I naravno, samo još jedna stvar, spomenuta je ovdje reforma zdravstva u Koprivnici. Imam tu privilegiju da me moj uvaženi kolega Ostojić, žao mi je što ga nema, podsjetio na to, dakle u cijelom mandatu te Račanove Vlade jedina stvar koja je napravljena i dobro napravljena, jedan jedini objedinjeni hitni bolnički prijem u Koprivnici. Jest točno, dobro je napravljen i po njemu smo napravili Pravilnik za objedinjeni hitni bolnički prijem. I to je sve iz mandata te Vlade što je napravljeno. A za tu reformu u Koprivnici sjetite se malo, prisjetite, su angažirane čak i uvažene engleske konzultantske tvrtke. Dopustite gospodo, takvu reformu jedan jedini objedinjeni hitni bolnički prijem uspoređivat sa ovako opsežnom reformom ministra Milinovića je u najmanju ruku uvreda, ako ne smiješno. Hvala.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu o ovom konačnom prijedlogu zakona. Glasovat ćemo o njemu čim za to budemo imali uvjete. Ovim zaključujemo i današnji rad i nastavljamo sutra ujutro u 9,30 sa Konačnim prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći. Hvala lijepa svima i do sutra doviđenja.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti, bio je hitni postupak, P.Z. br. 836, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zdravstvenoj zaštiti. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 93 glasa za, 3 suzdržana i ništa protiv. Dobro jutro dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa radom sjednice i prelazimo na najavljenu točku dnevnog reda – - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 840 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za pravosuđe i Odbor za ravnopravnost spolova. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Gospodin Zoran Pičuljan, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.