Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene dame i gospodo zastupnici današnja tema je prijedlog Zakona o potvrđivanju Odluke br. 1/2010. Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje između EU i Republike Hrvatske o sudjelovanju Hrvatske kao promatrača u radu i drugim aktivnostima Agencije EU za temeljna prava. Želio bih vas podsjetiti da je ova tema, dakle članstvo Hrvatske u Agenciji, pred Hrvatskim saborom sada već po drugi put. Naime, razlog ovakvoj proceduri su odredbe Zakona o provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju između Hrvatske i europskih zajednica slijedom kojeg smo za potrebe donošenja ove odluke u lipnju 2009. godine zatražili i od Hrvatskoga sabora i dobili prethodno pozitivno mišljenje glede prihvatljivosti sudjelovanja Hrvatske u Agenciji. Na taj način, u skladu sa zakonom, ostvarena je i posebna nadzorna uloga Hrvatskog sabora kao najvišeg zakonodavnog tijela nad odlukama koje se donose u okviru Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje. S obzirom na to da je ovo prva odluka Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje koja prolazi ovakav postupak zadovoljstvo mi je da na zaključku koji je Sabor usvojio tada prilikom prvog razmatranja mogućnosti sudjelovanja u Agenciji i time je omogućio finalizaciju cjelokupne procedure. Također bih želio istaknuti da je ovoj inicijativi bila iskazana čvrsta podrška od strane svih saborskih zastupnika koji su sudjelovali u toj raspravi. Dosadašnju provedbu postupka pristupanja u članstvo Agencije možemo podijeliti na 3 proceduralne faze. U studenome 2007. godine Europska komisija pozvala je Hrvatsku na iskazivanje interesa o sudjelovanju u radu Agencije. Hrvatska je slijedom toga u veljači 2008. godine iskazala navedeni interes. U veljači 2009. godine Vijeće za stabilizaciju i pridruživanje dostavilo je nacrt odluke te je Vlada u listopadu također 2009. donijela Odluku o prihvaćanju sudjelovanja Hrvatske u Agenciji. U svibnju 2010. u Bruxellesu usvojena je odluka Vijeća koju danas zakonom potvrđujemo i koja je sukladno njenim odredbama na snazi od 1. srpnja 2010. godine. Nekoliko riječi i o samoj Agenciji. Skrenuo bih pozornost da je ona novija institucija EU, nastala 2007. preobrazbom Europskog centra za rasizam i ksenofobiju, a čija je članica kao promatrač bila i Hrvatska. Agencija je osnovana uredbom Vijeća 168. iz 2007., o osnivanju Agencije za temeljna prava kojom su određeni njezini ciljevi, područja aktivnosti i zadaci. Osnovni cilj Agencije je pružanje stručne pomoći i potpore relevantnim institucijama i nadležnim tijelima Unije i državama članicama pri provedbi pravne stečevine Unije u svezi s temeljnim pravima. Okvir djelovanja Agencije određuje se višegodišnjim radnim okvirom. On se naime usvaja za razdoblje od 5 godina koji po prijedlogu Europske komisije,a nakon savjetovanja sa Europskim parlamentom usvaja Vijeće EU. Zadaci Agencije propisani su člankom 4. Uredbe te između ostalog obuhvaćaju prikupljanje, obradu i objavljivanje objektivnih, pouzdanih i usporedivih informacija o razvoju temeljnih prava u EU, razvoj metoda i standarda za poboljšanje kvalitete i usporedivosti podataka na razini članica EU, provedbu i poticanje znanstvenih istraživanja i anketa, pripremu i objavu zaključaka i mišljenja za institucije EU i države članice o provedbi prava Unije, promoviranje dijaloga s organizacijom civilnog društva i niz drugih pitanja. Ovom prilikom želio bih posebno naglasiti kako Agencija ne donosi obvezujuće odluke i nije ovlaštena ispitivati je li država članica propustila ispuniti obveze iz ugovora tj. usvojila pravnu normu suprotno europskom pravu niti se bavi zakonitošću akata Unije. Stoga se ni u Hrvatskoj neće baviti nadzorom ispunjavanja obveza prema EU niti će imati nadležnosti nad individualnim kršenjima ljudskih prava. Ukazao bih također i na sam sadržaj odluke koju danas potvrđujemo. Njom se naime regulira status Hrvatske kao promatrača te obveze koje za nas nastaju temeljem zadaća Agencije. Napominjem da je promatrački proces vezan uz naš status zemlje kandidatkinje, a što će se unaprijediti u puno članstvo u Agenciji pristupanjem Hrvatske EU. Hrvatska se obvezuje na uplatu članarine te imenovanje osoba u Upravnom odboru. Već su nominirane prof. Ksenija Turković sa Pravnog fakulteta i njena zamjenica Snježana Vasiljević znanstvena novakinja također na Pravnom fakultetu kao i časnica za vezu gospođa Tatjana Vlašić iz Ureda za ljudska prava. Odluka definira status Agencije u RH te privilegije i imunitete osoblja prilikom rada u Hrvatskoj kao i mogućnost zapošljavanje hrvatskih građana. Slijedom navedenog Hrvatska je već preuzela svoje obveze imenovanjem navedenih osoba i participacijom u članarini, a Agencija je već i otvorila mogućnost sekundiranja u Agenciji za hrvatske građane. U odnosu na obveze iz članarine koja je za prve tri godine određena u iznosu od 180 tisuća eura godišnje te za sljedeće dvije u iznosu od 205 tisuća eura, izvijestio bih vas kako se ista u većoj mjeri, tj. postotku financira iz sredstava iz IPA fondova čime se ne opterećuje državni proračun. Slijedom dospjelosti obveza iz članarine Hrvatska je za svoje polugodišnje članstvo u 2010. uplatila 13 tisuća 500 eura na osnovu 15-postotne participacije kao iznos od 36 tisuća eura ili 20-postotnu članarinu za 2011. godinu. Za treću godinu članstva taj postotak će iznositi 40% dok u participaciji u članarini za daljnje dvije godine članstva još nije donesena odluka. Dopustite mi da kažem nekoliko riječi o mogućim koristima od članstva u Agenciji za Hrvatsku. Prvenstveno to je potpora usklađivanju propisa o ljudskim pravima s pravnom stečevinom Europske unije. Također nastavno na promatrački status Hrvatske u bivšem Europskom centru za rasizam i ksenofobiju a posebice u kontekstu našeg članstva u Vijeću Europe kao i cjelokupnog pregovaračkog procesa za članstvo u Europskoj uniji, sudjelovanje u Agenciji predstavlja potvrdu kontinuiteta Hrvatske u očuvanju i unapređenju standarda ljudskih prava. Ujedno preko imenovanih predstavnika u Agenciji, Hrvatska će i stručno doprinijeti radu Agencije na suzbijanju kršenja ljudskih prava i snaženju njihove zaštite. NO, možda i najvažnije istaknuti da će se po pristupanju Hrvatske u Europsku uniju od strane Hrvatskih institucija tražiti puni angažman u njenom radu, stoga je partnerstvo koje gradimo u pretpristupnom razdoblju ključno za izgradnju institucionalnih veza sa Agencijom kao i za obostrani prijenos iskustava. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici, slijedom ovim gore navedenih argumenata predlažem Hrvatskom saboru da donese Zakon o potvrđivanju odluke broj 1. iz 2010. Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje, između Europske unije i Hrvatske o sudjelovanju Hrvatske kao promatrača u radu i drugim aktivnostima Agencije Europske unije za temeljna prava. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će donošenje Zakona o potvrđivanju odluke broj 1. kroz 2010. vijeća za stabilizaciju i pridruživanje između Republike Hrvatske i Europske unije o sudjelovanju Hrvatske kao promatrača u radu i drugim aktivnostima Agencije Europske unije za temeljna prava. Donošenjem ovog Zakona sukladno Hrvatskom ustavu ova će Odluka biti potvrđena kao međunarodni ugovor čime će ona postati dio unutarnjeg prava Republike Hrvatske, a obzirom na prirodu te odluke i obzirom na to da ovom odlukom Hrvatska proističu određene obveze, kako novčane, na plaćanje članarine, ali tako i na davanje određenih povlastica toj agenciji i djelatnicima te agencije kako je to već uobičajeno i kako je to već status agencija i članova agencija na području Hrvatske već i postoji. Ovo je također logično jer polazeći od toga da je Europsko vijeće još 1997. utvrdilo važnost sudjelovanja u radu Agencija i za zemlje kandidatkinje, kao jačanje i ubrzavanje pristupne strategije ovo je još jedan poziv Republici Hrvatskoj kao kandidatkinji na tome tragu. Ovo je također logičan nastavak i toga da Hrvatska prihvaća poziv za sudjelovanje u radu ove Agencije u statusu promatrača, jer je Hrvatska već imala status promatrača u Europskom centru za nadzor rasizma i ksenofobije, a ova Agencija koja osnovana 2007. je zapravo nastavak ili transformirani Centar za nadzor rasizma i ksenofobije. Stoga je odmah po osnivanju kao što smo čuli od državnoga tajnika, odmah po osnivanju Agencije Hrvatska dobila poziv za iskazivanje interese, iskazala je taj interes, o tome smo već jedanputa sukladno proceduri predviđenom Zakonom o provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju već jedanputa ovdje na Saboru raspravljali, dali smo punu potporu i pozitivno mišljenje za članstvo Hrvatske u ovoj Agenciji, i stoga je danas za očekivati da će ovaj Zakon biti podržan od većine ili svih zastupnika u ovom Hrvatskom saboru jer je to nastavak postupka koji je već započet temeljem pozitivnog mišljenja Hrvatskoga sabora. Dakle, ovom Odlukom se regulira status Republike Hrvatske u Agenciji, on je za sada potvrđen kao status promatrača, naravno kao što smo čuli nakon prijema Hrvatske u članstvo Europske unije, taj angažman će biti potpun, dakle članstvo sa punim pravom glasa. Danas je to pravo sa pravom raspravljanja, ali bez prava glasa. Također je utvrđeno sukladno ovoj Odluci o osnivanju Agencije, čime se ta Agencija može baviti na području, odnosno u Republici Hrvatskoj, dakle ljudskim pravima u onom mjeri u kojoj pripada u provedbu prava Europske unije i u kojoj je to potrebno za usklađivanje zakonodavstva s pravom Europske unije i stoga kao što smo čuli Agencija prikuplja i uspoređuje komparativno podatke, osigurava njihovu usporedivost, provodi znanstvena istraživanja i u tome kao rezultat toga podnosi izvješća i preporuke ali naravno ne i ocjene o tome niti joj je to kompetencija da ocjenjuje da li je u kojoj zemlji povrijeđena ljudska prava ili nisu ili je zakonodavstvo usklađeno. Dakle, to nije njezina zadaća već je zadaća prije svega istraživanje i prikupljanje podataka i uspoređivanje tih podataka. Što se tiče obveza za Hrvatsku, ona su kao što sam rekla uplata članarine, što je utvrđeno u dodatku ove odluke. Za Hrvatsku je određen iznos, međutim obzirom da se članarina sufinancira i to u jednom većem postupku u početnim godinama posredstvom programa instrumenata pretpristupne pomoći, taj iznos za prvu godinu iznosit će samo 15% od utvrđenog iznosa, a za drugu godinu 20% iznosa za što su sredstva u državnom proračunu na poziciji Ministarstva vanjskih poslova već osigurana i uplaćena sukladno odluci koja je stupila na snagu 1. srpnja 2009. godine. Dakle, kao što smo čuli o koristima koja će za Hrvatsku proisteći iz pristupanja članstvu u ovoj agenciji to je prije svega pomoć u usklađivanju naših zakona s pravnom stečevinom EU, ali ja bih rekla i izuzetno je važno da ćemo mi na ovaj način postati aktivni sudionici u raspravama i razmatranju problema ljudskih prava na području u okviru Europe. Sudjelovat ćemo u tim raspravama, doprinosit ćemo i znanstvenim istraživanjima i na taj način ćemo biti na izvoru informacija i podataka koje će koristiti da procjenjujemo i da ih ugrađujemo u naše unutarnje zakonodavstvo kako bi u cijelosti njega uskladili sa pravnom stečevinom EU. Evo, zbog svega ovoga, zbog toga što je Hrvatski sabor već u proceduri prethodnoj dao pozitivno mišljenje, smatramo da treba i mi ćemo podržati donošenje ovog zakona kao završetak započetoga procesa pristupanja. Hvala.
Hvala. U ime kluba HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Klub HNS-HSU će podržati prijedlog zakona koji je pred nama. U uvodnom izlaganju moramo reći da nam je državni tajnik dao puno više podataka nego što smo imali u pisanom obliku i ja mu se zahvaljujem na tome, jer smo upravo niz pitanja željeli postaviti s tim u svezi, ali ostalo je još nekoliko pitanja. Evo ukratko samo da kažem da je ova odluka kolegice i kolege stupila na snagu 1. srpnja 2010. godine, dakle za nekoliko dana biti će godinu dana. Ova agencija je po nama vrlo značajna jer ona daje potporu institucijama ne samo EU već i državama članicama u provedbi temeljnih prava i sigurno da Hrvatska ima što naučiti i što jasno dobiti od agencije u svakom smislu. Ovu odluku nadalje vidimo da moramo potvrditi kao i druge međunarodne ugovore i to upravo danas činimo. Ono što bi možda trebalo još reći da sredstva koja dajemo obzirom da imamo pretpristupna sredstva koja će pokriti dio troškova u prvim godinama, možda nam se čine da i nisu značajna međutim ona jesu značajna, posebno će biti sve veća i veća participacija sa naše strane. I sigurno da je potrebno da Vlada znade za postojanje te agencije koja vidimo odluka stupila na snagu prije punih godinu dana, već i mi parlamentarce a vjerujem kolegice i kolege budimo iskreni, vjerojatno 95% nas nije znalo da je ova odluka stupila na snagu prošle godine. Vjerujem da isto tako ni vladina organizacije za to nisu znale, vjerujem da mnoge akademske institucije za to nisu znale, a čini mi se da treba itekako ovu agenciju dobro iskoristiti, ne samo zato što participiramo značajnim sredstvima, već inače je njena uloga i mogućnost da Hrvatskoj barem u ovim trenucima sigurno može i treba puno pomoći. Imamo gospodine državni tajniče još tri pitanja. Vrijedno ste parcijalno odgovorili ali vas molim da nam to još jednom učinite i možda malo šire. Članak 2. odluke "Agencija u HRvatskoj može rješavati pitanje vezano uz temeljna prava". Ova riječ rješavati, dajte nam točno recite da li je to možda nedovoljno precizan prijevod izvornog teksta. Dakle, rješavati pitanje vezano uz temeljna prava. Što rješavaju? Nadalje u članku 4. na istoj stranici 7. imamo pitanje vezano uz promatrača odnosno njegovog zamjenika i nacionalnog časnika za vezu. Spominju se uvjeti koji oni moraju ispuniti. Potražio sam na stranici EUHR 4 pri kraju materijala, ali se i tamo samo spominju uvjeti, ali ne znamo koji su to uvjeti koji ti ljudi moraju ispunjavati. Ovo su nas pitali ljudi iz nekoliko organizacija, pa vas molim da nam i to pojasnite. Vi ste spomenuli neka imena ljudi koji su odlazili već na sjednice upravnog odbora i tko je postavljen za časnika za vezu ali nas ti uvjeti zanimaju. Nadalje, jedan prijedlog Predsjedništvu SAbora. Naime, evo vidimo da je skoro prošlo godinu dana od kada je ova odluka stupila na snagu, mi tek sada dobivamo ovaj materijal na klupe. Kada su u pitanju europski poslovi kolegice i kolege morat ćemo se od sutra bitno, ne od sutra nego od prekosutra recimo, od petka, bitno drugačije ponašati. Kada Bruxelles predlaže pojedine dokumente, on će se redovno konzultirati sa nacionalnim parlamentima. Materijal ćemo dobiti, mi čini mi se državni tajniče imamo otprilike 10 tjedana ako se ne varam da odreagiramo, dajući prijedloge izmjene, dopune određenih tekstova ili pak da damo zeleno svjetlo. Prema tome, moramo puno brže reagirati. Ja predlažem da odmah krenemo kolegice i kolege dogovarati se kako ćemo naš Odbor za europske integracije pretvoriti u Odbor za europske poslove, da sadržaj i način njegovog rada definiramo, ali kolegice i kolege svi ostali odbori biti će matični odbori i za europska pitanja, ako je u pitanu poljoprivreda, gospodarstvo ili što drugo. Prema tome, i ostali odbori moraju bitno drugačije reagirati, bitno stručnije i odgovornije štititi interese Hrvatske sutra kada budemo članicom EU. Prema tome, ja zaista molim predsjednika SAbora da na Predsjedništvo stavi ovu materiju. Mi moramo uspostaviti bolju i trajnu komunikaciju sa Vladom kada su u pitanju europski poslovi, mi moramo reorganizirati saborske odbore, odnosno radna tijela i mi moramo puno brže reagirati kada su u pitanju europski poslovi. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin Boro Grubišić u ime kluba HDSSB-a, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče sa suradnikom. Kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Prijedlog zakona o potvrđivanju Odluke br. 1 iz 2010. godine, dakle evidentno očigledno zakašnjenje u startu Hrvatskoga sabora ili pak Vlade, ja ne znam točno kako je tu odgovoran kako je i rekao moj prethodnik u svom govoru. Dakle, Odluka Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje između EU i Hrvatske o sudjelovanju Hrvatske kao promatrača u radu i drugim aktivnostima Agencije Europske unije za temeljna prava. Dakle s obzirom da postoji zakašnjenje čini mi se da je pomalo tekst u kojem se govori o oprostu prve da kažem rate od 180 tisuća kuna ili prepolovljenju na 90 tisuća eura u prvoj godini, dakle ova 2010. pa eto dio 2011., može se tumačiti kao određen alibi za ovakvu sporost, neažurnost ne znam koga, hrvatske Vlade ili pak nekoga drugoga. Ukupno za tri godine potrebna sredstva za provođenje ovoga zakona odnosno za sudjelovanje kao promatrača u radu Agencije bi trebala biti oko 600 tisuća eura, ali s obzirom na ovaj dogovor ili oprost od 90 tisuća, znači oko 500 tisuća eura odnosno pola milijuna eura za tri godine. Dakle 2010., '11. i '12. E sad sama Agencija za praćenje ljudskih prava, dakle njena aktivnost i sve ono što je napisano u svezi djelovanja te agencije je pomalo opet se dovodi u sumnju člankom 2. koji kaže da Agencija u Hrvatskoj može rješavati pitanja vezana uz temeljna prava u okviru članka 3. itd., pa se pitam koliko mi u našem pravosuđu ili koji regulira temeljna prava imamo suverenitet i koliko je time zapravo ako je to ovako kako je napisano doslovce, koliko je tu ugroženo to naše pravosuđe koje je ipak moramo reći ima svoju suverenost, svoju nezavisnost itd., djelovanjem ove Agencije i njenim odlukama pa ako je tako onda i rješenjima koje ona može izdati. Nadalje, koja su to temeljna prava ako na upite građana koji također imaju svoja prava, temeljna prava da budu informirani, da budu obaviješteni. Pa npr. 14. veljače 2011. na pitanje o prijevodu, službenom prijevodu Lisabonskog sporazuma koji je Ustav ili novi Ustav ili pročišćeni tekst Ustava Europske unije na upit građanske udruge, odgovor je da Hrvatski sabor ne posjeduje službeni prijevod Lisabonskog sporazuma. Hrvatski sabor ne posjeduje službeni prijevod Lisabonskog sporazuma. To je služba za informiranje Hrvatskoga sabora. Na upit građanskih udruga u svezi objašnjenja pregovaračkih stajališta Republike Hrvatske u pregovorima o pristupanju Europskoj uniji odgovor hrvatske Vlade, Ureda za odnose s javnošću se decidirano tvrdi, pregovaračka stajališta Republike Hrvatske u pregovorima o pristupanju Europskoj uniji nisu javno dostupni dokumenti i to je ono što stalno govorimo. Govorimo o informiranju, obavješćivanju građana što to nas čeka, što čeka svakog pojedinačno, što čeka seljaka, studenta, umirovljenika, radnika. E sad ako se ova Agencija zove tako kako se zove, a to su temeljna prava, mislim da je temeljno pravo i pravo na informiranje. Bi li da smo član promatračke agencije, bi li ta agencija imala posla i s ovakvom neinformiranošću i ovakvim objašnjenjima koja su u pisanom obliku upućene građanskim udrugama, jesu li time povrijeđena temeljna prava. Pravo na informiranje, pravo na obavješćivanje sudbinskog, što nas čeka u Europskoj uniji. Dakle, povezujem ovo uključivanje Hrvatske u Agenciju za temeljna prava kao promatrača, dakle samo kao promatrač i onda na kraju krajeva ta temeljna prava su ova dva dokumenta koja mogu podastrijeti ili vam dostaviti, a imate ih najvjerojatnije, u kojima jasno piše da hrvatski građani nemaju pravo ni udruge pa ni saborski zastupnici, nemaju pravo na saznanja o pregovaračkim stajalištima ne Europske unije nego Republike Hrvatske, naše države, naše domovine. Dakle, nemaju pravo znati o pregovaračkim stajalištima Republike Hrvatske u pregovorima o pristupanju Europskoj uniji i kaže da to nisu javno dostupni dokumenti. Kad će biti, ne zna se. Zbog toga ova rasprava koja se vodi u jednoj stvari koja je već pomalo i pozna, dakle zakašnjela s obzirom na datume o kojima sam govorio, 2010., 2011., zapravo i smjer kojim je zapravo sve krenulo i nekakvu posebnu ocjenu u ime kluba ne bih ni davao niti bih se izjašnjavao ni za ni protiv. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Pa ja ću na samom početku svog izlaganja kazati da ovaj zakon apsolutno treba poduprijeti, a njegove odredbe proanalizirati u prvom redu dajući odgovor na dva pitanja. Prvo je pitanje zapravo što to u svojoj suštini ova agencija jest i naravno da je drugo i vrlo važno pitanje uloga Republike Hrvatske u okviru rada same agencije i to u dva možemo kazati odvojena vremenska perioda. Dakle, u ovom predpristupnom periodu, a naravno i u onom periodu kada Republika Hrvatska postane punopravna članica Europske unije. Dakle, sama agencija jest jedna od najbitnijih po mom mišljenju institucija ili bitna institucija u okviru funkcioniranja Europske unije koja se bavi u krajnjoj liniji zaštitom ljudskih prava ili problematikom ljudskih prava ali na jedan specifičan, na jedan poseban način. Ona je dakle nastala 2007. godine zapravo transformacijom od jedne druge institucije, a to je europskog Centra za nadzor rasizma i ksenofobije. Dakle, njezina specifična uloga, a to je već bilo i kazano pogotovo u uvodnom izlaganju jest u prvom redu, dakle naglašavam u prvom redu potpora institucijama Europske unije i državama članica u provedbi temeljnih prava. Mislim da je vrlo važno istaknuti da sama agencija ne donosi obvezujuće odluke i ne provodi direktni nadzor kada se radi o bilo kom pitanju ljudskih prava. Njezina specifična i vrlo važna uloga, dakle temelji se na usklađivanju u prvom redu zakonodavstva svih članica Europske unije, dakle koja tretiraju ili se direktno ili indirektno dotiču ljudskih prava. Ali ne samo to. Dakle, ona se bavi i prikupljanjem i komparativnim uspoređivanjem prikupljenih podataka iz te oblasti. Zatim izrađuje izvješća o stanjima ljudskih prava i provođenje različitih istraživanja i studija, a sve naravno u smislu poboljšavanja standarda ljudskih prava, odnosno podizanja zaštite ljudskih prava na najveću moguću razinu. I dakako da je za pohvaliti da je potrebno dati potporu uključivanju Republike Hrvatske ja bih kazao u taj projekt u ovoj prvoj fazi u svojstvu promatrača. Međutim, i u svojstvu promatrača je bitna uloga naših ljudi koji će biti predstavnici u toj agenciji u samom radu agencije. Dakle, oni će biti za stolom prilikom raspravljanja, prilikom donošenja odluka. U ovoj prvoj fazi oni neće direktno učestvovati u donošenju odluka. Ali sasvim sigurno u radu agencije da. Dakle, sam zakon apsolutno treba poduprijeti. Ovo je jedna od bitnih institucija Europske unije u kojoj će se Republika Hrvatska samom ratifikacijom ove odluke, dakle uključiti u ovoj predpristupnoj fazi dakako u svojstvu promatrača. Ali završenjem predpristupnih pregovora i uključivanjem Republike Hrvatske u Europsku uniju zasigurno u smislu provođenja punog pravnog članstva Republike Hrvatske u Europskoj uniji dodatna, dakle dodatna uloga naših članova u smislu funkcioniranja same agencije i u tom smislu dobit će na punoj svojoj, dobit će u svojoj cijelosti, u svojoj punini. Treba po mom mišljenju odbaciti sve one prigovore koje smo imali prilike čuti da se pristupanju i ratificiranju ove odluke, da je zakašnjelo, da Vlada nije na vrijeme reagirala s obzirom na same procese kada se radi o ratificiranju ovakvih odluka i onom svemu što je kazao na samom početku i državni tajnik. Mislim da se reagiralo u krajnjoj liniji u onim rokovima koji su uobičajeni za proceduru ratifikacija ovakvih međunarodnih dokumenata i da je upravo ovo vrijeme pravo vrijeme da se i donese ovaj zakon, da se ratificira ova odluka kako bi se taj segment zaštite ljudskih prava, pa pogotovo u poglavlju 23. koje se u smislu pregovora i zaključenja tog pregovaračkog ciklusa uistinu bliži kraju. Dakle, u tom smislu još jedanput apsolutna potpora ovom prijedlogu zakona. Hvala lijepa.
Gospodin Dorić, replika. Oprostite. Replika jedna gospodin Dorić. Da.
Kolega Tomljanoviću, ja nisam upotrijebio izraz da je Vlada zakasnjela. Istina, rekao sam da je prošlo godinu dana i dao sam upravo usporedbu sa onim što nas čeka sutra gdje ćemo morati u vrlo kratkom vremenu i kao Parlament i kao članovi odbora reagirati kada su u pitanju europski poslovi, pa vas molim da evo taj naš prijedlog kluba HNS, HSU prihvatite u jednom pozitivnom kontekstu u želji da pomognemo da uistinu budemo efikasniji od sutra na dalje.
Hvala. Odgovor gospodin Tomljanović.
Uvaženi kolega, ova moja primjedba nije bila upućena vama niti na vaše izlaganje u ime kluba, nego na izlaganje nekih drugih koji su doslovce kritizirali Vladu i to na jedan po meni neprimjeren način, na način da je zakasnila, da je to sve skupa zakašnjelo. Međutim, u tom smislu bih istaknuo da odluka koju mi potvrđujemo danas zakonom donesena 25. svibnja 2010. godine od kada je krenuo proces ratificiranja. Vi kao i ja znamo kako taj proces ratifikacije međunarodnih dokumenata teče, na koji način i koliko vremena treba proći da dođe u Parlament ovakva jedna odluka što sve treba ispuniti da ovakva odluka dođe u nacionalni Parlamanet na ratifikaciju. A slažem se sa vašim razmišljanjima da ćemo u novim uvjetima rada kao Parlament, pogotovo što se tiče europskog zakonodavstva ili usvajanja i prihvaćanja zakona ili drugih propisa od strane Europske unije se morati organizirati na jedan drugi način, da ćemo se morati naša radna tijela o čemu ste i vi govorili posložiti na jedan sasvim drugi način kako bi protočnost ili kako bi reakcija u smislu raspravljanja i prihvaćanja tih europskih dokumenata kao naših nacionalnih dokumenata bila bolja, učinkovitija i da bismo zapravo na postavljene probleme kao Parlament u budućnosti mogli reagirati na najbolji mogući način. I u tom smislu ja vas apsolutno podupirem. Ali ne podupirem ona izlaganja koji su temeljem ove ratifikacije, potvrđivanja ove odluke praktično sasuli neopravdano kritike na rad Vlade jer se radi o procesu ratifikacije određenog međunarodnog dokumenta i za to treba proći određeno vrijeme i s jedne i s druge strane. Dakle, i sa strane Republike Hrvatske, odnosno Vlade Republike Hrvatske a dakako i europskih institucija.
Hvala. Gospodin zastupnik Damir Sesvečan. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle pred nama se nalazi prijedlog Zakona o potvrđivanju odluke broj 1/2010 Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje između Europske unije i Hrvatske o sudjelovanju Hrvatske kao promatrača u radu i drugim aktivnostima agencije Europske unije za temeljna prava, sa konačnim prijedlogom zakona. Dakle zakon se predlaže donijeti po hitnom postupku, što je s obzirom na prirodu potvrđivanja međunarodnih ugovora uobičajena praksa, jer se dakle radi već o potpisanom aktu i u ovoj fazi postupka se ne mogu vršiti izmjene ili dopune njegovog teksta. Kao što je slučaj kod svih međunarodnih ugovora, potvrđivanjem ove odluke u Hrvatskom saboru, njezine će odredbe činiti dio unutarnjeg pravnog poretka Republike Hrvatske. Što se same agencije Europske unije za temeljna prava tiče ona je kao što se i navodi osnovana u veljači 2007. godine sa zadaćom potpore institucijama Europske unije, ali isto tako i državama članicama, vezano uz provedbu temeljnih prava. S obzirom da je Hrvatska do sada imala promatrački status u europskom centru za nadzor rasizma i ksenofobije, koji se zapravo kasnije i transformirao u predmetnu agenciju, pokrenut je postupak o sudjelovanju Hrvatske kao promatrača u radu agencije, radi dobivanja potpore u procesu daljnjeg usklađivanja propisa na području temeljnih prava, s pravnom stečevinom Europske unije. Predmetnom odlukom, dakle uz utvrđivanje statusa, dakle statusa promatrača Republike Hrvatske utvrđeni su i određene obveze Republike Hrvatske, pa se tako agencija u okviru svog djelokruga prvenstveno bavi pitanjem temeljnih prava potrebnih za usklađivanje zakonodavstva s pravnom stečevinom Europske unije, gdje prikuplja podatke, provodi istraživanja, izrađuje studije, izvješća, preporuke itd. Hrvatska se obvezuje plaćati članarinu za sudjelovanje u radu agencije na način kako je to predviđeno u dodatku odluke, s time da se članarina sufinancira iz programa instrumenata pretpristupne pomoći u točno utvrđenim omjerima, kako je to i obrazloženo u materijalima i o tome je i državni tajnik isto tako govorio. Također Hrvatska imenuje dvije osobe u upravni odbor agencije, koje mogu ravnopravno sudjelovati u njegovom radu, ali naravno za sada bez prava glasa. Imenuje jednog nacionalnog časnika za vezu, odobravaju se također povlastice, imuniteti osoblju agencije, jednake onima europskih zajednica, uređuje se i mogućnost zapošljavanja hrvatskih građana. Evo dakle slijedom navedenog, a s obzirom da je sudjelovanje u agenciji daljnja potvrda kontinuiteta i doprinosa Republike Hrvatske u očuvanju i unapređenju standarda na području ljudskih prava, podržat ću donošenje ovog zakona.
Hvala. Gospodin Josip Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je ja bih rekao jedan važan zakon, potvrđivanje odluke oko sudjelovanja Republike Hrvatske kao promatrača u agenciji Europske unije za temeljna prava. Ono što je važno istaknuti Hrvatska već kao promatrač od Europskog centra za rasizam i … [[Govornik se ne razumije.]] pa do potvrđivanja ove odluke oko promatrača za agenciju za temeljna ljudska prava, već svoje međunarodno-pravne obveze ispunjava, prije svega kao promatrač, ne u onom formalno-pravnom obliku koji će ispunjavati, imati kada Hrvatska postane punopravna članica Europske unije, nego već kao promatrač od centra pa do potvrđivanja odluke o ovoj agenciji, Hrvatska je promatrač i agencija, odnosno prije centar a danas agencija već nadzire i pomaže institucijama Republike Hrvatske oko zakonodavstva kada su u pitanju temeljna ljudska prava i materija koja je nadležnost ove agencije. Tako da u onom vremenu koje je prošlo, možda to formalno čudno zvuči da prođe godinu dana, ali najvažnije da ona srž, onaj temeljni cilj ovoga zakona, temeljna nadležnost ove agencije već se u Hrvatskoj provodi, sigurno je puno posla u svim tijelima od Vlade Republike Hrvatske, do ministarstava, do Hrvatskog sabora u ovom putu, završnom putu ulaska Hrvatske u Europsku uniju, tako da je bitno da ova agencija, odnosno i naše tijelo u Hrvatskoj već svoje obveze i dužnosti prema temeljnim ljudskim pravima, prema zakonodavstvu u ovom području se provodi, tako da tu možda to treba ubrzati i sigurno će biti drugačije kada Hrvatska postane punopravna članica Europske unije, ali … [[Govornik se ne razumije.]] veliki ogroman posao. I možda bi nešto spomenuo, jučer smo na raspravi na Odboru za pravosuđe imali jedno izvješće koje će uskoro stići ovdje u, na plenarnu sjednicu, pa je rečeno prošle su uzaludno godine kako smo formalno samo usklađivali zakone i ispunjavali uvjete Europske unije, a u Hrvatskoj nije ništa pomaknuto, nego ne znači formalno ispunjavanje uvjeta, odnosno usklađivanje zakonodavstva da smo mi već na tom putu, da smo postali demokratska ili moderna europska država. To je tak bila jedna ružna poruka na koju je trebalo reagirati, ali je sigurno da sve ovo što u ovim godinama od sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, do ovog završetka pregovora u svim poglavljima, da je to bez obzira na političke predznake, da je učinjen ogroman posao, veliki napor, i da smo mi kao država ispunili možda jedan od najtežih putova od kandidatkinja za članstvo u Europskoj uniji, do samoga ulaska, što je sigurno nešto što treba biti motivirajuće, a ne demotivirajuće za Hrvatsku. I ova agencija, jedno tijelo svoje svojevrsnoga nadzora, kada postanemo punopravna članica, ona je to i danas, tako kada govorimo o tome je li Hrvatskoj nakon završetka pregovora potreban monitoring ili nadzor nad određenim područjima, pa tako i na ovom području temeljnih ljudskih prava, sigurno je i ova agencija jedna od takovih tijela, tako da ne treba dodatne utege stavljati Hrvatskoj, nego treba dati i hrvatskoj Vladi, i Hrvatskom saboru, a svim zastupnicima i zastupnicama, bez obzira na stranke, da dišu punim plućima i da je ono što je dobro u Hrvatskoj bude zaista dobro i pohvalno, i da svi oni napori, svi oni teški poslovi koji su u svim tijelima u Republici Hrvatskoj odrađena, pa i ovdje u Hrvatskom saboru, da to treba poštivati, da treba dati jednostavno pohvalu za ono što je dobro. Ova agencija bez obzira na njene troškove, sigurno je jedna od važnih tijela u Republici Hrvatskoj, ja vjerujem da neće proći puno vremena da ćemo ulaskom u Europsku uniju ubrzo postati punopravna članica ove agencije, a svi zajedno smo na istome putu i vjerujem da smo svi učinili sve što smo mogli da Hrvatskoj bude bolje, i ja podržavam ovaj zakon i sigurno je da ga trebaju podržati svi zastupnici u Hrvatskom saboru. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Šime Lučin. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa ja zapravo mislim da u ovom Saboru nema nitko tko će dignuti ruku protiv ovog zakona, i svakako je za pohvaliti taj iskorak koji smo napravili prema svim oblicima, ako hoćete institucionalnog organiziranja Europske unije, doduše u ovoj fazi kao promatrači, a nadam se što prije i kao punopravni članovi, posebno kad je riječ o ovakvom tipu agencije koja se bavi temeljnim ljudskim pravima, a znamo da bi temeljna ljudska prava zapravo trebali biti ugrađena u temelj svake istinske demokracije. Međutim za razliku od mojih kolega ja ne bih se zadržao na ovoj samo formalnoj razini. Mene na određeni način i više interesira sadržajna razina. Ona se otprilike sastoji u ovome. Dakle, da, mi ćemo postati dio te Agencije, odnosno postat ćemo dio EU. Međutim, mene interesira kad ćemo mi stvarno premostiti jaz razine temeljnih ljudskih prava u RH i da ne kažem u cijeloj EU, ali u velikom broju zemalja EU. Mislim da nas tu još uz sve napore koji su urađeni čeka veliki, veliki posao. Ja vam mogu recimo dati jedan primjer. Dat ću vam primjer gospodina Markovića koji izjavi i da u eter jednu homofobnu izjavu u onom smislu da homoseksualac nikad ne bi igrao u nogometnom klubu, odnosno timu kojeg on vodi. Hrvatsko pravosuđe na to reagira jel', povrijeđena su temeljna ljudska prava, to graniči čak i sa govorom mržnje da ne idem dalje, dakle hrvatsko pravosuđe na to reagira, doduše nepravomoćno, oslobađajućom presudom. Istovremeno ta ista Europa kojoj mi težimo, dakle i to nogometna federacija kažnjava gospodina Markovića sa 10 tisuća eura ili ne znam već koliko kazne. Zapravo, po meni je poruka trebala biti sljedeća: ljudska prava se ne mogu doseći. Dakle, vi ne možete doći do određene razine ljudskih prava i postati članovi svih mogućih europskih asocijacija koje se bave zaštitom, unapređenjem i ispitivanjem ljudskih prava i onda reći gotovo. Zapravo ljudska prava ja ih volim uspoređivati, a to su i neki teoretičari radili, da je to otprilike kao cvijeće. Ne možete vi dakle kad uzgojite jedan cvijet prestati se brinuti o njemu. Morate se stalno brinuti. E vidite ja se tu plašim da mi zapravo ne mislimo kad uskladimo zakonodavstvo, kad postanemo članovi određenih asocijacija da onda možemo stati. Ono što je za mene jako važno, što smo postali pridruženi član ove Agencije i odnosno što ćemo nadam se jako skoro postati za godinu i pol, dvije dana postati punopravni članovi jeste i sljedeće: postoji jedna tendencija u jednom dijelu novih članica EU da smanjuju razinu temeljnih ljudskih prava od one s kojom su ušli u EU. I to mora biti nama poruka. Mi moramo dakle nakon ulaska u EU pa ako hoćete i kroz ovu Agenciju pokazati zapravo da mi svoje zakonodavstvo, svoje napore, svoje organizacijske iskorake nismo radili radi toga da uđemo i da zadovoljimo nekakve kriterije EU nego zapravo da smo ih radili radi sebe i vlastitih građana. Jer tek u tom dijelu napravit ćemo pravi posao. Ja mislim također da je nedopustivo da recimo odbor, matični odbor zapravo mislim da je to matični odbor jučer bio, ne prihvati Izvješće pučkog pravobranitelja. Zašto? Zato jer koliko sam ja prolistao i pročitao to izvješće tamo se navode fakti. E znate, ni meni svi fakti koji su tamo navedeni nisu po guštu, ali to su fakti. I sad ne prihvatiti jednu činjenicu, dakle da imamo situaciju u pravosuđu takvu kakvu imamo, da imamo još politizaciju određenog dijela državnih institucija i sustava koji ne bi trebali imati itd., itd., da imamo kršenje ljudskih prava to znate što znači? To znači da mi nismo spremni rješavati ta ljudska prava. I zato je to, i zato mi tu moramo prevazići nekakve političke razlike, pa ako hoćete i ideološke, kad su u pitanju ljudska prava. Evo, mislim da je ovo zapravo dobar način da iskoristimo priliku i da razgovaramo o ovim problemima s kojima se susrećemo i vjerujem da će ljudi koji su sad kao promatrači u ovoj Agenciji, a i sutra kao aktivni članovi zapravo da neće pratiti napore EU u očuvanju i podizanju razine ljudskih prava nego zapravo da će prednjačiti i da ćemo mi, odnosno oni članovi te Agencije zapravo nametati i utvrđivati nove standarde u ljudskim pravima. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin Emil Tomljanović.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa ispravio bih netočan navod uvaženog kolege koji je kazao da je jučer matično radno tijelo odbacilo Izvješće pučkog pravobranitelja. To je netočno. Odbor za pravosuđe je raspravljao o Izvješću pučkog pravobranitelja i nije se složio samo sa dijelom izvješća koje je prepuno i vrvi, i to u svojoj suštini jest taj dio, vrvi političkim ocjenama i to netočnim političkim ocjenama koje su u suprotnosti sa činjeničnim stanjem u prvom dijelu tog izvješća na koga se vi pozivate. Dakle, postoji jedan čitav segment u izvješću, a imat ćemo prilike o tome razgovarati, koji zapravo nije ništa drugo nego uopćene političke ocjene i koje ne proizlaze iz analize onih činjenica koje je u prvom dijelu tog izvješća pučki pravobranitelj dao ili naveo u svom izvješću. Mislim da je to bilo potrebno ispraviti. Osim toga ne radi se o matičnom radom tijelu i Odbor za pravosuđe je raspravljao o Izvješću pučkog pravobranitelja u okviru svog djelokruga, dakle onog dijela koji se odnosi na funkcioniranje i rad pravosuđa. Hvala lijepo.
Imamo i replike. Gospodin Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Kolega Lučin dobro ste uočili da u novije vrijeme postoje i u EU i u nekim državama EU ja bih rekao modifikacije ili restrikcije zakonodavstva vezanih uz temeljna ljudska prava. Baš me zanima kako je Agencija EU za temeljna prava odreagirala i kako je ocijenila deportaciju tisuća Roma u Rumunjsku prošle godine čini mi se da je to bilo. A nadalje, kada ste govorili o hrvatskom zakonodavstvu onda ste istaknuli da ono treba biti uređeno, da treba biti hrvatsko, da treba biti u neku ruku i specifično i da se to zakonodavstvo, hrvatsko zakonodavstvo i zakoni o temeljnim ljudskim pravima provode. U članku 2. ovoga prijedloga opet naglašavam kako piše da Agencija u Hrvatskoj može rješavati pitanja vezana uz temeljna ljudska prava itd. Je li to ponavljam i to pitanje, je li to zadiranje u da kažem suvereno hrvatsko zakonodavstvo i provođenje Zakona o temeljnim pravima u RH? Dokle seže to pravo Agencije, dokle seže to pravo Agencije EU na, kako ovdje piše rješavanja problema vezanih uz temeljna ljudska prava?
Odgovor gospodin Lučin, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Grubišiću činjenica je da kada dolazite u jednu zajednicu da se morate odreći dijela svoje samostalnosti, kao i u braku. Morate stvoriti jedan kompromis. Ali ako se poštujete i respektirate jedni druge onda tu nema problema ali ako nastojite nekome nametnuti svoju volju, podrediti ga i onda tu nastupaju problemi. To za mene ustvari nije sporno. Ja sam i u svom izlaganju, spominjali ste ovu priču o deportaciji Roma, ja sam zapravo o tome govorio. Pa zapravo, to što neki u Europskoj uniji rade, da to mi ne moramo raditi, da mi moramo zapravo prihvatiti činjenicu i tu mi radimo iskorak, da kada je riječ ne samo o temeljnim ljudskim pravima nego generalno o svim pravima, moramo to raditi radi sebe samih i ako tako zauzmemo stav i ako od toga polazimo onda smo mi veliki dio posla napravili. Ako mi kažemo, vidi oni tamo zatvaraju granice za nekakve izbjeglice, ajmo i mi to napraviti, to nije pristup i nama to ne smije biti argumentacija. Mi moramo uzimati za argumentaciju pozitivni dio priče. Prema tome, mislim da zapravo ja ne vidim ovaj problem kako ga vi vidite, ja zapravo vidim drugačije problem, a to je da mi moramo bez obzira na Europsku uniju poduzeti sve da razina temeljnih ljudskih prava nikada ne smije referirati, ona mora ići samo prema gore i ako nam je to nekakvo polazište i princip onda vjerujem da nećemo pogriješiti.
Hvala i replika gospodin zastupnik MIljenko Dorić. Izvolite.
Kolega Lučin ja se potpuno slažem sa vašim izlaganjem i zanimljivi su upiti i dileme koje ste postavili na stol. Ja mislim da bi ovdje danas se mi trebali dogovoriti i uskladiti naša razmišljanja. Ova Agencija po meni je mehanizam trajnog nadzora poštivanja ljudskih prava, dakle trajnog nadzora. Ako je tako onda ćete razumjeti zašto smo mi ispred našeg Kluba prije pola sata tražili odgovore na neka pitanja. Nama nije svejedno tko će sjediti u upravnom odboru ako su politički kriteriji odabira tih ljudi, mi se ne slažemo s tim, ako su to stručni, profesionalni i drugi kriteriji onda se slažemo s tim. MI ne znamo kako je odabrana osoba časnik za vezu i tu se slažemo da isključivo može biti osoba od struke koja će učinkovito, korektno štititi ljudska prava. Zato mi danas tražimo u okviru ove ratifikacije niz pojašnjenja. Ono što nas posebno smeta, a na to smo bezbroj puta upozorili, mi često puta spominjemo razna izvješća i ova Agencija će svake godine pisati izvješća, ono što mi ne znamo tko će dobivati ta izvješća, da li ćemo mi u Saboru imati priliku razgovarati o tim izvješćima, reagirati na ta izvješća ili će to dobiti netko u Vladi, staviti u ladicu i s time završena priča. Prema tome, Agencija uistinu mora biti jedan učinkovit, mehanizam, trajnog nadzora a mi za sada imamo niz upita kao i vi.
Odgovor gospodin Šime Lučin.
Zapravo ta pitanja kolega imamo svi. ja bih zapravo volio kako će se ta priča dalje razvijati. Ali ja bih još nekako mogao preko toga preći kada bih bio siguran da će na razini Hrvatske odnosno da će Ured za ljudska prava i sve one institucije koje danas postoje u Hrvatskoj zapravo kvalitetno odrađivati svoj posao. Ali ja mislim da će biti prilike da o tome razgovaramo. MI se jednostavno moramo zapravo suočiti s jednom činjenicom da politički kriteriji u svakom segmentu života moraju odumrijeti, moraju se isključiti. Vidite to vam je isto kao na ovom Odboru što je jučer bio, da izađete sada na ulicu i da pitate bilo kojeg prolaznika vezano za izbor sudaca, jedan dio u Hrvatskoj izabran po političkim kriterijima, odgovor da dobit ćete 100%. Ali vidite Odbor to smeta, čak su neki suci, neki od tih sudaca primljeni za vrijeme koalicijske vlade, one prije tamo, ja to ne znam ali to je činjenica, to svi znamo. Hoćemo se vraćati drugom polovinom 90., hoćemo o imenima govoriti? Ja mislim da nema potrebe ali je za mene nedopustivo, ja ne bih otvarao tu temu, ali za mene je nedopustivo da radi toga jedan jako važan najvažniji Odbor ovog Sabora, ovog Doma tako bih ga nazvao, ne prihvati izvješće Pučkog pravobranitelja.
Hvala. I zaključno u ime predlagača gospodin Andrej Plenković državni tajnik. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Najprije zahvaljujem na zanimljivom doprinosu raspravi o Prijedlogu zakona koji je na dnevnom redu. Kratki komentar na aspekt postupka. Dakle, danas smo u fazi potvrđivanja ove Odluke. Sukladno Zakonu o provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, ja sam naime na početku svog izlaganja rekao da je procedura usvajanja ove Odluke, dakle Odluke Vijeća za stabilizaciju i pridruživanja već započela 2009. godine kada je u ovom Visokom domu održana rasprava i kada je Hrvatski sabor dao prethodno pozitivno mišljenje glede sudjelovanja Hrvatske u Agenciji. Dakle, htio bih samo podcrtati da je upravo Zakon o provedbi Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju stavio naglasak na prethodnu i nadzornu ulogu Hrvatskoga sabora u procesu donošenja odluka u okviru tijela predviđenih Sporazumom o stabilizaciji i pridruživanju a tu se prije svega misli na Vijeće. Ovo je prva Odluka takvog karaktera koja je prošla ovaj postupak i stoga smo danas u završnoj fazi. Glede vremenskog okvira, vi ste vidjeli u odluci da je ona stupila na snagu 1. srpnja 2010. godine, nakon toga slijedile su tehničke i pravne procedure i na strani Europske unije i na strani Hrvatske, tako da smo došli u fazu potvrđivanja u ovome trenutku danas. Kada je riječ o pitanju uvaženog zastupnika gospodina Dorića koji je ispravno postavio pitanje što znači da Agencija u Hrvatskoj može rješavati pitanja ja bih ipak citirao čitav prvi stavak članka 2. jer se tada dobija puno razumijevanje te rečenice dakle "AGEncija u Hrvatskoj može rješavati pitanja vezana uz temeljna prava u okviru članka 3. stavka 1. Uredbe broj 168. u mjeri neophodne za njeno postupno usklađivanje s pravom Zajednice". Članak 3. uredbe kaže da će Agencija obavljati zadaće s ciljem ispunjenja ciljeva iz članka 2. u okviru nadležnosti zajednice kada je riječ o temeljnim pravima, a članak 2. vrlo jasno kaže da je cilj agencije da bude u mogućnosti osiguravati odgovarajućim institucijama, tijelima i uredima zajednice i njenih država članica u provedbi prava zajednice, pomoć i ekspertizu. Mislim da je vrlo važno da imamo na umu da je glavna zadaća agencije pomoć i ekspertiza. Agencija nema onaj oblik nadzora na koji smo mi bili navikli ili naročito u kontekstu aktualnih rasprava o zaključenju poglavlja 23. njena temeljna uloga je pomoć i ekspertiza. Kada je riječ o osobama koje sam spomenuo u svom uvodnom izlaganju koje su od strane RH imenovani kao članovi upravnog odbora odnosno časnici za vezu, vi ste postavili pitanje koje su to kvalifikacije koje osobe da bi bile u tom upravnom odboru trebaju imati, pa tako u članku 12. uredbe se navodi, da osoba koja je biti nominirana od strane države članice ili države promatrača kao što je to u ovom konkretnom slučaju RH u ovoj fazi, dakle može imenovati osobu koja ima visoke dužnosti i koja je neovisna, dakle koja je neovisna i ima iskustva u području ljudskih prava ili drugih javnih poslova. Mi smo izabrali profesoricu Kseniju Turković koja je profesorica kaznenog prava na Pravnom fakultetu u Zagrebu koja je između ostalog i prorektor za međunarodne odnose na SVeučilištu u Zagrebu, osoba koja sa svojim kurikulom zasigurno je i neovisna, a i posjeduje odgovarajuća stručna znanja kako bi na reprezentativan način mogla sudjelovati u radu upravnog odbora i ne odgovarajući ali neovisan način zastupati RH. Kada je pak riječ o osobama koji su časnici za vezu, dakle članak 4. stavak 2. kaže: "Hrvatska predlaže vladinog dužnosnika kao nacionalnog časnika za vezu pod uvjetima iz članka 8. stavka 1. uredbe". Članak 8. dakle vrlo precizno navodi dakle država članica ili država promatrač u ovom konkretnom slučaju Hrvatska imenuje vladinog dužnosnika kao nacionalnog časnika za vezu čija je zadaća da bude glavna kontakt točka za agenciju u RH. Sukladno logici i nadležnosti izabrali smo gospođu Vlašić koja je jedna od djelatnica Ureda za ljudska prava. Smatramo da je to primjeren izbor i da Ured za ljudska prava u okviru svojih brojnih nadležnosti vezanih za temeljna prava u RH je najprimjerenija institucija da bude fokalna točka kontakta sa agencijom. Što se drugih tema koje su bile ovdje spomenute, ja se apsolutno s vama slažem da će nadzorna uloga Hrvatskoga sabora i relevantnih odbora, osobito Odbora za europske integracije biti ključna. Kao što znamo Lisabonski ugovor dao je nove ovlasti nacionalnim parlamentima, dolazi do puno ranijeg uključivanja nadzora nacionalnih parlamenata u zakonske prijedloge koji idu u proceduru na razini EU. Smatram da je Hrvatski sabor poduzeo već čitav niz aktivnosti, a posebno bih se osvrnuo na Twining projekt koji je bio održan sa Mađarskom gdje su stručnjaci iz Mađarskog parlamenta održali čitav niz susreta i ja bih rekao primjerene edukacije službama Hrvatskog sabora kako da se na pravi način SAbor postavi u procesu donošenja odluka na razini EU, dakako u uvjetima članstva. Spomenuto je bilo i pitanje transparentnosti pregovaračkog procesa, pregovaračkih stajališta, to dakako nije primarna tema naše današnje rasprave. Svi vi jako dobro znate da su odluke prije nekoliko godina donesene u kontekstu rada Nacionalnog odbora, Nacionalni odbor u kojem sjede između ostalog u velikoj većini predstavnici većine stranaka u Hrvatskom saboru, imao je prigodu uvida u pregovaračku dokumentaciju. A kao što smo u više navrata kazali po završetku pregovora hrvatskoj javnosti pa dakako i Hrvatskom saboru učinit će se dostupnim pregovaračka dokumentacija, tako da će u periodu koji uslijedi nakon kraja pregovora do samog kraja potpisivanja ugovora i konačno njegove ratifikacije kako u Hrvatskom saboru tako i na referendumu javnost imati cjeloviti uvid u sadržaj iz prigovaranih poglavlja. Hvala lijepo. Evo toliko, i predlažem da se zakon usvoji.
Imamo jedan ispravak netočnog navoda gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Žao mi je gospodine predsjedniče i gospodine Plenković što moram intervenirati ispravkom pred sami kraj vašeg izlaganja. Naime, rekli ste da Nacionalni odbor ima uvida u ono što se pregovara, međutim, nekoliko puta ovdje predsjednica Nacionalnog odbora gospođa VEsna Pusić je ponovila kada sam ju pitao o poglavlju o poljoprivredi da ona nema nikakvu informaciju o hrvatskom stajalištu u poglavlju o poljoprivredi. To mogu potvrditi svi zastupnici ovdje. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odlučivat će se kada se steknu uvjeti. Hvala. Kao što smo se dogovorili, idemo na glasovanje o prijeđenim točkama dnevnog reda, pa će, na kraju ćemo imati ovu točku je li o kojoj je riječ. Pa prelazimo na glasovanje. Molim pripremimo se. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Odluke br. 1/2010. Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje između EU i Hrvatske o sudjelovanju Hrvatske kao promatrača u radu i drugim aktivnostima Agencije Europske unije za temeljna prava. Bio je to hitni postupa, P.Z. br. 818. Predlagatelj je bila Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Odluke br. 1/2010. Vijeća za stabilizaciju i pridruživanje između EU i Hrvatske o sudjelovanju Hrvatske kao promatrača u radu i drugim aktivnostima Agencije Europske unije za temeljna prava. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu zakona o potvrđivanju odluke. Molim rezultat? Ovaj prijedlog odluke prihvaćen je jednoglasno sa 102 glasa.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Pred nama se nalazi izvješće o spremnosti obrambenog sustava, provođenju kadrovske politike i ukupnom stanju u Oružanim snagama Republike Hrvatske za 2010. godinu, s Izvješćem o stanju obrambenih priprema u REpublici Hrvatskoj za 2010. godinu, sukladno članku 16. stavku 5. Zakona o obrani, te člankom 8. istoga zakona. U skladu sa zaključkom 6. saziva 18. sjednice Hrvatskog sabora, pri izradi ovog izvješća uzeti su u obzir prijedlozi i primjedbe koje su zastupnici iznijeli u raspravi o godišnjem izvješću za 2009. godinu s Izvješćem o stanju obrambenih priprema za tu istu godinu, kao i u ostalim raspravama na Hrvatskom saboru i poglavito na sjednicama Odbora za obranu Hrvatskog sabora na kojima je bilo riječi o Oružanim snagama, integraciji u NATO i u EU te sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u međunarodnim mirovnim operacijama. Ovo izvješće Hrvatskom saboru ali i cijeloj hrvatskoj javnosti opisuje kako obrambeni sustav funkcionira, koje sposobnosti razvija, kako ispunjava svoju društvenu ulogu i raspolaže sredstvima koja su mu povjerena. U tom smislu dame i gospodo, izvješće sadrži informacije kojima ispunjava i svoju funkciju u provedbi demokratskog nadzora nad Oružanim snagama, demokratskog, civilnog i parlamentarnog nadzora. Republika Hrvatska nalazi se u okružju u kojem je još uvijek očita gospodarska i politička tranzicija. Ipak, cjelokupna regija načelno poprima obilježja stabilnosti i sigurnosti zbog prvenstveno snažno izraženih europskih i euroatlantskih aspiracija svih zemalja regije. To međutim ne isključuje potrebu razvijanja odgovarajućih obrambenih sposobnosti Republike Hrvatske kao čimbenika koji dugoročno predstavlja temelj sigurnosti kako naše nacionalne sigurnosti tako euroatlantske i u konačnici regionalne. U protekloj godini tržišne aktivnosti obrambenog sustava bile su usmjerene na dostizanje i održavanje potrebne razine spremnosti za provedbu misija i zadaća, dostizanje odgovarajuće interoperabilnosti sa saveznicima kao i na razvoj sposobnosti u funkciji djelovanja u obrambenim mehanizmima NATO-a i Europske unije. Glavni napori u skladu s odvjetnicima obrambene politike usmjeravale su se na sudjelovanje u međunarodnim operacijama, na potporu civilnim institucijama te na provedbu nacionalnih vojnih vježbi i vježbi u okviru međunarodne obrambene i vojne suradnje. Pored toga, nastavljeno je plansko popunjavanje, osposobljavanje postrojbi i zapovjedništava te njihovo opremanje u opsegu koji je dozvoljavao obrambeni proračun. Opredijeljenost Republike Hrvatske zahtjevnim doprinosom u izgradnji mira, sigurnosti i stabilnosti diljem svijeta očituje se kroz sudjelovanje u međunarodnim operacijama u kojima se Republika Hrvatska profilira kao pouzdan saveznim koji može odgovoriti sigurnosnim izazovima današnjice. U protekloj godini Republika Hrvatska je proširila sudjelovanje u međunarodnim operacijama tako da je aktivno sudjelovala u 11 međunarodnih operacija Ujedinjenih naroda, NATO-a i Europske unije s prosječno 4430 pripadnika i pripadnica po rotaciji. Pripadnici i pripadnice Oružanih snaga uspješno provode sve zadaće u međunarodnom okružju u izuzetno zahtjevnim uvjetima što ukazuje na visoku razinu njihove pripremljenosti i obučenosti. Glavni prostor našeg angažmana, ujedno najsloženija i najzahtjevnija misija jest naravno misija ISAF u Afganistanu. Republika Hrvatska sudjelovala je i u izradi novog … [[Ne razumije se.]] koncepta NATO-a te njegovom donošenju na summitu u Lisabonu. Sadašnji koncept odražava i hrvatska stajališta u svezi daljnjeg razvoja i uloge saveza, a posebice reafirmacije načela kolektivne obrane kao i nastavka politike otvorenih vrata NATO-a za sve države, poglavito ono što je nama važno, za države jugoistočne Europe. Obrambeni sustav dao je značajan i vidljiv doprinos uključivanju Republike Hrvatske u zajedničku sigurnosnu i obrambenu politiku Europske unije zajedničkim uvježbavanjem i deklariranjem snaga za borbenu skupinu Europske unije pod vodstvom Švedske, tzv. nordijska borbena skupina, kao i sudjelovanjem i potporom operacijama Europske unije na različite načine. Republika Hrvatska je sa dva srednja transportna helikoptera tipa MI 171 AŠ sudjelovala, ustvari još sudjeluje do kraja ovog mjeseca i sa 20 pripadnika svojih Oružanih snaga u borbenoj skupini koju vodi Švedska, nordijskoj obrambenoj skupini koja je na raspolaganju Europskoj uniji za slučaj potreba stabilizacijskih operacija ili određenih oblika angažmana. Obrambeni sustav je kao i proteklih godina pružao snažnu potporu civilnim institucijama sudjelovanjem u sprečavanju otklanjanju posljedica elementarnih nepogoda kao što su šumski požari i poplave, logističkoj potpori, zračnom prijevozu životno ugroženih osoba, posebno sa otoka, hitnom prevoženju organa za transplantaciju, potragama i spašavanju na kopnu i na moru te ispomoći u izgradnji komunalne infrastrukture. Sudjelovanjem u pomoći civilnim institucijama pripadnice i pripadnici Oružanih snaga dali su izniman doprinos spašavanju ljudskih života, sprečavanju i ublažavanju posljedica elementarnih nepogoda i nesreća većih razmjera. Višegodišnje opredjeljenje za uključivanje hrvatskih gospodarskih kapaciteta u razvoj sposobnosti Oružanih snaga rezultiralo je uspješnom realizacijom većeg broja projekata opremanja i modernizacije poput proizvodnje, integracije, borbenih oklopnih vozila tipa Patria, razvoja i proizvodnje domaće jurišne puške, nove prikrivne odore, vojničkih čizama, vojničke kacige, borbenih obroka i druge opreme prilagođene zadaćama u najzahtjevnijim uvjetima u kojima pripadnici i pripadnice Oružanih snaga izvršavaju svoje zadaće. Naravno, svi dijelovi opreme i naoružanja koji se uvode u Oružane snage ujedno zadovoljavaju najviše moguće kriterije kakvi postoje u NATO savezu. Uspješnim sudjelovanjem u brojnim vojnim vježbama unapređivala se interoperabilnost sa saveznicima, podizala razina obučenosti te dostizao i certificirao odgovarajući stupanj spremnosti pojedinaca i postrojbi. Posljednjih nekoliko godina obrambeni sustav funkcionira u okolnostima smanjenog obrambenog proračuna sa svoje strane doprinoseći naporima za stabilizaciju, izlazak iz recesije i jačanje općenitog gospodarskog profila zemlje kao i preuzimajući svoje odgovornosti u smanjenju javne potrošnje. Glavne izazove u okolnostima smanjenja obrambenog proračuna predstavljali su održavanje funkcionalnosti postojećih resursa te nastavak opremanja, modernizacije i transformacije Oružanih snaga. U tom smislu određeni projekti opremanja i modernizacije su morali biti usporedivi. U takvim okolnostima zahtjevi za posjedovanjem onih obrambenih okolnosti kojima će Republika Hrvatska moći odgovoriti na sadašnje i buduće sigurnosne prijetnje uvjetovali su preispitivanje postojećih planova, prethodnih planova i načina funkcioniranja obrambenog sustava zbog čega je u 2010. godini proveden proces staračkog pravila obrane. Starački projekt obrane usmjerit će budući razvoj oružanog sustava u skladu s potrebama i mogućnostima Republike Hrvatske i dati smjernice za izradu novog dugoročnog plana razvoja Oružanih snaga što jest jedan dokument kojeg donosi Hrvatski sabor. Dugoročni plan razvoja kojeg usvaja Hrvatski sabor dat će projekciju razvoja obrambenih sposobnosti potrebnih za suočavanje sa suvremenim prijetnjama u okvirima raspoloživog obrambenog proračuna. Spremnost obrambenog sustava provođenja kadrovske politike i ukupno stanje u Oružanim snagama koje su opisane u izvješću kojeg imate pred vama, pokazuje da obrambeni sustav Republike Hrvatske uspješno odgovara na zadaće koje su se pred njega postavljale, poglavito one koje su se ticale konkretne uporabe snaga kako u potpori civilnim institucijama tako u međunarodnim operacijama. Ukupno uzevši, obrambeni sustav je raspoložive potencijale usmjeravao na provedbu dodijeljenih zadaća i razvoj sposobnosti potrebnih za nacionalnu i savezničku obranu. Oružane snage se uspješno prilagođavaju članstvu u NATO savezu uz prilagodbe koje nameće svakodnevno funkcioniranje sustava, naravno u okolnostima smanjenih resursa. Poštovani gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici, u devet glavnih dijelova izvješća prikazano je stanje i spremnost obrambenog sustava u 2010. godini te ključni smjerovi razvoja u predstojećem razdoblju. Također prikazani su i glavni upravljački procesi u obrambenom sustavu, kao i prikaz provedbe obrambenih priprema tijekom 2010. godine pri čemu je zadržan okvirni sadržaj izvješća iz prethodnih godina. Imajući u vidu nadležnosti Hrvatskoga sabora u obrambenom sustavu u izvješću je prikazan i pregleda realizacije dugoročnog plana razvoja u prethodnoj godini. Postignuća detaljnije opisana u ovom izvješću potvrđuju daljnji napredak Republike Hrvatske u procesu transformacije Oružanih snaga u razmjerno male, ali suvremeno opremljene i učinkovite snage sposobne za provedbu dodijeljenih zadaća, svih nacionalnih zadaća kao i onih savezničkih. Mislim da iz ovo Izvješća i iz cjelokupne situacije u obrambenom sustavu možemo zaključiti da se Republika Hrvatska nadasve vjerodostojno integrirala i dalje se integrira u sustav NATO-a i naravno značajno je doprinijela i doprinosi integraciji Republike Hrvatske u Europsku uniju. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo hvala lijepa na pozornosti.
Hvala. Odbor za obranu? Odbor za ravnopravnost spolova? Predsjednica odbora gospođa zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za ravnopravnost spolova je na svojoj 48. sjednici raspravljao o Godišnjem izvješću o spremnosti obrambenog sustava, provođenju kadrovske politike u ukupnom stanju u Oružanim snagama Republike Hrvatske. Uvodno je predstavnik predlagatelja predstavio izvješće, unutarnji ustroj Ministarstva obrane i Oružanih snaga, te je izneseno što su unutar Ministarstva obrane poduzimalo na spremnosti obrambenog sustava i integraciju NATO i Europsku uniju. Također je izvješteno povećanje sudjelovanja u međunarodnim operacijama, te procesu izrade seta novih strateških dokumenata. Izvješće sadrži posebno poglavlje posvećeno ravnopravnosti spolova što govori o usmjerenosti ka ostvarivanju pune ravnopravnosti spolova u Ministarstvu obrane i Oružanim snagama, a spomenute su i obveze Republike Hrvatske koje proizlaze iz Rezolucije Vijeća sigurnosti 1325 Žene, mir i sigurnost. U raspravi koja je uslijedila izvješće je ocijenjeno kvalitetnim. Odbor za ravnopravnost spolova godinama redovito i raspravlja o izvješćima, te je primjetan veliki napredak u izradi izvješća posebice u dosljednom korištenju rodno osjetljivog jezika. Naglašeno je da je u izradi i Nacionalni akcijski plan provedbe Rezolucije Vijeća sigurnosti 1325 Žene, mir i sigurnost. Članovi i članice odbora izrazili su uvjerenost da će se u novim strateškim obrambenim dokumentima naći i posebno poglavlje koje će naglasiti ulogu žena u obrambenom sustavu. Nakon provedene rasprave odbor je odlučio predložiti Hrvatskom saboru da prihvati Godišnje izvješće o spremnosti obrambenog sustava, provođenju kadrovske politike u ukupnom stanju u Oružanim snagama Republike Hrvatske za 2010. godinu. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a gospodin zastupnik Branko Vukelić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pa odmah u početku reći ću da će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati i prihvatiti ovo Izvješće o spremnosti obrambenog sustava, provođenju kadrovske politike i ukupnom stanju u Oružanim snagama Republike Hrvatske za 2010. godinu s Izvješćem o stanju obrambenih priprema za 2010. godinu. I odmah u početku ću pohvaliti i ministarstvo i Vladu kao predlagatelje koji su i to je razvidno pri izradi ovoga Izvješća uzeli u obzir i prijedloge i primjedbe koje su iznijete na raspravama u Hrvatskom saboru i na sjednicama odbora u 2010. godini na kojima je bilo riječi o Oružanim snagama, o integraciji u NATO i Europsku uniju, te sudjelovanju u međunarodnim mirovnim operacijama. U izvješću je prikazano stanje i spremnost obrambenog sustava u 2010. godini, te ključni smjerovi razvoja u predstojećem razdoblju. Također prikazani su i glavni upravljački procesi u obrambenom sustavu kao i prikaz provedbe obrambenih priprema tijekom 2010. godine, te pregled realizacije dugoročnog plana razvoja u prethodnoj godini. Oružane snage Republike Hrvatske to svi znamo su nedavno proslavile svoju dvadesetu obljetnicu i u tom navedenom razdoblju u tih 20 godina zaista je Hrvatska vojska od branitelja napadnute Domovine izrasla u moderne Oružane snage. Republika Hrvatska je od zemlje primateljice postala zemlja davateljica mirovnih snaga. Iako se, to smo i čuli u neposrednom okružju Republike Hrvatske još uvijek odvija i gospodarska i politička tranzicija cjelokupna regija načelno poprima obilježja stabilnosti i sigurnosti zbog izraženih europskih i euroatlantskih aspiracija. To međutim ne isključuje potrebu razvijanja odgovarajućih obrambenih sposobnosti kao čimbenika koji dugoročno predstavljaju temelj sigurnosti. U protekloj godini težište aktivnosti obrambenog sustava bile su usmjerene na dostizanje i održavanje potrebne razine spremnosti za provedbu zadaća, dostizanje odgovarajuće interoperabilnosti sa saveznicima kao i na razvoj sposobnosti u funkciji djelovanja obrambenim mehanizmima NATO–a i Europske unije. Glavni napori u skladu sa odrednicama obrambene politike usmjeravani su na sudjelovanje u međunarodnim operacijama, na potpori civilnim institucijama, te na provedbu nacionalnih, vojnih vježbi i vježbi u okviru međunarodne vojne suradnje. Pored toga nastavljeno je i plansko popunjavanje, osposobljavanje postrojbi i zapovjedništava, te njihovo opremanje u opsegu koji je dozvoljavao obrambeni proračun. U protekloj godini Republika Hrvatska je aktivno sudjelovala u 11 međunarodnih operacija što pod vodstvom Ujedinjenih naroda, NATO-a i Europske unije čuli smo prosječno je po jednoj rotaciji sudjelovalo 430 pripadnika Oružanih snaga. Pripadnici i pripadnice Oružanih snaga uspješno su provodile sve zadaća u međunarodnom okružju u izuzetno zahtjevnim uvjetima što ukazuje na visoku razinu njihove pripremljenosti i obučenosti. Obrambeni sustav dao je vrlo značajan i vidljiv doprinos u uključivanju Republike Hrvatske u zajedničku sigurnosnu obrambenu politiku Europske unije, zajedničkim uvježbavanjem, deklariranjem snaga za borbenu skupinu Europske unije pod vodstvom Švedske kao i sudjelovanjem i potporom operacijama Europske unije u različitim modalitetima. Obrambeni sustav je kao i proteklih godina pružao obimnu potporu civilnim institucijama sudjelovanjem u sprječavanju i otklanjanju posljedica elementarnih nepogoda, šumski požari i poplave, logističkoj potpori, zračnom prijevozu životno ugroženih osoba, hitnom prevođenju organa za transplantaciju, potragama, spašavanju na kopnu i na moru, te ispomoći u izgradnji komunalne infrastrukture. Posebno želim i naglasiti i pohvaliti pripadnike Oružanih snaga koji su sudjelovali u aktivnostima protupožarne zaštite. Zaista je ta aktivnost bila velika. Treba spomenuti da je ukupno se sudjelovalo na gašenju 75 požarišta, da je preko 910 sati leta zrakoplovima ostvareno, da je bilo 5922 leta i da je izbačeno 21828 tona vode što na neki način ja bih rekao i ovako zorno pokazuje koliki je intenzitet sudjelovanja bio i koliko je doprinos u stvari i tih snaga za uspješnost u borbi protiv požara. Sudjelovanjem u pomoći i civilnim institucijama pripadnici i pripadnice Oružanih snaga dale su izniman doprinos spašavanju ljudskih života, sprječavanju i ublažavanju posljedica elementarnih nepogoda i nesreća većih razmjera. Ovom opsežnom i uspješnom civilnom vojnom suradnjom obrambeni sustav i ove godine potvrđivao svoju društvenu ulogu i status. I još jednu aktivnost bih posebno istaknuo. O tome je državni tajnik također govorio, a to je politika i hrvatske Vlade i Ministarstva obrane koja teži da se maksimalno uključi hrvatsko gospodarstvo u razvoj sposobnosti Oružanih snaga, odnosno u opremanje i modernizaciju Oružanih snaga. I uspjeh je vidljiv, prije svega treba spomenuti dakle da u brojnim projektima opremanja i modernizacije oružanih snaga sudjeluju hrvatske tvrtke, da je posebno za istaknuti proizvodnju i integraciju borbenih oklopnih vozila, borbena oklopna vozila potpuno, sa potpunim transferom tehnologije su prva proizvedena u Đuri Đakoviću dakle u Hrvatskoj, i praktično je to postao jedan mogući izvozni proizvod. Treba također spomenuti razvoj i proizvodnju domaće jurišne puške, kao također visokog, tehnološki visokog razvijenog proizvoda. Isto tako nove prikrivene odore koje su već i postale izvozni proizvod, isto tako i vojničkih čizama, vojničke kacige, borbenih obroka i druge opreme prilagođene zadaćama u najzahtjevnijim uvjetima u kojima pripadnici i pripadnice oružanih snaga rješavaju svoje zadaće. Uspješnim su sudjelovanjem u brojnim vojnim vježbama unapređivala se upravo ta dobra rekao bih i kvalitetna suradnja i uvježbanost sa našim saveznicima, podizala se razina obučenosti, te dosizao i certificirao odgovarajući stupanj spremnosti i pojedinaca i postrojbi. Isto tako treba posebno naglasiti, ali i čestitati pripadnicama i pripadnicima oružanih snaga i Ministarstvu obrane, a i Vladi što su dakle u posljednjih nekoliko godina unatoč recesiji i unatoč tome što obrambeni sustav funkcionira u okolnostima smanjenog obrambenog proračuna, što su dakle glavne aktivnosti, glavne zadaće izvršavane i ispunjene maksimalno dobro, korektno i ustvari upravo u onom opsegu i onim kvalitetom koji smo i svi mi i normalno i hrvatski građani očekivali i očekujemo od oružanih snaga. Spremnost obrambenog sustava, provođenje kadrovske politike, ukupno stanje u oružanim snagama, koje su opisane u ovom izvješću pokazuju da je obrambeni sustav Republike Hrvatske uspješno odgovarao na zadaće koje su pred njega postavljale se, poglavito one koje su se ticale konkretne uporabe snaga, kako u potpori civilnim institucijama, tako i međunarodnim operacijama, te će stoga još jednom ponavljam klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovo izvješće. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Izvješće o stanju obrambenog sustava jedna je od onih tema oko kojih je uvijek postignut konsenzus u Hrvatskom saboru, izvješće je uglavnom bilo dosad usvajano jednoglasno. Naravno i ovaj put, barem što se tiče kluba SDP-a, u ovome posljednjem izvješću, u ovome vjerojatno posljednjem izvješću po ovoj temi u ovom sazivu Hrvatskog sabora klub SDP-a će dakle ovo izvješće podržati. Na moje prvo izlaganje o ovoj temi prije 3 godine, uspoređujući izvješće koje smo tada dobili sa prethodnim izvješćima, ustvrdio sam tada 2008. godine da je stanje u vojsci nešto bolje a da je izvješće nešto lošije u odnosu na ono 2007. Sada ću malo promijeniti tu ocjenu, u odnosu na prošlu godinu, na prošlogodišnje izvješće stanje u vojsci je otprilike isto, ali je izvješće nešto bolje, što je za pohvaliti. Vjerujem da je tome i doprinijela činjenica da je u ovome sazivu Hrvatskog sabora formiran posebni parlamentarni Odbor za obranu, i da je, da su i dužnosnici Ministarstva obrane, ali i zastupnici imali priliku više raspravljati, više i to ne politikantski, nego doista u obostranu dakle korist i vojske, ali i institucija civilnog nadzora, i da je ta jedna suradnja dovela i do toga da ipak imamo izvješće koje je bolje nego šta su bila dosad. U samome početku izvješća, u sažetku stoji jedna rečenica koja na jedan lijep, da tako kažem nježan način opisuje i najveći problem obrambenog sustava, ja ću je citirati glavni izazov obrambenom sustavu predstavljalo je znatno smanjenje obrambenog proračuna. Dakle oni problemi koji muče hrvatsku državu, odnosno koji prvenstveno muče i hrvatsku Vladu nedostatak novca, muče i obrambeni sustav. Da se malo konkretiziramo, dakle obrambeni proračun za 2010. godinu izvršen je u iznosu 4,74 milijarde kuna, planirani proračun za 2011. godinu je 5,02 milijarde kuna, izvršenje će vjerojatno biti nešto manje, jer će vjerojatno Ministarstvo financija imati želju da povremeno prenamijeni određena sredstva, i to iznosi otprilike 1,45% bruto društvenog proizvoda. Ono šta je poželjna veličina NATO zemalja za obrambeni proračun, kada se gleda u odnosu na bruto društveni proizvod je 2%, konkretno to bi bilo negdje oko 6,7, 6,8, 6,9 milijardi kuna, što znači da nam do tog standarda nastoje 2,3 milijarde kuna. To je, dakle sa tim iznosom vjerovatno bi i izvješće i atmosfera i sasvim sigurno neke druge okolnosti vezane uz vojsku i obrambeni sustav bile drugačije, kada se gleda udio koji treba ići na opremanje u odnosu na plaće, na opremanje i održavanje, dakle opet nekakva poželjna veličina je da trećina proračuna ide na plaće, trećina na održavanje, a trećina na opremanje, u ovome trenutku za proračun za 2011. planirani iznos je 57% za plaće i nešto više od 40% za materijalne rashode. Kada se to stavi u brojke, vidi se da za poštivanje tog standarda bi za materijalne rashode trebalo biti 4,58 milijardi kuna, a da je u sadašnjem proračunu planirano oko 2 milijarde kuna. Dakle ponovo govorim o tome da bi situacija bila idealna da negdje nedostaje 2 i pol milijarde kuna. Naravno Vlada, Parlament, političke stranke odlučuju o prioritetima, i sasvim sigurno ovaj podatak govori da su u ovome trenutku u Republici Hrvatskoj neki drugi prioriteti bitniji nego šta je to bilo primjerice tijekom Domovinskog rata, i da civilna vlast odlučuje da će neke druge, za neke druge stvari biti namijenjen novac poreznih obveznika. To je u svakom slučaju pravo hrvatske Vlade, to je pravo Hrvatskog sabora, i to je uostalom na neki način, koliko god je dakle loše za obrambeni sustav i za spremnost oružanih snaga koje kako vidimo ipak na razini koje dakle osigurava ispunjenje ustavni zadaća, toliko je to i dobro jer znači da država ipak nije u takvoj ratnoj opasnosti kao što je bila u prošlome stoljeću, krajem prošlog stoljeća. Ovo izvješće je napravljeno u 9 poglavlja, ja ću se osvrnuti dakle na neke od tih poglavlja. Prvo je sigurnosno okruženje prijetnje rizicima. Kada govorimo o sigurnosnom okruženju, dakle jasno je da naši susjedi, a posebno Bosna i Hercegovina i Srbija se nalaze još uvijek u tranziciji, da je što se tiče BiH jedno permanentno preispitivanje rješenja u Daytonskom sporazumu gdje dakle predstavnici sva 3 naroda nalaze dobre i loše strane pri čemu najmanji narod uglavnom nalazi najviše loših strana. Da je u Republici Srbiji dakle, barem prema istraživanjima javnog mnijenja najjača stranka stranka bivšeg suradnika gospodina Šešelja Tomislava Nikolića što u startu kod hrvatskih građana izaziva jednu bojazan i nelagodu. I sasvim je sigurno da bi to bio jedan pritisak javnosti i na civilne institucije da se ipak posveti veća pozornost vojsci i vojnim pitanjima. Također, kad govorimo o prijetnjama i rizicima trebamo napomenuti da RH kao članica NATO-a i ovo je prvo izvješće za godinu u kojoj smo svih 365 dana bili članica NATO saveza da RH sudjeluje u velikom broju međunarodnih operacija, da je naš doprinos značajan u odnosu na broj vojnika, u odnosu na broj vojnika je iznad prosjeka nego što to imaju neke druge države. Ali, to je prihvaćeno u hrvatskoj političkoj javnosti kao nekakvo vraćanje duga onim zemljama koje su svoje vojnike slali u Hrvatsku za vrijeme Domovinskog rata da bi zaustavile rat, da bi sačuvale primirje i da bi se na kraju krajeva u tom za vrijeme tog primirja Hrvatska vojska ojačala i bila u sposobnosti osloboditi državu. Drugi dio izvješća govori o spremnosti obrambenog sustava. Držim da je dakle spremnost obrambenog sustava ne govoreći samo o vojsci nego i o svim drugim segmentima koji čine obrambeni sustav na zadovoljavajućoj razini, da ono ispunjava svoje ustavne obaveze i da je dakle zadaća svakog političkog vodstva da barem održava na toj razini obrambenu spremnost, a naravno ovisno o mogućnostima da se to i poveća. Treći dio odnosi se na realizaciju projekata. Sasvim je sigurno, i ponovno ću citirati jednu rečenicu iz izvješća, dakle u 2010. godini ponovno je odgođeno donošenje odluke o zamjeni borbenih aviona. Dakle, to je jedan od najskupljih obrambenih projekata o kojemu se čeka odluka političkog vodstva i to ne samo ovog političkog vodstva, dakle to je slučaj koji je prisutan zadnjih 10-ak godina, koji je premošten, dakle kupljeno je vrijeme remontom MIG-ova i dakle treba političko vodstvo doista donijeti po mogućnosti konsenzusom jer se radi dakle o dugoročnoj odluci, o tome što napraviti dakle sa flotom borbenih zrakoplova u budućem razdoblju. Naravno ukoliko obrambeni proračun bude na 1,4% BDP-a onda će naše mogućnosti biti manje, a ako bude na 2% onda će biti veće. I naravno ako bude rast BDP-a također će biti moguće nešto više tu napraviti. Kao nigdje drugdje, dakle u ovome sustavu doslovno vrijedi ona sintagma koliko para, toliko muzike. Što se tiče aktivnosti u procesu integracije u NATO one su dakle, primljeni smo kao punopravna članica u NATO savez, izvršavamo svoje zadaće, cijenjena smo država u NATO savezu bez obzira što smo dakle među posljednjim članicama koje su ušle. Znači da zadovoljavamo određene političke i druge kriterije koje NATO savez traži. Nadam se da ćemo i uskoro te kriterije i formalno zatvoriti sa EU i da će budućnost dakle Hrvatske biti upravo ono što su sve političke stranke i sve političke grupacije deklarirale, dakle euroatlantska budućnost, euroatlantske integracije. Jedna rečenica u petom dijelu izvješća dakle o međuresornoj suradnji. Dosta često se u medijima sa nerazumijevanjem govori o primjerice bivšim vojnim nekretninama, bivšim vojnim stanovima i o nekim stvarima za koje se proziva Ministarstvo obrane iako to u osnovi ne spada u osnovnu djelatnost MORH-a. I mislim da bi se u tom dijelu međuresorne suradnje, posebno sa Vladinim tijelima, sa Agencijom za upravljanje imovinom, trebalo konačno i jasno reći da to više nema ili ne bi trebalo imati veze sa vojskom, da se vojska i ministarstvo bave vojnim pitanjima, da to nije Agencija za posredovanje nekretninama niti za upravljanje stambenim fondom. Službeni stanovi i kadrovski stanovi su jedna stvar, ali stanovi u kojima žive dakle bivši djelatnici ministarstva ili u kojima živi rodbina bivših djelatnika ministarstva ili već neću sad ići na ovaj politički dio bivši dužnosnici koji su dobili vojne stanove, dakle da to ne bi trebalo biti više u nadležnosti ministarstva nego Vladinih agencija kojima je to primarna zadaća. Dio koji govori o društvenoj poziciji, odnosima s javnošću i dušobrižništvom u svakom slučaju je nešto čime se hrvatska vojska može pohvaliti jer je vojska unatoč općem padu povjerenja u institucije ostala dakle institucija u kojoj hrvatski građani imaju najviše povjerenja. To je sasvim sigurno dobro za vojnike. Tome su doprinijela dakle i kretanja u vojsci koja se posebno odnose na depolitizaciju, tome su doprinijeli dakle i politička vodstva koja su to omogućila i sasvim sigurno takvo povjerenje građana mora ostati i u budućnosti. I sada u zadnjem poglavlju govori se o glavnim smjerovima. Ja bih tu naveo 4 glavna smjera u kojima obrambeni sustav, dakle hrvatska vojska i Ministarstvo obrane trebaju ići. Dakle, prvo je i dalje biti prepoznat kao dobar, stabilan, siguran i pouzdan partner našim saveznicima u međunarodnim operacijama pri čemu naravno uvijek postoji ono pitanje koliko ljudi možemo dati za takve međunarodne operacije, u koliko međunarodnih operacija možemo i trebamo sudjelovati i koji su naši vanjskopolitički ciljevi kada prihvaćamo sudjelovanje u nekoj operaciji ili zbog čega bi neko sudjelovanje odbili. Da budem još malo direktniji, kome se trebamo svidjeti ili kome se trebamo zamjeriti svojim prihvaćenjem ili odbijanjem. U tom smislu RH mora imati jasne prioritete, jasne smjernice tko joj je saveznik i naravno jasni odgovor što RH iz tog savezništva, iz tog sudjelovanja i dobiva. Da li još uvijek vraćamo dug iz 90-ih, moralni dug, ili jednostavno to radimo zbog nečega što je interes RH. Drugi cilj je biti na raspolaganju civilnim strukturama. Dakle, jedan od onih razloga zašto građani imaju povjerenje u hrvatsku vojsku. Primjerice kod elementarnih nepogoda, zaštite i spašavanja ili kod nekih drugih dakle potpora civilnim strukturama. Četvrto je biti važan pokretač hrvatskog gospodarstva, onog dijela vojne industrije koji je još preostao. Zato je nužno drugačije raspolaganje sa sredstvima poreznih obveznika pri čemu ne mislim samo dakle na unutarnje nego i na vanjske čimbenike jer svaki put kada se reže proračun odnosno većinu puta kada se reže proračun najlakše je rezati na poziciji Ministarstva obrane i Ministarstva unutarnjih poslova jer tamo se očito ne dobijaju dodatni glasovi. Što se tiče gospodine Đakiću amandmana jasno je da te amandmane nećete prihvatiti a kako se amandmanima zabranjuje povećanje ili smanjenje proračuna to je jedna poslovnička forma to i vi i mi znamo, ali vi koristite ponekad u te svrhe što je legitimno. I četvrti dio, ne manje važan i najvažniji da i obrambeni sustav i Hrvatska vojska budu važan dio demokratske Hrvatske. Demokracija u nekoj zemlji se prepoznaje i kroz ulogu oružanih snaga, depolitizaciju, demokratski nadzor, sprečavanje zlouporaba kako je sasvim sigurno budućnost Hrvatske Europske integracije, Europska unija i Europa tako će biti i na Europskim standardima zasnovana Hrvatska vojska nadamo se uz nešto veći proračun. Zahvaljujem.
Hvala. Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Na početku treba kazati a to su naglasili svi koji su govorili u ime klubova da su izvješća vrlo kvalitetno, pa ja se tome pridružujem jer zaista iz godine u godinu iz Ministarstva obrane stižu nam sve bolja i kvalitetnija izvješća i mislim da danas zaista možemo raspravljati o onome što se kroz proteklu godinu dešavalo na meritoran način. Vidljivo je na koji način funkcionira obrambeni sustav, što razvija i na koji način ispunjava svoju društvenu ulogu i kako koristi sredstva, društva koja su mu povjerena. Vidi se da su u 2010. godini Ministarstvo obrane i Oružane snage djelovale u pravcu afirmacije Republike Hrvatske u NATO-u. Ulaskom u NATO dobili smo jamstvo kolektivne obrane pa iz toga proizlazi drukčiji ustroj u obrambenim pripremama. Protekla godina obilježena je povećanjem sudjelovanja u međunarodnim operacijama, usvajanjem i primjenom doktorijalnih dokumenata, sudjelovanja u odluci i vježbama uvođenja nove opreme te dodatnom racionalizacijom i štednjom uvjetovanom smanjenjem obrambenog proračuna. Prošle godine Republika Hrvatska je aktivno sudjelovala u 11 mirovnih misija i operacija UN-a, NATO-a i Europske unije u kojima je po rotaciji prosječno sudjelovalo 430 pripadnika Oružanih snaga. Kako naši vojnici rade najbolje svjedoči pa i jučer predsjednik države je primio priznanja i sve pohvale za misiju, mirovnu misiju u kojoj naše snage rade u Afganistanu, a to je obuka vojne policije i osiguranje. Dakle, to je možda i najbolja preporuka dakle, na koji se način Hrvatska odaziva i kako djeluje u NATO Savezu. Tako su u proteklo godini postupno se popunjavale pozicije u okviru stalnog predstavništva pri organizaciji saveza u vojnom predstavništvu, sada radi u 12 osoba, a u odjelu za vojnu politiku dva djelatnika, u vojnom predstavništvu u savezničkom zapovjedništvu za operacije popunjeno je 5, a u savezu za zapovjedništvo 2 pozicije u NATO zapovjednoj strukturi, Republika Hrvatska također ima 10 predstavnika. Pozicija u savezničkom zapovjedništvu za operaciju civilno-vojne suradnje popunjena je Hrvatskim časnikom u činu generala, a na istoj će se poziciji izmjenjivati s Albanskim predstavnikom. Još 6 pripadnika naših oružanih snaga raspoređeno je na dužnosti u okviru NATO zapovjedne strukture. Može se reći da je protekla godina obilježena nastavkom uspješne suradnje u međunarodnim mirovnim operacijama i misijama, te sudjelovanjem u obuci i vježbama pripadnika naših oružanih snaga s pripadnicima oružanih snaga zemalja članica Saveza. Time je Republika Hrvatska povećala svoj međunarodni ugled pokazujući međunarodnu solidarnost. Tijekom 2010. godine obrambena politika bila je usredotočena na integraciju NATO-ove strukture te na proaktivno uključivanje u procese i aktivnosti obrambenog planiranja. Težište u području reforme obrane pokrenut je proces izrade strateškog pregleda obrane kao i proteklih godina i u 2010. godini došlo je do izražaja uloga Oružanih snaga kao sudionika u planiranju i provedbi aktivnosti kojima se daje potpora civilnim institucijama, u slučajevima obrane od požara, obrane od poplave i drugih elementarnih nepogoda. Spremnost obrambenog sustava Republike Hrvatske, provođenje kadrovske politike i ukupno stanje u Oružanim snagama pokazuje da Republika Hrvatska ima i razvija sustav primjene potrebama razini ugroza i izazovima s kojima se suočava u procesu integracije u NATO. Iz izvješća je vidljivo da se obrambeni sustav prilagođava okolnostima smanjenja obrambenog proračuna zbog recesije zadržavajući funkcionalnog i razvijajući sposobnosti maksimalnom racionalizacijom i unutarnjom preraspodjelom i rezervama. Ono što na određeni način može zabrinjavati to je dakle prosjek godina starosti vojnika koji se kreće u Hrvatskoj vojsci oko 38 godina, dok je u svijetu ispod 30 godina, a u nekim zemljama čak 26 godina prosjek starosti. To zapravo govori o nedovoljnoj protočnosti, znamo koliko je u prošlosti kroz ovo vrijeme vojnika završilo u mirovini i ja se bojim, a nadam se da nam se to neće dogoditi da svi iznad prosjeka od 38 godina završe u mirovini. To bi bilo loše. Zato već sada treba planirati da se višak zbrine na taj način da i dalje ostanu u svijetu rada, dakle to bi bio prioritet u planiranju da ti ljudi koji još itekako mogu dati raditi dakle da ne završe da ostanu u svijetu rada. Što se tiče strateškog pregleda obrane u skladu s potrebama i mogućnostima RH treba dati smjernice za izradu novog dugoročnog plana i razvoja Oružanih snaga RH, dakle taj plan mislim da se već i radi i inače što se tiče samog izvješća još jednom bih pohvalio one koji su nam ga dostavili na klupe i ja ću ga prihvatiti. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče sa suradnikom. Djelovanje Oružanih snaga Republike Hrvatske tijekom 2010. godine obilježeno je početkom izrade strateškog pregleda obrane, sudjelovanjem u međunarodnim mirovnim misijama, te daljnjim razvijanjem suradnje unutar NATO-a, gdje je sada Hrvatska punopravna članica kao i sa EU kao dio priprema za punopravno članstvo. Oružane snage Republike Hrvatske održavaju visoku razinu pripravnosti za obavljanje sljedećih vrsta misija, zaštita suvereniteta RH, obrana RH i obrana saveznika. Sudjelovanje u operacijama odgovora na krize u inozemstvu, sudjelovanje u mjerama izgradnje sigurnosti i povjerenja i potpora civilnim institucijama u zemlji. Nadzor i zaštita hrvatskog teritorija zračnog prostora i mora prioritet je i glavna zadaća Hrvatskih oružanih snaga čije izvršavanje ni u kom trenutku nije upitno. Kapaciteti i sposobnosti koje se izgrađuju za tu zadaću stavljaju se u odsustvu direktnih prijetnji u službu ostvarivanja drugih ciljeva, nacionalne sigurnosti i ostalih nacionalnih i društvenih interesa. Sudjelovanje u operacijama u inozemstvu jača hrvatska savezništva i pomaže pri održavanju razine pripravnosti Oružanih snaga na najvišoj razini. U 2010. godini osobiti je naglasak stavljen na suradnju s hrvatskim saveznicima, pri čemu su pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske sudjelovali u misijama pod vodstvom UN-a, NATO-a i EU. Rad na izgradnji sigurnosti u regiji i šire nastavlja biti dio strategije nacionalne sigurnosti RH i predstavlja oslonac za ostvarivanje dugoročno visoke razine sigurnosti. Na posljetku, suradnja s civilnim institucijama na otklanjanju i sprečavanju negativnih efekata elementarnih nepogoda, te u svim drugim situacijama kada su resursi oružanih snaga potrebni ili korisni za društvo. Iako se ne radi o vojnom djelovanju doprinosi ukupnoj sigurnosti i boljitku hrvatskih građana. Ulaskom u NATO sigurnost RH znatno je uvećana, k tome skori ulazak u EU uključuje i integraciju u sigurnosne strukture te međunarodne integracije što će dodatno povećati hrvatski sigurnosni rejting. Ulazak u NATO i budući ulazak u EU međutim ne znači da Hrvatska ne treba odražavati dobre odnose sa susjednim državama i drugim državama u regiji. Naprotiv, Oružane snage Republike Hrvatske igraju važnu ulogu u osiguravanju dobrih bilatelarnih odnosa sa susjednim državama i ostvarivanju prekogranične sigurnosne suradnje koja je ključna za smanjivanje i otklanjanje nekih nekonvencionalnih sigurnosnih prijetnji koje se pojavljuju u modernom svijetu kao što su međunarodni organizirani kriminal, ilegalne migracije, korupcija, terorizam itd. Susjedne države i njihove oružane snage ne predstavljaju teritorijalnu ugrozu za RH i stoga je razlog bilatelarnih, multilateralnih sigurnosnih aranžmana za smanjivanje količine naoružanja u regiji, povećanja stabilnosti odnosa i sl. od interesa za RH. Većina susjednih zemalja koje nisu još članice NATO-a imaju kao strateški cilj izraženu želju da se pridruže tom savezu, a sve susjedne zemlje članice su NATO-vog partnerstva za mir. Tendencija susjednih zemalja osobito BiH i CRne Gore da se uključe u iste integracijske procese kao i Hrvatska dugoročno će rezultirati većom sigurnosti za Hrvatsku i za cijelu regije, te stoga napredak tih zemalja prema članstvu u NATO i EU predstavlja vanjsko politički interes RH koje sve njezine institucije uključujući oružane snage trebaju nastaviti promovirati. Sudjelovanje u međunarodnim operacijama kako je već spomenuto donosi brojne koristi za RH od povećanja spremnosti oružanih snaga preko upoznavanja sa najmodernijim tehnikama i sredstvima ratovanja i otvaranja novih ekonomskih veza pa do učvršćivanja savezništva i povećanja ugleda Hrvatske u svijetu. Tijekom 2010. godine Oružane snage Republike Hrvatske sudjelovale su u 4 misije NATO-a, 3 misije EU-a, te 8 UN-ovih misija na tri kontinenta. Misije u kojima sudjeluje Hrvatska su na Kosovu, Cipru, Golanskoj visoravni, te u Libanonu, Kašmiru, Afganistanu, Zapadnoj SAhari, Liberiji, Sudanu i Somalskom moru. Osim prikazanih treba spomenuti i operaciju unutar koje Hrvatska sa saveznicima dijeli obavještajne podatke o kretanju brodova u Sredozemlju u sklopu borbe protiv terorizma, zatim pomoći pri misiji obuke u Iraku, te pri Mirovnoj misiji u BiH. Među pripadnicama i pripadnicima Oružanih snaga Republike Hrvatske izvan zemlje najteži, najodgovorniji i najvažniji zadak obavljaju oni koji su raspoređeni u NATO-voj misiji ISAF u Afganistanu. Tamo se ujedno nalazi i najveći broj pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, a idući po veličini jest hrvatski kontingent Mirovnih snaga na Golanskoj visoravni između Izraela i Sirije koji broji oko 100 vojnika i časnika. Oružane snage u 2010. godini pružale su potporu civilnim institucijama na sljedeće načine. Znači pružanjem pomoći u slučaju elementarnih nepogoda, logističkom potporom, zračnim prijevozom životno ugroženih osoba, hitnim prijevozom organa za transplantaciju, sudjelovanje ili organiziranje akcija traženja i spašavanja, pružanjem pomoći ili pripomoći u izgradnji komunalne infrastrukture i potporom pri provođenju Zakona o pravima Hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihove obitelji. Pružanjem pomoći od strane oružanih snaga kod poplava u lipnju rijeka SAva u rujnu 2010. SAva i Dunav pokazalo se apsolutno ključnim. Znači oružane snage sa svojim ljudstvom, mehanizacijom i organiziranjem pomogle izgraditi improvizirane nasipe i održavati postojeće pri čemu je angažirano skoro tri tisuće ljudi od kojih je oko tisuću 200 sudjelovalo na terenu. Tradicionalno Oružane snage sudjelovale su u pripremama i djelovanju za vrijeme požarne sezone u južnoj Hrvatskoj. U odnosu na prijašnje godine u sezoni 2010. bilo je manje izvanrednih situacija što potvrđuje da su pripreme i sama sezona vrlo kvalitetno odrađeni. U intervencijama radi zaštite zdravlja ljudi obavljeno je preko 1500 letova i hitno prevezeno 637 pacijenata. U listopadu i studenog pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske sudjelovali su u raščišćavanju 55 ruševina iz vremena agresije na Vukovar u Domovinskom ratu te u obnovu vukovarske komunalne infrastrukture. Djelovanjem u suradnji s civilnim institucijama ključno je za održavanje pozitivne percepcije Oružanih snaga u hrvatskoj javnosti. Društveno korisno djelovanje Oružanih snaga zajedno s povećanom aktivnosti na području odnosa s javnošću informiranjem javnosti o djelovanju Oružanih snaga doprinose tome da priljev ljudstva bude zadovoljavajući te da time buduća spremnost Oružanih snaga ostane na istoj visokoj razini. Oružane snage Republike Hrvatske predstavljaju izvor sigurnosti na koji se Hrvatska država i hrvatski građani mogu osloniti u najrazličitijim situacijama, opasnosti ili neprilike kao i svim drugim situacijama kada ne postoji izravna ugroženost, ali su potrebni kapaciteti kakvima raspolažu Oružane snage. Osim što doprinose sigurnosti kod kuće Oružane snage povećavaju i ugled Hrvatske u inozemstvu. Svojim djelovanjem izvan zemlje predstavljaju doprinos Hrvatske boljoj sutrašnjici za druge narode povećavajući tako broj hrvatskih prijatelja u svijetu. Implementacija novog sustava spremnosti Oružanih snaga u skladu s najvišim NATO standardima, sudjelovanje u operacijama u kojima se koriste novi principi i druge aktivnosti provedene, isplanirane tijekom 2010. godine doprinose povećanju spremnosti Oružanih snaga Republike Hrvatske, a time i sigurnosti Hrvatske i njezinih građana. Kontinuirani rad na povećanju kvalitativne spremnosti Oružanih snaga povećava sposobnost Republike Hrvatske da se sada i u budućnosti suoči sa svim sigurnosnim i ostalim izazovima, da postane pouzdan i respektiran partner u međunarodnim odnosima te da osigura visoku razinu sigurnosti za svoje građane i za njihovu imovinu. Zbog svega navedenoga podržat ću ovo izvješće. Zahvaljujem se.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar, izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice, kolege, državni tajniče. Ja ću se u svojoj raspravi osvrnut samo na jedan deveti dio izvješća pod naslovom "Ključni smjerovi razvoja u idućem razdoblju", radi svih nas i javnosti pokušat ću izdvojiti najvažnije, ključne smjerove razvoja u idućem razdoblju koje proizlaze iz ovog izvještaja. Dugoročni plan razvoja koji usvaja Hrvatski sabor dat će projekciju razvoja obrambene sposobnosti. Djelovanje u okviru NATO-a i dalje ostaje važan element u procesu transformacije obrane Republike Hrvatske. Republika Hrvatska nastavit će podupirati zajedničko europsko sigurnosnu i obrambenu politiku. Međunarodna obrambena suradnja prioritetno će se usmjeriti prema članicama NATO-a, EU-a te zemljama jugoistočne Europe. Nastavit će se jačanje upravljačkog procesa i odgovornosti obrambenom sustavu. Posebna pozornost posvetit će se profesionalnom razvoju osoblja, preispitat će se organizacijska struktura i brojčana veličina Ministarstva obrane kako bi se nešto novaca uštedilo pa dalo za modernizaciju. Nastavit će se s promidžbom Oružanih snaga i vojnog poziva te informiranjem građana. Sve nabrojeno sa razvojem obrambenog sustava nema nikakve apsolutne veze, ima samo sljedeće. Citiram: "opremanje Oružanih snaga predstavlja novi poticaj razvoja hrvatskog gospodarstva i otvara mogućnost transfera, napredne tehnologije, usvajanje standarda i izvoza domaće vojne opreme. U tom smislu nastavit će se suradnja obrambenog sustava i domaćih tvrtki po modelu opremanja borbenih oklopnih vozila, domaće jurišne puške te drugim naoružanjem i vojnom opremom." Sad ja pitam da li u sklopu Oružanih snaga Republike Hrvatske imamo mornaricu, ratnu mornaricu. Da li će se u idućem razdoblju smjer razvoja okrenut prema obnovi brodova u sklopu Hrvatske ratne mornarice ili ćemo i nadalje kupovati aluminijske brodove od Finaca. Ovdje u ovom izvještaju je pet rečenica navedeno i u aktivnosti Obalne straže Republike Hrvatske jer podsjećam da poslove Obalne straže je preuzela Hrvatska ratna mornarica. Koliko ja znam jedino nabavlje brodovlja za Hrvatsku ratnu mornaricu su bila dva aluminijca od Finaca koji su građeni za sjeverno more, a ne za Jadran. Stručnjaci su o tome svoje mišljenje rekli i nikad do kraja identificirali koliko su nas ti brodovi od Finaca koštali. Pet različitih iznosa je bilo spominjano i kako to i pod kojim uvjetima je ono jedno naše brodogradilište dobilo posao da preuredi tog aluminijskog čamca da bude podoban za Jadran. Dakle, hoće li za obalnu stražu biti kupljen bar jedan brzi čamac, brod, plovilo. Nema ništa. Što je sa zrakoplovstvom, da li u idućem razdoblju u modernizaciji zrakoplovstva neće biti ničega? Avioni, helikopteri, nekad su se to zvali zrakomlati ako se ne varam. Što je s njima? Što je sa radarskim sustavom? Prije nekoliko godina problem obnove radarskog sustava, lokacija, postavljanja i opremanja je izazivao velike kontuzije, danas se ovdje više ne spominje ništa. I na kraju sustav veza, da li postoji potreba ili smo toliko sustav veza unutar obrambenog sustava modernizirali da citiram: "u idućem razdoblju ne treba više ništa razvijati". Zbog izostavljanja i mornarice i zrakoplovstva, protuzračne obrane u sklopu radarskog sustava i sustava veza koji se očito ispustili, da li namjerno ili zbog toga što se ne zna što bi se ovdje opisalo, tvrdim da daljnji smjer razvoja Oružanih snaga je koncentriran samo na pješadiju, kopnenu vojsku i to djelomice. Pa s obzirom da u izvještaju o tome nema, ali doista niti riječi u smislu razvoja, a ni u uvodu nitko to nije apostrofirao, gospodine državni tajniče molim vas da mi odgovorite da li je stanje u Hrvatskoj ratnoj mornarici, Hrvatskom zrakoplovstvu, radarskom sustavu i sustava veza doveden do tog nivoa da u sljedećem razdoblju na ta četiri važna segmenta spremnosti obrambenog sustava ne treba razvijati ništa ili možda je istina da zapravo taj dio posla prepuštamo isključivo NATO-u i da taj dio Oružanih snaga Hrvatska više neće samostalno razvijati. Mislim da su to bitne informacije na koje ima pravo dobiti odgovore ne samo Hrvatski sabor, nego hrvatska javnost u cjelini. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Evo na samom početku želim pohvaliti ovo jedno prekrasno izvješće koje je sačinjeno na kvalitetnih 116 stranica i to zasigurno pripada zasluga ministarstvu. Ali imaju o čemu i pričati jer imamo jednu prekrasno i možemo reći europsku modernu vojsku. Misija i zadaća naših Oružanih snaga je zaštita suvereniteta Republike Hrvatske. I mislim da ni jedan građanin u Republici Hrvatskoj ne sumnja da oni mogu u svakome trenutku 24 sata, odnosno 365 dana godišnje ispuniti tu misiju. Uz tu misiju i zadaću imaju još obranu kako Republike Hrvatske, tako i obranu saveznika, jer smo u NATO savezu. Imamo zadaću da sudjelujemo u operacijama odgovor na krizu u inozemstvu u misijama naši su UN-a, NATO i europske misije. I uvijek je kad već ima žarišta onda je bolje ići gasiti žarište što dalje od svog doma, požar gasiti negdje u tuđoj šumi, a ne u svom dvorištu ili u svom vrtu. Naše Oružane snage osim što u svojim misijama koje rade, znači pod UN-ovom zastavom, pod NATO-vom ili europskom služi na čast građanima Republike Hrvatske, služi na čast kao vojnici, kao stručnjaci i nekoliko puta smo govorili jedno vrijeme prije par godina kad smo slali naše dečke govorili su da šaljemo topovsko meso. No međutim, pokazuje se iz dana u dan da mi šaljemo struku, da mi šaljemo instruktore, časnike. Evo mi smo mjeseci donijeli odluku da će, za popunu Stožera ići naši generali. Znači od vojnika preko dočasnika, časnika do generala u samo zapovjedništvima i sve misije koje naše djevojke i naši dečki rade izvan Republike Hrvatske služe sigurno na čast svih građana Republike Hrvatske. Govorilo se da je vojska skupa, da vojska puno troši. Međutim, pripadnici Oružanih snaga osim što znači rade u ovim misijama van, osim što su spremni uvijek sačuvati nebo, more, kopno, naše granice imaju jednu drugu zadaću koju u sklopu svojih obuka inženjerijskih postrojbi rade na samom terenu i tako pomažu razvoj jedinica lokalne samouprava pa se može kazati da samo u prošloj godini, a u narednih nekoliko zadnjih godina je to urađeno na stotine tisuća kilometara. Ali samo prošle godine negdje cirka 12 km obnovljeno i izgrađeno novih nasipa od poplava, a da ne pričamo o zečjim nasipima oko Vukovara, odnosno u Slavonskom Brodu kad je bila ona velika poplava prošle godine da je načinjeno 4, 5 km zečjih nasipa. Isto tako, znači u saniranju ratno oštećenim područjima, znači područjima od posebne državne skrbi gdje su još te ruševine stoje na tome dijelu naši pripadnici Oružanih snaga na čelu sa prekrasnim svojim izučenim ratnicima, generalima rade na tome dijelu i kad vam dođe poplava, elementarna nepogoda ili požar, a poglavito poplava bio sam nazočan kad dolazi vojska narod odmah lakše diše kad dolaze spasioci kao što su ih čekali, kao što su nas čekali kao oslobodioce u Domovinskom ratu. U ovom Izvješću moram kazati koliko smo mi kao oružani sustav, Oružane snage koliko su napredovale. 20 godina u jednoj državi, 20 godina opremanja jedne vojske oružanog sustava nije baš nekaka distanca duga, poglavito kad znamo da se rat Domovinski završio prije 15 godina, a mirna integracija još poslije toga. I onda čitajući ovo izvješće na stranici 17. NATO ... [[Govornik se ne razumije.]] misije u Iraku Hrvatskih oružanih snaga Republika Hrvatska znači u sastavu Oružanih snaga je 500 pušaka, ... [[Govornik se ne razumije.]] poklonila i trenirala Hrvatsku tamo, hrvatske mladiće da čuvaju svoju Domovinu. Zamislimo, prije 20 godina imali smo lovačke puške, lovačke karabine, kubure koje smo radili u Đuri Đakoviću u Slavonskom Brodu. Imali smo iz 10, 20, 30 zemalja različite kalašnjikove. Danas imamo tu mogućnost da možemo pomoći napaćenom narodu koji se nalazio u ratu, da možemo pomoći i možemo dati i nadam se da ćemo u narednih nekoliko godina u potpunosti ... [[Govornik se ne razumije.]] staviti u muzej i da ćemo ga ne izbaciti, nego zahvaliti tom dobrom stroju koji je branio Republiku Hrvatsku i hrvatskim vojnicima, da ćemo zamijeniti našom domaćom proizvodnjom i ... [[Govornik se ne razumije.]] puškom. Ja mislim da ove godine novi kontingenti koji odlaze van Republike Hrvatske ne idu više sa ... [[Govornik se ne razumije.]] nego idu sa našom domaćom puškom. Znači, u tome dijelu. Kada su u pitanju požari mislim da hvala bogu prošle godine mislim da je bilo 55% manje angažirano Oružanih snaga iako je 218 pripadnika bilo na raspolaganju jer je prošle godine bilo manje požara ili smo bolje pripremili sezonu ili su jednostavno su te kiše koje su prošle godine i u šestom i u sedmom mjesecu zalivale same, pa je manje bilo. Ali su znači ti dečki i djevojke bili uvijek spremni pomoći narodima na samom terenu. Jedno je zasigurno da narod ima veliko povjerenje. I svi oni koji misle da narod nema veliko povjerenje u Oružane snage da li su to. Mi jesmo male Oružane snage kad su u pitanju zračni prostor. Imamo ono što imamo od zrakoplova. Imamo naše helikoptere onoliko koliko ih imamo, ali zasigurno te djevojke i dečki koji rade u tome dijelu rade u tom civilnom sektoru znači na spašavanju života, prevoženju bolesnika, organa za transplantaciju, hrane, evakuaciju stoke, evakuaciju ljudi iz poplavljenog toga područja. I ja ne znam više što kazati o Oružanim snagama Republike Hrvatske osim vi ste naša dika. Kad pogledam hrvatskog vojnika danas kako je obučen i kako je opremljen i kako se ponaša na ulicama možemo kazati to je pravo, to je ono što treba hrvatskom vojniku i ove mjere koje su bile za dva pripadnika, odnosno još se za jednoga vodi koji su odbili zadaću, ovu misiju u Afganistanu, mislim da onaj tko ne želi biti pripadnik Oružanih snaga nema uopće potrebu tjerati u tom smjeru da mora biti. Danas imamo zasigurno velik broj mladih djevojaka i mladića koji žele odslužiti vojni rok, i žele poslije toga postati profesionalci, završiti škole, i profesionalno se znači baviti vojnim pozivom i biti vojnici. Kad je u pitanju gospodarstvo koje je vezano sa Oružanim snagama, mi možemo danas kazati da je to, da smo puno napredovali, da imamo našu izvozni brend, to je kaciga, da imamo naše uniforme, i da imamo naše čizme, i to za sve uvjete, i za uvjete gdje je blato, gdje je snijeg, gdje je kiša, i za uvjete gdje se naši sada nalaze, znači na žarištima, da imamo naš pištolj koji je u svijetu priznat, naši su vojnici s njim opremljeni, da imamo našu jurišnu pušku, i evo Bogu hvala iz programa Đure Đaković u Slavonskom Brodu izlazi borbeno vozilo, borbeno oklopno vozilo znači patrija, i zasigurno da dečki u specijalnim vozilima koji su dali toliko u Domovinskom ratu na opremanju tehnike Oružanih snaga, kada je bilo najteže, i na prvim crtama, da će u boljim vremenima kad se više bude imalo novaca, da će moći raditi i danas rade remonte tenkova, valjda će moći proizvoditi ono što smo proizvodili nekad u Đuri Đakoviću i upošljavali dolje ljude, znači jedan od zasigurno u europskoj razini jedan od najjačih oklopnih vozila znači M84 tenk i da možemo znači, da imamo kapacitet, da još imamo jedan izvozni brend. I u tome dijelu možemo samo kazati svaka kuna koja je dana prema Oružanim snagama, daj Bože da imamo 10 milijardi pa da ih možemo staviti, zasigurno bi se barem jedna trećina vratila kroz hrvatsko gospodarstvo i pomoglo se hrvatskim gospodarstvenicima da mogu znači biti konkurentni, odnosno da mogu napraviti te proizvode kad je u pitanju vojna komponenta, i da mogu znači baviti se izvozom. Evo sve pohvale i sva sreća i božji blagoslov svim našim pripadnicima koji se nalaze u Republici Hrvatskoj, a poglavito oni koji su van Republike Hrvatske i brane našu zastavu i brane čast Republike Hrvatske i Oružanih snaga. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Pa evo pred nama je godišnje izvješće o spremnosti obrambenog sustava, provođenju kadrovske politike i ukupnom stanju u Oružanim snagama Republike Hrvatske za 2010. godinu, i zadovoljni smo i sretni smo što ovo izvješće kao nekad prije nisu došla direktno iz stožera, nego su došla iz Ministarstva obrane Republike Hrvatske i sad se napokon uveo i određeni red u samom ministarstvu i njihovom radu, kao i u stožeru. Spremnost obrambenog sustava u provođenju kadrovske politike i ukupno stanje u snagama koje su opisane u ovom izvješću pokazuju da je obrambeni sustav Republike Hrvatske uspješno odgovarao zadaćama koje su se pred njega postavljale, poglavito one koje su se ticale kompletne uporabe snaga, kao u potpori civilnim institucijama, tako i u međunarodnim operacijama. Postoji nekoliko glavnih izazova, ali jedan od njih je zasigurno predstavljao osiguranje postojećih resursa, i nastavak transformacije Oružanih snaga u uvjetima obrambenog proračuna koji je bio smanjen zbog gospodarske krize i koji nije bio adekvatan stvarnim potrebama obrambenog sustava, zasigurno je trebao i morao biti puno veći no uštedama, racionalizacijom, prestrojavanjem i ustrojavanjem, te gledanjem da se uštedi na svakom koraku zasigurno su i Oružane snage Republike Hrvatske doprinijele da su se pokrile i sa onim proračunom koji im je bio osiguran kako bi izvršile sve zadaće koje su bile pred njih stavljene. Obrambeni sustav se razvojem obrambenih sposobnosti i ostvarivanjem ciljeva snaga integrira i pridonosi ukupnom obrambenom sposobnostima saveza, doprinosi razvoju savezničkih obrambenih sposobnosti kao i razvoju zajedničke sigurnosne i obrambene politike Europske unije, očituje se prvenstveno sudjelovanjem u međunarodnim operacijama NATO-a i Europske unije za čega neprestano se dobivaju samo pohvale i samo čestitke. Zasigurno takav kadar koji zajedno sa saveznicima radi u izazovnim i opasnim misijama, zasigurno doprinosi i sva iskustva koja su iz Domovinskog rata pretopljena u novu Oružanu silu Republike Hrvatske, u nove časnike, dočasnike, kao i vojnike zasigurno iskustva koja su primijenili u Domovinskom ratu su jedna od osnovnih stvari koje ih vode kao cilj i vodilja u svim misijama i operacijama koje provode diljem svijeta. Osim suradnje sa zemljama članicama NATO-a i sudjelovanjem i u razvoju zajedničke sigurnosne i obrambene politike Europske unije, intenzivnom obrambenom suradnjom sa zemljama u regiji pridonosi sveukupnoj vanjskoj politici Republike Hrvatske, procesima tranzicije, izgradnjom povjerenja i sigurnosti u regiji. Zasigurno takva suradnja je doprinijela kroz sve segmente, a pogotovo kroz obrambeni sustav i dokazivanje i pokazivanje naših snaga i umijeća, dostignuća, zasigurno je današnjem, skoro završetku pregovora o pristupanju Hrvatske Europskoj uniji. Sudjelovanjem u međunarodnim operacijama i različitim oblicima međunarodne obrambene suradnje stječu se i prijenose iskustva i znanja nužna za razvoj sposobnosti organizacijski napredak i dostizanje interoperabilnosti sa saveznicima, te se Republika Hrvatska afirmira kao vjerodostojan partner u izgradnji sigurnosti na regionalnom i globalnom planu. Posebna pozornost u obrambenom sustavu posvećuje se pripremi i sigurnosti snaga koje su izravno angažirane u međunarodnim operacijama. Ove snage dovedene su na razinu sposobnosti interoperabilnosti koja omogućuje pravo, provedbu dodijeljenih zadaća. Ukupno uzevši obrambeni sustav se u okolnostima smanjene obrambenog proračuna usmjerava na zadržavanje funkcionalnosti i korištenje raspoloživih potencijala u funkciji razvoja, sposobnosti potrebnih za nacionalnim i savezničku obranu. Oružane snage uspješno se prilagođavaju članstvu u NATO-u, uz prilagodbe koje nameće svakodnevno funkcioniranje sustava u okolnostima smanjenih resursa. Značajna potpora obrambenog sustava civilnim institucijama i stanovništvu dodatno učvršćuje i afirmira pozitivnu društvenu ulogu obrambenog sustava i povjerenje građana u Oružane snage. Složenost i važnost zadaća zahtijevaju i jačaju koherentnu i sveobuhvatnu međunarodnu suradnju. Proveden je proces strateškoga pregleda obrane kojem je analizirano stanje obrambenih sposobnosti, razvijenosti i uređenost obrambenog sustava, te definirane nove smjernice za razvoj obrambenog sustava u predstojećem razvoju. Nakon osvajanja dokumenata pristupit će se izradi novog dugoročnog plana razvoja Oružanih snaga koji će u skladu sa nalazima i smjernicama strateškog pregleda obrane odrediti dinamiku razvoja obrambene sposobnosti, a provedba reformi obrambenog sustava usmjeravat će se i dalje na stvaranje modernih, učinkovitih, profesionalnih Oružanih snaga popunjenih kvalificiranim i motiviranim osobljem kvalitetno opremljenih, obučenih, opskrbljenih, zaštićenih i integriranih razmjestivih i održivih fleksibilnih te funkcionalnih i priuštivih. Kroz ovo sve možemo vidjeti da je nužno potreban profesionalizam, ali i dragovoljnost koja je uvedena ukidanjem redovitog služenja vojnog roka zasigurno dragovoljnost ima veliki odjek i pozitivan cilj kojim dragovoljnost se definira. Ja bih samo dodao da kroz tu dragovoljnost bi trebalo možda u hrvatske zakone uvesti da dragovoljno služenje vojnog roka u današnje mirodobno vrijeme zasigurno bi trebalo biti jedan od prioriteta u zapošljavanju u državnoj službi kao jedan od dodatnih stimulansa kako bi mladići i djevojke dragovoljno se prijavljivali za služenje vojnog roka. Takav način zasigurno bi dodatno im omogućavao i volju i snagu, ali također u državnoj službi bi zasigurno bili oni koji su prošli dragovoljno obuku i koji bi bili u svakom trenutku spremni biti u funkciji obrane RH u svakom momentu kao njegova aktivna pričuva ili pasivna pričuva. U svakom slučaju sustav školstva koji se provodi kroz nastavno središte "Petar Zrinski" zasigurno kroz njega prolazi niz, velik broj i časnika i dočasnika i zasigurno čini jednu pravu okosnicu mladoga, savršenoga kadra koji će zasigurno biti budućnost hrvatskih Oružanih snaga koji se školuje i možemo reći da u Vojnom učilištu kroz sve razine vojne izobrazbe završilo je ukupno 451 polaznik u 2010. godini i od toga je 410 muškaraca, a 41 žena što također u ravnopravnosti spolova zasigurno znači jedan omjer koji ide ka svom daljnjem napretku, da i žene mogu biti u funkciji obrane RH, časnice i dočasnice najvišega ranga. Želim naglasiti da kroz projekt "Kadet" kao model civilnog vojnog školovanja kojim se školuju kandidatkinje i kandidati za časnike i potrebna je popuna borbenih redova i redova borbene potpore i dalje se uspješno provodi u 8 naraštaja i primljeno je 73 kadeta tj. 58 muškaraca i 15 žena. A ukupno se školuje 251 kadet, 203 muškarca i 48 žena. To je također ono što će u zanavljanju i spremnosti Oružanih snaga u budućnosti kao i izvršavanju zadaća koje su u misijama i aktivnostima zajedno sa NATO snagama činiti zasigurno sigurnu, kvalitetnu, uspješnu i školovanu budućnost i možemo reći da u svim mirovnim operacijama koje se provode gdje su angažirane naše snage zasigurno su samo stizale pohvale, a Hrvatski sabor kroz demokratski narod Oružanih snaga zasigurno će i dalje pratiti njihov razvoj, napredak kao i usavršavanje te popunu opremom i oružjem bitno potrebnim. Svjesni smo da postoje potrebe za našim popunom ili obnovom zrakoplovnih snaga kao i mornaričkih, ali shodno mogućnostima državnog proračuna zasigurno se i to u budućnosti bude planski riješilo. Želim još samo nekoliko stvari reći koje se tiču pohvala. Pa generali koji su bili u posjetu zasigurno i koji su pratili naše časnike i dočasnike i pripadnike i vojnike koji su bili u misijama zasigurno su jasno rekli, a i vidljivo je iz ovog izvještaja da je general McCaul pohvalio je dosadašnji hrvatski angažman u operaciji ISAF-a u sklopu monitorskih timova i angažmana hrvatskoga kontingenta u operaciji KFOR na Kosovu. Također, general pohvalio je napore RH u jačanju regionalne suradnje te istaknuo kako upravo ulazak RH u NATO savez pridonosi stabilnosti u cijeloj regiji. Vidimo iz izvješća da je Hrvatska činila dodatne napore da i sa zemljama s kojima je bila u ratu napravi određenu vojnu suradnju kao što je to Crna Gora i Srbija. Najbolja suradnja je zasigurno sa Bosnom kao i sa Crnom Gorom i dalje se razvija kao i sa Makedonijom. I sigurno će RH kroz svoje Oružane snage i dalje biti partner u stabilnosti i sigurnosti u ovom dijelu Europe. Hvala vam lijepo.
Hvala. U 11,54 isteklo je vrijeme za prijavu rasprava u trajanju od 10 minuta. Gospođa zastupnica Đurđa Adlešić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Naravno svatko od nas stavlja pod naglasak jedan akcent ovog izvješća. Ja ću kasnije nešto reći o onom što sam odabrala, ali zapravo bih htjela reći na samom početku da mi je jako drago da se više ne govori sa nekim znakom pitanja ili skepse o demokratskom i civilnom nadzoru. A sjećam se godina kada su to bile udarne teme, nego se počinje govoriti više o gospodarskim mogućnostima koje se kroz projekte otvaraju. Vidim da su kolege spominjale mogućnosti rada kroz misije, ali isto tako postoje prednosti i agencija od NAMSA-e do NC3A, a isto tako ne bi bilo loše možda reći da ti ljudi koji rade u misijama, koji odlaze u misije značajno otvaraju vrata gospodarstvu da često puta iza njih dolaze i tvrtke koje u Hrvatskoj nemaju posla. Međutim, bilo je u jednom periodu i nekih propusta. Sjećam se dok su u Afganistanu hvalili naše vojnike dotada su mnoge tvrtke iz drugih zemalja sa značajno manjim brojem vojnika pa i manjim pohvalama dobivale neke značajne poslove. Mi smo tu malo kasnili, ali ajde dobro i taj dio se polako hvata. Htjela bih govoriti zapravo o ravnopravnosti spolova. Jasno je da je Ustavom i zakonskim odredbama regulirano zapošljavanje pod jednakim uvjetima, da je postotak, to su već kolege uočili, u stalnom porastu, da se organiziraju posebni programi izobrazbe, tečajevi za jačanje rodne, odnosno spolne osviještenosti,ali želim skrenuti pažnju na jedan dio koji je usko vezan uz položaj žena jer se radi o profesiji. A to je napredovanje žena u Oružanim snagama. Nije više vrijeme da govorimo samo o postotku i nije više vrijeme da budemo zadovoljni samo sa činjenicom da diskriminacije uglavnom nema ili je ona na jednoj statistici oko koje više nećemo dizati veliku buku. Ali, trebamo dizati buku i postavljati pitanja što je sa pravom na napredovanje žena. Ako u Ministarstvu obrane i Oružanim snagama su zaposlene 3 170 žena, odnosno gotovo 16% od ukupnog broja u oružanim snagama je to 12,6%, u upravnom dijelu MORH-a dakle u onom administrativnom su 52% žene što ne iznenađuje jer je otprilike takav sličan postotak svagdje gdje se radi o administraciji ali ne i o visokim pozicijama. Na voditeljskim i zapovjednim dužnostima žena je 7,6%, što je izrazito nizak postotak, a kod strukture viših časničkih činova je 12,3%. To je gotovo dvostruke. Razgovarala sam kažu mi da su to uglavnom bojnice i pukovnice i konačno imamo i žene ratnih škola, čini mi se da je prošle godine bila prva žena to je bio jedan dobar pozitivan pomak. Međutim, činjenica je da kada znamo reći da imamo previše visokih činova, da imamo puno generala, ni jedna žena nije uspjela dobiti takav čin. To držim veoma zanimljivim, naročito što su one obrazovane, vrijedne, odgovorne, sretala sam ih u misijama gdje pokazuju bar jednaku sposobnosti kao muški kolege, pokazuju jednu sjajnu socijalnu osjetljivost, osjetljivost prema stanovništvu, međutim, nikako da jedna od njih bar napreduje do tog čina, pa me zapravo zanima što u Ministarstvu obrane činite da bi žene imale i takvu mogućnost, zašto Hrvatska ne bi mogla pokazati da je napravila jedan značajni iskorak, a čvrsto sam uvjerena da postoje žene koje to pravo imaju. Hvala.
Hvala. Završni osvrt u Ministarstvu obrane Pjer Šimunović. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. U ovom kratkom završnom obraćanju, zahvale na raspravi, zahvale na riječima potpore, ali jednako tako zahvale na sugestijama i primjedbama, ja mislim da je u izlaganjima više zastupnika bilo naznačeno, a mi smo si u ovom svom dokumentu si to zacrtali kao cilj da svaka ova rasprava koju imamo u Saboru doprinosi kvaliteti onog sljedećeg izvješća i definitivno ova cijela rasprava koja je do sada vođena na kojoj nadasve zahvaljujem u ime Ministarstva obrane će biti uvrštena u naš rad na izvješću u ovu sadašnju godinu koje će doći na raspravu sljedeće godine. Sa ciljem kontinuiranog rasta kvalitete ovog Izvješća a na tragu osiguranja punog civilnog parlamentarnog nadzora nad oružanim snagama i nad obrambenim sustavom. Mislim da su u raspravi stvarno apostrofirani svi naglasci koje smo mi sticale u izvješću i koja uistinu ulaze u ono što bi se moglo nazvati težišne napore obrambenog sustava, s moje strane možda da ih na neki način još dodatno osvijetlim. Sigurno više puta je bilo govora o ljudima, o ljudskim resursima i definitivno u onome što sada privodimo kraju to je ... obrane jednu centralnu točku svega onoga što radimo čine ljudi. Ljudi su ono što čine obrambeni sustav, ono što čine Oružane snage, znači sve što je potrebno i u tom smislu zahvaljujem na konstruktivnim primjedbama koje idu na tragu da se taj ljudski materijal još bolje tretira, da se uvode još savršeniji oblici pribavljanja osoblja, javne promidžbe kojima se služba u Oružanim snagama čini privlačnom mladim ljudima, da ih se u Oružanim snagama kroz cijeli sustav napredovanja tretira na najbolji mogući način da se taj sustav karijernog razvoja na najnapredniji mogući način, kao i da se osigurava najveća moguća briga pri izdvajanju osoblja i pri pripremama pripadnika Oružanih snaga koji po isteku svoje službe u Oružanim snagama ili odlaze u mirovinu ili u većini slučajeva nastavljaju život kao konstruktivni dijelovi najšireg društva. To je definitivno ono ako vidimo gdje postoji jedna točka gdje mi prepoznajemo potrebu kontinuiranog i rada sa najvećim mogućim naporima i u smislu energije koja se ulaže i u smislu najšireg društvenog dijaloga, i u smislu financijskog resursa, to su sigurno ljudi u svakom aspektu rada s ljudima. Gospodarstvo također je istaknuta uloga i u ovom Izvješću a i u izlaganjima nekolicine zastupnika na čemu zahvaljujem još jednom. Značaj sustava obrane kao sustava koji na prvom mjestu mora dokazati sa svoje strane odgovornost pri trošenju javnih resursa koji su nam povjereni a koji kroz angažman tih resursa doprinosi nacionalnom gospodarstvu, mislim da je sustav obrane, Ministarstvo obrane i Oružane snage su u jedinstvenoj poziciji da pravim ciljanim projektima potiču vojnu industriju što je u svakoj zemlji je jedan od izuzetno važnih temelja nacionalnog gospodarstva. Mislim da na tom planu je puno napravljeno, postoji niz respektabilnih obrambenih ... u Republici Hrvatskoj mogu se pojavljivati novi i definitivno mi prepoznajemo svoju ulogu u jednom bliskom radu s njima, pri opremanju i modernizaciji oružanih snaga Republike Hrvatske što uvijek njima dolazi kao neophodan referens za bilo kakav plasman na međunarodna tržišta. U tom smislu evo podsjećam da smo prije nekoliko mjeseci imali prvu takvog tipa veliku međunarodnu konferenciju o obrambenoj industriji i izložbu opreme i vojnog naoružanja u Splitu ASDA koja će biti, koja će prerastati u redoviti dvogodišnji događaj u Republici Hrvatskoj, što je također jedan s naše strane napor da doprinesemo gospodarstvu koliko je moguće. Naznačen je također ja, to je nešto što nam je ideja vodilja u obrambenom sustavu i oružanim snagama konsenzus oko ovih pitanja duž cijelog političkog spektra u zemlji, materijaliziranom kroz zastupnike i kroz Sabor, političke stranke, mislim da se ovdje definitivno radi o jednom području koje iziskuje potporu svih društveno-političkih čimbenika i izgradnju konsenzusa duž cijelog političkog spektra se radi o pitanjima kako međunarodnog položaja Republike Hrvatske tako nacionalne sigurnosti Republike Hrvatske. Jednako tako izuzetno važna tema koja se tiče ljudi, ulaganja u ljude, tretmana ljudi i ... koja se tiče ravnopravnosti spolova, teme koja je više puta istaknuta i teme koju mi ovdje nastojimo na što kompetentniji način predstaviti u ovom samom izvješću koje je sa svoje strane odraz onoga što radimo u obrambenom sustavu a to je usvajanje najnaprednijih modela odnosa, muško-ženskih odnosa unutar organizacija općenito, unutar obrambenog sustava i posebice unutar oružanih snaga specifično, postoje određene specifičnosti, ali mislim da je upravo ovo kao jedna aktivnost koja je na neki način krizna, ljudi su izloženi specifičnim oblicima stresa, zahtijevaju specifičnu obuku i radi se ipak o stvarima koje zahtijevaju izuzetu odgovornost i pažnju. Mislim da ovaj sustav živi sa društvom, svi kriteriji ravnopravnosti spolova koji se vode u društvu, svi elementi nulte tolerancije prema oblicima diskriminacije nasilja, rodnog nasilja, spolnog nasilja, mislim da nalaze svoj odraz u onome što mi primjenjujemo u oružanim snagama i u obrambenom sustavu u cjelini, u cjelini tako da glede toga uistinu u sustavu oružanih snaga i Ministarstva obrane vlada apsolutno nulta tolerancija prema bilo kakvoj naznaci oblika diskriminacije i neadekvatnog tretmana jednakog tretmana ne samo u smislu formalnog jednako pravnog nego u smislu u bilo kakvom obliku koji može biti prepoznat i koji ima bilo kakvu relevantnost uključivo ono o čemu je također bilo riječ, a to se govori o napredovanju o pravilno proporcionalnom udjelu pripadnica i djelatnica u sustavu Ministarstva obrane i oružanih snaga da ti brojevi i da te proporcije budu što vjerniji i još više od toga odraz općenitih demografskih trendova u društvu. Mislim da mi kao sustav prepoznajemo činjenicu da postoji ogroman potencijal u društvu posebice u ženskom dijelu društva koji nužno tradicionalno nije naginjao ovakvim profesijama. Međutim, taj potencijal čisto sa stanovišta osigranja učinkovitosti sustava od strane Ministarstva obrane i Glavnog stožera oružanih snaga je prepoznat u punoj mjeri, tako da taj potencijal u smislu doprinosa svemu onome što Ministarstvo obrane radi je definitivno jedan od naših prioriteta. Tako da postoci i brojke koje sada imamo što se nas tiče bit će ulagani maksimalni napredak da te brojke budu što veće, da se taj potencijal što bolje iskoristi i jednako tako da on bude adekvatno tretiran kroz cjelinu karijere pripadnica oružanih snaga poimence sa tendencijom da časnice zauzimaju sve više pozicije kako napreduju kroz sustav da to bude specijalno prepoznato. Tako da je ono što je naznačeno kod jednog pitanja definitivno u jednoj skoroj budućnosti se vidi i mi prepoznajemo konkretne osobe koje su svojim dosadašnjim radom svojim ponašanjem, ugledom i krajnjoj instanci ispunjavanju svih formalnih uvjeta koji su potrebni za najviše činove, vjerojatno se vrlo blizu približavaju tome. Evo i konačno da napomenem možda jednu ovako ilustraciju tog trenda. Upravo za sljedeću školsku godinu u Ratnoj školi što je najviši oblik vojnog školovanja u nekoj zemlji tako i kod nas, po prvi puta će se nalaziti dvije časnice, dvije pukovnice, između desetak, 11, 12 najviših kandidata. To se ujedno radi i o kandidatima za daljnje napredovanje i najviše činove koji sustav kao takve prepoznaje. I istovremeno možda također jedna napomena da u ovom trenutku između kompletnog broja pripadnica i pripadnika oružanih snaga koje služe u međunarodnim mirovnim operacijama što je brojka oko 400, 450 nalazi se 18 časnica i dočasnica. S time da neke od njih obnašaju izuzetno osjetljive i važne funkcije. Recimo čisto opet kao jedna ilustracija, naša časnica, poručnica bojnog broda inače školovana na Američkoj mornaričkoj akademiji ovog trenutka djeluje u stožeru Operacije "Atalanta" koja nadire promet pred obalama Somalije u Adenskom zaljevu i ona je zadužena ona je analitičarka u Odijelu za planiranje. Znači izuzetno jedna osjetljiva funkcija. Mislim da su jednako kao što su svi pripadnici sve pripadnice oružanih snaga koje djeluju u međunarodnim operacijama prepoznati kao izuzetno cijenjeni, mislim da su se pripadnice oružanih snaga definitivno i međunarodno afirmirale o čemu ste gospođo Adlešič jasno govorili, da su se upravo kroz djelovanje u međunarodnim mirovnim operacijama jasno afirmirale kao izuzetni potencijal ,dokazani potencijal našeg obrambenog sustava. Što se tiče samog pitanja razvoja koje je bilo postavljeno o mornarici i zrakoplovstva. Mislim ako se ne varam na str. 58 ovog izvješća je dodatno elaborirano što je glede razvoja sposobnosti na moru, kopnu i zraku rađeno tijekom protekle godine na koje se odnosi ovo izvješće. Jedna dodatna napomena da upravo u procesu strateškog ... obrane kojega privodimo kraju koji će rezultirati jednim formalnim dokumentom, ta pitanja su dubinski dotaknuta. I u njima čisto da ilustriram definitivno se radi o potrebi izgradnje novih brodova, posebice za Obalnu stražu, znači posebno namjenskih brodova kako obalnih tako i van obalnih koji bi ojačali funkciju Obalne straže što je jedna od funkcija Ratne mornarice. Znači definitivno naš plan je u skladu sa raspoloživim resursima, znači kroz vrijeme u jednom dugoročnijem periodu gledajući taj konkretan proces i dokument gleda prema 2020. znači u tom nekom desetogodišnjem razdoblju mi definitivno vidimo jačanje funkcije Obalne straže kroz procedure, kroz osoblje ali i kroz tehnička sredstva, na prvom mjestu kroz izgradnju obalnih i van obalnih brodova, po hrvatskom dizajnu u hrvatskim brodogradilištima s mogućom međunarodnom suradnjom koja može biti potrebna na razini opremanja, izgradnje i financiranja. Međutim, radila bi se i u onom dodatnom aspektu potpore hrvatskom gospodarstvu posebice u ovakvom jednom osjetljivom dijelu kao što su brodogradilišta. Zrakoplovstvo u apsolutno hrvatsko nebo će na ovaj ili onaj način kao članice NATO-a biti zaštićeno i nadzirano. Ovog trenutka njega nadziru naši resursi, naši obrambene sposobnosti kroz eskadrilu MIG-ova 21 koji su tu zadaću obavljali tijekom posjeta Sv. Oca kao što ste imali priliku vidjeti. Tako da ovog trenutka taj naš sustav samih zrakoplova i posebno radarskih sustava prvorazrednih radarskih sustava kojima raspolažemo koji se integriraju i koji su dio šireg NATO sustava protuzračne obrane, tu funkciju obavljaju. Što se samih zrakoplova tiče oni su tu funkciju u stanju obavljati negdje do 2013. godine, postojeći zrakoplovi, nakon toga ima te njihove tehnološke sposobnosti prestaju. I u tom razdoblju imamo još određeno neko vrijeme da između niza opcija koje nam stoje na raspolaganju, koje su ponuđene o kojima razmatramo koje analiziramo po dubini kroz sve parametre uključujući naše nacionalne potrebe, djelovanje u NATO-u, stanje u regiji, tradicije, ljudski potencijali i naravno priuštiva i saglediva sredstva koja nam stoje na raspolaganju, kroz cijeli taj niz parametara na neki način provlačimo opcije koje su nam raspoložive. Tako da taj sam proces odlučivanja o konačnom rješenju neposredno traje. Međutim, kažem sa punom ozbiljnošću i sa ciljem da s osigura nacionalna sigurnost u punoj mjeri koja će konačno rješenje biti na ovom planu primijenjeno. Ovoga trenutka možda je malo preuranjeno kazati, međutim niz opcija je na stolu. Promatrajući u perspektivi znači u toj perspektivi kojeg trenutka mi razmišljamo o projekcijama, u nekoj viziji obrambenog sustava to je prema 2020. godini. To su znači na neki način dugoročni okviri u kojima razmišljamo o nekim rješenjima, kažem koji će biti na ovaj ili onaj način respektabilno i dostatno za potrebe naše nacionalne sigurnosti i za potrebe obavljanja funkcija koje nam proizlaze iz potreba članstva u NATO-u te članstva u EU. Evo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, ja bih se tu zaustavio. Hvala na pozornosti.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Godišnje izvješće o spremnosti obrambenog sustava, provođenju kadrovske politike i ukupnom stanju u Oružanim snagama Republike Hrvatske za 2010. godinu, s izvješćem o stanju obrambenih priprema u Republici Hrvatskoj za 2010. godinu. Podnositelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak: prihvaća se Godišnje izvješće o spremnosti obrambenog sustava, provođenju kadrovske politike i ukupnom stanju u Oružanim snagama Republike Hrvatske za 2010. godinu, s izvješćem o stanju obrambenih priprema u Republici Hrvatskoj za 2010. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu prihvaćanja godišnjeg izvješća. Rezultat? Je ovakva, za 95, većina glasova, dakle i jedan suzdržan, i 2 protiv.
Prelazimo na sljedeću točku - Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu (ISAF) u razdoblju od 1. listopada 2009. do 31. kolovoza 2010. godine Vlada Republike Hrvatske je na temelju točke 3. Odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu dostavila ovo izvješće. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu je proveo Odbor za obranu. Izvješća ste primili na sjednici. Državni tajnik u Ministarstvu obrane Pjer Šimunović će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite, državni tajniče.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Na neki način kao dodatak, kao izvedenica ove prethodne rasprave o godišnjoj spremnosti, personalnoj politici, obrambenoj politici za prethodnu godinu također se može nadovezivati ovo izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu (ISAF) u razdoblju od 1. listopada 2009. godine do 31. kolovoza 2010. godine. Znači radi se o razdoblju unutar kojega je u Afganistanu bio razmješten naš 14-ti i 15-ti nacionalni kontingent. Znači za ilustraciju, ovoga trenutka je razmješten 17-ti, a neposredno se u punoj pripremi je i 18-ta rotacija koja se razmješta u Afganistanu u rujnu mjesecu s tim da ovoga trenutka smo na razini od 330 pripadnica i pripadnika Oružanih snaga u Afganistanu. S novom rotacijom u rujnu taj broj se sukladno odobrenju Hrvatskoga sabora taj broj se podiže na 350. U izvješću o ovom prethodnom razdoblju angažmana u Afganistanu ja bih možda skrenuo pozornost na nekoliko trendova koji su ujedno i trendovi koji su se pokazali kao nerelevantni trendovi za naš sadašnji trenutačni angažman, a i po našoj procjeni se angažman u nekoj sagledivoj budućnosti kako što se tiče onoga što mi kao sustav radimo, kako onoga kakva je ustvari situacija u Afganistanu, kakve su potrebe operacije i kakvi su izgledi za njeno uspješno okončanje. Naš apsolutni prioritet pri angažmanu u Afganistanu kažem on se očituje iz ovog izvješća koje je pred vama, jest sigurnost naših snaga znači osiguranje da procedurama, obukom, opremom, načinom djelovanja, tipom aktivnosti kojima se u Afganistanu bave i samim tim geografskim razmještajem bude osigurana najviša moguća razina izbjegavanja rizika. Međutim, posve je jasno da su rizici u Afganistanu značajni, te rizike nitko ne skriva, međutim jasno je, ja vjerujem i zbog čega se nalazimo u Afganistanu kao dio naših obveza kao države u međunarodnom sustavu za suzbijanje prijetnji međunarodnoj sigurnosti i miru, prijetnji kakve proizlaze iz Afganistana bilo kroz međunarodni terorizam bilo kroz prelijevanje opasne nestabilnosti u toj regiji što bi u krajnjoj distanci moglo imati posljedice i po najširu međunarodnu sigurnost tako i s obzirom na suzbijanje nekih trendova poimence organiziranog kriminala kroz uzgoj i krijumčarenje heroina koji međunarodno tržište opskrbljuje s nekih valjda 90% heroina u ovom trenutku u svjetskom opticaju što je također i zlo koje nas same pogađa. Znači zbog tog cijelog spektra razloga sudjelujemo u Afganistanu, o tome se govori naravno da to podrazumijeva i ovo izvješće, znači uz osiguranje najviše razine sigurnosti za naše snage. Ono što paralelno s tim naporom se također događa jest da oni svoju misiju obavljaju na najbolji mogući način dokazujući vjerodostojnost i nas kao države i nas kao sustava obrane. To znači s jedne strane njihova sigurnost, s druge strane učinkovitost provedbe misije. Misija je ono što se vojnim rječnikom kaže misija je sveta, znači provedba te misije je apsolutni prioritet i mislim da se prema onome kako sada djeluju, kako su do sada djelovali naše pripadnice i pripadnici u međunarodnim mirovnim misijama, posebice u ovoj najosjetljivijoj, najsloženijoj i vjerojatno najopasnijoj, Afganistanu, dokazuje upravo da smo se dokazali kroz učinkovitost, a istovremeno slijedom činjenice da nismo imali i za nadati je se da nećemo imati kritičnih situacija u smislu nekih mogućih žrtava u Afganistanu također dokazuje uspješnost napora na osiguranju njihove sigurnosti na prostoru operacije. Ova konkretna operacija je također s naše strane shvaćena i kao poseban čimbenik razvoja obrambenih sposobnosti o čemu smo govorili tijekom prethodne rasprave i također razvoja interoperabilnosti sa snagama NATO-a, a sve u svrhu s jedne strane znači provedbe misije koja nam je povjerena u Afganistanu, ali s druge strane i kroz rotiranje snaga kroz takvu jednu operaciju ujedno generiramo i najsposobnije snage u bilo kojem vojnom smislu za potrebe, naše nacionalne potrebe kakve god one bile. Znači na neki način ne samo da su te snage sposobne same po sebi nego su interoperabilne, znači one su sposobne krajnje učinkovito i potpuno integrirano djelovati sa najnaprednijim Oružanim snagama drugih zemalja. Kroz ovo razdoblje angažmanom naših snaga u operaciji ISAF također je još dodatno ojačan međunarodni položaj Republike Hrvatske. Čisto jedna ilustracija, možda se ne zna, nedovoljno se o njoj možda govorilo, između nekih 48 ili možda u ovom trenutku čak i više zemalja koje svojim snagama doprinose operaciji ISAF u Afganistanu, znači to nisu samo članice NATO-a nego to je još niz ostalih zemalja tipa Švedska, Finska, Australija, Novi Zeland, znači niz zemalja koje svojim snagama sudjeluju u svim aspektima operacija u Afganistanu. Hrvatska je po složenim koeficijentima na ljestvici kvalitete doprinosa pri čemu se svaki vojnik ne mjeri jednako nego prema onome koliko je važan kao, na koji način sudjeluje u koliko osjetljivom dijelu operacije, Hrvatska je 11-ta zemlja, a to proizlazi iz činjenice da smo već neko vrijeme kao što je predstavljeno i konkretno Odboru za obranu u više navrata i Hrvatskom saboru, NATO cjelokupni svoj naglasak strategije NATO-a u Afganistanu, a tako i naš nacionalni jest razvoj samoodrživih afganistanskih sposobnosti. Znači, kroz mentore i instruktore, trenere, obučavatelje najrazličitijih vojnih specijalnosti od našeg znači sadašnjeg kontingenta više od polovice su upravo takve sposobnosti. Znači, ne radi se o klasičnim vojnim postrojbama. Postoje i one. Poimence pješačka satnija koja je razmještena u Mazaret šharifu. Ali većina ostalog doprinosa upravo su visoko specijalizirani timovi za obuku afganistanskih snaga sigurnosti od helikoptera do škole, vojne policije koju vodimo u Afganistanu i koja je nedavno svoju prvu skupinu afganistanskih polaznika prihvatila šta ovog trenutka zapravo ima jako malo zemalja i to su uglavnom najveće zemlje koje vode takve škole u Afganistanu. To su zemlje tipa Sjedinjene države, Francuska, Njemačka i Hrvatska koja vodi školu vojne policije. Znači, jednu rodovsku školu što je izuzetno priznanje našim sposobnostima, a i najdirektniji mogući doprinos jedne strane zemlje kao što je Hrvatska stabilizaciji i napretku u nekoj drugoj zemlji kao što je Afganistan. Znači, mi ne dajemo postrojbe koje bi obavljale posao umjesto Afganistanaca što je njihova odgovornost i njihova zemlja, nego im pomažemo da se sami osposobe u toj temeljnoj funkciji. Mislim da je u ovom Izvješću koje stoji pred vama upravo ta filozofija, ta logika, ta strategija i jasno naznačena. Kontinuirano prebacivanje naglaska na tu misiju koja se zove inače ... [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] Znači, taj jedan aspekt ISAP-a je upravo ta obučna misija u koju smo mi stavili svoj naglasak. I konačno, iz ovog Izvješća je vidljivo složenost situacije u Afganistanu. Mislim i sami svjedočite svakodnevnim događanjima i kriznim događanjima. U Afganistanu je situacija složena, situacija je napeta. Niz, međutim ono što je najbitnije ja mislim da niz trendova upućuje na pozitivne posljedice dosadašnjeg angažmana. Ono što, gdje je ovoga trenutka potrebno uložiti najveći napor jest upravo i od strane NATO-a i od strane svih nas u čemu mi sa svojim snagama sudjelujemo održavanje te jedne pozitivne dinamike koja ne bi smjela biti ugrožena recimo ni jednim preuranjenim povlačenjem ili nekim mjerama koje bi narušile dosadašnja postignuća. Znači, ono gdje mi dijelimo sa NATO-om i sa našim prijateljima članicama jest odlučnost da se u Afganistanu situacija stabilizira do jednog konačnog rješenja, konačnog rješenja koje bi omogućilo samoodrživost afganistanskih struktura, države, središnje vlasti, regionalne vlasti, lokalne vlasti, vojske i policije. I naravno uspostava onoga što je izuzetno bitno trajnog partnerstva svih nas NATO-a i svih zemalja pojedinačno sa Afganistanom glede čega Republika Hrvatska nizom svojih instrumenata također provodi bilateralne mjere jačanja odnosa sa Afganistanskom državom. Evo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo, ja bih se tu zaustavio.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HNS-a, HSU-a uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Prilike u Afganistanu kako svjedoče informacije i izvješća proteklih godinu dana rapidno se pogoršavaju. Svi oni ciljevi koje je međunarodna misija u Afganistanu postavila ne samo vojni već humanitarni, ali isto tako i politički zapravo su pod velikim pitanjem. Vojna komponenta akcije u Afganistanu održava se zahvaljujući velikim snagama, velikim multinacionalnim snagama u kojima sve ozbiljnije sudjeluje i Republika Hrvatska. Odlukom Hrvatskoga sabora kontingent u Afganistanu u sklopu misije "ISAP" podignut je sa nešto manje od 3 stotine pripadnika koliko ih je bilo u razdoblju koje pokriva ovo izvješće najprije na 330, a uskoro i na 350. Vojna komponenta na žalost nije suzbila talibanske pobunjeničke snage u Afganistanu i te snage i dalje kontroliraju jedan značajan dio teritorija u Afganistanu. Najmodernija svjetska vojna sila koju opslužuje tisuće i tisuće vojnika iz čitavog niza država ne uspijevaju riješiti vojne ciljeve i postići ih. Politički ciljevi prije svega svrgavanje talibanskog radikalnog režima postignut je, ali ništa drugo nakon toga na žalost nije. Ni uspostava demokratskoga poretka, niti demokratske reforme i uspostava samoodrživoga političkog sustava. Uostalom i ovo izvješće posebno naglašava da je početkom 2010. godine došlo do izvjesne radikalizacije prilika i to u prigodi predsjedničkih izbora kada je glavni suparnik predsjedniku Karzaiu praktički nakon prvoga kruga izbora odustao od izbora. Svjedoci smo da su rezultati predsjedničkih izbora, a oni su u Afganistanu najvažniji izbori bili popraćeni sa čitavim nizom sumnji, skandala, odlaska nekih važnih međunarodnih diplomata iz Afganistana i teških optužbi da se radilo o namještenim izborima i dakle da se nije uspostavila atmosfera u kojoj je uspostavljen demokratski poredak. Najnovija zbivanja u regiji što nisu zapravo predmet ovoga Izvješća, ali svakako utječu na budućnost i naše misije kazuju da međunarodna misija još uvijek nema efikasnu izlaznu strategiju iz Afganistana i da postoji velika šansa ne samo da se preokrene situacija zbog likvidacije jednoga od najvećih terorista u povijesti čovječanstva, nego da se na žalost, da se dođe i do radikalizacije prilika. To što se ovoga časa događa u Pakistanu, gdje militantne snage uspijevaju zauzeti i međunarodne točke, aerodrome, vojne instalacije, i držati ih neko izvjesno vrijeme, svjedoči da se situacija može radikalizirati, jer ona više nije samo obuhvaćena granicama Afganistana, već najvažnije, logistički najvažnije susjedne države preko koje se odvija veliki dio prometa dostave komunikacija sa čitavom misijom u Afganistanu. Već treću godinu zaredom molimo da Vlada Republike Hrvatske u kontaktu sa našim ključnim saveznicima u sklopu ove misije definira političku poziciju Republike Hrvatske, detaljnije nego što je to sintagma sudjelovanje u međunarodnoj alijansi protiv terorizma, i da se štiteći interese Republike Hrvatske definira izlazna strategija i u ovome slučaju. Republika Hrvatska nije i ne može u ovakvim slučajevima biti po strani, to je potpuno jasno. Mi smo prošli krvavo iskustvo rata u kojemu međunarodne snage jesu odigrale važnu ulogu u konačnici i u spašavanju ljudskih života, stabilizaciji i prekidu ratnih događanja, poboljšanja uvjeta života stanovništva koje je bilo pod okupacijom i okupacijskom silom, i u konačnici to je dovelo do mogućnosti da se Republika Hrvatska sama i svojim silama oslobodi okupacije. Zato naravno imamo posebnu osjetljivost prema svima onima kojima je potrebna međunarodna, vojna, politička, ali prije svega humanitarna pomoć, i naša uloga u tome smislu trebala bi osnažiti se u tim sastavnicama, dakle humanitarnoj i političkoj u odnosu na vojnu. Samo izvješće koje je pred nama zapravo je u 80% teksta identično izvješću kojega smo usvojili prije godinu dana, a koje se odnosilo za period prije ovoga, i to pomalo začuđuje, malo i razočarava, da je copy paste bila glavna metoda sastavljanja ovoga izvješća. Prošlogodišnje izvješće sadržavalo je jednu važnu, jedan važni dio, a to je jedno posebno podpoglavlje gdje se govorilo o uočenim nedostacima i smjernicama za poboljšanje. Toga poglavlja u ovome izvješću više nema. Zaključili bismo da je sve idealno i da očito nema potrebe da se pred Hrvatskim saborom rasprave, politički osnaže, a onda i funkcionalno omoguće poboljšanja koja će osigurati lakšu i sigurniju provedbu misija ISAF-a, i našeg sudjelovanja u toj misiji. Naravno da to nije istina, i u tome smislu nije dobro da smo metodološki odustali od toga, tim više jer prošle godine u tom poglavlju ovoga izvješća bilo je navedeno nekoliko vrlo važnih podataka, odnosno potreba naše misije, između ostaloga to je bila nabavka vozila s balističkom zaštitom, sredstava veze, uređaja za noćno osmatranje, i dijela opreme za taborovanje. Tako je to pisalo u izvješću. Tamo je i rečeno da Republika Hrvatska mora smoći snage radi kvalitete i sigurnosti same misije nabaviti dodatno motorna vozila i sva ova sredstva veze, ili ih unajmiti od Oružanih snaga glavnoga saveznika, odnosno partnera u ovoj operaciji, a to su Oružane snage Sjedinjenih Američkih Država. U ovome izvješću kojega imamo pred sobom kaže nam se da na žalost do toga još nije došlo, i da se cijela ta priča iz 2009. na '10. prebacuje u 2011., a u izvješću koje je pokrivalo 2008. na 2009. je bilo navedeno, još tada, dakle pune dvije godine to je navedeno kao nešto bez čega se praktički ne može uspješno provoditi naša misija u Afganistanu. Dvije godine nismo u stanju riješiti taj problem. Nismo čuli od predlagatelja ovoga izvješća, odnosno podnositelja da li je išta napravljeno u 2011. obzirom da smo već u 6. mjesecu, dakle da je prošlo pola godine, da li se ovaj problem riješio. Radi se o najmanje 30 motornih vozila, i znademo da postojeća motorna vozila u sklopu naše misije se nadljudskim naporima i vjerojatno tehničkim čudesima uspijevaju održati u kvalitetnome stanju kako bi odgovorila izazovima i potrebama same misije, a ta misija nije jednaka misiji u nekoj drugoj klimatskoj zoni, ne može se ni mjeriti u onoj recimo na Golanu ili negdje drugdje. Ta je misija izuzetno i osobito zahtjevna i specifična. Ono što valja pohvaliti u ovome izvješću je da je prvi put Vlada točno izračunala koliko je misija koštala, bez obzira što se ne radi o fiskalnoj godini, jer ovo nije izvješće za fiskalnu godinu, nego je izvješće za period koji obuhvaća 11 mjeseci i izračunato je točno da je misija u tom razdoblju koštala 241 milijun 649 tisuća i 373 kune i 60 lipa. Možda nekome to smiješno zvuči, ali očito je da je u Ministarstvu obrane netko se potrudio da barem ovaj podatak bude detaljan, točan i javan. U prošlim izvješćima to nije bio slučaj, ali još jednom ponavljam, voljeli bismo da je kvaliteta izvješća odmaknula od metode copy paste, usporedite dakle prošlo i ovo izvješće, vidjet ćete da je više od 80% teksta identično. To nije dobro, jer svjedoči da služba koja priprema to izvješće je očito izgubila na kreativnosti i kvaliteta informacija time se bitno umanjuje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prije nego nastavimo raspravu, jedna obavijest. 40. sjednica Odbora za obitelj, mladež i šport Hrvatskog sabora održat će se danas 8. lipnja 2011. godine u 14 i 30 sati u dvorani Janka Draškovića, odnosno dvorana 202, pa sve članove odbora pozivamo da se odazovu toj sjednici. Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Dragan Vukić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Klub HDZ-a podržat će Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u mirovnoj operaciji u Afganistanu. Republika Hrvatska u misiji ISAF sudjeluje od 2003. godine te je doprinos naših časnika i dočasnika u toj misiji prepoznat. Nakon punih 8 godina od početka mirovne operacije u Afganistanu Afganistan je danas bez pretjerivanja možemo reći top politička tema suvremenog svijeta. Zašto? S opravdanjem i s puno razloga traže se rješenja, ulažu se veliki napori, čitave Međunarodne zajednice na čelu sa UN-om. Napomenut ću samo neke od država za koje možda obični građani ne vjeruju da su uključene u te operacije. Koreja, Japan, Australija, Novi Zeland i mnoge druge, gotovo 100 tisuća vojnika. Traže se rješenja. Rješenja nisu jednostavna. Očekivana rješenja su jedno, stvarnost je drugo. Kakva rješenja zaista postoje, kakva su rješenja dostižna sa odgovarajućim resursima to je drugo pitanje. Traženje rješenja itekako je ozbiljan politički napor svih onih koji oblikuju političke odluke od strane Međunarodne zajednice, NATO-a, NATO-ovih tijela Sjevernoatlantskog vijeća, NATO-ove parlamentarne skupštine itd. Međunarodna zajednica što se tiče svog angažmana u Afganistanu možemo reći dostiže gornje granice svojih mogućnosti. To nije nikakvo pretjerivanje u financijskom, materijalnom i svakom drugom pogledu. Ipak, neke paralele se mogu povući s onim što se dešavalo na ovim prostorima i onim što se dešava u Afganistanu. NATO je ušao na prostore BiH '95. godine kroz misiju IFOR, to je bila prva NATO-va mirovna operacija. 60 tisuća ljudi, tenkovi, oklopne snage, nešto što je bilo gotovo neprimjerno prostoru BiH. U Afganistanu je situacija nešto složenija. NATO je ušao u Afganistan 2003. godine, u državu koja je gotovo nekoliko desetaka puta veća od BiH i u kojoj sigurnosna, politička i svaka druga situacija je daleko složenija, daleko zahtjevnija sa desetak tisuća vojnika na kabulski međunarodni aerodrom i onda na ostale prostore Kabula. Svakako bilo je nerealno očekivati da te snage mogu postići ambiciozne političke ciljeve koje je Međunarodna zajednica imala u svom vidnom polju. I zbog toga kada govorimo o uspjehu ili neuspjehu Međunarodne zajednice u Afganistanu trebamo voditi računa o realnosti i složenosti problema. Svakako nerealno je pričati o izlaznoj strategiji sa fiksnim datumima i fiksnim rokovima. Izlazna strategija čini mi se da će krajem ove godine biti jasnija, vidljivija i dosežnija posebno kada se odgovarajuće snage rasporede na jug. Nekoliko riječi o našim snagama. U izvještajnom razdoblju u području mirovne operacije u Afganistanu, operacije ISAF raspoređen je bio 14. i 15. Hrvatski kontingent sa 6-mjesečnim trajanjem mandata i sveukupnim od 589 pripadnika. Osim rotacije glavnine kontingenata tijekom izvještajnog razdoblja obavljene su i redovite smjene stožernih časnika u stožeru mirovne operacije te zapovjedništvima, regionalnog zapovjedništva sjever i Kabul. Tijekom rotacije 15. kontingenta završeno je sudjelovanje Oružanih snaga u sastavu Litvanskog kontingenta te je u sklopu tog provedeno izvlačenje cjelokupnog ljudstva i pokretne imovine. Ovom prilikom pohvalio bi uspješnost našeg sudjelovanja u operaciji te podsjetio da tijekom svih ovih godina RH, odnosno Oružane snage RH su jedna od zemalja, odnosno od Oružanih snaga koja nije pretrpjela žrtve u ovoj operaciji. Mislim da je to najbolji dokaz obučenosti, pripreme, vođenja i zapovijedanja naših pripadnika u ovoj operaciji. Ali, s obzirom na jačanje izazova i … [[Govornik se ne razumije.]] sigurnosne situacije tijekom izvještajnog razdoblja potrebno je staviti naglasak na daljnje jačanje svih potrebnih elemenata funkcioniranja naših Oružanih snaga u ovoj operaciji. Hrvatska uči na iskustvima iz misije ISAF te je veliki izazov za naše Oružane snage koje trenutačno napuštaju teritorijalnu organizaciju i transformiraju se u mobilne snage. Logično je da iskustva iz Afganistana primjenjujemo za usmjeravanje naših reformskih napora. Izvještajno razdoblje obilježilo je opće povećanje razine nesigurnosti i nestabilnosti u cijelom Afganistanu sa čime su suočene sve sastavnice kontingenata iako ne u istoj mjeri. Povećanje broja incidentnih situacija te izravnih sigurnosnih ugroza za sudionike mirovinske operacije za Hrvatski kontingent nije imalo za posljedice ljudske ili značajne materijalne štete. Tijekom izvještajnog razdoblja došlo je i do poboljšanja objektivnih čimbenika koji utječu na rad pripadnika, a koji su u domeni utjecaja Oružanih snaga. Najznačajnija poboljšanja koja su učinjena odnose se na komunikacijsko-informacijski sustav i uređaje te poboljšanje u naoružavanju, opremi, smještaju i zaštiti. Podržavajući ove izvješće klub HDZ-a želi da misija u Afganistanu uspije i da se svi pripadnici Hrvatske vojske živi i zdravi vrate svojoj Domovini. Hvala.
Zahvaljujem. I u ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče,poštovane kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Evo u nastavku rasprave o Godišnjem izvješću o spremnosti Oružanih snaga i obrambenog sustava dolazi kao jedan dodatak Izvješće dakle o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u mirovnoj operaciji u Afganistanu. Želio bih reći na početku podržat ćemo ovo izvješće. Također bih želio reći da sve one političke aspekte sudjelovanja RH i njenih Oružanih snaga u Afganistanu pravo vrijeme za raspravu je kad donosimo odluku o upućivanju sljedećeg kontingenta ili povećanju ili smanjenju broja pripadnika Oružanih snaga, a ova izvješća koja dobivamo o sudjelovanju trebao bi nam biti jedan indikator trebamo li zbog političkih okolnosti tu svoju odluku o upućivanju promijeniti. MI u ovom izvješću ne nalazimo takve indikatore, stoga ćemo vjerojatno i nastaviti dalje podržavati sudjelovanje Republike Hrvatske u Afganistanu pri čemu naravno dosta je bitno naglasiti da stalni upotrijebiti ću riječ koja je sada popularna, monitoring javnosti, na sudjelovanje Republike Hrvatske u misiju u Afganistanu, posebnu osjetljivost na eventualne incidente i opasnosti kojima su izloženi pripadnici i pripadnice Oružanih snaga, te neke druge političke okolnosti, upućuju sve političke čimbenike koji donose odluke na trajno i stalno i konstantno preispitivanje ispravnosti svojih odluka o sudjelovanju u Afganistanu. SDP kao odgovorna politička stranka ne bježi niti će bježati od svog dijela odgovornosti, između ostalog i zato što je prvi kontigent Oružanih snaga upućen 2003. godine dakle kada je SDP bio dio vladajuće većine, on doista jest upućen uz konsenzus na kraju političkih stranaka jer je trebala dvotrećinska većina u Saboru za to, ali činjenica je da je ona počela u vrijeme SDP-ove Vlade i iz drugog razloga što je izvješće po prvi puta obuhvaća razdoblje kada je bivši član i kandidat SDP-a sada predsjednik države Ivo Josipović kada je formalno vrhovni zapovjednik Oružanih snaga. Zato nismo skloni bilo kakvom politiziranju ove teme, a posebno sudjelovanja u Afganistanu. Što mi danas prihvaćamo? Dakle, prihvaćamo ocjenu ja bih rekao prvenstveno vojne komponente u sudjelovanju i nju je Ministarstvo napisalo u ovom izvješću ja ću je citirati: "Pripadnici Hrvatskog kontingenta u izvještajnom su razdoblju djelovali profesionalno, obavljajući zadaće uspješno i disciplinirano u svim situacijama i okružjima, posjedujući potrebnu spremnost i sposobnost i koja traže pravila djelovanje mirovne operacije ISAF. Svojim radom i ponašanjem pridonijeli su ugledu Oružanih snaga Republike Hrvatske kako u izvršenju svojih zadaća tkao i u suradnji s pripadnicima oružanih snaga drugih država sudionicama ISAF-a." MI se s ovom ocjenom slažemo, ono što dodatno želimo primijetiti da je u posljednje vrijeme što bi mogli povezati s dolaskom novog ministra obrane, na neki način i Ministarstvo postalo otvorenije za odgovaranje na pitanja, dakle, prvenstveno medija ali i novinara o događajima u Afganistanu, pa je tako na neki način smanjena potreba za sumnjičavost ili neku drugu vrstu preispitivanja. Dakle, dobro je ono što se službeno dobije od institucija kada javnost i političke strukture imaju visok stupanj povjerenja. Vjerujemo da će se u tom smislu nastaviti djelovati i dalje i da gospodin državni tajnik će, iako zatvorene sjednice odbora za obranu gdje postoji određeni stupanj, neću ga nazvati nepovjerenja ali preispitivanja i dobijenih informacija više neće biti u tom dijelu potrebno. Činjenica je dakle da u misiji u Afganistanu sudjeluje veliki broj država i činjenica je da su neke države članice NATO-a povukle svoje snage ili su donijeli odluku o povlačenju i uvijek se postavlja pitanje gdje je u tom dijelu interes Republike Hrvatske. To će, biti trajna zadaća svih političkih čimbenika kada donose odluku o upućivanju naših vojnika negdje gdje im prijeti opasnosti jer sasvim sigurno je da nema opasnosti ne bi bilo ni potrebe za upućivanjem bilo čijih stranih vojnika u neku zemlju, pa tako i Hrvatskih vojnika, i pred svakim saborskim zastupnikom kod donošenja odluke o upućivanju pripadnika Oružanih snaga u mirovne misije je uvijek prisutan strah, ali spoznaja da bi neki od tih vojnika, da je njihova sigurnost ugrožena, uvijek je pitanje u kolikoj mjeri. Prilikom jedne rasprave o upućivanju pripadnika Oružanih snaga u mirovnu misiju na Golansku visoravan, državni tajnik je upotrijebio izraz srednjeg rizika, nije dobro, naravno svaki rizik je veliki a za živote naših vojnika ni jedan rizik nije dovoljno mali da bi ga mogli nazvati malim, dakle uvijek postoji rizik. Zbog toga će ubuduće nadam se oko ovih tema biti prisutan konsenzus iako je podsjetit ću odredba o potrebnoj dvotrećinskoj većini za upućivanje pripadnika Oružanih snaga u mirovne misije izmijenjena, sada je nešto lakše vladajućoj većini donijeti takvu odluku ali vjerujem da neće biti potrebe u tom dijelu za preglasavanjem, nadam se da buduća opozicija neće postupiti kao što je 2003. postupila da je na intervenciju američkog veleposlanika ili ... vojnika koji su trebali biti upućeni, klub HDZ-a promijenio mišljenje od ujutro do popodne i da će dakle, da će i dalje ovakve odluke i teme biti izvan dnevne politike. Još dvije stvari koje bih htio napomenuti, prvo je mislim da je kolega Beus primijetio i bilo bi dobro da se u sljedećem izvješću naglasi da li se riješilo ili zbog čega se nije i ne može riješiti postoje li objektivne okolnosti ovo što je naglašeno, motorna vozila i sustav i veze međutim, vidimo da je u samom izvješću spomenuti da 14., 15. kontingent, pripadnici su vjerojatno kod raščlambe upozorili na takve stvari i da odgovorne institucije pokušavaju to riješiti. I drugo što se tiče same metodologije izvješća, dakle ako su izvješća prihvaćena nije bitno da li su oni 80% copy-paste nego da li to što tu piše je vjerodostojno i istinito, vjerujući dakle potaknuti dosadašnjim iskustvima da jeste, Klub SDP-a će podržati ovo Izvješće. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu, prvi je uvaženi zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Temeljem odluka o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu, u području mirovne operacije izvještajnom razdoblju bio je raspoređen od 18. kolovoza 2009. do 15. ožujka 2010. sa ukupno 294 pripadnika, 14., i od 8. ožujka 2010. do 12. rujna 2010. sa ukupno 295 pripadnika, 15. Hrvatski kontingent. Djelovali su u području 3 regionalna zapovjedništva, znači Kabul, sjever i zapad. Izvještajno razdoblje obilježava opće povećanje razine nesigurnosti i nestabilnosti u cijelom Afganistanu, s čime su bili suočeni svi pripadnici sastavnica Hrvatskog kontingenta iako ne u istoj mjeri. Povećanje broja incidentnih situacija te izravnih sigurnosnih ugroza za sudionike mirovne operacije ISAF za hrvatski kontingent nije imalo za posljedicu povređivanje ljudi ili značajne materijalne štete. Tijekom izvještajnog razdoblja došlo je do poboljšanja objektivnih čimbenika koji utječu na rad pripadnika oružanih snaga, a najznačajniji su pomaci vezani uz komunikacijsko informacijski sustav i uređaje, te poboljšanje u naoružanju, opremi i smještaju. Potrebno je isto tako za naglasiti izvrsnu suradnju na području mentoriranja postrojbi, ustrojavanja novih postrojbi u 209. korpusu te dogovora oko lokacija hrvatskih mentorskih timova s podružnicama ANA i ISAF-a. Osim toga ostvarena je suradnja na području angažiranja hrvatskih pripadnika na mentorskim poslovima u novim školama poput zrakoplovne inženjerijske logističke itd. Kako RH svoje aktivnosti usmjerava na obuku i razvoj sposobnosti afganistanskih snaga sigurnosti kao jednog od prioritete misije i ključnih pretpostavki za tranziciju, RH je rekonstruirala svoje snage s težištem upravo na doprinos obuci afganistanskih snaga sigurnosti. Početkom 2010. godine dolazi do pogoršavanja sigurnosne situacije na cijelom području Afganistana, a intenziviranje djelovanje pobunjeničkih snaga diljem Afganistana rezultiralo je povećanjem broj incidenata kojem su bile izložene snage ISAF-a. Sigurnosna situacija se pogoršala nakon objave da predsjednički kandidat Abdullah Abdullah odustaje od izborne kandidature zbog čega nije održan drugi izborni krug. U svim situacijama sigurnosnih ugroza bez obzira na njihov intenzitet i frekvenciju pripadnici hrvatskog kontingenta strogo su poštovali procedure zadržavajući visoku razinu sigurnosti, zaštićenosti odnosno pokazali su veliku profesionalnost, te strogo poštivanje sigurnosnih zapovjeđenih procedura. Iz navedenih zaključaka je vidljivo da su pripadnici hrvatskog kontingenta u izvještajnom razdoblju djelovali profesionalni, obavljali su zadaće uspješno i disciplinirano u svim situacijama i okružijama posjedujući potrebnu spremnost i sposobnost koja traže pravilna djelovanja mirovne operacije. Svojim su radom i ponašanjem pridonijeli ugledu Oružanih snaga Republike Hrvatske kako u izvršenju svojih zadaća tako i u suradnji s pripadnicima oružanih snaga drugih država sudionica ISAF-a. Osim toga o njihovoj uspješnosti govore i mnogobrojne pohvale partnerskih oružanih snaga. Stečeno iskustvo iz Mirovne operacije u Afganistanu i pri tome naučene lekcije pridonijet će još boljoj pripremi i obuci pripadnika Oružanih snaga za sudjelovanje u mirovnim operacijama i misijama u inozemstvu. Prihvatit ću ovo izvješće. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče. Naime, stanje u Afganistanu je dosta složeno i izlazna strategija se ne može nadzirati po mom skromnom mišljenju dok se ne obuči i obuče barem 350 do 400 tisuća domaćih vojnika koji će na tom velikom prostoru prvenstveno se bolje snalaziti, a druga stvar što treba veliki broj vojnika da to sve može pokriti. Iako NATO-ve snage predvođene SAD imaju ubojito i precizno oružje nažalost dešava se kod traženja pripadnika Al Qaide ili TAlibana nastradaju i civili i onda se još dodatno ogorčenje građana na sve pripadnike oružanih snaga. Naši 15. kontingent koji je brojao negdje 589 vojnika radi u nekoliko timova. To je Nacionalni tim za obavještajnu potporu, Nacionalni tim za logističku potporu, Namjenske snage vojne policije, Namjenske snage pješaštva, POkretni promatrački tim za vezu, Operativni ... tim i Stožerno osoblje. Naime, svi oni svoje zadaće obnašaju van i non-stop su u pokretu tako da svakodnevno mogu biti izloženi i napadima i bombaša samoubojica, a poglavito njihovih lakih snaga za prepade jel vidjeli smo da njihovi protivnici na tom području znači Talibani i Al Qaida koriste i djecu za bombaše samoubojice i žene, tako da ne znate s koju vas stranu može napasti. Tako da u ovom vremenskom mandatu je došlo zbog dobrog zapovijedanja, dobre obuke, opremanja i načina djelovanja možemo kazati da nije došlo do stradavanja naših pripadnika oružanih snaga na tom području. No, ako uzmemo što su zadaće mentorskog tima, znači obučavanje njihovih pješačkih satnija, razina satnija, bojna da je to u njihovom kampu, a znamo da oni to vole napraviti, znači da su naši timovi uvijek na meti. Ne naši dečki nego u sklopu njihovih, da je vojna policija ta koja prati VIP osobe, a to su uvijek dobra meta za teroriste, da vojna policija znači ima tamo zadaću i kod prometa da ima zadaću očevida i kod pronalaženja minsko eksplozivnih naprava. Znači u biti su uvijek naši dečki tamo pod velikom opasnosti da netko može stradati. No, evo zahvaljujući svakako tom dijelu da je jedan lanac zapovijedanja, jedna dobra obučenost, jedna sposobnost i način djelovanja na samom terenu, znači primjena načina djelovanja da je doprinijela da do sada hvala Bogu nismo imali žrtava. Kada će se naši dečki u potpunosti povući iz Afganistana, to je veliko pitanje. Mislim da domaći slabo uče ili nemaju volju da previše uče i postanu vojnici i da brane svoju domovinu. Kada je u pitanju zdravstveno stanje iz ovog izvješća se može vidjeti osim nekakvih zubnih bolesti, dišnih i probavnih sustava, znači zbog prehrane zbog vjetra i pijeska da nema nekakvih težih oboljenja. Imali smo disciplina gdje smo imali te dečke, časnike i vojnike koji su odbili svoje zapovijedi u 14. kontingentu, znači trojica su procesuirana sudu, a ovaj 4. još je na samom sudu. Ali možemo kazati da ovaj 15. kontingent je dosta dobra disciplina, znači da je opet vođenje i zapovijedanje na prvom mjestu. Znači da tu nema osim nekakvih opomena, dvije opomene da su izrečene i da naši dečki časno, savjesno i pošteno obavljaju svoju dužnost. Mišljenja sam da ih treba dobro obučiti, dobro opremiti jer nažalost stanje iz dana u dan iz mjeseca u mjesec je u Afganistanu je u biti sve teže i teže. A mi ih samo možemo dobro obučiti i opremiti i Boga moliti da nam netko ne strada tamo. Evo, podržavam ovo izvješće. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. I ja ću podržati ovo izvješće, ali na jedan sasvim drugačiji način i želim reći nešto što državni tajnik u svom uvodnom izlaganju nije rekao, a mislim da bi ovdje trebali razgovarati argumentima i pokušati te argumente onda opravdati. Posebno ću se osvrnuti na njegovo izlaganje vezano uz rizik naših vojnika i uz učinak hrvatske misije u Afganistanu. Ja ne bih gospodine državni tajniče koristio izraz rizik, ja bih govorio o pogibelji. U Afganistanu stalno raste, već 10 godina broj poginulih vojnika. Ja ću vam iznijeti nekoliko brojki. 2001. godine poginulo je u Afganistanu 12 koalicijskih vojnika, dvije godine kasnije poginulo je 57, dvije godine iza toga poginuo je 131 vojnik, 2007. godine 232, 2009. godine 521. Za ovu godinu još nemamo kompletne podatke, ali prošle godine poginulo je 711 vojnika. Nekome će se činiti da broj koji ste iznijeli od 159 do svibnja ove godine je pad, nije tako jer onaj tko zna malo o zemljopisu zna da je Afganistan okovan snijegom i ledom zimi i da proljeće, ljeto i prvi dio jeseni je razdoblje kada stradaju koalicijski vojnici. Svaki 150-ti vojnik u Afganistanu ove godine će poginuti, svaki 150-ti. Ima i dobrih podataka koje također treba iznijeti, a niste ih izrekli. Gospodarski rast Afganistana zadnjih nekoliko godina je 12% godišnje što je jako dobro. Ono što je mene iznenadilo, da se u Afganistan vratilo u zadnjih 10 godina čak 5 milijuna stanovnika koji su ranijih godina napustili Afganistan, sad se vraćaju sa svojim znanjem, sa nešto kapitala i potiču gospodarski razvoj što je za svaku pohvalu i to je dobro. Ono što je također dobro je da je već osposobljeno oko 300 tisuća vojnika, afganistanskih vojnika koji će nadležnosti moći uskoro preuzeti od međunarodnih snaga i to je za svaku pohvalu. E sada doprinos Hrvatske. Rekli ste da smo po nekoliko kriterija koje ste opisali na 11. mjestu. Ja sam uspio samo naći po broju vojnika, mi smo po broju vojnika negdje na 16., 17. mjestu. Ali ono što je sad zanimljivo, kad uzmete i usporedite taj broj i tu financijsku stavku u proračunu sa drugim stavkama u proračunu ili usporedite sa drugim državama onda dobijemo neke nelogičnosti. Recimo Finska ima dvostruko manji kontingent, a ima nešto malo više od Hrvatske stanovnika. Slovenija ima samo 80 čini mi se vojnika i civila dakle četvrtinu onog što mi imamo. Švicarska i Nizozemska su kompletno povukli svoje snage. I sada ako usporedimo mirovnu misiju, koštanje jednog vojnika sa drugim stavkama onda je tu nešto što je pomalo poražavajuće. Naime, mi za jednog vojnika u Afganistanu ili u nekoj drugoj mirovnoj misiji, a imamo ih hvala Bogu jako puno, izdvajamo godišnje oko 900 tisuća kuna, dakle skoro milijun kuna. Po jednom znanstveniku, u Hrvatskoj imamo 10 tisuća znanstvenika, izdvojit ćemo ove godine 130 milijuna kuna za njihove znanstvene projekte, dakle 13 tisuća kuna po znanstveniku. Ili ako uzmete recimo BIKRO, za poslovne inovacije u hrvatskom gospodarstvu izdvojili su lani čini mi se oko 6 milijuna eura, to je 45 milijuna kuna, to je 1000 kuna po jednom obrtniku u Hrvatskoj za inovacije i poticanje tih inovacija. U Finskoj ne da izdvajaju dvostruko manje za inovacije u odnosu na mirovne misije nego 50 puta više nego za mirovne misije. Dakle, to su te nelogičnosti gdje moramo dobro promisliti da li smo mi uistinu veći katolici od pape. Nitko nam ne bi, kolegice i kolege, zamjerio da u nekom drugom obliku tu pomoć pružimo Afganistanu, a da nešto manje imamo jasno ove vojne komponente. Ja nisam za povlačenje, ni govora, ovo nije samo mirovna misija, ovo je civilizacijska misija, ovo je humanitarna misija i svakako ju treba podržati, ali racio moramo vidjet gdje je granica i što možemo tu učiniti da neke stvari ipak malo pomaknemo. Evo ja ne bih dalje dužio, ovo sam ponovio dio ovih podataka i u nešto drugačijem obliku i prošle godine i ponovit ću ako treba svake godine, ali mislim da zaista kolegice i kolege moramo promisliti što trebamo i da li baš ovakve omjere, ovakve prioritete trebamo imati u ovom trenutku. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I na redu je uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Državni tajnici. Pa evo Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu od listopada 2009. do 31. kolovoza 2010. je pred nama i zasigurno ga podržavamo kao i misiju koju čine naše Oružane snage u Afganistanu, koja zasigurno zaslužuje sve pohvale, koja je svim članicama NATO-a pokazala da Hrvatska ima jednu respektabilnu oružanu silu i pripadnike i časnike i dočasnike kao i vojnike koji svoje zadaće ispunjavaju časno i koji su spremni na sve izazove, ali su spremni i svoje znanje i vještine prenijeti i na nacionalnu komponentu vojske u Afganistanu kako bi što prije uspostavili red i civilizacijske norme u toj zemlji. U mirovnoj operaciji u Afganistanu u izvještajnom razdoblju bio je raspoređeno 14-ti i 15-ti kontingent Hrvatske vojske. U tom izvještajnoj razdoblju … [[Ne razumije se.]] je opće povećanje razine nesigurnosti i nestabilnosti u cijelom Afganistanu, a sa čime su suočeni pripadnici svih sastavnica hrvatskog kontingenta. Povećanje broja incidenata, situacija te izravnih sigurnosnih ugroza za sudionike mirovne operacije ISAF za hrvatski kontingent nije imalo za posljedicu povređivanje ljudi ili značajne materijalne štete. Početkom 2010. godine dolazi do intenziviranja djelovanja pobunjeničkih snaga diljem Afganistana što je rezultiralo povećanjem broja incidenata kojima su izložene snage ISAF. U svim situacijama sigurnosnih ugroza bez obzira na njihov intenzitet i frekvenciju, odnosno radi li se o izravnim ugrozama ili sporadičnim napadima izvedeni improviziranim eksplozivnim napravama, raketama ili putem bombaša samoubojica u relativno mirnijim područjima pripadnici hrvatskog kontingenta strogo su poštivali procedure zadržavajući visoku razinu sigurnosti i zaštićenosti. Tijekom izvještajnog razdoblja nije bilo izravnih napada na pripadnike hrvatskog kontingenta. Došlo je do poboljšanja objektivnih čimbenika koji utječu na rad pripadnika Oružanih snaga, a najznačajniji su pomaci vezani uz komunikacijsko-informacijski sustav i uređaje, te poboljšanje u naoružanju, opremi i smještaju. U srpnju 2010. godine u kampu ... [[Govornik se ne razumije.]] u ... [[Govornik se ne razumije.]] sjever započela je izgradnja smještajnih objekata za pripadnike Oružanih snaga. Budući da Republika Hrvatska svoje aktivnosti usmjerava na obuku i razvoj sposobnosti afganistanskih snaga sigurnosti kao jednog od prioriteta misije i ključnih pretpostavki za tranziciju. Republika Hrvatska restrukturirala je svoje snage sa težištem na doprinos obuci afganistanskih snaga sigurnosti. Jedan od bitnih uspjeha je suradnja sa NATO obučnom misijom u Afganistanu kao i ostalim ustrojstvenim jedinicama NATO-a u ISAF-u. O provedbi zadaća ... [[Govornik se ne razumije.]] timova u području ... [[Govornik se ne razumije.]] Potrebno je naglasiti izvrsnu suradnju na području ... [[Govornik se ne razumije.]] postrojbi afganistanske narodne armije ili skraćeno ANE, te odgovora oko lokacija hrvatskih ... [[Govornik se ne razumije.]] timova sa dužnosnicima ANE i ISAF-a. Operativni mentorski tim na razini pješačke bojne obavlja zadaće mentoriranja, obučavanja i savjetovanja pješačke bojne koju instruira za njezino svakodnevno djelovanje, te u provedbi operacija. Mentoriranje se provodi u taboru afganistanske vojske u Mazaret sharifu, te na terenu u provedbi operacije na razini bojne sposoban je premještati se sa bojnom kojoj je pridružen. U skladu sa planovima i okolnostima u provedbi operacije ISAF-a, te njegovo intenzivno angažiranje u operacijama traži dugoročnije samoodrživost i samostalnost. Garnizonski ... [[Govornik se ne razumije.]] bavi se obučavanjem i osposobljavanjem pripadnika afganistanske vojske za logističke dužnosti na razini garnizona. Rad garnizonskog i korpusnog odvija se u zapovjedništvima. Borbene potpore po svojoj strukturi multinacionalnog karaktera sa hrvatskim zapovijedanjem osim pripadnika Oružanih snaga čime pripadnici Oružanih snaga Sjedinjenih Američkih Država, tj. nacionalne garde Minesote zadaće Omeltove borbene potpore su obučavanje i mentorski rad satnija i zapovjedništva bojne borbene potpore afganistanske vojske i zadaće ovog Omelta razliku se od zadaća Omelta pješačke bojne samo što mentoriranju vojne borbene potpore. Zapovjedna uloga Oružanih snaga kod ove sastavnice donosi važno iskustvo kod vođenja i zapovijedanja multinacionalnih postrojbama, a posebno kod operativnog nadzora. Također je ostvarena suradnja na području angažiranja hrvatskih pripadnika na mentorskim poslovima u novim školama, zrakoplovnoj, injženjerijskoj i logističkoj. Pripadnici hrvatskog kontingenta u izvještajnom su razdoblju djelovali profesionalno obavljajući zadaće uspješno i disciplinirano. U svim situacijama i okruženjima posjedujući potrebnu spremnost i sposobnost koju traže pravila djelovanja mirovne operacije ISAF. Svojim radom i ponašanjem pridonijeli su ugledu Oružanih snaga Republike Hrvatske kako u izvršenju svojih zadaća tako i u suradnji s pripadnicima Oružanih snaga drugih država sudionica ISAF-a. I ono što je ponovo važno za naglasiti u ovom Izvješću da je jasno vidljivo da smo mi kao Oružane snage, što je državni tajnik već i rekao ali dobro je i ponoviti od 48 država koje su sudionice u ovoj mirovnoj misiji, Hrvatska je na 11 poziciji po svojem djelovanju i angažmanu koje se vrednuje na temelju bodovanja ukupnog nacionalnoga doprinosa operaciji ISAF. Operaciji ISAF zasigurno nije samo stvar u angažiranju vojske i postrojbi u pokrajinskim timovima zasigurno može se i materijalno i građevinski i s ostalim djelovanjem pomoći u razvoju Afganistana, tako da uz vojnu komponentu zasigurno i civilna komponenta ima svoju ulogu koja je također mjerljiva i nezaustavna. U ovim trenucima zasigurno Republika Hrvatska nije u mogućnosti da materijalnim resursima pomaže u razvoju Afganistana, ali u ovim snagama koje izučavaju njihove borbene jedinice koje njihove snage sigurnosti obučavaju za daljnju uspostavu mira i reda, te provođenje zakona zasigurno Hrvatska ima resurse i zasigurno su ti resursi priznati u cijelom svijetu, te ocijenjeni vrlo visokim ocjenama. Stoga podržavajući ovo izvješće dajemo punu potporu našim snagama koje su diljem svijeta raspoređene a naročito u misiji u Afganistanu i želimo im puno uspjeha u daljnjem njihovom radu i napretku.
Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Naime, ja se potpuno slažem sa podacima koje je kolega Đakić iznio. Dapače, podsjetio me na nešto o čemu nismo dovoljno raspravljali, a to je ovaj nevojni doprinos Afganistanu. U izvješću smo vidjeli, ali nismo dobili pojašnjenje Afganistan je prošle godine posjetila jedna velika delegacija, veliko izaslanstvo Hrvatske gospodarske komore. Ako se ne varam 18 ljudi ili 28 ljudi u tom izaslanstvu. Mene bi zanimalo jako da možda u završnom izvješću, odnosno završnom obraćanju Saboru državni tajnik nam kaže koja su postignuća nakon te posjete. Da li su uspostavljeni kakvi dogovori vezani uz gospodarsku suradnju, investicije ili pak nešto slično u gospodarskom segmentu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I završno predstavnik predlagatelja uvaženi Pjer Šimunović, državni tajnik u Ministarstvu obrane.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Zahvaljujem na raspravi i prijedlozima, sugestijama. Na prvom mjestu što se tiče samog izvješća još jednom izuzetno nam je bilo važno čuti vaša razmišljanja o tome kako da to izvješće izgleda bolje. Znači, sve ono što sam imao priliku ukazati glede u prethodnoj raspravi u vezi godišnjem izvješću odnosi se i na ovo izvješće i na svaka druga koja radimo. Svi elementi vaših sugestija, primjedbi, nadopuna će biti ugrađivani u izvješćima koja slijede. Na prvom mjestu zahvaljujem sa ciljem što kvalitetnijeg konačnog izvješća i sa ciljem naravno što transparentnijeg i jasnijeg objašnjavanja i obavještavanja i Hrvatskog sabora i hrvatske javnosti o svim aktivnostima obrambenog sustava poglavito onoga koji je ovako najkritičniji, a on se tiče našeg sudjelovanja u međunarodnim mirovnim operacijama na prvom mjestu naravno u najsloženijoj od njih u operaciji ISAF u Afganistanu. Nekoliko napomena što se tiče same zaštite naših snaga koje se uvelike ostvaruje kroz odgovarajuća sredstva, u ovom slučaju posebna vozila izgrađenost da odole onome što je najveća prijetnja u Afganistanu, a to su improvizirane eksplozivne naprave, znači govorimo o oklopljenim HUMVEE-ima, primjerice i vozilima posebne … [[Govornik se ne razumije.]] tzv. M … [[Govornik se ne razumije.]] Uistinu zahvaljujem zastupnicima na pitanju i na primjedbi koja se tiče nabavki tih vozila, uistinu nakon ovog izvještajnog razdoblja ta vozila u punim razmjerima i jesu nabavljena, tako da ovog trenutka raspolažemo sa 60 oklopljenih HUMVEE-a, izuzetno znači najveće moguće konfiguracije opremljenima svom taktičkom i komunikacijskom opremom i 10 tih većih vozila M-RAP-ova koja su specijalno namijenjen da, specijalno izgrađena da odole i najsnažnijim eksplozivnim napadima. Dakle to nam je uistinu bio prioritet i to sad imamo, naravno to je na posudbu od naših američkih partnera, što ovako s jedne strane i dokazuje ugled i bliskost odnosa koji imamo s našim glavnim strateškim partnerima na čelu s Amerikancima. Napomena o samoj strategiji u Afganistanu kakvom bismo se strategijom trebali rukovoditi, ja mislim da što se nas samih tiče, a i što se međunarodne zajednice i NATO-a kao glavnog nositelja operacije u Afganistanu tiče, mislim da vrijedi jedno generalno pravilo da govorimo o strategiji uspjeha, znači govorimo o strategiji uspjeha što nije nužno ono što bi se zvalo izlazna strategija. Izlazna strategija bi podrazumijevala, ima konotaciju povlačenja, i ostavljanja na neki način te zemlje, prepuštanja same zemlje samoj sebi, što bi, takav jedan pristup bi definitivno mogao narušiti sve one žrtve, sva ona ulaganja koja su uložena prethodno u Afganistan, tako da definitivno takva jedna opcija nije na stolu, na stolu je ta strategija uspjeha koja podrazumijeva tranziciju, koja podrazumijeva omogućavanje afganistanskim instrumentima države na čelu s njihovim recimo sigurnosnim snagama od elementarne važnosti za stabilnost zemlje, da one dovoljno ojačaju, da im pomognemo u smislu obuke i opremanja, kako bi mogli preuzeti u punoj mjeri odgovornost za svoju zemlju. I u tom dijelu operacije vidimo našu posebnu ulogu, o tome sam govorio na počeku, znači o toj strategiji jačanja našeg doprinosa u obučnom dijelu misije, i to je definitivno ono u čemu se prepoznaje strategija uspjeha, to je naša strategija, paralelno s njom se i razvijaju instrumenti čvršćeg povezivanja Afganistana sa u međunarodnoj zajednici i sa bilateralno i sa svim ovim zemljama, bilateralno, važan aspekt, pitanje je bilo postavljeno koje se tiče gospodarskog prisustva, gospodarskih opcija koje nam se pojavljuju u Afganistanu, apsolutno, bila je delegacija direktni rezultat poslije te delegacije je uspostava ispostave Hrvatske gospodarske komore u Afganistanu, koja radi na predstavljanju mogućnosti naše industrije ne samo u obrambenoj industriji, nego cjelokupne hrvatske industrije, i opcijama koje stoje, koje nama stoje na raspolaganju u Afganistanu u smislu izgradnje, u smislu trgovine, tako te opcije se istražuju i mi smo optimistični, kažem Ministarstvo obrane nije vodeća agencija za taj tip posla, međutim imamo uvid i dajemo svoju potporu gdje god je potrebno, i optimistični smo glede mogućnosti sklapanja određenih poslova u Afganistanu na planu infrastrukture, iskorištavanja mogućih rudnih bogatstava Afganistana. Naš položaj slijedom angažmana naših snaga koji je izuzetno cijenjen, i način na koji radimo i način na koji smo civilizaciji, kulturološki, vjerski osjetljivi u kontaktima s Afganistancima jednostavno uz samu učinkovitost provedbe misije doprinio izuzetnom ugledu nas kao zemlje kroz naše snage koje su angažirane kod samih Afganistanaca, tako da imamo osnove da vjerujemo da ćemo na osnovu tog jednog poslovnog dobrog odnosa koji smo imali priliku izgraditi u Afganistanu i ostvariti određene poslove. S tim je povezano i ovo što na kraju želim reći, odgovarajući na pitanje koje se ticalo razmjerno velikih ulaganja u samu operaciju i troškova s njome povezanih, činjenica je i ni u kom trenutku nismo željeli skrivati da je angažman u ovakvoj jednoj operaciji skup, skup je pogotovo kada zemlja radi, a to je upravo ono što mi radimo i kao sustav i kao zemlja je da naše vojnike, pripadnice i pripadnike Oružanih snaga koje šaljemo u ovu operaciju opskrbljujemo apsolutno svime šta im je potrebno i u smislu ovom dvostrukom osiguranju učinkovitosti misije i njihove osobne zaštite. Naravno i osiguranju životnog osiguranja i same njihove plaće, radi se o značajnom trošku, međutim radi se o trošku koji direktno izgrađuje međunarodnu vjerodostojnost Republike Hrvatske, a ta se onda pak vjerodostojnost treba prelijevati i kroz dobijanje poslova i u direktnu ekonomsku korist, i u korist potpore koju uživamo stvarno jedne izuzetno visoke razine potpore koju uživamo od strane naših glavnih strateških partnera, koji su ujedno i vodeće zemlje svijeta, za ciljeve koji su nama bitni. Znači mi smo svi svakodnevno svjedoci potpore koju dobijamo sada u ovim završnim koracima na planu ulaska u EU od niza zemalja, ta potpora je zaslužena između ostaloga sigurno našim vjerodostojnim doprinosom onome šta je važno u cijeloj međunarodnoj zajednici, a to je stabilizacija ovakvog jednog kriznog žarišta čija nestabilizacija ili čija recimo eskalacija bi dovela do nesagledivih posljedica za tu regiju i za širu međunarodnu sigurnost. Znači jest, apsolutno se slažem za državu je nužno da ima uravnotežena ulaganja u cijeli spektar legitimnih područja, ali ovo je jedno područje također koje je jako teško promatrati izdvojeno izolirano, ono se svojom korišću prelijeva i na niz ostalih područja doprinoseći nacionalnim interesima zemlje. Evo, hvala najljepša gospodine potpredsjedniče.
Zahvaljujem. I zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu za to potrebni uvjeti. Time završavamo prijepodnevno zasjedanje. Poslijepodne počinjemo u 15 sati sa 4. točkom dnevnog reda, a to je Prijedlog Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta. Hvala lijepa.
Prelazimo na Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu (ISAF) u razdoblju od 1. listopada 2009. do 31. kolovoza 2010. godine. Podnositelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnoga tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: prihvaća se Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu (ISAF) u razdoblju od 1. listopada 2009. do 31. kolovoza 2010. godine. Molim uključimo se i glasujmo o izvješću. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova 98 glasova za, 2 suzdržana, ništa protiv.
Nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem i radom najavljenom točkom - Prijedlog Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta Predlagatelj Odbor za obitelj, mladež i šport. Na temelju članka 42., 77. i 118. Poslovnika Hrvatskog sabora i članka 6. Zakona za nagradu za promicanje prava djeteta Vlada je dostavila mišljenje. Prijedlog akta primili ste poštom. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Sunčana Glavak, potpredsjednica odbora. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Zakonom o nagradi za promicanje prava djeteta propisano je da RH dodjeljuje nagradu za promicanje prava djeteta za iznimna postignuća u zaštiti dobrobiti prava i interesa djece. Nagrada se dodjeljuje kao nagrada za životno djelo i kao godišnja nagrada. Propisano je da nagradu za promicanje prava djeteta dodjeljuje Odbor za nagradu za promicanje prava djeteta koji s se sastoji od 5 članova, a osniva ga Hrvatski sabor na vrijeme od 2 godine. Članovi odbora imenuju se iz reda poznatih javnih radnika koji se bave pitanjima vezanim uz prava djeteta, a na prijedlog matičnog radnog tijela Hrvatskoga sabora. Mandat dosadašnjih imenovanih članova odbora istekao je 24. listopada 2010. godine. Odbor za obitelj, mladež i šport Hrvatskoga sabora na 35. sjednici održanoj 14. prosinca 2010. i 36. sjednici održanoj 10. ožujka 2011. odlučio je jednoglasno za članove odbora predložiti: dr. Dubravku Maleš redovitu profesoricu i pročelnicu Odsjeka za pedagogiju Filozofskog fakulteta u Zagrebu, dobitnicu 2006. godine nagrade za životno djelo za promicanje prava djeteta; dr. Gordanu Buljan-Flander ravnateljicu Poliklinike za zaštitu djece Grada Zagreba; dr. Anu Stavljenić-Rukavina liječnicu specijalisticu medicine biokemije, profesoricu Medicinskog i farmaceutskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu u mirovini; Kseniju Mandarić osnivačicu i predsjednicu Udruge za poticanje kreativnog izražaja djece, mladih i odraslih … [[Govornica se ne razumije.]] Tribunj i gospodina Dragana Zlatovića koji je obnašao dužnost ravnatelja Šibenskog kazališta i ravnatelj je Međunarodnog dječjeg festivala u Šibeniku. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu i prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Na samom početku reći ću da će klub HDZ-a podržati prijedlog Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta. Čuli ste eto što predlaže odbor, koje su to osobe i mislim da je riječ o kvalificiranim i stručnim osobama koje su se dokazale svojim profesionalnim djelovanjem da upravo zaslužuju biti članovi odbora. Skrb za djecu jednako tako zaslužuje i našu punu pozornost. Dozvolite da samo malo proširim temu, dakle pozornost svih segmenata društva od državnih tijela i institucija, a jednako tako ako to spustimo i na nižu razinu tijela lokalne, područne (regionalne) samouprave, jednako tako vjerskih zajednica, strukovnih udruga, stručnjaka, udruga građana i pojedinaca. I naravno da je uvijek dodjela nagrade prigoda da sagledamo i ono što je u društvu učinjeno, što su pojedinci učinili i zašto bi zaslužili i jesu zaslužili svojim radom biti i dobitnici ovakve nagrade. Dosadašnji dobitnici nagrade, možemo slobodno reći, su ljudi koji su znali čuti i slušati potrebe djeteta, a jednako tako tu je riječ bila i o vrsnim stručnjacima,onima koji su pružali ljudsku pomoć. A evo takvi su i naši predloženi članovi Odbora za nagradu za promicanje djeteta. Uglavnom u svom radu neki od njih su samozatajni, možda nisu dovoljno glasni, ali mislim da su prepoznati upravo da dobiju mjesto u ovom važnom odboru koje će prepoznavati sve one ljude koji nesebično skrbe o dobrobiti djece na bilo kojoj razini, rekli smo ili državnoj bilo to u okviru neke institucije ili na onoj razini na kojoj nekad nisu dovoljno glasni ili dovoljno možda medijski popraćeni. Dakle, ja vas pozivam da što prije izglasamo predložene članove odbora i podsjećam vas naravno na ono što ne smijemo zaboraviti da se doduše ne sjetimo samo jedan dan na djecu već da o njima brinemo svakodnevno. Dakle, posebno 20. studenoga na Međunarodni dan djeteta. Podsjetit ću kada '65. godine Generalna skupština UN-a usvojila Deklaraciju o pravima djeteta, a znamo da je i RH potpisnica tog dokumenta. Klub HDZ-a podržat će prijedlog Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta i naravno predloženim članovima poželjet ćemo uspješan rad i da predložene one koji su svojim radom zaslužili da i dobiju nagradu za promicanje prava djeteta. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HNS-HSU-a uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovana potpredsjednice odbora, kolegice i kolege. Na samom početku reći ću da će klub HNS-HSU-a podržati prijedlog Odluke o osnivanju Odbora za nagradu koja će promicati prava djeteta. Nagrada će se dodjeljivati za iznimna postignuća u zaštiti i dobrobiti prava i interesa djece pa je eto u tom smislu valjalo predložiti i nadam se da ćemo potvrditi predložene kandidatkinje i kandidate. Naši najmanji i najmlađi članovi zajednice nužno trebaju posebnu pažnju i zaštitu. Način na koji se ophodimo s njima odaje naše istinsko i pravo lice kako pojedinaca tako i društva u cjelini i/ili države. Nažalost, u povijesti ljudskog roda nema razdoblja u kojemu djeca nisu bila zlostavljana i iskorištavana, a to je posebno težak oblik povrede ljudskih prava. Samo godinu dana po osnivanju UN-a 1946. godine osnovan je UNICEF. Organizacija koja pomaže štititi djecu posebno preko povelje o pravima djeteta koja je usvojena 1959. godine a u čijoj preambuli stoji da čovječanstvo duguje djeci najbolje što ima. 1989. povelja je proširena te je prerasla u Konvenciju o pravima djeteta, dokumenat koji je u svijetu doživio najviše ratifikacija, ali rezultati koji su se očekivali ostali su kako je netko rekao u dječjim cipelama. Što propisuje Konvencija o pravima djeteta Ujedinjenih naroda, nije na odmet da se ponovno ponovi jer su prava sažeta ili se mogu sažeti u 10 točaka. Sva djeca i mladi imaju ista prava, ni jedno dijete ne smije biti oštećeno zbog svojeg spola, boje kože, jezika ili religije. Djeca i mladi imaju pravo na najveću moguću mjeru zaštite zdravlja kao i zdravstvene preventive i medicinske brige. Djeca i mladi imaju pravo na besplatno osnovno obrazovanje, osim toga mora im se osigurati i posjet školama koje bi ih mogle dalje obrazovati. Djeca i mladi imaju pravo na odmor slobodno vrijeme, igru i sudjelovanje u kulturnim i umjetničkim aktivnostima. Djeca i mladi imaju pravo na informiranje kao i na to da svoje mišljenje slobodno kažu i budu saslušani. Djeca i mladi imaju pravo na dobar odgoj, njihovi roditelji ili odgajatelji ne smiju primjenjivati silu. Zloupotreba i zlostavljanje djece su zabranjeni. Djeca i mladi imaju pravo u ratu i bijegu dobiti posebnu pomoć i zaštitu, djeca i mladi imaju pravo na zaštitu od rada kojim bi bili iskorištavani i na zaštitu od seksualnog zlostavljanja. Djeca i mladi imaju pravo na život sa roditeljima i na kontakt s oba roditelja ako oni žive razdvojeno. Na kraju djeca i mladi invalidi, imaju pravo na posebnu podršku i unapređenje kao i na aktivno sudjelovanje u društvenom životu. Zašto su potrebna posebna prava djeteta, često se znalo postavljati pitanje, jer djeca su ljudi tako da ljudska prava zapravo bi trebala vrijediti i za djecu. Iskustvo na žalost pokazuje da su upravo djeca, iako nedužna, izložena teškim situacijama i sudbinama. Nekoliko primjera iz podataka za primjerice 2000. pokazuje katastrofalnu situaciju u kojoj su se neka djeca svijeta nalazila ili se još uvijek nalaze. Više od 2 milijuna djeca je u zadnjih 10 godina poginulo u ratovima. 10 milijuna djece u svijetu ima teška psihička oštećenja kao posljedice rata, 30 milijuna djece živi u ratnim područjima, u 26 zemalja svijeta djeca mlađa od 16 godina koriste se kao vojnici na zadaći. Iz tih razloga a i zbog djece koja su izložena gladi, nedostatku medicinske opskrbe, iskorištavanju radom, seksualnom zlostavljanju i još koječemu bilo je potrebno posebnim dokumentom dodatno zaštititi potrebe djece i mladih. Roditeljstvo je najčasniji poziv i najveći izazov od svih ljudskih nastojanja. U podizanju jednog ljudskog bića vršimo utjecaj na tog pojedinca, ali i budućnost svijeta jače i upečatljivije nego možda na bilo što drugo nego što ćemo ikada učiniti. Većina roditelja nikada nije stekla apsolutno sve vještine potrebne da se na ovom plemenitom zadatku postigne idealan uspjeh,a djeca na žalost nisu rođena s uputama iz priručnika, pa tu nastaju problemi koji mogu na žalost i imaju za posljedicu razne nepravde koje nose nejaka dječja leđa. Roditeljstvo je prekrasna i vrlo zahtjevna uloga u životu čovjeka. Ne postoje propisani i prokušani recepti odgoja mladog čovjeka, djeteta. Svako dijete traži svoj individualni pristup i to nas čini istraživačima djetetovog čarobnog i nepredvidivog svijeta kako bismo mu pomogli da se razvije kao potpuno sretno i zadovoljno biće. Dopustite da spomenem zapis jedne majke koja se zove Dijana LUmens, mislim da ćemo se u njezinom zapisu naći ili u cijelosti ili barem nekim njezinim dijelovima. Ona kaže: "Kada bih ponovno mogla odgajati svoje dijete više bih bojala prstima a manje upirala prstom. Manje bih ga ispravljala, a više s njim veze uspostavljala. Skinula bih pogled sa sata a više bacala pogled na njega. Pobrinula bih se da manje znam a da mi više bude stalo. Išla bih na više izleta i puštala više zmajeva. Prestala bih izigravati ozbiljnost i ozbiljno bih se igrala. Trčala bih kroz više polja i gledala u više zvijezda. Više bih ga grlila a manje vukla. Rjeđe bih bila spora a puno bih mu više toga priznavala. Najprije bih mu gradila samopouzdanje a kasnije možda kuću. Manje bih ga poučavala ljubavi prema moći a više o moći ljubavi". Eto to je zapisala jedna majka, sa velikim dijelom ja se apsolutno slažem i vjerujem da ovdje nema nikoga tko se barem sa dijelom ovog zapisa ne slaže. U tom smislu mislim da će predloženi članovi ovog Odbora pratiti i promatrati našu sredinu iznaći sve one koji su svojim radom i djelovanjem zaslužili da budu istaknuti za taj nagrađeni i kao što sam rekla Klub HNS HSU-a podržat će ovaj prijedlog odluke. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvo je na redu uvažena zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa evo ja ću ovu raspravu usmjeriti na osvješćivanje dječjih prava i senzibiliziranje odraslih za ostvarivanje dječjih prava. Na taj način će i odluka o osnivanju odbora za nagradu za promicanja prava djeteta upravo sa ovim ljudima koji su predloženi rezultirati i promicanju iznimnih dostignuća kako u zaštiti tako i u dobrobiti i pravima isto tako i interesima djece. Nagrada koja se dodjeljuje kao nagrada za životno djelo i kao godišnja nagrada uz ove ljude u odboru ispunit će isto tako i sam cilj i svrhu nagrade. Predloženi ljudi su poznati javni radnici koji se bave dječjim pravima kao što smo i čuli. Pravo je inače svakog djeteta da u potpunosti razvija sve svoje potencijale. Takav se razvoj može uspješno ostvariti u poticajnom okruženju u atmosferi i djelovanju u procesu bogate i raznovrsne interakcije i ono će tada lako pronalaziti ono što zadovoljava njegove potrebe. Koliko god nam se činilo da možda uvijek ponavljamo i da je ova rečenica koju sam izrekla svima nama dobro poznata držim da ju stalno moramo ponavljati jer je to definitivno najveći zalog i najbolji zalog za sretno odrastanje naše djece. Kako su zadovoljene dječje potrebe najbolje zapravo odražava ponašanje svakog našeg djeteta. Jeli to veselost, dobro raspoloženje, optimizam ili pak strah, potištenost ili agresivnost. Omogućiti djetetu vidjeti sebe kao pozitivno biće s potencijalom za napredovanje i omogućiti mu zadovoljavanje potreba i njegovih osobnih prava, a da ne ugrožava istodobno tuđa prava i potrebe nazivamo ispravnom izgradnjom sretnoga čovjeka. Predloženi ljudi ovoga odbora motivirati će djecu na stvaralaštvo, jer u stvaralaštvu igrom dijete se i samoodgoja, socijalizira, stječe iskustva koja pridonose jedinstvenom i skladnom razvoju tjelesnog, intelektualnog, socijalnog i emocionalnog dijela osobnosti. Predloženi ljudi razumiju jezik dječje igre pa razumiju i stvaralačke sposobnosti djece. Stoga će i dječje stvaralaštvo njegovati i razvijati do njegovog punog sjaja. Predloženi ljudi će promicati vrijednosti obogaćene novim saznanjima, iskustvima, doživljajima i emocijama. Na taj način naša djeca pronaći će u sebi ono vrijedno pažnje, pohvale i priznanja jer se većina djece izražava jezikom razumijevanja i ljubavi. Razlikuje svoje pozitivno ja od onoga negativnog u sebi, razumije i poštuje tuđe i svoje osjećaje, emocije i želje. Cilj Nacionalnog programa, odgoja i obrazovanja za ljudska prava je izgrađivanje osobe koja poštuje ljudska prava, štiti svoja prava ali isto tako i prava drugih, bori se protiv bilo kojeg oblika nasilja i zalaže se za mirno rješavanje sukoba, za demokratsko društvo temeljno na jednakosti, pravdi i slobodi. Bitne zadaće obuhvaćaju stjecanja znanja o sebi, drugima i okolini u kojoj živi, razvijanje pozitivnih stavova prema životu, izgrađivanje pozitivnih osobina ličnosti, razvijanja intelektualnih i socijalnih vještina i primjena tih vještina u svakodnevni život. Sve su ovo vrijednosti koje će biti ispravno vrednovane upravo od strane ovog odbora, upravo od ovih ljudi koji čine ovaj tim pa ću vrlo rado podržati donošenje odluke o osnivanju odbora za nagradu za promicanje prava djeteta, tim više što od ukupno 5 članova ovoga odbora, poštovane kolege i kolegice, 2 člana čine ljudi iz moje Šibensko-kninske županije, a gotovo da nama građanke ili građanina u mojoj županiji, a da nisu pratili ili da isto tako u cijeloj državi, ako i ne znaju što su vrijednosti međunarodnog dječjeg festivala koji čak niti u najtežim vremenima Domovinskog rata nije ostao nezapažen i koji je upražnjavao sve sadržaje i promicali prava i interese naše djece. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Šime Đurđević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče HRvatskog sabora, kolegice i kolege zastupnici. Zakonom o nagradi za promicanje prava djeteta Narodne novine broj 96/2003. i 33/2005. propisao je da RH dodjeljuje nagradu za promicanje prava djeteta za iznimna postignuća u zaštiti, dobrobiti prava i interesa djece. Nagrada se dodjeljuje kao nagrada za životno djelo i kao godišnja nagrada. Odredbom članka 6. zakona propisuje da nagradu za promicanje prava djeteta dodjeljuje odbor za nagradu za promicanje prava djeteta koji se sastoji od 5 članova, a osniva ga Hrvatski sabor na vrijeme od dvije godine. Članovi odbora imenuju se iz redova poznatih javnih radnika koji se bave pitanjima vezanim uz prava djeteta, a na prijedlog matičnog radnog tijela Hrvatskog sabora. Mada do sada ... imenovanih članova odbor ... 24. listopada 2010. godine. Odbor za obitelj, mladež i šport Hrvatskoga sabora na 35. sjednici održanoj 14. prosinca 2010. godine i 36. sjednici održanoj 10. ožujka 2011. odlučio je jednoglasno za članove odbora predložiti profesoricu, doktor Dubravku Maleš, prof.dr. Gordanu Buljan Flander, prof.dr. Anu Stavljević Rukavina, gospođu Kseniju Madarić i gospodina Dragina Zlatovića, magistra prava. Poštovane dame i gospodo, i ja kao što je to učinio i matični odbor, Odbor za obitelj, mladež i šport podržavam ovaj prijedlog. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I na redu je uvažena zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče. Naravno podržavam prijedlog osnivanja odbora za nagradu promicanje, zaštitu dobrobiti prava interesa djece. Naravno da je to i ovakav je prijedlog još jedan dodatna zaštita djece što reče moja kolegica koja je prije govorila. Isto tako podržavam uvaženu gospodu eminentna imena koja su predloženi da budu članovi ovog odbora, koji su i tijekom svog rada uvijek rado i na promicanju prava djeteta i koji su naravno za to svoje djelovanje dobivali razne nagrade. Naravno da bih iskoristila ovu priliku pa bih progovorila o tome o podacima da svako 5. dijete je žrtva nekog zlostavljanja, nekog oblika zanemarivanja odnosno ugrožavanje potreba odnosno prava djeteta. Naravno da i po savjesti a i po Obiteljskom zakonu svatko je dužan obavijestiti centar za socijalnu skrb o kršenju djetetovih prava, a posebice o svim oblicima i duševnog i tjelesnog naročito i spolnog zlostavljanja, zanemarivanja. I sada se pitamo, da li u biti to radimo? Svako nasilje i zlostavljanje i bilo kakva prava povreda djeteta kod nas zapravo osjećamo svi sućut prema zlostavljanima, poglavito kada se radi o djeci, a isto tako zgražanje, užas i osudu prema zlostavljačima. Zlostavljanje, nasilja i grubo zanemarivanje djece bilo ga je i prije. Međutim, o njima se malo raspravljalo, nekako kao da se to skrivalo. Problem i emocionalnog i tjelesnog, seksualnog zlostavljanja više-manje prisutan je u svim sredinama, međutim kako kažem vrlo često je to bilo, skrivalo se, to su bile obiteljske tajne pa i dan-danas u školama kad nastojimo osvijestiti problem zlostavljanja, problem nasilja zapravo među djecom i nad djecom. Vrlo često vidite da ravnatelji hoće reći da je kod njih sve u redu kao da na taj način hoće pokazati se kao dobrim ravnateljima, ali nažalost tek smo svi dobri kad ukažemo na problem, kad vidimo što se događa s djecom, to nam je početna zapravo stavka da možemo bilo šta promijeniti. Prema tome treba javno iznijeti, priznati postojanje i nasilja, bilo kakvih povreda, otvoreno progovarati o pojavnim oblicima svih zlostavljanja itd. O dječjim pravima u Hrvatskoj zapravo se najviše počelo pisati negdje, govoriti krajem '90.-tih odnosno početkom ovog stoljeća zapravo kada, moram to spomenuti, između ostalog i profesoricu, odnosno prije doktoricu Flander, što je naravno rezultiralo i otvaranjem poliklinike, Plavog telefona, Hrabrog telefona i niza drugih zapravo udruga koje se bave zaštitom dječjih prava kod zlostavljanja. Provođene su naravno i kampanje protiv tjelesnog kažnjavanja djece i sada je trenutno u tijeku kampanja protiv seksualnog nasilja nad djecom. Ovaj način rada kao i obilježavanje dana, tematskih dana je uglavnom način na koji danas mi govorimo o dječjim pravima. Ne smijemo naravno zaboraviti Ured pravobraniteljice za djecu koja je moram reći jako aktivna i koja sa svojim timovima stvarno radi na promicanju dječjih prava, odnosno zaštiti dječjih prava u Hrvatskoj. Ona stalno predlaže izmjene i dopune zakona, što zapravo napraviti kad se detaljno analizira ona problematika koju zapravo ona dobije na svoj ured. I žalosna je vijest o ukidanju pravobraniteljstva, odnosno povezivanja u jedno pravobraniteljstvo. Čini mi se da će to biti jedna stepenica unatrag što se tiče dječjih prava u Hrvatskoj. Mogu reći da u Hrvatskoj ipak se dosta napravilo na mehanizmima zaštite dječjih prava u slučaju kršenja, rekla sam, svih ovih institucija koje su napravljene. Međutim ono što nedostaje, meni se čini da je to, da se slabo radi na razvoju udruga i organizacija, odnosno da bi tu trebalo više podrške dati organizacijama koje se bave djecom. Kad pogledate društvo Naša djeca ili UNICEF, a to su nekako te dvije glavne organizacije koje se time bave, ali mislim da bi trebalo možda sustavnije raditi na promicanju dječjih prava i interesa u zajednici. Čini mi se da bi i kroz škole i kroz naša športska društva da bi možda trebalo imati veću odgojnu ulogu i zapravo da taj sustav vrijednosti bi trebao biti strukturirano, ali da možda postoji vjerojatno na papiru, ali da bi trebao postati vidljiviji zapravo da bi na taj način štitili prava djece. Moram još istaći ono što zapravo može jedna lokalna zajednica raditi, pokušavati kroz vlastite mehanizme i sredstva stvoriti uvjete za razvoj dječjih prava pa tako ono što mi u Dubrovniku radimo, radimo raznorazne projekte, imamo program za zaštitu djece, zatim sufinanciramo raznorazne potrebe djece koji su potrebitiji u smislu sufinanciranja i asistenta u nastavi i kroz raznorazne druge projekte. Zatim razvijanja dječjih igrališta, sportskih terena. Međutim moram i tu spomenuti problem da je obzirom na još vid opasnosti prema djeci, a to je Internet i kompjuteri jer što je najgore ta dječja igrališta nažalost nisu puna upravo zbog toga što su najčešće uz kompjutere. Prema tome, možemo na kraju reći da smo svi osjetljivi na djetetove potrebe, na kršenja njihovih prava, ali moramo još jednu stvar reći, da ne smijemo zaboraviti da smo upravo mi modeli prema djeci i kao odrasle osobe, kao roditelji, kao odrasle osobe, a isto tako kao političari osim toga što smo modeli moramo reći da smo i odgovorni upravo za zaštitu prava djeteta. Prema tome, potrebno je i dalje raditi na promicanju prava, na zaštiti prava i njihovih interesa i još jedanput zato kažem da pozdravljam i ovaj prijedlog mogućnosti nagrađivanja najboljih promicatelja. Vjerujem u članove ovog odbora i na kraju nagrada je uvijek lijepa, primiti je i nas odraslih kamoli djecu i ona je uvijek dobar poticaj. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na prijedlog Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta. Predlagatelj je Odbor za obitelj, mladež i šport. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za obitelj, mladež i šport, dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o osnivanju Odbora za nagradu za promicanje prava djeteta. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu odluke. Rezultat? Ovaj prijedlog odluke je prihvaćen jednoglasno sa 106 glasova.
Prelazimo na sljedeću točku. To je - Prijedlog godišnjeg izvještaja o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu Vlada je podnijela ovo izvješće na temelju članka 110. Zakona o proračunu. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj, Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena Martina Dalić, ministrica financija. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa pred nama se nalazi Godišnji izvještaj o izvršenju Državnog proračuna za 2010. godinu. Godišnji izvještaj se sastoji ustvari od 10 različitih dokumenata, a uključuje prikaz prihoda, rashoda i primitaka, poseban dio državnog proračuna po proračunskih korisnicima koji prikazuje organizacijsku, ekonomsku i programsku klasifikaciju po programima i aktivnostima, Izvještaj o zaduživanju na domaćem i inozemnom tržištu, Izvještaj o korištenju proračunske zalihe, Izvještaj o danim državnim jamstvima, obrazloženje makroekonomskih kretanja, obrazloženje prihoda, rashoda, izvršenje financijskih planova izvanproračunskih korisnika, obrazloženje ostvarenja prihoda, primitaka, rashoda, izdataka izvanproračunskih korisnika te deficit opće države u 2010. godini. Sveukupno izvještaj sadrži 1474 stranice. A ono što je vrijedno i važno istaknuti za ovu godinu jest da po prvi puta izvještaj o izvršavanju državnog proračuna sadrži i obrazloženja izvršenja financijskih planova ministarstava i drugih korisnika državnog proračuna što je ustvari izvještaj u koje su sama ministarstva imala zadatak povezati ciljeve i zadatke koje su si tijekom 2010. godine si postavila za ostvarenje sa svojim financijskim planovima odnosno izvršenjem proračuna. Stoga se upravo najveći dio samoga izvještaja 944 stranice odnosi na opise samih ministarstava i njihov izvještaj o onome što su tijekom 2010. radili i na koje su aktivnosti i programe koristili dodijeljena im proračunska sredstva. U prilogu samog izvještaja o izvršenju dano je izvješće o obavljenoj reviziji državnog proračuna za 2010. godinu koji je načinio Državni ured za reviziju. Dozvolite samo nekoliko riječi o samom rezultatima izvršenja. Jasno je da je u 2010. godini proračun se izvršavao u nepovoljno makroekonomskom okruženju koji je obilježio i pad bruto domaćeg proizvoda. Međutim, ukupni prihodi državnog proračuna ostvareni su u iznosu od 99,5% odnosno 0,5% ispod planiranog u iznosu od 107,8 milijardi kuna u odnosu na 2009. prihodi su bili manji za 2,5%. Prihodi od poreza prikupljeni su u iznosu od 61,8 milijardi kuna ili 2% više nego u 2009. godini. Specifično prihodi od poreza na dodanu vrijednost iznosili su 37,7 milijardi kuna ili 1,7% više nego 2009. godine. Porez i prirez na dohodak ostvareni su u visini od 1,2 milijarde kuna ili 14,1% manje nego u 2009. godini. Međutim, važno je napomenuti da je ostvarenje prihoda od poreza na dohodak se nalazilo i pod utjecajem izmjena u samom zakonu o porezu na dohodak u lipnju 2010. godine kada su snižene stope poreza na dohodak. Prihodi od administrativnih pristojbi i prihod po posebnim propisima ostvareni su u iznosu od 3,5 milijarde kuna što je 13,8% više nego u prošloj godini a što je u najvećoj mjeri rezultat uvođenja naknade za pružanje usluge pokretnih elektroničkih komunikacija u srpnju 2009. godine. Prihodi od doprinosa realizirani su u iznosu od 38,7 milijardi kuna ili 3,2% manje nego u 2009. Rashodi državnog proračuna također izvršeni su u iznosu koji je niži od planiranog i to za 9,4% te su ukupni rashodi u 2010. iznosili 121,9 milijardi kuna. Rashodi u 2010. veći su bili 1,7 milijardi kuna nego u 2009. a najviše sa osnova rashoda za mirovine, naknada za nezaposlene i kamata.ž Ukupan manjak državnog proračuna u 2010. iznosio je 14 milijardi kuna ili 4,2%. Kada se rezultati ostvarivanje državnog proračuna konsolidiraju sa rezultatima izvanproračunskih fondova i jedinica lokalne samouprave tada je ukupan manjak konsolidirane opće države u 2010. iznosio 14,5 milijardi kuna ili 4,3% BDP-a što je 0,3% BDP-a manje nego što je bilo planirano. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Žele li predstavnici, izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Prelazimo, otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime Kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Ivan Šuker izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice sa suradnicima, kolege i kolegice. Ono što bih u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice htio istaknuti na početku da po prvi puta od nastanka Hrvatske države zajedno sa izvješćem o izvršenju državnog proračuna se razmatra i izvješće državne revizije. Tako da se praktički sa podacima koji su u Izvješću o izvršenju Proračuna može komparirati sa izvješćem o izvršenju Državne revizije, i onda ćete vidjeti da se pojedine konstatacije koje se tiču izvještaja državne revizije, ako malo bolje pogledate izvršenje proračuna, onda ćete vidjeti da mnoge stvari koje su okarakterizirane da je nešto prekoračeno,kada vidite što je to onda ćete vidjeti praktički da su neke stvari opravdane. Uzmite samo na primjer jamstva, točno se vidi jamstva koja su izdana za brodogradnju, da je to prekoračenje jamstava. Međutim, da raspravljamo posebno i izvješću državne revizije onda bi to bilo onako, ovako moglo se politizirati ali zašto ovo govorim. Iz jednostavnog razloga jer prošle godine kada je bilo pitanje jamstava za 3. Maj onda su sve političke opcije rekle da treba dati jamstvo 3. Maju da opstane samo smo tražili model i način kako to napraviti da Bruxelles ta jamstva ne proglasi nelegalnim. Ista priča je prekoračenje onog dijela što se odnosi na kamate. Nitko u trenutku kreiranja proračuna nije znao pod kojim će se uvjetima država zadužiti tijekom 2010. godine. Također i izvještaj koji se odnosi na programe i aktivnosti i projekte financiranja iz državnog proračuna po pojedinim korisnicima, po prvi puta nam daje zorno izvješće zašto su se sredstva koristila. Da li su određena ministarstva svoje programe i aktivnosti izvršili sukladno planiranim sredstvima ili ta izvršenja nisu bila sukladno tome. Ja ne bih htio ponavljati ono što je ministrica rekla što se tiče samih brojčanih podataka oko ostvarenja državnog proračuna. Neka ostvarenja su bila posljedica zakonskih promjena, kako u plusu tako u minusu, tako možemo reći da posljedica rasta PDV-a je između ostaloga bila zbog povećanja one stope 1%, ali isto tako i pad poreza na dohodak od nekakvih 14% je bila posljedica izmjene Zakona o porezu na dohodak i umanjenja one prve stope sa 15 na 12%. NO, ono što bih ja želio reći u ime Kluba HDZ-a kada govorimo o izvješću o izvršenju državnog proračuna za 2010. godinu, kako možemo prihode podijeliti u nekoliko skupina tako i rashode možemo podijeliti u nekoliko skupina i onda ako usporedimo prihodovnu stranu državnog proračuna onda ćemo vidjeti da ih možemo smjestiti negdje na razinu između 2006. i 2007. godine. Dok istovremeno rashodovna strana državnog proračuna za 2010. daleko iznad iznosa koji je bio negdje 2006., 2007. godine. Zašto? Zato iz jednostavnog razloga što se radi o određenim stečenim pravima koja nisu nastala samo u razdoblju od 2005., šeste pa do 2010. nego se radi i određenim pravima koja su dana daleko prije. Pa ako pogledate na rashodovnoj strani, dakle ukupno sredstva za zdravstvo, za socijalu, za mirovine dakle te ukupno pomoći koje su date građanima i kućanstvima iznose 64 milijarde i 885 milijuna. I tu bih želio skrenuti pažnju posebno na jednu stvar. Prihodi od doprinosa za mirovinsko osiguranje su nešto manji od 20 milijardi, 19 milijardi i 600, 700 milijuna. Međutim, rashodi za mirovine su 34 i pol milijarde. Dakle, razlika između prihoda od mirovinskog doprinosa i onoga što je isplaćeno za mirovine po svim osnovima. Mi možemo sad govoriti o ovakvim ili onakve mirovine. Međutim, vrlo malo je umirovljenika koji dobivaju mirovinu a da u jednom dijelu svog života nisu uplaćivale mirovinski doprinos. Dakle, 15 i pol milijardi je razlika između onoga što se prikupi za mirovine i onoga što se isplati za mirovine. Dakle, a kad pogledate da je državni proračun 13,9 milijardi jasno govori u kojem smjeru su išli rashodi. Zašto to govorim? Iz jednostavnog razloga što kad govorimo i o rashodovnoj strani državnog proračuna, a možemo govoriti i o prihodovnoj strani državnog proračuna onda bez poduzimanja određenih strukturnih reformi vrlo teško možemo govoriti o smanjenju rashoda, a isto tako vrlo možemo teško govoriti o povećanju prihoda tim više što u ovom trenutku sa punom sigurnošću možemo reći da fiskalni ili porezni kapacitet kako god hoćete kako građana Hrvatske tako i gospodarstva je na vrlo, vrlo niskoj razini jer ih je na žalost ova kriza protekle dvije godine poprilično iscrpila. Dakle, ako pogledamo određene rashode onda ćemo vidjeti da za plaće se izdvaja bez zdravstva 22 milijarde kuna, za mirovine 34 i pol, samo zdravstvo bez plaća je 21 milijardu, subvencije, potpore i ostale pomoći su 6,7 milijardi kuna, poljoprivreda, poticaji 3 i pol milijarde kuna, pomoć Hrvatskoj željeznici milijardu i pol kuna, socijalne naknade 2 milijarde 200 kuna, porodiljne naknade 2 milijarde i 190 kuna, dječji doplatak milijardu i 700, naknada za nezaposlene milijardu i 500 i to je po prilici 121 milijarda kuna. I kad govorimo o tome da bi trebalo smanjiti rashodovnu stranu državnog proračuna onda možemo govoriti isključivo o ovim pozicijama koje sam pobrojao. Jer sve ostale pozicije su toliko male da bilo kakvo kresanje tih pozicija je u principu značajnije ne bi smanjilo rashodovnu stranu državnog proračuna. I to nas opet vraća na ono što se često čuje u ovoj sabornici je da li u datom momentu bez obzira na različita politička razmišljanja oko određenih strukturnih reformi moramo imati zajednički stav. I naprosto ćemo ga u datom momentu morati imati ako želimo razinu državne potrošnje svesti na određenu razinu, jer definitivno sa gospodarskim rastom od 1 i pol ili 1,2% prihodi državnog proračuna neće moći toliko rasti da bi se deficit državnog proračuna od 14 milijardi kuna drastičnije smanjio u narednom razdoblju. Međutim, ono što treba svakako istaknuti da je predsjednica Vlade sa svim članovima Vlade prošle godine sa jednom čvrstom fiskalnom politikom uspjela rashode održati na milijardu kuna manje od planiranih. I kad pogledate koji rashodi su prošle godine rasli jer nisu svi rashodi smanjivani onda ćete vidjeti da određeni rashodi su rasli i to poprilično. Dakle, prvenstveno mirovine za 421 milijun kuna je trebalo osigurati dodatnih sredstava, naknade za zaposlene i program aktivne politike zapošljavanja 314 milijuna kuna i povećanje financijskih rashoda. To su prvenstveno kamate od milijardu i sto milijuna kuna. Dakle, uz tih milijardu i 700 kuna povećanja rashoda rashodovna strana državnog proračuna je u prošloj godini bila manja milijardu kuna od planiranih. Dakle, kolegice i kolege, definitivno je što možemo reći da bez obzira koliko se mi slagali ili ne slagali oko visine deficita državnog proračuna on je nominalno u gospodarski gledajući boljim vremenima bio jednak ili nešto veći nego što je sada. Međutim, definitivno da u ovom trenutku možemo reći da Hrvatska izlazi iz recesije, iz gospodarske krize praktički bez ičije pomoći. Bilo je ovdje zahtjeva i za zazivanje i Međunarodnog monetarnog fonda i ovoga i onoga. Međutim, definitivno u ovom trenutku se može utvrditi da ni jedna financijska institucija uslijed svjetske financijske i gospodarske krize u Hrvatskoj nije bila u problemima. S jedne strane to je zasluga i monetarne i fiskalne politike. S druge strane Republika Hrvatska je sa povećanim zaduživanjem na međunarodnom financijskom tržištu zbog većeg deficita jer nemojmo zaboraviti da smo 2008. godine bili praktički blizu uravnoteženja proračuna. Deficit državnog proračuna prije krize je bio 0,8%. Dakle, ovaj deficit sad je posljedica i gospodarske krize, a isto tako nemojmo bježat od toga da je to posljedica određenih prava koje smo svi mi, jel' koji sad participiramo i u vlasti i oni koji su u oporbi, a bili su jedno vrijeme na vlasti dali u jednom određenom trenutku i koji se naprosto moraju isplatiti. Jer nitko sigurno ovdje neće reći da nije trebalo isplatiti mirovine, da nije trebalo isplatiti dječji doplatak, da nije trebalo isplatiti porodiljne naknade ili nešto slično. I to je bio razlog zašto smo se zaduživali. To je bio razlog zašto je i javni dug Republike Hrvatske porastao u prošlom periodu. Međutim, kad kompariramo deficit državnog proračuna Republike Hrvatske i kad kompariramo udio javnog duga u bruto domaćem proizvodu onda ćete vidjeti da Hrvatska u odnosu na stare članice uopće ne stoji loše, a isto tako ne stoji loše niti u odnosu na ove članice. Međutim neke nove članice kad budu bile na razini infrastrukturne opremljenosti na kojoj je danas Hrvatska, sigurno da će im udio javnog duga u bruto domaćem proizvodu biti daleko veći. Prema tome većina članica Europske unije, ako pogledate udio bruto domaćeg, javnog duga u bruto domaćem proizvodu, dakle prosjek Europske unije je 80,2% ili ako pogledate prosječan deficit državnog proračuna, onda je u članicama Europske unije 6,4%. To nam ne daje pravo za nikakav niti trijumfalizam, niti slavlje, niti da se veselimo da je netko lošiji od nas, nego jednostavno u ovoj gospodarskoj krizi se ponašao kako je tko mogao. Nekima su mnoga sredstva bila dostupnija nego što su bila Hrvatskoj, jer zbog i zaštite eura, zbog ovog ili onog političkog razloga mnogi su dobili sredstva i od Međunarodnog monetarnog fonda, dobili su sredstva iz Bruxellesa, a Hrvatska je svoje potrebe trebala zadovoljavati na vrlo zahtjevnom međunarodnom financijskom tržištu, i ono što je vrlo bitno za razliku od nas koji smo vrlo kritični, međunarodno financijsko tržište Hrvatsku gleda malo ljepšim očima nego što je, međutim definitivno ono što želim reći na kraju da ako želimo drugačiju, kvalitetniju i bolju i prihodovnu i rashodovnu stranu određene strukturne reforme su naprosto nešto što se mora napraviti. Kad sam govorio o onom Zakonu o brodogradilištima, onda sam rekao u razdoblju od zadnjih 8 godina koliko je otišlo novaca u brodogradilišta. Dakle ne želeći s tim niti opravdavati zadnje dvije HDZ-ove Vlade, ne želeći optuživati ovu Vladu koalicijsku koja je bila od 2000. do 2003. Zašto? Iz jednostavnog razloga što smo i jedni i drugi imali namjeru da tu brodogradnju dignemo na jednu višu razinu. Međutim niti se 2002. godine usprkos preuzimanja obaveza brodogradilišta i davanja 8 milijardi za restrukturiranje brodogradnje uspio provesti i pokrenuti proces restrukturiranja, na žalost isti problemi koji su bili onda su se događali u periodu kasnije. I kad zbrojimo tih 8 milijardi, kad zbrojimo ova jamstva koja će se preuzeti sad nakon restrukturiranja brodogradnje, kad zbrojimo ona sredstva koja smo platili iz državnog proračuna za … [[Govornik se ne razumije.]] jamstva u protekle 3 godine onda možemo reći da smo u brodogradnju uložili 25 milijardi kuna. Rezultat. Imamo situaciju u brodogradilištima, takvima kakvi jesu, a … [[Govornik se ne razumije.]] svega toga skupa je ako ne poduzmemo strukturne reforme, ako nešto ne napravimo potrošit ćemo novce hrvatskih građana, na žalost nećemo imati nikakve rezultate. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, ma kolega Šuker je izrekao dva netočna navoda, barem koja sam ja primijetio, a to je. Prvi je da se prikupi, godišnje prikupi 19 i pol milijardi kuna doprinosa za mirovinsko. Što nije točno. Prikupi se 24 i po, do 25 milijardi doprinosa, ali 5 milijardi doprinosa ide u drugi stup, ne možemo tu činjenicu zanemariti da to nije doprinos. To je doprinos, i treba ga nazvati njegovim imenom. On nije na raspolaganju za isplatu mirovine, ali je to doprinos. I drugo, nije točno da je iznimno malo ljudi otišlo u mirovinu sa puno staža, jer je 25% naših umirovljenika, prema svim zakonskim propisima odradilo puni radni staž. To je bilo 35 godina staža za žene, a 40 za muškarce. Prema tome ne možemo govoriti da je to iznimno mali broj, a imamo 27% invalidskih, imamo 22% obiteljskih mirovina, i ostalo su povlaštene, razmjerne mirovine itd.
Hvala lijepa. Povreda Poslovnika, Ivan Šuker, uvaženi zastupnik.
Pa povreda Poslovnika, zato što kolega Hrelja naprosto nije ispravio ništa što sam ja rekao netočno, jer naprosto. … [[Upadica se ne razumije.]] Samo malo. Točan je podatak da se od mirovinskog doprinosa prikupi 19 i pol milijardi kuna. To je točan podatak. … [[Upadica se ne razumije.]] 19 i pol milijardi. Drugi stup mirovinskoga je nešto drugo, i po njemu će neki drugi, budući umirovljenici ostvarivati pravo na mirovinu. Ja sam govorio o onome što se događalo 2010. I druga stvar, gospodine Hrelja, ja nijednom riječju nisam spomenuo strukturu hrvatskih umirovljenika, prema tome ne možete institut ispravka koristiti … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Idemo dalje sa raspravom po klubovima. I na redu je klub SDP-a, uvaženi zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Pokušajmo iz ovog materijala najprije se pokrenuti podacima o makroekonomskom okruženju u 2010. godini, i tada vidimo da imamo nastavak pada bruto domaćeg proizvoda za 1,2%, da imamo nastavak pada industrijske proizvodnje 1,4, trgovine 1,8, da imamo također pad građevinskih aktivnosti, da na žalost imamo značajno povećanje i registrirane nezaposlenosti, da također imamo i značajni pad broja zaposlenih. Sve su to … [[Govornik se ne razumije.]] 2010. godine koji jasno govore kriza u Republici Hrvatskoj je nastavljena iz 2009. godine. Dokument državni proračun prije svega služi za upravljanje ekonomskim politikama ili ekonomskoj politici služi politici Vlade da bi utjecala na kretanja u makro okruženju. Prema tome znali smo o tragediji 2009. godine, jer se nismo spremili 2008., podcjenjivali smo situacije 2008. i došlo je do eksplozije 2009., ista Vlada, isti ljudi su krivi za eksploziju 2009. godine. Nakon toga dolazi dokument o kojem danas razgovaramo državnom proračunu, koji je trebao popraviti tu situaciju, koji je trebao zaustaviti krizu, koji je trebao promijeniti bit svega toga. I ja ću govoriti jednostavnim riječima, neću govoriti stručnim riječima, dokument koji je Vlada sa nizom popratnih mjera donijela, a posebno se sjetimo Vladinih mjera za gospodarski oporavak, posebno se toga sjetimo, on je i predložen nama u Hrvatskom saboru sa ciljem da se veli da će taj ekonomski, ekonomska politika, taj proračun pomoći da se napokon zaustavi gospodarski pad, zaustavi odlazak ljudi na burzu, poveća broj investicija, poveća industrijska proizvodnja, jednostavno taj dokument je govorio o tome. A niz pratećih dokumenata su govorili da ćemo riješiti problem nelikvidnosti, da ćemo sa nelikvidnosti riješiti i punjenje državnog proračuna, da jednostavno će nelikvidnost biti ta koja će riješiti odnose među gospodarskim subjektima. Da, to je bio dokument Državni proračun za 2010. godinu. Znači, neću govoriti o onim suhoparnim pričama da je to dokument koji će osim ovladavanje krizom značiti i ulaganje u znanost, ulaganje u socijalu, ulaganje u razvoj. To su otprilike, ja bih rekao, natuknice koje su pratile dokument koji danas promatramo u dijelu njegovog izvršenja za prošlu godinu. I onda se sjetimo osnovnih detalja ovog proračuna. Promjene u fiskalnoj politici koje su također trebale donijeti gospodarski rast, gospodarski razvitak, jačanje industrije, jačanje, ja bih rekao i pitanje investicija zapošljavanja ljudi. Od, ja bih rekao uvedenih mjera godinu dana prije vezano za veću stopu PDV-a, ja bih rekao ajde tokom prošle godine i zatvaranje kriznog poreza, a da ne govorimo da je na neki način niz mjera koje su donesene u jednom malom segmentu uvedene. I to je u gašenju nekih parafiskalnih nameta. Što možemo zaključiti sada nakon svih tih mjera koje su ugrađene u dokument? Gledajući ovaj dokument možemo reći da država je uspjela na neki način zatvoriti svoj proračun, mislila je samo o osnovnom segmentu kako zadovoljiti korisnike državnog proračuna, kako izvršiti određene obaveze prema socijalnim kategorijama i socijalnim davanjima,ali u isto vrijeme ovaj je proračun potpuno zaustavio gospodarstvo. Da, to je rezultat. Prema tome, temeljni cilj makroekonomsku sigurnost, gospodarstvo, ovaj dokument nije ostvario. Katastrofalni podaci 2009. još se pogoršavaju 2010. I to rezultira krajem godine sa milijun 360 tisuća zaposlenih. Ogroman pad zaposlenih, ogroman. Pali smo ispod milijun 400 tisuća zaposlenih. To je podatak koji svakog treba zabrinuti, svakog. To je podatak koji govori mi više nemamo ljudi koji uplaćuju doprinose, mi više nemamo ljudi koji uplaćuju poreze, mi imamo sve više ljudi koji ili su na zavodu, došli smo do skoro 320 tisuća nezaposlenih, ali znate 39 tisuća u prošloj godini veći broj nezaposlenih, a 66 tisuća manje zaposlenih. A znate gdje je razlika? U mirovinskom fondu, otišli su prijevremeno u mirovinu. Da, to su sve podaci koji pokazuju malo ljudi radi, malo ljudi privređuje, malo ljudi plaća doprinose, a sve više imamo onih koji koriste i tu pogoršavamo potpuno situaciju. Potpuno pogoršavamo situaciju i tada nije ni čudo da dolazimo do enormnih 14 milijardi deficita, da dolazimo do toga da novim zaduženjima moramo financirati postojeće rashode. I kad mi gledamo da je 120 milijardi kuna potrošeno u prošloj godini za potrebe hrvatskog društva, a da su, čini mi se 6,6 milijardi direktne subvencije i oko 5 milijardi je nekakvih potpora gdje bi se moglo reći da je otišlo nešto i u privredu, vidimo da je to bilo potpuno nedovoljno da bi privreda odgovorila pozitivnim rezultatima. Prema tome, proračun koji pokazuje odgovornost Vlade za to da održi financijsku disciplinu korisnika državnog proračuna, ali neodgovoran jer ni jednim segmentom se nije okrenuo prema gospodarstvu i pokušavao rješavati krizu u gospodarstvu. I to je vidljivo iz postojećeg dokumenta. Da li možemo na taj način da jednostavno financijski brinemo o korisnicima, dižemo stopu PDV-a, dižemo i zadržavamo postojeće namete koji jednostavno u nijednom segmentu privredu ne potiču na investiranje. Da imamo ogromno opterećenje rada i to ne sa neto plaćom nego sa zdravstvenim doprinosima koji ih čine nekonkurentnom i gdje mi izlaza sa takvom plaćom da bi bili konkurentni Europi nemamo. U isto vrijeme u prošloj godini energetika je pokazala sve svoje slabosti, visoka cijena naftnih proizvoda nismo na vrijeme i premalo smo išli na smanjenje trošarine jer je trebalo za deficite u državnom proračunu. Prema tome, nemamo politiku trošarina u funkciji gospodarstva i konkurentnosti nego obrnuto u funkciji punjenja proračuna. Isto tako, što nam je problem? Visoka cijena električne energije i visoka cijena plina. I mi u biti temeljne pretpostavke cijena rada, cijena energetike i ja bih rekao dijela prenesenih obaveza na državu s obzirom na ogromne parafiskalne namete naše gospodarstvo imamo nekonkurentno. I u ovoj krizi nismo se time bavili. Poseban neuspjeh Vlade je u dijelu potpune, ja bih rekao neefikasnosti u dizanju likvidnosti i izvršavanju obveza po plaćanjima. 37 milijardi nenaplaćenih računa u toku protekle godine pokazuje o, ja bih rekao neodrživoj situaciji koja ugrožava i svaki dobar subjekt koji još uvijek može nešto učiniti, da li na domaćem tržištu ili stranom tržištu. Ali, potpuna nesigurnost, potpuni izostanak, ja bih rekao i kroz ovaj dokument kako rješavati te probleme, pokazuju da privrednici ostaju sami. I zato rezultat pred nama jesu padovi u svim segmentima koji govore o proizvodnji. Pozitivan segment o kojem možemo govoriti,a koji je opet rezultat, ja bih rekao nesređenih situacija, je pad uvoza i određeni rast izvoza. To su, ja bih rekao, pozitivni elementi koje možemo očitati u ovom makroekonomskom okruženju. Da li dokument koji u biti pokazuje što je Vlada radila prošlu godinu može dobiti prolaznu ocjenu, da li je to dokument koji smo mi usvojili? Kada gledamo što su bile uvodne riječi izlaganja i premijerke i ministra što su nam predočili sa ovim dokumentom, što će riješiti, mi moramo reći da proračun za prošlu godinu nije bio u funkciji stabiliziranja makroekonomske situacije i nije bio u funkciji gospodarstva i rezultat toga su vrlo visoki deficiti. Dapače, čuli smo i gospodina Šuker koji vrlo jasno kaže da problem deficita su i nerealizirane reforme i evidentno je da visoki izdaci koji su rezultat loše politike Vlade, a to znači politike smanjenja broja zaposlenih, jačanje mirovinskih, umirovljenika, povećanje broja umirovljenika sve su to elementi koji pokazuju da mi nećemo biti u stanju kontrolirati socijalne izdatke u narednim godinama. I ono što je potrebno ako ne želimo ponavljati grešku, sada ozbiljno se pozabaviti temeljnim podacima, ispod milijun 400 tisuća zaposlenih, preko milijun 200 tisuća umirovljenika, preko ili blizu 300 tisuća ako je zadnji podatak 298, 300 tisuća nezaposlenih, što znači da mi kategorija korisnika proračuna imamo veće nego onih koji doprinose. U isto vrijeme zabrinjavajuće politike, Vlada Republike Hrvatske šalje poruku zaradu, makar imali 1% svojih dionica i dobiti u prošloj godini uplatiti u državni proračun sa 50%. DA li su to poruke ulaganja, investicija, otvaranje radnih mjesta? Nisu. To je opet u funkciji kako zadovoljiti socijalna davanja, kako zadovoljiti ogromne izdatke a bez da govorimo o potrebnim reformama. DA deinvestiranje i trošenje to su poruke koje slijede trgovačkim društvima po obračunima okončanim za prošlu godinu koji su sada u toku. U isto vrijeme alarmantne podatke, imat ćemo više gubitaka nego dobiti za prošlu godinu u trgovačkim društvima, prema tome smanjit će se prihodi od poreza na dobit, imat ćemo takvih problema za punjenje proračuna u 2011. godini. To je razlog da Klub SDP-a veli sa proračunom za 2010. godinu Vlada nije ostvarila ni jedan cilj vezano za makroekonomsku stabilnost, prihvaćamo da je uspjela sa vrlo velikim deficitom isplatiti socijalna davanja i izdatke iz državnog proračuna ali privredi u borbi protiv krize nije pomogla ni jednim potezom iz državnog proračuna. I kada je u pitanju Revizija, uvjetno mišljenje, mi ovdje u Saboru često puta znamo predbacivati jedni drugima uvjetna mišljenja i politizirati oko toga, slažem se oko toga, problem je dati jamstva a nemamo u Zakonu o izvršenju prostora više za to ili obrnuto, kamate su prevelike pa nemamo prostora u Zakonu o izvršenju proračuna. Ali ipak moramo shvatiti, sve je to moglo doći na Sabor pa makar i sa mjesec dana zakašnjenja. Ipak je dokument Zakona o proračunu i Zakon o izvršenju proračuna dokument ovog Sabora. I svaka prekoračenja i sve što se događa raspravimo u ovom Saboru a ne da nam Revizija dijeli lekciju da imamo uvjetno mišljenje i radi toga što smo propustili obavijestiti Sabor.
Hvala. Jedan ispravak gospodin zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Dakle, puno bi bilo stvari koje se mogu argumentirano ispraviti. Prvo, je kada govorimo o nelikvidnosti kolega LInić prvo moramo razlučiti što je nelikvidnost što se tiče proračuna i mislim da bi nam bilo korektno reći da se iz proračunski rashodi plaćaju na vrijeme, zbog korektnosti. Oko onih 37 milijardi tu ćemo se uvijek složiti i onih 67% poduzeća bez jednog zaposlenog to je nešto što je drugi problem, ali ovdje govorimo o izvršenju državnog proračuna nije istina da se nije pomoglo gospodarstvu samo preko HBOR-a je plasirano 2,5 milijarde kuna, a kada se govori o visini deficita, ja sam namjerno rekao u svojoj raspravi neimajući namjeru prozivati da u nekim vremenima kada je bila sasvim drugačija gospodarska situacija, nominalno je deficit bio 12 i još nešto milijardi kuna, a sada je 14. To je bilo 12 i još nešto na 80 milijardi kuna proračuna a sada je 14 na 121 milijardu kuna proračuna. Dakle, samo zbog zapisnika, zbog činjenica, jer mislim da oko nekih stvari kada bi se raspravilo i usporedilo ja mislim da tu nema nečega. Međutim, logična je stvar da vi govorite kao što govorite. I još na kraju jednu stvar, nemojmo govoriti da Hrvatska ima visoku cijenu energenata to naprosto nije istina. Hrvatska ima najnižu cijenu struje i plina u kompletnom okruženju možemo reći u Europskoj uniji, ali to je problem državnih poduzeća.
Klub zastupnika HDSSB-a gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo ministrice, poštovani državni tajnici, kolegice i kolege. Klub zastupnika HDSSB-a krajem prošle godine prilikom rasprave o Prijedlogu državnog proračuna za 2011. godinu ukazao je na razloge zašto nam taj Prijedlog proračuna nije bio prihvatljiv. Tada smo naveli dvije osnovne grupe razloga, regionalna neprihvatljivi i opće nacionalno neprihvatljivi razlozi. Danas je pred nama prijedlog godišnjeg izvještaja o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu i iako se radi uistinu obilnom materijalu, pažljivom analizom njegovih pojedinih dijelova dolazi se do spoznaja koji iznosa potvrđuju opravdanost naših primjedbi iznijetih prilikom donošenja i ovogodišnjeg proračuna. IZ ovog godišnjeg izvještaja o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu vidi se da su naše primjedbe od prije 6 mjeseci bile više nego opravdane i da se radi o kontinuirano lošoj politici ove Vlade Republike Hrvatske. I danas na žalost u ime Kluba HDSSB-a moram konstatirati da postoje i dalje barem dvije grupe razloga zbog kojih moramo iskazati nezadovoljstvo onim što se da iščitati iz ovog izvještaja a to su ponovno i regionalno i opće nacionalno neprihvatljivi razlozi. Krenimo redom, regionalno neprihvatljivi razlozi već sam više puta ovdje u Hrvatskom saboru u ime kluba HDSSB-a govorio o maćehinskom odnosu Vlade RH prema Slavoniji i Baranji. Ukazali smo na neodrživ odnos Vlade koja kraju koja čini 20% stanovništva isto toliko teritorija iz proračuna vraća, dakle ne daje, nego vraća umjesto barem 20% samo od 4,5 do 8% sredstava iz državnog proračuna. Ukazali smo i nevjerojatan podatak da je Vlada Republike Hrvatske u onom planu gospodarskog oporavka države predstavljeno kroz 30 projekata vrijednih gotovo 13 milijardi eura ponovno zaboravila na Slavoniju i Branju predvidjevši za nju samo onaj projekt Kanal Dunav-Sava koji i da budem ostvaren čini samo 6,8% svih tih planiranih investicija. U ukupnim rashodima državnog proračuna predviđeno je za poziciju kapitalnih investicija tekućih i kapitalnih pomoći nešto više od 7,14 milijardi kuna i kada bi se radilo o ravnomjernoj raspodjeli sredstva to bi značilo da za 5 Slavonsko-baranjskih županija treba doći 20% odnosno nešto više od milijardu 400 milijuna kuna. A za 5 Slavonsko-baranjskih županija predviđeno je nešto više od 356 milijuna kuna ili 5% umjesto 20%. Sve ovo navodim jer smo željeli argumentirano ukazati na neravnomjeran status Slavonije i Branje u odnosu na ostale krajeve RH nadajući se da će takav odnos prema Slavoniji i Baranji prestati. No, nasuprot tome svjedočili smo potom predstavljanju i novih vladinih projekata gospodarskih investicija vrijednih gotovo 12,8 milijardi kuna u kojima je za cijelu Slavoniju i Branju bilo predviđeno samo 2 projekta u Slavonskom Brodu vrijedna ukupno 350 milijuna kuna ili ukupno to iznosi ni manje ni više nego eto malo manje od 2,8%. Iako smo prilikom donošenja proračuna za 2010. godinu samo iz Osječko-baranjske županije nominirali 271 projekt vrijedan 2,38 milijardi kuna i uložili 42 amandmana na prijedlog proračuna vrijedni 2,51 milijardu kuna te 3 amandmana na rebalans proračuna vrijedna 308 milijuna kuna, svi su nam prijedlozi bili odbijeni. Analizirajući današnje izvješće o izvršenju proračuna za 2010. godinu ponovno se ne možemo oteti dojmu gorčine koji ostavlja ono što iz njega možemo vidjeti. Evo jednog primjera koji govori sam za sebe. U dijelu izvješća izvještaja koji govori o danim državnim jamstvima i izdacima po državnim jamstvima u 2010. godini razaznaje se da je tijekom prošle godine Vlada Republike Hrvatske izdala 30 državnih jamstava u ukupnom iznosu od nešto više od 9,6 milijardi kuna. Podsjetit ću evo kako je to napisano i u samom tekstu funkciju izdavanja državnih jamstava. Dakle, "financijska državna jamstva izdaju se za potporu kapitalnim ulaganjima u razvitak kojima se poboljšavaju opći uvjeti gospodarskog djelovanja koji utječu na izvozni učinak, provedbu prioritetnih programa, osiguranja gospodarske stabilnosti odnosno za ublažavanje gospodarske nerazvijenosti određenog područja". Dakle, to je funkcija izdavanja državnih jamstava. E sada, od ovih 30 državnih jamstava iz ovog izvješća se da vidjeti da su državna jamstva najvećim dijelom izdana za zaduženja brodogradilišta te za zaduženje Hrvatskih autocesta, Hrvatskih cesta, LUčkih uprava Šibenik, Zadar i Dubrovnik, Hrvatskog zavoda za transfuzijsku medicinu, HEP-a, Hrvatskih željeznica, Hrvatskih voda i ima jedna tvrtka iz Slavonije i Branje to je Đuro Đaković d.d. Ako analiziramo ove podatke u sektoru brodogradnje u 2010. godini izdana su državna jamstva u iznosu od skoro tri milijarde kuna, točnije 2,984 milijuna kuna. Za zaduženje HAC-a gotovo isto toliko, za Hrvatske ceste milijardu 440 milijuna kuna, HEP malo manje od 725 milijuna kuna, a za zaduženje jedine tvrtke koja je dobila jamstvo iz Slavonije i Branje, Đure Đakovića nešto više od 105 milijuna kuna. Dakle, za brodogradnju je izdano 31% svih ukupno izdanih državnih jamstava, a za Đuro Đaković jedinu tvrtku iz Slavonije i Baranje 1,1% ili manje svih izdanih državnih jamstava. Brodogradilištima ovo posebno naglašavam se treba i mora pomoći. Nitko normalan nije protiv toga. Svako radno mjesto u Hrvatskoj je od neopisive važnosti. Ali zar ne treba pomoći i tvrtkama u Slavoniji i Baranji? Ja postavljam pitanja gdje se one nalaze u očima ove Vlade RH? Zar uistinu netko misli da je gospodarska situacija u Slavoniji i Baranji tako dobra da Vlada Republike Hrvatske smatra da nama nije potrebna pomoć, a svi pokazatelji pokazuju da smo kraj, da smo regija Slavonija i Baranja najsiromašniji dio RH jer posljednja tri mjesta na ljestvici razvijenosti hrvatskih županija drže Brodsko-posavska, Vukovarsko-srijemska i POžeško-slavonska županija. A Slavonija i Branja dakle njena županija, tvrtke na njenom području ovdje u ovom izvješću kada su u pitanju državna jamstva osim Đure Đakovića nema. I brodogradnja i poljoprivreda su strateške grane hrvatskog gospodarstva, ali izgleda nažalost samo na papiru. I za ovu Vladu RH poljoprivreda koja je strateška grana Slavonije i Baranje mora se priznati nalazi se u zapećku, jer niti jedno državno jamstvo nije izdano za područje poljoprivrede. Zar onda još nekog čuda već ranije navedena činjenica da će nagodinu domaćin svjetskog prvenstva u oranju biti Biograd na moru a ne neko mjesto, općina ili grad u Slavoniji i Baranji. Jednako je zanimljiva situacija u pogledu pregleda plaćenih jamstava u 2010. godini. Prošle godine je RH temeljem izdanih jamstava platila malo manje od milijardu i 100 milijuna kuna, milijardu 99, 263, 348, 32 kn. od toga je za područje gospodarstva plaćeno 10 milijuna 255 tisuća za brodogradnju nešto više od 772 milijuna kuna, za promet gotovo 170 milijuna kuna, za turizam gotovo 115 milijuna kuna, za lokalnu samoupravu pričam o plaćenim jamstvima, 3,7 milijuna kuna, a za poljoprivredu 28,6 milijuna kuna. Brojčano to izgleda ovako, za jamstva za brodogradnju prošle godine je plaćeno 70,2% svih ukupno plaćenih državnih jamstava, za promet 15,4%, za turizam malo manje od 10,5%, a za poljoprivredu svega 2,6%. A poljoprivreda je strateška grana gospodarstva u Slavoniji i Baranji. I mi uistinu ne tražimo ništa što na ne pripada, tražimo samo ono što smo zaradili i privredili u zajedničku blagajnu koja se zove državni proračun. I spomenut ću kratko još i opće nacionalne neprihvatljive razloge. U uvjetima posvemašnje krize razumljivo je i očekivano, to ponovno naglašavam, u svakom razdoblju prijedloga novog i starog državnog proračuna i svakog koji ćemo donositi, nailaziti na štednju, to je sasvim razumljivo. Teret krize trebaju podnositi svi, to je osnovna premisa koja od vladajućih čujemo gotovo svakog dana i s njom se slažemo. Među onima koji su pozvani doprinijeti mjerama štednje razumljivo našli su se npr. i Hrvatski branitelji. Tako je i u prijedlogu ovogodišnjeg proračuna, na tom razdjelu predviđeno je smanjenje rashoda gotovo za 115 milijuna kuna. ali zar teret krize i štednje ne bismo trebali svi jednako podnositi. I ponovo ponavljam, naglašavam, zar je moguće da u Hrvatskoj državi ponovo postoji netko tko želi i ima pravo biti jednakiji od ostalih. Navest ću primjer koji se iz ovog izvješća da vidjeti kad je u pitanju trošenje proračunske zalihe. U vrijeme kad se moralo štedjeti i svima skidat vrlo lako naiđete na podatak da je hrvatska Vlada na svojim sjednicama, dakle svojom odlukom, a donijela ih je ukupno ako sam dobro izbrojao 89 tijekom prošle godine, od 18. siječnja do 31. prosinca, ukupno dala zajedničkom vijeću općina Vukovar četiri puta po 350 tisuća kuna, odnosno milijun i 400 tisuća kuna. Da je dala Srpskom narodnom vijeću za razvoj institucija srpske nacionalne zajednice četiri puta, dakle 4,8 milijuna kuna. Dakle, za Srpsku nacionalnu zajednicu i za njihove potrebe 6,2 milijuna kuna, a ukupan razdio proračunske zalihe Vlade Republike Hrvatske prošle godine je bio nešto veći od 63 milijuna kuna. 10% ili točnije 9,8% svih sredstava je Vlada na svojim uglavnom zatvorenim sjednicama dodijelila Srpskom narodnom vijeću, zajedničkom vijeću općina. U vremenima teške krize smatramo da ovo u najmanju ruku nije pošteno prema svim ostalim građanima Republike Hrvatske. Prema tome imati i to još ne postavljajući u pitanje ilegalnost tako dodijeljenih sredstava jer je poznato da Zajedničko vijeće općina Vukovar nema status pravne osobe nego da je još uvijek registrirano i radi kao udruga. Njegovati, štititi i razvijati prava pripadnika svih nacionalnih manjina svakako da, ali ne na uštrb i štetu svih ostalih građana Republike Hrvatske, na štetu hrvatskih branitelja i cjelokupnog hrvatskog nacionalnog bića. Ili netko smatra da je i ovo ustavna ravnopravnost na hrvatski način. Ovo izvješće stoga za klub HDSSB-a nije prihvatljivo, želimo da se izvuku pouke iz ovog izvješća, ali i iz primjedbi koje kontinuirano dolaze iz redova ne samo našeg kluba nego iz oporbe kad je u pitanju ravnomjernija i ravnopravnija raspodjela onoga što imamo. Ako imamo malo i to malo podijelimo na način da svi budu zadovoljni i da dobiju ono što im i pripada. Jedino moram na kraju još iskazat svoje žaljenje što o ovako važnoj točci dnevnog reda kakva je i rasprava o izvješću, Godišnjem izvješću o izvršenju Državnog proračuna za prošlu godinu raspravljamo evo pred polupraznom sabornicom, da raspravljamo u vremenu kad su i svjetla javnosti nisu toliko uperena prema ovoj tako važnoj točci dnevnog reda, a posebno moram priznati da me začuđuje da je u redovima vladajućih i u redovima vladajućeg HDZ-a ovako malo zastupnika na ovako važnoj točci dnevnog reda. Ja znam da je danas rođendan vašeg donedavno voljenog vođe i da se možda mnogi nalaze u posjeti ili u pisanju čestitki Ivi Sanaderu, ali ovako važnu točku dnevnog reda trebali bi svi zajedno prokomentirati ovdje u Hrvatskom saboru. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Dobro, sad kad se stiša ovo rođendansko slavlje, rođendansko neslavno slavlje… … /Buka u dvorani, govornici govore u isti glas./… Kolegice Ingrid, molim vas nemojte zaustavljati kolegu Koračevića. Kolegice Ingrid, nemojte kolegu Koračevića zaustavljati u njegovom pohodu na govornicu. … [[Upadica se ne razumije.]] Klub zastupnika HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Zlatko Koračević.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. I o raspravi o proračunu Republike Hrvatske i o raspravi o izvršenju proračuna Republike Hrvatske uglavnom iz godine u godinu su potpuno iste, potpuno identične što ni ne čudi budući da su i proračunske stavke identične osim brojki, budući da način planiranja proračuna, način izvršavanja proračuna iz godine u godinu je potpuno identičan. I sigurno da jedno osvježenje koje se zove državna revizija nakon sedam godina, sedam odrađenih proračuna u mandatu jedne stranke ili koalicije stranaka je jedno osvježenje, međutim to osvježenje u konačnosti građanima Republike Hrvatske ne nosi ništa. Jedna konstanta svih dosadašnjih proračuna, a pogotovo izvršenja proračuna, a i nešto slično smo danas imali prilike čuti, a to je da državne financije isplaćuju redovito plaće, isplaćuju redovito mirovine, a sve što nije valjalo ili uglavnom sve što nije valjalo krivo je iz vremena ili krivica je iz vremena Račanove Vlade i ovih 8 godina ili 7 godina jednostavno nije se moglo ništa promijeniti unatoč parlamentarnoj većini koja je prisutna u ovoj hrvatskoj sabornici od 2003. pa do dana današnjeg. To je jednostavno konstanta, to smo otprilike danas čuli. Naime proračun za 2010., plan je bio 112, plan je bio da zaradimo 112 milijardi i da potrošimo 122 milijarde pa se onda desio jedan rebalans s kojim smo planirali zaraditi 108 milijardi, a potrošiti i dalje 122 milijarde ili 14 milijardi kuna proračunskog deficita. I ta matematika svakom odgovornom domaćinstvu je enigma, dapače svako odgovorno domaćinstvo bježi od takve matematike jer kako prihvatiti matematiku da zarađuješ 108 nečega, a trošiš 122 nečega. Vrlo teško. Ili ako se prihvati onda ta matematika ima svoj deficit koji proizlazi, iz te matematike proizlazi deficit, međutim ključno je pitanje kud se taj deficit troši. Prema svim ovim dosadašnjim proračunima, izvršenjima proračunima je činjenica i ukupnim stanjem u gospodarstvu, a kakvo je ukupno stanje s obzirom da smo na kraju i drugog mandata ove Vlade, da je koncem 2003. nelikvidnost bila 12,8 milijardi, da je koncem 2010. nelikvidnost 29 milijardi. Koncem 2003. bila je 12,8, koncem 2010. 29 milijardi, da je 2003. da smo imali pad bruto društvenog proizvoda ili bruto nacionalnog proizvoda '99. 0,9 pa 2000. 3%, pa 2001. plus 3,8 pa 2002. plus 5,4 pa 2003. se stabilizirao na plus 5. To je bila startna pozicija HDZ-ove Vlade. S te startne pozicije 2009. imamo pad 5,8 i 2010. minus 1,2. To je minuli rad jedne Vlade koja je 8 godina upravlja ovom državom i 8 godina predlaže Hrvatskom saboru državni proračun i 8 godina parlamentarna većina taj državni proračun usvaja i 8 godina parlamentarna većina izvršenje državnog proračuna prihvaća. Da li je deficit potrošen za razvoj? Nije. Da li je deficit potrošen ili utrošen za projekte? Nije. Da li je deficit utrošen u oporavak gospodarstva? Nije. Deficit je doslovce pojeden. Međutim, ima nešto što je evidentno, a to je da su plaće u javnom i državnom sektoru od 2003. do danas porasle 50%. Od 2003. do danas su porasle 50%. Koliko su porasle plaće u realnom sektoru? Koliko ljudi je ostalo raditi jer je izgubilo posao u realnom sektoru, a koliko ljudi je izgubilo posao ili nije ostalo raditi u javnom i državnom sektoru što je također posljedica proračuna. Zahvaljujući ovom proračunu, vođenju ovakve politike praktički mi imamo dvije Hrvatske. Jedna Hrvatska koja se zove državni sektor i druga država koja se zove realni sektor. I mi u klubu Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika upozoravamo ponovno i kad upozoravamo ne velimo nikakvu novinu. Nešto što svi znaju, što je svima poznato, što svi vladini savjetnici sa svojim prijedlogom kreću upravo od te temeljne stvari, a to je gospodarstvo. Jer je iz ovog izvršenja proračuna, izvršenja Proračuna za 2010. godinu ponovo se potvrđuje jedna konstanta, a to je da Vlada jednostavno nije u stanju niti osmisliti ni sastaviti drugačiji proračun. Da Vlada jednostavno i ne može predložiti drugačiji proračun, jer da bi predložila drugačiji proračun ona bi trebala imati gospodarsku strategiju. Koja je nama gospodarska strategija? Koje gospodarske grane u ovoj državi mogu stvoriti novu vrijednost, novu dodanu vrijednost? Da li je to poljoprivreda? Poznato je. Preko 30 milijardi otišlo je proračunskih novaca u poljoprivredu. Ukupna poljoprivredna proizvodnja nam je 20% manja. Da li je to turizam? Da li je to brodogradnja? Čuli smo da nije. Da li je energetika? Poznato da nije. Mislim bilo što. Prema tome, da bismo imali suvisli proračun, da bismo imali proračun koji daje mogućnost svima nama, jednu razvojnu mogućnost normalno da treba nam jedna gospodarska strategija, treba nam jedna potpuno drugačija gospodarska politika koja bi onda i svoje elemente imala u proračunu ali sasvim sigurno ne takvog tipa, nego potpuno drugačijeg. Prema tome, iščitavanjem ovog proračuna, izvršenje ovog proračuna i svih proračuna do sada zajednički elemenat je da jednostavno Vlada nije u stanju osmisliti i sastaviti i napraviti jedan potpuno drugačiji tip proračuna, proračun koji bi osiguravao građanima mogućnost zarade, mogućnost zarade, mogućnost stvaranje nove vrijednosti proračuna koji bi svima nama dao mogućnost, razvojnu mogućnost. Činjenica da je bilo puno povika, ali to je čisto ono pomodarski u jedno vrijeme dobra monetarna politika, u nekom drugom vremenu je loša monetarna politika. U nekom trenutku je kao dobra porezna politika, u nekom trenutku je loša porezna politika. Ali s obzirom na ukupno stanje u gospodarstvu mi svih ovih godina imamo lošu monetarnu i lošu poreznu politiku na štetu realnog sektora, na štetu onih koji stvaraju novu vrijednost, posebno izvozna industrija. Mi svih ovih godina nismo uspjeli pronaći model, model da ljudima nadoknadimo nešto što gube, a ne svojom krivicom. I to je zadatak državnog proračuna. Mi u klubu Hrvatske narodne stranke, Hrvatske stranke umirovljenika jednostavno ne vidimo uopće više i motiva rasprave o izvršenju državnog proračuna jer unatoč svim našim prijedlozima, unatoč svim elementima koje smo konstatirali, na koje smo upozoravali prilikom donošenja proračuna i mi iz HNS-a, HSU-a i kolege iz SDP-a svih ovih godina, 8 godina smo upozoravali, IDS također, 8 godina smo upozoravali, i IDS kolega, tako je, 8 godina mi slušamo isto, 8 godina i vi slušate isto, suma sumarum je danas i kroz zaposlenost, kroz rast gospodarstva, kroz likvidnost, kroz ukupno stanje gospodarstva, suma sumarum. Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika ne može, ovaj dokument ne može podržati, niti zbog pristupa, ni zbog vođenja računa o elementarnim potrebama i interesima građana Republike Hrvatske i ponovo ću spomenuti kao i u mnogim raspravama do sada najveći potencijal za građane ove Hrvatske su izbori i to što prije. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Ivan Šuker.
Netočno je da je bilo tko iz HDZ-a za bilo šta u ovom izvješću optužio Vladu pokojnog Ivice Račana. To je naprosto netočno. Druga stvar, kolega Koračević kad uspoređujete podatke onda ih morate metodološki pokušati izjednačiti, a da je to netočno imate dva dokumenta koje je usvojio ovaj Sabor. Jedan je Zakon o dospjelim, a nenaplaćenim potraživanjima iz 2002. godine, gdje se govori o 24 milijarde nenaplaćenih potraživanja, a vi pričate da je 2003. bilo 10,3 milijarde … [[Govornik se ne razumije.]] sredstava, i siguran sam da u tih 10,3 milijarde nije onih 2 milijarde i 400 koje je … [[Govornik se ne razumije.]] neplaćeno u Hrvatskim autocestama.
Pojedinačna rasprava, gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, gospođo ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Sve godine tekućeg mandata Vlada je u kontinuitetu kreirala, a saborska većina eto usvajala i donosila, proračune koji su bili temeljeni na zaduživanju i na dodvoravanju biračkom tijelu kroz čuvanje socijalnog mira, i ovaj proračun za 2010. godinu o čijem izvršenju danas govorimo nije nikakva iznimka od takve prakse, dakle on je zapravo tipičan instrument aktuelne vlasti. Na žalost posljedica takve politike i takvog proračuna je opća kontrakcija gospodarske aktivnosti za koju na žalost očito je ova Vlada nema rješenja. Slikovito ću reći Hrvatska je zaglavljena u rikvercu. Još uvijek idemo unatrag, odnosno i dalje idemo dolje, iako nas predsjednica Vlade eto na dnevnoj razini, odnosno na dnevnoj bazi uvjerava da Hrvatska izlazi iz krize, a njezin najjači argument je da su stope gospodarskog pada sve niže, odnosno sve manje. Po njezinim riječima ispada da je usporavanje pada zapravo u hrvatskim okolnostima dobra vijest da je to napredak. I to bi zaista, mogli bismo reći, bilo smiješno da nije tragično. Podsjetit ću da je pozitivna stopa gospodarskog rasta posljednji put zabilježena u predkriznoj 2008. godini i tada je iznosila 2,4%, potom je u 2009. zabilježen pad od 6%, dakle kolega Koračević je rekao 5,8, ali nakon usklađivanja sa metodologijom EUROSTAT-a dakle taj pad je bio 6%, a u 2010. smo na takvu negativnu bazu imali još dodatni pad od 1,2% ili samo 1,2% kako to kaže naša predsjednica Vlade. Drugim riječima kumulativni pad, gospodarski pad u posljednje dvije godine iznosi zapravo u odnosu na 2008. godinu 10%, izgubljena je dakle desetina proračuna a to je otprilike 30-ak milijardi kuna. Dakle iza nas su dvije potpuno izgubljene godine, a gospodarstvo je ovoga trenutka na razini ispod 2006. Ono što je u cijeloj priči dodatno dramatično je činjenica da se gospodarski pad nastavlja i u prvom kvartalu 2011. godine i to po stopi od 0,9% što je čak i nešto veća stopa nego u posljednjem kvartalu 2010. godine kada je iznosila 0,6%. I zbog takvog razvoja događaja, u prva tri ovogodišnja mjeseca Hrvatska narodna banka je smanjila projiciranu, odnosno planiranu, procijenjenu stopu rasta bruto domaćeg proizvoda za 2011. godinu s prvobitnih 1,4 na 1%, a posljednjih tjedana iste te procjene korigirale su na niže dakako i najvažnije međunarodne institucije, počevši od Međunarodnog monetarnog fonda, preko Europske Komisije, pa do Europske banke za obnovu i razvoj. Dakle 9 kvartala uzastopno Hrvatska bilježi pad bruto domaćeg proizvoda, uz izuzetak trećeg tromjesečja 2010. kada je zabilježen zbog pozitivnog utjecaja turističke sezone rast od 0,2%, međutim to je sve još uvijek na razini statističke pogreške. Istovremeno ću reći Europska unija, kao cjelina u prvom kvartalu 2011. bilježi gospodarski rast u prosjeku od 2 i pol posto, a samo dvije njezine članice, preciznije Grčka i Portugal imaju negativne stope rasta. Naravno da se Hrvatska ne može uspoređivati s jednom Njemačkom koja eto bilježi pravi gospodarski uzlet, ali s onim zemljama s kojima se može uspoređivati kao što su recimo Mađarska, Slovačka i Češka dakle i te zemlje već nekoliko kvartala unazad bilježe pozitivne stope rasta. A mislim da je za nas vrlo neugodna činjenica i to da male, dakle male, ali ipak pozitivne stope gospodarskog rasta bilježe i zemlje iz našeg najneposrednijeg okruženja, dakle Srbija, Bosna i Hercegovina, i Makedonija. U Hrvatskoj nema oporavka, jer nema proizvodnje na kojoj bi se taj oporavak temeljio. I ovako tvrdokorna zaglavljenost hrvatskog gospodarstva u zoni negativnog rasta, dok istovremeno druge nacionalne ekonomije bilježe pozitivan rast, najbolja je potvrda onoga o čemu konstantno govorimo, da je kod nas ova beznadežna situacija samo djelomično posljedica krize, a u puno većoj mjeri je ona zapravo kulminacija dugoročno loše gospodarske strukture, koja se nije mijenjala u godinama iza nas, dakle u godinama kada smo imali puno dostupniji i puno jeftiniji kapital na raspolaganju. Izuzetno je loše što je nastavljen pad kod primarnih gospodarskih djelatnosti, dakle industrijska proizvodnja je pala 1,4%, nakon što je u 2009. pala čak 9,2%, trgovina na malo pala je 1,8% s tim da je u 2009. taj pad iznosio čak 15,3%, građevinarstvo je doslovno na koljenima, a da nažalost nema nade za nekakav bitni oporavak ove važne gospodarske djelatnosti potvrđuje činjenica da nema investicija. Investicije su u padu za 11,3%. Gotovo potpuno su presahnula direktna inozemna ulaganja, ne ulažu ni domaći privatni poduzetnici, a zbog loše situacije u proračunima i to od one lokalne do državne razine nažalost nema niti javnih investicija. I kad već spominjem tu lokalnu razinu onda moram naglasiti jednu tešku posljedicu aktualne porezne politike ove Vlade, a to je da su lokalna i regionalna samouprava doslovno na koljenima. Općine i gradovi, a pogotovo županije doslovno životare od decentraliziranih sredstava, odnosno od transfuzije iz državnog proračuna. I na kraju bih htjela upozoriti na rezultate hrvatskih poduzetnika u 2010. godini u kontekstu činjenice da su prihodi od poreza na dobit kao jedne važne prihodovne stavke u državnom proračunu, dakle da su ti prihodi u 2010. u odnosu na 2009. smanjeni čak za 32%, dakle za cijelu trećinu. Naime, želim reći da su poduzetnici u 2010. uplaćivali akontacije tog poreza na dobit temeljem financijskog rezultata ostvarenog u 2009. godini. Podsjećam da je u 2009. godini konsolidirani financijski rezultat hrvatskog gospodarstva bio pozitivan. On je iznosio 1,7, odnosno 2,4 milijarde kuna. U 2010. godini konsolidirani financijski rezultat hrvatskog gospodarstva je negativan. Ostvaren je dakle gubitak kao razlika između dobiti i gubitka poduzeća u iznosu od 1,7 milijardi kuna. Dobit u iznosu od 28 milijardi ostvarilo je 55 541 poduzetnik dok je gubitke teške 30 milijardi kuna iskazala 41 217 poduzetnika. Podsjećam samo da su zadnji puta poduzetnici ostvarili gubitak na godišnjoj razini 2000. godine i to u iznosu od 838 milijuna kuna. Dakle, duplo je manja svota nego što je u 2010. godini. Dakle, ako su prihodi od poreza na dobit u Državnom proračunu za 2010. 32% manji nego što su bili u 2009. godini s tim da je gospodarstvo u 2009. bilo pozitivno, dakle ostvarilo je dobit, koliki će tek biti pad tih prihoda, dakle prihoda od poreza na dobit, u 2011. godini upravo obzirom na tu činjenicu da je 2010. godinu hrvatsko gospodarstvo zaključilo negativnim financijskim rezultatom, dakle gubitkom. Hvala.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo moram ispraviti kolegicu koja spominje dodvoravanje Vlade da je to glavna politika. Ne znam na što je mislila, očito da to nije, da je to apsolutno netočno, osim ako je mislila na dodvoravanje škverovima za jamstva, za dodvoravanje umirovljenicima za 15,5 milijardi kuna dodanih za mirovine, dodvoravanje braniteljima i slično. Ali, neka malo pogleda u ipak ne tako davnu povijest Vlade SDP-a tamo kad je bilo dodvoravanje recimo Radimira Čačića vlastitim firmama za 400 milijuna državnog novca, kada je bilo dodvoravanje Štroku poklanjajući mu hotele, kada je bilo dodvoravanje Vrhovniku poklanjajući mu 100 milijuna kuna da bi se Vlada vozikala na njegovoj jahti. Dakle, onda ćemo realno razgovarati o dodvoravanju ili pojmu dodvoravanja. Hvala.
Povreda Poslovnika, zastupnik Slavko Linić.
Gospodine potpredsjedniče povrijeđen je članak 209., trebali ste upozoriti gospodina Markovinovića da ne govori istinu i dat mu opomenu. Gospodin Markovinović iako ima niz dokumenata … [[Upadica se ne razumije.]]
Dobro, mir.
Ja govorim o povredi članka 209. … [[Govorniku isključen mikrofon, ne razumije se.]]
Ne smatra se, kolega Linić ne smatra se sa povredom Poslovnika. Jedna je bila tvrdnja zastupnice Nadice Jelaš, na tu tvrdnju je sa drugom kontra tvrdnjom odgovarao zastupnik Markovinović … [[Upadica se ne razumije.]] Ne možete vi govoriti i dobacivati da je nešto laž ili nešto istina. Ništa nije dokumentirano, to je jedna je tvrdnja, a druga je kontra tvrdnja. … [[Upadica se ne razumije.]] Opet imamo dvostruka mjerila. Jedanputa imamo za sebe, drugi put za druge. Ako se govori za nekoga da ispravlja netočni navod onda se tvrdi da je to laž, ako se ispravlja za drugoga onda se tvrdi da to je točni navod, da je istina i da je neistina. Kroz povredu Poslovnika se ne ispravljaju netočni navodi i netočne tvrdnje. … [[Upadica se ne razumije.]] Dakle, nema kolega Linić povreda Poslovnika. Kolega Koračević, izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče pozivam se na članak 209. povrede, radi se o povredi Poslovnika s vaše strane. Budući da tvrdite ovdje u Hrvatskom saboru da ne postoji nikakav dokumenat, a svi zastupnici su dobili mišljenje i stav Državnog odvjetništva o krivnji ili odgovornosti gospodina Radomira Čačića, a vezano za vrijeme dok je bio ministar u Vladi RH pa i vi osobno. Prema tome, obmanjujete zastupnike u Hrvatskom saboru i hrvatsku javnost, a taj dokument ste dobili i vi kao i svi ostali zastupnici u Hrvatskom saboru. U tome mislim da ste povrijedili Poslovnik. Hvala.
Imate pravo to misliti, ali pogrešno mislite. Ja nisam uopće tvrdio, vi ste to prečuli, ja nisam tvrdio o nikakvom dokumentu da sam ga vidio, dobio ili nešto drugo. Trebate se malo pažljivije skoncentrirati i onda reagirati u skladu sa onim što ste doista čuli, a ne ono što vam se priviđa da ste čuli. Gospodin zastupnik Davor Huška, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, gospodo državni tajnici, uvažene kolegice i kolege. Kretanje prihoda pa time i rashoda državnog proračuna u 2010. godini … /Buka u dvorani./…
Molim vas malo, nemojte kolega Linić mi dobacivati. Ne možete vi, niste vi sudac da nekom ćete govoriti da laže. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa ne možete govoriti, ne smijete. … [[Upadica se ne razumije.]] Pa zato što ne smijete to govoriti. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Kakvo je to vrijeđanje? Kakvo je to kolega Linić vrijeđanje? Ja vas upozoravam, upozoravam vas opomenom da vrijeđate zastupnika. … /Upadica se ne razumije. Ne možete zastupnika vrijeđati i govoriti mu lažete. Bilo bi vam poštivanje POslovnika, poštivanje POslovnika da vam toleriram da zastupniku govorite da laže. ... [[Upadica se ne razumije.]] Kolega LIniću, izričem vam opomenu zbog opetovanog vrijeđanja zastupnika. ... [[Upadica se ne razumije.]] Odakle ste vi sudac da ćete vi tvrditi da netko laže. ... [[Upadica se ne razumije.]] A kada vam to on uzvrati. ... [[Upadica se ne razumije.]] Ja sudim. ... [[Upadica se ne razumije.]] To je vaše mišljenje. Dakle kroz mišljenje možete vrijeđati. Mislite da je to vaše pravo. ... [[Upadica se ne razumije.]] To nije uvreda. ... [[Upadica se ne razumije.]] Nećete dočekati, ja vam neću udovoljiti, jer očito je da ste vi nekada u takvim raspoloženjima. ... [[Upadica se ne razumije.]] pa vi ste već koliko vidim dobro naoružani tim vrstama oružja. Vi ste već sa jednim verbalnim oružjem dobro naoružani. Nastavite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Teško je hrvatskim građanima i hrvatskoj javnosti prenijeti dobru i pozitivnu sliku o zastupnicima u Hrvatskom saboru dok imamo zastupnike koji se na ovakav način se ponašaju i reagiraju. Mi normalni pokušat ćemo ipak u jednom pristojnom, kulturnom, civilizacijskom tonu nastaviti sa raspravama i sa aktivnostima u Hrvatskom saboru i nadam se da će hrvatski građani i u buduće prepoznati normalne zastupnike, pa to je prilika na sljedećim parlamentarnim izborima. Kretanje prihoda i rashoda u našem proračunu u 2010. godini definitivno je odraz i sveukupne gospodarske krize u Europi i u cijelom svijetu, definitivno je pod utjecajem daljnjeg pada gospodarske aktivnosti u našoj zemlji, daljeg pada tijekom 2010. godine i bruto domaćeg proizvoda od 1,2%, pada investicija od 13%, te u konačnici povećanje nezaposlenosti od 15%. To su činjenice od kojih ne treba bježati, to su činjenice koje su uz cijeli niz vrijednih i detaljno prikazanih podataka iskazane na ukupno tisuću 474 str. Godišnjeg izvještaja o izvršenju Državnog proračuna RH za 2010. godinu od čega su 974 str. izvješća obrazloženja proračunskih korisnika. A po prvi puta ovo izvješće sadrži i izvješće o obavljenoj reviziji. Stvarno jedan sveobuhvatan izvještaj o kretanjima i stanju državnog proračuna u 2010. godini. Nekoliko riječi o prihodima koji su ostvareni u ukupnom iznosu od 107,8 milijardi kuna, što je 2,8 milijardi kuna manje u odnosu na 2009. godinu. Osnovne karakteristike prihoda vezane su uz ukidanje kriznog poreza u protekloj godini, povećanje prihoda od poreza u odnosu na 2009. godinu za 2% te 14% manji prihod od poreza na dohodak. To su značajne odrednice koje utječu na prihode u 2010. godini, a jasno je da su zakonom propisana porezna rasterećenja dovela i do smanjenja prihoda sa ciljevima o kojima svjedočimo da li su u 2010. postignuti ili nisu postignuti. Rashodi su doživjeli povećanje od 1 milijarde 700 milijuna kuna i u ukupnom iznosu ostvareni su u iznosu od 121 milijarde 900 milijuna kuna. To je povećanje u odnosu na 2009. od 1,7 milijardi, ipak to je 0,4% manje od plana. Zbog čega je došlo ipak do povećanja rashoda, čuli smo već u obrazloženjima i gospođe ministrice i zastupnika HDZ-a. uglavnom je to zbog sredstava koje su osigurana za redovitu isplatu mirovina, porodiljnih, rodiljnih naknada u ukupnom iznosu od 886 milijuna kuna, čemu treba dodati i naknade za nezaposlene, te kamate na zajmove od milijardu 100 milijuna kuna. Treba istaknuti da su na određenim stavkama rashodi i smanjeni. Smanjeni su rashodi za zaposlene, smanjeni su materijalni rashodi, za putovanja, intelektualne usluge, subvencije, a sve u skladu sa smjernicama programa gospodarskog oporavka koji je donijela Vlada Republike Hrvatske prošle godine. Na svu sreću iz prihoda koji su ostvareni i ovog povećanja rashoda osigurana je uredna isplata i plaća državnim službenicima, uredna isplata mirovina za milijun i 100 tisuća umirovljenika u RH, isplata rodiljnih naknada, isplata naknada nezaposlenima što govori da je proračun u 2010. godini zadržao komponentu socijalne osjetljivosti. I sve ove kategorije koje su u posebnim potrebama naših građana nisu osjetile gospodarske probleme koji su definitivno pogodili i našu zemlju. Manjak u proračunu od 14 milijardi, a manjak ukupne države ukupno 4,5% također je manji za 0,3% od plana. A prosjek deficita u zemljama EU, EU 27 je 6,4%. Evo kada se volimo uspoređivati sa drugima, a čuli smo usporedbe i malo prije u raspravi, treba reći u odnosu na naš deficit od 4,5% primjerice Velika Britanija bilježi deficit od 10,4%. Slovačka bilježi deficit od 7,9%, da POrtugal bilježi deficit u protekloj godini 9,2%, da POljska bilježi deficit od 7,9%, pa da ne govorimo o Irskoj 32%, Grčkoj 10%, Španjolskoj 9% minusa, Francuskoj 7% itd. itd. I te zemlje nažalost bilježe također i povećanja nezaposlenih, znači da taj deficit definitivno i u njihovom slučaju nije izazvao povećanje zaposlenosti i gospodarske aktivnosti nego je osigurao kao i deficit u proračunu naše zemlje u protekloj godini urednu isplatu prava najosjetljivijih socijalnih kategorija našeg stanovništva, na prvom mjestu znači oni koji su u potrebi i umirovljenika koji participiraju u velikom iznosu u proračunu Republike Hrvatske. Evo toliko vezano uz komentare izvršenja, Godišnjeg izvještaja o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu koji naravno prihvaćam, a podsjetit ću evo da smo prilikom donošenja rebalansa tijekom protekle godine imali priliku čuti najave da proračun, naravno od oporbe, da proračun neće preživjeti, da će izazvati revolt među zaposlenicima koji primaju plaću iz državnog proračuna, državnim službenicima, namještenicima. To su bila priželjkivanja oporbe, ali evo uz ovu mudru politiku Vlade Republike Hrvatske do toga nije došlo, isplaćena su sva prava, sve mirovine, sve plaće u 2010. godini i naravno da se očekuje nastavak takvog ponašanja i Ministarstva financija i Vlade Republike Hrvatske i tijekom 2011. godine. Zahvaljujem.
Gospodin zastupnik Ivo Jelušić, izvolite.
Hvala lijepo, poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovana gospođo ministrice, državni tajniče, kolegice i kolege. Razgovarati danas o izvještaju o izvršenju proračuna za 2010. godinu je vrlo interesantno jer je 2010. godina bila godina gospodarskog oporavka, barem je to tako Vlada najavila, tako je okarakterizirala i htjela da tako bude. To vidimo i po tome da je gotovo na svim sjednicama Vlade prva točka dnevnog reda uvijek bila mjere gospodarskog oporavka. Ja bih volio zaista da je to tako bilo i da se dogodio gospodarski oporavak u Hrvatskoj. Bez obzira što sam opozicijski zastupnik ja bih volio da je u Hrvatskoj bolje i da imamo gospodarski oporavak. Nisam za to da u Hrvatskoj bude loše kako bi mogao kritizirati Vladu nego sam za to da u Hrvatskoj bude dobro pa ako treba i pohvaliti one koji rade. Nažalost, to ovaj put nemam priliku. A kakvo je stanje u Hrvatskoj što se vidi iz ovog proračuna i kroz ovaj proračun, govorit ću u brojkama da ne bi opet bilo da se govore neistine. Ja ću dakle govoriti o onome što je apsolutno točno i jasno. Kakav je gospodarski oporavak bio protekle godine, takav da smo imali u prošloj godini smanjenje bruto društvenog proizvoda za 1,2% u odnosu na 2009. godinu u kojoj smo imali pad skoro 6%, dakle u odnosu na 2009. koja je bila izrazito loša, najgora otkad je Republike Hrvatske što se tiče rasta društvenog bruto proizvoda. Mi imamo u prošloj godini 2010. godini pad u odnosu i na nju. To je rezultat gospodarskog oporavka Vlade. Industrijska proizvodnja je pala za 1,4% u odnosu opet na tu referentnu pretprošlu 2009. koja je bila kažem i u tom segmentu opet loša, tad smo imali pad 9,2%. Dakle opet smo još u 2010. godini još više pali. Imamo pad trgovina na malo, pad u građevinskom sektoru da ne govorim oko 16% itd. Nezaposlenih je u Hrvatskoj kad gledamo prosinac 2010. u odnosu na prosinac 2009. godine bilo dakle više nezaposlenih za 28300 ili za 9,7% dakle gotovo 10% više nezaposlenih. Takvo je stanje u 2010. godini bilo koja je bila po Vladi godina gospodarskog oporavka, a rezultati su ovakvi kakvi jesu. Da ne navodim dalje, inozemni dug je na rekordnih skoro 46 milijardi, 45,8 milijardi eura, gotovo se izjednačio sa bruto društvenim proizvodom u toj godini i što je najbitnije povećan je i prošle godine, dakle 2010. godine za 1,2 milijarde eura, ukupni dug. Ali i dug središnje države za koju je država apsolutno i 100% odgovorna također je rekordan i on je 136 milijardi kuna i veći za 17%, za 20 milijardi kuna više nego u 2009. godini. To su dakle rezultati gospodarske politike koja se i kroz ovaj proračun provodila i koja se i kroz njega manifestirala. Naravno da ovakva gospodarska situacija je imala izravne posljedice i na proračun i onda kada nemate dovoljno novaca u proračunu onda se zadužujete i zato imamo prošle godine rekordan deficit od 14,5 milijardi kuna. Što se tiče samog izvještaja on je tehnički dobro napravljen, tu se4 nema što dodati, dakle ljudi su se koji su na tome radili potrudili da ga naprave, da je zaista dosta podataka, sve točno. Nije pitanje samo izvještaja nego pitanje dakle ukupne gospodarske politike koja je vođena i kako se to stanje odražavalo na proračun. Trošilo se dakle i prošle godine više nego što se imalo, više nego što je u proračunu prihodovano, 14,5 milijardi, toliki je deficit bio prošle godine. Ne bi on bio problem sam po sebi, sam kao veličina kada bi se on utrošio u proizvodnju, u novi razvoj, u stvaranje nove vrijednosti, ali nažalost taj deficit je utrošen u potrošnju. To je jednom i nepovratno potrošeno. Netko će reći da su ipak neki rezultati bolji nego 2009. godine. Da, neki jesu, ali većina dakle nije. Ono najbitnije rekao sam, nezaposlenost veća, društveni brutoproizvod manji, dug veći itd. I mi smo prošle godine završili zajedno sa Rumunjskom na začelju u Europi, imali smo zajedno sa Rumunjskom najlošiju ili najmanju stopu odnosno negativnu stopu rasta. Svi smo i za to da budu bolje mirovine, veće, da bude više novaca za zdravstvo, socijalu, kvalitetnije obrazovanje, znanost, investicije itd., no da bi toga bilo mora biti više zaposlenih, oni koji su zaposleni moraju primati svoje plaće i redovito i mora u gospodarstvu biti bolje. A kod nas to nažalost nije tako i dok god ne bude više zaposlenih, boljeg gospodarskog razvoja i bržeg gospodarskog razvoja neće ni u proračunu biti dovoljno ni za šta i ni za koga. A mi razvoja ne da nemamo bržeg nego ga nemamo uopće, dakle pad smo imali prošle godine u odnosu na 2009. godinu i tri godine konstantno Hrvatska tone. Čak ne stagnira nego tone. Mi u SDP-u smo i ovdje u ovom Saboru davali određene prijedloge po nama konstruktivne i na vrijeme da se neke stvari poboljšaju ili da se odraze pozitivno i na proračun i na gospodarski rast. Podsjetit ću samo na neke. Rekli smo i dali zakonsku proceduru zakona da se ne oporezuje ona dobit koja se reinvestira i ona koja se zadržava, ona koja ostaje kao zadržana dobit. Jer da se ti novci ostanu u firmama, da se ne oporezuju i da se ne tretiraju jednako ta sredstva kao i ona koja će poduzetnik uzeti i staviti u svoj džep, izvući kao dobit. Jer da se ti novci investiraju u novi razvoj, plaćanje dobavljača itd. Nije prošlo. Vladajuća većina i Vlada to nisu prihvatili, a razvoja nema bez investicija, investicija nema bez sredstava bilo obrtnih. Ako nema obrtnih onda kredita, a i krediti su skupi. Za ovakve kredite se teško može razvijati. I tu smo dali u prijedlog, zakonsku proceduru Zakona o oporezivanju visokih kamata. Na žalost ni to nije prošlo. Dakle, očito se kroz ovaj proračun odražavala određena politika Vlade čiji rezultati su ovakvi kakve vidimo, dakle loši i oni su na žalost loši. Očito da je ovaj proračun poslužio ne zato da Hrvatska krene ka gospodarskom oporavku i izlasku iz krize, nego održavanju koalicije postojeće na vlasti prošlu, a izgleda i ovu godinu i to će izgleda tako trajati do gotovo kraja ove godine. Nije problem kada se država zadužuje i ulaže u razvoj, u infrastrukturu, u energetiku ili neke druge aspekte koji su državi jako bitni. Spominjem ovdje energetiku jer ona je jako bitna. Jer prije svega kad se tu radi o ulaganju uglavnom rade domaće firme. Dakle, to je indirektan poticaj gospodarstvu. Energetika je baza razvoja, a s druge strane i energija će biti sve skuplja. Dakle, treba ulagati u infrastrukturu, u energetiku i zato se zaduživati a ne zaduživati da bi se jednom i zauvijek nepovratno potrošilo kao što se to kod nas činilo. Dakle, proračun je bio takav. On je bio odraz određene gospodarske politike koja vidimo da je bila loša, koja na žalost nije dala rezultata u smislu gospodarskog oporavka. Na žalost i ove godine se izgleda ta gospodarska politika nastavlja i vjerojatno će tako i ova godina završiti. Davali smo određene prijedloge, sugestije kako da pomognemo. Niste nas htjeli slušati. Rezultati su takvi kakvi jesu. Oni su loši i kako ona narodna kaže "kako siješ tako i žanješ". Dakle, rezultati gospodarske politike su ovakvi kao što vidimo u proračunu loši jer je loša ta bila gospodarska politika. I na žalost ne vidimo snage ni volje da se ni danas mijenja i očito da će biti potrebna neka druga politička snaga koja će započeti promjene, a ova očito nas vodi još dublje u krizu. Hvala lijepo.
Hvala. U 16,36 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dosta je interesantna rasprava. Dobrim dijelom je obojana velikom dozom i politikanstva što je vjerojatno i sastavni dio borbe u sabornici. I s obzirom da je već i dobrim dijelom puno toga rečeno o tome kako se je kretalo kompletno kako gospodarstvo društveni, prirodni život ove godine ja ovaj put neću ponavljati sve te brojke jer mislim da nema potrebe. Ali možda se malo dijelom osvrnuti i na dosadašnji tijek rasprave, te možda dati i jedan osvrt vremena u kome se nalazimo, pa onda otkud i dakle dežurna promišljanja proizlaze. Jasno je kada govorimo o proračunu za 2010. godinu koja je iza nas i kad gledamo politiku koja je vođena da je ona odraz prije svega jasno i kretanja gospodarskih kako u Hrvatskoj, ali velikim i dobrim dijelom u svijetu. Ali interesantno da u dnevnoj politici kada nam nešto odgovara onda su gospodarstvenici ili gospodarstvima kojima je teško, ali vrlo često su i tajkuni koji isključivo i ujedno varaju Hrvatsku državu, narod. Pa isto tako kada je riječ i o građanima i svim onim sredstvima iz proračuna koji idu za građane u nekim momentima su oni građani o kojima ova vlast ne vodi ni malo računa, a s druge strane to su građani, odnosno to su birači kojim se HDZ-ova ili ona vlast koja vodi državu dodvorava. Dakle, kako nam u datom momentu paše i odgovara tako u dnevno-političkoj konotaciji komentiramo i konstatiramo dakle osjećaje, izdvajanje iz državnog proračuna za pojedine segmente društva, a prije svega kao što je i ovdje to dobrim dijelom i navedeno pitanje socijale, zdravstva, mirovinskih fondova koji su dobrim i velikim dijelom danas zadane veličine i koje podnose veliki i dobar dio proračuna. Jasno i kada nam paše onda govorimo da su plaće u državnom sektoru porasle za 50%, ali ne spominjemo koje su to plaće i ne spominjemo onu drugu činjenicu da velik dio kvalitetnih kadrova upravo iz te državne uprave i odlazi zbog toga što su plaće male u odnosu na neke druge moguće izvore zarade ili u privredi ili u nekim drugim institucijama. I državna uprava se non stop i u kontinuitetu bori i nosi sa tim problemom. Kada govorimo o segmentima koji su bitno pali, kojima je teško, a to je točno i prije svega građevinarstvo onda opet u dnevno političke svrhe građevinarci su tajkuni koji su zaradili velike pare. A sa druge strane činjenica je jasna da ovog momenta teško jer je građevinarstvo i najviše pogođeno. Ali valja reći i činjenicu da se građevinarstvom u proteklom periodu bavio sve i svašta i konobari i kuhari i oni koji sa građevinarstvom nikakove veze nisu imali ali su u datom momentu osjetili potrebu i osjetili dobru i moguću zaradu vezane na taj sektor i na žalost i uz objektivne probleme ali i zbog subjektivnih razloga došli u probleme. Pitanje je 2010. godine da li je ona kriza pri kraju, da li je ona u sredini. Ja mogu reći, a tiče se dakle možda dijelom i godine 2011. iako je riječ o proračunu 2010. i njegovom izvršenju ali možda malo i tračak optimizma u godini koja je bila iza nas i ova koja je došla da nakon 14,15, 16 mjeseci u kojima je o našim gradskim proračunima porez na dohodak padao nakon tih 14, 15 mjeseci ovaj mjesec iza nas je prvi mjesec u kojem se u mom gradskoj poreznoj kasi porezni dohodak se dignuo i povećao nakon x mjeseci iza toga. Isto tako, nakon podosta mjeseci ili godinu, godinu i pol dana povećao se je i porez na promet nekretnina što znači da je konačno zaživjelo jednim dijelom i ponovo trgovanje nekretninama ako izuzmemo ona koja su špekulativne naravi preduvjet daljnjega razvoja i kao takav svakako i podržavamo. Valja isto tako reći, kada govorimo o kreditima kao jednom od temeljnih razloga da li poduzetnici ulažu ili ne, oni same vrlo bitan segment investicija i ukupnog ulaganja, ali nije jedini jer dakle osim kredita i razni drugi institucionalni uvjeti i okviri temelji su ili preduvjet razvoja, a kada je riječ o samim kreditima svjedoci smo da osim države subvencionirana kamata uz uvažavanje kamatnih stopa koje banke imaju u Hrvatskoj danas, da se kako država i nadležna ministarstva, tako i jedinice regionalne, a i lokalne samouprave uključuju u sufinanciranja kamatnih stopa, pa je danas u Zagrebačkoj županiji, dakle kamatna stopa za ulaganje nakon svih subvencija ispod 5% ili koji postotni poen milimetar iznad 4, što smatramo danas u hrvatskim okvirima su kamatne stope koje smatramo da su i više nego primjerene, a isto tako ova tijela zajedno sa ministarstvima uključili se dobrim dijelom i u Sabor i u refinanciranje i sufinanciranje kamata za obrtna sredstva. Možda je zgodno reći da u vremenima koja su iza nas, i ogromnih ulaganja u komunalnu infrastrukturu, pa onda i politiku ove Vlade u vremenu, dakle prošlih godina ulaganje zajedno sa lokalnom samoupravom u velik dio komunalnih i poslovnih zona, nakon krize koja je bila aktualna, ponovno se sada Bogu hvala pomalo vraćaju te iste poslovne zone investitori, što smatramo da je dobar znak u vremenu koji je ovdje na početku 2011. godine. Spomenuto u kontekstu godine koja je prošla, i koja zaista sa sobom po svojim rezultatima vidljiva, i dalje kao godina koja je bila stagnacija, ali ovih nekoliko rečenica koje sam životno rekao, vezano su iz podataka unatrag 7 do 10 dana, govori o tome da jesmo na pragu oporavka, i da nam u vremenu koje slijedi kako ove, tako i sljedeće godine očekujemo kvalitetniji i bolji privredni razvoj, zapošljavanje i sve ono što je sa tim vezano. Svakako podržat ću ovogodišnje izvješće … [[Govornik se ne razumije.]] državnog proračuna za 2010. godinu. Hvala.
Hvala. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo ministrice, kolegice i kolege. Prijedlogom godišnjeg izvještaja o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu Vlada je pokazala da ne drži konce u rukama, da su davno pukle sve uzde, konji odjahali, utekli su konji i štale odavno, dakle ukratko Vlada ne vlada. Vlada ne vlada gotovo ni sama sobom, ne vlada ovom teškom ekonomskom situacijom, u kojoj ih, u koju nas je dovela upravo svojim postupanjem, odnosno nepostupanjem. Zorno je prikazano, to na kraju krajeva vidi se iz samog obrazloženja ostvarenja prihoda i primitaka rashoda i izdataka iza proračunskih korisnika, koje sama Vlada obrazlaže i nama podastire, da je povećala deficit, da se dodatno zadužila kako bi pokrpala rupe, a to dakle može običan administrator napraviti, a ne kompletna Vlada sa svim svojim sposobnostima, odnosno nesposobnostima. Dakle u ovakvim trenucima, na ovakav način se ponašati, to zaista može samo ovakva Vlada, i nemojte misliti da su nas iznenadili. To je upravo što mi govorimo već unazad nekoliko godina, ali upravo kad na takve stvari upozoravamo, oni govore da smo katastrofičari, ali Vlada ne želi probleme, želi se prikazati, umanjiti probleme, i u tome je najveći problem. Jer skrivanjem istine doveli ste nas u ovakvu situaciju, i omalovažavanjem problema, po … [[Govornica se ne razumije.]] lako ćemo te stvari će se same od sebe riješiti. Dakle takvim jednim novim zaduženjem s jedne strane, a s druge strane ono što državna revizija ukazuje na to, da država uopće ne zna ili ne želi prikazati kolika su njezina potraživanja. Zakonom o fiskalnoj odgovornosti Vlada je željela pokazati kako će eto biti odgovorna, kako će pozivati na red i jedinice lokalne samouprave koje se drznu neodgovorno ponašati, i zaduživati više nego što im je to omogućeno, i više nego što to mogu, i više nego što to smiju. Dakle Vlada sama je to učinila, i na to revizija i govori. Dakle Vlada je trebala, kad je predlagala takav zakon, kad je željela figurirati prema drugima i disciplinirati druge trebala je najprije disciplinirati samu sebe. Međutim to se nije dogodilo. I tako što možemo uopće reći o tom prijedlogu, o ovogodišnjem izvještaju o izvršenju državnog proračuna? Da se Vlada ponaša eto gotovo rekao bi neki dobronamjernik zaista kršćanski, po načelu otpusti nam duge naše kao što i mi otpuštamo dužnicima našim. Eto to je izvršenje, prikaz izvršenja proračuna, a svi elementi i pokazatelji pokazuju da će u ovoj godini biti tako izvršenje kad dođemo sljedeće godine, biti identično, ako ne još gore. Dakle ti trendovi pokazuju pad svih aktivnosti, svi relevantni pokazatelji govore da se kriza u Hrvatskoj produbljuje. I to je nešto što ovu Vladu uopće ne zamara. Ona je pokušala nešto i kad je predstavila one svoje mjere, onda je nama poslije tih mjera još bilo gore. Sada to i Vlada, mi smo na to ukazivali, Vlada je energično stala iza tih svojih mjera, sada ih više gotovo i ne spominje, gotovo u … [[Govornica se ne razumije.]] nismo, ne padamo pod nekakvim padobranom, nego smo jednostavno u slobodnom padu. Vlada je dakle digla ruke od svega, gleda još samo kako figurirati i kako opstati na vlasti i kako eventualno spinirati i još nekoga nekim donacijama potkupiti. Da je tome evidentno, ja ću vam to pokazati upravo i iz ovog obrazloženja, ostvarenja prihoda i primitaka, rashoda i izdataka državnog proračuna. Naime, prihod od poreza na dobit, na dohodak, na imovinu, na dodanu vrijednost, sve pada. Prihod od poreza na promet pada, od trošarina pada, osim, dakle to je slikovito, doslovno prikazano kakav je život u Hrvatskoj i što ste prepustili i na što ste osudili hrvatske građane, da jedino raste vam prihod od trošarina na duhan i na alkohol. Dakle, pojačana je uporaba alkohola i dakle očito ste ovoj vlasti dali, očito je ova vlast dala građanima na živce i na ovakav način rješava svoje probleme koje je vlast kao što je bila dužna rješavati ne rješava s jedne strane, a s druge prihodi od poreza i naknada od igara na sreću i zabavnih igara također su se povećali. Vidite gdje naš narod, gdje naši građani traže utjehu. U alkoholu i igrama na sreću. Jer ne vide više nikakve mogućnosti. Kolega Slavko Linić govorio je o poraznim podacima koji je broj novih umirovljenika. Broj zaposlenih opada. Međutim, dakle ne treba ni spominjati prihod od doprinosa, još malo, dakle to takvo opterećenja rada i oni koji rade više neće moći izdržati. Tko će vam plaćati poreze, doprinose? Da, ali i dalje Vlada štiti one bogate. I nije joj palo na pamet da ide na ono oporezivanje koje svaka normalna zemlja ima. Bježite od toga kao vrag od tamjana. Da se valjda tim sponzorima ne biste zamjerili. Rashodi za zaposlene, to je interesantno, porasli su. U 2009. godini taj je udio iznosio 19,1%, a u 2010. 18,5%. Mali pad, međutim novo zapošljavanje ide. To je nama poznato,dobit ćete čak i mjesta novozaposlenih, konkretno ću vam reći u poštama. Dakle, zašto ste ostavili ovo razdoblje do izbora? Digli ste ruku od svega i ponovno zapošljavate ljude. Zapošljavate ljude sa neadekvatnim kvalifikacijama pored postojećih stručnjaka, dakle na radna mjesta kojim nisu dorasli, a onda im odmah Vlada ih upućuje na školovanje. Ljudi iz pošta su nam napisali pismo i sada vi izvolite vidjeti što je s time, s imenom i prezimenom i radnim mjestom i istog dana upućivanjem na školovanje, na doškolovanje. A plaću već ima kao da ima potrebnu stručnu spremu. Dakle, umjesto da se bavite razvojem, odnosno da vidite i da su te na kraju krajeva i ovo što ste ubrali i trošarine usmjerili u razvoj industrije, u razvoj, općenito u razvoj, obrazovanje, pokrpali ste nešto proračunske rupe, zadužujete se i slavodobitno ovdje iznosite podatak kako evo dobro nam ide jer nam je uvoz pao. Uvoz nam je pao zato što nema novaca više da uvozite robe. Ali one nisu pokrivene pojačanom produktivnošću i zamjenom vlastitom domaćom proizvodnjom. Dakle, ponašate se isto onako kao što bi netko, kao kad bolesnik koji umire pa mu pada temperatura, a netko će reći pa vidi bolje mu je temperatura mu pada, a on umire, on se hladi. Eto, to je vaša slika, odnosno naša neprilika. I naravno da nećemo podržati ovakvo izvješće.
Hvala. Gospodin zastupnik Goran Marić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva financija, kolegice i kolege. Pa bez obzira na sve gospodarske poteškoće u kojima se Hrvatska nalazi, bez obzira na to što u ovom izvješću možemo imati i suočiti se sa podacima i pokazateljima koji i ohrabruju, ali koji i obeshrabruju ovo je najkvalitetnije Izvješće o izvršenju državnog proračuna koje je došlo u Hrvatski sabor u 20 godina po svom sadržaju, po strukturi i po informaciji koju dobivamo. Ono odražava svu složenost gospodarske situacije i upućuje i na pozitivne i negativne ekonomske pojave. Ono jasno i upućuje na ono sve što se pozitivno učinilo, ali i sve napore koji se čine u cilju ostvarivanja gospodarskog oporavka RH, ali i na neke procese i modele koji traže poboljšanja, a čak neki i alternativna rješenja. Dobro je da je negativni trend kretanja ukupne gospodarske aktivnosti ublažen u 2010. godini na razinu pada od 1,2% za razliku u 2009. kad je skoro pad bio 6%. Dobro je i da je usporena dinamika industrijske proizvodnje sa 9,2 u 2009. na 1,4% u 2010. I trgovina na malo je pala čak 15,3% u 2009. je bila, a u 2010. ublažen je taj pad na 1,8%. Dobar je pokazatelj i u turizmu, ali on traži i analizu. Naime, u 2010. godini zabilježen je pozitivan trend i porast međunarodnih dolazaka za 7%, noćenja više za 2,6%, a prihod je pao 2,2%, odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] Trebalo bi izanalizirati razloge toga i tražiti rješenja da prihodi budu proporcionalni, odnosno da rastu kao što raste i broj dolazaka i noćenja. U 2010. godini ostvaren je najniži deficit tekućeg računa platne bilance u posljednjih 10 godina iznosio je 654 milijuna eura. U odnosu na 2009. deficit je smanjen za 74% čak. Ono što je dobro vidljivo je i u izvješću da je proračunska godina završila u okvirima predviđenim rebalansom, da su prihodi bili manji za 574 milijuna kuna, ali i rashodi manji za 670 milijuna kuna tako da je i deficit državnog proračuna bio manji za 95 milijuna kuna od planiranog. Štošta bi se dalo iščitati i daje iščitati iz ovog izvješća, ali bih naglasio samo 2 pojave kojima treba posebnu pozornost posvetiti. Naime, građevinskoj djelatnosti kao jednoj od generatora gospodarskog rasta, razvoja i oporavka zabrinjava podatak da je u 2010. godini pala za dodatnih 15,9% dok je u 2009. bio pad od 6,5%. Takav pokazatelj zahtijeva hitnu analizu i hitnu reakciju i traženje rješenja. Druga posebna pojava je dug središnje države koji je na kraju 2010. godine iznosio 136 milijardi odnosno 20 milijardi veći nego u prethodnoj godini. Većinom iako mnogi zanemaruju i kažu da se ne može uštedjeti u mnogo čemu, ja mislim da se može uštedjeti na mnogo čemu. Država u svom modelu zaduživanja uveliko ovisi o kreditno monetarnoj politici središnje banke i nažalost tu nema ni suradnje, a kamoli da ta monetarna politika bude sastavnica nacionalne ekonomske politike, nego svojim mjerama pridonosi kako bi se država što skuplje zaduživala. Zamislite recimo samo razliku koja je bila prije nekoliko godina, prije 7, 8 godina kada je izravno Hrvatska narodna banka financirala i kreditirala deficit državnog proračuna, a danas kada oslobađa sredstava poslovnim bankama na koja su imala 0,25% prinosa godišnje, a onda bez dogovora i sa savjetom i sa Vladom ta sredstva plasira bankama pod izlikom da će biti usmjerena u turizam u poljoprivredu, a ne završe bankama i ucjenjujući upravo u vrijeme kada se država zadužuje za dodatnih 145-ak milijardi kuna. Nije dobro i ne smije biti nikako u RH da se proizvodnja sustavno zapostavlja, a ona se zapostavlja i kreditno monetarna politika radi da je usmrti. Potiče se potrošnja uvoznih dobara, a sve se čini da se uništi da se domaća proizvodnja. I tu je posljedica, bez proizvodnje nema gospodarstva. Analizirajući ali ne bih sada jer to zahtjeva malo previše vremena, analizirajući kreditne plasmane i kako se regulatorne mjere odnose prema pojedinim plasmanima, vidljivo je zadnjih 10 godina koliko se išlo u prilog stimuliranja potrošnje, a destimuliranja proizvodnje. Zar je poticajno ako kamata na kredit za lizing je 3,9%, a kamata na proizvodnju i trgovačkim društvima koji hoće proizvoditi nešto čak i izvoziti jer proizvode dijelove za inozemnog proizvođača je kamata 12 ili 14%. Takvom kreditno monetarnom politikom ne možemo onom mjerom oporavljati hrvatsko gospodarstvo kako imamo namjeru. Ne smije biti najunosnija djelatnost kreditiranje deficita državnog proračuna u RH a to je definitivno zadnjih godina najunosnija i najisplativija djelatnost poslovnih banaka. Banke su povećale svoju dobit u ovim uvjetima krize i recesije po najviše isključivo na kreditiranju države i država plaća skupo tu kamatu. U suradnji uz nalaženje modela u suradnji sa Narodnom bankom Hrvatske koja je institucija RH, a nije RH institucija Narodne banke, moglo bi se takvi modeli iznaći da se uštedi na godišnjoj razini milijarda i 500 milijuna kuna samo na kamatama, ali to bez svoje Narodne banke se ne može ostvariti nikako. Ali Narodna banka ima svoje šaptače koji su bez ikakve odgovornosti ali sa vrlo visokim bonusima i privilegijama. Sa takvim šaptačima nećemo izaći iz krize onakvom dinamikom kakvom možemo i kakvom bismo mogli i kakav imamo potencijal, to nam usporava uveliko. A da država plaća skuplje i što ne treba dokaz je evo neki dan primjerice da INA isporučuje kerozin Croatia airlinesu skuplje nego inozemnim aviokompanijama. I to je utvrdila Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja. Što treba moliti INA-u da to ne čini? Pa neka se nauči naša agencija kako reagira agencija u Srbiji pa neka samo pročita koliko je milijuna eura kaznila dvije naše kompanije koje su simbolično narušile tržišno natjecanje u Srbiji. Pa zamislite što bi se dogodilo kada bi u Njemačkoj naftna kompanija Lufthansi isporučivala skuplje nego Croatia airlinesu? A kod nas kao da se to nije dogodilo. Najlakše je Vladi i Croatia airlinesu i državnim tvrtkama isporučivati ... Ništa se nije dogodilo i takve pojave treba sankcionirati snažno da im nikada više ne padne na pamet takvo nešto učiniti. Ne, oni se ponašaju kao da je to normalno. To nije normalno, ali nadam se da će sazrjeti vrijeme, da će konačno i agencija naša za zaštitu tržišnog natjecanja učiniti sve da zaštiti razvoj tržišne utakmice i da se bori protiv i oligarhije i monopola u RH. Ali s obzirom da sam rekao da je ovo izvješće i najkvalitetnije do sada koje je vidjelo naravno da ga prihvaćam i podržavam. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Marić podržavam u potpunosti vaše izlaganje poglavito kada se radi o onome što ste rekli u svezi mogućnosti djelovanja Hrvatske narodne banke, a nadalje i o ovom slučaju, slučaju prodaje kerozina skuplje našoj domaćoj avio kompaniji negoli stranim avio kompanijama. Međutim, ono zbog čega sam se javio za repliku je upravo ono što ste rekli uvoz, potrošnja, a destimulacija proizvodnje. A to se najviše i najbolje upravo osjeti u uvozu poljoprivrednih prehrambenih proizvoda koja iznosi 2 milijarde eura godišnje ili 15 milijardi. Središnja država odnosno Ministarstvo financija pri tome ubere na carine, trošarine i PDV otprilike trećinu oko 5,5 milijardi kuna. Ali zato je poljoprivredna proizvodnja upravo ono što ste rekli dakle proizvodnja, prerađivačka industrija, prehrambena industrija da kažem potpuno legla i potpuno zamrla. E, nema one dodane vrijednosti temeljem te proizvodnje pa je onda stanje ovakvo kakvo je i kakvo ste vi u svom izlaganju i rekli. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić. … [[Upadica se ne razumije.]] Bila je replika, podigli ste pločicu. … [[Upadica se ne razumije.]] Ajde odgovor na repliku, dobro.
Hvala na povjerenju. Kolega Grubišiću, niste to mogli pročitati u medijima da je INA skuplje prodavala gorivo jer takve stvari se u Hrvatskoj medijski prešućuju, ali zato baš taj dan kad je to objavljeno u Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja izašao je na dvije stranice ili tri intervju sa jednim velikim poduzetnikom, biznismenom koji je prodao hotele i na naslovnoj stranici kaže tako mi je žao što novi vlasnik mi neda da ponovo upravljam hotelima jer se dokazao u upravljanju. Takvi su se dokazali jedino u renoviranju hotela pa ostali dužni dobavljačima. A što se tiče uloge HNB-a ma mi nismo svjesni koja je uloga HNB-a. Pa cijela moć najsnažnije i najmoćnije ekonomsko oruđe je u rukama HNB-a. Nijedna država nije izišla iz gospodarskog oporavka bez politike svoje središnje banke i samo ona nije izišla koja je imala ovakvu kreditnu monetarnu politiku kakvu provodi Hrvatska narodna banka i zato i nismo izišli do sada. Ali mislim da je vrijeme da konačno, jer je Narodna banka institucija Republike Hrvatske, upravlja za račun i u ime Republike Hrvatske novčanom masom, da postane sastavnica nacionalne ekonomske politike, a ne kao što sam rekao sastavnica politike poslovne velikih banaka u Republici Hrvatskoj i samo se trudeći kako njima podebljati ionako debele džepove. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Boro Grubišić, izvolite.
Hvala lijepo. Da odmah i nastavim, gospodine Marić, politike ima li strategije i politike uopće razvoja i poglavito gospodarskog razvoja ova država, to je već drugo pitanje. Naime, ovaj Izvještaj o izvršenju Državnog proračuna za 2010. godinu osim tehničkog dijela kojega ste pohvalili, dakle dva su Marića u pitanju, državni tajnik i vi gospodine Gorane, je zapravo izvještaj kontinuiteta u kojemu se konstatira deficit u državnom proračunu, evo kako netko reče 14,5 milijardi kuna. … [[Upadica se ne razumije.]] 13900, dobro. Dakle, to je zapravo kontinuitet ili nastavak deficita Vlade velikog vođe o kojemu ste vi gospodine Šuker danas govorili kao da je spomendan Ive Sanadera pa zapravo taj deficit se vuče… … [[Upadica se ne razumije.]] Ja bih vas molio da upozorite gospodina zastupnika da ne smeta, da se malo uči klupama, ne samo ministarskom mjestu. Dakle, nova gospođa ministar je govorila o lošem makroekonomskom okruženju ili tako u prvoj rečenici, o lošem makroekonomskom okruženju pri tome misleći najvjerojatnije ne svjetsku krizu, recesiju. Ali ako pri tome pogledamo što se događa u našoj zemlji, u našoj državi pa s obzirom na veličinu onda bismo mogli govoriti i o nekakvom mikroekonomskom okruženju metaforički rečeno u kojoj, u tom okruženju vlada korupcija, kriminal, lopovluk, lupeštvo ili ono što je naš papa nazvao nečista savjest blago rečeno u kojem je nestalo 80 milijardi kuna, okvirno. Gospodine Šuker, možete vi reći da je drugačije. Dakle 80 milijardi kuna, to je gotovo, ne gotovo nego 2/3 jednog proračuna Republike Hrvatske koji je nestao a kad bi se mogao povratiti ili kada bi bilo volje da se sredstva koja su da kažem kriminalno otuđena povrate onda bismo mi bili na konju i onda bi govorili drugačije i o makroekonomskom i o mikroekonomskom okruženju. Što možemo reći o izvršenju državnog proračuna kada znamo da je ponašanje i čelnika i uprava jedinica lokalne samouprave pa zatim regionalne i državne upravo inficirano ovom da kažem, opet ponavljam, metaforički nečistom savješću i rabotama koje su zapravo djelovale i djeluju stalno na upravo ovakva izvješća koja su kontinuirana sa deficitom državnog proračuna. Kako puniti državni proračun ako u Općini Pocrkavlje npr., ne znaju ljudi gdje je ali reći ću vam da je kod Slavonskog Broda u Dilj Gori, nestane brdo Kozjak kojega bageri iskopaju i odvezu u vrijednosti od 100 milijuna kuna ako od toga nijedna kuna ne dođe u državni proračun gospodine Šuker ili gospodine Šeks. Dakle to je općina Pocrkavlje… … [[Upadica se ne razumije.]] Zato što ste vi bili ministar. Nalazište PV rude kalcita koja je odvežena i gdje se moglo sliti u državnu kasu 100 milijuna kuna, a nije se slilo. To je prihod od državnog proračuna, a nema ga. Nema ga. Kako objasniti prodaju placeva u slobodnoj poduzetničkoj zoni u Sibinju gdje su nestale također desetine milijuna kuna. Kako objasniti gospođo ministrice da vaše ministarstvo plaća najam poslovnog prostora Porezne uprave u Slavonskom Brodu 400 tisuća kuna mjesečno ili 500 tisuća eura godišnje kad ste za par takvih najmova mogli napraviti novu zgradu porezne uprave. Je li to štednja? Govorim o stotinama tisuća eura, o pola milijuna eura godišnje, o 5 milijuna eura za 10 godina, najma kod privatnika jasno, hvala Bogu. Privatno-javno partnerstvo, nazovi tako. Nadalje, što smo mi dobili i učinili OIB-om, jesmo li utvrdili da prihodi pojedinaca odgovaraju njihovom imovinskom stanju. Kako može netko kupiti hotel Punta, a ima plaću 20, 30 tisuća kuna mjesečno. Otkuda mu novci? Punta u Vodicama govorim koje je sad trenutno ono drveće posječeno tamo oko njega. Kako netko može kupiti kamenolom na otoku Braču? Otkuda mu novci? Kako mogu kupiti hotele po Jadranu sa plaćom od 20, 30000 kuna? Kako dajemo željeznici iz proračuna milijardu i 300 milijuna kuna, ispravite me ako je netočno, jer zaokružujem brojke, kao nisam ekonomist nego liječnik, a istovremeno imamo menadžera koji primaju plaću na željeznici ima ih stotine koji primaju plaću od 30 do 50000 kuna, 3 puta veću negoli saborski zastupnici ili državni tajnici na primjer. Je li to štednja? A to je državno poduzeće. Je li od posebnog interesa za državu Hrvatsku brodogradilišta? Jesu. Je li su bili subvencionirani, restrukturirani ili kako se to već zove? Je li su izdavana državna jamstva? Jesu i neka su. A je li od posebne važnosti za državu Hrvatsku Đuro Đaković u većinskom vlasništvu države? Je. A jesu li izdavana jamstva za Đuru Đakovića? Nisu. Kako? Samo polako Šima. Izdavano je kako je rekao gospodin Burić 3 milijarde za brodogradilišta, 100 milijuna za Đuru Đakovića. Ali Đuro Đaković je za Slavonski Brod isto što i 3. maj za Rijeku, u tome je problem. I što se sa 18000 radnika sveo na 1500. To je Slavonija i to je odnos centralne, središnje vlasti. Jamstvo daje središnja država, jamstvo daje Ministarstvo financija. Nadalje, jesu li to, dakle mjere gospodarskog oporavka? Je li mjera gospodarskog oporavka da iz Hrvatske za 8 godina iziđe dobiti neoporezive ili neoporezovane kako god hoćete 222 milijarde kuna koje su odnijele razne firme – banke, osiguravajuća društva itd. a to su sve banke u stranom vlasništvu. 222 milijarde kuna je otišlo. Pitajte gospodina Marića Šuker o tome. I kako će se onda puniti državni proračun. Ne može se puniti od nudista. Kako danas naši Slavonci pjevaju o bećarcu ali neću ga pjevati jer kažu nama ne treba turizam mi imamo najrazvijeniji oblik turizma. To je nudizam, jer smo goli i bosi. Za poplave u proračunu isplaćeno je 25% od onoga što je prijavljeno. Je li tako Vlada Republike Hrvatske odredila otprilike četvrtinu ili petinu od onih vrijednosti koje su napisane. Ali zato za zahtjeve i prohtjeve za koje je i gospodin Burić govorio u svezi tzv. zajednica općina, ne znam ni ja kako se zovu Vukovara, istočne Slavonije ne znam ni ja ima novaca i to se skriva i to se radi na zatvorenim sjednicama Vlade. Daju se donacije šakom i kapom. Postoje i dopisi iz Virovitice, ljudi koji su hajde da kažem slične ili iste nacionalnosti koji upozoravaju gotovo svakodnevno o pojavama nepravilnosti trošenja novca za Srpsko narodno vijeće, odnosno zajednicu ili kako se to već zove. I to, tako se država štedi, tako država da kažem posluje, a tako se poslovati ne može. Tako se ne može kako treba ni puniti državni proračun, a ovako rashodovati to ni u kućanstvu gdje postoji muž, žena, obitelj oni dobro znaju koliko imaju primitke, a koliko imaju izdatke. A mi stalno imamo deficit iz godine u godinu. 13 milijardi i 900 milijuna kuna kako reče gospodin Šuker za 2010. godinu. Zbog toga i zbog još niz drugih razloga jer nemam vremena da ih navodim HDSSB kako je rekao, a i ja osobno nećemo glasovati za ovo Izvješće. Hvala lijepo.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Dinko Burić.
Hvala gospodine ptoredsjedniče. Dakle, uvaženi kolega Grubišiću vi ste dobro zamijetili usporedbu odnosno onaj nesrazmjer između davanja državnih jamstava o čemu smo govorili kad je u pitanju pojedina područja Republike Hrvatske u kojem Slavonija i Baranja ponovno ostaje zakinuta. I točno. Ja sam spomenuo kad usporedimo što je dobio Đuro Đaković kao jedina tvrtka sa područja Slavonije i Baranje onda je to manje od 3%. Ali još nešto drugo je vrlo zanimljivo ako se pogleda i analizira onih 89 odluka o kojima sam govorio koje je Vlada Republike Hrvatske donijela za trošenje proračunske zalihe. Nije samo koalicijskim partnerima o čemu sam ja govorio u svom izvješću kad je u pitanju zajedničko vijeće općine i Srpskom narodnom vijeću dodjeljivan novac, nego je vrlo interesantno proanalizirati od onih 63 milijuna kuna proračunske zalihe koje su to općine i gradovi i koliko novaca dobili odlukom Vlade Republike Hrvatske za aktivnosti iz djelokruga njihovih rada, dakle općina, gradova. Ima i jedna županija samo koja je dobila toliko novaca. Vrlo zanimljivo je konstatirati da je i zadnjeg dana prošle godine, 31. prosinca nekoliko općina dobilo sredstva iz proračunske zalihe a ja ću vam reći od tih 89 odluka gotovo 20 milijuna kuna od onih 63 milijuna kuna Vlada Republike Hrvatske je dala u 11 općina i gradova, 10 općina i gradova i jednu županiju u kojima su na vlasti isključivo HDZ ili njihovi koalicijski partneri. To je ono što ne valja.
Odgovor na repliku.
Gospodine Burić, još je eklatantniji slučaj tihoga ili potajnoga davanja novca za spoemenik u Srbu, gdje se onda iz tih sredstava zaposlilo i četiri vjerojatno čuvara i onih koji uređuju, rade u smjenama 12, 24, 12, 48. Međutim, gradi se i spomenik "Oluji" u Kninu za koji građani Republike Hrvatske i sami iz svog džepa i putem medija pisanih ili društvenih mreža skupljaju novac. Dakle, hrvatski građani skupljaju novac nakon ovoga i nakon opomena koje smo ovdje da kažem iz ove oporbe HDSSB-a uputili ovdje iz ovih klupa. Eto hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice, gospodine državni tajniče. Pa evo, ako malo slušamo današnju raspravu iako se ne isključivo na brojke nekako ne orijentiramo onda vidimo da ima puno pred izborne retorike, ali ima i nečeg drugog. Dakle, sklonost, urođena sklonost pesimizmu, a potom smo na svim tablicama europskim na vrhu po sistemu čim gore osjećamo se bolje. A pesimizam poznata je stvar tjera ulagače, tjera privrednike, radi zastoje, nepotrebne zastoje to vam mogu reći iz prakse, nepotrebne zastoje jer svi oni koji su i mislili nešto investirati čekaju jer ih eto polovica saborskih zastupnika upozorava da je tu crna situacija, propadamo, ništa ne valja jel'. Pa tko će ulagati onda? Pa neće nitko ulagati, normalna stvar. I zato klanjam se duboko kao što sam se od '93. klanjao svakom onom tko zaposli radnika nekog, jednog, dva, tri, pet, svakom poduzetniku ako jasno mu plaća doprinose, ako mu pošteno isplaćuje plaću i na vrijeme isplaćuje plaću, dakle jasno pod određenim uvjetima, ali ljudi koji investiraju moraju imati okruženje. U tom okruženju imaju definitivno problema. Evo, govorio je kolega Marić o visokim kamatnim stopama na kredite, to je sigurno loše, ali moraju imati podršku lokalne samouprave koja može utjecati bitno na cijene građevinskih dozvola,dakle privući investitore i konačno treba pohvaliti u cijeloj priči i Vladu koja je omogućila zapravo veliki broj radnih zona, pomogla da se ostvari veliki broj radnih zona, poklanjanjem zemljišta, davanjem zemljišta u najam i slično. Dakle, predispozicije su dobre. I ja sam ovdje optimist i vjerujem da će tu krenuti. Ali, što nam se događa? Mi smo se svojevremeno, dobili smo po glavi svaki put kad smo prije nekoliko godina od dragih oporbenih kolegica i kolega da se moramo uspoređivati sa Irskom, Slovenijom više to nitko ne spominje, ni Irsku ni Sloveniju, sad spominju Njemačku. A Njemačka nije baš tako blistava. Svi mi imamo previše nažalost previše rođaka i rodbine u Njemačkoj koji su otišli tamo u ona divna vremena kad ovdje nisu imali posla prije '90-ih, puno prije '90-ih i ostali tamo. Ja vam mogu imenom i prezimenom reći firmu koja je prije krize imala 34 ljudi, sad ima 7. A takvih je firmi u Njemačkoj koliko god hoćete. Njemačka se izvlači, ima jaku industriju to je točno. Jaku metalnu, autoindustriju ono sve što mi nemamo i to je točno. A zašto nemamo, to o tome se može pričati i kako je industrija propadala do '90-te, možemo jako dugo i opširno i konkretno pričati, ali dobro da ne idemo. Dakle, imamo ovdje jedno izvješće koje je vrlo temeljito, opširno, prošireno. Dakle, za sve one koji žele nešto saznati, imaju prilike saznati, imaju prilike pitati jel'. Ali, mi opet izvlačimo crne stvari, nećemo se slučajno i dobro je da se ne uspoređujemo sa Bugarskom i Rumunjskom gdje je osobni dohodak upola manji nego kod nas, da se ne uspoređujemo sa Španjolskom, ne možemo nažalost sa Španjolskom po športu jel', ali dobro da se s Portugalom pa skroz do Grčke. Dakle, ima zemalja u EU koje stoje puno, puno lošije i koje su nesigurnije unatoč silnom upumpavanju novaca prijeti im onako malo lošiji dani očito i trebat će puno da se izvuku iz krize u kojoj su sad. Jedino mi ne priznajemo krizu. Hrvatska, u Hrvatskoj nije bilo krize, to smo sami stvorili. Mi ne priznajemo rat, 10 godina izgubljenih. Dok su naši susjedi nam uzimali tržišta i kupovali okolo što je bilo vrednije jel' mi smo evo gubimo i dan danas konačno na tom ili košta nas i dan danas rat nekoliko milijardi godišnje, ali to nema veze, to nije bitno. Nije bitno što je toliko stradalo, razrušeno, što je za obnovu išlo i što ide i dan danas toliko. Ne, mi se i dalje uspoređujemo sa Njemačkom koja je uredno sanirana već poslije tamo već '50-ih i dalje godina i koja je vrlo čvrsta i koja nije proživjela nakon tih godina sve ono što smo proživjeli mi. Ako malo promatramo zemlje socijalističkog okruženja onog bivšeg jel' normalno pogledajmo malo i ono što oni nude. Nude recimo besplatno zemljište, nude otpis poreza, nude štošta tog, nude i male plaće jer puno puta su dolazili strani investitori, prvo su pitali kolike su plaće kod vas, mahnuli rukama, veli idemo dalje, idemo u Slovačku, idemo u neke druge zemlje gdje nam se bolje isplati i to je točno. Ali, ima i svjetlijih primjera. Evo, jedna braniteljska udruga moram reći iz Samobora koja je sklopila ugovore dakle o preradi bilja i ostalog takve da ne može ispuniti, ne može ispuniti sve te ugovore jer tolika je potražnja za onim što oni rade, proizvode. Evo HBOR ih je financirao, to je ono kad kažemo da ne ulažemo, financirao ih je, kreditirao sa više od milijun kuna, pomoći će i drugi i oni su zaposlili sad 7, 8 ljudi već su zaposlili, angažirali su po cijeloj Hrvatskoj braniteljske udruge koje rade za njih i to dobro funkcionira. Dakle, ljudi koji nisu čekali samo pomoć države, da im država da mirovine, da im da ne znam neku socijalnu pomoć, nešto drugo, nego su sami krenuli to ide dobro. Pogledajmo primjer vrlo brzo je prešućen mladih, jer tu su bili i u Saboru, mladih dizajnera koji sad angažiraju tekstilnu industriju. Tekstilna industrija koja je propala. Zbog čeg je propala? Pa prekomjernog, ja otvoreno govorim šverca tekstilnih proizvoda mahom iz Kine i ja sam našalio se prije 7, 8 godina pa sam rekao tu u Saboru da bi bilo dobro da osim cigareta i alkohola uvedemo markice i na tekstilnu robu jer sigurno ne bi danas bila tekstilna industrija na koljenima. Dakle, taj šverc koji,jer ista roba se gotovo prodaje po buticima i na sajmištu nekakvom, jasno da je upropastio puno toga. Dakle, imamo primjera stvarno dobrih primjera i te dobre primjere bilo bi dobro isto gurati u prvi plan jer će potaknuti nekog drugog da investira. A ovdje što radimo? Govorimo trebalo bi, trebat će, pogledajmo malo predizborne već sad, predizbornu retoriku. Treba ovo, treba ono. Nitko ne kaže konkretno što, kome uzeti kad se iz depriminiranog proračuna izvuče sve ono van što se mora, mora platiti. Što ostane? Što ostane za nekakvo potkupljivanje jel' predizborno što nam evo već sad dobivamo po nosu. I nešto drugo, koliko ostane? Ostane gotovo ništa. Za investicije neke veće i dalje jer je štednja, opća štednja i tu štednju treba pohvaliti. Pa štednja je rigorozna, štednja je po ministarstvima, po državnim firmama krenula je. I slažem se evo s kolegom Borom Grubišićem koji je rekao da treba malo vidjeti kako može ovaj ovo ono. Slažem se također sa provjeravanjem imovinskih kartica. Pa zato su javne. Tko najbolje provjerava? Susjedi i politički protivnici, to je definitivno. I to je dobro. Neka zavire, neka kažu aha napisao si ovo, imaš to, to i to. Ili ne znam to je na tvog ovog, tvog onog i dalje. I to je odlično i to treba. Dakle, uvođenjem reda, uvođenjem možda još žešćih, ja sam uvijek za malo žešću kontrolu poreznih prihoda jer čini mi se da sive ekonomije nažalost ima. Mnogi su otvorili firme male pa rade i dalje, mnogi su osnovali firme, prebacuju dugove, sve poznate stvari da ne pričam. I dalje da bi se još moglo pomalo puniti proračun, jer nije fer prema onima koji sve plaćaju, i tu treba stvarno ići oštrije i sa zakonom i ostalim. Dakle ajdemo malo optimističnije gledati i manji minus je bolji od velikog minusa, pa dajte gledajte konačno ako se pad zaustavlja, a ja mislim da se zaustavio, da ipak uzlaz će biti spor, i težak, ali će biti gore, pogotovo ulaskom evo ili bar priključivanjem Europske unije, bit će bar sigurnije za poduzetnike, vanjske poduzetnike, i pritom treba jasno sačuvati ono što je najvrjednije kod nas, ali malo optimizma svima će nam dobro doći, a pogotovo investitorima. Hvala.
Hvala. Nekoliko replika. Prva, gospodin zastupnik Boro Grubišić.
Kolega Markovinović, vi pozivate na optimizam, i ja se donekle s tim slažem, pa dajte da, dođite u Slavoniju, zatražite da građani iziđu zbog sreće što izlazimo iz krize sa zastavama na ulice, ali naš papa je pozivao na hrabrost što je … [[Govornik se ne razumije.]] gotovo oprečno, ali znatno, odnosno vrlo upozorava i to nije optimizam, nego nešto malo drugačija definicija. Hrabrost i savjest, savjest je za vas. E dakle kada vi govorite o tom izlasku iz krize, i tom optimizmu, onda čini mi se da ste pomalo i grupno izgubili osjećaj stvarnosti i realnosti. Pitajte građane i postoje i ankete koliko ih se osjeća siromašnim i na kraju koliko umirovljenika ima u postocima ispod 2 i pol tisuće kuna mirovinu. Preko 50%. Nadalje kada ste govorili o zapošljavanju i da treba slaviti svakoga tko zaposli, možda ste vi evo nezadovoljni što niste zaposlili jednog vozača blindiranog BMW-a, a mogli ste u HDZ-u, ali eto nešto se osujetilo, pa eto jedan vozač manje zapošljen. Nadalje kada ste govorili o gospodarskim zonama i o poklanjanju zemljišta za gospodarske zone, znate li onda koliko je tu bilo da ne kažem krivih poteza i kriminala pri tome. Jeste li upoznati s time? Jer i tu isto imate optimizam koji vam stoji i dalje, ili da vam ja to kažem možda. Ili kaznene prijave koje postoje. I četvrto, kada ste govorili o tom optimizmu, zanimljivo je da iz područja od posebne državne skrbi, kao što je grad Knin, je u posljednja 2 mjeseca iselilo 55 hrvatskih obitelji, otišlo u Kanadu, toliko o brizi za hrvatske građane, hvala lijepo.
Odgovor na repliku.
Pa evo mislim kolega normalno nastavlja u istom tonu, mislim dalo bi se vratiti na isti način, ali mislim da nema smisla i da to ne bi bilo dobro. Ali ako govorimo o optimizmu, onda i mislimo da će tako biti. Vi možete govoriti o Slavoniji što god hoćete, konačno i ja sam rođen u Slavoniji, i odrastao u Slavoniji pa konačno znam situaciju jako dobro, ali nemojte pričati o gladi u Slavoniji, nemojte pričati o punom tom, ja znam da su mali prihodi tamo, ali preživjet se može. Jasno ne tako dobro kao vi evo liječnici tamo itd., čuli smo o tom previše zadnjih dana, bila je neka i anketa itd. sinoć i slično, jučer, ali Slavonci preživjeti mogu, a vi ih ponižavate gospodo draga, da bi digli sebe i svoje bodove, političke bodove, vi ponižavate narod, da je jadan, siromašan, beznadan, pa krenimo malo … [[Govornik se ne razumije.]] seoskim turizmom, Europa je gladna dobre hrane, a vi pričate Slavonci jadni, bijedni. Pa tko će ići u tu bijedu po vašem? Nemojte uništavati ponos ljudi kraj kojih živite, a to uporno radite samo da bi digli valjda prema … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] ili ne znam gdje da bi malo digli svoj rejting. Hvala [[Upadica: Iz Salzburga napuci.]]
Gospodin zastupnik Dinko Burić.
Uvaženi kolega Markovinoviću, prenosim vam pozdrave iz Zenice, a vjerojatno ćete dobiti pozdrave iz Salzburga, tamo ste vi uputili pozdrave. Dajem vam repliku da biste mogli odgovoriti, jer ste rekli izvlače se stalno crne stvari, a ja vam postavljam pitanje gdje i u ovom izvješću vidite svijetle stvari? Na strani 517. kolega Markovinoviću su, dakle tema makroekonomsko okruženje u 2010. godini, tablica sa 19 osnovnih makroekonomskih pokazatelja Republike Hrvatske. Od tih 19 osnovnih makroekonomskih pokazatelja 14 su negativni, 14 su crno intonirani prema izvješću koje je stiglo ovdje pred saborske zastupnike, i vi govorite o optimizmu. Govorimo o realnoj situaciji, Hrvatska se nalazi u izuzetno teškoj situaciji, a kad pričate o Slavoniji i Baranji, osim što ste rođeni u Slavoniji i Baranji, poslije ovakvih izjava bilo bi bolje da nikad više ništa ne progovorite o Slavoniji i Baranji, jer vrijeđate ljude koji žive u Slavoniji i Baranji, koji žive teško, ispod razine dostojanstva koju su zavrijedili. I vaše konstatacije kako Slavonci i Baranjci, kako ste rekli mogu preživjeti, je uvreda za sve ljude u Slavoniji i Baranji koji žive na rubu egzistencije. Kolega Markovinoviću, uzmite si tablicu na stranici 517 pa pogledajte, bruto domaći proizvod, industrijska proizvodnja, trgovina na malo, indeks građevinskih radova, stopa registrirane zaposlenosti, broj registriranih nezaposlenih, broj zaposlenih, da ne pričam o tečaju, ovdje imamo tečaj eura i tečaj dolara, a šta bi bilo da stavimo tečaj švicarskog franka koji je na koljena bacio ogroman broj hrvatskih građana, da ne kažem po inozemnom dugu koji je narastao na evo 45,8 milijardi eura. I vi pričate o tome kako netko širi crne stvari o gospodarskoj situaciji, o stvarnosti, hrvatskoj gospodarskoj stvarnosti.
Dobro. Odgovor na repliku.
A mislim ništa novo, opet ste nastavili ponižavanjem Slavonaca, ponižavanjem, jer su jadni i bijedni. Ponavljam samo vaše riječi. Dakle čisto poniženje okruženja, da bi digli evo nove lidere, nove vođe, führere, valjda slavonske tamo koji će zapravo ljude odvesti u blagostanje. Samo ako okrenu leđa Vladi, državi i svemu ostalom, onda će biti dobro. Pogledajmo vas dvojicu, nađimo još onu tamo dvojicu tamo koji su u gradu i županiji, ja mislim Slavonci očekuju svijetlu budućnost definitivno. Ako su ali prekomjerni optimisti.
Povreda Poslovnika [[Upadica: Bijednik obični.]]
… [[Govornik naknadno uključen.]] spominjete dakle neke riječi za koje je ovdje više puta rečeno da ne bi trebalo biti spominjano, poput führera itd. Ponovit ću vam gospodine Markovinoviću, mi nismo nikakvi führeri, mi smo narodni zastupnici Slavonije i Baranje za razliku od vas koji ste običan poslušnik i klimavac.
Ovo nije povreda Poslovnika, vas nitko nije nazvao führerom. … [[Upadica se ne razumije.]] Nije. Ako se netko okrene prema nekome, ne znači da ga je imenovao sa time prema kojem se okrenuo.
Dobro vam je rekao kolega Linić, ja sam dodao samo još što ste. Osim što ste lažov, još ste i klimavac i poslušnik.
Krasno. Da, da. Dobro. Gospođa zastupnica Đurđica Sumrak, replika.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Markovinović, ja sam htjela samo u prilog vašoj raspravi reći nešto i o braniteljskim zadrugama, koji su u doba recesije posebice bile jedan od instituta gdje je išlo se u cilju samozapošljavanja. Htjela sam reći da od 2004. godine kad je prva braniteljska zadruga, to je ova samoborska o kojoj ste pričali osnovana, nakon toga imamo 336 braniteljskih zadruga koje zapošljavaju 9 tisuća ljudi, a najviše i najbolje su one u Slavoniji upravo, upravo one najbolje organizirane, zato i u prilog vašoj raspravi kažem da Slavonce ne treba nazivati jadnima i bijednima jer oni to nisu. Još jedna stvar koja je vezana uz evo ga mjere gospodarskoga oporavka, a to je da za potrebe osnaživanja i promicanja ženskog poduzetništva Vlada je, provodi razne projekte sa ciljem promicanja ženskog poduzetništva, tako da je u zadnjih nekoliko godina zajedno sa hrvatskim županijama provodi te programe, znači imamo kredite za mlade žene poduzetnice, i za zapošljavanje, i za samozapošljavanje. I evo ga u prilog vašoj raspravi sam željela i to reći da se zna.
Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9 i 30 sa raspravom Izvješće o obavljenim poslovima i utrošenim sredstvima na izradi tehničke dokumentacije za popis stanovništva kućanstva i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine, i dalje po dnevnom redu.
Prelazimo na prijedlog godišnjeg izvještaja o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog godišnjeg izvještaja o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu. Rezultat? Utvrđujem da smo većinom glasova donijeli godišnje izvještaje o izvršenju državnog proračuna Republike Hrvatske za 2010. godinu sa 79 glasova za, ništa suzdržanih i 27 protiv. Sukladno članku 111. Zakona o proračunu dajem na glasovanje: prvo, odluku o davanju suglasnosti na godišnje izvješće o izvršenju financijskog plana Hrvatskih voda za 2010. godinu. Molimo uključimo se i glasujmo o odluci o davanju suglasnosti u svezi Hrvatskih voda. Rezultat? Utvrđujem da smo većinom glasova donijeli odluku o davanju suglasnosti na godišnje izvješće sa 79 glasova za, jedan suzdržan i 26 protiv. Drugo, dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti na godišnje izvješće o izvršenju financijskog plana Hrvatskih cesta za 2010. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o odluci o davanju suglasnosti Hrvatske ceste. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova 78 za i jedan suzdržan, 29 protiv donijeli odluku o davanju suglasnosti na godišnje izvješće o izvršenju financijskog plana Hrvatskih cesta za 2010. godinu. Treće, dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnost na godišnje izvješće o izvršenju financijskog plana Državne agencije za osiguranje štednih uloga, i sanaciju banaka za 2010. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ova odluka je donesena većinom glasova 79 glasova za, ništa suzdržanih i 27 protiv, smo donijeli odluku o davanju suglasnosti na godišnje izvješće o izvršenju financijskog plana Državne agencije za osiguranje štednih uloga za sanaciju banaka za 2010. godinu. Dajem na glasovanje odluku o davanju suglasnosti, suglasiti na godišnje izvješće o izvršenju financijskog plana Hrvatskog fonda za privatizaciju za 2010. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da smo većinom glasova 79 glasova za, jedan suzdržan i 22 protiv donijeli odluku o davanju suglasnosti na godišnje izvješće o izvršenju financijskog plana Hrvatskog fonda za privatizaciju za 2010. godinu. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na Godišnje izvješće o izvršenju financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2010. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o ovoj odluci, o davanju suglasnosti. Rezultat? Utvrđujem da smo većinom glasova, 79 za, ništa suzdržanih i 25 protiv donijeli Odluku o davanju suglasnosti na Godišnje izvješće o izvršenju financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2010. godinu. Prelazimo na Izvješće o obavljenim poslovima i utrošenim sredstvima na izradi tehničke dokumentacije za popis stanovništva, kućanstava i stanova u RH za 2011. godinu. Podnositelj je Državna geodetska uprava. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: prihvaća se Izvješće o obavljenim poslovima i utrošenim sredstvima na izradi tehničke dokumentacije za popis stanovništva, kućanstava i stanova u RH za 2011. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o izvješću. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova, 101 glas za, ništa suzdržanih i 3 protiv. Dobro jutro gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa radom i kao što je najavljeno točkom dnevnog reda - Izvješće o obavljenim poslovima i utrošenim sredstvima na izradi tehničke dokumentacije za popis stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine. Podnositelj je Državna geodetska uprava, Državna geodetska uprava podnijela je izvješće na temelju članka 44. zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj za 2011. godinu. Prijedlog akta primili ste poštom, Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja? Gospodin Željko Bačić, ravnatelj Geodetske uprave.