Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo, uvažene zastupnice i zastupnici ovog Visokog doma. Prije nešto više od pola godine stajao sam za ovom govornicom ovdje u ime Vlade Republike Hrvatske i predstavljao proračun za 2006. godinu, proračun koji sam nazvao ambicioznim i ostvarivim. Danas 6 mjeseci i nešto više nakon što smo usvojili taj proračun za 2006. godinu sa zadovoljstvom vraćam se za istu ovu govornicu ne samo da potvrdim da smo to što smo namjeravali i što smo usvojili tada u Hrvatskom saboru i ostvarili, da ne potvrdim samo dakle ostvarivost tog proračuna, nego da predstavim, predložim još ambiciozniju verziju proračuna za 2006. godinu. Uvažene zastupnice i zastupnici Vlada Republike Hrvatske danas vam predlaže izmjene i dopune proračuna za 2006. godinu koji u potpunosti odražavaju glavne strateške ciljeve Hrvatske države. Vlada je prije dvije i pol godine postavila svoj cilj – osiguranje makro ekonomske stabilnosti i poticaje dugoročno održivog gospodarskog rasta što u prijevodu znači veće blagostanje i viši životni standard svojih građana. Svi mi vrlo dobro znamo da postignuti, da spomenuti cilj nije moguće ostvariti preko noći. Ali dopustite mi da sa zadovoljstvom kažem da ova Vlada od početka svog mandata vodi vrlo odlučnu i takvu ekonomsku politiku koja je usmjerena upravo prema postizanju tih ciljeva i naravno da ćemo u tom smjeru i nastaviti. Ekonomski program Vlade koji predstavlja konzistentan i sveobuhvatan plan ostvarivanja temeljnih ciljeva predstavljali smo kroz niz strateški važnih dokumenata koji su raspravljani i u Hrvatskom saboru prije svega smjernice ekonomske i fiskalne politike, predpristupni ekonomski program. Do ključnih dokumenata u međunarodnim odnosima Republike Hrvatske, do ključnih odnosa sa nekim međunarodnim financijskim institucijama među koje ubrajam i “stand bay“ aranžman sa Međunarodnim monetarnim fondom koji i to ću ovdje najaviti danas u najavi rebalansa proračuna uspješno privodimo kraju “stand bay“ aranžman sa MMF-om a time vjerojatno ćemo prijeći i u jednu drugu, višu, kvalitetniju fazu. Zaustavio bih se kratko na ovim posljednjim činjenicama jer smo upravo za njih dobili i potvrde i u domovini, dakle i u Hrvatskoj i u inozemstvu. Kada govorimo dakle o ekonomskoj politici ne možemo zaobići povoljne makro ekonomske pokazatelje koji govore u prilog njezinom uspješnom ostvarivanju. Da vas ne zamaram statističkim podacima koje bih mogao nabrajati i koje često nabrajamo reći ću samo ono što je najvažnije i što je danas definitivno potvrđeno, a što je siguran sam da će vas sve razveseliti, a to je da je u prvom tromjesečju ove godine rast bruto domaćeg proizvoda bio 6%. I to je nešto što je s obzirom da svi znamo da je ciklus, ekonomski ciklus uvijek početkom godine u stvari najpasivniji možemo reći zaista da je ostvaren još veći napredak nego što je bio u zadnjem kvartalu 2005. kada je rast bio nešto oko 5,2%. Naime, i slijedeći podatak je iznimno važan. Već 2005. godine ostvarili smo najnižu stopu nezaposlenosti u posljednjih 7 godina od 12,3%. Početkom ove godine nastavljen je taj trend smanjivanja broja nezaposlenih. Uzimajući u obzir i kretanja industrijske proizvodnje, trgovine na malo, turizma i ostalih makro ekonomskih pokazatelja vidljivo je da se rast gospodarske aktivnosti nastavlja i dalje što će u konačnici dovesti do ubrzanja rasta bruto domaćeg proizvoda na razini cijele 2006. godine i daljnjih pozitivnih kretanja na tržištu rada. Hoćemo li uspjeti zadržati taj 6 postotni rast bruto domaćeg proizvoda iz prvog tromjesečja upitno je. Međutim, možemo biti optimisti s obzirom na nastavak jakih ekonomskih aktivnosti. Vodeći se dobrim makro ekonomskim pokazateljima i povoljnim ekonomskim stanjem u zemlji, a po najvišim strateškim ciljevima Vlade odlučili smo stoga izraditi izmjene i dopune proračuna za 2006. godinu. Jer kad govorimo dame i gospodo o ekonomskoj politici ova Vlada je svjesna da upravo fiskalna politika ta koja može odigrati ključnu, važnu ulogu o održavanju makro ekonomske stabilnosti i poticanju gospodarskog rasta. Uzimajući u obzir strukturu i stanje javnih financija ali naravno i fiskalna postignuća koja smo ostvarili ključna odrednica fiskalne politike je upravo fiskalna prilagodba odnosno drugim riječima fiskalno, smanjivanje fiskalnog deficita. Podsjetimo se na trenutak da smo u samo dvije godine pokazali da možemo uspješno provesti snažnu fiskalnu prilagodbu kojom smo smanjili deficit sa 6,2% na bruto domaćeg proizvoda u 2003. na 4,1% u 2005. godini. I ono što ću ponovno reći sada u ovom trenutku a što ćemo vidjeti hoće li se nastaviti i u drugih 6 mjeseci, u prvih 6 mjeseci 2006. godine deficit je 2,1 milijardu kuna što je dvostruko manje nego u prvih 6 mjeseci 2005. godine kad je bio 4 milijarde i 300 milijuna kuna. Dakle deficit u prvih 6 mjeseci ove godine dvije milijarde i 100 milijuna kuna u odnosu na prvih 6 mjeseci 2005. kad je bio 4 milijarde i 300 milijuna kuna. Kad uzmemo samo taj podatak uz povećane prihode koji su za prvih 6 mjeseci negdje 11,4% to je praktički razlog zašto idemo u ovaj rebalans proračuna. Sada zaista nakon što su tako dobri uvjeti, što je ostvareno zaista jedan snažan i rast i smanjenje deficita i povećanje prihoda to su ključni razlozi zašto idemo u rebalans proračuna i zašto smo se opredijelili ono što smo već najavili na sjednici Vlade da ćemo ići i sa smanjenjem deficita na 3%. On je bio programiran, planiran ovu godinu na 3,3% a mi smatramo da ga možemo sniziti već danas na polovici godine i da će ostati takav do kraja godine znači na 3 cijela, na 3% domaćeg, bruto domaćeg proizvoda što znači da je Hrvatska danas kad Sabor usvoji ovaj rebalans da Hrvatska danas ispunjava ovaj važni kriterij europske ekonomske i monetarne unije u Europskoj uniji. Dakle kriterij konvergencije po kojemu se zemlje pripuštaju u monetarnu uniju kad za to ispune i druge uvjete. Ovim postupkom dame i gospodo u svega 3 godine dvostruko smo smanjili fiskalni deficit što predstavlja veliku prilagodbu za Republiku Hrvatsku ali možemo reći da predstavlja takav jedan snažan zahvat i kad bi se uzelo u europskim okvirima i veliku prilagodbu i za jače ekonomske zemlje nego što je to Hrvatska. I zato Hrvatska ovim načinom, ovim korakom na najbolji način priprema se i sutra u konkurenciji i jačih zemalja u Europskoj uniji. Moramo imati na umu da će ovaj naš korak također postati i jasan signal domaćim i stranim ulagačima, da će postati jasan signal međunarodnoj zajednici koja pozorno i s velikom pozornošću promatra ekonomske učinke Hrvatske. Da je Hrvatska spremna ostvariti, najprije postaviti, definirati svoj cilj ambiciozan, a onda ga i ostvariti. I to je najveća snaga ove politike, ove Vlade, ove saborske većine. Najvažnije je znači da znamo postaviti cilj, definirati ga ali ga i ostvariti. Čak i prije nego što smo planirali. Planirali smo bili u 2007. doći na deficit od 3%. Mi dolazimo sredinom 2006. A što zapravo znači fiskalna prilagodba za makroekonomsku stabilnosti i gospodarski rast? Ranije sam istaknuo da je fiskalna politika ključan instrument za ostvarivanje tih ciljeva. A upravo daljnjim snažnim smanjenjem deficita fiskalna politika dokazuje da je spremna dati još veći doprinos sveukupnoj ekonomskoj slici zemlje. Kad govorimo o održavanju makroekonomske stabilnosti u Hrvatskoj, a smatram da nema među nama nikoga tko bi se protivio svim instrumentima koji postižu cilj održavanja makroekonomske stabilnosti možemo biti sretni zaista da od '93., od 1993. a sjećam sa tada bio sam član Vlade kada smo išli sa jednim jakim, jednom gospodarskom reformom u Valentićevoj Vladi i od tada od 2003. do danas Hrvatska zadržava, uspijeva zadržavati sa svim vladama, svaka Vlada je dala svoj doprinos, tu makroekonomsku stabilnost. Bilo je različitih pokušaja od deprecijacije kune na dalje. Ja neću otvarati sve teme koje su bile uvijek u hrvatskom društvu, ali uspjeli smo sačuvati makroekonomsku stabilnost i smatram da je to jedno od najvažnijih nacionalnih interesa oko kojega postoji veliki konsenzus. Država upravo smanjivanjem fiskalnog deficita uz njegovo financiranje na domaćem tržištu i to je novi čimbenik koji želimo unijeti u ovu raspravu usporava i rast vanjskog duga. Pri tom je važno istaknuti da je ovakvom politikom država smanjila svoj dug za 600, 650 milijuna EUR-a od kraja 2004. do kraja ožujka ove godine razdoblje 15 mjeseci. U tih 15 mjeseci smanjili smo vanjski dug kad je riječ o državi za 650 milijuna EUR-a. Siguran sam da će daljnje smanjenje deficita zbog smanjene potrebe za njegovim financiranjem još više pridonijeti usporavanju rasta vanjskog duga Republike Hrvatske a u idućem razdoblju i njegovom smanjivanju. Isto tako država ovakvom fiskalnom politikom pozitivno utječe i na gospodarski rast. Naravno da to postiže samo strukturom proračuna odnosno efikasnijim usmjeravanjem proračunskih sredstava u strateški razvojno važna područja. No također to postiže i smanjenjem fiskalnog deficita čime se otvara više prostora i raspoloživih financijskih sredstava privatnom sektoru. A glavna odrednica dugoročno održivih visokih stopa gospodarskog rasta je upravo veće sudjelovanje privatnog sektora. Naime smanjenjem fiskalnog deficita smanjuje se pritisak na rast kamatnih stopa a time se stvaraju povoljni uvjeti za sve veći broj i rast privatnih poduzeća i poduzetničkih pothvata. Stoga je od iznimne važnosti osigurati da privatni sektor postane glavni generator ekonomskog rasta, investicija koje će svojom kvalitetom pridonijeti dugoročno održivom gospodarskom rastu i otvaranju novih i trajnih radnih mjesta. I pri kraju želim još nešto reći. Kad smo i s našim kolegama iz prošle prethodne Vlade razgovarali o ekonomskoj politici na primopredaji sjećam se kao da je to bilo jučer, a vrijeme brzo prolazi, bilo je prije dvije i po godine, razgovarali smo o tome hoće li smanjenje fiskalnog deficita utjecati i na, na investicije u infrastrukturi. Na auto-ceste, gradnju auto-cesta i ostalih. Danas možemo s iskustvom od dvije i po godine reći ne samo da nije utjecalo nego smo uspjeli postići oba cilja. Čak i dinamičnije ulaganje Kalmeta kad je predlagao petogodišnji plan izgradnje auto-cesta onda je još više došlo do izražaja da smo više uložili nego što se uložilo u proteklom četverogodišnjem razdoblju prije nas uz smanjenje deficita. Dakle, više sredstava u ove 4 godine i više kilometara autoceste uz smanjenje deficita. I to je ono što smo mi govorili da se može postići. To smo postigli i danas s ponos stojimo ovdje na govornici Hrvatskom sabora i kažem da je to moguće bilo ostvariti i da smo to ostvarili. Ne spominjem razgovora u nekom, ove razgovore koje smo vodili s bivšim kolegama u nekom negativnom smislu. Spominjem samo zbog toga jer smo imali različiti pristup. Pokazao se da se može voditi intenzivna dinamična infrastrukturna politika, izgradnje infrastrukture uz smanjenje deficita, a ne uz njezino financiranje deficitom. Tu je razlika bila između nas i prošle Vlade. I da zaključim, uvažene zastupnice i zastupnici ovog Visokog doma, Vlada Republike Hrvatske vam danas predlaže ne samo znači izmjene i dopune Proračuna za 2006. godinu, Vlada Republike Hrvatske vam danas predlaže instrument za ekonomski stabilniju i snažniju Hrvatsku, za modernu europsku državu koju će odlikovati visoke stope gospodarskog rasta, veće blagostanje hrvatskog naroda i svih hrvatskih građana. A nešto detaljnije o samom prijedlogu izmjena i dopuna proračuna ministar financija. Ja vam zahvaljujem na pozornosti. [[Pljesak.]]
Hvala. Ministar financija, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče.
Samo trenutak. Molim? Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Ne znam da li je ovo slučajno gledajući članak 211. našeg Poslovnika. Kaže se da predlagatelj, odnosno predstavnik predlagatelja kojeg on odredi. Ali u aktu Vlade je za govorenje o proračunu određen samo predsjednik Vlade, nije ministar. Tak da molim da nam to razjasnite. Ne, ne. Moramo se držati Poslovnika. Znači imamo dopis Vlade od 3. srpnja 2006. godine koji se kaže za predstavnika koji će sudjelovati u radu Hrvatskog sabora određen je predsjednik Vlade. Možda ima nekakav drugi dopis, ali mislim moramo se poštovati Poslovnik. … [[Upadica se ne čuje.]] Da, ali tko? Dobro, da pitam, samo objašnjenje.
Kolega Kovačević, ma dajte malo, ne radi se o nikakvoj povredi Poslovnika nego se radi o neopreznom čitanju. Ministar financija, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Možda kod ovog rebalansa proračuna se nameće jedno pitanje. Zašto i po prvi puta u Hrvatskoj se dogodilo da višak prihoda ne ide sam u rashode nego da politika i razmišljanja o vođenju javnih financija je krenula u malo drugačijem smjeru. Dakle, počeli smo razmišljati o tome da treba i ono što su gospodarstvo i hrvatski građani stvorili treba preusmjeriti i ka tome da se počne ići ka manjem deficitu i da bi se uopće moglo na ovakav način uopće moglo razgovarati o ovom proračunu da bi ove pokazatelje koje je iznio predsjednik Vlade doktor Sanader mogli se praktički govoriti o njima samo nekoliko dana nakon proteka 6 mjeseci. Za to je trebalo učiniti niz tehničkih pretpostavki, počevši od uspostave Državne riznice, od ukidanja onih stotina podračuna na kojima su se kisili novci od proračunskih korisnika, dok se istovremeno država morala zaduživati da bi plaćala neke svoje rashode, danas toga više nema. Danas se ovci poreznih obveznika koriste za ono što treba taj dan platiti. Danas se radi dnevni i tjedni plan plaćanja. Danas se točno zna kad će koja sredstva biti plaćena i to je razlog zašto danas, dakle nekoliko dana po isteku 6 mjeseci možemo reći da je u prvih 6 mjeseci ove godine deficit državnog proračuna bio 2 milijarde i 100, da su prihodi u odnosu na prošlu godinu u prvih 6 mjeseci veći za 5 milijardi i 300 milijuna kuna i da je to razlog uz dakle te povećane prihode od 5 milijardi 300 ili od 11,4 milijarde zašto se Vlada odlučila za ovakav prijedlog proračuna. I da opet ne srljamo grlom u jagode, nego da idemo s jednim konzervativnim pristupom vidjeli ste u prijedlogu proračuna da smo predvidjeli nove ovako izmijenjene prihode, 94 milijarde 895 milijuna ili od 899 milijuna veće u odnosu na ono što je bilo predviđeno prvotnim planom. Ili ako pogledate postotno, to je povećanje od 7,3%. A istovremeno imamo za 6 mjeseci povećanje od 11,4%. Dakle da smo oni koji nerealno razmišljaju, nerealno promišljaju mi bi jednostavno prihodovnu stranu povećali za nekakvih 10, 11% i stvorili si još prilike za neke stvari koje pitanje je da li se do kraja godine s obzirom i na ranjivost hrvatskog gospodarstva i na određene nestabilnosti mogu promijeniti. Dakle ovo je povećanje od samo 1% prihoda, plana prihoda u odnosu na ono što je bilo predviđeno u 12. mjesecu. Bez obzira kažem što je u prvih 6 mjeseci kad je fiskalna godina najlošija i najslabija imamo povećanje prihoda od 11,4%. Dakle, predviđamo povećanje od 7,3% ili 899 milijuna, a rashodi Državnog proračuna se predviđaju u iznosu od 92, 99,2 milijarde ili 413 milijuna kuna više, ili ako pogledamo po pojedinim korisnicima gdje je praktički povećanje najveće. Tako je Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva, vodnog gospodarstva povećanje od 54 milijuna kuna, Ministarstvo znanosti 45 milijuna kuna, s tim da moram reći da se ovdje 30 milijuna odnosi na ovrhe oko neisplaćenih obveza prema kolektivnom ugovoru iz proteklih godina. Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje ili ako pogledamo Ministarstvo zdravstva 423 milijuna, Ministarstvo pravosuđa 92 milijuna i Hrvatski fond za razvoj i zapošljavanje 103 milijuna na ime obveza koje su stvorene po onome bivšem akcijskom planu za zapošljavanje. I na takav način smo došli u poziciju, dakle na ovakav način što se tiče prihoda i na predviđene rashode smanjimo deficit Državnog proračuna središnje države dakle na 1,7%, jedinice lokalne samouprave ostanu na 0,3, a Hrvatske autoceste, hrvatski i ostali fondovi su, čine deficit od 1% ili ukupo od 3%. Međutim, kad se govori o smanjenu deficita od 3,3 na 3% to izgleda malo smanjenje. Međutim kad kažemo da je to nominalno od 485 milijuna kuna smanjiti u tijeku godine onda se vidi koliko je to smanjenje. Dakle 485 milijuna kuna se smanjuje deficit središnje države i on će umjesto 4 milijarde i 785 milijuna biti 4 milijarde i 300 milijuna. Zašto to govorim? Zato što kad budemo govorili i o Zakonu o izvršenju državnog proračuna onda ćete vidjeti da pozicija na, zapravo članak u kojem se govori o potrebama zaduživanja i ta pozicija se smanjuje za tih 485 milijuna jer za taj iznos će se Vlada Republike Hrvatske, dakle Republika Hrvatska u 2006. godini trebati manje zadužiti, dakle jer se za taj iznos smanjuje deficit i onda sada dolazimo do ključnog pitanja. Vratimo se dvije ili dvije i pol godine unatrag pa kada pogledate i mišljenja međunarodnih financijskih institucija i što se govorilo o Hrvatskoj, koja su dva najveća problema bila u Hrvatskoj. Nagli rast vanjskog duga i vrlo visoki deficit. Vi danas ni u jednoj stručnoj publikaciji, ni u jednom stručnom obraćanju u Hrvatskoj, niti u jednom izvješću međunarodne financijske institucije kada se govori o Hrvatskoj više nitko ne spominje problem deficita. Nitko. Niti jedna međunarodna financijska institucija. Niti u jednom članku, niti u jednom izvješću problem deficita u Hrvatskoj danas ne postoji. On je tu, pristaje, ali ga nitko ne stvara i ne postavlja kao problem. I samim tim što je deficit kao takav nestao iz nekakvog fokusa rasprave jer su učinjene značajne fiskalne prilagodbe, normalna stvar da je vanjski dug ostao jedini problem i svjesni smo da i to je pokazalo u proteklim godinama. Dakle želim opet reći da i sve vlade su željele i smanjiti deficit i usporiti rast vanjskog duga. Bez kombinirane politike, monetarne i fiskalne politike je praktički nemoguće to učiniti. Jer bez smanjenja fiskalnog deficita, bez smanjenja potrošnje nemoguće je govoriti u današnjim uvjetima da samo monetarna politika i da se samo mjerama monetarne politike može smanjiti vanjski dug. I zato kažem bez obzira što je to prvi puta, ovo je izuzetno značajno i s obzirom na prijedlog novog Zakona o Hrvatskoj narodnoj banci da monetarna i fiskalna politika djeluju koordinirano, jer u ovom trenutku uz dvije-tri strukturne reforme što se tiče brodogradnje, što se tiče zdravstva, osnovni problem hrvatske monetarne i fiskalne politike je vanjski dug i o njemu treba govoriti kao o problemu ne kao o bauku. Jer kada se govori o bauku onda se to ne rješava, ali ako se to istakne kao problem i ako se istakne kao cilj on se kao takav može riješiti. Dakle doprinos Vlade Republike Hrvatske ovim rebalansom proračuna, smanjenjem deficita je fiskalni doprinos ka usporavanju rasta vanjskog duga. Ja znam da ovakav prijedlog proračuna i u samoj raspravi će vjerojatno biti puno toga, pa nema novaca za ovo, pa nema novca za ono, međutim nije smisao niti fiskalne politike niti javnih financija da troši koliko tko hoće nego da troši koliko se može i za određene stvari koje se ne mogu isfinancirati treba provesti reforme i to je ono upravo što želim reći na kraju. Da se uopće moglo doći do ovakvog načina planiranja i financiranja proračuna trebalo je uz fiskalnu disciplinu, strogo vođenje javnih financija, trebalo je učiniti i niz strukturnih reformi koje su učinjene i trebati će ih činiti u budućnosti da bi mogli ići ka još nižem deficitu, jer koliko nas košta deficit svake godine, kolege i kolegice pogledajte samo poziciju kamata u državnom proračunu unatrag pet godina pa ćete vidjeti kako ta pozicija raste a ta pozicija raste isključivo zbog deficita. Znači kada pogledate koliko nas košta zaduženje od prethodne dvije godine, samo pogledajte koliko raste rashodovna strana kamata u državnom proračunu. To je trošak deficita. I prema tome, normalna stvar ako smanjimo trošak tog deficita da otvaramo mogućnost da se ti novci preusmjere u neke razvojne projekte, u znanost ili bilo šta drugo. Ako ne budemo tako radili trošit ćemo novce da plaćamo deficit. Svu praktički novostvorenu vrijednost bez obzira koliki nam bude bio rast bruto domaćeg proizvoda ćemo trošiti na kamate, a onda nećemo imati novaca niti za obrazovanje, niti za zdravstvo, niti za plaće i to je razlog zašto ova Vlada stremi ka fiskalnoj politici, dakle da se smanje izdaci za kamate, da se smanje izdaci za dugove a da se ti novci preusmjere u razvojne i znanstvene projekte. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun, predsjednik Odbora, poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, premijeru, ministre, kolegice i kolege. Uvodno da ne nabrajam sve, skraćeno kazano ovo je Izvješće o rebalansu proračuna i s nizom proračunskim fondovima. Odbor za financije je na 52. sjednici održanoj 29. lipnja razmatrao ova izvješća kao matično radno tijelo. Naravno uvijek kako ide, prvo je uvodno predstavnik Vlade Hrvatske istakao da su osnovni razlozi izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2006. brži rast ekonomskih aktivnosti, zatim smanjenje deficita opće države, fiskalnom prilagodbom Hrvatska prati trendove smanjenja fiskalnih deficita zemalja Europske unije te se na taj način priprema za ispunjenje mastriških kriterija za ulazak u Europsku monetarnu uniju vezanog uz visinu fiskalnog deficita. Predloženim rebalansom državnog proračuna planira se smanjenje fiskalnog deficita na 3% čime bi Hrvatska već ove godine ispunila taj kriterij. Prema novom planu za 2006. ukupni proračunski deficit iznosi 94 milijarde 895 milijuna, prvotni plan 93 itd. što je povećanje od 899 milijuna, odnosno to su prihodi bili, a temelji se na planiranom gospodarskom rastu od 4,4% te nominalnom rastu od 7,9% u odnosu na prethodnu godinu kao i na dosadašnja ostvarivanje prihoda u 2006. Povećavaju se rashodi i izdaci … [[Ne razumije se.]] 109 milijardi, oko 109 na 110, 100 kuna što je povećanje od 413 milijuna kuna. Predlaže se rast rashoda poslovanja od 697, 9 milijuna kuna u odnosu na prvotni plan s time da se najveći dio povećava u iznosu od 483 milijuna kuna odnosi na naknadu građanima i kućanstvima na temelju osiguranja i druge naknade, troškovi primarne i bolničke zdravstvene zaštite te cjepiva a potom na pomoć od 143,5 milijuna kuna. Povećavaju se rashodi za zaposlene u iznosu od 142,8 milijuna kuna. Subvencije su prema novom planu u 2006. planiran iznos od 121, 3 milijun kuna ili 2,3%-tna boda više od prvotnog plana. Od toga 115, 8 milijuna kuna odnosi se na subvencije poljoprivrednicima, obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima. Smanjuju se ostali rashodi … za 118 milijuna kuna, a najveće smanjenje je na kapitalnim donacijama koje su smanjenje za 78 milijuna kuna te na kapitalnim pomoćima bankama i ostalim financijskim … [[Ne razumije se.]] i trgovačkim društvima izvan javnog sektora koje su smanjenje za 31 milijun kuna. Rashodi za nabavu nefinancijske imovine u 2005. ostvareni su u iznosu od milijardu 829 milijuna kuna, a sada su planirani u iznosu od 2, 274 milijuna što je povećanje od 24,3%. Izdaci za financijsku imovinu i otplate zajmova smanjeni su za 18,1 milijun kuna. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora u cijelosti je podržao Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna RH za 2006. godinu te je odlučio jednoglasno Saboru predložiti donošenje Zakona o izmjeni i dopuni Državnog proračuna RH za 2006., kao i sljedećih odluka. Odluke o davanju suglasnosti na izmjene i dopune financijskog plana Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje za 2006, Odluku o davanju suglasnosti na izmjenu i dopunu financijskog plana Hrvatskog zavoda za zapošljavanje za 2006., Odluku o davanju suglasnosti na izmjenu i dopunu financijskog plana Hrvatskih voda za 2006., Odluku o davanju suglasnosti za izmjenu i dopunu financijskog plana Hrvatskih autocesta za 2006., Odluku o davanju suglasnosti na izmjenu i dopunu financijskog plana Hrvatskih cesta za 2006., Odluku o davanju suglasnosti za izmjenu i dopunu financijskog plana Državne agencije za osiguravanje štednih uloga i sanaciju banaka za 2006. i na kraju, Odluku o davanju suglasnosti na izmjenu i dopunu financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2006. godinu, te će tako biti i razmatrani. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za poljoprivredu i šumarstvo, poštovani zastupnik, predsjednik Božidar Pankretić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Odbor za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskog sabora je na svojoj 41. sjednici održanoj 4. srpnja raspravio Prijedlog izmjena i dopuna državnog proračuna. Odbor je proveo raspravu o ovom Prijedlogu kao zainteresirano tijelo. Nakon uvodnog obrazloženja predstavnika Ministarstva financija, raspravom je obuhvaćen onaj dio prijedloga koji se odnosi na djelokrug rada Odbora. U načelnoj raspravi većina članova je dala potporu donošenju izmjenama i dopunama Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu, budući da su sredstva namijenjena poljoprivredi povećana u apsolutnom iznosu. Međutim to povećanje, drže neki članovi Odbora, upitno ako se pogleda postotak potrošenih sredstava na poziciji poticajne poljoprivredne proizvodnje u prvih 5 mjeseci ove godine, iznosi cca 77% od ukupnih sredstava. Te je s time u vezi ukazano na preuzimanje obveza za subvencioniranje pšenica na cca 150 tisuća hektara i obavezu koja je na mjesečnoj razini za isplatu mlijeka cca od oko 50 milijuna kuna. Ako se to predloženom novim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj potpori u poljoprivredi, šumarstvu i ribarstvu tada sredstva u Državnom proračunu za 2006. godinu neće biti dostatna samo za taj dio izdataka. Također je izraženo žaljenje što su znatno smanjenja sredstva namijenjena subvencioniranju poljoprivrednika, obrtnika, malih i srednjih poduzetnika na ime pomoći iz SAPARD programa. Na temelju provedene rasprave, Odbor za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskog sabora većinom je glasova odlučio predložiti Hrvatskom saboru da se podrže izmjene i dopune Državnog proračuna za 2006. godinu. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Poštovana zastupnica Dragica Zgrebec, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Nisam ponudio za klubove, ja nemam, nisam ja ponuditi za klubove. Klubovi se trebaju prijaviti. Nitko se nije prijavio. … [[Upadica se ne razumije.]] A sad se vi javljate? Dobro. U ime Kluba SDP-a, poštovana zastupnica Željka Antunović. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Izvolite, molim vas. Šta je? Čekajte malo. Izvolite. Gospođo Antunović, izvolite. Tko je prvi javio, o tome ovaj stol odlučuje kad …
Nema problema, gospodine predsjedniče, mi ćemo sa zadovoljstvom izgovoriti sve ono što imamo jer to ni ne govorimo zbog televizijskih kamera koje još uvijek nisu uključene. Nego zbog toga što osjećamo ozbiljnu potrebu da damo svoj doprinos objektivnom prikazivanju stanja u državnim financijama. Naime, iz uvodnih izlaganja i na prvi pogled moglo bi se zaključiti da se u ovom rebalansu Državnog proračuna i ne bi imalo bog zna što reći. Čini mi se da je ovo još jedan primjer kako i papir trpi sve, ali i selektivno iznošenje činjenica i podataka također može otrpiti sve i značajno iskriviti ili uljepšati u ovom slučaju sliku koja u stvarnosti uopće nije takva. Naime, već površnim iščitavanjem samog rebalansa proračuna upadaju u oči neke činjenice koje značajno mijenjaju proračunska dostignuća navodnih ubrzanih gospodarskih aktivnosti i rasta bruto društvenog proizvoda. Kad govorimo o površnom iščitavanju proračuna onda ne mislim na to da mi zastupnici površno radimo svoj posao već po ne znam koji put upozoravam u ime SDP-a ovu Vladu na činjenicu da ste nam za analizu rebalansa ostavili puna 24 sata, svakako uključujući u to i čitav jučerašnji radni dan koji zastupnici nisu mogli provesti u čitanju rebalansa i analizi iznesenih podataka. Nego su nažalost od 8 i 30 do 21 sat morali raditi jednako ili bar podjednako važne poslove u ovom Saboru. Međutim, površnost u pripremi obrazloženja koju smo dobili i koju vidimo pred sobom na ove pune 4 i po stranice ukazuje na posvemašnju odgovornost i nažalost površnost Vlade Republike Hrvatske koja se odnosi na površno analiziranje kretanja pokazatelja tekuće godine i ukazuje na osnovne nedostatke ovog rebalansa proračuna. Ovaj je dokument samo djelomično transparentan. Malo prije smo čuli i nadam se da je ušlo u fonogram da je rast bruto društvenog proizvoda u prvom kvartalu ove godine 6%. Pa već iz te tako iznesene činjenice očito je isključivo u propagandne svrhe, postavlja se pitanje ako je to tako i ako je poznato da je prvi kvartal najmanje aktivan kvartal u gospodarstvu zbog čega onda Vlada u Prijedlogu proračuna svoje veličine temelji na planiranom i predviđenom rastu od 4,4% za čitavu godinu? Ili, jer ova iznesena činjenica od 6% obrazložena kako je obrazložena netočna ili Vlada priprema još jedan rebalans proračuna do kraja ove godine? Ovo iznosi naime da bi ukazala na površnost i selektivan pristup u iskazivanju činjenica. Naime, rebalans proračuna nije utemeljen na objektivnoj analizi kako pozitivnih, a tako i negativnih trendova. On uopće ne vodi računa ustvari u potpunosti ignorira stvarne probleme državnih financija kao što je npr. plaćanje dospjelih obaveza i što je najtragičnije kolegice i kolege on je ustvari netočan prikaz stvarnih izdataka države. Logično bi bilo zapitati se zašto se Vlada upušta u takve manipulacije? Odgovor je po nama u SDP-u vrlo jednostavan. Pali bi naime u vodu svi navedeni razlozi izmjena i dopuna proračuna kao što bi se srušila i kompletna propagandna kampanja koja bi trebala ispodprosječne i nedovoljne rezultata i neispunjena obećanja Vlade pretvoriti u fantastične uspjehe i još jednom po ne znam koji put obmanuti javnost podacima u proračunu. Slično kao što ste godinama obmanjivali javnost u slučaju Požeške županije prikrivali stvarno stanje zato što je tamo HDZ bio na vlasti, a danas od stvarno iskazanih problema koji su izašli na vidjelo perete ruke i prebacujete te probleme na leđa građana županije. Mislite da ćete tako napraviti i sa državnim proračunom, državnim izdacima i državnim troškovima koji su veći nego što ih prikazujete i koji bi onda rušili činjenicu o navodno sjajno deficit od 3% bruto društvenog proizvoda. Doista lijepo zvuči kad obznanite da je smanjen deficit opće države i da je planira na razini 3%, međutim nešto vam fali u toj računici. Najmanje 1,2 milijarde, odnosno još 1,2 milijarde, ukupno 2 i pol milijarde što isplaćenih, što će biti isplaćeno do kraja ove godine sredstava za obeštećenje umirovljenika za pokradene mirovine HDZ-ove vlasti iz 90-tih. Vjerojatno ćete mi odgovoriti da nisam u pravu jer je ta isplata išla iz umirovljeničkog fonda koji nema veze sa proračunom i koji ima svoju imovinu, ali na žalost ja sam u pravu jer fond još uvijek danas, a vjerojatno će tako biti i do kraja godine nema tu imovinu, a prvu tranšu obeštećenja isplatila je Poštanska banka iz kredita koji je osiguran državnom zadužnicom. A što je ta državna zadužnica nego vrijednosni papir, a što je to drugo nego ustvari obveza države koju je izvršio netko drugi, a koja nije iskazana u ovom proračunu. O tome naime u ovom proračunu nema niti riječi. Pa ako ste poštovani predstavnici Vlade već i smislili neku vratolomiju po kojoj je država preuzela obvezu za isplatu 2 i pol milijarde obeštećenja u ovoj godini, a da vi to u državnim računima ne iskazujete onda bome ne možete ni zasluge za tu isplatu pripisivati sebi. Možda je bolje da ih preuzme Poštanska banka. Nazovimo to ovaj put pravim imenom. To je ustvari čito povećanje deficita središnje države koje u ovom rebalansu proračuna nije iskazan. Kad bi se ovom iznosu od 2 i pol milijarde na godišnjoj razini dodalo npr. i 6 i pol milijardi dospjelih, a neplaćenih računa u zdravstvu cirka 1 milijarda dospjelih, a neplaćenih računa za radove na autocesti deficit proračuna iskazivali bi dvocifrenom znamenkom najmanje. O tome kako i da li uopće mislite riješiti rastući problem neplaćanja dobavljačima u rebalansu ni spomena. Točno je da se ne može trošiti koliko tko hoće već koliko se može kako je maloprije rekao ministar Šuker, međutim kako se to prakticira od strane hrvatske Vlade. Na žalost napuhuju se troškovnici u javnim nabavkama, a kad se na natječaju iznenada pojavi jeftinija ponuda natječaji se poništavaju i jeftinije ponude zbog izmišljenih razloga proglašavaju nevažećima ili nekonkurentnima bez referenci ili se traže neki drugi formalni razlozi kao što je npr. u slučaju javnog natječaja za izgradnju hidroelektrane Lešće. Dozvolite mi da se trenutak pozabavim i sa ovih neplaćenim računima u zdravstvu. Ovim se rebalansom smanjuju prihodi Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i doista zapanjuje Vladino ignoriranje dugova bolnica koji su nastali mahom zbog liječenja pacijenata i zbog toga što Vlada već treću godinu ne provodi restrukturiranje zdravstvenog sustava i ne čini ništa za smanjenje troškova. Znači li to da ćete i tih 6 i pol milijardi kuna uzeti od pacijenata uvođenjem novih harača? O tome u proračunu ne govorite ništa. Koliko činjenica o velikim nepodmirenim dugovima utječe na usporavanje gospodarske aktivnosti i koliko ćete gospodarskih subjekata dovesti do stečaja i likvidacije i koliko će zbog toga ljudi ostati bez posla? To su otvorena pitanja na koje se u ovom proračunu ne mogu pronaći odgovori. Posljedice vaše proračunske politike očito će i na žalost morati rješavati neka buduća Vlada jer ćete samo to njoj ostaviti u nasljeđe. Dozvolite i nekoliko riječi o vanjskom dugu. Preuzeli ste 2003. godine državu koja je u inozemstvu bila zadužena za 19 milijardi eura, a danas smo dužni 27 milijardi eura. Za 2 godine mandata zadužili ste se vani za 8 milijardi eura, gotovo kao koalicijska Vlada u cijelom mandatu. Iako je to samo po sebi činjenica koja mijenja sliku o vašoj Vladi kao uspješnoj u odnosu na bivšu i pretvara vas u neuspješnu Vladu to i nije vaš najveći grijeh. Vaš je grijeh što ste novce posudili i potrošili, a da iza vas ništa ne ostaje. Na temelju zaduženja iza prošle Vlade ostalo je više od 400 kilometara autocesta, likvidna država, neznatna inflacija, završena obnova i prosječni rast bruto društvenog proizvoda između 5 i 6%. Mi u SDP-u ne prihvaćamo vašu stopu rasta od 4,4% kako ste naveli u proračunu, realno kao pohvalnu činjenicu i kao prihvatljivu činjenicu, jer u trećoj godini svoga mandata još uvijek niste dostigli stopu od 5,3% iz 2003. godine. Na toj osnovi ne možete govoriti o ubrzavanju gospodarskih aktivnosti pogotovo što u analizi prešućujete podataka o enormnom rastu trgovačkog deficita koji je za prva 3 mjeseca 2006. iznosio 2,4 milijarde dolara. Za usporedbu u prva 3 mjeseca 2000. taj isti deficit je iznosio samo 590 milijona dolara. Znači da je to danas otprilike 4 puta više. Na taj način ustvari uvoz hrani našu unutrašnju potrošnju i gospodarski rast i teško da se može govoriti da je rast bruto društvenog proizvoda posljedica stvarnih gospodarskih aktivnosti. Planirani rast proračunskih prihoda Vlada obrazlaže povećanom efikasnošću države, porezne uprave i zadiranjem u područje sive ekonomije. I to je teza koja nažalost nema svoje utemeljenje u proračunu jer je nominalni rast bruto društvenog proizvoda identičan rastu poreznih prihoda što pokazuje upravo suprotno. Niste niti takli sivu ekonomiju. Povećani prihodi proizlaze iz povećanog rasta bruto društvenog proizvoda ma koliko on bio nedovoljan. Zbog rastuće korupcije vjerojatno je i nažalost i siva ekonomija u porastu iako o tome nemamo egzaktnih pokazatelja. O tome koliko je država efikasna odnosno neefikasna i zakočena lošim vođenjem i izbirokratizirana najbolje svjedoči činjenica o odustajanju od planiranih projekata kao i smanjenje iznosa pomoći iz fondova Europske unije što je vidljivo i u samom proračunu. Kad Vlada na sva usta propagira velike uspjehe u procesu pristupanja i prilagodbe Europskoj uniji žalosno je da ta ista Vlada nije u stanju osigurati da se iskoristi planiranih 580 milijuna kuna i na taj način stvori osnova za povlačenje novih i većih iznosa koji su ovoj zemlji više nego potrebni. Eto, kolegice i kolege, zbog svih spomenutih razloga kao i onih o kojima će u svojim raspravama govoriti moji kolege SDP će glasati protiv predloženog rebalansa proračuna i SDP će i dalje koristiti sve mogućnosti da ukazuje na manipulacije kojima se služite kako bi ovaj proračun postao i bio isključivo propagandno sredstvo u funkciji obmanjivanja javnosti i lažnog podizanja političkog reitinga vladajuće stranke.
Hvala. Imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Nakon ovog šokantnog izlaganja mogu zaključiti da je bilo desetak netočnih navoda vjerojatno zato jer je štovana kolegica čitala rebalans proračuna iz 2002. Naime, nije točno da podaci u proračunu su netransparentni. Oni su vjerna kopija Hrvatskog zavoda za statistiku. Prema tome, pod kontrolom domaćih i međunarodnih eksperata. Drugo, nije točno da je 6 milijardi kuna dospjelih u zdravstvu nego 487 milijuna preko 90 dana za sve bolnice zajedno i oko 400 milijuna za lijekove preko 90 dana. Nije točno da se HZZ-u smanjuju prihodi nego se povećavaju za 440 milijuna kuna s ovim rebalansom. I nerazumijevanje gospodarstva pokazuje se iz netočnog navoda da povećani prihod nije posljedica borbe protiv sive ekonomije nego povećanog priliva iz poreza a upravo je to Vlada i uspjela, sivu ekonomiju pretočiti u plaćanje poreza koje je dovelo i do povećanog prihoda. Hvala.
Hvala. Drugi ispravak poštovani zastupnik Ivan Vučić.
Pa evo ispravljam kolegicu Antunović. Da je ovo nogometna utakmica sigurno bi njezina rasprava bila poništena jer materijalna povreda pravila nije točno isčitala ono što piše. U proračunu piše da se prihodi HZZO-a povećavaju za 440 milijuna a ona je rekla da se smanjuju što ne odgovara istini. Mislim da je to materijalna povreda.
Treći ispravak poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo, kolegica Antunović je rekla da je u proračunu netočan prikaz rashoda što nije točno jer je transparentnost i prihoda i rashoda i uvođenje reda u financije bit ove politike ove efikasne Vlade. No, ja bih podsjetila na izjavu bivšeg premijera gospodina Ivicu Račana koji je rekao kada se govorilo o nalazima Državne revizije za 2003. godinu ovako, citiram "Svaka Vlada ima manevarski prostor hoće li ili neće knjižiti rashode u jednoj ili drugoj godini.". Ova Vlada ne radi tako.
Ministar financija Ivan Šuker. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Žao mi je što je uvažena zastupnica gospođa Antunović otišla ali s obzirom da je govorila u ime Kluba SDP-a pa mi dozvolite nekoliko ispravaka ili opservacija hrvatske Vlade na ovo što je rečeno iz razloga što ako podatak Hrvatskog zavoda za statistiku nije točan onda ukinimo Zavod za statistiku i nemojmo mu vjerovati. Zavod za statistiku je u petak objavio da je gospodarski rast u prvih tri mjeseca 6%. To je Državni zavod za statistiku objavio u petak. E pa sada ako mi, da je ovako kao što gospođa Antunović i Klub SDP-a govori ja vam garantiram da 230 milijuna kredita za završetak druge faze auto-ceste od Europske investicijske banke Republika Hrvatska ne bi dobila pod uvjetima pod kojima dobivaju zemlje članice Europske unije, ja vam to garantiram. To je banka koja je u vlasništvu zemalja članica Europske unije. Ne bi članice Europske unije, njihova banka dala Hrvatskoj takav kredit po takvim uvjetima da je u Hrvatskoj tako katastrofično stanje. Ne bi ljudi iz međunarodnih financijskih institucija pozitivno se izražavali. Nikada nismo bježali od problema koje imamo. Ne bi Hrvatska imala ovakav kreditni reiting. Jer ako je išta pokazatelj kakvo je stanje u pojedinoj zemlji to vam je kreditni reiting i kamatna stopa jer profit nema, kapital nema milosti. On ide tamo gdje može ostvariti profit i to je istina. I rekao sam kad sam govorio o izvršenju proračuna i to ću reći danas. Zašto je Hrvatska kad se govori o nekakvim anketiranjima loše plasirana? Upravo zbog ovakvih neargumentiranih izjava kad dođu anketari izvana i kad se daju ovakvi pokazatelji niti jedan od ovih navoda koje je gospođa Antunović rekla nije utemeljen. A sad ću reći jedan po jedan. Netočan prikaz izdataka dame i gospodo iz Kluba SDP-a svi arijersi su u deficitu, i ovih 900 milijuna o kojima je govorio kolega Hebrang u zdravstvu su arijersi, su u deficitu i sadržani su u deficitu. Požeška županija. Žao mi je što moram reći ali ovdje nažalost očigledno niti Državni ured za reviziju više ne zna raditi svoj posao jer nalaz Državnog ureda za reviziju o stanju obveza dospjelih je ne dijametralno suprotan nego može se govoriti puta sto ili podijeljeno sa sto u odnosu na ono što piše u interpelaciji SDP-a. Ali očigledno kad nam ne paše ni Državni ured za reviziju ali u političke svrhe bez argumenata možemo reći i to. Umirovljenički dug. Jasno je rečeno da će se umirovljenički dug financirati iz privatizacije HT-a. Prihodi od privatizacije nisu prihodi proračuna, oni su prihodi ispod crte. Prema tome, ne vidim razloga zašto bi sad povrat duga umirovljenicima bio deficit 2006. godine. I na kraju krajeva oko tretmana umirovljeničkog duga i njenog statusa što se tiče deficita su konzultirane od Europske komisije do svih međunarodnih institucija. I nije dobro govoriti. Kad se nema argumenata «Je, vratili ste dug, ali niste ga stavili u deficit i onda što se vi hvalite sa povratom tog duga?» Pa zato što smo našli model kako da ga vratimo za milog Boga. Zašto vi to niste napravili? Nelikvidnost. Jedna priča koja se povlači u Hrvatskoj koja naprosto nije točna. Nije točna. Rečeno je da u zdravstvu ima 6 i pol milijardi dospjelih, a nenaplaćenih potraživanja. Pa mislim ja ne znam od kud se ti podaci čupaju? To je nešto što SDP ima svoje privatno računovodstvo pa ima takve pokazatelje. Vlada Republike Hrvatske toga nema. Toga nema. Nema više financiranja na način, a to je slučaj bio u gradu Požegi, a i u Vladi Republike Hrvatske. Da se ugovore radovi za obnovu pa da kredit sklopi izvođač radova, a država izda mjenice da će ona platiti te kredite i taj kredit te godine nije bio deficit. On je bio slučaj milijardu i po kuna kredita koji nije bio prikazan u trošku i danas se govori da je to nešto lako. Pa zna se tko je to izmislio i da je to funkcioniralo tako. Milijardu i po kuna obnove nisu bili plaćeni. Vlada je izdala mjenice i onda, a ugovore sa HABOR-om su sklapali izvođači radova iz razloga da taj rashod ne bi išao u deficit one godine kad je napravljen. Prema tome gospodarski rast, vidite gospodarski rast se može i efekti gospodarskog rasta različito iskoristiti. Meni bi bilo drago da kad je gospodarski rast u Republici Hrvatskoj bio da efekti tog gospodarskog, za vrijeme vaše vlasti 5%, da ste efekte tog gospodarskog rasta koristili za smanjenje deficita. Ali situacija je takva kakva je. Reći da povećani prihodi nisu posljedica uzimanja dijela sive ekonomije, pa imate gospodo, zapravo istraživački rad Ekonomskog instituta oko sive ekonomije. Završena je 2003. godine, a sad se radi 2004. godina pa ćete vidjeti kakav je utjecaj i udio pojedinih gospodarskih grana u sivoj ekonomiji. I za vrijeme vaše Vlade i za ove Vlade. I naprosto negirati sve rezultate bez argumenata mislim da nije dobro jer kažem ja to neovisno o, i pripadnosti stranačkoj i ovakvoj i onakvoj želim reći da financijsko tržište, međunarodne financijske institucije su najbolji pokazatelj. Ja sam prije dva tjedna imao tu čast i zadovoljstvo da od glavnog direktora Međunarodnog monetarnog fonda čujem pohvale za ovo što je Hrvatska napravila, a Klub SDP-a nažalost šta im ja mogu. [[Pljesak.]] [[Upadice: Bravo!]]
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa. Netočna je konstatacija da je Republika Hrvatska dobro rangirana u svjetskim financijskim institucijama a da je loše rangirana zbog izjave gospođe Željke Antunović. Ministar Šuker naime rekao je i jedno i drugo. Neka država može biti ili dobro ili loše rangirana. Ako je loše rangirana kao što ministar Šuker kaže onda to nije svakako zbog izjava Željke Antunović ni bilo kojeg opozicijskog zastupnika. To je isključivo rezultat rada Vlade i države.
Mir! Ova konstatacija kolega Stazić da, kojom ispravljate netočni navod da je ministar Šuker izjavio da je Hrvatska rangirana onako kako je rangirana zbog izjava kolegice Antunović to ministar nije izjavio. Izjavio je nešto drugo. Izjavio je nešto drugo. Da. Drugi ispravak poštovani zastupnik Davorko Vidović. Izvolite.
100 puta ponoviti laž pa će postati istina. To je izgleda geslo [[Upadice se ne razumiju.]] Netočan navod [[Upadice se ne razumiju.]] [[Upadica: Mir!]] Netočan navod ministra Šukera je: «Naša je Vlada pronašla model za povrat duga. Što niste vi?» Bivša je Vlada pronašla model. Godišnje vraćala 3 milijarde 900 milijuna kuna duga umirovljenicima kroz proračun koji je bio potpuno transparentan. To je potpuno netočan navod, a povrat duga odnosno obeštećenje jer ga ni vi tako ne zovete je ovoga puta potpuno sakriven od građana ove zemlje [[Upadica: Sakriven?]]
Molim vas uzdržimo se od onih komentara laž, laž. Poštovani zastupnik Slavko Linić. Sljedeći ispravak.
Ispravljam netočni navod gospodina ministra kojim isplata milijardu i 200 milijuna prve «tranše» i buduća isplata u 12. mjesecu od milijardu i 200 milijuna zbog dogovora sa međunarodnim institucijama nije uvrštena u proračun i ne smatra se deficitom. I jedna isplata, i sljedeća isplata su isplate u ovoj godini za koje je država izdala dokument, financijski dokument. Temeljem tog dokumenta trebalo je biti u proračunu i temeljem toga ako nije pokriveno to se naziva deficitom. I nikakav dogovor sa međunarodnim institucijama ne može biti ja bih rekao pravilo knjiženja u proračunu. Izdani papir države Hrvatske trebali ste proknjižiti i onda pokazati stvarni deficit.
Hvala. Poštovani zastupnik Damir Kajin u ime Kluba IDS-a. Izvolite.
Poštovani predsjedniče i cijenjeni gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici znači koja je svrha ovog rebalansa? Prvo, ovim samohvalama kako je sve tako dobro pa da Hrvatska eto sada može smanjivati deficit. Prvo, 2004., 2005. bio je sporiji rast bruto društvenog proizvoda nego 2002. i 2003. Drugo, 2005. okarakteriziralo je i usporavanje rasta plaća ali jednako tako i mirovina pa su tako plaće 2005. rasle za svega 1,7%, a 2003. za 3,6%. Ista vam je stvar i sa penzijama. To će reći da se 2005. živjelo teže no što se živjelo 2004. a 2004. se živjelo gore no što se živjelo 2003. Konačno inflacija je 2005. bila 4,1%, rast potrošačkih cijena također i da ne nabrajam dalje. Ono što spašava da osobna potrošnja raste to su jasno osobni krediti ali kuda više će ti krediti rasti kada su nam s jedne strane građani, a s druge država zaduženi kao stara Grčka? Treće, od 10 milijardi dolara 1999. na 33 milijarde dolara. Do kraja iduće godine sa današnjih 83,5% bruto društvenog proizvoda premašit će 86% i dostići će 40 milijardi dolara. E sad, netko bi mogao reći ova polemika koja se ovdje vodi da se vraća dug umirovljenicima, ali budimo ozbiljni. Nije to Bog zna kakav problem, jer se radi o skromnom iznosu od 6 milijardi kuna u dvije godine ili 8 svejedno. Drugo jer je za prvu ratu uzeto milijardu i dvjesto milijuna kuna zajma i treće jer će to biti vraćeno kao što je malo prije ministar, gospodin Šuker navijestio prodajom najvrednijih hrvatskih poduzeća ili bolje rečeno prodajom Hrvatskog telecoma. Problem kod umirovljenika su tzv. novi umirovljenici. Zašto to govorim? Prvo, 899 milijuna kuna to je znači povećanje prihoda proračuna. Rashodi su vidimo 430 milijuna kuna. Time bi se kao sad deficit sa 3,3% trebao smanjiti na 3%, a ova rezerva od 479 milijuna kuna po mom sudu biti će dostatna na primjer za božićnicu penzionerima od po 300 kuna i za možda još neku sitnu intervenciju kada idući puta dođe na ili pred saborske zastupnike rebalans tog proračuna. Ali ovdje imamo pravo razgovarati jasno i o rashodima, a tu opet ne vidim da se položaj recimo umirovljenika mijenja, tj. novih umirovljenika kojima je stvarna mirovina 800 kn niža od onih starih ili 600 kn niža od njihovog zajedničkog prosjeka. Istina je i to da bi nešto trošili nešto treba stvoriti i utoliko svi bi se trebali složiti da je najbolja socijalna politika, najbolja radnička politika, pa valjda time i najbolja razvojna politika, politika pune zaposlenosti. Želim reći i slijedeće i povući jednu paralelu. Evo Istarska, Primorsko-goranska županija. Istarska na današnji dan ima negdje oko 5650 nezaposlenih, s druge strane jasno da svi ne mogu konobariti i raditi u turizmu. Traži oko 6000 sezonaca. Primorsko-goranska županija ima 17500 nezaposlenih. Izvoz u županiji Istarskoj je preko milijardu dolara bio prošle godine, u Primorsko-goranskoj 450 milijuna dolara. Što time želim reći? Prvo državni proračun raste za 899 milijuna kuna. Za koliko s druge strane poštovana gospodo rastu proračuni lokalne samouprave? Za koliko rastu proračuni hrvatskih županija, hrvatskih gradova itd. Da li bi možda bilo normalno da se ta sredstva umjesto u proračun Republike Hrvatske recimo usmjere prema bankrotiranim županijama. To je sada bit. Tko govori o ovoj zemlji o potrebi decentralizacije? Meni je drago da se eto ovdje apostrofirao slom Požeško-slavonske županije ako se ne varam, ali nije sada poanta po mom sudu da netko tamo u Istri, Rijeci, Dubrovniku, Zadru moli Vladu već da Vlada decentralizira sustav da sam može brinuti o sebi. Jer sa 66 milijuna kuna ta slavonska, Požeška županija nije krahirala 2006. nego je krahirala davno, davno prije takoreći kada je nastala. Apsolutno treba brinuti o svakome od radnika na dalje, ali i o svakome tko živi o svom radu bilo da je riječ o malom trgovcu, bilo da je riječ o malom obrtniku, zanatliji, malom poduzetniku itd., ljudima koji rade u tim nekim osobnim djelatnostima, samostalnom poljoprivredniku, a ponekad tvrdim da je čak njima i gore nego radniku jer odgovaraju cijelom svojom imovinom osim jasno onih tajkuna i ti ljudi su također neka žrtva sustava jer se cijela poreska i državna represija lomi baš na njima, a bez njih nema radnika, nema razvoja, nema budućnosti. I još jedan podatak ću reći. U Istri od 100 hiljada zaposlenih gotovo 45% je to znači zaposlenost od ukupnog broja stanovnika. Svaki četvrti znači preko 25 hiljada ljudi je u toj poziciji da sam obnaša neku djelatnost. Ako dodamo tu obiteljske te biznise svaki drugi. Znači, ide se da se tih 899 milijuna kuna kroz decentralizaciju vrati lokalnu samoupravu pa da one uđu sa tim sredstvima kao što Vlada predlaže u praćenje općih, odnosno kliničkih bolnica, u praćenje razvoja znanosti i poljoprivrede. Naime, ovim se rebalansom predlaže 423 milijuna kuna za HZZO, znači za taj Zdravstveni fond. 103 milijuna kuna za Fond za razvoj, 45 milijuna kuna Ministarstvu znanosti, 54 milijuna kuna Ministarstvu poljoprivrede, 92 milijuna kuna Ministarstvu pravosuđa. Što će se sa time desiti? Sredstva ako ne za zdravstvo to je u redu. Kada je riječ o razvoju, poljoprivredi, znanosti ja tvrdim da će ponovo biti distribuirani po stranačkoj percepciji kao što se to činilo do sada. Mojima ću dati, drugima neću dati. Ako nisam u pravu glavu dajem. Bilo je tako 15 godina pa će biti i sada. Rebalansom dolazimo do 94,9 milijardi kuna ne računajući znači proračuna Hrvatske autoceste, voda, Hrvatskih cesta itd. Znači to bi bilo negdje oko 106 milijardi kuna. Doduše, što ti vrijedi s druge strane kada 28 milijardi kuna je namijenjeno odmah za mirovine, 4 milijarde kuna za branitelje, 15 ili 16 milijardi kuna za zdravstvo i već tu dolazimo preko 50, na preko 50 milijardi kuna za povrat uzetih zajmova. 2005. bilo je osigurano u proračunu 12,7 milijardi kuna. 2006. oko 14 milijardi kuna bez ovih milijardu dvjesto milijuna kuna za prvu ratu penzionerima, socijala, plaće itd. to je 90% proračunskih rashoda. Znači, svega 8,9 milijardi kuna ostaje u ovoj zemlji za kapitalne investicije sa cestama, vodama to je negdje 15 milijardi kuna. No, za to je na neki način kriva i ova politika, odnosno država, vlast i treba da bude kada neće decentralizirati zemlju. A zašto neće? Zato jer time Vlada i onim sredinama gdje vladajući nema ili nisu na vlasti, pa kada ni to nije dovoljno onda se eto kao sa ovim zakonom ide dalje u cijepanje općina i nitko da kaže u ovoj zemlji gospodo u Hrvatskoj imamo 560 što općina ili 70 gradova, županija i kamo vodi naprosto ta politika. No, s druge strane meni je drago da se osiguraju dodatna sredstva Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje, 423 milijuna kuna. Ali što smo mi s druge strane gospodo koji smo svi upozoravali tamo prije usvajanja proračuna da se sustav zdravstva naprosto neće moći voditi sa manje sredstava no što je bilo osigurano 2005. Netko će reći pa nismo valjda bili kreteni kada smo na to upozoravali jer je bilo jasno da to neće izdržati. Čemu onda tolika bahatost. Zar se sustav treba urušiti da bi se naprosto o njemu počelo pričati? Kako naše županije sa 100 do 200 milijuna kuna mogu skrbiti o općim bolnicama koje godišnje potrebuju 10, 20, 30% više no što su proračuni njihovih matičnih županija? od Istarske, Zadarske, ne znam Varaždinske gore, Međimurske itd. Međutim, što je bit? Ovaj rebalans je isto tako, ne znam čini mi se da je gospođa Antunović rekla svojevrsna mala obmana. I opet ćete teret kada je ovo zdravstvo prije svega posrijedi prebaciti na županije koje u državnoj raspodjeli novaca sudjeluju sa manje od 25%, država 86%, Grad Zagreb cca 7, a ovih 550, 60 ni sam ne znam koliko lokalnih samouprava sa negdje 5%. Zašto ovo što radite nije dobro? zdravstvu ide, ponavljam 423 milijuna kuna, pravosuđu za zaposlene, ne znam zašto se tamo trebaju dodatno zapošljavati ljude kada se kronično oslobađaju ubojice, silovatelji i narkomani. Sad sam pročitao da su iz zatvora pušteni iz pritvora dvojica dilera koja su u zemlju pokušali uvesti 10 tona marihuane, 10 tona marihuane. Ja ne znam, valjda za 50 bi ih se sadržalo, ali za 10 tona ne. Znači, njima dajemo još 92 milijuna kuna, u redu, neka rade. Za zapošljavanje ide 103 milijuna kuna, za znanost 45, poljoprivredu 54 milijuna kuna. To znači da je ukupan rast prihoda u tim resorima 717 milijuna kuna, ali je razlika do 430 milijuna kuna koliko ukupno rastu rashodi namirena smanjenje proračuna drugih korisnika. Najviše 197 milijuna kuna, ono što je gotovo nevjerojatno Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Ali priznajem značajno se transferiraju sredstva prema Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje, znači za čisto zdravstvo. Ali ne razumijem sada ministra Ljubičića zašto je pristao da mu se u njegovom ministarstvu tu smanji tih 197 milijuna kuna. I postavlja se pitanje da li će time biti zakinuta socijala. Za 90 milijuna kuna smanjen je proračun Ministarstva gospodarstva. Za 54,5 milijuna kuna Ministarstvu vanjskih poslova, Ministarstvu obrane 40 milijuna kuna, a onom za zaštitu okoliša 24 milijuna kuna. Rastu prihodi od PDV-a sa 33,9 milijardi kuna na 34,8 milijardi kuna, poreza na dobit sa 4 milijarde na 4 i pol milijarde kuna, ali padaju porezi na dohodak sa 3 milijarde 448 milijuna kuna na 3 milijarde 324 milijuna kuna. Pa ne čudi da su onda plaće 2005. u odnosu na 2004. porasle za skromnih, netko će reći sramotnih, svejedno, svega 1,7% ili 60% manje su rasle plaće 2005. nego 2004. kada su rasle po stopi od 3,6%. Znači, više se dobiti izvlači iz tvrtke, manje se daje za plaće, a onda svi stradavaju. A najviše stradavaju jasno oni koji su najslabiji, penzioneri. Manje su i trošarine sa 8 milijardi 677 milijuna kuna idu na 8 milijardi 579 milijardi kuna, što također pokazuje da ljudi teže žive, manje voze, manje, pod navodnicima uživaju u nekim dobrima. Još ste nam uzeli, ili uveli ovih 0,0 promila, pa ljudi jasno i manje piju, a potrošili su što su imali. O gospodarskim podacima neću. Međutim, stavio bih naglasak na dug proračuna, 2005. 12,7 milijardi kuna, 1,7 milijardi eura, 2006. 14 milijarde kuna. Tvrdim 2007. biti će 16 milijardi kuna. A to ćemo jasno vraćati prodajom javnih poduzeća, a Boga mi se možda i približavamo toj dužničkoj krizi, jer pitanje je kako će Hrvatska dolaziti do deviza za servisiranje vanjskog duga, odnosno uvoza. Uvoz je 18 milijardi kuha, vanjski dug treba vraćati sa 6 milijardi dolara godišnje. Sa izvozom od 8 do 9 milijardi dolara, turizmom od 7 milijardi dolara, doznakama od 1 milijarde dolara, prodajom imovine od milijardu dolara, kreditima 5,6 milijardi dolara, jednostavno dolazimo u škripac i samo slijepac valjda to ne vidi, a ne želimo shvatiti da ovu zemlju s druge strane može pokrenuti samo relevantni kapital. Ovaj rebalans valjda, ja se tome iskreno nadam gasi vatru u HZZ-u, ali ništa ne rješava. Slažem se bolje je da Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje, Ministarstvu poljoprivrede nego recimo vojski POA-i itd.. Bolje je dati u Fond za razvoj nego Ministarstvu vanjskih poslova, ali ovo može podržati samo onaj koji je podržao proračun. Za proračun IDS nije glasovao pa ćemo utoliko oko svega ovoga u najmanju ruku biti suzdržani. Rješenje je znači jedan stvari rebalans, decentralizirati zemlju i staviti naglasak prije svega na mirovine te arnije od 400, 500 tisuća novih umirovljenika, kao i pokušati sanirati ovo zdravstvo, a ne da nam se ponovno dogodi za 6 mjeseci da se sav teret prebaci na hrvatske županije. Jer će pod tim teretom jednostavno potonuti.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Štovani kolega zastupnik je vjerojatno zabunom rekao da je Ministarstvu zdravstva uzeto 197 milijuna i da će zbog toga biti smanjeno financiranje socijalne skrbi. To nije točno. Socijalna skrb je u Ministarstvu zdravstva dobila s ovim proračunom dodatnih 53 milijuna i 24 tisuće. Dakle 53 milijuna više za socijalnu skrb, a ne manje. Ostatak do 197 milijuna je zapravo promjena dinamike u investicijama. Za one investicije koje kasne zbog kasnog izdavanja dozvole itd., ali one se neće ukinuti zbog toga.
Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Šime Prtenjača. Izvolite.
Evo, tu smo da svatko iznese svoje stavove, svoje ocjene, a onda ovisno o argumentima da na taj način možemo uvjeriti ili ne uvjeriti javnost. S obzirom da se ovdje postavljaju različite dvojbe već sada, a vjerojatno i tijekom cijele rasprave u istinitost i ispravnost podataka koji se iznose ja ću za svoju argumentaciju, a to ću i koristiti, direktno koristiti bilten HNB-a izdan prije par dana za lipanj ove godine. Prema tome podatke koje oni službeno objavljuju i neke podatke, pogotovo oko bruto nacionalnog dohotka, bruto društvenog proizvoda ili nacionalnog dohotka kojeg je Hrvatska gospodarska komora ovih dana objavila. A i još neke pokazatelje unutar toga. Tako da bi pokušao izbjeći te zamke oko mogućih interpretacija iznošenja podataka koji nisu službeni nego privatni, a koji se koriste u argumentaciju iznošenja vlastitih stavova, ili stranačkih. Evo, u tom smislu ti podaci uz naravno ove proračunske podatke koje koristimo iz Ministarstva financija u onom drugom dijelu u kojem je riječ o prihodima i rashodima, odnosno primicima, izdacima koji se iskazuju i obrazlažu razlozima za potrebu promjene proračuna, odnosno rebalansu u ovoj godini. Tako da su to podaci koji su za nas iz HDZ-a službeni podaci i oni čine osnovu za našu raspravu. Prilog također ovoj raspravi, a kratko ću podsjetiti za neke podatke iz prošlog tjedna rasprave koju smo imali ovdje, jer zgodno je, u kratkom vremenu smo raspravljali prošli tjedan i o Izvješću o proračunu o cijeloj fiskalnoj godini, prethodnoj godini pa izvješću HNB-a koja također daje određena kretanja i može poslužiti kao zgodna veza ili transmisiji između te godine kretanja jer su i tada istaknuta neka kretanja u početku ove godine i sada kroz ove obrađene podatke koji su ovdje objavljeni, a kažem još nitko nema službeno osim ovog proračunskog dijela podatke sa 30. ili 31. lipnjem. Evo iz tog uvoda kratko ću podsjetiti na makroekonomska kretanja u svijetu, makroekonomska kretanja u Hrvatskoj kao temeljnu podlogu za ocjenu nastavka gospodarskih aktivnosti u Hrvatskoj, a time potražnja na domaćem tržištu i onom drugom dijelu potražnja na inozemnom tržištu kojom ne utječe na porast bruto nacionalnog dohotka u Hrvatskoj naravno kroz sve one ekonomske kategorije koje se izražavaju. Još jedanput ističem da su glavni hrvatski vanjskotrgovinski partneri uglavnom europske zemlje i da ove godine u ovih prvih šest mjeseci imamo naročito porast i izvoza, dakle aktivnost time je i ona uvežena inflacija djeluje u Italiju, Njemačku i Švicarsku. Njemačka je vrlo bitna jer smo podacima prošli tjedan, a sad ističem, imala najnižu stopu rasta u prošloj godini u Europi. To značajno da ukazuje na onda one negativne odnose koje na taj način ostvarujemo kroz smanjenu potražnju u tom segmentu. Taj porast gospodarstva u prošloj godini u Europi, jer bruto društvenog proizvoda je bio po stopi od 1,3%. Podaci iz ove godine za ovih nekoliko mjeseci koji su obrađeni pokazuju o oživljavanju gospodarske aktivnosti po stopi negdje oko 2% što znači upravo kroz ove pozitivne tendencije da pojačani izvoz u Italiju, Njemačku i Švicarsku može ukazati i na porast proizvodnje u tome dijelu i u onom drugom dijelu potražnja koji se onda vuče, naravno onda kasnije vidjet ćemo i kroz stopu izvoza u ovih šest mjeseci koje pozitivno ostvarujemo. Ističem još jedanput da evo i za šest mjeseci, a stopa porasta društvenog bruto proizvoda u svjetskoj ekonomiji u prošloj godini bila je oko 4,8% i ove godine tendencije se negdje okreću tu, a najveći porast u svijetu čine gospodarstvo Kine i Rusije. A zašto to ističem vidjet ćemo sada kroz pokazatelje u gospodarskoj razmjeni i to u Kini negdje po stopi od 99 koja ukazuje već na pregrijani rast i obvezne poduzimanje mjera oko smanjenja gospodarske aktivnosti i Rusija koja čini porast oko nekih 6, 7, 6,7% čini mi se. A zašto su oni bitni jedni i drugi? Upravo zato što u ovih šest mjeseci Hrvatska najaviše uvozi iz te dvije zemlje? Čega uvozi? Energente. A kako cijena energije kroz naftu i sve one druge energente i cijena temeljne proizvodnje, odnosno proizvodna cijena čine onda i najveći negativni utjecaj na inflaciju a naravno i na uvoz kroz, u Hrvatskoj kroz robnu razmjenu iz ove dvije zemlje. Evo to su razlozi takvog makroekonomskog okruženja koji bitno utječu i determiniraju inflaciju i rast naravno i u Hrvatskoj jer kroz to onda se vrši robna razmjena. Kroz ekonomske pokazatelje koje smo već dijelom čuli ovdje i dijelom ću ih ja ponoviti samo za one koje mi smatramo u klubu HDZ-a da ih treba istaći još jedanput i ponoviti, to je ova procjena porasta, imamo ga samo za tri mjeseca bruto društvenog proizvoda u Hrvatskoj za tri mjeseca, službeno tendencije za šest mjeseci pretpostaviti je kažu negdje procjena da će se vrtiti oko nekih 4,5% ili 4,6 ili 4,4 to je sada nemoguće izračunati, ali procjene govore da će se u tom pravcu kretati. Što proizlazi iz tog društvenog bruto proizvoda? Ja jednostavno pokazuje tendenciju nastavka rasta, nastavka rasta proizvodnje mada ona u ovoj prvoj fazi pogotovo u prvom kvartalu pokazuje uvijek tendencije pada, to je zapravo mor sezona inače kada ima najlošiji prirast i utjecaj tijekom godine, ali se zato onda ta sezonska kolebanja otklanjaju kasnije tijekom ljeta, a to je upravo razdoblje u koje smo sada zakoračili. Evo takve tendencije u gospodarstvu, u bruto društvenom proizvodu u ekonomiji dopustite ipak kako ja ne bi iznosio svoje paušalne ocjene kako se to voli reći, da pročitam službeni citat HNB-a ovog izvješća od prije par dana o tim tendencijama i onda ću kratko prokomentirati koliko to vrijeme dopušta i to za razdoblje prvi šest, odnosno ovih pola godine i to kaže ovako. Dostupni mjesečni pokazatelji za prvo tromjesečje 2006. navješćuju nastavak snažnog rasta ekonomske aktivnosti. Fizički pokazatelji rasta u industriji, trgovini, građevinarstvu kao i pokazatelji trgovine na malo, upućuju na istodobno jačanje domaće i inozemne potražnje. To je zapravo konstatacija iz službenog izvješća HNB-a koja potvrđuje dijelom ono što sam već iznio u obrazlaganju makroekonomske politike vanjske i domaće i ovom drugom dijelu nastavka tendencija u proizvodnji, potražnji, prometu i po strukturi koju imamo unutar toga. Ja ću kratko iznijeti nekoliko samo pokazatelja koji na to upućuju. Upućuje se na neki način da je stabilizirana industrijska proizvodnja i da u onom, ovom vremenu ovih šest mjeseci pokazuje blagi pad u odnosu na kraj godine, to je negativni utjecaj ističem prvog kvartala u odnosu na šestomjesečno izvješće, a već u ova tri mjeseca ukazuje porast pozitivnih kretanja. Posebice se ističe da raste snažnije proizvodnja trajnih potrošnih dobara što onda kauzalno ukazuje na porast zaposlenosti onih ostalih gospodarskih efekata uz nešto smanjeni porast trajne, odnosno potrošnje robe široke potrošnje ispričavam se. Međutim ono što i negativno utječe na vanjskotrgovinsku razmjenu, odnosno zaduženje u ovih šest mjeseci snažno raste zaduženje i dalje banaka. Ali iz toga ako se može reći veseli ona druga tendencija, da u ovih šest mjeseci gotovo je uravnotežena plasman sredstava privredi, odnosno poduzetnicima i građanima. Vrti se stopa oko nekih 25 i nešto posto, to znači da po prvi put se postiže ravnoteža a to onda upućuje i kroz taj detalj da se događa porast gospodarske aktivnosti jer je riječ o plasmanu u privredu koja se onda, a vidimo iz ovog podatka prethodnom, ulažu u trajna potrošna dobra i kroz taj način kroz investicije i razvoj vuku naprijed. Isto tako valja istači da trgovina na malo bilježi porast sjećamo se prošli tjedan 2,2% u prošloj godini već sada negdje na 3,7% što znači da ovi podaci kroz potražnju nisu puka priča nego porast osobne potrošnje i porast potrošnje koja izaziva onda i porast naravno proizvodnje iza toga. Naravno govorimo o godišnjoj razini. Kod izvoza u ovih 6 mjeseci, ono što je bitno za domaću proizvodnju, kod ovih 6 mjeseci izvoz raste po stopi negdje od 26,3, otprilike, posto preko 26, a uvoz 25. Evo vidite već tendenciju za ovih 6 mjeseci da ponovno imamo bržu stopu izvoza. Međutim, ne treba biti preveliki optimista, ali niti ni slučajno pesimista. Zašto? Pa ovaj pozitivni utjecaj sada ima brodogradnja. Međutim isto tako kod porasta uvoza, već sam istakao što je porast uvežene tzv. inflacije, a i u onome drugome dijelu kod porasta uvoza daljnji utjecaj nafte, robna razmjena i tih proizvodnih cijena koje utječu negativno na naše gospodarstvo. Kod zaduženja banaka, ona se već i u ovoj godini gotovo dominantno zadužuju u inozemstvu tako da zapravo država i dalje stagnira u zaduženjima i u rastu vanjskog duga, ali je zato snažni porast bankarskog zaduženja vani. I alociranja, naravno, zaduženja na domaće tržište. Tu su pokazatelji koje koristimo da bismo mogli argumentirati razloge za kretanja u domaćoj potražnji i domaćoj proizvodnji, a sada nekoliko podataka samo kao indirektno odgovor, nekoliko pokazatelja koji pokazuju na deficit tekućeg računa platne bilance. Ovo su podaci koji ukazuju, nisu, ne stoje ovako nego obrnuto, dakle u minusu, u deficitu najveći deficit zabilježen 2002., 2003. godina. Tendencija smanjenja i u prošloj godini je bilo povećanje tog deficita, ali u ovoj godini se ponovo taj deficit stabilizira. Kod porasta bruto društvenog proizvoda čuli smo paušalnu ocjenu, potpuno paušalnu ocjenu što se događa. Evo, ovo je kretanje bruto društvenog proizvoda od 2000. pa dalje do današnjih 6 mjeseci obuhvaćenih u tim podacima. To je službeni podatak Gospodarske komore, zadnja izvješća. Prema tome, riječ je naravno o pozitivnim tendencijama koje ukazuju onda i na stabilnost društva što je svima bitno i nama koji ovdje sjedimo, ali i građanima. Evo, koristeći sve ove pokazatelje utvrđujemo, na kraju prelazimo na razloge tog rebalansa. Utvrđujemo da još jedanput kroz ove temeljne pokazatelje nezaposlenost i dalje pada. Što znači, ukazuje na tendenciju koju smo već karakterizirali da je najniža u zadnjih, čini mi se, 6 godina, ali tek slijede prilivi i značajnije povećanje i bruto društvenog proizvoda i zaposlenosti i ostalih efekata, i potražnje, potrošnje i ostalog kroz turističku sezonu koja je dijelom radi nogometnog prvenstva sada nešto smanjena, ali već u ovim danima apsolutno raste i smatramo da će imati iznimno značajan utjecaj, a ne kako smo rekli da oko 9 milijardi u prošloj godini, da očekivamo u ovoj godini povećani utjecaj tog priliva. A taj priliv onda služi za ono ravnanje u robno negativnog ravnanja u robnoj razmjeni koje je ostvareno sa inozemstvom. Prema tome, zajedno i jedni i drugi pokazatelji upućuju na snažniju tendenciju i stabilizaciju gospodarskih prilika u državi. Kroz ove pokazatelje evo bilo je već i ocjena o tome koji su razlozi za povećanja. Ovo su razlozi koje sam iznosio uglavnom u makroekonomskim pokazatelja, u tendencijama rasta. Koji su još razlozi za porast proračuna, odnosno prihoda od Proračuna u ovoj godini i oni rashodi koji se pokazuju? Već smo kazali, siva ekonomija. Ja želim ovdje istaći jedan podatak za koji svi znamo da dobar dio tzv. menadžera u hrvatskom društvu iskazuju 2 temeljene karakteristike. Jedna, a to je, on se mjeri kroz uspješnost. Prva, kako izigrati i prevariti državu, a druga kako izigrati i prevariti radnika. Prema tome, ako je zadiranje u taj sektor države, to je obveza države, zadiranje. I ako će radi toga što oni ne podmiruju obveze prema državi i radnicima, doći će netko u stečaj pa nije problem u tome jer takvi i ne vuku kolo naprijed i nisu generator razvoja društva. Prema tome, treba isticati i podržavati one druge koji su zapravo pokretač razvoja hrvatskog društva. Kroz ove dvije mjere, fiskalnu prilagodbu koju smo već i istakli i kroz ovo zahvaćanje naplate prihoda u ovoj godini koji je također ističemo kao pozitivne mjere, upravo se događa onda povećanje prihoda Proračuna u ovoj godini za već kazanih 899 milijuna kuna. I evo, po prvi puta kroz ovu fiskalnu prilagodbu, ekonomsku stabilizaciju i jačanje gospodarskog rasta kroz te tri determinante pokazujemo da ima razloga da se rebalans proračuna izvrši u pozitivnom smislu. Može se već sada komentirati na jedan ili drugi način, da li je trebalo u ovaj ili onaj sektor. Ali je činjenica da gotovo pola tog rebalansa ili povećane prihoda od 899 milijuna idemo na pokriće rashoda koji su po ocjeni ove Vlade i po ocjeni nas značajni za kretanje u društvu. A to su, ja bih rekao, terapija bolesnog zdravstva, dopustite ovako prevedeni izraz u onome dijelu za koji smo utvrdili ovaj iznos od 400 i nešto milijuna kuna. To je socijala u onome dijelu koje je ova Vlada ipak pokazuje socijalnu osjetljivost i izvršava taj dio. Prema tome, na ovaj način će se nastaviti izvršavati dalje i to su povećanja, odnosno u sektoru poljoprivrede i malog i srednjeg poduzetništva. I jedna napomena na kraju. Kod ove razlike povećanja plaća neki su očitali povećan broj zaposlenih. Ne radi se o broju zaposlenih već se radi o tome da neki koji sada kukaju o radničkim pravima nisu u svom mandatu isplaćivali društvenim ugovorom ugovorena radnička prava i ostatci tih neisplaćenih radničkih prava temeljem sudskih rješenja sada, a i u idućem vremenu će dolaziti na naplatu ovoj Vladi. Prema tome, nužno je bilo pokriti i takva neisplaćena radnička prava. Hvala lijepa.
Hvala. Klub HSLS-a, poštovana zastupnica, potpredsjednica Đurđa Adlešić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa već smo na početku imali prilike čuti da su razlozi za ovaj rebalans dobri. Govori se o ubrzanju gospodarskog rasta, o bržem prikupljanju sredstava od očekivanog u državni proračun i to u prvih 5 mjeseci za 12,6% više prihoda u odnosu na isto razdoblje prošle godine. Pa se onda to pripisuje, kaže, efikasnijem radu Porezne uprave i suzbijanje sive ekonomije. Evo dopustite da ipak upozorim na neke brojke koje treba priznati, razmotriti, a onda naravno predložiti i mjere. Naime, još uvijek 10% BDP-a se gubi na crno tržište. Postoji podatak da još uvijek na crno radi godišnje više od 30 tisuća ljudi s punim radnim vremenom, a spominje se procjena da ih je dvostruko više od ovih 30 tisuća ljudi koji rade povremeno, sezonski ili na pola radnog vremena i sve to na crno. Prema podatku Hrvatske obrtničke komore svega 89 inspektora radi u trgovinskom sektoru, a postoji i jedan podatak koji je definitivno zabrinjavajući, a to je da do sada za neplaćanje radnika pa time i stvaranje nelojalne konkurencije u poduzetništvu do sada nije izrečena nijedna najviša kazna od 190 tisuća kuna. Nego, znate li koje se kazne izriču? Najveća je do sada izrečena prema podacima koje imam je 30 tisuća kuna ili zamislite ironije ukor. Što znači kazniti jedan trgovački lanac koji ne plati radnike ili neke druge poslodavce ukorom ili kaznom od 30 tisuća kuna? Pa to je izravno poticanja neplaćanje rada, ali onda i nelojalne konkurencije, ali isto tako onda kroz poreze i nepunjenje državnog proračuna. Jasno je da možete pokušati demantirati, međutim bilo bi puno efikasnije da se ide na prijedlog mjera kojim brojke smanjiti bar kad se radi o neplaćenom radu na crno. Izdvojena su veća sredstva za osnovne škole, srednje škole, učeničke domove, visoku naobrazbu i to je sigurno dobra investicija. Znamo da su plaće niske. Trebalo bi vidjeti koliko će tog novca otići, a naravno onda provjeravati i kako za bolje opremanje škola jer još uvijek postoje škole koje po istim programima rade sa gumicom i olovkom u vremenu kada imamo centre konkurentnosti i kada imamo za njih jednake testove. Pozitivno je da su povećana sredstva na poziciji ovog ministarstva za sudske tužbe i ovrhe iz kojih će se isplatiti nasljeđe na dugovanja profesorima i učiteljima za regrese jer su oni podigli tužbe pa su bile blokirane račune brojnih školskih institucija. Međutim, na poziciji Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi umanjena su sredstva za skrb za djecu bez odgovarajuće roditeljske skrbi. Ne znam možemo li govoriti o značajnim iznosima, ali bilo je za očekivati povećanje takvih sredstava. Isto tako i dalje nisu osigurana sredstva za alimentiranje skrbi za djecu rastavljenih roditelja koji ne podmiruju svoje obveze uzdržavanja. Sudovi su i dalje spori, posebnih mjera koje su efikasni nema i to je direktno udar na jednoroditeljske obitelji. Najavljivali smo izrađivali Zakon o alimentacijskom fondu koji je bio sustavno odbijan sa obrazloženjem da će profunkcionirati sudovi i da će centri za socijalnu skrb odraditi dio svojih poslova te upoznati roditelje na njihova prava. Isto su smanjena sredstva za psihički bolesne odrasle osobe iako žive u ustanovama koje su često neadekvatne, smanjena su i sredstva za borbu protiv AIDS-a iako znamo da je to prijetnja cjelokupnom čovječanstvu i to je naročito u onom dijelu edukacija, za srednje škole je to definitivno nedopustivo jer znamo što znači pravovremena edukacija. Smanjena su i sredstva i za pristupanje dobrovoljnom testiranju i konzultacijama o AIDS-u, a držimo da je nužno povećati ta sredstva i za testiranje na droge. Naime, mogu iz iskustva reći da bolnice ne mogu pokriti troškove testova i onda traže pomoć od lokalnih samouprava. Teško je to naravno odbiti, ali koji to lokalni proračuni mogu izdržati sva ova zakidanja koja nastaju u državnim proračunima? Smanjena su i sredstva za otklanjanje arhitektonskih barijera u zdravstvenim ustanovama, nadamo se da se barijere smanjuju zbog predviđenih zakonskih rješenja, međutim trebao bi biti pripremljen podatak možda ne u okviru ove točke dnevnog reda kakvo je stanje i dalje s tim barijerima jer ih naravno opet financiraju lokalne samouprave. Ministarstvo obrane, ja znam da se može očekivati da liberali govore o smanjenju ili traže ili podupiru smanjenja za Ministarstva obrane ili Ministarstvo unutarnjih poslova, međutim moram upozoriti na činjenicu da se smanjuju sredstva u Ministarstvu obrane za 39 milijuna i 900 tisuća i to će ići sigurno na opremu i modernizaciju, na njihovo zakidanje, a imamo podatak da jedino naše mirovne vojne postrojbe u Afganistanu nemaju zaštićene džipove od streljiva, a tamo idu. Smanjena su sredstva za rad i preustroj vojske, ne znamo znači li to da li je to posljedica preustroja ili nečeg drugog. Ono što bi se sigurno trebalo razmotriti pa po potrebi povećati pouzdano znamo mi koji radimo i s lokalnim proračunima da je nemoguće samo povećavati proračun, a ne otkrivati sredstva gdje ih utjerati, gdje ih pronaći. Zato sam govorila u početku o zakidanjima koja definitivno postoje i koje ćete gospodine ministre teško iako s voljom pokušati pobiti. Treba razmisliti da li su dostatna sredstva za Hrvatsku vatrogasnu zajednicu za prevenciju sada pred ljeto. Dakle, proračun traži, Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna traži još daljnja objašnjenja, vjerujem da će ih biti, međutim kod izrade ovog dokumenta treba nastojati da se u državi koja financijski nije decentralizirana ne opterećuje lokalna samouprava u onom dijelu u kojem to ne može izdržati državni proračun. U suprotnom imamo samo preljevanje minusa iz jedne blagajne u drugu. Hvala.
Hvala lijepa. U 11 i 10 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta, a prijavili su se 24 zastupnice i zastupnika i 3 kluba još imamo. Poštovani zastupnik Tonči Tadić, Klub zastupnika HSP-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine ministre. Kada smo usvajali Državni proračun za ovu godinu napomenuo sam da nema hrvatskog državnog proračuna bez rebalansa. Ma koliko se u tom času kad se usvaja proračun zaklinjao ministar financija da je to zapravo završni i najbolji oblik proračuna, ma koliko se taj proračun prikazivao kao najveći doseg ljudskog uma jer je to doista nešto najsavršenije što se može i nema prostora za niti jedan amandman, nema prostora za niti jednu promjenu u ni jednoj stavci proračuna, u pravilu svake godine imamo rebalans. Nekada u rujnu, a ove godine doduše nešto prije. Dakle, nema hrvatskog proračuna bez rebalansa, nema hrvatskog proračuna u kojem se u sred godine netko ne sjeti da bi bilo ipak bolje promijeniti stavke proračuna i to zapravo vodi na jedno drugo pitanje, a to je čemu služi rasprava o proračunu u kojoj se niti jedan amandman ne želi usvojiti jer je proračun savršen i nepromjenjiv da bi se onda par mjeseci kasnije proračun naglo mijenjao i da bi onda svaka stavka bila zapravo dovedena u pitanje? Prije otprilike godinu dana sa mnom su razgovarala dvojica znanstvenika koji za Svjetsku banku rade projekt uspoređivanja procedure donošenja proračuna u zemljama svijeta i prema mojim saznanjima Hrvatska zapravo ima istu metodu donošenja proračuna kao Honduras, bez uvrede za tu srednje-američku zemlju. Samo kod nas i u Hondurasu se proračun donosi unutar tjedan dana sa time da se unutar tih tjedan dana vrlo malo može intervenirati u proračunske stavke. Dakle, unutar prvog dana se provodi duga gotovo cjelodnevna rasprava. Tjedan dana nakon toga Vlada izanalizira amandmane i onda se provodi ritualizirana rasprava u Hrvatskom saboru gdje se 400 amandmana odbije. Na taj način Sabor zapravo malo ili nikako doprinosi izgledu hrvatskog državnog proračuna pa su zato i ovakve rasprave danas smislene samo onda ako vode na jednu cjelovitu raspravu o hrvatskom državnom proračunu za iduću godinu. U drugim parlamentima o proračunu se raspravlja tjednima. Dakle, ne unutar tjedan dana kao kod nas i u Hondurasu nego tjednima, ako treba i mjesec dana stavku po stavku jer proračun je gospodo najvažniji dokument kojeg neki parlament usvaja tijekom godine dana. On je odraz kompletne državne politike. Nažalost, u Hrvatskoj to još uvijek nije tako, još uvijek se proračun pa i njegova ova analiza raspravlja samo jedan dan, još uvijek je tu prijavljeno samo dvadesetak zastupnika mada se radi, ponavljam, o najvažnijem dokumentu kojeg jedan parlament tijekom godine donosi. Pravi je dakle trenutak da temeljem ovog rebalansa i uvida u stanje državnog proračuna u prvih šest mjeseci započnemo raspravu o proračunu za iduću godinu. To bi po našem sudu trebao biti pravi pristup. HSP dakle želi studioznu raspravu o državnom proračunu, o svakoj njegovoj stavci i o politici koja stoji iza te stavke a ne raspravu sbubanu u sedam dana. Rebalans ma što gospodin ministar financija govorio o uspjesima je i posljedica štednje na pojedinim stavkama u državnom proračunu odnosno štednje kad se uspoređuje 2005. sa 2006. Štednja je iskazana i na izgradnji heliodroma na otocima, štednja je iskazana na stavci zaštite od poplava, štednja je iskazana za gradnju brodova odnosno za potpore među obalnim linijama između Hrvatske i Italije. Usput rečeno, talijanska … [[Govornik se ne razumije.]] je otkazala tri svoje linije a mi smo isto radi ovoga smanjili broj svojih linija sa Italijom što osjećaju naši prijevoznici i naši građani. Štednja je iskazana na razvoj otoka, štednja je iskazana na potpore u teretnom prometu u plovidbi unutarnjim vodama. Da se samo te stavke koje sam nabrojio sumiraju vidi se "ušteda", zapravo uskraćivanje hrvatskom razvoju od pola milijarde kuna. I kad se tome doda mrvicu veći porezni prihod u ovoj godini onda se postiže ovakav kozmetički rebalans. Kako će stvari izgledati u ostatku godine ostaje za vidjeti. Ovo je prva godina u kojoj se cjelovito primjenjuje međustopa PDV-a od 10% za turizam, za smještaj u turizmu i ta međustopa je eto nekim čudom ušla u primjenu unatoč tome što se naš klub za nju godinama već zalagao ali do sada je bio tabu uopće razmišljati o promjeni PDV-a i uvođenjem međustopa. Možda to sve skupa potakne ministarstvo da počne razmišljati i o uvođenju međustopa za ostale djelatnosti jer uostalom mi smo uz Dansku jedina zemlja u Europi u kojoj je PDV fiksiran i isti za sve osim tu i tamo nulte stope PDV-a. Vrijeme je dakle da Ministarstvo financija počne razmišljati o izmjeni sustava PDV-a, vrijeme je da jednako tako Ministarstvo financija prihvati i olakšice za brodare kada je riječ o njihovom gorivu. I ovdje ponavljam još jednom u ime našeg kluba da HSP traži i u tome imamo potporu većine oporbenih zastupnika da se gorivo za brodare prodaje bez naknade za gradnju cesta i auto-cesta uračunate u njihovu cijenu. Također kad govorimo o ovom rebalansu ne smijemo zaboraviti činjenicu da je strelovit rast PDV-a koji je glavni punjač državnog proračuna još uvijek nažalost dobrim djelom posljedica rasta uvoza i rasta vanjskog duga. Dakle, proračun Hrvatske nažalost još uvijek se temelji na potrošnji a o rastu proizvodnje koje Ministarstvo financija očituje u ovom svom izvješću možemo im samo vjerovati na riječ. Nadamo se da će takav trend doista biti realiziran i do konca godine i da će biti kontinuiran i tijekom iduće godine. Hvala.
Hvala. Za Klub PGS-a, SBHS-a i MDS-a poštovani zastupnici Željko Pavlic i Nikola Ivaniš. Prvo Željko Pavlic. Izvolite!
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, poštovani gospodine ministre! Evo dopustite da se i ja dakle u ime Kluba Primorsko-goranskog saveza, Slavonsko-baranjske hrvatske stranke i Međimurskog demokratskog saveza osvrnem dakle na donošenje rebalansa proračuna za 2006. godinu. Normalno da ću govoriti o ovom proračunu iz naše perspektive, iz naše dimenzije, iz dimenzije regionalnih i regionalističkih stranaka kao što su naše tri stranke. Odmah na početku možemo reći da nismo zadovoljni, dakle nećemo podržati ovaj rebalans jer je nažalost i ovaj rebalans, prijedlog dakle ovog rebalansa proračuna još jedan dokaz da je Hrvatska visoko centralizirana zemlja sa snažnom kontrolom fiskalnih kapaciteta od strane centralne države što rezultira dakle o prisutnoj velikoj arbitrarnosti te iste države u odnosu na rashod tih sredstava što opet s druge strane dokazuje da ova država nema povjerenja u svoje građane a što bi bilo dakle drugačije da upravo oni najniži oblici vlasti, to su naše općine, gradovi i županije imaju i financija i ovlasti da mogu raspolagati sa više sredstava. Mogu samo reći tu za početak još napomenuti dakle da su naše tri stranke a u međuvremenu se našoj dakle regionali pridružio, pridružila i Dalmatinska liberalna stranka, da smo stvorili platformu za regionalizaciju Hrvatsku gdje smo istaknuli posebno jednu točku, točku koja govori o decentralizaciji. U toj točci govori se dakle da se pored ovlasti da se mora napraviti i nova raspodjela prihoda države pri čemu će konačni odnos biti takav da će 60% prihoda pripasti državi, a 40% prihoda regijama i lokalnoj samoupravi. Nažalost danas to nije slučaj. Ogroman dio tog financijskog kolača dakle pripada državi. Proračun je dakle ukupni prije, preko više od 100 milijardi kuna. Grad Zagreb ima nešto više od 6 milijardi kuna, a sve zajedno dakle jedinice lokalne uprave i samouprave imaju negdje oko 7, 8 milijardi kuna. Dakle to je jedan nesrazmjer protiv kojega se mi borimo i nastojat ćemo dakle da se on čim prije promijeni. Pa evo ovaj rebalans proračuna u ovom Saboru predstavljen je dakle sa velikim zadovoljstvom, gotovo sa, gotovo euforičnom što i nije čudno dakle kad vidimo te osnovne pokazatelje. Ali kad te osnovne pokazatelje usporedimo sa proračunima nekih primjerice lokalnih samouprava onda se moramo zbilja zabrinuti i zapitati da li takva situacija može opstati i dalje? U materijalima nam piše dakle da su, da se prihodi, ukupni prihodi dakle proračunski povećavaju za 899 milijuna tj. za nešto više od 10%. Imamo ovdje materijale tj. prijedloge jednog rebalansa, proračun jedne prosječne općine u Međimurju. Oni nisu još donijeli taj rebalans proračuna ali u toj su fazi, ali s druge strane dakle imaju probleme pa predlažu da im se prihodi, poslovanje dakle ukupni prihodi smanje sa 5 milijuna 400 na 4 i pol milijuna tj. za manje od 805 tisuća kuna. Zabrinjavajuće je dakle što za razliku od Državnog proračuna padaju prihodi od poreza. U Državnom proračunu prihodi od poreza se povećavaju negdje za 7,9%, a u ovoj općini prihodi od poreza se smanjuju za 10%. Za tako malu općinu to je jako puno. Ono što posebno zabrinjava je na primjer stanje u porezu na dobit. U porezu na dobi, porez na dobit u Državnom proračunu povećava se za 16%, nešto više od 16% da bi se u ovoj općini on smanjio sa 150 tisuća na 100 tisuća tj. gotovo za jednu trećinu. Istovremeno i grad Zagreb ima svoj rebalans proračuna. On povećava svoj proračun za 445 milijuna kuna tako da sad proračun u prijedlogu dakle iznosi 6 milijardi 820 milijuna kuna. U gradu dakle u gradskom proračunu porez na dobit raste za 102 milijuna kuna i iznosi milijardu i 447 dakle milijuna kuna. Dakle vidimo i koji su problemi u financiranju jedinica lokalne uprave i samouprave. Mislim da to čim prije treba promijeniti. Samo da napomenemo dakle da mi nismo protiv ovako dobrog Proračuna koji ima Grad Zagreb već samo želimo dakle da se zakonskim rješenjima dođemo do toga dakle da i općine, gradovi i županije isto imaju tako velike kvalitetne proračune kako bi mogli financirati sve one projekte koje su si zacrtali ili kako bi bar mogli financirati ovlasti koje im Vlada nameće a proračuni im ostaju isti. Da bi samo malo još ilustrirao odnos … [[Govornik se ne razumije.]] državnog i lokalnih proračuna evo samo da nam, da vam navedem da na primjer proračun Međimurske županije za 2005. godinu bio 250 milijuna kuna. Ali to su proračuni svih općina, gradova i županija. Sam županijski proračun bio u visini od 73 milijuna kuna. Zbrojeno sa proračunima svih 20-tak općina, gradova i županija to iznosi negdje oko 250 milijuna kuna. Dakle proračunski prihod svih općina, gradova i županija u Međimurju iznosi samo 0,25% u odnosu na državni proračun. Tu bi mogao napomenuti da Međimurska županija ima 2 i pol posto stanovništva Republike Hrvatske i da bi sigurno jedan, u budućnosti jedan od kriterija morao biti broj stanovnika i da bi u budućim preraspodjelama dakle morali proračunski se prihod dijeliti i po broju stanovnika. Eto ja bih završio dakle s ovim dijelom s upozorenjem dakle da ne možemo prihvatiti da ovakvo stanje traje dalje i na terenu. Hvala lijepa.
Hvala. I u nastavku poštovani zastupnik Nikola Ivaniš.
Hvala lijepo. Uvaženi gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, uvaženi predstavnici Vlade! Dozvolite da dopunim kolegu u ime Kluba PGS-a SBHS-a MDS sa nekim dodatnim razmišljanjima koja će se samo za, samo nešto više osvrnuti na ovu priču oko zdravstva i htjeli bi još malo prokomentirati činjenicu da Proračun rebalansom raste za 899 milijuna a da 423 milijuna kuna ide više Hrvatskom zavodu za zdravstveno osiguranje što držimo dosta ozbiljnim dokazom onoga što smo često u ovoj sabornici i sa ove govornice govorili o tome kako je sustav financiranja zdravstva u ovoj zemlji neadekvatan, da je nezadovoljavajući. Da je to jedan sustav koji je uzrok krize u zdravstvu. Uzrok dnevne, tjedne, mjesečne i godišnje, godišnjih problema zdravstva koji rezultira sa tih dvije milijarde deficita godišnje. Kada gotovo pola, kada gotovo pola rasta proračuna po rebalansu ide za zdravstvo mi to držimo zaista vrlo ozbiljnim priznanjem da je sustav financiranja zdravstva neadekvatan u potpunosti. Da podsjetim danas se zdravstvo ipak u apsolutnom najvećem svom dijelu gotovo potpuno financira sa 15,5% stope odnosno sa 16 milijardi godišnje u ovoj godini. Odnosno sa nekih 9% GDP-a. To je nedostatno i krajnji je generator krize. 423 milijuna kuna naravno u ovakvoj situaciji u kojoj je zdravstvo sa gubicima kliničkih bolnica, općih bolnica i ukupnog sustava podržavamo. Međutim, tu priklanjamo se onima koji su tu mjeru u ovom slučaju proglasili vatrogasnom. To je vatrogasna mjera koja će dati određenog rezultata u drugoj polovici ove godine, ali svi otvoreni problemi koji su problemi krize i neadekvatnosti sustava financiranja zdravstva ostaju i nakon ovih 423 milijuna i dnevno, mjesečno i godišnje će nam se problem i dalje ponavljati, odnosno obnavljat će se problem. Što mi držimo važno kod toga napomenuti? Ono što je malo prije kazao gospodin Tadić u ime Kluba HSP-a ja se moram na to na jedan trenutak vratiti jer ne spadam u one koji često podržavaju stavove HSP-a ali činjenica da je ono što je kazao da način na koji donosimo proračun, da se ta činjenica odnosi i da je to istovremeno i način kako veoma često donosimo važne stvari. Na takav način, na brzinu, bez prave rasprave, u pred večernjim, večernjim sjednicama ovog Sabora donose se vrlo često važne stvari. Prošli tjedan smo tako raspravili paket o 4 zdravstvena zakona. Taj paket 4 zdravstvena zakona ne rješava ništa od bitnih problema zdravstva, ali on je u prvom čitanju obavljen, obavljen je pred večer i u večer. Praktično je i prošlo bez informiranosti hrvatske javnosti o tome. Naravno da će se to donijeti tako i u drugom čitanju, ali problemi ostaju i problemi će ostati. Što se na primjer na temu financiranja, ne govorim to sad zabadava dešava ako se uzme rješenja koja se predlažu tim paketom. Kliničke bolnice, kliničke institucije u ovoj zemlji će se sanirati iz državnog proračuna, a od 14 kliničkih institucija koje ova zemlja ima 10 se nalazi u Gradu Zagrebu. Prema tome, onaj tko inače je u najboljoj financijskoj poziciji njemu će država i najviše sanirati. 10 kliničkih institucija nalazi se u Zagrebu, 4 se nalaze izvan Zagreba. Ali dugove, odnosno općih bolnica sanirat će županijski proračuni, županijski proračuni koji ne čine ni 2% fiskalnog kapaciteta zemlje. Dakle, onaj tko je u najdiskriminiranijem položaju kada su novci u pitanju tome se daju nove obaveze, a županijske bolnice imaju praktično sve županije. Mislim možda jedna županija u Hrvatskoj nema. Prema tome, onaj tko ima najmanje njemu se prebacuje najveća odgovornost, a to je da sanira gubitke svojih županijskih bolnica. Ali prihode županijskih bolnica određivat će ministarstvo i HZZO i dalje. Prema tome, mislim dovodimo se u situaciju da produbljujemo problem i naravno da ćemo biti uvijek u situaciji da ćemo onda rebalansima ili nekim ovakvim mjerama pokušavati vatrogasno nešto popraviti, a to definitivno po nama nije dobro. Mislimo da je rješenje kao i u svemu drugome temeljita i sustavna rasprava o tome koji su sve izvori za financiranje zdravstva. Onda nećemo biti u prigodi da polovicu rebalansa proračuna moramo vatrogasno dati u sustav zdravstva. Sustav koji se sada predlaže sa osnovnim zdravstvenim osiguranjem koje će i dalje ostati centralizirano da dopunskim, dodatnim i privatnim neće riješiti probleme. Neće povećati prihode zdravstva i neće se smanjiti gomilanje stalnog duga zdravstva. Iz tog razloga želimo iskoristiti priliku rasprave o ovom rebalansu da kažemo slijedeće, da usporedimo jednu situaciju kada je, kada su županijski proračuni opterećeni sa investicionim održavanjem općih bolnica tada su istovremeno sa time kao mjera došla prva decentralizirana sredstva bez obzira da li su bila usklađena, da li je jednako opterećenje bilo investicionim održavanjem i jednaka količina decentraliziranih sredstava. Sada se planira da se na županijske proračune prenosi saniranje gubitaka općih bolnica, ali novih decentraliziranih sredstava nema. Mislim na to moramo ukazati jer to će samo povećati taj jaz i povećat će te probleme i te gubitke i to nećemo biti u stanju sa rebalansima kao što to u ovom slučaju se sada pokušava činiti da saniramo. I mislimo da je povodom toga apsolutno potrebno vidjeti i ponoviti nužnost da svi koji imaju znanja i mogućnosti i kapaciteta da se pokuša vidjeti gdje su prava rješenja, promjene u sustavu financiranja zdravstva. Gdje su ta prava rješenja, gdje su sve izvozi financiranja sustava zdravstva jer taj problem i dalje ostaje otvoren i naravno pri tome želimo naglasiti da mislimo da teza o tome da se mora razmišljati i o decentralizaciji Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje, na regionalne zavode i na princip holdinga sa državnim zavodom mislimo da je i to jedno od rješenja jer mislimo da bi regionalni fondovi možda bolje znali i racionalnije upravljati sa sredstvima koja su njima ostala isključivo za potrebe njihovoga zdravstva. Hvala lijepo.
Hvala. Za Klub HSS-a poštovani zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani predstavniče ministarstva, kolegice i kolege. Zapravo nakon debakla kojeg je Hrvatska imala u nogometu u Njemačkoj, konačno dobre vijesti, konačno ovdje optimizam malo u Saboru. Donijeli su nam ga ministar Šuker i premijer Sanader u momentima kada je bio sa nama. Mladen Delić bi rekao: “Ljudi moji je li to moguće?“ pa mi zapravo nismo ni znali koliko nam je dobro dokle god se ovdje evo nije ukazao ministar Šuker pa nas sa time upoznao. Interesantno je, pa ja zapravo najviše volim kad on dođe ovdje u Sabor i kada govori o rebalansu proračuna, jer nakon njegovih pojašnjenja društvenih kretanja toliko je uvjerljiv da na kraju izgleda da i sam vjeruje u tu svoju priču. Jer kod donošenja proračuna taj proračun je jedino moguć, a kod rebalansa proračuna on se događa isključivo zbog dobrih kretanja i on je zapravo bio i očekivan. Ono što se može očekivati u ovoj godini ja vjerujem je još jedan rebalans toga proračuna, pa će biti interesantno čuti i to pojašnjenje. Ali bi bilo također interesantno čuti i pojašnjenje zbog čega je udio PDV-a u proračunskim prihodima bio 34,2% 2000. godine i zašto je u proračunu za ovu godinu 36,7%. Na čemu se zasniva upravo tako veliko povečanje i tako veliko učešće. Očito je hrvatski porezni sustav usmjeren prema efikasnom prikupljanju sredstava, a premalo je usmjeren ili uopće nije usmjeren na poticanje gospodarske aktivnosti. Troškovi su previsoki i zapravo takovi troškovi i takav model prikupljanja proračuna potiču sivu ekonomiju, potiču izbjegavanje plaćanja i razina državne javne potrošnje to je potpuno sigurno neosporno je previsoka. Izvori takovih javnih prihoda u bilo kojem obliku, poreznom obliku, u obliku doprinosa opterećuju gospodarstvo i gospodarstvo je nekonkurentno jer porezna presija, a naročito porezna presija na rad je prevelika i previsoka. Ukoliko promatramo jednu prosječnu hrvatsku obitelj u ovim odnosima kod poreznih opterećenja koja imaju zapravo bi njihova porezna oslobođenja ili neoporezivi dio dohotka trebao biti oko 7 tisuća kuna. Jer toliko treba za potrošnju četveročlanoj hrvatskoj obitelji ukoliko želi normalno živjeti. Ja se nadam da ćemo čuti nešto i o tome neoporezivom dijelu dohotka, da li će se on povećati, ukoliko nam već toliko dobro ide kao što smo čuli iz uvodnih izlaganja ministra. Ono što zapravo ne bi trebalo rasti kao porezno opterećenje se zove vanjski dug, pogotovo ovim tempom koji Hrvatsku u svakom slučaju vodi u jedno otežano servisiranje vanjskog duga. Jer mi razvoj ne možemo isključivo zasnivati na tuđoj akumulaciji, ne možemo ga zasnivati na kreditima i na daljnjoj rasprodaji imovine. Jer znamo kuda u kojem pravcu to vodi. Jedna konstanta proračuna, a jednako tako i ovog rebalansa proračuna je da država sve više uzima, a sve manje daje. Ovdje kod porasta PDV-a očito možemo govoriti o njegovom glavnom uzroku, a ja mislim da je uzrok toga porasta uvoz. Bilo bi interesantno čuti strukturu zapravo ukupnog PDV-a, a naročito strukturu rasta PDV-a koji se dogodio. Interesantne su i neke druge stvari koje se događaju u sklopu proračuna i para proračuna države. Jer novi umirovljenici zapravo isplaćuju stare. Mi vraćamo dug na taj način da smo nove umirovljenike koji su otišli u mirovinu nakon '99. godine zakinuli za 800 milijuna kuna, pa sa tim novcima zapravo isplaćujemo stare kojima smo napravili u nekom prijašnjem razdoblju. Mi želimo uvesti dvije liste lijekova zato jer očito iz proračuna ne možemo financirati zdravstvo prema potrebama građana, nego prema mogućnostima proračuna. Tako da ćemo imati dvije liste lijekova i to jednu listu za bogate sa originalnim lijekovima i drugi za siromašne sa genericima. I očito mi ne možemo razgovarati, a niti jedan takav razvoj podržati koji bi imao stopu od 7 do 8%, razvoj koji je zasnovan na zapošljavanju. Zato jer u proračunu nema novca za reforme. Taj novac se ne vidi. U Hrvatskoj očito je radna snaga nekonkurentna, ne postoji tržište radne snage, ne želimo iz proračuna uložiti u obrazovanje odraslih, makar je to neophodno. Jedno posebno područje u kojem bi se moglo razgovarati kod rebalansa proračuna je i cijena nafte, ne samo na svjetskom tržištu nego i doma, njezin utjecaj i na proračunske prihode, ali naročito njezin utjecaj na poduzetništvo, koliko je domaće nafte u ukupnoj potrošnji u Hrvatskoj, koliko su veći prihodi zapravo hrvatskog proračuna zbog povećanih cijena nafte i da li zbog ovako većih prihoda koje smo stvarali za ovih pola godine možemo smanjiti trošarine na naftne derivate i tako smanjiti teret građanstvu i naročito povećati konkurentnost hrvatskog gospodarstva. Ono što je zabrinjavajuće, jer mene brine kad rastu prihodi države kroz proračun i kroz poreze je jednako tako da, pod navodnicima, uspješno rastu i proračuni gradova. Nedavno čitam u novinama da je i Grad Virovitica uveo prireze gdje će povećati svoje izvorne prihode za negdje 10-ak posto. Naravno poduzetnici i građani ne znaju raspolagati sa svojim novcem pa to netko umjesto njih najkvalitetnije radi. Ovaj trend ne slijedi povećanje prihoda samo kod države, nego očito se on događa i kod lokalne samouprave. Što o tome kažu građani i poduzetnici? Mi izgleda ne slušamo dovoljno, poruke poduzetnika su kako oni postaju nekonkurentni, poruke građana su kako su oni preopterećeni kreditima i to onim kreditima koji se isključivo uzimaju za goli život. Školovanje je otežano čak i u osnovnoj školi, jer danas paket knjiga za đaka košta tisuću kuna. Što se tiče obrazovanja fakultativnog odraslih o tome u proračunu nema niti riječi. Kao što sve manje ima i novaca u obiteljima za redovno školovanje studenata. Ono što ja gledam u ovom rebalansu proračuna a i dalje nije riješeno, pa čak je možda i na margini negdje spomenuto, najveći problemi i dalje ostaju. To je u svakom slučaju nedovoljna proizvodnja i nedovoljan izvoz koji se događa u Hrvatskoj sa turizmom koji nešto raste, ali on taj deficit ne može pokriti. Ostaje jedna raslojenost Hrvatske i to ne samo na jedan neravnomjerni razvoj između regija nego raslojenost na bogate i na siromašne građane u Hrvatskoj. Bilo bi normalno zapravo da oni koji više imaju i oni koji više dobivaju više i daju za socijalnu politiku. Međutim, to u Hrvatskoj nije slučaj. Mi 3 godine čekamo poreznu reformu, a izgleda da je u ovom mandatu Vlade nećemo niti dočekati. Trend rasta poreznih prihoda i proračuna se zasniva na PDV-a, a zapravo znamo tko najviše puno proračun sa PDV-om, to su građani koji ga zapravo ne mogu izbjeći. Jer PDV plaća krajnji potrošač. U Hrvatskoj očito treba više stranih ulaganja u proizvodnju. Sa ovakovim poreznim nametima, sa ovakovim doprinosima ne možemo očekivati dolazak stranaca, osim na ulaganja u monopole i osim ulaganja u one djelatnosti koje se zovu financiranje i financijske usluge i sl. Hrvatskoj treba povećanje izvoza. Hrvatskoj treba smanjenje nezaposlenosti i Hrvatskoj trebaju u svakom slučaju veća ulaganja u razvoj i veća ulaganja u obrazovanje kadrova. Hrvatskoj treba stvaranje novih proizvoda. E o tome nažalost kao što nije bilo riječi niti u proračunu nema riječi niti u rebalansu proračuna. Hrvatskoj bi trebao jedan koncenzus između poduzetnika, između radnika, Vlade, pa konačno zašto ne i politike kako bi počeli konačno rješavati najveće probleme koji su pred nama, koje svi prepoznajemo, koji svi imamo u svojim programima. Međutim, očito ih uporno guramo pod tepih. 1% hrvatskih političara zapravo raspolaže sa 100 milijuna kuna, odlučuje u koje regije će ih plasirati, eventualno koje kapitalne projekte će progurati, da li će on ići na sjever, jug, istok ili na zapad. Interesantno je da 1% hrvatskih poduzetnika raspolaže sa 72% kapitala i ona već poznata stvar da strane banke u Hrvatskoj raspolažu sa preko 95% financijskih potencijala. Ovdje naravno o tome nema niti riječi, makar bi to trebala biti temeljna stvar rebalansa proračuna i da pokušamo djelovati na ove negativne trendove. Takova pitanja i ta pitanja ovaj proračun ne rješava. Nepoznato je što Vlada o tome misli, jer nisu govorili o tome niti ministar Šuker, a nisu govorili niti premijer Sanader. Zbog svega toga HSS ne može podržati ovakav rebalans proračuna. Ključni razlozi su što se povećanje prihoda isključivo temelji na plaćanju, odnosno na povećanju poreznih prihoda od PDV-a a rast PDV-a se temelji na uvozu. Rast se temelji na uvozu, a jednako tako i na povećanju cijena nafte na svjetskom tržištu za što naravno nije niti zaslužna niti kriva sadašnja Vlada. Ono što se nama u HSS-u ne sviđa je da država i dalje rasprodaje i troši, a ne ulaže. Kakva je budućnost bez ulaganja u razvoj svima nam je poznato. Ona je kratkoročno bajkovita, dugoročno je ona potpuno sigurno neučinkovita. Zbog svega toga ovakav rebalans nećemo podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Ruža Lelić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Pecek je u svom izlaganju rekao da oni koji više imaju da trebaju više davati za socijalne potrebe što kod nas nije slučaj. Što nije točno. Jer opće je poznato da je visina poreza, prireza i doprinosa je proporcijalna visini dohotka pa prema tome i većem izdvajanju za sve i socijalne i druge potrebe.
Klub zastupnika HNS-a, poštovani zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovaj rebalans proračuna nastupa zbog toga što su prihodi veći za 899 milijuna kuna, od toga je porez na dobit povećan za 584, a PDV za 836 milijuna kuna, ali su neki porezni prihodi smanjeni pa je onda ukupno povećanje prihoda 899 milijuna kuna i ako bi se taj novac pravilno rasporedio onda bi to bio dobar rebalans proračuna. No međutim mi smatramo da se taj novac po predloženom rebalansu proračuna raspoređuje na krivi način. Zašto na krivi način? Nemamo ništa protiv toga da se smanjuje zaduživanje za 486 milijuna kuna, ali pitanje je kako se koristi preostalih 400 i nešto milijuna kuna, umjesto da se taj novac pokuša staviti na one strateške razvojne ciljeve Republike Hrvatske pa i na investicije, pa na infrastrukturu. Logika ovoga rebalansa na rashodovnoj strani je potpuno suprotna. Dakle ne samo da ne rastu investicije nego pad investicija koji se očituje u smanjenju stavke za nabavu nefinancijske imovine za 206 milijuna kuna, a ovaj novac od 400 milijuna kuna koji ide za potrošnju za redovito funkcioniranje uglavnom za potrošnju, taj se povećava sa 400 milijuna kuna na 697 milijuna kuna. Dakle taj novac od tih 400 milijuna kuna koji su ostali nakon što je smanjeno zaduživanje, taj novac se ne troši za razvojne projekte pa čak niti za infrastrukturu, za kvalitetu funkcioniranja našeg institucija nego uglavnom za potrošnju i to je nešto ono što Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke ne može podržati. Još jedna napomena na ovoj najopćenitijoj razini. Govori se o tome kako se smanjuje dinamika rasta vanjskoga duga, ali zaboravlja se da se zapravo Republika Hrvatska radi političke odluke da se ne zadužuje vani, zadužuje u Republici Hrvatskoj i to kratkoročno čime se otvaraju dva pitanja. Prvo je da li se to zaduživanje radi doista kod domaćega kapitala i da li se time stvaraju uvjeti za rast domaćih financijskih institucija. Po svemu sudeći zapravo ne, jer se radi o zaduživanju kod domaćih banaka koje su u stranom vlasništvu i to kratkoročno zaduživanje je puno skuplje nego što je dugoročno zaduživanje što je naravno vrlo vidljivo iz ovih podataka koji se ovdje navode tako da servisiranje unutarnjeg duga raste za 687 milijuna kuna. To je taj tzv. unutarnji dug, to je taj kratkoročni dug sa većim kamatama i puno bi bolje prošli da smo se zadužili na vanjskom tržištu jer onako bojim se je to vanjsko tržište sa dugoročnim zajmovima i sa manjim kamatama tada bi te oplate bile manje. Naravno da je to tako pokazuje da pada servisiranje vanjskoga duga za 177 milijuna kuna, ali ostaje razlika za 500 milijuna kuna koja se povećala radi servisiranja unutarnjeg duga koji je zapravo vanjski dug i to je nešto što smatramo da je potpuno kriva politika, to Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke neće moći podržati. Kada govorimo o strateškim politikama u ovoj zemlji, ja ću se osvrnuti samo na nekoliko ministarstava. Svakako je strateška politika Vlade Republike Hrvatske i većine političkih stranaka priključivanje NATO-u i Europskoj uniji. I ako pogledate šta se događa u tom segmentu onda ćete vidjeti da deklarirana politika da se priključimo Europskoj uniji i NATO-u zapravo se ne očitava u ovome proračunu. Tako prihodi Ministarstva obrane padaju za 40 milijuna kuna, a istovremeno se govori o tome kako ćemo vrlo brzo postići da nam proračun Ministarstva obrane bude 2% bruto nacionalnog proizvoda. Pa kad ćemo to postići ako u 2006. godini koja je već godina koja ulazi u dugoročni plan razvoja Oružanih snaga, pada proračun Ministarstva obrane, pa tko će onda nadoknaditi taj potreban rast proračuna Ministarstva obrane na 2% bruto nacionalnog proizvoda koji bi trebali ostvariti a koji je preduvjet za modernizaciju Oružanih snaga Republike Hrvatske. To se dakle deklarira jedno, piše se u projektima i dugoročnim problemima jedno, a stvarnost se, to se ovdje vrlo jasno vidi, radi nešto sasvim drugačije. I nije zato čudno da nedavno ovih dana čitamo u novinama kako diplomatski izvori NATO-a govore o tome da zbog odgođenih usporenih reformi u oružanom sustavu Republike Hrvatske, Republika Hrvatska odgađa i svoj prijem u punopravno članstvo NATO-a. A naravno, punopravno članstvo NATO-a vrlo usko je vezano uz punopravno članstvo u Europskoj uniji i mi zapravo na ovakav način odgađamo stratešku politiku koju smo deklarirali i ova Vlada i bivša Vlada i sve dosadašnje hrvatske Vlade kao strategiju, najvažnije pitanje naše politike i naše budućnosti. Dakle, jedno se govori, jedno se deklarira, a u dokumentima koji život znače, a to je proračun, govori se i postavlja nešto sasvim drugo. Ista je situacija sa Ministarstvom vanjskih poslova i europskih integracija gdje su prihodi, odnosno troškovi za proces prilagodbe standardima Europske unije padaju za 54 milijuna kuna. Ako nešto ne bi trebalo pasti u ovom proračunu, ako nam je to strateško određenje onda to ne bi trebali biti troškovi za procese prilagodbe standardima Europske unije. I to sa 84 milijuna na 34 milijuna. Dakle, ta stavka na proračunu Ministarstva vanjskih poslova je više nego prepolovljena. Kako onda možemo očekivati da ćemo, dakle, dovoljno brzo kao što želimo ući u Europsku uniju ako na jedan i drugi segment i ulazak u Europsku uniju i NATO, a to je evidentno po ovom proračunu, zapravo kasni i odgađa se sa svim naravno negativnim konsekvencama naše politike. To se jednako tako vidi na proračunu Ministarstva poljoprivrede i šumarstva gdje se projekt usklađenja poljoprivrede sa pravnim stečevinama Europske unije smanjuje za 3 i pol milijuna kuna, a ako se, dakle, i u tom segmentu tako osjetljivom i tako važnom za prilagodbu Europskoj uniji, možda najvažniji segment, najbolniji segment prilagodbe je poljoprivredna politika, ona se ovdje smanjuje. A isto se događa u projektu usklađenja ribarstva sa pravnom stečevinom Europske unije. Opet jedan vrlo senzibilan, vrlo bolan proces na koji se ne stavlja dovoljno pozornosti, što je, dakle, opet vidljivo iz stanja ovih dvaju stavki. Da ne govorim da je u poljoprivredi presudno da li ćemo biti konkurentni sa Europskom unijom kada se u potpunosti otvori slobodna utakmica, a za to je preduvjet okrupnjavanje poljoprivrednog posjeda, navodnjavanje i sadnja trajnih nasada. Ni u jednom ni u drugom ni u trećem segmentu Republika Hrvatska u protekle 3 godine nije postigla neke značajnije pomake. Sadnja trajnih nasada ide znatno ispod dinamike koja bi bila potrebna da 2010. godine kada će to već vjerojatno biti onemogućeno, postignemo ono što nam je cilj, a to znači 15-ak tisuća hektara vinograda i 50-ak tisuća hektara voćnjaka i maslenika. Sa ovakvom dinamikom to sigurno nećemo uspjeti postići, a tada ćemo dakle imati limite koje će postaviti Europska unija kao što postavlja svim zemljama koje uđu u njeno članstvo. Ako nećemo tu izboriti izuzetke, ako ih pak tu izborimo nećemo ih moći izboriti negdje drugdje što će naravno opet biti poteškoća. Navodnjavanje se u Republici Hrvatskoj gotovo uopće ne poznaje. U jednom zastupničkom pitanju koje sam uputio Ministarstvu poljoprivrede i šumarstva odgovor glasi da se navodnjavanje u proteklih nekoliko godina zasniva tek na razini pilot projekta. Ako je nama potrebno 4 godine da postavimo pilot projekt koji košta svega nekoliko milijuna kuna, pa koliko će nam trebati da tu doista mizernu broj i postotak naših poljoprivrednih površina koji se navodnjavaju povećamo na 20, 30 ili 40%. A naravno da ne govorim koja je poteškoća sa okrupnjavanjem poljoprivrednog posjeda, a i to je jedna od pretpostavki da bi sutra kada se otvori slobodno tržište bili u mogućnosti ući ravnopravno u tu tržišnu utakmicu. I na kraju, još jedno strateško područje, a to je područje obrazovanja i znanosti. Sve ključne stavke koje se tiču obrazovanja u ovom proračunu, odnosno rebalansu su dovedene u pitanje. Njihov porast je i u samom proračunu koji smo usvojili bio mizeran, minoran. Čak je bio manji nego što je ukupni rast proračuna, što znači da je udio Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa bio manji nego što je bio u proteklim godinama, a on bi se trebao po našim deklariranim politikama itekako povećati. I to je vrlo jasno ovdje iz ovoga proračuna. Tako kapitalne investicije u osnovnim školama padaju za više od pola razvoj modela kurikulima za srednje škole, što je pretpostavka kvalitetna i državne mature i prilagodbe toga sustava visokoškolskom obrazovanju, o tome nema gotovo niti govora. Taj razvoj modela kurikuluma se također smanjuje. Ionako je bio mali, svega 3 milijuna kuna, smanjuje se na milijun i po kuna. Dakle, prepolovljen je. Prema tome, to su one deklarirane politike na kojima počiva budućnost ove zemlje, a vidi se da po ovom proračunu te politike padaju. Program nacionalne zaklade za znanost, sa 10 milijuna kuna pada na 5 milijuna kuna. Dakle, i taj je prepolovljen i ono što je u segmentu visokog obrazovanja osobito važno, a to je provedba Bolonjskog procesa koji je već sada težak, a samo jedna generacija, samo jedna studijska godina je u tome. Iduće godine će biti dvije, za dvije godine tri, za tri godine četiri. Već se danas naši fakulteti suočavaju sa nepremostivim poteškoćama manjka prostora, manjka nastavnika jer on traži više i jednoga i drugoga. I ako želimo da to ide brže nego što ide onda bi te stavke trebale biti povećane u ovom proračunu, a ni u samom bazičnom proračunu nisu doživjeli neko veliko povećanje u odnosu na prethodnu godinu. ali, provedba Bolonjskog procesa u ovom proračunu pada sa 7 na 4 milijuna kuna, a program usavršavanja znanstvenih novaka koji su presudni da bi se za 3 godine kada puni teret Bolonjskog procesa bude na našim visokoškolskim ustanovama mogli provoditi, isto pada za 4 milijuna kuna. Dakle, to su te strateške politike, ponovit ću koje su to po našem mišljenju. To je približavanje Europskoj uniji i NATO-u kao naša temeljna strateška orijentacija, zatim je to područje poljoprivrede koja je vrlo senzibilna i vrlo važna kada se gospodarski suočimo sa Europom u punom smislu i tu je naravno obrazovanje osnovno i srednje, znanost i istraživanje. U tim segmentima ovaj proračun umjesto da jača, to je bila prilika da se tih 400 milijuna prelije baš u ta područja, taj se novac troši za potrošnju i tako zapravo … [[Govornik se ne razumije.]] jedino vlastitu supstancu i da temeljem ovakvih proračuna koji su naravno politički možda popularni, ali ne donose budućnost, ne možemo ni očekivati da će nam biti puno bolje nego što nam je danas. Evo to su dakle razlozi zašto Klub zastupnika Hrvatske narodne stranke neće podržati ovaj proračun. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovana zastupnica Nevenka Majdenić.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo zastupnik Radoš je rekao da bi bilo zaduživanje kod vanjskih institucija. To nije točno. Naime, zaduživanje na domaćem tržištu omogućava razvoj domaćeg tržišta, ali izbor oblika instrumenata zaduživanja. Osim toga, vanjsko zaduživanje dovodi do izrazito velike eksterne ranjivosti države za koju se svi ekonomisti slažu da treba svakako izbjeći.
Klub zastupnika nacionalnih manjina, poštovani zastupnik Furio Radin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, uvažene kolege, gospodine ministre. Klub nacionalnih manjina naravno ima je specifičan pogled na državni proračun i na izmjene državnog proračuna i ja ću se ograničiti na one stavke koje zadiru direktnije na pitanja nacionalnih manjina kao što vi kažete gospodine Jarnjak, drago mi je. Klub nacionalnih manjina izražava određene rezerve oko nekih promjena koje su došle u ovom Prijedlogu izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske. Ukupno gledano sredstva koja se u proračunu osiguravaju za potrebe nacionalnih manjina i zaštitu ljudskih prava ne predstavljaju iznos koji bitno utječe na održavanje proračunske potrošnje u zadanim okvirima. Obzirom na to smatramo da nema potrebe za smanjenjem pojedinih stavki u ovoj oblasti jer se time ne ostvaruju značajnija proračunska … [[Govornik se ne razumije.]] , a radi se o pitanjima na koje se o pregovorima s Europskom unijom obraža posebna pozornost, a radi se i o pitanjima koje su važne bez obzira na Europsku uniju i za Hrvatsku. Drugim riječima, ono što se dobiva smanjenjem određenih stavki financiranja nacionalnih manjina i ono što se gubi u određenoj je nesrazmjeru pa upozoravamo na to da to ne bi trebalo biti u interesu Vlade niti ovoga Sabora. Postotak izvršenja proračuna o prvih 5 mjeseci ove godine kada su u pitanju sredstva predviđena za programe obrazovanja na jeziku i pismu nacionalnih manjina i za nacionalni program za Rome iznimno je nizak i kreće se svega oko 4,4%. Rečeno je, istaknemo da je ovo teško oprostite objašnjivo ako se ima u vidu da je npr. problem udžbenika za manjinsku nastavu već godinama otvoren i da se na to stalno ukazuje, naime treba i upozoriti i ministar za prosvjetu da problem knjiga i financiranja udžbenika zapravo nikad nije riješen u Hrvatskoj, da i dan danas u školama nacionalnih manjina zapravo ne postoje pravi prijevodi knjiga i ne postoje udžbenici i mnoge manjine, uključujući i moje, ja bih rekao prije svih moja manjina, talijanska manjina koristi knjige iz inozemstva. Posebno je pitanje kako je moguće da se problem stipendija učenika i studenata iz redova nacionalnih manjina, posebno kada su u pitanju djeca iz redova romske nacionalne manjine počeo rješavati tek u travnju i svibnju, praktički dakle pred kraj školske godine. Proračun je donijet u prosincu prošle godine, a sredstva su morali biti raspoređena već u siječnju da bi se ostvarila svrha za koju su namijenjena i inače taj problem o tome, taj problem kada se počnu aktivirati sredstva bitno utječe na dinamiku, naravno trošenja tih sredstava i bitno utječe onda i na rebalans jer smo otkrili da najprije, da valjda je ustaljena i metoda u nekim sredinama da najprije se prave problemi oko troškova, a onda se režu sa proračunom tako da zapravo imaš dvije negativne posljedice, to da ne radiš određenu stvar i to da onda nemaš niti novaca poslije da je radiš u drugom dijelu godina. U prijedlogu nema objašnjenja zašto se sredstva na poziciji Hrvatskog zavoda za zapošljavanje predviđena za program obrazovanja nacionalnih manjina smanjuju od planiranih 3 milijuna i 400 tisuća na svega 100 tisuća kuna, dakle za ogromni postotak. Rečeno nam je poslije na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina da su to bile predviđene određene donacije, bolje rečeno sredstva Europske unije ili europskih institucija do kojih nije došlo, ali sigurno ostaje problem nerealnog planiranja i neostvarivanja ovoga projekta. Tražimo da daljnje objašnjenje zašto se smanjuju sredstva za zgradu talijanske osnovne škole u Bujama za dovršetak zgrade od 270 tisuća kuna na 120 tisuća kuna, znači za 56%, a radi se o malim sredstvima? Kako uopće se može računati. Mislim sada smo u 7. mjesecu, ima još 6 mjeseci do kraja godine. Ja ne vidim razloga da se smanjuju takva sredstva od negdje 300 tisuća kuna, a vidjet ćemo poslije i milijun i pol tisuća kuna koje se mogu začas potrošiti kada su u pitanju investicije. Budući da se nisu, budući da dinamika nije ostvarene u prvom polugodištu onda se na neki način i projicira ta dinamika u drugom polugodištu umjesto da se zasuknu rukavi i da u drugom polugodištu se ispravi ono što je u prvom polugodištu nije ostvareno, nije ostvarivo. To se također odnosi i na sredstva srednje talijanske škole u Puli, odnosno za sportsku dvoranu. Od 3 milijuna kuna ona se smanjuju na milijun i pol kuna, znači za 50%. Zašto? Zato što je prvih šest mjeseci potrošeno na to da se potpisuju ugovori i da se pravi natječaj. Sad je natječaj gotov i sad se smanjuju ta sredstva kao da se sredstva mogu potrošiti kad natječaja još nema. Sredstva se mogu potrošiti kad natječaj postoji, kad postoji izvođač i kad se počne graditi. Umjesto znači da se upregnu nove snage sa tim novcima koji su ostvareni oni se, nije da se uštede ali lociraju se za druge škole koje dobivaju onda povećanje. E, na to nećemo pristati. Na to je postavljen amandman koji barem što se mene tiče koji će bitno utjecati na moje glasovanje o ovome dokumentu, o ovome proračunu. Dalje, bitan je za rad nacionalnih manjina za ostvarivanje njihovih prava bitan je Ured pučkog pravobranitelja. Naravno to nije čitav njihov, to nije cijeli njegov djelokrug poslova ali međutim bitan dio posla odnosi se na prava nacionalnih manjina. Povećanje od 2,9% je nedostatno ako se uzme u obzir porast troškova i zapravo znači da se realno ne mijenja financiranje ovoga ureda iako je Hrvatski sabor već više puta ocijenio i donio zaključke da su sredstva toga ureda premalena za učinkoviti rad a to je bitan ured a od Vlade je zatraženo da rebalansom proračuna predloži rješenje tog problema a rebalansom se taj problem izgleda neće riješiti. Pravobraniteljica za djecu ima smanjenje od 200 tisuća kuna i također Klub nacionalnih manjina ne može se složiti sa takvim smanjenjem. I na kraju a sigurno nije problem za kraj ovaj, stavio sam ga na kraju jer je posebno važan. Nije jasno zašto se smanjuju sredstva predviđena za poticanje obnova kuća od prve do treće kategorije. Radi se o mogućim povratnicima. Od planiranih šest 2 milijuna na 38 milijuna kuna, dakle za 24 milijuna ili 39%. Imajući u vidu da je ovo u izravnoj vezi s povratkom izbjeglica i raseljenih osoba predlagatelj bi trebao obrazložiti razloge za promjene navedene proračunske stavke. Ja naglašavam da je problem povratka jedan od bitnih problema kada se govori o Hrvatskoj. Znači, Klub nacionalnih manjina općenito gledajući ima pozitivnu percepciju ovoga prijedloga izmjena i dopuna državnog proračuna ali izražava određene rezerve. I gospodine ministre, ja bih vas molio da te naše rezerve uzmete ozbiljno u razmatranju i da prenesete tu našu zabrinutost i resornim ministrima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sad je završena rasprava po klubovima. Do kraja rasprave u skladu sa člankom 164. i 175. stavak 1. poslovnika treba podnijeti amandmane koliko ih se želi. Neki zastupnici, zastupnice i klubovi su već podnijeli amandmane, dakle do kraja ove rasprave podnijeti amandmane tko želi. Rasprava će otprilike obzirom na broj bi trebala trajati otprilike četiri sata. I sad idemo na pojedinačnu raspravu. Prva poštovana zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite!
Hvala. Gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicom, kolegice i kolege! Kad govorimo o proračunima dakle ukupno državnim i lokalnim onda zapravo govorimo o određenoj redistribuciji dijela društvenog proizvoda koji u Hrvatskoj nažalost iznosi jako puno, nešto više od jedne polovice godišnjeg bruto društvenog proizvoda mi preraspodijelimo kroz proračune. I tada kada se govori o ciljevima koji bi kroz takvu redistribuciju dijela društvenog proizvoda trebalo osigurati onda se tu govori o razvoju, o standardu, o socijalnim projektima, o zdravstvu, mirovinama, školstvu itd., znanosti. Međutim, kod rebalansa i obrazloženja rebalansa o kojem upravo raspravljamo ispada da je glavni cilj zapravo smanjenje deficita i kroz čitava oba uvodna izlaganja zapravo smo slušali samo tu riječ deficit, vrlo malo o razvoju. Tek usput premijer je rekao da eto rast bruto proizvoda za prvih nekoliko mjeseci je 6%. Da je to tako ja ću to ilustrirati na jednom primjeru, na primjeru uvodnog izlaganja predsjednika Sanadera kad smo donosili proračun je on rekao: "Proračun snažno podupire približavanje Hrvatske Europskoj uniji. Predviđena sredstva u državnom proračunu" - ja ću to podvući - "jamče uspješnost provođenja projekata i odražavaju sposobnost Hrvatske u apsorbiranju fondova Europske unije.". Što se desilo kod rebalansa? Kakvo je obrazloženje? Obrazloženje kaže ovako: "Smanjuje je za 47,4 milijuna kuna jer se neće realizirati svi planirani projekti", govori se o tamo pomoćima "svi planirani projekti pa će izostati i planirana sredstva pomoći iz fondova Europske unije." Dakle, kad analitički pogledamo stavke u proračunu smanjuju se projekti koji su trebali biti praćeni kroz sustav SAPARD-a, PHARE-a, ISPA-e itd. ali se smanjuju i sredstva za prilagodbu za ulazak u Europsku uniju. Dakle, bilo bi normalno da smo i kroz uvodno izlaganje ali i kroz obrazloženje proračuna dobili određene statističke podatke koje ovako mi moramo sada pabirčiti po različitim izvješćima od Narodne banke do statistike. Predstavnik Kluba HDZ-a je iznosio neke od tih podataka, naravno selektivno i naravno podatke koji govore o određenom rastu. Eto, onda meni ostaje kao glasniku loših vijesti da kažem i one podatke koji nisu baš tako sjajni. A recimo ti podaci za prvo tromjesječje kad se govori o obujmu industrijske proizvodnje onda se kaže da je on usporen i da je usporen najviše u proizvodnji netrajnih dobara za široku potrošnju koji zapravo predstavljaju jednu trećinu naše industrijske proizvodnje. Ali oni su zapravo posljedica kad se analizira uvoz smanjenja ove proizvodnje zato što je to i najznačajniji uvoz upravo takvih potrošnih dobara. Zalihe također bilježe blagi pad. Prisjetimo se one su u 2005. godini iznosile čak 11% u odnosu na industrijsku proizvodnju koja je bila za nekoliko indeksnih poena manja od toga ali i tu se kaže blagi pad je posljedica smanjenja zaliha investicijskih dobara dok od ostalih dakle područnih dobara se bilježi rast. I ukoliko imamo podatak o rastu, gospodarskom rastu od 6% zaista se postavlja pitanje zašto ne idemo i u korekciju rasta na godišnjoj razini jer je on značajno ispod 5% a mi sa ovakvim rastom od 6% se nalazimo negdje recimo na godišnjoj razini rasta iz 2003. ili 2002. kada se on kretao od 5,6, 5,3. Dakle, zašto si ne zadamo jednu ambiciozniju stopu rasta i na godišnjoj razini i kroz sam proračun. Zabrinjava i stanje platne bilance. Ova tri mjeseca robni izvoz od 2,3 milijarde eura, odnosno dolara bilježi određeni rast, ali imamo i značajan rast uvoza od 4,7 milijardi dolara i godišnja stopa rasta vanjsko-trgovinskog deficita nam se u prvom tromjesečju popela na 13 i pol posto. Ništa nismo čuli niti o dugu. Istina da dug središnje države se unekoliko usporava, ali on iznosi 107 milijardi kuna. Tu treba pribrojiti i određeni dio ili određeni postotak i jamstava koji uvijek dolaze na naplatu državi koliko god vodili računa o tome kome i kako jamstva izdajemo od daljnjih 12 i pol milijardi kuna. Gledajući ukupni vanjski dug koji je u razdoblju koji promatra Narodna banka iznosio 26,314 milijardi eura onda vidimo da tu država ima blago smanjenje. Ali u tri mjeseca rast vanjskog duga banaka se popeo za milijardu eura. To ipak znači dok su se svi ostali negdje zadužili dodatno za oko 300 milijuna eura to ipak govori u prilog tezi da zaduženje države na domaćem tržištu zapravo generira zaduženje banaka na stranom tržištu i sigurno da od toga ne možemo pobjeći. O tome se vrlo nerado otvara rasprava i u odnosu na one rasprave koje smo imali u 2001., drugoj i trećoj godini kada nije bilo takvog zabrinjavajućeg rasta vanjskog duga s obzirom da su bile i značajne državne investicije zaista sada mi možemo reći da izbjegavanje rasprave o visini duga zapravo znači bježanje od stvarnosti. Kako se obrazlaže ovo povećanje prihoda za gotovo milijardu, dakle 899 milijuna kuna. Oni proizlaze zapravo iz povećanja poreznih prihoda, a od smanjenja prihoda od imovine i smanjenja pomoći na koje se računalo iz europskih fondova. Najznačajnije zapravo povećanje prihoda ali i u apsolutnom iznosu su prihodi od poreza na dodanu vrijednost, a on zapravo korespondira sa upravo ovako velikim uvozom znajući da se i PDV naplaćuje u trenutku kada se izvrši uvoz dakle na samoj granici, a dobro vraća se kako se vraća. Jel? Istovremeno imamo i kažem smanjenje prihoda od imovine, smanjenje prihoda iz europskih fondova, a to bi zapravo trebalo značiti da odustajemo i od određenih projekata, odnosno da takvih projekata nemamo što se konstatira i u samom proračunu i kako ćemo ovih 900 milijuna kuna utrošiti opet prioritet deficit za koji zapravo i ne možemo u ovom trenutku reći koliki je, jer o nekim stvarima se ne želi uopće otvoriti rasprava. Dakle, plaće ponovo jer se nerealno planiraju na godišnjoj razini, ne uzima se u obzir godišnje zapošljavanje. Mi smo u prošloj godini imali priliku saznati evo da je zaposleno oko 1200 savjetnika za koje je trebalo dodatno 105 milijuna kuna. Ove godine također imamo manjak za plaće od 143 milijuna kuna. Gledajući najveće povećanje u proračunu je zdravstvo. Istovremeno imamo smanjenje na stavci podizanja kvalitete i dostupnosti zdravstvene usluge za 85 milijuna kuna, a povećava se za 485 milijuna kuna troškove primarne i bolničke zdravstvene zaštite. A zapravo to i nije povećanje ako gledamo i uspoređujemo ovu stavku sa izvršenjem onda je to negdje rast ovih troškova u odnosu na izvršenje prošle godine od 5%. Uvažimo ovdje inflaciju. Onda je to samo blago povećanje i sigurno da to neće riješiti probleme u zdravstvu, da ne govorim oko županijskih bolnica koje se nigdje ne prikazuju njihovi gubici. Reći ću na primjeru Međimurske županije koje ima oko 20 milijuna, nemojte mi dobacivati recite kasnije, 20 milijuna kuna ima izvornih prihoda, gubitaka oko 6, 7 milijuna kuna uopće nije u stanju pokriti jer ima i druge obveze i kredite koje je uzela za nabavku opreme. Dakle, subvencije u poljoprivredi povećavaju se za 115 milijuna kuna, a zapravo se povećavaju zato što u prošloj godini nije isplaćeno u cijelosti, nisu isplaćene u cijelosti pa se moraju prenijeti u ovu godinu. I tako bismo mogli još eto nabrojiti nekoliko takvih stavaka. Naravno eto kao što je rekla kolegica u ime našeg kluba ne možemo prihvatiti ovakav rebalans proračuna.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Ispravio bih nekoliko netočnih navoda kolegice Zgrebec. Prije svega ovdje se na mala vrata pokuša javnosti podastrijeti nešto što nije točno, a to je prije svega izjava da 2002., 2003. nije bilo većeg povećanja vanjskog duga. To je netočno i o tome smo vodili rasprave tijekom ove dvije godine i mislim da ne trebamo ponovo o tome otvarati raspravu. A što se tiče isto netočnog navoda da dug županijskih bolnica se treba sanirati kroz proračun i to je netočno, jer je Zakonom o zdravstvenim ustanovama za vrijeme vaše Vlade koji je donesen piše točno tko je odgovoran za sanaciju županijskih bolnica, a to su same županije.
Replika poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Kolegica Zgrebec je rekla da su sredstva povećana u primarnoj bolničkoj zaštiti i dodala je da je to tek u stvari razina izvršenja za prošlu godinu povećana za inflaciju, a ja bih tu se zapitao a što se dešava, gdje se smanjuje u zdravstvu. Poboljšanje zdravstvene zaštite na otocima, smanjenje 4 milijuna 690 000 kuna. Dakle poboljšanje zdravstvene zaštite na otocima to je ono čega su nam puna usta kad se govori o otocima, o zdravstvenoj zaštiti ljudi na otocima, trebaju ostajati i tako dalje. Šta se još smanjuje? Hitna medicinska pomoć. Smanjenje za 7 milijuna i 600 tisuća. Tu se zaista drastično smanjuje i to dakle u vrijeme evo turizam, turistička sezona i tako dalje možemo misliti kako se i to može reflektirati na taj dio. Zatim zbrinjavanje otpada u zdravstvu. Tu je smanjenje za 4 milijuna kuna. S jedne strane dakle imamo povećanje u primarnoj bolničkoj zaštiti, ako uzmemo u obzir i diskusiju kolege Ivaniša koji je govorio što će se desiti sa onim bolnicama koje su u nadležnostima županijskih proračuna, a kad vidimo gdje se smanjuje onda vidimo evo da ćemo mi baš na moru posebno na otocima doći sa ovim rebalansom na udar i što se tiče i što se tiče zdravstvene zaštite.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Pa ja sam pokušala reći da se zapravo ništa neće promijeniti sa dodatnim sredstvima od 485 milijuna kuna u zdravstvu. Zapravo sve što se radi to su vatrogasne mjere i one ne mogu riješiti problem dugovanja u zdravstvu. One se moraju riješiti dubokim rezovima i reformom, a vidimo da je i u zakonima koje ćemo vjerojatno još i na ovoj sjednici donijeti o zdravstvenom osiguranju i popratnim zakonima zapravo nećemo riješiti problem sustava koji generira gubitke nego ćemo također samo pokušati jedan dio troškova prevaliti na korisnike odnosno pacijente.
Druga replika poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Pa kolegice Zgrebec vi prigovarate Vladi koliko je novih ljudi zaposlila u državnoj administraciji. Kao da zaboravljate da se približava izborna 2007. godina i da u redovima aktualne vlasti jačaju interni pritisci da se ponudi jamstvo vlastite izvrsnosti. Na kraju krajeva to je i proklamirano od ove Vlade. Izvrsnost mora postati prepoznatljiv hrvatski znak, hrvatski trend, hrvatski brend. Pa onda upravo vodeći se tim načelom Vlada zapošljava i mimo natječaja i tako jednim udarcem što bi narod rekao ubija dvije muhe. To joj je program smanjenje nezaposlenih, a ujedno i povećava svoju izbornu mašineriju.
Odgovor na repliku poštovana zastupnica Dragica Zgrebec.
Kolegice Antičević ja nisam prigovarala Vladi zapošljavanje. Uopće nisam ulazila u taj segment nego sam rekla da Vlada nerealno svaku godinu iskaže sredstva za plaće. Stoga što ne poveća ili ne uzima vjerojatno u obzir novo zapošljavanje. Mi i u ovoj godini imamo program zapošljavanja vježbenika, 1400 čini mi se da je objavljeno u svim državnim tijelima i ministarstvima, a ponovo eto imamo nedostatak sredstava za plaće u 2006. godini bez obzira što nije, nigdje se ne zapravo ne planira rast plaća. Dakle ja iz toga izvodim zaključak da je to samo zbog toga što se nije uzeo u obzir broj novozaposlenih u ministarstvima pa zbog toga i nedotaje tih 143 milijuna kuna.
Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. «Koga mi ne možete naučiti državne rashode prikazivati kroz proračun toga mi ne učite kako da ne bude ministar financija», tako je govorio Šuker. «Bivša Vlada Račanova rashode nije bilježila u rashodovnoj strani proračuna. Ova Sanaderova Vlada nikada to neće učiniti i ovaj ministar financija nikada tako nešto neće napraviti.» Tako je govorio Šuker. A sada gle čuda! Milijardu i 200 milijuna kuna povrata duga umirovljenicima nema ni u Proračunu ni u rebalansu proračuna. Milijardu 200 milijuna kuna sada pa milijardu 200 milijuna kuna na kraju godine, dvije milijarde 400 milijuna kuna ni traga u ovoj debeloj knjizi. Kaže ministar Šuker: «Vlada je našla model povratka duga.» Koji model? Privatizacija državnih poduzeća. Može, može. Mora pisati na prihodovnoj strani prihodi od privatizacije, na rashodovnoj strani povratak duga. Neki drugi model preko Poštanske banke ali molim vas lijepo tko vraća dug? Poštanska banka ili ova Vlada? Ako vraća Poštanska banka onda i u onaj starački dom gdje se dijele ove, povrat duga nije trebao ići Sanader nego direktor Poštanske banke. A išao je Sanader. Znači to ipak vraća Vlada. Ako vraća Vlada ljudi Božji mora biti u Proračunu. Mora biti. Sve drugo je prikrivanje, netransparentnost, skrivanje povećanja duga. I zato toga u ovom rebalansu nema i zato to ovdje ne vidite. Vanjski dug. Bio je 19, sad je 27. Račanova Vlada ga je povećala za 9 milijardi EUR-a u 4 godine mandata. Ova Vlada za 8 milijardi u dvije i po, tri godine mandata. A hvali se kako kontrolira vanjski dug. Zašto je Račanova Vlada utrošila taj vanjski dug? Rješenje nelikvidnosti, nitko nikom nije plaćao. To svi znaju pa to ne treba dokazivati. Pa to naši ljudi znaju. Nitko nikom nije plaćao 1999. godine u ovoj zemlji. Izgradnja infrastrukture auto-cesta Zagreb-Split pa po njoj se svi voze. Pa to nema smisla skrivati. Sanacija brodogradilišta. U što je utrošeno ovih 8 milijardi? Pokažite te kilometre auto-ceste koju ste napravili. Premijer danas kaže za govornicom napravili smo više kilometara auto-ceste nego bivša Vlada. Pa ja ne znam da li taj čovjek zna kome se obraća? Građanima ove zemlje. Pokažite onih par kilometar prema Beogradu ste neki dan otvorili. To je manje-više sve. Hvalite se dobrim rezultatima. Povećali ste prihode od poreza. Dobro, super. Kako ih rebalansom trošite? Zašto ih ne potrošite na sanaciju dugova Požeško-Slavonske županije? 340 milijuna kuna je napravio vaša perjanica, bivši župan Bagarić. 340 milijuna kuna. Dobro. Ajde maknimo ceste, dugove za ceste. Ajde maknimo dugove za zdravstvo, nije to specifikum te županije. Ti dugovi su i po drugim županijama. Ostaje 110 milijuna kuna. Imate amandman SDP-a, prihvatite ga. Ne, to nije novac Ronku, novom županu. To je novac radnicima, činovnicima u županijskoj upravi. Tri mjeseca plaću nisu dobili. Pa ti ljudi imaju djecu. Pa moraju tu djecu nečim nahraniti. Pa te dugove je stvorio vaš župan, HDZ-ov župan Bagarić dijeleći novac Zecu. Pa pustimo mi kaznenu odgovornost, na to ćemo pitanje doći kasnije i ne sigurno ovdje u Saboru. Ali dajte pokažite brigu za te činovnike u županijskoj upravi i vratite bar dio tih dugova da bi ti ljudi mogli dobiti plaću za svoj pošteni rad. Koja je osnovna karakteristika ovog rebalansa proračuna? Kako vi sad trošite te povećanje prihode od poreza? Svakako svagdje, ali svakako ne tamo gdje biste trebali. Ušteda je na programima. I to nema područja gdje se ne smanjuju predviđena sredstva, hoćete kapitalne investicije. HŽ, osuvremenjivanje i izgradnja pruga i čvorišta, smanjenje za 26 milijuna i 578 tisuća kuna. Pa dobro jer vi znate u kakvom su stanju pruge i čvorišta? Pa po tim prugama, po tim čvorištima se voze ljudi. Kažete, hvalite se da ste povećali ulaganja u razvoj HŽ-a. Tvrdili smo vam stalno da ste zaustavili razvoj HŽ-a i da će zbog toga za koju godinu Hrvatskom voziti strani prijevoznici u željezničkom prometu, Austrijanci, Mađari, Slovenci, možda Srbi. A vi smanjujete sredstva za pruge i čvorišta. Hoćete u zračnom prometu. Razvoj zračnog prometa 2 milijuna 600 tisuća kuna. Smanjujete u školstvu. Kapitalne investicije u školstvu bilo je predviđeno 50 milijuna, smanjeno za 28 milijuna i 500, više od pola, više od pola. Hoćete programe. Razvoj odgojno-obrazovnog sustava, bilo je predviđeno 64 milijuna 972, smanjeno za 30 milijuna 162, gotovo pola. Hoćete u znanosti. Program i projekti znanstveno-istraživačke djelatnosti, minus 13 milijuna kuna. Šta će vama znanost? Šta će vama istraživački projekti? Takva Hrvatska vama ne treba i vi to ovim rebalansom i pokazujete. Inače biste povećali ta sredstva ako već imate viška love, a tvrdite da imate, da ste više ubrali. Pa što ne date u znanstveno-istraživačku djelatnost? Ne, ne, ne. Samo neobrazovana Hrvatska je ona Hrvatska koju vi možete voditi. Zato i smanjujete ta sredstva i za školstvo i za znanost. Od toga program usavršavanja znanstvenih novaka minus 4 milijuna kuna. Hoćete u zdravstvu. Program reforme sustava zdravstva. Svi govorite da treba reformirati zdravstvo. Ali sad za program reforme sustava zdravstva od predviđenih 15 milijuna 420 tisuća smanjujete za 9 milijuna i 30 tisuća, smanjujete za 2/3 predviđenih sredstava. Pašto pričate onda o potrebi reforme zdravstva? Pa nemojte onda o tome govoriti ljudima, jer ljudi vam vjeruju. Misle da vi stvarno hoćete reformirati zdravstvo. Ali ako hoćete reformirati zdravstvo onda nemojte smanjivati predviđena sredstva za to i to za 2/3, za 2/3 predviđenih sredstava. Hitna medicinska pomoć minus 7 milijuna kuna. Skrb za psihički bolesne odrasle osobe, minus 9 milijuna 373 tisuće kuna. Što vas briga za njih? Nek im bude kako bude. Otoci. Otoci, o kako se lijepo priča o otocima, o kako tamo treba vratiti i zadržati stanovništvo, o kakvu brigu Vlada pokazuje kad je o otocima riječ. A evo sada, vodoopskrba jadranskih otoka minus milijun kuna, izgradnja objekata komunalne društvene infrastrukture na hrvatskim otocima minus 5 milijuna kuna, proširenje i produljenje plovnog puta Mali Ždrilac minus milijun kuna. Poboljšanje zdravstvene zaštite na otocima minus 4 milijuna 690 tisuća kuna. Hoćete Vukovar, svetinja? Vukovar, dom za starije i nemoćne osobe "Vukovar" bilo je predviđeno 3 milijuna 900, a smanjeno za 3 milijuna, ostavili ste im 900 tisuća, pa šta će s tim. Pa onda im recite odmah. Pa nemojte govoriti o svetinji o Vukovaru. Recite im da im nećete dati novce. Pa što to niste u proračunu rekli, nego ste se u proračunu hvalili kako dajete, izdvajate velika sredstva za Vukovar. Sjednice Vlade se tamo održavaju. A sada? Potajice od 3 milijuna 900 im skidate 3 milijuna. Gledajte, dvije stavke koje govore o tome kakav je vaš rad i kakve su vaše sposobnosti. Podrška RH u pripremi strategije razvoja ribarstva radi prilagođavanja i provedbe EU Acquisa u dijelu zajedničke ribarstvene politike. Smanjeno za 6 milijuna, od 14 milijuna i 595 tisuća. To je program koji je trebalo pripremiti. U dvije i pol godine ga niste pripremili i sad nema ni love za to. Pa šta će im novci kad niste ni pripremili program za to. Obiteljski centri. Joj koliko smo se o tome naslušali kod donošenja zakona. Joj koliko smo se naslušali kako je to velika novost. Bilo je predviđeno 16 milijuna kuna, smanjili ste za 14, ostavili ste 2 milijuna kuna. Za obiteljske centre o kojima ste ovdje satima pričali kao velikoj novosti. To je, ovaj rebalans proračuna je slika ove Vlade, njezina rada, njezinih htijenja. Kao uostalom proračuni i rebalans proračuna svake Vlade. no ova slika koju ste pružili kroz ovaj rebalans vam stvarno ne služi na čast.
Ispravci netočnih navoda. Prvo, poštovani zastupnik Anto Bagarić. Izvolite.
vrhunskog glumca u prezentaciji glasnogovorništva njegovog stranačkog kolege, mog nasljednika gospodina župana Ronka ovdje je iznio niz netočnih navoda, a je se osvrćem samo na ovaj koji je iznio vezano za gubitke Požeško-slavonske županije. Očito u zbrajanju krušaka i jabuka zbrojivši gubitke iz zdravstva, uvažavajući i ono što su dana jamstava za određene kredite u izgradnji školskih športskih dvorana i ostale infrastrukture u Požeško-slavonskoj županiji to vješto pripisuje kroz svoju saborsku raspravu mom lopovluku i lopovu koji sjedi među vama. Uvaženi gospodine Stazić, niti je ovo gubitak Požeško-slavonske županije, niti vaš stranački kolega koji vam daje ove podatke govori istinu. Znači ovdje ste iznijeli krive podatke. Nalaz Državne revizije, a i ono što je ministar ovdje govorio govori o stvarnim podacima u Županiji požeško-slavonskoj.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Hvala gospodine predsjedniče. Gospodine ministre. O … [[Govornik se ne razumije.]] glumačkim sposobnostima kolege Stazića nećemo. To je već poznato kroz ove dvije i pol godine kako se družimo. Međutim, ono što je netočno to je ili je elementarno nepoznavanje ekonomskih nauka ili namjerno nepoznavanje, a to je kako nastaje vanjski dug i da je Vlada Republike Hrvatske kriva, isključivo Vlada Republike za povećanje tog duga. To nije točno jer je sad maloprije kolegica Zgrebec spomenula da je vanjski dug narastao i zbog zaduženja banaka na koji Vlada ne može utjecati. Pa kad je Hrvatska narodna banka donijela određene mjere da to spriječi povećanje obvezatnog pologa, onda je nastala strka u smislu da je to narušavanje demokracije, tržišne ekonomije i sl. Prema tome to je netočan navod da je Vlada isključivo odgovorna za vanjski dug.
Treći ispravak, poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Pretpostavljam da ovoliko netočnih navoda kolega Stazić nije izgovorio zato što ne može čitati i nezna čitat proračuna nego zbog prijenosa na televiziji. Ali ipak da ispravim, bez obzira koji je uzrok. Kaže održavanje željeznica je smanjen u ovom proračunu, a nije pročitao stavku 1204 na stranici 160 u kojoj piše da su investicije u održavanje željeznica povećane za 25 milijuna 153 tisuće kuna kolega Stazić. Rekao je da je smanjeno za obrazovanje, jer da ova Vlada može voditi samo neobrazovanu državu. Međutim nije pročitao stavku a) 579 na strani 203 gdje za osnovno obrazovanje se povećava stavka za 80 milijuna 163 tisuće kuna. Nije pročitao na strani 290 da se srednješkolsko obrazovanje povećava za 35 milijuna kuna. Kada govori o investicijama onda kaže da je npr. u svetom Vukovaru, napokon je i za njega svet, oduzeto 3 milijuna za dom za starije i na taj način valjda pokazala da joj do njih nije stalo. To uopće nije točno. Nije oduzeto nego se investicije u socijali prate prema dinamici zbivanja. Budući da je dinamika zbivanja takva da se ne mogu određene dozvole dobiti tijekom ove godine onda se financira ono što se u ovoj godini izvrši. Ta stavka nije smanjena ona je samo reprogramirana. Hvala.
… poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Članak 209. uvaženi predsjedniče, ne daje mogućnost da se ispravlja nešto što nije rečeno. Uvaženi Hebrang kaže Stazić nije rekao ovo, pa Stazić nije pročitao ono. To nije ispravak netočnog navoda, a ja sam čitao stavke iz rebalansa proračuna one koje su navedene i pod nazivima kako su navedene. Samo to se eventualno može ispravljati, a ne ono što Stazić nije rekao.
Ne radi se o povredi Poslovnika. Niste u pravu gospodine Stazić, jer je zastupnik Hebrang ispravljao po njegovom mišljenju točne tvrdnje.
Tako može brojiti iz proračuna.
Ne možete.
Što je netočno?
Ne možete komentirati niti dobacivati.
To su Šukerove brojke koje sam ja čitao.
Replike. Poštovani zastupnik Željko Antešić.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, Zdenko Antešić. Replicirao bih kolegi Staziću vezano uz dio proračuna vezano na ovaj poseban dio Hrvatskih autocesta. Naime vi ste spomenuli u svom izlaganju silne kilometre koje je ova Vlada izgradila, dakle u nastupnom govoru gospodina premijera koji je rekao kako je izgrađeno silni kilometri autocesta. Međutim, istina je sljedeća. Bivša koalicijska Vlada je izgradila autocestu Zagreb-Split i za to je potrošeno oko 17 milijardi kuna. Probijene su cijevi, dakle obje cijevi na tunelu Sveti Rok i obje cijevi na tunelu Kapela. Za opremanje tih cijevi potrebno je utrošiti oko pola milijarde, dakle oko pola milijarde kuna ili oko 3% od ukupne investicije da bi imali autocestu gotovu. Sadašnje putovanje, evo svjedoci smo već prošlog vikenda, da je putovanje autocestom Zagreb-Split čista perverzija. Dakle to su kilometarske kolone i zapravo šta mi imamo? Mi imamo autocestu koju nemamo, jer putovanje Zagreb-Split umjesto predviđenih tri sata traje 7, 8 i više sati. I zar ne bi bilo onda logično da se taj povećani dio prihoda uloži, tako mali dio, relativno mali dio da dovršimo konačno tu autocestu a ne da evo, u toj stavci, u stavci dakle čitam brojke iz ovog posebnog dijela proračuna, za taj dio se predviđa cca 140 milijuna kuna što nije za ništa, a da bi se stavka prema Pločama, dakle dalje mi gradimo autoput koji ne vodi nigdje a nismo dovršili ovaj osnovni dio autoputa. Vi mi možete reći da se gužve …
Dobro. Hvala lijepa. Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Teško je kolega Antešiću da će ova Vlada i pronaći rebalansima i mnogim proračunima sredstva da se opreme ti tuneli. Jer koliko čitam danas u novinama samo za promjenu izgleda Pelješkog mosta trebat će 50 milijuna eura više, a s obzirom da je taj Pelješki most prioritet ove Vlade a ne tuneli na autocesti Zagreb-Split i s obzirom da i onih par kilometara prema Beogradu prioriteti ove Vlade više nego tuneli na autocesti Zagreb-Split, bojim se da se vi i putnici na toj autocesti nemaju šansi nadati da će ti tuneli uskoro biti opremljeni.
Druga replika, poštovani zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Kolega Staziću spominjali ste otoke. Evo vidite kad su predstavnici Vlade u medijima objašnjavali suštinu ovog rebalansa onda je rečeno da je to rebalans zbog toga što ima viška sredstava šta je pozitivno kako Vlada dobro radi, ima viška novca pa smo sad očekivali u rebalansu da će svak dobiti bokunčić toga viška, ali ne otočani su nešto skrivili. Neznam šta su oni Vladi skrivili pa se njima uzima. Dakle ima više novca, a uzimamo vam od onoga što smo inače namjeravali dati. I to baš se radi o poboljšanju zdravstvene zaštite na otocima što bi zdravo razumski čovjek zaključio onako, vjerojatno su ti otočani previše zdravi, vjerojatno je to puno joda u zraku, klima dobra itd., jedu dobro pa ih treba, poruka je, bit ćete vi nama bolesni pa im se smanjuje dakle novac koji im je obećan za poboljšanje zdravstvene zaštite na otocima. Ali ako oni budu nešto bolesniji ili drugi građani kako ćemo objasniti ovo smanjenje za hitnu medicinsku pomoć? Čini mi se da je teško objasniti šta se to desilo da Vlada zakida otoke u onom segmentu koji je jedan od najpotrebnijih zbog inače logične izoliranosti otoka ili manje povezanosti sa kopnom usprkos hvalevrijednih odluka kao što su noćne linije. Ali ne znači to da ako uvedete noćne linije da onda molite Boga da onda netko bude nezdraviji pa će se doći liječiti u Split ili ne znam gdje.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kolega Jurjeviću, morate imati razumijevanja za Vladu. Vlada ima neke svoje velike projekte, programe, evo, npr., taj most za Pelješac. Kao da je to, kao da smo mi Japan, stvarno ne znamo šta bi s novcem pa ćemo graditi i takve posve nepotrebne projekte. Danas sutra kad Hrvatska uđe u Europsku uniju, kad Bosna i Hercegovina uđe u Europsku uniju granični prijelazi će biti samo simbolični, svi ćemo biti građani te Europske unije. I taj most za Pelješac, ajde, lijepo bi ga bilo imati, dobro bi to bilo ajde izgraditi ali od nekakvog viška novca. S obzirom da tog viška novca nema, u ovom proračunu ima nešto malo viška, vidimo i kako se troši, onda treba namaknuti još novca. Kako ćete namaknuti te novce nego da ih uzmete? Kome ćete ih uzeti? Uvijek onome kome je najlakše uzeti. Uvijek onome. Između ostaloga, to su u ovom rebalansu proračuna otočani.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović, replika.
Kažete, kolega Staziću da se ovim rebalansom oduzimaju sredstva namijenjena otocima i tome se čudite. Vlada je više puta rekla upravo ne samo naši otoci nego da i Hrvatska mora biti središte Mediterana. Prednjačiti upravo na Mediteranu svojim razvojem, a vidite, sada otocima oduzima sredstva. Vladu nije briga za otoke. Zašto? Zato što ju je prepustila pjesnicima, liricima, slikarima. Pa Tin Ujević, svakidašnja jadikovka, pa onda ona isto tako skupa s pjesnicima zna ponekad jadikovati nad sudbinom otoka, nad iseljavanjem, itd., ali novca za to ne da. Oduzela je novac, ovo kako je replicirao i kolega Marin Jurjević, objašnjavajući situaciju. Ali ne samo to, ja otkad znam za sebe plovili su brodovi od Rijeke do Dubrovnika, preko Zadra i nazad. Istina, neki su imali i imena bivše države, ali tu su bili i još "Jedinstvo", još "Dalmacija". Rasprodali su ih, smo ih, otišli su u staro željezo, a više nemamo redovne linije Rijeka-Dubrovnik i nazad. Kao zemlja Mediterana. To se nikada u povijesti Hrvatske nije dogodilo nego to ste im vi sada pripremili. Dakle, za naše otočane i za stanovnike priobalja i to uz proklamaciju da se Hrvatska mora okrenuti upravo moru.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
E moja kolegice, Ingrid Antičević-Marinović, vi biste htjeli liniju od Rijeke do Dubrovnika, redovnu, redovnu. Pa lijepo sam rekao u svom nastupu da Vlada smanjuje sredstva bez obzira što doktor Hebrang govorio, da smanjuje sredstva za HŽ za izgradnju čvorišta i popravak pruga. Izgradnju čvorišta i popravak pruga. Tako piše u ovom rebalansu, na toj poziciji i smanjuju se sredstva. Pa pazite, oni za pruge održavati ne daju novce, a vi biste htjeli liniju od Rijeke do Dubrovnika. Previše očekujete od ove Vlade.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Vladimir Štengl. Izvolite.
Hvala. Uvaženi kolega Staziću, kada ste već spomenuli dom za starije i nemoćne u Vukovaru, zašto se ne upitate ili zanimate, tvrtka čijeg rođaka je dobila posao na obnovi toga doma i šta je napravila? Mog rođaka nije, nije ni uvažene kolegice Brdarić, zajedno smo bili na svečanom otvorenju.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Vladimir Stazić. Nenad Stazić.
Nenad Stazić. Mog rođaka svakako nije, čijeg ne znam. To u ovom, ako znate recite to. Sad ne možete, recite to u idućem nastupu replicirajući bilo kome jer to bi javnosti vjerojatno bilo zanimljivo čuti. U ovom rebalansu proračuna također ne piše da su ta sredstva smanjenja zbog nekakvog rođaka i nečijeg rođaka. Ovdje piše da su smanjenja i da su predviđena 3 milijuna 900 tisuća kuna, smanjena za 3 milijuna kuna sredstva predviđena za izgradnju doma za stare i nemoćne u Vukovaru. Ponavljam, doma za stare i nemoćne u Vukovaru.
Poštovani zastupnik Ivan Kolar. Izvolite.
Hvala lijepa, uvaženi gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnikom, dame i gospodo zastupnici. I zastupnice, pa da, pretpostavljam da je, da smo si … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ok, prihvaćam … [[Govornik se ne razumije.]] Pa evo, ovo je prilika prilikom izmjene i dopune proračuna da progovorim o jednom samo području, o područje poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i da se osvrnem malo na prilike koje su sada na selu, poljoprivredi, uopće u Agraru. Mislim da nije dobro da u ovom Domu sijemo iluzije i da se od stvarnih problema otklanjamo. Naime, mi smo u jednom vrlo osjetljivom periodu, tzv. periodu prilagodbe hrvatske poljoprivrede i pred nama predstoje veliki zadaci i obećanja koja smo dali ili se daju obećanja na terenu da ovo vrijeme koje imamo moramo iskoristiti da hrvatski seljak, općenito hrvatska poljoprivreda bude spremna za buduće integracije ili bolje rečeno ulaska u europske integracije. Međutim, kakva je situacija sada ako se oko sebe osvrnemo i kakvo je stanje hrvatske poljoprivrede? Vjerujte mi da ovisno tko daje procjene i ocjene takve daje i zaključke. Međutim, biti na terenu, dolaziti s terena i slušati svakodnevne jadikovke poljoprivrednika, seljaka, ja moram reći da se približavamo nekom stanju opće apatije, neizvjesnosti, nesigurnosti na selu, a pomalo raste i nezadovoljstvo naspram nerješavanja nagomilanih problema. Naime, koji su se trebali problemi rješavati u ovom prijelaznom razdoblju? Ruralni razvitak ili bolje rečeno reanimacija sela smislu da selo bude jedna od poželjnih prostor, jedan poželjni prostor gdje bude lijepo stanovati, gdje se bude mogla odvijati gospodarska djelatnost na korist najprije domaćinstva koja se njom bavi, ali bome i da se doprinosi općem razvoju Republike Hrvatske. Ako sada malo počnete analize praviti i hodati kroz naša sela vi nailazite na jednu totalnu devastaciju hrvatskoga sela, doduše ne u cijelom području jer ima nekih područja koja se prigradska naselja koja se sada već pomalo i urbaniziraju, međutim gdje nema blizu industrije, gdje je malo dalje neki centar tu dolazi totalno do propadanja sela, odlaska sa sela i opet pritisak na gradske sredine. Zbog čega takva situacija? Zbog toga jer Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva ako dobro promotrimo njihov proračun ne bavi se u onom temeljnom dijelu kako da to selo zapravo se osposobi i seljak da bi mogel proizvoditi ekonomski isplativo da bi bilo pristojno živjeti na tom selu, dakle da ima svoju infrastrukturu koja mu je potrebna na raspolaganju od vode, struje, plina, ceste, kanalizacije, da ne govorim o tom svemu kaj treba i konačnici da to bude kaje ja najvažnija stvar ekonomski opravdana djelatnost. Ako bolje promotrimo sad je na sceni neoliberalni kapitalizam koji zapravo sredstvima stranih kompanija, velikih domaćih kompanija uništava zapravo zdravo tkivo na selu jer seljak je zapravo sada sveden na jednu individuu koju zapravo nitko ne prihvaća u doslovnom smislu kao vrijednost, nego kao nužno zlo i u ovom prijelaznom razdoblju njega se ne potiče da raste, da se restrukturira, da počne biti ekonomski isplativ i održiv jer primjerice za ruralni razvitak mi smo sada potrošili od mogućih 30 milijona 6 milijona kuna i do kraja godine pitanje je koliko budemo potrošili. Ja vas pitam zbog čega nismo selo sada upucali ni 30 nego 300 milijona i zbog čega nismo se odredili da nam je selo kao destinacija, kao pojam interesantno radi ostanka, radi ekonomske isplativosti, radi, u konačnici Austrija je to riješila i tzv. granične i pogranične općine su njim i vojska i policija dojavljuju sve moguće i samo da ostanu na tom području da brane teritorij od eventualno nekakvih nasrtaja. Dalje, ako pratimo povlačenje sredstava izvana toliko velika priča i toliko obećavajuće, tako velika obećanja mi još nismo zapravo ni ustrojili SAPARD agenciju, nikako do tih certifikata da naši ljudi dojdu, sredstva su na raspolaganju, trebali bi ih povlačiti, ne znamo na koji način, tko i kak i sada još smanjujemo ta sredstva i za to učešće jer vjerujte mi nitko nam sredstva neće dati ako ova država ne bu odvojila i svoj dio sredstava. Ja to govorim iz razloga jer na selu se osjeća takva jedna malodušnost da je selo prepušteno samo sebi i kao da se ono samo mora izdići, a da država o njem ne treba voditi računa i zapravo ništ ne daje. Mi nismo u ovo vrijeme cijenjene zastupnice i zastupnici napravili hrvatski model i zapravo ne znamo koji nam je cilj u ovo vrijeme prilagodbe. Jel' hoćemo ući ko Bavarci, Austrijanci ili neki drugi u Europsku uniju ili hoćemo stvoriti uvjete u Hrvatskoj za hrvatskoga seljaka da bi se mogel nositi sa konkurencijom koja nam nadolazi? Zbog čega to govorim? Slušajući priče o našem prosjeku 3 ili 3,2 hektara površine po jednom poljoprivredniku grozim se nad nebulozama da jednostavno i političari, a i stručnjaci govore bedastoće jer zapravo poljoprivrednika s takvim prosjekom nema. Ako je prosjek, ono kaj je netko rekel kruške i jabuke broj hektara podijeliti sa glavami onda to lako napravimo, ali na selu je sasvim jedna druga priča i druga situacija. Naša srednja gospodarstva pomalo trebaju jednu sigurnost, znači tržni režim da se sredi, da se ograniči ovaj uvoz koji totalno uništava domaću proizvodnju, da se zajamče cijene na ekonomski održivom području i da se zna tko kupuje i kad kupuje, onda to more biti nekakva. I sad nam ostaju ova mala koja sada prisilno raslojavamo na način da ne ispunjavaju onaj uvjet od 3 hektara i oni nemru koristiti državni proračun. I najvažnije kaj se sada događa događaju se obećanja takva da ministar poljoprivrede i šumarstva stišava bure i obećava povećanje poticaja, otkupne cijene koje nemaju uporište u ovom proračunu jer jednostavno za to nisu osigurana sredstva. Ako od milijardu i 700 milijona, da sada dalje ne nabrajam, potrošili smo 77% do sada, a to smo potrošili zato jer smo na pritisak civilnoga društva, da sad ne nabrajam tko je tu sve bil, isplaćivali poticaj u onom punom iznosu za prošlu godinu i sada za ovu godinu ostaje nam nekih koliko to, 400 milijona kuna jel' očekujući da to bude dosta i za ova nova obećanja koja sada vrijede brat bratu nekakvih 250, 300 milijona, da 50 milijona isplaćujemo za mlijeko svaki mjesec redovito. Ja vas pitam poslije 10. mjeseca tko bude novi rebalans pravil i na koji način ministars poljoprivrede misli isplaćivati obaveze koje rastu svakim danom, one su takve kakve jesu, doduše naš zakon govori jedno, pa se onda donese odluka na Vladi da na drugi način, smanjuju se poticaji koliko sredstava ima i sada je pitanje zbog čega sada to sve nije projekcija ovoga proračuna da bi seljak dobil jednu sigurnost da mu i to bude isplaćeno. Ja sada javno pitam jer stvarno Vlada misli do 10. mjeseca, a ja pretpostavljam da je to rok za pšenicu isplatiti povećanje poticaja iz kojih sredstava jer ih tu ne vidim? Ako za to postoje neki drugi izvori i na drugi način e onda je mimo nas jasno, a ja vjerujem da na Sabor bude ipak to moralo dojti i na drugi se način isplatiti i zato moja slutnja je da nije dobro na obećanje poljoprivredu prilagođavati nego na stvarnim sredstvima, pa molim da to bude i politički stav onih koji o tom raspravljaju. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Želio bih samo ispraviti krivi navod da u ovom rebalansu nema dodatnih sredstava za poticaje i da selo nije shvaćeno kao područje od posebnog državnog ili strateškog interesa. Naime, u potporama poljoprivredi i ribarstvu na stranici 140 stavka 1185. jasno stoji da je potpora u poljoprivredi i ribarstvu veća za 68 milijuna i 750 tisuća kuna. Također nije točno da poticaji nisu povećani jer na istoj stranici vidite da su povećani ukupni poticaji za poljoprivrednu proizvodnju u iznosu od 101 milijun 285 tisuća kuna. Prema tome, rebalans prihvaća selo kao strateški interes ove države.
Replika poštovani zastupnik Božidar Pankretić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine ministre! Poštovani zastupnik Kolar je govorio o nedostatnim sredstvima koji se odnose na segment u dijelu Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i nedvojbeno ću se složiti sa uvaženim kolegom Hebrangom koji je rekao da u apsolutnom iznosu se ova stavka povećava, no nažalost definitivno stojimo čvrsto na stanovištu da je to povećanje nedostatno i ono nije dovoljno. I zato smo mi još kada se donašao ovaj proračun vrlo jasno išli sa amandmanima znajući što će se dogoditi sada. Ja znam da je onda naši amandmani su bili odbačeni, rečeno je bit će dovoljno novaca. No evidentno nije jer se sada i Vlada uvidjela da nije dovoljno novaca i povećala poticaje za cirka 100 milijuna kuna. No međutim, uvjeravam vas ovih 100 milijuna kuna ni najmanje nije dovoljno. Prijenos proračuna i obveza koje su bile u 2005. godini u 2006. godinu premašio je cifru od milijardu kuna. Jedan dio novaca je isplaćen u ovom dijelu ali tek nakon pritiska seljačkih udruga koje su prosvjedovale. Nije dovoljno se opravdavati time da je u 2003. prenesen određeni dio obveza nego treba jasno reći da se ovaj dio bez znatnih sredstava neće moći sanirati i ovaj proračun što se tiče segmenta Ministarstva poljoprivrede i šumarstva nije dovoljan. I on jasno pokazuje da se ne posvećuje dovoljna briga poljoprivredi i da ostajemo jasno na obećanjima. Ako imamo novaca u tom segmentu za isplatu samo do 9., 10. mjeseca koliko će biti onda razmak mogućnosti isplate, sa koliko zaostataka će nažalost poljoprivrednici dobivati svoje subvencije i koliko će to negativno utjecati na ukupnu poljoprivrednu proizvodnju možemo samo svi zamisliti. Nažalost, bit će to vrlo negativno i bit ćemo sigurno u velikim problemima. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Kolar.
Pa ja uvažavam brigu za selo i seljaka ali vas uvjeravam cijenjene dame i gospodo da prilikom projekcije ovoga proračuna da smo predlagali 3 milijarde da je nekakav minimum koji bi zadovoljio ove potrebe koje jesu. Nismo bili daleko od stvarnosti i ako zbrojimo ovu milijardu 800 milijuna koja sada je osigurana i ako ministar prizna sve obaveze koje se tijekom godine sada gomilaju mi smo na 2 milijarde i 800 milijuna kuna. Znači da je realno bilo očekivati ako smo, ja sada govorim o političkoj volji i ako nam je selo i poljoprivreda stvarno na duši. Ovako vas uvjeravam da svakim danom se kumulira nezadovoljstvo, da propadaju određena domaćinstva i da nam ne raste proizvodnja nažalost, da nam ne raste osim mlijeko ali to je posebni jedan segment na jedan poseban način koji je organiziran i on još za sada dobro stoji, koliko dugo bude pitanje i to ako na ovaj način počne kasniti premija, počne kasniti isplata jer i naše mljekarske industrije su naslonjene na ovaj proračun i debelo, debelo od toga proračuna imamo koristi. Tako da mislim da nije dosta deklarativno iskazivati potporu nego treba biti faktički ta potpora prikazana u proračunu. Hvala lijepo.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Poštovani gospodine predsjedniče, pa uglavnom se slažem sa ocjenama uvaženog zastupnika Kolara vezano za stanje i situaciju u hrvatskoj poljoprivredi. Nažalost, nema nekih bitnih pomaka, situacija je sve lošija a vremena imamo sve manje jer što se više približavamo priključivanju Europskoj uniji što nećemo imati nikakvih mogućnosti napraviti ono što treba raditi sada i upravo baš sad da ne bi se dočekala situacija da hrvatski seljak još gore prođe ulaskom u Europsku uniju. Nema bilanciranja, nema učinkovitih poticaja, nema dovoljno sredstava, nema organizirane prodaje, i dalje se uvoze recimo bumbari za oprašivanje hrvatskih rajčica, uvozi se sijeno, slama što se i ranije uvozilo. I s jedne strane kaže se nema dovoljno sredstava u državnom proračunu da bi to napravili. Ja ovdje sada imam službene podatke Nezavisnog sindikata Hrvatske koji kaže da godišnje Hrvatska država znači državni proračun na švercu cigareta izgubi 2,5 milijarde kuna i to je situacija vezano za proizvodnju, za prodaju i realnu prodaju, znaju se svi podaci. Podaci su i iz TDR-a i svega ostaloga. Stoga se proističe da se godišnje, te podatke imate i vi gospodine ministre, još nisu poduzete mjere. Znači, 2,5 milijarde kuna država godišnje izgubi na švercu cigareta. Što znači te dvije 2,5 milijarde kuna za poljoprivredu, za zdravstvo, za socijalu a to vam se događa već pet godina unatrag. Znači, dvije i pol puta pet, pa do je 12 milijardi kuna. To je ogroman iznos. Što bi to značilo hrvatskom seljaku, što bi to značilo hrvatskoj poljoprivredi? A nitko da u državi službeno odgovori zašto se konačno ne spriječi ovaj šverc. Znamo i sami po tržnicama svagdje što se događa i kako se događa a s druge strane znamo kakva je situacija na području hrvatskog sela. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Ivan Kolar.
Hvala lijepa. Zahvaljujem se gospodinu Kovačeviću i mislim da je dao veliki zadatak gospodinu ministru kako da dođe do te 2,5 milijarde, kako da napravi. Međutim, ja bi nešto drugo rekao. Mi kao parlament, kao Vlada i opće raspoloženje hrvatsko bi trebalo biti da nam selo bude poželjna destinacija. Ja to ponavljam iz razloga toga jer svi smo zasićeni ovoga asfalta, ovoga smrada. Zdravo življenje i zdrav život nam je sad nekakva perspektiva ali nismo se makli s mrtve točke. Lokalna zajednica je prepuštena sama sebi koliko uspije napraviti napravi. Centralna blagajna je tu jako škrta i uopće ne vodi o tome računa. Kad bi samo ruralni razvitak bavio se jednim segmentom ali to moraju biti mjere koje su striktno propisane, rečene, način kak se do njih dojde, vjerujte mi napravili bi puno od toga i imali bi poželjne destinacije. Imali bi mjesta gdje bi se htjelo stanovati, a ne da nam mladi odlaze. I posebni problem koji se na selu javlja to su tzv. ostanci, ostati na selu ili ne, ići izazovom radi posla? Ma selo mora imati sav sadržaj da ostavi mladoga čovjeka, a ne da ga tjera sa sela. Tko o tom brine? Tko je taj program na državnoj razini, daj mi recite da se vežemo na njega, da ga napravimo osim ako ga lokalna zajednica ne osmisli. I zato u ovom Proračunu govorim namjerno da se ne vodi ciljana politika spram sela nego tek sporadična i to je zapravo gašenje vatre ili bolje rečeno ako se gdje požar pojavi tek se onda gasi a za smišljene politike zapravo, ciljane politike nema koja bi morala voditi o tom brigu. Hvala.
Treća replika poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Odustajem.
Poštovani zastupnik Antun Vujić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Ja ću govoriti o kulturnom proračunu odnosno o nečemu što bi trebalo biti kulturni proračun ali obzirom da pada kao kulturni proračun onda je valjda ne usudim se reći nekulturni, ali nije kulturni kako bi očekivali zato što je ukupan da tako kažem odnos između sredstava kojima raspolaže Ministarstvo kulture i budžeta sve manji i manji i sada je negdje na 0,8%. Podsjećam da je bio preko 1 u stanovitom periodu. Nevjerojatno je da se time zapravo ne prepoznaju neki elementi rasta i neki elementi razvitka u, za koje je potrebno izuzetno malo sredstava i dakle to sve skupa se kreće oko 1%, a čiji efekti su neusporedivo veći od velikih stavki proračuna i gdje bi se dakle moglo sa relativno malim sredstvima mnogo učiniti. Međutim određeni animoziteti vladaju očito prema kulturi i očito da gospodin ministar kulture, moj uvaženi kolega koji znade sve dugove nabrojiti, još uvijek ih nakon 3 godine nabraja navodne dugove ovoga Ministarstva očito u Vladi baš ne brani svoj proračun na način kako bi se to trebalo očekivati. Pa da ne bi ispalo da mislim … [[Govornik se ne razumije.]] samo tako govorim a da zapravo možda nemam uporišta reći ću vam sljedeće: za ono što se zove usporedivim stavkama kulturnoga razvitka, dakle stavke koje su usporedive iz različitih razdoblja proračunske politike i stvaranja proračuna nedostaje 10 milijuna kuna manje. Dakle danas je, danas je negdje 10 milijuna kuna manje predviđeno nego šta je 2003. realizirano. Ako se uzme u obzir da smo mi imali permanentno rast što je bio dogovorna nekakva politika Vlade da se sve više daje u kulturu i to je raslo negdje oko 10% godišnje onda bi dakako ovo što je 10 milijuna manje, a to je jako mnogo bilo vjerojatno sada jedno 50 milijuna manje koliko bi rastao normalan proračun kulturni da je Vlada koja na normalan način tretira položaj kulture unutar cjelokupne da tako kažem nekakvoga razvojnoga programa. Žalosno je i pomalo je mizantropski gledati kako neke stavke ne mogu doći i ne mogu prodisati. Izdavačka i knjižnišna djelatnost ima danas manje 7 milijuna kuna u proračunu nego što je imala 2003. godine. 7 milijuna kuna gospodine Šuker ako obratite pažnju, vama je lako doći komparativno po podataka pa ćete vidjeti da su ovo nažalost mislim grube istine. Interesantno je da nešto s čime se jako mnogo pravimo važni kao nešto se strašno sada posebno surađuje sa, na međunarodnoj sceni i tako dalje, dakle u području međunarodne suradnje tu je tri milijuna kuna manje nego što je bilo 2003. godine. Molim vas lijepo, u pogledu, u zaštiti kulturne baštine je napredovala postupno ovo Ministarstvo jer je 2004. godine bilo 50 milijuna manje na toj stavci a sada je samo 37 milijuna manje na toj stavci. Dakle 37 milijuna manje na zaštiti kulturne baštine. I tako dalje i tako dalje. Od stavke do stavke svugdje bi se moglo doći do otprilike ovakvih podataka. Međutim ima stvarno nešto što je, posebno budi pažnju u ovome Prijedlogu proračuna kada je u pitanju dakle kulturni proračun a to je da su neke stavke i rasle. Ali molim vas pogledajte kako su rasle? Dakle izvršenje plana za književno izdavaštvo i knjižnice je 2005. bilo 54 milijuna ali je plan za 2006. iznosio 50 milijuna, a sada je novi plan za 2006. 52 milijuna tako da je ovdje poraslo za 2 milijuna i 400. Poraslo je tako da je još uvijek 7 milijuna manje nego što je bilo 2003. godine. Ja se ne mogu načuditi, ja znam da je svaki obračun vezano na budžet u Vladi kako da kažem prilično izaziva i određene tenzije i ministri se bore za svoje proračune i tako dalje, ali mi je nejasno i ne mogu si objasniti da dakle nakon 3 godine kulturni proračun je još uvijek debelo ispod onoga proračuna koji je bio 2003. godine. Ali zato se govori o navodnim dugovima. Da se, ja i ovo sve ne bih govorio, ja ovo govorim svaki puta i svaki puta je ta žalosna situacija ista ali sam ponukan zbog toga da bih razjasnio mislim što je to dug? Dakle ovako. Stvaran dug koji, kojega sam ja zatekao 2000. godine bio je 7 milijuna neplaćenih, neplaćenog u Fond za mirovinsko osiguranje što je dug čisti da ne može biti čišći. Ja sam tada dobio u nasljedstvo zadnjeg dana mandata prethodnog ministra potpisano obaveze za 3 nova filma. Za 3 nova filma. I nisam smatrao potrebnim da govorim kako mi je netko učinio dug. To sam samo smatrao krajnje nefer postupkom i jest nefer postupak jer mi dakle zadnjih mjesec dana nismo ni na koga prebacivali nikakve nove obaveze stvarali barem u mome Ministarstvu. Ali ja o tome nisam govorio da je dug. A sad se govori da je dug ono što nije dug. A istodobno se zapravo ne izvršavaju i nakon tri godine i nakon trećega zapravo proračuna ne daje se niti približno sredstava za kulturu koliko se davalo u onome periodu. I u onome periodu se davalo malo. Ovo ne samo da nije raslo nego je padalo. I gledamo sada i polemike oko ovog, ima ih i po novinama, ima ih i u drugim stvarima kojima nije mjesto da raspravljamo kad raspravljamo o Proračunu ali molim vas lijepo nadam se da će ova javnost mislim kulturna javnost to već zna jer to uopće nije niti sporno. Tamo nemam koga što uvjeravati ali da će i ostala javnost čuti da zapravo ova Vlada sistematski potcjenjuje kulturu, daje manje za kulturu, da to dakle sada samo prema ovim stavkama kojima sam nabrojio izgleda ukupno negdje oko 70 milijuna kuna manje nego kulturni proračun 2003. godine. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika. Izvolite. Uvaženi zastupnik Gavran.
Hvala lijepo. Pa evo, kolega Vujić me ponukao sa svojim izlaganjem koji je napose argumentirano do zadnjeg detalja. Činjenica da evo i ove godine imamo povećanje od 900 milijuna kuna što smo svi rekli. Ali u pojedinim segmentima, pa tako i u kulturi, a kasnije vidljivo je i u zdravstvu pad u izvršenju pojedinih stavki je više nego očit. Ja ću samo napomenuti na ovome tragu kolega Vujić dvije stvari. Brodska tvrđava, jedan od najboljih ostataka prošlog vremena na ovim našim prostorima rekao bih brend ne samo Brodsko-posavske županije, Grada Broda već cijele Hrvatske iz godine u godinu za zaštitu, sanaciju i očuvanje dobiva sve manje sredstava. Ne začuđuje kad čujem kako je to i u ostalim djelatnostima, a držim da ste iznimno kompetentni i da imate utemeljenja u svemu ovome što ste naveli. Drugi detalj koji potkrepljuje samo vaše navode je crkva Ivan Krstitelj u općini Sibinj, crkva koja je sagrađena 1775. godine, a od '69. godine je zaštićeni spomenik kulture. Unatoč svim obećanjima, a ako se ne varam ovo je sedmi put da govorim o tomu. Do današnjeg dana i na ovaj spomenik kulture nije uložena gotovo niti jedna lipa. Ponavljam unatoč silnim obećanjima da će to biti učinjeno. Rekao sam da je 1775. godine napravljena, izgleda da će se srušiti prije nego što izdvoji se bilo koja lipa za ovaj spomenik.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Evo, na repliku odgovaram da je to sve što je kolega Gavran nabrojio posljedica jasnih veličina jer ukoliko je dakle u zaštiti kulturne baštine umjesto 155 milijuna 117 milijuna to je onda 37 milijuna manje. Ali zanimljivo je dakle da nije dosta i ovo što se tu tako drastično smanjila kulturna zaštita. Inače što je takoreći otvoreno sredstva u svim zemljama u Europi i uopće se ne pita koliko to košta kada to treba učiniti, nego je čak i na stavci muzejsko-galerijska djelatnost u odnosu na već prethodni pad budžeta na 21 milijun sada i tu skinuto 2 milijuna i 400 000 tako da usput uz povećanje budžeta na ne znam kojim sve stavkama u ovakvim dakle dopustite mi da kažem smiješnim ciframa sa stanovišta budžeta, a ogromnim sumama sa stanovišta onoga o čemu se radi dakle imamo manjak. Eto sad je to tu minus 2 milijuna i 400, a na kulturnoj zaštiti u cjelini minus 37 milijuna.
Zahvaljujem. Nastavak sjednice je u 15,00 sati. Na redu je uvaženi zastupnik Vlado Jelkovac. STANKA U 13,28 SATI. Nastavljamo sa sjednicom. Riječ ima uvaženi zastupnik Vlado Jelkovac.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici ministarstva. Rasprava o proračunu, o izmjenama i dopunama proračuna, izvješće o ostvarenju proračunu je uvijek zahvalna tema za različite kritike kritike od strane oporbe ili za različite poglede na pojedine segmente funkcioniranja društva. No, ja ću se pokušati u ovoj svojoj kratkoj raspravi ipak zadržati na biti i na ono što je i ministarstvo i Vlada dakle i u svom obrazloženju a i u brojkama predložilo i dalo kao obrazloženje i argumente zbog kojih se izmjene i dopune proračuna za 2006. godinu donosi. Pozitivna gospodarska kretanja u 2006. godini odrazila su se i na bolje punjenje proračuna nego što je to u startu. Dakle, koncem prošle godine kada smo usvajali proračun za 2006. godinu bilo očekivano i tako je u prvih 5 mjeseci 2006. godine zabilježeno 12,6 više prihoda državnog proračuna u odnosu na isto razdoblje prošle godine. S pravom možemo očekivati da će se prihodi u konačnici prikupiti u znatno višem iznosu nego što je to predviđeno planom za 2006. i to je taj temeljni razlog zbog kojih se ide u rebalans proračuna. Razlog povećanja prihoda su prije sveg pozitivna gospodarska kretanja tijekom prošle godine što potvrđuju i povoljni trendovi većine makro ekonomskih pokazatelja koji se bilježe. Za cijelu 2006. godinu očekuju se i dalje brže stope rasta bruto domaćeg proizvoda. Očekujemo da će biti dobra predstojeća turistička sezona, odnosno turistička sezona koja je već započela, očekuje se povećanje inozemnih izravnih ulaganja i očekujemo daljnje smanjenje fiskalnog deficita. U odnosu na 2003. godinu kada je deficit iznosio 6,2% bruto domaćeg proizvoda u dvije godine je izvršena fiskalna prilagodba i smanjenje fiskalnog deficita za 2,1 postotni bod. Prvotno je planirani deficit bio 3,2 bruto domaćeg proizvoda, a ovim rebalansom se ide dalje te se očekuje deficit od 3% bruto društvenog proizvoda. Malo samo da prokomentiram same brojke koje se predlažu u ovim izmjenama i dopunama. Dakle, prema novom planu za 2006. godinu ukupni proračunski prihodi iznosili bi 94 milijarde 895 milijuna kuna što je povećanje od 899 milijuna kuna, a to povećanje temelji se na planiranom gospodarskom rastu od 4,4%, te nominalnom rastu od 7,9% u odnosu na prethodnu godinu i temelji se na dosadašnjem ostvarenju prihoda u 2006. godini. Dakle, onim pokazateljima kojima za sada raspolaže. Povećavaju se i rashodi i izdaci s planiranih 109 milijardi 687 milijuna kuna na 110 milijardi i 100 milijuna kuna što je povećanje od 413 milijuna kuna. Unutar te mase sredstava na prihodnoj i na rashodnoj strani dolazi naravno i do stanovitih unutarnjih preraspodjela koje ja sad ne bih komentirao, nego bih samo u zaključku svog izlaganja rekao da ipak treba naglasiti da se po prvi puta višak prihoda ne raspoređuje u cijelosti u rashode, nego dio tog viška prihoda u odnosu na plan ide i na smanjenje deficita i način koji je to moguće ostvaruje se i smisao i cilj proračuna, a to je da se raspoloživim prihodima isfinancira onoliko rashoda koliko je to objektivno moguće s obzirom na raspoloživa sredstva. Evo iz ovih razloga koje sam rekao naravno da ću podržati ovakove izmjene i dopune Proračuna za 2006. godinu. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Biserka Perman.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege. Puno je toga već do pauze rečeno o ovom proračunu, odnosno njegovom rebalansu kao cjelini, pa ću se zato u svojoj raspravi orijentirati samo na neke stavke koje su se promijenile u odnosu na prvobitni plan za ovu godinu, a do sada su manje spominjane. Najprije se želim osvrnuti na neke stavke rashoda poslovanja. Tu su veliki iznosi stavki ostalo koji se odnose na zaposlene, usluge, ne spomenute rashode poslovanja, ne spomenute financijske rashode i izvanredne nepredviđene rashode koje ukupno iznose oko milijardu i 900 milijuna kuna i koje su povećane za oko 3 milijuna. Stavka prijevozna sredstva u cestovnom prometu iznosi 33,3 milijuna kuna, odnosno povećanje od 3 milijuna u odnosu na plan ili 9 milijuna u odnosu na 2005. godinu od čega samo na vozni park Ministarstva, mora, turizma, prometa i razvitka otpada 2 milijuna ili ukupno 6,1 milijun odnosno samo za to ministarstvo 4 milijuna više nego lani. Komentar je doista nepotreban. Za reprezentaciju su predviđena 42 milijuna ili približno 6 milijuna više nego 2005. godine. Stoga težnje i tvrdnje o smanjenju troškova države mislim da doista ponekad ne stoje. Kao što je to već uobičajena praksa ove Vlade proračun je ponovo netransparentan u velikom broju stavki. Tu bih tvrdnju potkrijepila sa nekim primjerima u posebnom dijelu podnositeljima i korisnicima. Primjerice u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva prošle godine su subvencije brodogradilišta iznosile približno 430 milijuna kuna i bile istaknute po pojedinačnim korisnicima. Za ovu godinu predviđeno je 398 milijuna. Navedena je samo zbirna stavka iz koje se ne može iščitati koliko je kome namijenjeno, a brodogradilišta ima 7 i ne bi trebalo biti poseban problem prikazati raspodjelu po korisnicima. No, kako je u prvih 5 mjeseci ove godine ispunjena samo trećina plana bojim se da ni ovaj smanjeni iznos, da se ni ovaj smanjeni iznos neće ispuniti do kraja godine. Unutar programa reforme energetskog sustava, energetskog sektora planirano je nešto manje od 38 milijuna kuna, odnosno skoro 4 puta više nego lani. Reklo bi se odlično. No, realizacija od 150 hiljada, ili 0,4% u prvih 5 mjeseci ukazuje na to da od reforme energetskog sektora i izrade i provedbe strategije razvitka sustava u energetici, kao i pojedinih razvojnih projekata opet neće biti ništa. Uštede se također ostvaruju na neprovođenju poticajnih i razvojnih programa koji se odnose na izvoz, zaštitu potrošača, konkurentnost gospodarstva, ulaganja u proizvodnju i razvoj obrta, poticanje zadrugarstva, obrazovanje obrtnika, poduzetničku i infrastrukturu itd. Programi za zapošljavanje i aktivna politika u zapošljavaju također se vrlo slabo provode pa se date naslutiti da i od njih do kraja godine neće ostati puno. Profesionalna rehabilitacija i zapošljavanje osoba sa invaliditetom praktično se ne provodi. A za program financiranja i sufinanciranja programa profesionalne rehabilitacije i zapošljavanje osoba sa invaliditetom za koji je prošle godine utrošeno preko 8 milijuna ove godine su predviđa sredstva od čitave 2 hiljade kuna. A kako je za olakšice i poticaje pri zapošljavanju osoba sa invaliditetom utrošeno samo 560 hiljada od planiranih 36 milijuna kuna sam po sebi se nameće zaključak da su programi i strategija za efikasniju integraciju osoba sa invaliditetom u društvo samo deklarativne naravi. Doista se pitam je li zbilja potrebno ovakve beznačajne iznose navoditi kao zasebne projekte, a nasuprot tome čak i više desetaka milijuna vrijedne stavke trpati pod kapu ostalo. Da nije tragično bilo bi smiješno. Čini mi se da se kroz ovakve iskrice netko izruguje s dignitetom i pameću saborskih zastupnika. U Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka za program regionalnog razvoja čiji je iznos smanjen za 76 milijuna ili 11% u odnosu na 2005. godinu smanjuju se ulaganja u obnovu i razvoj Vukovara, razvoj brdsko planinskih i područja od posebne državne skrbi za više od 20%. No provođenje tih programa u prvih 5 mjeseci u iznosu od 3,4 milijuna ili 4% od ukupno planiranih 83 milijuna pokazuju kuda doista ide regionalni razvoj. Moram se osvrnuti i na Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta, odnosno preciznije na glavu sport. Ukupan iznos ove stavke smanjen je za 9,4 milijuna kuna od plana, odnosno za 8% u odnosu na 2005. godinu. Ne mogu iščitati je li to smanjenje iz izvornih sredstava proračuna ili iz sredstava od igara na sreću. Od toga su sredstva za Hrvatski olimpijski odbor smanjena za 11 milijuna u odnosu za lanjsku godinu ili 15% za sport osoba sa invaliditetom za 700 hiljada kuna ili 11%. Programi poticanja ravnopravnosti spolova u sportu je ukinut, razvoj sporta na otocima ukinut, već pri donošenju ovoga proračuna. Na prošloj sjednici donesen je novi Zakon o sportu pri čemu je ministar Primorac izjavio da se školski i studentski sport vraća na velika vrata. No ukinute stavke za ove namjene, odnosno odbačeni programa poticanja sporta na otocima, sporta na sveučilištima i veleučilištima, prevencija nasilja sportom u školama, te izrade sportskih početnica za djecu u vannastavnim aktivnostima dovode u pitanje funkcioniranje i provodljivost ovog zakona u praksi. Ako uzmemo u obzir činjenicu koliko su tjelesna aktivnost i druženje kroz sport značajni faktori za formiranje ličnosti mladih, kao i za njihovo zdravlje, a svjesni sve većih problema pojave nasilja, kao i ovisnosti među mladima, pitam se čemu ovakve restrikcije, pogotovo kad je poznato da su sredstva za sport u Hrvatskoj bez obzira na ove iznose još uvijek vrlo, vrlo nedostatni. I na kraju da se osvrnem na Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. Za program podizanja kvalitete i dostupnosti zdravstvenih usluga prvobitno je predviđeno 387 milijuna kuna, a sada se ova stavka smanjuje za 85 milijuna, odnosno 22%. S obzirom na činjenicu da dolazim iz Rijeke želim podsjetiti da je u okviru ovog programa predviđeno izdvajanje za klinički bolnici centar Rijeka planom za ovu godinu bilo 34 milijuna kuna. Ovim rebalansom se taj iznos smanjuje za 9,8 milijuna kuna, odnosno za 28%. Slično smanjenje je i kod drugih bolnica pa to samo po sebi govori o tome kuda ova Vlada želi ići i ide u reformi zdravstva o kojoj smo nedavno ovdje raspravljali i koja je od najvećeg interesa za sve građane Hrvatske. Evo iz ovih svih razloga ja doista se pridružujem svima onima koji ne mogu podržati prijedlog rebalansa Državnog proračuna za ovu godinu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo u poslijepodnevnim satima kad razmišljamo i pretresamo sami u sebi dakako ono što nam je rekao premijer Vlade i ministar financija na temelju toga proizlazi jedan jedini mogući zaključak, a to je kako su građani Republike Hrvatske, dakako i mi skupa s njima jednim velikim korakom zakoračili u bolji i kvalitetniji život. Uvjeravaju nas u to i ministar financija i premijer Vlade na temelju brojaka koje su izvukli i koje tvrde da su statistički pokazatelji i ono što nam daje pravo na optimizam. Međutim, s druge strane u takovu idiličnu sliku ne mogu povjerovati građani Republike Hrvatske, a razlika između građana Republike Hrvatske i članova Vlade je u tome što sliku građani stvaraju na temelju osobnih iskustava i na temelju osobnih tegoba. Mi kao saborski zastupnici dakako da smo sada izloženi dvojbi vjerovati premijeru Vlade i ministru, odnosno članovima ili vjerovati narodu. Jest da su članove Vlade i premijera tjelohranitelji odijelili od naroda i oni ne znaju što narod misli, ali zato mi saborski zastupnici jako dobro znamo što narod misli i vrlo često smo izloženi kritikama tog istog naroda za ono što sami nismo napravili. Dakako da mi se može sada reći a tko je taj tko se može uopće usuditi narušiti tu tako idiličnu sliku u koje nas se želi uvjeriti. Pa tko je taj? Evo počet ću od početka. Prije svega mladi građani Republike Hrvatske koji ne vide perspektivnost u toj svojoj vlastitoj državi, koji ne vide mogućnost zapošljavanja nakon završenog školovanja nego gledaju svoju perspektivnost u drugim državama i nakon onoga što je Hrvatska država, odnosno njeni građani i njeno gospodarstvo uložili u školovanje i stvaranje kadrovskih potencijala. Dakako da mi se može reći da proračun Republike Hrvatske predviđa sredstva kojima bi se poticalo zapošljavanje i zaista postoje stavke, međutim ako pogledamo te stavke onda ćemo vidjeti da je utrošeno čak planiranih, tj. osiguranih sredstava vrlo simboličan 15,34%, 6,29%, 6,67% i to je ono što bi trebalo učiniti optimističnim naše mlade građane. Dakako da ih ne može, tim prije što je većinsko mišljenje da mogućnost zapošljavanja imaju samo oni koji imaju vrlo moćne zagovornike. To je mišljenje mlade populacije, to je njihovo uvjerenje. Tko dalje ima pravo usudit se razmišljat o nekoj drugačijoj puno okrutnijoj slici hrvatske realnosti, to su dakako osobe sa invaliditetom, to su osobe koje su bile zaposlene, međutim u radnim uvjetima su izgubile zdravlje, izgubile su zdravlje i kao takove su postale nepoželjne za svoje poslodavce i mi smo i o njima razmišljali kad smo donosili državni proračun i predvidjeli smo sredstva i za profesionalnu rehabilitaciju i za socijalizaciju, međutim ponovo kada pogledamo realizacija tih sredstava je vrlo vrlo simbolična od 0,02% pa do 1,55%. Dakle ni taj dio građana ne može dijeliti vašu idiličnu sliku. Nadalje, u zadnje vrijeme bukirani smo informacijama o povratu duga umirovljenicima i možda privremeno, ali sasvim privremeno i jesu umirovljenici zavarani i oduševljeni su povratom onoga što je stvorila, što je stvorila Vlada iste političke opcije kao i dosadašnja Vlada. Međutim taj zanos će vrlo brzo proć, jer će umirovljenici postati svjesni da je Vlada iste političke opcije stvorila daleko veći dug od onog što se vraća. Ono što im je isplaćeno ne troše samo umirovljenici nego se to koristi za prehranjivanje nezaposlenih članova obitelji i njihovih potomaka. Taj iznos će se vrlo brzo potrošiti i kada shvate da njihova mirovina pada u odnosu na prosječnu isplaćenu plaću Republike Hrvatske tada će nastupiti otrežnjenje. Nadalje, tko to još ima pravo poremetiti tu idiličnu sliku? 311 tisuća nezaposlenih građana Republike Hrvatske. Što za tih 311 tisuća građana Republike Hrvatske znači neznatni pomak u stopi nezaposlenosti od 1%? Ne znači im ništa. A kada pogledamo ponovo proračun i kada vidimo sredstva koja su planirana za poticanje zapošljavanja ponovno vidimo samo simbolični utrošak sredstava i dakako iz ovog rebalansa nikakvo nikakvo namicanje novih sredstava što ukazuje na potpunu bezidejnost, nemoć, pa i ne htjenje Vlade Republike Hrvatske da se upravo ovim ljudima osigura posao. Tko još ima takvu drugačiju okrutnu sliku hrvatske realnosti? Gospodo imaju naši gospodarstvenici. Ma koliko nas uvjeravali da u Hrvatskoj nelikvidnosti nema, poslušajte gospodarstvenike pa ćete vidjeti da im je temeljni problem nelikvidnost i da im je temeljni problem nefunkcioniranje pravne države. A ako im je to temeljni problem, a to nisu moje riječi, to su njihove riječi, onda je tako smiješno zvučale riječi premijera Sanadera jutros kada je rekao da ovi makroekonomski pokazatelji daju veliku poruku ino-ulagačima u ohrabrivanju za ulaganje u Republiku Hrvatsku. Nema ino-ulagača u Republiku Hrvatsku sve dotle dok ne funkcionira pravna država. Nadalje, da li u tu idiličnu sliku vjeruju seljaci u Republici Hrvatskoj? Ja vas uvjeravam da ne vjeruju, jer seljaci u Republici Hrvatskoj imaju i primaju puno niže poticaje nego što su ih primali prije, da im je proizvodnja poskupila … Da, da. Samo se vi gospodine ministre smijte, da imate i malo sluha za probleme tih ljudi onda biste znali da je to istina. Repromaterijal je poskupio nekoliko puta, poticaji …
Ja vas molim da se ne obraćate ministru iz saborske govornice na takav način.
Recite onda ministru barem da se ne smije ironično već ako mu je smiješno. Ako mu je smiješno barem da ne bude ironično, ne govorim u svoje ime, govorim u ime koji su za mene glasovali, a ako netko ima nešto osporiti ovo, dakako da će moći nakon mene govoriti ako se javi za riječ. Dakle tim istim seljacima s kojima je Vlada Republike Hrvatske potpisala sporazum držeći u džepu figu i uvjerenje da sporazum nikad neće ispoštivat, niti se isplaćuju poticaji koliko su zakonom predviđeni, primjerice zakonom je poticaj na pšenicu 1650 kuna, ako im se isplati to će biti 1200 kuna. Daljnji problem okrupnjavanja obiteljskog gospodarstva, a time i pokušaja uspostave konkurentnosti sa tržištem Europske unije jest raspolaganje poljoprivrednim zemljištem. Upravo ovaj proračun koji rebalansom ne predviđa dodatna sredstva ne otklanja one prepreke koje su nastale u procesu raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Nadalje, posebice sa idiličnom slikom ne mogu se složiti Slavonci iz razloga što ovaj proračun ne potiče ujednačeni regionalni razvoj nego jasno pokazuju da u Republici Hrvatskoj postoje regije koje su privilegirane i regije koje su zaboravljene. Mi pripadamo zaboravljenim regijama. Uvjerava nas se u prioritet projekta navodnjavanja. Pogled u ovaj proračun od projekta navodnjavanja nema ništa, od poticaja i razvoja drvne industrije nema ništa, od stvaranja uvjeta za povećanje primarne poljoprivredne proizvodnje nema ništa, od razvoja jake i stvaranja jake prehrambene industrije nema ništa i mi Slavonci zaista se nemamo razloga ni radovat ni stvarati tako optimističnu sliku. Dakle ta idilična optimistična slika je samo san Vlade kojeg parlamentarna većina nema hrabrosti prekinuti.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Nenadić.
Hvala gospodine potpredsjedniče i gospodine ministre sa suradnicima. Štovana kolegica je izrekla niz netočnih navoda. Ja ću pokušati ispraviti na brzinu samo nekoliko. Prije svega, izuzetno je deplasirano tvrditi da su tjelohranitelji odijelili premijera i Vladu Republike Hrvatske od naroda, to je potpuno netočno. A ovi podaci o kojima vi govorite i koji su premijer i ministar danas izrekli postoje razno razni statistički podaci. Između njih je i godišnjak Hrvatskoga zavoda za zapošljavanje 2005. godine i pogledajte kako lijepo ova crvena crta, stopa nezaposlenosti prema anketi o radnoj snazi 2004., 2005. godina, … [[Govornik se ne razumije.]] pogledajte kako lijepo ona pada. Znači stopa nezaposlenosti je manja nego što je bila prije. Prema tome, niti je to Vlada niti premijer izmislio niti su se oni na taj način odijelili od naroda.
Zahvaljujem.
Drugo.
Aha, oprostite.
Umirovljenici nisu zavarani. To je totalno netočno. Umirovljenici su samo dobili ono što im pripada, a što im vi u prijašnjem razdoblju niste imali ni snage ni volje ni mogućnosti namaknuti.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Hebrang.
Hvala lijepo. Od niza netočnih navoda stići ću ispraviti barem dva. Prvo, nije točno da je ova Vlada, kao što je rekla kolegica, iste političke opcije potrošila dug umirovljenika 92., 93. Taj dug je potrošila srpska agresija koja je dovela do smanjenja bruto nacionalnog dohotka za 50% i Međunarodna zajednica koja nam je davala embargo za nabavu oružja. Pa smo onda to morali platiti ne samo umirovljenici nego i mi zaposlenici, a najviše su platili oni koji su ostali bez svojih najbližnjih, koji su ostali bez dijela tijela ili bez kuće. Drugi netočan navod je da su gospodin premijer i gospodin ministar Šuker rekli, citiram: "da smo svi mi zakoračili u bolji život". To nisu rekli. Rekli su samo da su stvorili preduvjete za dobar gospodarski razvoj jer smanjenje deficita proračuna i svakom amateru ekonomisti je jasno da je to temeljni preduvjet za budući bolji život. A ovu rečenicu ste citirali od premijera vaše Vlade koji je rekao, citiram: "građani bolje žive, ali toga još nisu svjesni".
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Tomljenović.
Pa netočan je navod uvažene kolegice koja je kazala da je u uvodnim izlaganjima premijera i ministra prikazana idilična slika. Nije prikazana nikakva idilična slika, to je netočan navod, nego su prikazani realni makroekonomski pokazatelji koji uslikavaju ekonomsku situaciju u društvu u cjelini. A cjelokupnu vašu raspravu oslikava jedan drugi netočan iskaz kojeg ću sada ispraviti, a to je da, citiram: "umirovljenici su isplatom duga zavarani". Apsolutno netočno, umirovljenici nisu isplatom duga zavarani nego je Vlada preuzetu obvezu prema umirovljenicima ispunila i ispunjava je, a to zapravo vaša politička opcija nije imala ni znanja ni hrabrosti.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Matušić.
Gospodine potpredsjedniče, pa osvrnuo bi se upravo na ove navode koje su već dijelom neki ispravili. Dakle, kolegica je rekla da su umirovljenici zavarani. Prije svega, kolegice, to nije istina jer su umirovljenici ljudi sa dugogodišnjim životnim iskustvom i dobro znaju kome mogu vjerovati, a kome ne. To je prvo. Druga stvar, omalovažavate doista umirovljenike na taj način svojim iskazima, ali ono što je činjenica da se ova Vlada uhvatila ukoštac sa možda najvećim problemom posljednjih godina, političkim problemom. To je vraćanje duga umirovljenicima i uspjela konačno dobro riješiti, a umirovljenici jako dobro znaju koji modeli su im na raspolaganju za vraćanje tog duga i sami su vrlo svjesno pristupili tom problemu. Isto tako netočno je 311 tisuća nezaposlenih. Pa izgleda da vi i dalje živite u 2003. godini. Pogledajte statističke podatke aktualne pa ćete vidjeti koliko je trenutno nezaposlenih u Hrvatskoj.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Poropat.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa ja moram reći da se u mnogočemu slažem s ovim što je rekla uvažena zastupnika Lalić, a naročito kad je govorila o isplati duga umirovljenicima, odnosno o povratu duga ili kako je u rješenju Ustavnog suda napisano "obeštećenju". Da li su umirovljenici zavarani ili ne? Ja smatram da jesu. Zbog čega? Jer na sam prijedlog i ponudu koja im je dana za povrat 50%-tnog duga ili obeštećenja u roku 2 godine ili u 8 godina cijeli, razlika je u tome što su praktički umirovljenici potpisali, pod navodnicima, sudsku nagodbu da se odriču 50% svojeg duga. Tu, u tom smislu treba tražiti zavaravanje u smislu prema umirovljenicima. Što ako se sutra umirovljenici budu, ako budu tražili ostatak od 50% u sljedećih 2 godine? Da li će oni to moći i da li će oni od Ustavnog suda moći to tražiti?
Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Lalić.
Pa kolega Poropat, meni je izuzetno drago što se nas dvoje apsolutno slažemo. Upravo zbog kratkoće rasprave nisam mogla ni pojasniti to. Zaista umirovljenicima je isplaćeno samo 50%, ali onog trenutka kad smo donosili zakon da im se isplati samo 50% nakon toga, kada su utihnule televizijske kamere, kad su se novinari povukli, donijeli smo zakon kojim se mijenja formula usklađenja mirovina. I primjenom te formule prosječna mirovina sada pada u odnosu na prosječnu isplaćenu plaću u Republici Hrvatskoj, a sjećam se da je 31.12.99. godine prosječna mirovina iznosila 35,41% prosječno isplaćene plaće. Onda su makar mogli dobiti podatak od mirovinskog. Danas više taj podatak ne možemo ni dobiti koliko iznosi prosječna mirovina, ali stručnjaci govore da ta prosječna mirovina iznosi sada 39% od prosječno isplaćene plaže. I tu se nalazi zavaravanje umirovljenika jer kad umirovljenici upravo to shvate, ne da im država vraća dug nego da im promjenom formule još dalje uzima, oni su prevareni. Da ne govorimo o tzv. novim umirovljenicima koji odlaze na mirovinu nakon 1.1.1999. godine. Pa neće valjda reći da je to, taj zakon donijela i tu reforma donijela Račanova Vlada. Inače je postalo u ovom Parlamentu uobičajeno da sve ono što nije dobro se antidatira pa se pripiše koalicijskoj Vladi, a kad se ne može pripisati koalicijskoj Vladi onda se kaže, ajde to su, ne znam, nabavka oružja, ovog ili onog. E nije to baš tako i tu prevaru će itekako, ne da će, to nije budućnost to je već sadašnjost. Ljudi to itekako razumiju, itekako prepoznaju i zbog toga ne vjeruju u ovu idiličnu sliku koja se danas uvjerava.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Gordana Sobol.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pokazatelji ovakvi ili onakvi što se Hrvatske tiče neke brojke su jasne i neupitne. Prosječna hrvatska obitelj sa dvoje djece danas iz svojih redovnih mjesečnih prihoda pokriva jedva 62% svojih mjesečnih potreba. Ravno toliko 62% zaposlenih u ovoj državi prima plaću ispod prosjeka. Kad govorimo o umirovljenicima tada dvoje umirovljenika sa svojom prosječnom mirovinom pokrivaju 55% svojih mjesečnih troškova, a kad govorimo o tome koliko je udjel mirovine u prosječnoj plaći. Da, točno je, 39% su podaci da je udio mirovine trenutno u prosječnoj plaći Republike Hrvatske, ali kolegice i kolege podsjećam vas na one nove umirovljenike, danas ste mogli iščitati podatak njihova mirovina u prosječnoj plaći iznosi 29% sa tendencijom da i dalje pada. Obrazloženje zašto neću glasovati za ovaj Prijedlog rebalansa proračuna dala je kolegica Antunović u svojem uvodnom, dakle u svojem obrazloženju u ime kluba, a ja ću se ipak probati pozabaviti makar sa nekim stavkama u ovom materijalu koji govori o Prijedlogu izmjena i dopuna državnog proračuna iz kojeg se, ako ste išli gledati, ako ste išli gledati stavku po stavku, od ministarstva do ministarstva, od ureda do ureda onda se najprije mora postaviti pitanje da jedan dio naše državne uprave ne radi, ne radi jer ako pod stavkama koje govore o tome koliko izvršenje proračuna od 1. do 5. mjeseca ove godine pa ako se u nizu stavki naiđete na to da ne piše ništa, a u drugom piše negdje između 0,5%, 2, 3% onda ja pitam šta oni koji rade u tim ministarstvima, uredima, upravama, fondovima, šta ustvari oni rade? Ili da li onda oni samo služe kao mazanje očiju svima nama ovdje i izvan ove dvorane kad se radi, kad se predlaže proračun i kad govorimo da tolike milijune kuna dajemo za ovo, za ono itd., a kad netko to treba izvršiti, kad te novce treba proslijediti onima za koje su i namijenjeni onda ispada da je izvršenje nula. Počet ću, samo dvije, tri rečenice vezano oko zapošljavanja. Ja ne znam može li meni to netko ovdje objasniti, možda gospodin ministar, ali evo ga. Kaže aktivna politika u zapošljavanju. Predviđeno je za ovu godinu otprilike nešto malo manje od 160 milijona kuna, a onda kaže u izvršenju proračuna da je u ovih 5 mjeseci izvršeno, proslijeđeno ili utrošeno u nešto, nekakve programe ili što nekakvih jedva 6%. Mene zanima na što se odnosi ova aktivna politika zapošljavanja? Je li to oni programi novi za koje Vlada kaže da su novi koji su trebali konačno krenuti od početka ove godine? Ako su to ti programi onda netko pod tim programima ne radi ništa, a ono dalje što je u Fondu za razvoj i zapošljavanje ako se ne varam ono što, one stavke koje su pod onim dijelom za zapošljavanje čini mi se da je to još uvijek plaćanje zaostataka za programe bivše Vlade koji su prestali sa svojim provođenjem negdje u kolovozu prošle godine. Fond za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Ja molim ovu Vladu neka ona kaže da li taj Fond konačno misli početi raditi ili ne mislim početi raditi ili ćemo mi svi zajedno iz godine u godinu prebacivati sredstva za taj Fond, pa evo za ovu godinu smo ih čak i uvećali jer je planirano da se utroši 37, nešto malo više od 37 milijona kuna. Molim vas, do kraja 5. mjeseca 2% tih sredstava i to 770 tisuća kuna je utrošeno u tom Fondu, i to molim vas lijepo najviše na intelektualne i osobne usluge. Pa mislim stvarno se pitam gdje to ima? A imamo Zakon o rehabilitaciji i zapošljavanje osoba sa invaliditetom za koji se svi slažemo da je dobar, a taj nesretni Fond, ravnatelj tog Fonda ili ne znam tko nikako da profunkcionira u svom radu i onda ćemo naravno i nadalje imati problem kako osobe sa invaliditetom uključiti koliko toliko u redovan i normalan život. Ili da krenem dalje. Olakšice i poticaji pri zapošljavanju osoba sa invaliditetom, molim vas lijepo 36 milijona kuna planirano za ovu godinu, izvršenje ravno 1,55% za prvih 5 mjeseci. Pa nemojte molim vas reći da će sad nakon ove rasprave odjednom svi početi raditi u ovakvim fondovima i slično i sve evo novce predviđene utrošiti na opće zadovoljstvo svih do kraja godine. Inače je karakteristika ovog proračuna, pogotovo pojedinim ministarstvima da se očito u ovom rebalansu proračuna uzimalo i smanjivalo sredstva upravo onima kojima su ta sredstva ustvari i najpotrebnija. To su oni ustvari najnemoćniji u našem društvu. Pa samo pogledajte stavke u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Ovaj rebalans proračuna definitivno me uvjerio kada sam neki dan u jednoj izjavi rekla da ovaj naš ministar nije ministar zdravstva i socijalne skrbi, on je samo ministar za doktore, a zaboravio je da unutar svog sustava ima i cijeli jedan veliki sustav socijalne skrbi. Ako nije zaboravio onda ga pitam kako je mogao dozvoliti da se na ovoliki način smanjuju sredstva koja su namijenjena socijalnoj skrbi, koja su namijenjena onima kojima je pomoć najpotrebnija, koja su recimo namijenjena centrima, službama, domovima, koji brinu recimo o psihičkim oboljelima odraslim osobama ili mladima ili onima koji imaju određene poremećaje u ponašanju. Kad idete pogledati te stavke, kolegice i kolege, onda ćete vidjeti da su one uglavnom redovito skidane što se tiče iznosa. U zadnje vrijeme, pa ne moram samo podsjećati na sve aktualnosti koje su bile vezane povodom onog stravičnog događaja ispred doma "Vladimir Nazor" kad smo progovorili o problematici centara za socijalnu skrb i kad ukazujemo da u tom dijelu treba napraviti promjene, da treba ekipirati centre, a molim vas po ovom rebalansu proračuna centrima za socijalnu skrb skida se više od 6 milijona kuna. U stavkama pomoći za uzdržavanje i skrb izvan vlastite obitelji sve skupa se skida 10 milijuna, skrb za djecu bez odgovarajuće roditeljske skrbi preko milijun kuna. A vrhunac svega ću ovako reći u ovom proračunu je stavka koja se odnosi, namjerno ću to sada spomenuti, to je Dom za djecu Slavonski Brod. Naime, izgrađena je jedna kuća za djecu odnosno za one koji izlaze iz domova za nezbrinutu djecu u Slavonskom Brodu i koji nastavljaju školovanje. I ovdje piše da je od 1. do 5. mjeseca ove godine uplaćeno 300 tisuća kuna na račun tekuće. Odgovorno tvrdim ne da kuna, niti jedna lipa nije sjela na račun doma. Ja sada postavljam pitanje gdje su ti novci, ako su negdje uplaćeni kamo su uplaćeni a ako nisu uplaćeni kako se netko uopće usudio da ovdje upiše tih 300 tisuća kuna jer onda analogno tome ja mogu postaviti pitanje da li su praktički sve ostale stavke, ima li među ostalim stavkama nečega tako da piše da je napravljeno a ustvari nije napravljeno. I kad idete pogledati stavke Ministarstva obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, kad idete gledati centre za radnu terapiju i rehabilitaciju molim vas svuda gdje se radi o djeci, programima za djecu, gdje se radi o edukaciji mladih na primjer vezano oko smanjenja rizičnih ponašanja, kad se radi o HIV-u i slično, svuda su te stavke smanjene. I da završim sa time, kolega Perman je govorila o tome kako je pod stavkama Ministarstva obrazovanja, znanosti i športa su smanjivane stavke koje se odnose na sport, na sport mladih u osnovnim školama, u srednjim školama. Kolegice Perman, nema novaca. Naravno da nema novaca ali smo se odnosno ali su se Vlada i vladajući odrekli 700 milijuna kuna na račun onih koji već imaju a ovim proračunom su pokazali da uzimaju onima koji nemaju, jer eto treba poduprijeti profesionalni sport kao što je nogomet a koliko nam vrijedi vidjeli smo na svjetskom prvenstvu.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Nenadić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočan navod štovane kolegice da je ministar zdravstva i socijalne skrbi ministar doktorima. Ja izuzetno cijenim štovana kolegice vašu brigu i skrb prema onima koji vrlo teško sami o sebi mogu skrbiti ali kad biste malo porazgovarali i na terenu sa ljudima i sa onima koji rade u centrima za socijalnu skrb onda ne biste samo na osnovu ovih podataka iz proračuna donijeli paušalnu ocjenu da je netko zakinut na centru. Ne, izvršena je racionalizacija. Podignuti su, zaveden je red u dodjelu pomoć definitivno. Ne financiraju se kule od karata, ne plaća se ono što nije sagrađeno. Prema tome, tu su nastale uštede i tu su zato smanjena sredstva a definitivno na terenu to funkcionira.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Hebrang.
Hvala lijepo. Netočan je navod štovane kolegice da su sredstva za socijalnu skrb smanjena. Naime, na prava iz socijalne skrbi su sredstva povećana za 53 milijuna 23 tisuće kuna a ova smanjenja na centrima i na ustanovama za socijalnu skrb ako bolje pogledate to nisu smanjenja njihovih troškova rashoda. To su smanjenja poslovnih objekata zbog toga što je došlo u promjeni dinamike izgradnje. U nekom centru ne može se dobiti neka dozvola i on će biti gotov dva, tri mjeseca kasnije. Ali kad pogledate sveukupne izdatke za centre za socijalnu skrb oni su i dalje 8,1% veći i s ovim rebalansom nego što su bili prošle godine. I drugi netočan navod da prosječna četveročlana obitelj pokriva 60% troškova. To se uporno ponavlja, to je netočno. Prosječna četveročlana obitelj u 85% slučajeva ima dva zaposlena pa pokriva 120% troškova života i jedino se tako može objasniti kako je prošle godine štednja građana porasla za 5,5 milijardi kuna.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Hrelja.
Ja bih bez namjere da otvaram polemiku o teškom socijalnom položaju socijalnih umirovljenika ipak upozorio da ova tema koja je danas ovdje na dnevnom redu nije poligon u kojem dokazivati krivicu za to jedne, druge ili treće Vlade i krimen novih umirovljenika, ne pada samo na ovu Vladu nego na Vladu Matešinu, Račanovu i ovu Vladu jer kod novih mirovina i kod mirovinske reforme je bitna jedna činjenica koja se dogodila 2002. godine. Naime, tada je najniža mirovina smanjena za 12,5% a to danas iznosi oko 300 kuna i to jedan od glavnih uzroka i generatora nižih mirovina novih umirovljenika. I bio bi red da počnemo govoriti o različitim kategorijama umirovljenika i da statistiku interpretiramo onakva kakva je jer postoje velike razlike među kategorijama a i među teritorijama, dakle županijama i gradom Zagrebom. Na primjer, grad Zagreb ima prosječnu mirovinu tisuću kuna veću od Bjelovarsko-bilogorske županije. Ja se samo zalažem za istinu bez želje da ikoga optužujemo ali da pogledamo činjenicama u oči jer su to činjenice.
Odgovor na repliku, izvolite!
Kolega Hrelja, prvo uopće niste bili u dvorani kad sam ja, ja sam uvodno spomenula umirovljenika. Da, da svi ste slušali na televiziji, baš lijepo što ste došli i zabrinuli se za to. Ja vas potpuno razumijem, vi ste kao stranka umirovljenika u koaliciji sa HDZ-om i sa vladajućom strankom. Međutim, ja ću ovdje ponoviti. Krimen Račanove Vlade je u tome što smo ostavili 2003. godine prosječna mirovina u odnosu na plaće je bila preko 45%, oprostite to je nešto što je nepobitno. Je li nepobitno to da je danas ta prosječna mirovina spala na 39% od plaće. Je, oprostite, a vi recite da nije, kažite onda koliko je. I točan je podatak da su nove mirovine danas sa udjelom od 29%. Ako imate nekakav drugačiji podatak bilo bi zgodno da ga baš iznesete ali isto ovako u postocima molim vas. Ja nisam govorila o … [[Govornik se ne razumije.]] ja sam govorila o činjenicama.
Replika uvaženi zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo. Uvažena kolegica Sobol je iskazala zabrinutost za stanje i perspektive onih koji su najnemoćniji u ovoj državi. Ako dobro isčitamo ovaj prijedlog izmjena i dopuna proračuna onda je vidljivo da mi ovdje imamo dvije Hrvatske ili dva stanja. Evo, kolega Hebrang govori sasvim drugačije u odnosu na ono što piše u ovim dokumentima. Činjenica je da je Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi ovim rebalansom dobilo oko 2 stotine milijuna kuna manje sredstava. Vi ste kolegice nabrajali mnoge stavke, mnoge niste niti stigli nabrojiti koje se smanjuju ali je činjenica da prevencija ovisnosti se smanjuje za milijun i pol kuna, da projekt zdravstvenog sustava smanjuje se za 5 i pol milijuna kuna. Hitna medicinska pomoć dobiva 7 milijuna i 600 manje i mogao bih nabrajati tako redom. No, nije samo bit problema što se ovdje smanjuju pojedini financijski izdaci već u ovom proračunu mene kao i vas zabrinjava što stoji nešto što nije isplaćeno. Konkretno, spomenuli ste i sami Dom za djecu u Slavonskom Brodu. Riječ o dislociranoj stambenoj jedinici za djecu bez odgovarajuće roditeljske skrbi ili kako smo je mi u Slavonskom Brodu nazvali kuću od sretnih ciglica. To je jedini projekt koji je napravljen donacijom mnogih građana ne samo Brodsko-posavske županije već i šire. Investicija i nas, još jednom zahvaljujem kolegama iz Kluba SDP-a koji su pripomogli da se taj objekt izgradi. Preko 3 milijuna kuna vrijednost investicije. Jedina proračunska sredstva su 100 000 kuna iz proračuna Brodsko-posavske županije i planirana sredstva od 300 000 kuna iz državnog proračuna. Ovdje stoji da su ta sredstva isplaćena. Koliko ja znam niti jedna lipa nije isplaćena za ovaj objekt, pa sam evo i zamolio i zamolijevam i sada gospodina ministra da bar isplati ono što je upisano da je isplaćeno do petog mjeseca.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Sobol.
Kolega Gavran, mi smo u stvari u svojoj replici potvrdili ono što sam ja govorila u svojoj raspravi. Sve ono što nisam spomenula, ali sada ću iskoristiti u ovoj raspravi samo da još jednom dokažem, ilustriram da netko u ovoj državi ne radi svoj posao. Odnosno, da netko tko je bio zadužen za provođenje određenih programa [[Milinović: Nije ovo rasprava, nego odgovor na repliku.]] za trošenje sredstava. To je replika. Odgovor na repliku kolegi Gavranu. A pogotovo kada se radi o ovom dijelu kojim vi govorite, a to je područje socijale, socijalne skrbi i različitih programa da se to ne ostvaruje. Pa pogledajte! Vezano oko ostvarivanja programa socijalne skrbi i djece s poremećajem u ponašanju, očuvanje i unapređenje reprodukcijskog zdravlja mladih, socijalne politike prema mladima, program humanizacije bolničkog liječenja rodilja i djece, program jedinstvene politike za osobe s invaliditetom, praćenje zdravlja djece izložene rizicima, prevencije i rano otkrivanje raka dojke. Gledajte, prazne rubrike. Ništa od toga nije izvršeno. Ja pitam hoće li netko odgovarati za to?
Zahvaljujem. Idemo dalje. Riječ ima uvaženi zastupnik Davorko Vidović.
Kolegice i kolege, prije točno dvije godine jedno saborsko izaslanstvo kojemu sam imao zadovoljstvo nazočiti posjetilo je državu Waschinghton u Americi i tom smo prigodom imali doista dobru prigodu upoznati se sa radom i načinom na koji funkcionira Parlament države Waschinghton. Riječ je o državi veličine Hrvatske čiji je bruto društveni proizvod negdje oko 250 milijardi dolara. Znači, negdje osam puta više nego naš pa će netko reći pa nećeš valjda uspoređivati Waschinghton state sa boingom, sa Microsoftom, sa jednom Hrvatskom. Međutim, nije tu važna toliko ta veličina njihovog društvenog proizvoda koliko je nas impresioniralo nešto drugo. Rasprava u toj se državi vodi 6 mjeseci. Čini mi se da je kolega Tonči Tadić upozorio na problem u kojem ćemo vjerojatno morati u perspektivi početi razgovarati jer ovo sve skupa pomalo gubi smisao. Ovo sve skupa pomalo gubi smisao, pa ja bih rekao i ta nezainteresiranost zapravo za proračun, nedostatak amandmana pa čak i polu prazna sabornica u raspravi o najvažnijem dokumentu države govori koliko se čitava ova priča pretvorila u karikaturu. Predsjednik Vlade dođe i održi govor kojega ne utemelji niti na jednom suvislom i ozbiljnom podatku. Optimističan što nije samo po sebi loše, ali bez utemeljenja na selektivno odabranim činjenicama, na selektivno protumačen način, na selektivno odrađenoj statistici. S druge strane oni koji bi htjeli nešto drugo dokazati također selektivno koriste statistiku, selektivno koriste brojke i dolazimo u jednu situaciju da zapravo se cijela ova priča svodi na doista na najnižu razinu politikanstva, ne politike. Proračun jest politika. U ozbiljnim državama, u ozbiljnim zemljama, u toj istoj Waschinghton državi u kojoj smo bili se poziva invalide, farmere, na hijeringe. Ondje se saslušavaju. Onda daju prijedloge. Tu se polemizira oko svake pozicije, a kod nas nestaju pozicije koje se mjere ne stotinkama postotka nego milijunima i stotinama milijuna kuna. Ja neću ponavljati sve ono što su kolegice i kolege već ovdje na što su upozorile. Međutim, ovaj proračun ma kako je narihtan kak bi rekli naši ljudi, da pokaže ono što se vjerojatno iz tih uvodnih izlaganja ministra i premijera je to bilo razvidno htjelo pokazati eto da smo jedan od tih ciljeva a to je smanjenje proračunskog deficita ostvarili. Sve se podešavalo upravo toj slici koja se htjela odaslati. Dakle, u takvome davanju slike onoga što se radilo ipak postaje razvidno i ono na što su i kolegica Sobol malo čas upozorili na činjenicu da se taj deficit ostvario ako je uopće riječ o deficitu jer su prikriveni čitav niz izdataka i troškova. Zapravo se radi o tome da taksativno mogu pobrojati da je to išlo na račun smanjenja onih stavaka i pozicija koje jedino nisu smjele pasti na pozicijama obrazovanja, a to je ono što nudi bolju budućnost ili pretpostavku za bolji život kao što je to bilo rečeno. To je na pozicijama smanjenja nezaposlenosti kao našeg najvećeg problema, a konstatirali smo već više puta da se ta stvar neće moći rješavati po automatizmu tržišta u nekakvoj «lesefer» situaciji nego da država mora interevenirati. Imali smo aktivne mjere politike zapošljavanja koje se se mogle i promijeniti u ponekoj od svojih mjera. U tri godine zaposlili ili u 4 godine njihove realizacije 80 tisuća ljudi. Jest da su neki ponovno otišli s tržišta rada, vratili se u nezaposlenost. Kada bismo ozbiljno razgovarali onda bismo vidjeli da je tu možda i trebalo napraviti određene preinake, ali ni u kom slučaju ne doći do toga da se za aktivnu politiku u zapošljavanju ove godine predvidi 160 milijuna, a potroši 10. Šesnaestina toga. Nije kriv ministar financija. Niti njega prozviam. Ako se nije utrošilo pa normalno da će smanjiti tu poziciju u rebalansu jer se ne troši, jer se ne radi. Kako ćemo, kaže: «Aktivne mjere zapošljavanja skupina kojima prijeti socijalna isključenost raspoređeno 4 i po milijuna kuna, utrošeno nula kuna.» Ništa nije utrošeno. Fond za profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom planirano 37 milijuna, a utrošeno ništa. Odnosno 770 tisuća koliko su plaće činovnika, struja i telefon u tom Fondu. Osnovali smo ga prije tri godine. A mi imamo invalidne osobe koje zahtijevaju, to je civilizacijski doseg da država intervenira i na neki način pomaže zapošljivost tih ljudi. Oni ne mogu konkurirati na slobodnom tržištu rada. I država mora intervenirati. Ministar financija nije za to kriv. Ali netko jest odgovoran za to što se to događa. Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje, prije 4 godine smo minuciozno napravili analizu da moramo reformirati Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje. Moramo ga reformirati. Osigurali novac od Svjetske banke, utrošeno ništa. Sedam stotina ljudi koliko se sjećam će biti u HZMO-u višak. Da je netko pokrenuo tu reformu ti ljudi ne bi strepili za svoju budućnost jer bi valjda imali mjesto među ovih 7 tisuća novih činovnika koji su zaposleni. Sustav socijalne skrbi, molim vas 127 milijuna manje socijalnoj skrbi, ne zdravstvu i socijalnoj skrbi, 127 milijuna. Gledam u onom mom Sisku centar za socijalni rad počeli raditi valjda ćemo ga mi morati i završiti. Cijeli mandat će proći da se ne napravi jedna zgrada. Ne radi se o Vinkovcima, ne radi se ovdje, ne se ondje. Stoji, ne ulaže se. Zašto? Preskupo je, završite pa nemojte ništa drugo graditi ali završite, propast će. Nisu to tako veliki izdaci da i sada ne spominjem sve te ustanove, centre koji nisu napravljeni i tako dalje. Još Jedan detalj. Kaže za sportske programe tijekom ljetnih i zimskih praznika otvorena škola. Od planiranih dva milijuna kuna, dva milijuna sitnica. Ništa, ali ni to nije potrošeno. Ali reći ću vam podatak. U Sisku je prije 17 godina otvoren bazen. Prije toga svako ljeto nam se u Sisku utopilo na rijeci Kupi ili Odri ili Savi utopilo nam se troje, četvero djece. Tih 17 godina niti jedno. Ljeto je došlo, mi nismo potrošili ni dva pišljiva, dva milijuna da osposobljavamo djecu za plivače. Dakle ukazujem, ministar financija ne može na to odgovoriti, ukazujem na nerad, na nesposobnost, nedostatak volje da se reforme koje se moraju provesti sprovedu i da se taj tzv. deficit ostvaruje isključivo na teret invalidnih, na teret nezaposlenih na teret onih koji se trebaju obrazovati, školovati. U sustavu socijalne skrbi molim vas neki dan činovnik piše po novinama, priča bajke, poziva se na ne znam, ne znam koga a ovdje se nije potrošilo za izobrazbu, stručno usavršavanje, socijalnu skrb planirano milijun kuna, potrošeno, potrošena jedna desetina od toga. Žalosna priča, evo vrijeme mi ističe, koja govori da se o Proračunu mora govoriti na puno ozbiljniji način, puno serioznije se mora pripremati ako hoćemo da on ima onu svoju funkciju koju ima u svakoj normalnoj zemlji.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Širac.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnik Vidović u svojoj raspravi je naveo da je rasprava o proračunu u ovom Visokom domu Hrvatske države smiješna. Ja njemu tvrdim da to nije točno. Gospodin zastupnik je zaboravio da postoji hrvatski zakon koji se zove Zakon o izvršavanju državnog proračuna gdje je Vlada dužna onoga trenutka kad se učini vjerojatnim da će se stavke prihoda ili stavke rashoda ostvariti više od pet posto, ići na proračun. Prema tome ne može biti rasprava u ovom Domu smiješna jedino ako se ne želi vratiti hrvatsku Vladu u stanje 2003. godine kad su ministri mogli napraviti i probijanje stavki od 700 milijuna kuna da ne obavijeste ni ministra financija, ni ministarstvo ni Vladu Republike Hrvatske a o Saboru i da ne govorimo. Toga više u Hrvatskoj biti neće.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Roksandić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa moj kolega Vidović iz Siska naveo je nekoliko objekata koji se ne rade. Kolega Vidović prođite svakodnevno pored centra za socijalnu skrb pa ćete vidjeti da se taj objekt ubrzano radi, a moram vas izvijestiti da smo napokon i sa Ministarstvom uspjeli razriješiti i onaj famozni problem centralnog grijanja koje dok ste vi bili ministar se zakomplicirao ili potpuno neregularno postavljen, ali je činjenica i to da nismo uspjeli zbog toga što je u rukama Državnog odvjetništva problem Centra za rehabilitaciju Komarevo razriješiti taj problem. Imali smo planirane novce, imali smo dobru volju Ministarstva. Nažalost zbog Državnog odvjetništva i postupka s tim projektom još se to ne uspijeva razriješiti u Sisku. Nadam se da će upravo ova briga i vaša briga kao zastupnika a i moja je briga i svih nas zastupnika da zaista počnemo brinuti o tim ljudima koji čekaju svoje mjesto ja bih rekla pod suncem, a ima ih više od dvjestotinjak u našoj županiji [[Upadica: Zahvaljujem.]] dobiti ovaj objekt na upravljanje.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Zdenka Babić Petričević.
Gospodine dopredsjedniče, kolega Vidović. Nije točno da se ništa nije učinilo ove protekle dvije i po godine u politici zapošljavanja. Nezaposlenost je smanjena za 21% na 17%. To je cirka godišnje 20 tisuća nezaposlenih manje nego u prethodnim godinama. To bi bilo prvo. Drugo, ne daj Bože da ova Vlada smanjuje nezaposlenost ko što ste vi učinili u jesen 2003. godine kad ste uoči parlamentarnih izbora učinili sljedeće. … [[Govornik se ne razumije.]] mladih i iz Foruma SDP-a zaposlili ste u obavještajne službe u rujnu i listopadu 2003. godine. U Ministarstvu financija gospođa vaša Bulj štancala je rješenja i zaposlivala je ljude, meni je žao što nema ovdje kolege Crkvenca navodno kad je vidio što je napravila gospođa Bulj on je urlao od muke jer nije znao što će učiniti. U Ministarstvu unutarnjih poslova gospodin sada, žao mi je što ga nema, kolega Lučin, a tada ministar unutarnjih poslova je zaposlio nekoliko stotina mladih i rekao je ovo su naši kadrovi za budućnost. A da ne govorim o Ministarstvu vanjskih poslova kada ste u rujnu ili listopadu 2003. godine preokrenuli na 160, 360 stupnjeva diplomatsku konzularnu mrežu i postavili i rekli ovo su ljudi za budućnost koji će predstavljati hrvatsku državu. Tako se ne radi i ja bih protivila kad bi to napravila HDZ-ova Vlada u jesen 2007.
Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Majdenić.
Zahvaljujem gospodine dopredsjedniče. Zastupnik Vidović je rekao da se u državi Washington detaljno raspravlja o svim stavkama proračuna, što nije točno. Naime, netočno je da država koju je on spomenuo može biti uzor u raspravljanju o stavkama proračuna. Naime, kad smo zajednički bili u državi Washington onda smo imali prilike vidjeti da se raspravlja o lososima, o problemima lososa ali da od oko 6 milijuna stanovnika u državi Washington preko milijun stanovnika nema nikakvu zdravstvenu zaštitu, da se sredstva za primarnu zdravstvenu zaštitu doniraju, dakle doniraju udruge i da se onda na taj način financira dom zdravlja i da se primarna zdravstvena zaštita tamo obavlja u jednom bivšem vatrogasnom domu. To nije gospodin Vidović rekao.
Zahvaljujem. Replika, uvažena zastupnica Zgrebec.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Vidoviću vi ste pozvavši se i na raspravu kolege Tadića rekli kako u drugim parlamentima se zapravo mjesecima raspravlja o proračunu, pa i o rebalansu proračuna. Međutim, ako to promijenimo na naš Parlament onda ja moram reći jednu žalosnu činjenicu da mi već 3 godine svoju ustavnu obvezu da donosimo proračun volje većine prenosimo na vladu. Tako ćemo mi učiniti i sa ovogodišnjim proračunom, pa ćemo kad ćemo raspravljati o izvršenju proračuna iduće godine za 2006. godinu dobiti potpuno nepoznati proračun u kojem će sve stavke biti promijenjene jer za razliku od prijašnjih godina ove godine ćemo dati ovlast Vladi da u cijelosti promijeni, može promijeniti proračun. Dakle, to više neće biti proračun ovakav kako danas izgleda u rebalansu. A kad govorite o tome da se zaustavljaju i započete investicije onda tome se ne treba čuditi. Zaustavljaju se započete investicije, nema novih projekata jer sve usmjereno na smanjenje troškova i to na takav način da naravno ne mogu se smanjiti oni fiksni troškovi koji su jednaki u proračunu, ne mogu se smanjiti otplate dugova, ali se mogu smanjiti nerealizacija projekata jer je sve usmjereno na deficit od 3%.
Odgovor na repliku.
Pa vrlo kratko zapravo. Hvala na mogućnost samo još jednom da potvrdi ovo što vi ste i sami rekli. Da je nažalost Hrvatski sabor, odnosno parlamentarna većina ovdje oduzela samoj sebi elementarno i temeljno pravo da kontrolira da li Vlada izvršava ono što je preuzela pred sobom kao odgovornost ili ne. Dakle, to povjerenje, bezgranično povjerenje prema Vladi je stvar vladajuće volje i to je razlika slažem se između one bivše Vlade koja je bila kontrolirana od Parlamenta i ove koja de facto nije pod kontrolom Parlamenta. To je prava istina.
Replika, uvažena zastupnica Sobol.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Vidović, vi ste u pravu kad ste govorili o problematici politike zapošljavanja i u nastavku onoga što sam i ja govorila da su ustvari programi, odnosno novci koji su namijenjeni za izvršenje programa zapošljavanje ne iskorištavaju. Pa između ostalog imate jednu stavku koja se ovako općenito zove "Poticanje ciljnih skupina društva". Za one koje možda su zaboravili, ne znaju koje su to ciljne skupine društva, a za koje je u ovoj godini predviđeno 5 milijuna kuna to su vam žene, posebno žene koje su žrtve nasilja u obitelji, to su mladi, to je i jedan dio branitelja. I to možete vidjeti iz programa, iz akcijskog programa zapošljavanja. Molim vas lijepo, prvih 5 mjeseci ove godine nula, velika nula, niti lipe nije utrošeno na poticanje zapošljavanja ciljnih skupina društva. Ona ću dakle reći, ako se ne varam u zadnje dvije godine u državnoj službi je sveukupno zaposleno oko 7 tisuća novih ljudi. Pa ja bih predložila možda ovoj Vladi, kolega Vidović, ja se nadam da ćete se s time složiti da tih 7 tisuća ljudi angažiramo upravo na ovim projektima i programima po kojima se ovih 5 mjeseci baš ništa nije učinilo. I konačno, govorili ste o problematici usavršavanja službenika i namještenika. Ja bih rekla ustvari da je to problematika na svim razinama. Iskoristit ću ovu repliku da evo kažem od milijuna kuna koje je dobilo Ministarstvo pravosuđa u ovom rebalansu proračuna niti lipe, ili niti jedne kune nije išlo na povećanje za Pravosudnu akademiju, a koja bi, barem po ministrici Lovrin i po ravnateljici Pravosudne akademije trebalo biti centralno mjesto za edukaciju i osposobljavanje sudaca.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku.
Pa ja ću još jednom samo podsjetiti kolegicu zašto aktivne mjere. Pa ne aktivne mjere zapošljavanja zato što ih ima svaka normalna civilizirana europska država. Mi smo s tim mjerama išli prvenstveno zato što smo zatekli na početku mandata 357 tisuća registriranih nezaposlenih. Zatekli smo 180 tisuća ljudi koji rade, a ne primaju plaću. Znači oni su de facto nezaposleni. I zatekli smo stopu 80 tisuća novih umirovljenika u 99 godini. To je znači preko pola milijuna nezaposlenih ljudi. Kada smo stvari doveli na pravu mjeru itd. došlo je do evidentirane nezaposlenosti u 2002. na 420 tisuća. To je bila kulminacija evidentirane nezaposlenosti. Ostavili smo našim kolegama 307 tisuća nezaposlenih. E sada svašta se tu pobrka. Pa onda recimo kolegica Babić Petričević kaže, s 21 na 17. Među tih nekoliko stotina tisuća zaposlenih ljudi, zaposlenih ljudi su bili svakako i ovi omladinci iz ove naše kak' se zove, iz SDP-a, SDP-ovski omladinci koji su otišli u UDBA-u ili kako se to zove sad, neznam POA, BOA itd. Što se tiče pak obrazovanja nema ovdje sustava niti u jednom od državnih institucija niti državnih sustava. Nema vizije kako će se oni razvijati i zato nema niti potrebe niti se uočava što zapravo znanje znači i zato je meni sasvim razumljiv zapravo podatak o smanjenju i ono malo novca što se predviđa za edukaciju. Dobre firme i dobre države se mjere po tome i razlikuju od loših koliko ulažu u obrazovanje ljudi.
Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Nenadić.
Gospodine potpredsjedniče povrijeđen je članak 209. Zlorabljen je institut replike, jer učestalo članovi kluba SDP-a koriste taj sustav da bi odgovarali na netočne navode ostalih kolega u sabornici. Prema tome kolega Vidović se sada obratio štovanoj kolegici Zdenki Petričević da bi odgovorio na njeno pitanje kroz repliku. Znači to je zlouporaba replike kao odgovora na netočne navode.
Smatram da nije povrijeđen članak 209. Uistinu kolega Vidović je spomenuo uvaženu zastupnicu Zdenku Petričević, ali nije odgovarao na njezinu tvrdnju nego kao replika na, odgovorno na repliku.
Ali to se učestalo ponavlja cijelo vrijeme.
Replika uvažena zastupnica Antičević.
Uvaženi kolega Vidoviću, ja se čudim vašem čuđenju kojim se čudite Vladi da ona molim vas ovako hitro raspravlja o jednom važnom dokumentu kao što je rebalans proračuna pa onda citirate i navodite svjetske primjere gdje se snaga parlamentarne demokracije mjeri i snagom parlamenta i njegovim učešćem u donošenju proračuna isto tako i rebalansa proračuna. A zar niste jutros slušali premijera koji je govorio upravo kako Vlada ovim rebalansom pokazuje snagu. Dakle ja bih rekla da ona pokazuje golu silu, a vi ste rekli o jednom konkretnom slučaju gdje vam je jako žao da su obustavljeni radovi za izgradnju Centra za socijalnu skrb u Sisku i to svaki puki i slučajni prolaznik, namjernik, putnik može to vidjeti. Ali kaže uvažena kolegica iz HDZ-a da tomu nije točno, a čim ona tako kaže tim gore po činjenice. Dakle nije to važno što je tomu tako da se to ne gradi, jer dovoljno je da oni kažu da se radi, to se gradi, a to što se zaista ne radi koga briga. Međutim to je jedan dio štete što je ostao nezavršen centar. Ali i izvođači neće biti plaćeni. Kako će njihove obitelji i kako će oni morati platiti državne obveze? To je također jedan problem koji ovu Vladu nije briga.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, ajd.
209. je povrijeđen članak. Zlorabili ste replike od strane štovane kolegice, jer kolega Vidović uopće nije spomenuo Komarevo nego je to kolegica Roksandić. Prema tome ne možete vi koristiti repliku da replicirate ispravke netočnog navoda. Znači da je replika zlorabljena u cilju odgovora na ispravak netočnog navoda.
Ja smatram da nije povrijeđen članak 209. Mene uistinu začuđuje da ste vi začuđena ali me ne začuđuje da će kolega Vidović vama dati odgovor na repliku.
Ima onaj jedna stih da su pjesnici čuđenje u svijetu. Ja se ne čudim zato što sam ja nepopravljiv optimist i vjerujem i vjerujem i vjerujem i nisam ciničan, doista vjerujem da mi u Hrvatskoj ne samo da možemo nego ćemo i sasvim sigurno jednoga dana, o jednoga dana uspostaviti sustav u kojem će doista Parlament biti Parlament, Vlada Vlada, i u kojoj će svatko raditi svoj posao onako kako je to sukladno Ustavu ove zemlje i zakonima ove zemlje. Ja uistinu u to vjerujem. Zato se čudim onima koji ne shvaćaju kakvu zapravo samima sebi i građanima ove zemlje štetu rade nepoštivajući to što spada u red normalnoga ponašanja u svim parlamentima. Što se pak tiče onoga što se vidi i ne vidi. Ja sam reagirao kolegice na činjenicu da se ovdje piše da centar za socijalni rad planira se 5 milijuna i 400 kuna, a da je potrošeno 17 tisuća 531 kuna. Za opremu milijun i 800, a potrošeno ništa i predlaže se smanjenje za milijun i 700 tisuća kuna. Ja na to reagiram, to piše tu. A i ja prolazim pored toga centra, i ja prolazim pored Komareva i vidim, e sad jel' Državno odvjetništvo, ovaj, vrag, Bog itd. tko je tu sad sve nadležan, Vlada je sasvim sigurno, … [[Ne razumije se, govornici govore u glas.]]
Nemojte uvaženi zastupnik Vidović polemizirati sa zastupnicom Roksandić, uistinu. Riječ ima uvaženi zastupnik Marko Širac. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, kolege i kolegice zastupnici. Pozitivna gospodarska kretanja u prvih pet mjeseci ove godine, a i bolje prikupljanje prihoda državnog proračuna stvorili su preduvjete da Vlada predloži rebalans proračuna za 2006. godinu. Rast prihoda državnog proračuna zabilježen je sa 12,6% u odnosu na isto razdoblje prošle godine. Velikim dijelom je to rezultat napretka na području financijskog upravljanja koji je učinjen tijekom 2005. godine a odnosi se na poduzete mjere radi poboljšanja rada porezne uprave od kojih je najznačajnija bila osnivanje Ureda za velike porezne obveznike radi praćenja i bolje naplate poreza. Stoga je Vlada predložila novi plan proračunskih prihoda koji se temelji na planiranom realnom gospodarskom rastu od 4,4% u odnosu na 2005. kao i na dosadašnjim ostvarenim prihodima u proteklih 5 mjeseci. Prema novom planu Državnog proračuna za 2006. godinu ukupni proračunski prihodi iznose 94 tisuće 895 milijuna kuna. Molim kolegu da me ne popravlja. 94 tisuće 895 milijuna kuna i veći su za 10,8% u odnosu na 2005. godinu, a na plan Državnog proračuna za 2006. godinu veći su za 899 milijuna kuna. Svakako da u ukupnim prihodima najveću i najznačajniju stavku imaju porezni prihodi koji su po novom planu veći i iznose 54 tisuće 311 milijuna kuna i veći su za 7,9% u odnosu na 2005. godinu. A najznačajniji porast poreskih prihoda očekuje se kod prihoda od poreza na dobit koji su porasli za 16,3% u odnosu na 2005. godinu i po ovome novom planu veći su za 585 milijuna kuna. Prihodi od poreza na imovinu veći su za 15,5% u odnosu na 2005. godinu i veći su za 32,5 milijuna kuna. Prihodi od poreza na dodanu vrijednost veći su za 8%, to je za znatni porast i veći su za 836 milijuna u odnosu na planiranu stavku u državnom proračunu. Ima tu još i nekoliko drugih poreza koji bilježe porast od 4,7% pa na više, međutim, obzirom da su to manje stavke ja ih ne bi navodio, ali najznačajnija stavka svakako su prihodi od doprinosa koji prema ovom novom planu iznosit će 33 tisuće 497 milijuna kuna. I nešto su manji od planiranih, odnosno manji su za 130 milijuna kuna. Prema novom planu državnog proračuna ukupni proračunski rashodi iznose 110 tisuća i 100 milijuna kuna. Veći su za 8,8% u odnosu na 2005. godinu, a i veći su za 413 milijuna kuna od prvobitnog proračuna, odnosno prvobitnog plana Državnog proračuna za ovu godinu. Po pojedinim skupinama rashoda Državnog proračuna kojega evo ovim rebalansom sada mijenjamo rashodi iznose kako slijedi. Svakako najkrupnija stavka rashodi su poslovanja koji iznose 96 tisuća i 0,67 milijuna kuna. Oni su veći u odnosu na prvobitni proračuna, za 697 tisuća kuna, ali i veći su za 9,3% u odnosu na izvršenje 2005. godine. Kada se malo analizira ta, ti rashodi poslovanja onda se iz materijala Vlade koji su priloženi može zaključiti da su rashodi za poslovanje, sada će iznositi, planirani su sa 17 tisuća 428 tisuća kuna, veći su za 142 milijuna kuna. Da su materijalni rashodi smanjeni za 59 milijuna kuna, da su također i financijski rashodi smanjeni, da su subvencije povećane za 121 milijun kuna, pomoći za 143 milijuna kuna, naknade građanima i kućanstvima za 485 milijuna kuna. Dakle, Vlada je vršila rebalans kako se to inače radi. Neke stavke i prihoda i rashoda, neke su povećane, neke su smanjene radi toga da se izvršenje proračuna za istinu učini vjerojatnim po stavkama onako kako je to moguće iz ocjene planiranih prihoda ili planiranih rashoda. Još bih napomenuo da su vrlo važne stavke rashodi za nabavu nefinancijske imovine koji su planirani sa 2 tisuće i 274 milijuna kuna i tu je Vlada zaista učinila značajan napor. Smanjila je tu stavku za 266,8 milijuna kuna. I krupna stavka koja se sastoji izdataka za financijsku imovinu i otplatu zajmova od 11 tisuća 759 milijuna, i ona je manja, evo, za 18,1 milijun kuna. Dakle, ja bih još jedanput napomenuo da rashodovna strana ovog proračuna iznosi 110 tisuća i 100 milijuna kuna. Da je ona povećana u odnosu na plan za 413 milijuna kuna. Tako je i u novim planom prihoda i rashoda Državnog proračuna za 2006. godinu, proračunski deficit je smanjen sa prvobitno planiranog od 3,2% bruto domaćeg proizvoda na 3,0% bruto domaćeg proizvoda. Mislim da je to značajan napredak i da dalje treba tako nastaviti u poslovanju sa državnim proračunom. Smanjenje fiskalnog deficita uz njegovo financiranje zaduživanjem na domaćem financijskom tržištu usporit će rast inozemnog duga, a doprinijet će i uklanjanju vanjske nezaduženosti, što ja naravno detaljnije ne bi obrazlagao. Smatram da su u sastavljanju i predlaganju ovog rebalansa zaista učinjeni kvalitetni pomaci prema dobrom gospodarenju i upravljanju sa financijskim sredstvima Republike Hrvatske koje ovog trenutka Vladi stoje na raspolaganju. Svakako ću podržati usvajanje rebalansa ovog proračuna.
Ispravak netočnog, zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Kovačević.
Pa poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam netočni navod gospodina Širca budući on na žalost čitavo ovo izvješće Odbora za financije … [[Govornik se ne razumije.]] netočnosti vezano na prihodnu i rashodnu stranu državnog proračuna. Znači nije prihodna strana određena sa 94 tisuće 895 milijona kuna, nego 94 milijarde 895 milijona, kao što nije ni rashodna strana određena sa 109 687 milijuna kuna, nego 109 milijardi 687 milijuna kuna. To je samo radi zapisnika jer je odbor, Odbor za financije je tu grešku napravio, a kolega Širac čitao, pa bi se čovjek sad dobio dojam da je riječ o proračunu jednog manjeg grada u Hrvatskoj.
Zahvaljujem. Replika, uvažena zastupnica Majdenić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Zastupniče Širac, meni je drago da ste prepoznali uspjeh ove Vlade koja je zahvaljujući snažnom zamahu razvoja gospodarstva povećala prihode proračuna, posebno treba pozdraviti odluku Vlade da se iz dijela tih rebalansiranih sredstava smanji deficit države. Također ja mislim da treba pohvalili Ministarstvo financija zbog transparentnosti proračuna, zbog proširenja jedinstvenog računa državne riznice, zbog poduzetih mjera usmjerenih na poboljšanje rada porezne uprave, osnivanje ureda za velike poduzetnike, pojačanu usmjerenost na praćenje naplate prihoda itd.
Odgovor na repliku.
Poštovana kolegice Majdenić, ja se s vama apsolutno slažem u vašim ocjenama, ali kako ja u svojim izlaganjima nikad ne nastojim pretjerivati u pohvalama ipak moram istaći da su učinjeni zaista vidni koraci u fiskalnom upravljanju našim državnim proračunom o kojem ste vi govorili i tu dijelimo zajedničko mišljenje.
Replika, uvaženi zastupnik Markovinović.
Pa evo kolega Širac, ja bih rado oprao kolegu Peru, ali jednostavno repliciram vama. Ali on će otići … [[Govornik se ne razumije.]] pa će ga tamo kupati jel'. Naime, evo drago mi je da ste istakli i prepoznali zapravo povećanje poreza na dobit. Porez na dobit siguran je pokazatelj razvoja privrede, ja to mogu reći u malom jer i u općinama i gradovima također je porez na dobit porastao gotovo 30% što je sigurno pokazatelj snažnog razvoja privrede. Posebno mi je u ovom proračunu drago, a i vi ste jedan dio istakli i tog da je on vrlo transparentan, ali se malo sjetimo proračuna prethodne Vlade, a ja sam obično zlopamtilo, dežurno zlopamtilo, mogu reći da je bilo toliko van računa izvan proračuna da na kraju kad se sve zbrojilo rezultati su bili bitno drugačiji od onih koje su htjeli prikazati. Ovdje je to ipak transparentno i to nas sve skupa veseli. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Pero Kovačević.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa prvo se moram osvrnuti na dosadašnja izlaganja, slušao sam uspjehe SDP-a što su napravili za vrijeme svoje vlasti danas, onda opet slušam uspjehe HDZ-a, ja moram priznati da nisam prepoznao ni jedne ni druge velike uspjehe. Da su bili tako vidljivi uspjesi SDP-a o kojima danas čujem sigurno ne bi izgubili izbore 2003. godine nego bi danas bili na vlasti. Znači treba biti realan. Nema tu bitne razlike u obrazlaganju proračuna ni za vrijeme bivše vlasti isto kao što je danas predsjednik Sanader objašnjavao proračun, tako je i Račan dok je bio premijer objašnjavao i isto Šuker danas objašnjava, proračun i brani, tako je Mato Crikvenac isto radio. Prema tome, ja ne prepoznajem baš te neke velike uspjehe. Kad je već riječ o tolikim uspjesima, a vjerojatno ne prepoznaju ni hrvatski građani. Ali toliko o tome. Više ću se sad osvrnuti na ovaj najvažniji dio znači proračuna. Znamo i sami da je proračun jedan od najvažnijih dokumenata, odnosno čak i zakona koji se donosi u Hrvatskome saboru i da svaki analitičar iz proračuna može vidjeti kud zemlja ide, kojim putem, što se može u tekućoj godini očekivati i na razini gospodarstva i na razini zapošljavanja, i na razini odgovora na mnoga socijalna pitanja, na razini razvoja, kapitalnih ulaganja i svega ostaloga, a opet proračun daje odgovor kako i u kojemu obujmu će se pojedini zakoni koje mi ovdje donosimo u Hrvatskome saboru provoditi i kako će se provoditi. Ali kažem svaka vlast uvijek kroji proračun prema svojim programskim zadaćama koje je imala u predizbornome dijelu, to sad pokušava kroz te proračunske dijelove ostvariti i to će najbolje prepoznati sami hrvatski građani kad se vide kako će im biti u ovoj godini. Više bi se kažem osvrnuo na ono što je malo u kontradikciji. S jedne strane ova Vlada govori kako je cilj što prije ući u Europsku uniju, a s druge strane imamo proračun i imamo područja u Hrvatskoj koja čekaju hitne reakcije da bi se popravilo stanje tako da bi Hrvatska kad jednog dana uđe u Europsku uniju ušla da ne bi bilo to protivno interesima samih hrvatskih građana, poglavito se tu misli na pitanje poljoprivrede, na pitanje brodogradnje, pitanje ribara i svih drugih stvari koje su jako bitne za ljude koji se bave tima područjima i dijelovima. Zaposlenost ne raste stopom kako bi se što očekuju hrvatski građani, znamo kakva je situacija sa socijalnim pravima, zbog toga bih se ja više sad osvrnuo u daljnjem dijelu svoga izlaganja na ovaj dio prihodni, to ja već godinama govorim da država mora imati instrumente tako organizirane i ustrojene da ubere ono što pripada državni proračun jer onda automatski će biti i manji deficit i bit će bolja situacija i slika vezano za popravljanje područja, odnosno stanja u određenim područjima. I ne može se reći da nešto tu nije napravljeno, sama činjenica da su prihodi za prvih 6 mjeseci ove godine za 11,44% veći u odnosu na prošlu godinu govori se da se konačno nešto radi, to smo mi govorili HSP-u u predizbornoj kampanji i vezano za pitanje uvođenja markica za brašno, za kavu i sve druge situacije borbe protiv sive ekonomije i kažem neki rezultati se vide, ali opet to nije ono što nas može sve zadovoljiti. Dapače, ima još puno prostora, puno mogućnosti da država radi kao država i da ubere ono što joj pripada i tu prije svega ne mislim na sirotinju jer siva ekonomija je uvijek takva da s jedne strane omogućava život i sirotinji, nego mislim na one krupne stavke koje pripadaju državnog proračuna, a koje zbog razno-raznih razloga ne završavaju u državnom proračunu. Tu uvijek kad govorim o tome mislim na šverc cigaretama, na šverc naftnim derivatima, na rad na crno i izbjegavanje poreznih obveza onih koji to imaju zakonsku obvezu. U replici jutros sam iskoristio ovaj jedan dio, sad ću pokušati objasniti. Naime, imam podatke Nezavisnog sindikata Hrvatske koji raspolažu sa podacima i Adris grupe s jedne strane, znači koliko je cigareta u Hrvatskoj proizvedeno, poglavito se to misli na 2003., 2004. i 2005. godinu. S druge strane, postoje službeni podaci Državnog zavoda za statistiku i duhanskog instituta i tu je vidljivo da je to godišnji šverc koji poprima alarmantne razmjere koji iznosi 2,5 milijarde kuna. Evo, recimo samo podatak vezano za proizvodnju koji je službeni prikaz Adris grupe koji kaže da je recimo 2003. godine proizvedeno imamo u komadima, to je 15 milijardi 538 milijuna komada cigareta. Prema službenim podacima prodano je u Hrvatskoj 8 milijardi 92 milijuna a prema podacima o potrošnji potrošeno je 11 milijardi. Znači, tu je ta vidljiva bitna razlika koja se lako može doći do podataka ako se uzmu podaci Adris grupe, ako se uzmu podaci službeni koliko je u Hrvatskoj prodano, koliko je prodano u inozemstvu i to se odnosi na pet godina unatrag. To je znači iznos 2,5 milijarde godišnje, pomnožite sa pet, to vam je 12,5 milijardi kuna. I mislim da tim podacima raspolaže, da su dostavljeni i Ministarstvu financija i Vladi Republike Hrvatske. Prema tome, tu je situacija dosta ozbiljna i očekujem odgovorno ponašanje nadležnih tijela, nadležnih inspekcija jer podaci se imaju i za recimo prema proizvodnja i prodaja prema kutijama po 20 cigareta znamo da ima u jednoj kutiji. Recimo, proizvedeno je 2003. 776 milijuna 217 tisuća 392 kutije, službeno je u Hrvatskoj prodano 404 milijuna 646 tisuća 892 kutije a realno je prodano 555 milijuna 200 tisuća kutija. Znači, razlika je dosta velika. I to vam ide od godine do godine. To su sve znači službeni podaci uzeti od Adris grupe, službeni podaci o prodaji u Hrvatskoj koliko je uplaćeno u državnom proračunu, koliko je izvezeno, uvoz je bio dosta mali i onda opet službeni podaci koliko je potrošeno cigareta od duhanskog instituta i od Državnog zavoda za statistiku. Takva je situacija i sa naftom i naftnim derivatima iako je tu kažem situacija se popravlja. Znači, to je ono što ja očekujem da konačno i u tome dijelu pravna država profunkcionira jer ovdje nije riječ o sivoj ekonomiji ili crnoj ekonomiji gdje obični ljudi radi pukog preživljavanja se snalaze kako na koji način prehraniti sebe i svoju obitelj. Ovo je u biti riječ o ogromnom kriminalu gdje trpi i država, gdje trpi i državni proračun i svi korisnici proračuna. Što znači recimo 2,5 milijarde dati godišnje u poljoprivredu, što znači dati 2,5 milijarde za razno razne kapitalne investicije, što znači dati u gospodarstvo? To automatski znači otvaranje novih radnih mjesta, to automatski znači povećanje bruto domaćeg proizvoda, to znači bolju kupovnu moć, bolji standard hrvatskih građana. Prema tome, mislim da bi trebali usmjeriti daljnju raspravu da država i ministarstvo financija kažem iako rezultata ima, ne može se reći da nema u tome dijelu ali sada da krenu na ove krupne stvari gdje se krade državni proračun i gdje netko mutno koristi taj dio i onda dijelu dividende, dijeli dobiti i govori kako je sve divno i krasno. Prema tome, mogućnosti ima i prema tome bio bi daleko manji i ovaj deficit proračuna ako bi se uzelo ono što državu pripada a vidljivo je samo iz ovoga primjera, znači imam sve podatke od 91. do dan danas i koji govori da je najveća kulminacija toga šverca nastupila od 2000. godine i dan danas ona se iz godine u godinu sve više povećava. Znači, službeni su podaci i očekujemo odgovorno ponašanje. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Štovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege! Slušajući ovu današnju raspravu a temeljenu na velikom napretku svih gospodarskih pokazatelja zapravo sam nesretan. Ja sam mislio kad smo stvarali Hrvatsku državu da ćemo se svi veseliti njezinom stvaranju pa sam se prevario. Onda sam poslije toga mislio da ćemo se svi veseliti njezinom napretku, pa izgleda da se opet varam. Naime, prema ovim pokazateljima i prema razlozima današnjeg rebalansa proračuna ipak bi se više njih trebalo veseliti nego što se veseli na temelju današnjih rasprava. Podatak je vrlo jasan. Ako ne vjerujemo Hrvatskom zavodu za statistiku vjerujmo onda neovisnim makro-ekonomskim pratiteljima i pokazateljima kao što je recimo Privredna banka Zagreb. Oni ne navijaju ni za jednu Vladu. Oni su jasno i glasno rekli da je Hrvatska u posljednjih četiri godine u Europi napravila najveći skok u bruto nacionalnom dohotku bilo u bruto iznosu bilo po glavi stanovnika. Citiram: "U posljednje četiri godine od 2003. na 2005., dakle tri i pol godine, Hrvatska je povećala bruto nacionalni dohodak po glavi stanovnika za 23%.". Ali nisu znali ovaj podatak o 6% povećanju u prvih šest mjeseci ove godine. Sada je to povećanje u zadnje tri godine 32%. To je najveće povećanje bruto nacionalnog dohotka u Europi u posljednje tri godine. Ono je veće od primjerice, govorim za 2005. godinu, veće od povećanja bruto nacionalnog dohotka u Mađarskoj, Poljskoj, Sloveniji, o Italiji, Francuskoj, Njemačkoj da ne govorim jer one ga i nemaju već dvije, tri godine. A ako se uzme ovih 6% u račun onda je to najveće povećanje bruto nacionalnog dohotka u prvom polugodištu u Europu računajući Europsku uniju i zemlje izvan nje. Pa ne znam zašto se onda ne bi veselili. Iza toga moraju biti ipak neki drugi a ne ekonomski motivi. Ovaj rebalans proračuna nakon ovog uvoda kratkog možemo okarakterizirati kao veliko ostvarenje sadašnje Vlade, ostvarenje cilja od 3,0 deficita proračuna i to samo nakon tri godine a preuzela ga je sa deficitom od 6,7%. Dakle, to je razlika koju nije postigla nijedna zemlja u Europi uključujući i zemlje Europske unije. Mislim da je to stvar koju bi trebali pozdraviti i na kojoj bi trebali ovoj Vladi i čestitati. Sad će netko reći a šta to znači kad ministar Šuker kaže imat ćemo deficit proračuna samo 3,0% pa šta to nas briga. E, pa onda treba posegnuti i za udžbenicima iz ekonomije ili barem razgovarati sa stručnjacima. Ja ono što znam učio sam u Irskoj. Kad sam ih pitao koji je glavni uzrok irskog čuda s porastom od 10% bruto nacionalnog dohotka tamo od proteklog desetljeća onda su rekli tri su glavna razloga. Jedan razlog ti je politika poreza. Drugi ti je socijalni dijalog i politička stabilnost zemlje. I treći ti je mali deficit državnog proračuna». Dakle definitivno to je kategorija koja pokreće gospodarstvo i bez koje apsolutno nema ni stranih investicija a niti nekih dugoročnih planova domaćih investitora. I zahvaljujući upravo velikim dijelom takvoj politici proračuna ove Vlade možemo reći sa zadovoljstvom da je bruto nacionalni dohodak došao do 6%-tnog porasta na polugodišnjoj razini. Ono što je još za veseliti se iz ovih pokazatelja to je da ta, taj bruto nacionalni dohodak nije rastao zahvaljujući povećanoj dinamici zaduživanja kao što je bilo u prethodnom razdoblju nego upravo proizvodnji i to povećanju industrijske proizvodnje. Podsjećam proizvodnja jela i pića porasla je u prošloj na pretprošlu godinu za 7%. Proizvodnja strojeva i uređaja 17,7%. Turizam, broj stranih gostiju 7%, noćenja 8% i tako dalje. Dakle povećanje proizvodnosti i povećanje broja usluga su temelj ovoga porasta i to je ono što obećava bolju budućnost čak i onima koji se tome ne vesele. Zahvaljujući tome i broj nezaposlenih je padao po stopi od 15 do 20 tisuća godišnje, a prognoza se sad već na temelju prvih 6 mjeseci može reći da će to ove godine biti i dvostruko više. Trgovina na malo je također u stalnom porastu što je dobar pokazatelj. Sada iznosi već preko 3% u odnosu na prošlu godinu, a interesantan je podatak i za plaće. Naime prosječna plaća u Hrvatskoj sada iznosi 4 tisuće i 400 kuna. Prije 6 mjeseci je bila za 230 kuna manja. Pa onima koji se ne vesele to je povećanje od 5% plaća u prvih 6 mjeseci ove godine. Napokon o tome da se standard naravno ne osjeća odmah nego ovakav uzlet mora trajati godinama. Treba u prilog tome reći i to, spomenuo sam malo prije u raspravi da su štedni i kunski depoziti građana porasli za 5 i pol milijardi ili 24 i pol posto. Pa to ipak znači da je negdje u bliskoj budućnosti vidljiv porast našeg standarda. Zahvaljujući dobrom prikupljanju prihoda u prvih 6 mjeseci je ministar Šuker prikupio gotovo 900 milijuna kuna više. Što je napravio s tim novcem? Pa mogao je s tim novcem povećati potrošnju i reći: «Evo dali smo.» Međutim Vlada je učinila puno racionalniju stvar i rekla je: «Idemo mi pokazati svijetu da smo bolji od većine članica Europske unije. Da možemo sami svojim snagama ući u deficit od 3,0% proračuna». Bile bi vrlo zadovoljne neke vrlo bogate zemlje da se nalaze u tim okvirima. Za nas je to važnije nego za njih jer mi smo na startu gospodarskog razvoja a oni su već u uzletu nekoliko desetljeća. Ono što bi ovdje trebalo također spomenuti to je kako se ostvarilo povećanje prihoda? Taj, to povećanje prihoda ostvarilo se 7,9% boljim ubiranjem poreza. Od toga porez na dohodak 7%, porez na dobit 16,3%. PDV plus 8%. Doprinosi 7%. Za zdravstvo čak 7,3, mirovinski 6,7, zapošljavanje 7,7. To su indikatori da se rezultati trogodišnjeg rada ove Vlade vrlo dobro vide, da su mjerljivi i da su na neki način pokazatelji i razvoja gospodarstva u budućnosti. I sada kada smo dokazali da možemo se ponašati prema našem proračunu puno bolje nego bogatiji od nas, kada smo pokazali da možemo ne trošiti više nego što proizvedemo nego da ćemo sami moći upravljati sa svojom sudbinom onda možemo reći da razmišljamo i o prekidu «stand by» aranžmana sa MMF-om u budućnosti. Sada kad smo to sami dokazali da možemo imat ćemo i sugovornika na njihovoj strani. Dok god smo mi varali Međunarodni monetarani fond, Svjetsku banku i tako dalje sa svojim proračunskim rashodima dotle naravno povjerenja u Hrvatsku nije bilo. I sada nešto o onima koji kažu da je ovaj rebalans opet zakinuo. Ovaj rebalans naravno da je pojedine stavke zakinuo ali zato jer je došlo do restrukturiranja unutar pojedinih ministarstava. Ni jedno ministarstvo ukupno neće ostati oštećeno i to mislim da je bit ovog rebalansa koji zapravo na neki način znači zavođenje novoga reda. Spomenut ću samo da Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti na stavci invalidnine i obiteljske mirovine dobiva 13 i pol milijuna više. Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva dobiva 55 milijuna i 330 tisuća više. Mora, turizma 25 milijuna i tako dalje. Ministarstvo zdravstva gubi dio na svojim pozicijama zbog reprograma dinamike investicije. Ne gubi na socijalnim davanjima jer su ona povećana za 53 milijuna 27 tisuća stavak 1, 2, 6, 8. Strana 2, 4, 5 onima kojima se to mora više puta ponoviti. A nijedna od investicija neće biti zaustavljena. One će biti samo u dinamici pomaknute. U prilog tome govori podatak da će i KBC Rebro dobiti 49 milijuna kuna. Da će Rijeka dobiti 24 milijuna kuna. Pomak i dinamika je zbog toga što se sprema javno privatno partnerstvo koje će Rijeci nadoknaditi ukupnu investiciju za novu bolnicu. KB Split za rodilište 23 milijuna, Dubrava za kardiokirurgiju 18 milijuna, KB Merkur za izgradnju novog Centra za transplantaciju što će spašavati stotine života godišnje 18 milijuna i tako dalje. A i da sam HZZO dobiva novih 430 milijuna kuna za tekuće rashode. Prema tome u zaključku se može reći da treba ovoj Vladi čestitati, da ju treba podržati, da treba podržati duh optimizma koji Vlada sa svojim potezima ulijeva u gospodarstvo jer taj duh optimizma je također visoko rangiran u razlozima brzog gospodarskog razvoja. Zaključno mogu reći da i ovi pokazatelji, ovaj Proračun pokazuju da je Vlada Republike Hrvatske ipak pokrenula Hrvatsku. Hvala.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Čosić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče pa najkraće uvažavajući sve ono što je rekao gospodin Hebrang naglasio bih sljedeće: rebalans proračuna ili struktura proračuna izaziva brojne polemike ali svakako treba posebno naglasiti izbor proračuna je politički izbor. To je političko pravo, pravo koje pripada Vladi koja je dobila izbore. Svakako kad se govori o strukturi tog Proračuna onda se ne govori o nikakvom formalnom matematičkom problemu optimizacije i raspodjele ograničenih resursa na sve one koji traže puno više nego se govori o jednom praktičnom i jednostavnom političkim problemu kroz koji svaka vlada pa tako i ova Vlada nastoji optimizirati svoje šanse pa dobije nove izbore. I zbog toga je razumljivo i nezadovoljstvo oporbe jer ovim Proračunom zaista Vlada je napravila dobar politički izbor kako bi ograničena državna sredstva, sredstva državnog proračuna na najbolji način raspodijelila svim onima koji ta sredstva traže i trebaju. I to je politički izbor i to je politička sloboda. Ali ono što je važno i posebno treba naglasiti kad se govori o proračunu, o rebalansu proračuna, strukturiranju proračuna i o ustvari makroekonomski okvir unutar kojeg se sve to dešava. I veliko je zadovoljstvo konstatirati da rast od 6% GDP-a, kontrola deficita su važni makroekonomski okviri koji daju kredibilitet svemu ovome što je danas od strane govoreno. Ali svakako na kraju želim naglasiti, ne samo taj makroekonomski okvir nego i širi, politički okvir na međunarodnoj sceni je itekako važan kad se razgovara o proračunu. Prema tome, zaista mnogo zadovoljstva danas ima hrvatska Vlada kad se govori o proračunu i razumljivo je da zbog toga isto tako ima mnogo razloga za nezadovoljstvo na drugoj strani. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Markovinović.
Hvala gospodine dopredsjedniče. Pa evo, kolega Hebrang je rekao ovdje da mu je žao što se i mi ne veselimo. A ja ne bih složio ovdje s njim. Ja mislim da se mi svi veselimo samo to manifestiramo na različite načine, neki se iščuđavaju, drugi protestiraju, treći ne znam rade ovo ili ono, viču, galame. Ali ja vjerujem u njihovo unutarnje zadovoljstvo koje se može prepoznati kad na njihovim licima nakon rasprave. Naime, kolega Hebrang je evo, moram ga pohvaliti, sa puno ponosa govorio o uspoređivanju ovih uspješnih makroekonomskih pokazatelja sa drugim zemljama i to razvijen zemljama, a da pri tome nije spomenuo da smo 10 godina bili bez turizma, nije spomenuo rat, nije spomenuo obnovu, nije spomenuo razrušene kuće, crkve, škole koje su se obnavljale, a kad bi to uzeli u obzir onda bi taj uspjeh bio i znatno veći. Recimo isto tako nije spomenuo ono što ova Vlada svaki dan doživljava, a to da mora plaćati po sudskim presudama neispunjavanje uvjeta iz kolektivnih ugovora koje je bivša vlada potpisivala sa različitim ministarstvima, sa, evo, npr. Sindikatom školstva jel. Jer znamo da svaki čas se neka škola blokira pa Vlada mora intervenirati jel da ljudi uopće mogu raditi tamo. Dakle, nije spomenuo čitav niz koje ova Vlada uspješno rješava. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Hebrang.
Hvala lijepa. Meni je drago što štovani kolega misli da se drugi vesele što se mi veselimo da se Vlada veseli i to je jako pozitivno za ukupni razvoj Hrvatske. Ali bojim se da se ipak na njihovim licima to ne može iščitati. No iščitat će se sigurno kada još godinu dana ovog mandata ove Vlade se nastavi ovakvom dinamikom i ovakvim tempom, jer onda ćemo moći biti vrlo ponosni da smo pretekli porast bruto nacionalnog dohotka Europske unije za 4 puta ili 400% godišnje. A to se neće moći pohvaliti niti jedna druga zemlja niti u regiji, niti u cijeloj Europi. Jer ono što treba reći, ovi gospodarski pokazatelji, i to je ono što je rekao i kolega Ćosić naravno da su i sredstvo političke borbe za sljedeće izbore. Ali ih u tom kontekstu koliko ja vidim nitko danas izrijekom nije spomenuo. To se podrazumijeva, politika je sve, pa i proračun. Ali treba dodati ovomu svemu da je taj proračun donesen u vrlo teškim međunarodnim gospodarskim okolnostima. Veliko poskupljenje nafte koji je kao energent uključen praktično u svaki proizvod i u svaku uslugu, koji je doveo upravo do pada pokazatelja u susjednim, a i šire zemljama. Čak ni taj nije uspio pokvariti ove dobre gospodarske pokazatelje. Mislim da bi dodatni optimizam mogao samo još ubrzati pokrenuti Hrvatsku. Hvala.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Ivan Vučić.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine ministre sa suradnicima, kolege i kolegice zastupnici. Evo bit ću iskren. Kada sam dobio materijale za rebalans ovog proračuna, izmjene i dopune bio sam sretan, rekao sam konačno jedan pravi proračun, rebalans koji ide na više i rasprava će zasigurno trajati vrlo kratko. Tako da sam neugodno iznenađen sa načinom negativističkom pristupu pojedinih zastupnika u svezi ovog proračuna. Evo i kao čovjek koji je 15 godina u politici, kao i svi vi i bio i gradonačelnik, načelnik, podžupan i znam kako se ponašaju i oporba i vlast kod donošenja proračuna. To je politički dokumenat, jedna politička utakmica, ali ipak sam mislio, ajde veselit će nas svih zajedno taj napredak, ono što je rekao kolega Markovinović bar to unutarnje zadovoljstvo. I kao čovjek pitam se šta bi bilo da moramo ići na izmjene i dopune proračuna, da ga moramo smanjivati za 10-ak milijardi kuna. Šta bi bilo da je gospodarski rast manji od očekivanog, šta bi bilo da je deficit državnog proračuna ide na gore, a ne na dolje, kakva bi tek onda rasprava bila? A šta bi bilo da stopa nezaposlenosti se povećava? Hvala Bogu nije tako, nije tako jer ova Vlada, ova vladajuća većina je na početku svog mandata izabrala socijalni dijalog, izabrala je rast gospodarstva, izabrala je stabilnu fiskalnu politiku. I sve ono što je Vlada između ostalog što sam napomenuo ovo izabrala ovo se ostvaruje. Što se tiče socijalnog dijaloga mislim da moramo sebi svi iskreno priznati da nema toliko socijalnih nemira, da nema toliko radnika na ulicama, da je ova Vlada svjesna i svojih grešaka kojih, ukoliko ih naprave da ih prizna i pokuša ih u jednom socijalnom dijalogu sa socijalnim partnerima i riješiti na zadovoljstvo svih onih koji rade ili onih koji nerade. Rast gospodarstva je vidljiv iz svih podataka i to je zasigurno ono što nas veseli. I ovo što je rekao kolega Hebrang i to je primjer u razvijenijim zemljama Europske unije. Stabilna fiskalna politika je zasigurno ono što ovi podaci ukoliko mi njima vjerovali ili ne vjerovali zasigurno pokazuje i obično je to tako kada smo u vlasti onda sigurno vjerujemo, a kada smo u opoziciji onda ne vjerujemo ni Zavodu za statistiku, ni Ekonomskom fakultetu, niti Privrednoj banci, niti Narodnoj banci, a isto tako ove podatke je rekao i guverner Narodne banke kada je imao izvješće o radu Narodne banke. Pa ako ne vjerujmo trima izvorima podataka ja onda ne znam, osnujmo neko neovisno tijelo pa da to onda ispita. Ono što zasigurno veseli da je povećanje proračuna posljedica stabilne fiskalne politike i rast gospodarstva veseli da je povećan prihod od poreza na dobit. Dakle, stanje u gospodarstvu u proteklom periodu, pa i u ovoj godini zasigurno je bolje. Naši gospodarstvenici, bili oni ili mali ili veliki, prikazuju sve veću dobit. A isto tako i Hrvatska postaje destinacija za sve veće ulaganje stranog kapitala ili se to nama sviđalo ili ne. Kad sam već kod gospodarstva usporedit ću samo neke podatke, a na to sam ponukan raspravom nekih kolega zastupnika. Sa Ministarstvom gospodarstva u usporedbi podacima 2000. i 2006. godine. Ukupni proračun u 2000. do 2003. godine za Ministarstvo gospodarstva i za Ministarstvo obrta, malog i srednjeg poduzetništva jer je to bilo tada dva ministarstva, iznosio je milijardu i 942 tisuće kuna. Ukupni proračun za ova ministarstva zajedno za razdoblje 2004. do 2006. godine iznosi 2 milijarde 388 tisuća kuna što je za ove tri godine u usporedbi na one četiri godine više za 22%. Izvršenje proračuna u razdoblju 2000.–2003. godina iznosila je milijardu i 992 milijuna kuna i u tom razdoblju znatna sredstva su uložena u privatizaciju velikih poduzeća. Izvršenje proračuna 2004.-2006. godine je 2 milijarde 382 milijuna kuna ili 99% od ukupnog proračuna. U razdoblju 2004.-2005. u subvenciju brodogradilišta, a mnogi su rekli da je obustavljeno, ukupno je utrošeno 710 milijuna 306 tisuća dok je u razdoblju 2000.-2003. za subvencije utrošeno milijardu i 58 milijuna iz čega je vidljivo da je samo u dvije godine dano već 67% od ukupne svote subvencije koja je dana u razdoblju 2000.-2003. godine. Za poticanje razvoja poduzetničkih zona 2002.-2003. ukupno je izdvojeno 72 milijuna kuna dok je u razdoblju 2004.-2005. izdvojena 132 milijuna što je povećanje za 83%. Za poticanje izvoza i nastup na sajmovima i u inozemstvu obrtnika i gospodarstvenika razdoblje 2000. do 2003. ukupno je izdvojeno 33 milijuna 800 tisuća, 2004. do sada je izdvojeno 16 milijuna i 400. Za uspostavu obrtnog registra u razdoblju 2000.-2003. ukupno je utrošeno 3 milijuna 280 tisuća, a u razdoblju 2004.-2006. ukupno je utrošeno 7 milijuna 450 tisuća što je povećanje za 227% više nego u proteklom razdoblju. Za poticanje razvoja poduzetništva žena, mladih i početnika rečeno je da ova Vlada s time ne radi, da je stavka nula. Za razdoblje 2000. do 2003. utrošeno je 3 milijarde 350 milijuna, a za razdoblje 4-6 utrošeno je za te aktivnosti 12 milijuna 260 tisuća ili 360% više. Iz ovoga je vidljivo da Vlada i kroz proračun i kroz svoje socijalne dijaloge izvršava ono što je dala u svojem programu na zadovoljstvo nas ovdje, a ja se nadam i cijelog hrvatskog naroda i svakako da ovaj proračun zaslužuje i oni koji rade na njemu, zaslužuje pohvalu, a ja zasigurno ću glasat za njega. Hvala.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Stazić.
Vi kolega Vučiću kažete veselite se ovom rebalansu proračuna, a onda se još čudite što se nitko iz oporbe tome ne veseli. Ja vam moram reći ja se ne veselim. Ne veselim se npr. zbog toga što je poboljšanje, poboljšanju zdravstvene zaštite na otocima smanjen proračunski iznos za 4 milijuna i 690 tisuća kuna. Vi ste tome veselite. Pa veselite se! Što je za vodoopskrbu jadranskih otoka smanjeno za tisuću kuna i tome se vi veselite. Što je za izgradnju objekata komunalne infrastrukture na otocima smanjeno za 5 milijuna kuna i tome se veselite. Pa veselite se! Što je za dom za starije i nemoćne osobe u Vukovaru od 3 milijuna i 900 tisuća kuna ostalo samo 900 tisuća kuna i tome se vi veselite. To je sve izvor radosti za vas, ali vi se radujte tome. Otočani se sigurno tome ne raduju, Vukovarci se sigurno tome ne raduju, a vi se radujte, vi hvalite ovu Vladu. Tako bi vam možda još i vjerovao kad bi se vama moglo vjerovati, jer vi ste rekli između ostalog da ćete janjetinu platiti za sve zastupnike u Saboru, niste to napravili, ne može se vama vjerovati pa onda, čak ni onda kada hvalite Vladu.
Ne, nije rekao kad. Znači nemojte prozivat da, rekao je da će platiti, on će to, poznavajući on će sigurno to napraviti. Odgovor na repliku.
Gospodine Staziću ja se djelomično slažem sa vama, ja to uvijek tako kažem, jer iščitavajući proračun možemo i iz oporbe i iz vlasti uvijek uzeti stavke i njih uspoređivati. Ovo je izvršeno sa 05%, ali je samo prošlo pet mjeseci, a ona je izvršena za vrijeme vaše vlasti 225%. Ja vas pitam šta je bolje. Da li je bolje potrošiti ono što nije ili ne potrošiti ono za što još nema programa ili će biti sredstva namaknuta iz nekog stranog fonda kao što je slučaj i u Vukovaru sa vukovarskom bolnicom, za napredak otoka ili potrošiti ono što nema u proračunu pa to pokrit sa nekog proračuna ministarstva kojih je bilo jako jako puno. Što se tiče razvoja otoka, pročitali ste jednu stavku o razvoju otoka, a niste pročitali sve ono šta je u razvoju otoka. Pa sjetite se samo da je nedavno su uvedene noćne linije za trajekte, da su otoci bolje povezani. Pa da li u zdravstvu na otocima i dalje moramo toliko ulagati ako sada imamo više linija. Razvija se jedna druga infrastruktura, otoci su sve bliže unutrašnjosti i svakako da se te stavke unutar proračuna moraju pomicati. Što se tiče janjetine, ja vama ne vjerujem, vi ste samo deklarativno podržali. Kad bude glasovanje o izboru, kad bude glasovanje o izboru, kad bude glasovanje o izboru to ako vi to podržite ja ću platiti janjetinu, ja vama vjerujem, jer znam da se partija uvijek dala kupit za janjetinu. Hvala vam lijepa.
Glede janjetine bit će konsenzusa. Ne možete sad dizat replike. Uvaženi zastupnik Peronja. Izgleda da je janjetina probudila replike.
Da, da. Mnoge. Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima. Kolegice i kolege upravo kolega Vučić je nedovoljno točno naglasio. Ja ću reći samo neke podatke sa područja Splitsko-dalmatinske županije gdje se kaže da na Visu se gradi ambulanta od 12 milijuna kuna, da se u Jelsi na otoku Hvaru dovršava od 19 milijuna kuna. Da je za ceste na hrvatskim otocima, ja ću reći ono što najbolje poznajem, predviđeno za modernizaciju državne ceste Jelsa-Poljica 30 milijuna kuna. Da su uvedene noćne linije, da nema niti sata čekanja jer je Jadrolinija dobila dovoljno sredstava da organizira taj prijevoz. Kanalizacijski sustav odvodnje Jelsa, Starigrad, Vrbovska, preko 38 milijuna kuna. Sve se to može iščitati u proračunu i jako mi je drago što i neotočani brinu, samo loše čitaju ovaj proračun gdje hrvatska Vlada ono što je obećala to i izvršava. Samo neka tako nastavi.
Replika, poštovana zastupnica Mirjana Brnadić.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Evo, upravo da kažem ono što je započeo kolega Peronja, da pojasnim zapravo što je sve ova Vlada učinila u proteklom mandatu u ove 3 proračunske godine, odnosno 2 i pool godine mandata ove Vlade. Do sada je uloženo 600 milijuna kuna u razvoj otoka. Bivša Vlada je u 4 godine svog mandata uložila 300 milijuna. To je ovako globalno rečeno. Ako idemo u detalje, u razvoj otoka je uloženo jako puno. Evo, kolega je sad nešto naglasio, ja bi još rekla, vinjete, subvencije za prijevoz otočana. Obnovljeno je niz luka i pristaništa, subvencije poslodavcima sa otoka za zapošljavanje otočana. Sustavno se izgrađuje vodoopskrba, odvodnja, škole, ambulante, vrtići. Međutim, kolegica Antičević i kolega Stazić u svom jeftinom politikantstvu ne žele iščitati iz izmjena i dopuna proračuna što se sve dalje ulaže u razvoj otoka nego kažu da prestaje razvoj otoka, da se ne ulaže dovoljno. Pa oprostite, zašto niste pročitali u ovim izmjenama i dopunama proračuna da se povećavaju stavke za povezivanje otoka sa kopnom u iznosu od milijun 252 tisuće kuna. Da se milijun kuna povećava stavka za poticanje otočnog cestovnog prijevoza, da se 5 milijuna kuna povećava za razvoj otoka, itd., itd. Dakle, da li je to razvoj otoka ili je to suzbijanje razvoja otoka?
Ivan Vučić, odgovor na repliku.
Kolegice Brnadić, ja se apsolutno s vama slažem da je ova Vlada uložila 600 milijuna kuna u razvoj otoka, ali osobno kao čovjek bit ću više zadovoljan kad otoci budu na stupnju razvoja kao i unutarnja Hrvatska ili kao priobalna Hrvatska, kao Dalmacija, jer zasigurno onda će trebati i još manje ulagati u razvoj otoka jer će oni biti na stupnju razvoja kao i ostali dio Hrvatske. Pa isto tako ja mislim da će i most Pelješac koji je u projektu ove Vlade od Pelješca napraviti jedan razvijeni, puno razvijeniji otok i da će i taj otok biti razlog da će u narednom periodu se još manje smanjiti dotacije za otoke.
Poštovana zastupnica Zdenka Babić-Petričević. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege i gospodine ministre. 15. ožujka 2000. godine kada je tadašnji ministar financija, gospodin Mato Crkvenac, a sadašnji kolega Crkvenac predložio Proračun za 2000. godinu opisao ga je sa 10 atributa. Perspektivan, razvojan, regionalno ujednačen, erobski, itd., itd. Ja sam kao zastupnica tada u opoziciji o tom proračunu raspravljala, negodovala po pozicijama, a nisam bojom glasa kao što smo to danas doživjeli u Hrvatskom saboru i na takav način raspravljali o rebalansu proračuna kojeg predlaže ova Vlada. Ovo nije HDZ-ov proračun, ovo je proračun hrvatske Vlade, naš i vaš. No međutim, budući da takve odgovornosti prema proračunu Republike Hrvatske iz opozicijskih redova nema nije me, za neke me čudi i za neke me ne čudi pa ću ja danas, budući da je rečeno dosta neistina, ponoviti ono što nisam mislila ponavljati, ali izgleda mora se ponavljati u Hrvatskom saboru. Jer kaže se, ako istinu ne ponavljaš, ona neće postati istinom, a to se danas često događa. Ponovit ću osnovne razloge izmjena i dopuna Državnoga proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu. Brži rast ekonomske aktivnosti početkom 2006. godine od očekivanoga. Predloženim rebalansom državnog proračuna planira se smanjenje fiskalnoga deficita na 3% čime bi Hrvatska već ove godine ispunila jedan kriterij prema novom planu za 2006. godinu. ukupni proračunski prihodi iznose 94 milijarde 895 milijuna kuna. Prvotni je plan bio 93 milijarde i 996 milijuna kuna što je povećanje od 899 milijuna kuna, a temelje se na planiranom gospodarskom rastu od 4,4% te nominalnom rastu od 7,9% u odnosu na prethodnu godinu, itd., itd. Budući da u ime predstavnika Vlade je govorio sam premijer, u ime i ministar financija koji su najodgovorniji za Prijedlog Proračuna za 2006. godinu i za sljedeću godinu. Ja se nadam, ako Bog da, pa i dalje. No međutim, ja ću u ovom Prijedlog rebalansa proračuna spomenuti neke stavke kao zastupnica 11. izborne jedinice što smo danas raspravljali i na Odboru za useljeništvo. Stavke prema Hrvatima izvan domovine, posebno spominjem Hrvate u Bosni i Hercegovini, one su hvala Bogu ostale nepromijenjene, odnosno i to me veseli. One su još obogaćene. Do 2010. godine ova Vlada će financirati Hrvatsko sveučilište u Mostaru sa onim što je u vrijeme koalicijske Vlade mogli smo samo sanjati. Ta stavka me posebno veseli i posebno me veseli prema izdacima nacionalnih manjina u europskim zemljama. Nacionalnoj manjini u Bratislavi, odnosno u Slovačkoj ova je Vlada isfinancirala Hrvatski dom sa između 150 tisuća eura do 200 tisuća eura, ovisi još o završetku koji će se dogoditi do kraja ove godine. Za Hrvatski dom "Miroslav Krleža" u Pečuhu 350 tisuća eura. No međutim, kao što napominjem onom što me veseli, i danas sam rekla gospodinu pomoćniku ministra na Odboru i sada ću iznijeti. Ne veseli me stavka iz Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa s pozicije "Hrvatska dopunska nastava u inozemstvu" koju ste smanjili za milijun i 272 tisuće kuna. S obzirom, kao zastupnica 11 izborne jedinice ja govorim iz životnoga iskustva i uvijek nalažem matičnoj državi, Hrvatskoj matičnoj državi. Hrvati izvan domovine su bogatstvo ove države. To nije patetika emocija, to je stvarnost, i uvijek molim za bolju organizaciju hrvatske dopunske nastave u iseljeništvu i među nacionalnim manjinama u europskim zemljama. Budući da dobra organizacija hrvatske dopunske nastave nažalost ovisi ne samo volji nego i o sredstvima. S obzirom na primjedbe koje sam dobila nedavno kad sam bila u Belgiji u Luksemburgu ne znam i jutros nisam dobila odgovor zašto su se ta sredstva smanjila sa milijun kuna, odnosno milijun i 272 tisuće kuna ako su nam prigovori kad dođemo u 11. izbornu jedinicu, odnosno europske i prekooceanske zemlje, … [[Govornik se ne razumije.]] tamo da organizacija ovisi i o sredstvima. U nadi da ćete mi ovo smanjenje opravdati normalno da ćemo prihvatiti ovakav proračun, ali ćemo razmišljati u Prijedlogu Proračuna za 2007. godinu da će ova pozicija na Ministarstvu znanosti, obrazovanja i športa se povećati ne samo za milijun kuna nego i više. Kad ovo govorim sigurno govorim sa jedno velikom odgovornošću, ne govorim zbog moje djece, ja sam imala sreću i moja su se dica samnom vratila u Hrvatsku. Govorim zbog djece koja nisu HDZ-ova niti SDP-ova niti IDS-ova, nego hrvatske generacije koje žive i rađaju se izvan domovine da im hrvatska država kao matična država priušti učenje hrvatskog jezika. No međutim pored ove stavke koju sam pripomenula i pohvalila se, odnosno vesele me i ove druge stavke koje nisu promijenjene. Ovdje je danas jedan od mojih prethodnika govorio o autocesti Zagreb-Split i naveo da je to cesta koalicijske vlasti. Autocesta Zagreb-Split nije cesta ni ove vlasti ni koalicijske vlasti, autocesta Zagreb-Split koliko se dobro sjećam je počela već od 1971. godine, to je projekt hrvatskoga naroda. Dobro se sjećam kad su naši roditelji davali zajam htjeli ne htjeli za tu cestu Zagreb-Split gospodine Mršiću ja vas molim ipak sam starija od vas, poslušajte me što ću reći, pa budite tako dobri onda na dan Koprivnice me pozovite u Koprivnicu onda mi recite ono što mislite danas. No međutim ta je cesta cesta projekt hrvatskoga naroda, nastavljena je 1991. godine, pod granatama je počeo se probijati tunel sveti Rok, a neki su tada govorili kad se probije tunel sveti Rok da će se u tomu tunelu saditi gljive. Evo danas sveti Rok i jedna i druga strana je prohodna, jedna i druga cijev je prohodna na sreću hrvatskoga, na cijelog hrvatskog naroda i cijele države. No međutim koalicijska vlast nije završila ovu cestu, ovu cestu je nastavila Sanaderova Vlada, ova Vlada. Pretpostavljam da, ja isto kao što je danas govorio kolega … [[Govornik se ne razumije.]] cesti Zagreb-Split zemljovidno ne znam da je ova Vlada nastavila tu cestu od Pirovca, ispred Pirovca preko Dugopolja, Šestanovca, pa ja se nadam da će kolega imati vremena ovo ljeto iako je na njegovu otoku lijepo da malo se prošeće Hrvatskom zagorom pa će vidjeti kako se ta cesta radi, nastavlja dalje. Tako isto podsmijehom govorite o projektu o mostu … [[Govornik se ne razumije.]] Pelješac da s malo više nacionalne odgovornosti onda bi o tom projektu govorili sa jednom velikom pozornošću, jednom velikom odgovornošću. Jedna od prethodnika i sa velikim poštovanjem, jedna od prethodnica je govorila da su se smanjila sredstva sa područja, prema područjima posebnog državnog interesa, svi kapitalni projekti se nastavljaju i dalje, ovisi o dinamici i nadam se da kolegica neće imati pravo kad govori da se preko 30% sredstava ovim rebalansom smanjuje prema područjima od posebnog državnog interesa. Pa evo spominjali smo danas i sveti Vukovar i Vukovar, i vukovarska bolnica se i dalje radi. Ovo su male primjedbe koje sam ja se osvrnula na ovaj rebalans proračuna. Istina kad bi govorila dalje govorila bi pozitivno i ne trebam govoriti, veseli me da ova Vlada sa jednom velikom odgovornošću radi na onome što je dala u svom predizbornom obećanju pokrenimo Hrvatsku najprije na dobrobit svih hrvatskih ljudi i njenih građana.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kažete gospođo Babić Petričević ako se istina dovoljno dugo ne ponavlja ona ne može postati istinom. To je netočno. Istina je istina, bez obzira da li se ona ponavljala i koliko puta se ponavljala ili se ne ponavljala uopće, ona je istina ako je istina. Drugačije glasi Gebelsova sintagma. Ona kaže: "Ako se neka laž dovoljno dugo ponavlja ona dobiva snagu istine." E sad ako ste na to mislili onda ponavljanje, učestalo ponavljanje vašeg panegirika Vladi ima smisla.
Poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik, potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. S obzirom da se radi o rebalansu proračuna dakako da mi je moguće govoriti o proračunu u cjelini, ali zato se može osvrnuti na nekoliko osnovnih stavki. Prvo što treba jasno pokazati jeste činjenica da na žalost se moramo ozbiljno zabrinuti svi jer realna stopa rasta praktički još nije dosegla ni stopu rasta iz 2003. godine od 5,35, mi imamo za prošlu godinu procijenjenu stopu od 4,3%, a naravno za prvih 6 mjeseci još nemamo ovu stopu nego se, od 5% niti više, a kao što se ovdje u obrazloženju naznačuje planira se stopa rasta za ovu godinu od 4,4%. Dakle, još uvijek manje nego što smo imali stopu rasta 2003. godine. Drugo što bi htio tom stopom rasta povezati jeste u isto vrijeme zahtjev da se smanji sa 3,3 na 3% državni deficit. Poštovane kolege i kolegice može se isto tako smanjiti i za više postotaka nego što je 0,3% ako se poveća nacionalni brutoproizvod za jedan ili više postotaka taj deficit i u tom segmentu valja vidjeti svu razliku između naših rasprava i rasprava koje se odvijaju u okviru vladajuće koalicije i teza koje postavlja sadašnja Vlada. Treće što je stoga valja iščitati jeste činjenica da prikrivene oblike duga države ili obaveza plaćanja države, država zapravo još nije iskazala ni u ovom rebalansu proračuna, ne samo sa aspekta unutrašnjeg duga nego osobito sa aspekta prikrivenog duga koje primarno se odnosi na pokušaj decentralizacije funkcija na jedinice lokalne i regionalne samouprave i županije naše i u takvoj situaciji je sasvim jasno da dugovi koji su u županiji već sada počeli iskazivati po osnovu gubitaka bolnica, škola, po osnovu gubitaka socijalne zaštite itd. jednostavno moraju doći na naplatu državi jer nema tko platiti to županijama s obzirom na visinu tih dugova i s obzirom na nemogućnosti u odnosu na male prihode koje županije imaju. I to je ono što je objektivno. Naravno, postoje i subjektivni razlozi u pojedinim županijama gdje zbog propusta, neodgovarajuće evidencije, neuredne dokumentacije, nenamjensko korištenje sredstava, nedostatka kontrole, provjere nenamjenskog korištenja kreditnih sredstava, izdavanje jamstava bez pokrića odnosno zaključivanje ugovora bez suglasnosti i skupštine i poglavarstva itd., dakle gdje je bilo čitavih niza propusta ali su također nastupile posljedice koje imaju u konačnici štete za te jedinice regionalne samouprave. Ja namjerno govorim ne o gubicima nego o štetama pa tako imate i u Požeško-slavonskoj županiji kao primjer ali ne samo u toj županiji nego u mnogim drugim županijama i u takvoj situaciji ti gubici htjeli mi ili ne htjeli moraju završiti na kraju da ih sanira država i to je pitanje da li će ako ih i zbrojimo i izložimo onda ćemo vidjeti da taj deficit je puno veći nego što se objektivno s njime barata. Zbog toga smatram da je daleko najvažnije postaviti kao ključne ciljeve proračunskog razvoja zapravo ne ovo nego povećavanje nacionalnog bruto proizvoda, otvaranje novih investicija, otvaranje mogućnosti za nova zapošljavanja i s time smanjivanje radnih mjesta i naravno kvalitetnije i bolje povećane prihode po tom osnovu za proračun pa će se onda smanjivati kao posljedica i sam deficit. Treće, činjenica je da se planira u ovoj godini stopa rasta od 4,4% a u nominalnom rastu se kaže evo 7,9%. Postavlja se pitanje gdje je razlika. Razlika od 3,5% između realnog i nominalnog rasta je zapravo stopa inflacije i ponovo ćemo imati stopu inflacije nekoliko postotaka veću nego što smo imali 2002. odnosno 2003. godine. Ono što je posebice interesantno jeste da je ona sada procijenjena za prošlu godinu od 3,3% ali isto tako je interesantno da je stopa inflacije veća nego što su prosječni rast prosječne plaće u Republici Hrvatskoj. U takvoj situaciji se postavlja pitanje zapravo teret viška prihoda nad rashodima proračuna na koga pada. Pa pada zapravo na građane Republike Hrvatske, na porezne obveznike i u takvoj situaciji je sasvim jasno da se treba nešto drugo učiniti i treba se vidjeti šta se i kroz funkciju proračuna može učiniti da se poboljša život stanovnika, da se poveća standard i da se u takvoj situaciji nešto učini koje bi bilo od koristi za sve. Četvrtu grupu pitanja koju bih htio izložiti a koju također je lako isčitati iz svih ovih pokazatelja jeste da je vrlo interesantno da još uvijek industrija nije ona djelatnost koja najbrže bi trebala rasti jer zapravo ako ona raste onda se počinje dešavati da se umjesto trgovine i turizma kroz industrijska, kroz nova radna mjesta, nova zapošljavanja, nove proizvode otvara gospodarski rast i razvoj. Zbog toga je teško govoriti o pokretanju Hrvatske. Mi moramo o tom pitanju govoriti otvoreno iz jednostavnog razloga, jer je to pitanje perspektive naših naraštaja koji dolaze i za sve nas. I peto pitanje, ja mislim da ova preraspodjela viška prihoda na rashodima nije dobra. Ona je trebala obaviti se ne na tome da se smanji stopa primjerice deficita nego je trebalo raspraviti oko lociranja sredstava između postojeće aktivnosti i projekata i na one projekte koji su već trebali biti završeni a nisu završeni a ovdje moram prije svega reći da mislim i na one projekte koji su trebali obuhvatiti i regionalni razvoj Republike Hrvatske da bi se postigao jednako mjerni, jednako pravni razvoj koji bi trebao povećati i izjednačiti nivelaciju razvoja Republike Hrvatske. Ja ću ilustracije radi podsjetiti samo na krupnu infrastrukturu vezano za brzu cestu Varaždin-Virovitica-Osijek i dalje u kojoj je između ostaloga planirano da se do 2005. godine završi zaobilaznica oko Virovitice i dio brze ceste do Podravske Slatine. Niti je završena zaobilaznica a kamoli dio brze ceste. A do 2015. godine cijela cesta treba biti gotova. Prema tome, potpuno je jasno da postoje projekti za koje bi nužno trebalo postavljati pitanje zahtjeva a ne da se na sastancima Vlade primjerice u Koprivnici ponovo otvara rasprava da li ćemo o tome pitanju odlučivati. O tom pitanju je odlučio Hrvatski sabor donoseći strategiju prostornog razvitka Republike Hrvatske i dok se ona ne izmijeni Vlada bi trebala biti ta koja će provoditi tu strategiju a ne dovoditi u pitanje svaki put ono što je Sabor odlučio i što je Sabor kao prioritete naznačio. I naravno, zadnja stvar koja u svemu tome jeste i koju moram posebice naznačiti jeste da ću i kao zastupnik iz V. izborne jedinice podržati amandman Kluba zastupnika SDP-a koji ide u tom pravcu da se djelomično u jednoj trećini saniraju, osiguraju sredstva preraspodjelom viška prihoda proračuna u ovoj godini sa financiranje i saniranje zapravo šteta u Požeško-slavonskoj županiji, to tim više što je potpuno jasno da ćemo u drugoj fazi vezano za rješavanje ostalih pitanja također morati nešto učiniti a ja mislim da postoji ne samo zakonska nego i moralna obaveza ove Vlade da to učiniti s obzirom da je bivši župan javno izjavio na Hrvatskoj televiziji da je on sve što je radio u toj županiji radio u dogovoru sa Vladom Republike Hrvatske. Prema tome, ako je takav dogovor postao kada se zaduživala županija, kada su se izdavala jamstva bez pokrića i bez odobrenja onda bi trebalo sada postojati dogovor u skladu sa sanacijskim programom kako sanirati gubitke i štete u toj istoj županiji. Hvala lijepa gospodine predsjedniče.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Anto Bagarić. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, evo danas po drugi puta moram intervenirati s obzirom na objede koje se iznose na moj račun odnosno račun proračuna Požeško-slavonske županije i neću koristiti ovu instituciju ispravka netočnog navoda jer ovdje je dosta toga rečeno. Samo ću replicirati logikom da li zna uvaženi zastupnik Arlović da njegov stranački kolega optužuje bivšeg župana i za vanjski dug Hrvatske države. To je očito jedan novi politički trik kojim se služi i kojim želi obmanuti hrvatsku javnost, pa u kontekstu toga i gospodin Arlović je izjavio ovdje da Hrvatska država prikriva nekakav dug koji nije ovdje pokazan ili prikazan, ne znam na što se odnosi, ali vjerojatno aludiraju na Požeško-slavonsku županiju je to prikriveno u nekakvom nemaru, neradu ili ne znam čemu drugome što je ostavio bivši župan Požeško-slavonske županije. Koristim ovu instituciju replika da mu kažem ili da kažem svima nama ovdje gospodin nasljednik moj gospodin Ronko zbraja kruške i jabuke, doista zbraja. I meni je žao da vas koristi kao saborskog zastupnika da bi plasirao svoju laž s kojom želi poentirati logikom kako će Hrvatska država izdvojiti sada 200 ili 300 milijuna kuna da bi sanirala Požeško-slavonsku županiju u kojoj će biti gospodin Ronko veliki župan i za kojih će tih 200 ili 300 milijuna napraviti određene poslove koje je trebao napraviti.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Manje me interesira šta će reći bivši župani šta će reći ili šta govori sadašnji župan. Činjenica je da je Državni ured za reviziju za poslovanje za 2004. godinu između ostaloga utvrdio čitav niz nepravilnosti kao što su evidencije obaveza potraživanja, neuredne dokumentacije, nenamjensko korištenje sredstava decentraliziranih funkcija, nedostatak kontrole i provjere namjenskog korištenja kreditnih sredstava prenesenih Županijskoj upravi za ceste, postupci u vezi sa izdanim jamstvima, zaključivanje ugovora o jamstvu odnosno osiguravanju potraživanja. Postupci u vezi s nabavkom protuzakonitih davanja pozajmica, čitav niz nepravilnosti oko ovih pitanja utvrdio je Državni ured za reviziju za Požeško-Slavonsku županiju između ostaloga i zaključio u vezi sa time citiram: «Ako raspolaganje sredstvima u budućnosti može imati za posljedicu nemogućnost potpunog i ravnomjernog zadovoljavanja javnih potreba koje su dane na nadležnost jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Ovdje se ne radi o nalazu Ronka i, novog župana Požeško-Slavonske županije. Radi se o nalazu državne revizije koja je utvrdila čitav niz nepravilnosti i u tom pogledu ne samo što bi mi kao Dom trebali tražiti da se sankcioniraju nepravilnosti i neodgovornosti u poslovanju Požeško-Slavonske županije nego tražimo i da se sanira ta županija da bi mogla biti jednakopravna i ravnopravna u poslovanju sa svim ostalim županijama u Republici Hrvatskoj. Hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Odustao sam od napisane rasprave iz prostog razloga što ne bih ponavljao raspravu o pozicijama, razdjelima i brojkama, brojkama koje pokazuju politiku Vlade Republike Hrvatske kad je riječ o fiskalnoj politici odnosno o proračunu općenito. Kolegice i kolege iz HDZ-a pokušavaju poduprijeti sliku Sanaderove Vlade o samoj sebi, a to jest jedan od najvažnijih poslova čini mi se ove Vlade. Stvaranje slike o sebi. Međutim kolegice i kolege puno sam pročitao istraživanja javnog mišljenja i unatoč te slike sva istraživanja pokazuju da preko 70% građana smatra da se gospodarska politika i država općenito vodi u krivom smjeru. To nije moje mišljenje nego to je mišljenje preko 70% građana Republike Hrvatske. Zašto je to tako? Po mojem sudu to je zato što je ogroman raskorak, nesklad između obećanja i napravljenog, između govora i stvarnosti. Da je to tako evo samo danas jednog primjera i pokazatelja. Premijer obraćajući se hrvatskoj javnosti i hrvatskom Parlamentu kao vrlo važan elemenat da podupre sliku o sebi kaže da je makroekonomska situacija u Republici Hrvatskoj stabilna i da bruto domaći proizvod raste od stopi ne znam ni ja koliko, ali zadnjih 5 mjeseci. Je li premijer kad ozbiljno se obraća građanima i Parlamentu zaista govori o makroekonomskim pokazateljima samo onim koji mu idu u prilog ili barem o cijelom mandatu svojem. Barem trendu pokazuje u cijelom svom mandatu. Naravno to premijeru ne ide u prilog pa je, pa je žonglirajući statistikom iznio samo podatak o pet mjeseci ove godine. I dragi moji građani zbog toga podatka vi sada bolje živite. A kad bismo još dodali da se premijer pohvalio da ta politika Vlade današnje počinje od 1993. godine i da je to u kontinuitetu. E sad vi meni recite na čijoj grbači se gradi ta stabilnost? Na čijoj grbači? Hrvatska već dugo godina, a zadnje tri godine brojka nezaposlenih ide cik-cak, čas gore, čas dolje. Zavisi koji se podatak želi kazati, ali građani znaju da 300 obitelji ili 300 ljudi sve mlađe dobi, sve obrazovanije traži posao a ne može ga naći. 300 tisuća, 300 tisuća građana. Na to, na to možemo reći da je makroekonomska politika ove Vlade stabilna, stabilnost. Možemo reći da se ona temelji na stabilnosti cijena. U čiju korist? U čiju korist? U korist onih koji su jamili, jamili. I to se održava sada već od 1993. godine. Nešto je promijenila Vlada od 2000. do 2003. ali ne bitno. Ne bitno. Naprosto nije ni moguće to tako brzo promijeniti. Kad to pogledamo i tumačimo bilo jedan, drugi ili treći proračun koji je ova Vlada pripremila onda naravno mogu biti zadovoljni opet samo oni koji su stekli bogatstvo u pretvorbi i privatizaciji pa ga stabilnošću kune i ostalih makroekonomskih pokazatelja čuvaju ili uvećavaju. A i dalje je milijun, milijun penzionera ostavljeno da se snalazi da preživi od 1. do 30. u mjesecu. Bilo da su to stari penzioneri kojima je kao Vlada vratila što je, što je obustavila prije i sud joj naredio ili novi koji još lošije prolaze mada duže rade. Mada duže doprinose stvaranju fonda mirovinskog. I sve lošijim i lošijim pozicijama odlaze u mirovinu. Umjesto 43 ili 43 i pol koliko je mirovina sudjelovala u prosječnoj plaći spustilo se samo za 3 godine na 37% prosječne plaće. I sad mi možemo reći opet makroekonomska stabilnost je u redu, država ide dobrim putem ali vi građani snađite se od 1. do 1. sa mirovinom koju imate. Oni koji ne radite snađite se u crnoj ekonomiji, sivoj ekonomiji, bilo kojoj ekonomiji. Vlada ne vodi brigu o vama. Kao da to nisu naši sugrađani. Kao da mi nismo od njih izabrani ovdje. Kao da mi njima ne polažemo račune. Šta je obilježje ove Vlade? Ajmo činjenicama. Kažete vi ostvarujemo obećanja. Ma nije čak ni važno je li ih ostvaruje ili ne ostvaruje, ne ostvaruje ih od PDV-a koje je obećala da će smanjiti, čak podnijela zakon o vratila ga. Ne ostvaruje. Da li ostvaruje reforme u zdravstvu? Pa ne ostvaruje ljudi moju. U zdravstvu je sve više dužno i sve se teže dolazi liječniku. Možemo mi govoriti opet o stabilnosti. Oni koji su bolesni moraju plaćati zato što dolaze liječniku. Je li to solidarnost koje je ova država uvela putem Ustava? Mora participirati bolestan čovjek u liječenju. Pa to je tako. Kažete da je stabilnost zadovoljavajuća, a ministar zdravstva preko radija opominje one koji nisu platili 500 dana dobavljačima lijekova. Preko radija to govori. 500 dana niste platili, ja ću vas smijeniti. Samo to nije rekao i opet je stabilnost dobra. U čije je ime stabilnost dobra? S kim se mi pomirujemo tu? Odlično se mirimo? Šta je dalje obilježje Vlade? Da ono što pogriješi pa ispravi i to tumači kao uspjeh. Liburnija Rivijera hoteli. Je li to uspjeh Vlade? je li slanje izvršnog naloga televiziji pa povlačenje putem opet javne opomene i to ministru. Povući ministre rješenje koje si potpisao. Je li to vjerodostojnost Vlade? Je li smanjenje PDV-a koje je obećala vjerodostojnost Vlade? … [[Upadica se ne čuje.]] Nije kolega, nije to vjerodostojnost. Je li transport, je li Sunčani Hvar koji kaže da je privatiziran, a sad nam daje smjernice kao da smo mi u političkoj školi smjernice kako se vodi javno-privatno partnerstvo. Pa moramo se kolegice i kolege i Vlada Hrvatske se mora spustiti sa načelnog, teorijskog, sa državnog na realan prostor građana i njima rješavati njihove probleme nezaposlenosti, lošeg standarda, nemogućnosti školovanja, lošeg, mogućnosti liječenja. To bi bila neka stabilnost. A ne izići pred javnost i reći da je zadnjih 5 mjeseci bruto domaći proizvod rastao po stopi toj i toj, bez obzira koliko je rastavo u cijelom mandatu jedne Vlade. Moglo bi se i još o tome govoriti kako tko ostavlja zemlju budućoj Vladi. Nećemo gori, gori svjetlo, to znači kraj je govoru. Normalno je da svaka nova Vlada ne malo nego puno sredi zemlju i donese građanima bolje. Ali ne, mi ovdje stalno govorimo mi smo bolji od vas prethodne, pa morate biti za dvije klase bolji, jer ste i naslijedili zemlju puno bolju nego što su oni naslijedili 2000. godine, puno bolju ste naslijedili. Sređenu, plaćanje uredno, međunarodna pozicija puno bolja i ubiranje prihoda fiskalnih puno preciznije. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Željko Nenadić.
Hvala gospodine predsjedniče. Nikako nisam mogao a da ne ispravim netočan navod štovanog gospodina Leke. Citiram da je premijer Sanader rekao: "Dragi građani, vi sada bolje živite.". To danas u ovoj sabornici nismo čuli. A da li mi bolje živimo ili ne i odakle podaci koji govore o tome ja ću se ponovno pozvati na Godišnjak Hrvatskog zavoda za zapošljavanje 2005. godina pa ću samo pročitati. Citiram o: "Osnovni parametri koji su ovdje navedeni izvor je Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske." Ako njemu ne vjerujemo, a onda kome ćemo vjerovati? Prema tome, nikako se ne mogu složiti s ovim, činjenicom da na vaša usta i na vaše oči nikako ne dolazi osmjeh, i zbog toga što je ovdje danas učinjeno i rečeno.
Poštovani zastupnik Željko Pavlic. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovani ministre, cijenjene dame i gospodo. Mislim da je potpuno bespredmetno da se mi uvjeravamo ovdje da li je proračun nas uvodi u blagostanje ili s druge strane imaju potpuno crne prognoze. Trebalo bi naprosto izaći iz saborske dvorane ovdje na ulicu i pitati građane da li bolje žive. Ako bolje žive onda sasvim sigurno da svi makroekonomski, mikroekonomski, fiskalni i svi drugi ciljevi koji su postavljeni i koji vi tvrdite da su realizirani imaju smisla. Ako građani osjećaju, imaju percepciju da loše žive, onda to što je deficiti 2, 3, 5, 7 ili 9 njima je sasvim svejedno. Njima nije važno koliki je proračunski deficit, njima je važno što mogu kupiti za svoju plaću, što mogu kupiti za svoju mirovinu, kako javni sektor, dakle proračunu općine, gradovi, županije, država, Zavod za zdravstveno, mirovinsko osiguranje, bolnice, škole funkcioniraju. Koliko potreba njih i njihove djece zadovoljavaju i kojom kvalitetom. ¸ A onda je to ovdje nadmudrivanje između nas da li deficit je 3% ili je 3,3 ili je 2,8 ili 4,3 i kako ćemo knjižiti obaveze u 2006., 2005. ili 2007. godini. Ali uzgred kad već o deficitu govorimo onda treba reći da velika većina zemalja koje jesu članice Europske unije ne ispunjavaju kriterije Europske monetarne unije. Evo zadnji primjer imate Njemačke koja je otišla daleko iznad tih kriterija i dakle po tome ona ima deficit trenutno veći od Republike Hrvatske ili imate situaciju da je većina zemalja koje su prošle godine ušle u Europsku uniju imaju, su imali deficit koji nije zadovoljavaju europsku monetarnu uniju. Jer ulaskom u Europsku uniju se ne ulazi ujedno i u Europsku monetarnu uniju nego tek se to čini naknadno. A imate slučaj Švedske koja je dva puta imala referendum i dva puta su građani Švedske rekli ne, mi želimo biti u Europskoj uniji, ali ne želimo biti u Europskoj monetarnoj uniji, ne zanimaju nas dakle kriteriji iz Luxemburga, ne zanimaju nas neki drugi kriteriji, mi želimo imati svoju monetu, mi želimo imati svoj deficit, jer želimo da se temeljem onoga što damo povjerenje vladi i parlamentu realizira i ostvaruju ciljevi. Ali da sada ne pričamo o deficitu, jer ja moram reći da veliku većinu ljudi s kojima ja razgovaram ne zanima uopće deficit. Mene je potaknula gospođa Babić Petričević da razgovaramo o konkretnim stavkama. I ja sam doista želio ovdje sada razgovarati o stavci izgradnja sveučilišta u Mostaru. Ali te stavke nema u proračunu. Te nema, pa molim vas, te stavke nema u proračunu. Ja neznam kako je netko mogao potpisati 250 milijuna kuna ugovora ili sporazuma, a da to nemamo u proračunu. To nemamo niti u projekcijama proračuna za sljedeće godine. Jel' je to transparentnost proračuna? Da li je to transparentnost proračuna da se premijer i ministar poslikaju i kažu mi ćemo sagraditi ovdje sveučilište u naredne tri godine i u to investirati 250 milijuna kuna, a da toga nema u proračunu. Oprostite, mi to čak nismo ni ovdje u Sabor dobili izvještaj o tome da će se to graditi, niti nam je netko najavio da u budućnosti ćemo to graditi ili možda to jest deficit ili možda nije ili će se možda graditi izvanproračunski. Postavlja se pitanje, pazite ajmo razgovarati konačno o tim stavkama. Međutim ono što sam vidio, to je da je za Sveučilište u Puli koje osnivamo, osigurano milijun kuna. Što će to Sveučilište u Puli moći učiniti do kraja ove godine sa milijun kuna? To je nova stavka. Ali jednako tako sam vidio da se primjerice smanjuju stipendije redovnih studenata za znanstveno usavršavanje, smanjuju se stipendije postdiplomantima, smanjuje se stavke primjene informacijske tehnologije, tehnologijsko-istraživačke razvojne djelatnosti, nacionalna informacijska struktura itd. itd. Dakle ono što bi trebalo u budućnosti stvoriti novu vrijednost, podići GDP na željenih 5, 6, 7, mi ovdje smanjujemo. S druge strane se hvali ovdje zastupnici neki o tome da evo ćemo raditi nešto u ovom slučaju u Mostaru za što nitko nezna. Jer tako dugo dok nije u nekom proračunskom dokumentu, oprostite to je tek jedno obećanje koje jest što bi mi rekli, na vrbi sviralo. Tek kada Vlada bude to ugradila u proračun i u projekcije proračuna moći ćemo govoriti onda da doista to tako i jeste. Meni je žao što su primjerice neki amandmani na proračun odbijeni, jer sada u ovom rebalansu proračuna vidimo da ih je trebalo prihvatiti. Kad bi pogledali moj amandman za decentralizirana sredstva onda bi se vidjelo da ga je bilo razloga prihvatiti. Jer kada smo usvajali proračun onda je bilo plan za 2005. milijarda i 100 milijuna kuna, ja sam tražio da se povećaju, plan je bio milijarda 180, ja sam tražio da se to poveća na milijardu 240. Ministar me je uvjeravao da će biti dosta milijarda 180. Sada se predlaže da se, budući da je realizacija, izvršenje proračuna bilo milijarda 390, sada se predlaže da se to poveća na milijardu 240. Prema tome možda nekad ima ipak potrebe usvojiti neki oporbeni amandman, jer kad bi to pročitali doista bi bilo ko' da je usvojen amandman na proračun koji sam ja predložio. Na žalost nije se to tada željelo. Ja ću sada uložiti amandman na ovaj rebalans proračuna, jer ako je prošle godine bila potrebna milijarda 390 za decentralizirane funkcije onda ove godine nikako ne može biti dosta milijarda 240. Vjerojatno će trebati milijarda 300, odnosno milijarda 400 ili čak milijarda i pol. Prema tome mi ćemo se još jedanput suočiti ovdje sa rebalansom proračuna pa me zanima kako će Vlada reagirati ovaj puta na amandman koji ću ja podnijeti. Mene žalosti što su neke stavke u Ministarstvu gospodarstva skinute. Primjerice potpuno se briše stavka sufinanciranje komunalne infrastrukture u poduzetničkim zonama. Ona nije bila neka značajna, ali je postojala. Mi do dana današnjega je realizirana sa nula kuna ili sa indeksom nula i sada se u potpunosti ukida. Nestaju i neke druge stavke iz onog programa poticanja razvoja poduzetništva ili subvencioniranja ili na žalost velika većina tih stavaka je ostvarena sa minimalnim postocima pa se postavlja pitanje kada će biti ostvareno ostalo i postavlja se pitanje kada će Ministarstvo rada raspisati sve natječaje da se oni kojima su namijenjena ta sredstva mogu javiti i pripremiti dokumentaciju, proći evaluaciju u Ministarstvu rada i gospodarstva i dobiti ta sredstva. I za kraj samo da kažem što se tiče mjera poticanja zapošljavanja. Ona su bitno smanjena i tako smanjena neće biti iskorištena. Neće biti iskorištena zato jer su kriteriji za njihovo korištenje takvi da ih je naprosto nemoguće u tom iznosu iskoristiti jer su stvoreni, prvo su vrlo sužene skupine koje mogu dobiti poticaj, drugo sužen je broj pravnih osoba koji može dobiti poticaj i treće, pravne osobe mogu dobiti poticaj tek u odnosu na ono što su u protekloj godini isplatili plaće i to u određenom postotku što znači da morate imati poduzeće sa 10 zaposlenih da biste mogli dobiti subvenciju primjerice za jednog pripravnika. Dakle te mjere jesu promovirane, one su trebale imati vrlo velikog učinka, međutim i ima sredstava u proračunu. Ono što će biti problem na kraju da ta sredstva neće biti iskorištena jer ih je nemoguće iskoristiti. Doista su mjere tako koncipirane da ih je nemoguće iskoristiti. I u konačnici taj program je Vlada usvojila tek negdje u 4. mjesecu. Zavod za zapošljavanje ga je počeo provoditi u 5. mjesecu. One tek sada neke od tih mjera postaju aktivne, ali su naprosto neprovedive, one su naprosto neprovedive. I da zaključim. Jednako tako ovdje vidimo ponovno nesrazmjer u donacijama, odnosno u subvencijama regionalnog razvoja. Jer ponovo su neke županije dobile povećanje tih sredstava iz Fonda za regionalni razvoj, neke su ostale na istom, a nekima je čak i smanjeno ono što im je bilo predviđeno. Hvala.
Replika, poštovani zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Mršiću, Sjedinjene Američke Države, Rusija, Velika Britanija, Japan, Nizozemska i mnoge druge, Japan daleki i mnoge druge zemlje ulažu u Bosnu i Hercegovinu, jer je to njihov interes, jer im je Bosna i Hercegovina interes. Hrvatska je u poziciji u kojoj je kada je u pitanju Bosna i Hercegovina i Hrvatska ulaže u Bosnu i Hercegovinu između ostalog jer joj je to interes. Između ostalog, to je hrvatska i obveza i moralna i ustavna i psihološka prema Hrvatima u Bosni i Hercegovini, ali ponavljam i gospodarski interes. Pogledajte odnose recimo samo jedne stavke kada je u pitanju uvoz-izvoz prema Bosni i Hercegovini kako tu stoji Hrvatska. Kada je u pitanju mostarsko sveučilište, vidite mostarsko sveučilište je sveučilište jedino na hrvatskom jeziku sa 10 tisuća studenata. S 10 tisuća studenata od kojih 10-ak posto čak studenata iz Hrvatske. Recimo, na studiju medicine imate 10-ak posto, svake godine 10% studenata iz Hrvatske. Od međunarodne agencije za ocjenu kvalitete sveučilišta ocijenjeno je najkvalitetnije sveučilište u Bosni i Hercegovini s tim da to sveučilište nema izvore financiranja one koje imaju drugi. Hrvatske je ocijenila da joj se isplati ulagati u to sveučilište. Na koji način? Zašto niste našli te stavke u proračunu? Na način da mostarsko sveučilište uzme novac, uzme kredit, a Hrvatska, odnosno Ministarstvo znanosti će participirati i pomagati između ostaloga vraćanje te radnje. I sad mi samo nemojte kazati kako vi ne poznate taj model, a još usput, radi se o prioritetnom nacionalnom interesu. Ako ga vi tako ne ocjenjujete to je vaš problem. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Kolega Bagarić, meni je žao što vi niste razumjeli što sam ja govorio. Ja uopće nisam sporio potrebu pomoći Bosni i Hercegovini, Hrvatima u Bosni i Hercegovini, obrazovnim institucijama u Bosni i Hercegovini. Dapače, bilo bi dobro da i u Sarajevu imamo sveučilište na hrvatskom jeziku. Ja sam samo pitao gdje to piše? Japanska Vlada sasvim sigurno nije uložila niti jedan jen u Bosnu i Hercegovini da to zastupnici Japanskog parlamenta nisu mogli vidjeti. … [[Upadica se ne razumije.]] Ja sam šutio dok ste vi govorili, jel? Jel? Dakle, ja ne sporim to. Dapače, dapače ne samo u Bosni i Hercegovini. Možda bi trebalo razmisliti i o Novom Sadu, o Vojvodini. Zašto ne tamo imati? Ali mi kao zastupnici bi to trebali znati, mi bi to trebali moći iščitati iz proračuna. O tome se radi. Pomoć Hrvatima izvan Hrvatske je mala, nedostatna, ali je treba iščitati. Samo je to bilo pitanje. Ja sam postavio pitanje tko može potpisati ugovor, sporazum o 250 milijuna kuna, a da o tome Parlament ništa ne zna. Možda treba i više potpisati. Ja ne znam, ne znam ni zašto je potpisano 250, nismo dobili taj papir. Možda treba više potpisati. Možda treba osnovati još neka sveučilišta izvan Hrvatske. Možda treba podupirati jače lektorate na nekim drugim sveučilištima, ali mi o tome trebamo znati i mi moramo to imati u proračunu. Toga u proračunu nema. Imate u proračunu 12 i pol milijuna je bilo predviđeno za pomoć znanosti i obrazovanju u Bosni i Hercegovini i ta stavka je smanjena za 2 milijuna, bez obrazloženja. Postavlja se pitanje zašto je i ta stavka sa 12 smanjena na 10?
Ministar financija, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Pa ovo je naprosto tragično da se na ovakav način raspravlja. Ima mogućnost da se stvaraju obveze i daje se suglasnost resornim ministarstvima za stvaranje obveza u budućim razdobljima. Dakle, mostarsko sveučilište je podiglo kredit, hrvatska Vlada se obvezala da će pomoći u vraćanju tog kredita. Prva rata kredita dolazi na naplatu, ako se ne varam, tek krajem 2008. ili početkom 2009. godine. I to je točno u svim dokumentima koje je Ministarstvo znanosti napravilo, uputilo prema hrvatskoj Vladi i onda mi uopće nije jasno kako u Proračunu 2006. godine može biti takva stavka. Ali kad je jedna ovakva plemenita akcija koja služi za opstanak Hrvatskog naroda u Bosni i Hercegovini na ovakav način interpretira onda je to tragedija svih nas koji smo u politici. Jer ovo nisu stvari koje treba politizirati. Ovo je nešto za opstojnosti i Hrvatskog naroda i Hrvatske države. Međutim, svatko ima pravo na svoj način razmišljati. Ne možete reći da ako je rečeno da je mostarsko sveučilište preuzelo kredit, onda ne možete reći da je to u Proračunu ove godine trebalo biti kad kredit se još nije niti počeo realizirati. Ne postoji niti obveza vraćanja rate niti bilo čega drugoga. Ali to jako atraktivno zvuči za javnost, za medije, Vlada nešto nije prikazala. Ali u krajnjem kontekstu da se prikaže da ova deficit od 3,0 je lažan. Također, najbolji način kako se politikantski mogu i posložiti stvari koje nemaju veze sa Zakonom je i priča oko Požeške županije. Pa da li ćemo mi kao ljudi koje je ovaj narod izbrao za primjenu zakona se držati zakona ili ćemo izmišljati neke stvari. Državni ured za reviziju je nadležan za nešto i Državni ured je osnovan da kontrolira potrošnju, kako državnog proračuna tako i proračuna jedinica lokalne samouprave. Isto tako i sredstava ostalih korisnika koji koriste proračun jedinica lokalne samouprave. Nama čak niti nalaz Državne revizije ne odgovara. Druga stvar, kad govorimo o određenim obavezama, ajmo pogledati tko je dao dozvolu za jamstvo od 24 milijuna 2002. godine? Tko je dao dozvolu za kredit od 13 milijuna Požeškoj županiji 2003. godine? Tada Ive Sanadera i njegove Vlade nije bilo. Ili kad bi išli po tome kolika je šteta, što bi bilo da smo mi rekli, je li u tom između ostaloga oko Požeške županije piše 114 milijuna nekakvih spornih i nenaplaćenih potraživanja. Pa što bi bilo da je netko govorio, da je netko odgovoran iz bivše ili bivših Vlada za 24 milijarde nenaplaćenih potraživanja. Pa meni nikad nije palo na pamet da je za to odgovoran kolega Crkvenac ili kolega Linić koji je predlagao onaj Zakon o dospjelima nenaplaćenim potraživanjima. Dakle, ljudi su pokušali naplatiti isto kao što mi danas nešto pokušavamo naplatiti. Ali ne može se reći da je šteta što netko nešto nije naplatio. Ili idemo izvaditi iz svih jedinica lokalne samouprave nekakva dospjela nenaplaćena potraživanje. Ali kad čiste zakonske pojmove želimo ispolitizirati onda dolazimo na ovakav način. Međutim, ponavljam, bez obzira što tko mislio i kako tko mislio ustavna obveza je briga o Hrvatima u BIH. Tko misli da treba drugačije neka predloži ustavnu promjenu, a kolega Mršiću, ovo mislim da nije bilo korektno prije svega prema profesorima i studentima mostarskog sveučilišta.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja ću ponoviti da ja uopće ne sporim to da je potrebno ulagati. Mislim da možda je potrebno uložiti 500 milijuna ili milijardu u mostarsko sveučilište, ali ispravljam vaš netočni navod da to niste imali gdje prikazati. Nijedno izvršno tijelo nema pravo stvarati tekuće ili buduće obaveze … … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas, tekuće ili buduće obaveze izvan proračuna i projekcija proračuna. Ako ćemo o Zakonu o proračunu jer po tome ispada da vi, ministre, možete zajedno sa premijerom potpisati 100 milijardi kuna pisma namjere, kreditnih obveza i nikome o tome ne obavijestiti. Prema tome, postoji proračun, projekcije proračuna. Kako ste mogli preuzeti obavezu Republike Hrvatske za buduće razdoblje, a da o tome nikoga ne obavijestite niti ne piše u proračunu i nemojte ovdje govoriti o tome da je to politikanstvo, ako netko kaže da se obaveze Republike Hrvatske moraju evidentirati u proračunu. Ja sam za to i ponavljam i mislim da je premala pomoć Hrvatima izvan Hrvatske, ali Hrvati izvan Hrvatske jednako tako ne žive u Bosni i Hercegovini.
Poštovani zastupnik Slavko Linić. Izvolite. Mir. Izvolite.
Slušajući našeg predsjednika Vlade jutros moram reći da je i mene obradovala ista činjenica, to je da u prva 3 mjeseca imamo gospodarski rast od 6% i vjerujem da je to nešto što svakom od nas može biti drago, ali to je element da možemo kritizirati hrvatsku Vladu u prethodne dvije godine jer sam premijer je bio oduševljen tom činjenicom. Postavljam pitanje zašto nismo učinili više da taj rast bude u 2004., 2005. godini? U isto vrijeme naš premijer je bio zadovoljan sa 3 i pol i 4,3. Je li mogao biti veći? Moje je mišljenje da, moj odgovor je da. Samo je rasprava će biti u tome da dokazujem da je 2004., 2005. mogla biti veća. Još je jednu činjenicu premijer rekao. Pokušao je reći načinili smo ista materijalna dobra, čak i veća materijalna dobra nego u prethodnim godinama sa manjim deficitom što pokušava reći previše državnih investicija, previše investicija koja imaju utjecaj na deficit i slažem se da bitka Vlade za manji deficit da bi jednostavno imali bolji kreditni rejting je hvalevrijedan potez hrvatske Vlade, ali dozvolit ćete i investicije Hrvatske u naftnu privredu, investicije u HEP, investicije u Hrvatske željeznice, investicije u telekomunikacije su investicije koje nemaju utjecaja na deficit Republike Hrvatske, nemaju utjecaja. Prema tome, sve ovo o čemu je danas bilo riječi moglo je ostati nepromijenjeno, ali je sigurno sa investicijama u državnim poduzećima, govorim o državnim zato što je još uvijek Vlada većinski vlasnik mi smo mogli imati 1, 1 i pol, pa možda čak i 2% veći rast bruto godišnjeg dohotka. Mogli smo imati najmanje 1 i pol posto. Znači mogli smo održavati razinu od 5, 5 i pol pa čak i 6% i u 2004. i 2005. i odgovor da je to bilo tako gospodarski rast bi pokrivao probleme u zdravstvu, vjerovatno bi nam dao priliku da razgovaramo o mirovini i ovom stravičnom padu mirovina. Pa čujte 1% je 2 milijarde, a mi smo se prošlu godinu igrali sa 10 plus 10 plus 10 ili par stotina milijona kuna i ovu godinu opet imamo probleme i razgovaramo o milijardu kuna i kako pronaći rješenje za reformom zdravstva tzv. paketom. Znači samo bitka za razvoj, a da li je to istina? Pa je. 2004. mogao je biti gotov projekt plinifikacije Hrvatske, mogao je biti 2004. Zašto nije? Problem uprave, nismo znati upravljati s upravom, to je problem gdje jednostavno ljudi nisu bili zainteresirani. Počeli smo projekt plinifikacije zahvaljujući ultimatumu koji je Europa dobila od strane ili Rusije ili Ukrajine. Tek tada smo postali svjesni da i mi možemo ostati bez energenta. Hoćemo govoriti o INA-i? Dvije rafinerije, riječka je trebala biti ovu godinu potpuno obnovljena, najmodernija Europa, sisačka polovicom iduće godine. Potpisani dokumenti sa mađarskim partnerom, planovi usvojeni, svi ja bih rekao projekti dovršeni, ali nismo htjeli, milijardu dolara je investicija u INA-i, čak je INA zadužila se 400 milijona dolara i nije iskoristila kredit. Plaća interkalarnu kamatu, ali nismo uložili. Da li možda još znamo da je danas 5. srpnja? Riječka rafinerija od travnja mjeseca zatvorena, ne radi, srce turističke sezone, uvozimo derivate, ne radi. Zašto ne radi? Tko to zna objasniti? Skupljaju … [[Govornik se ne razumije.]] derivate nego naftu, ali ne radi. Niti remonte nismo bili u stanju odrediti i pripremiti kako treba, ali nema odgovornosti ni uprave ni nadzornog odbora ni nitko, a to nije problem deficita hrvatskog proračuna, ne! Ali je problem deficita tekućeg računa plaćanja Republike Hrvatske prema inozemstvu, rekordni, prošao je 6% bruto nacionalnog dohotka, prošao je. Da li nas ta činjenica zabrinjava? To je ono što bitno može destabilizirati naše makroekonomske podatke, najveći deficit, a zašto? Pa pogledajte tko čini strukturu tog deficita, što ćemo vidjeti? Energenti. Uvozimo plin, ne znamo razmišljati o korištenju našeg, uvozimo derivate, ne razmišljamo o tome da uvozimo naftu i onda ponudimo europskom tržištu derivate. Ne, sve je to činjenica, sve su to jasni podaci. Jednostavno nismo vodili bitku da trgovačka društva Republike Hrvatske ostvaruju investicije, ulažu, bitku za energentske sigurnosti Republike Hrvatske. HEP, je govori, ide u nove blokove, ali ne ide u novu elektranu, niti hidro, niti termo. Je, brinemo se jer će Slovenci početi graditi, ali da li mi čujemo najave iz našeg HEP-a? Ne. Da li imamo tih projekata? Ne. A zašto nemamo? Koliko košta jedna termoelektrana na plin? To su otprilike činjenice koje ukazuju da potrebnu razinu državnih investicija, a državnih zato jer je energetika u pitanju, sigurnost svih nas, cijelog hrvatskog gospodarstva ako imamo vlastite izvore energije, a mogli smo ih imati, nismo imali. O željeznici pa previše smo često ovdje razgovarali. Dvije i pol godine nije se ulagalo u željeznicu, nije. Dapače, branili smo upravu koja nije znala što je željezničarski posao, branili smo je, do krvi smo je branili. Da, moj kolega će pokušati govoriti o … [[Govornik se ne razumije.]] tehnici. Ma samo zavaravajte i sebe i hrvatsku javnost. Znate, samo vi pokušavajte naći opravdavanje zato što nema investicije u bitnim infrastrukturama. Hrvatska željeznica u luci imamo povećanje tereta, željeznica ga ne može izvesti, ne možemo povećati tranzitni promet. Nema. Nova uprava se tek sada okrenula mogućnosti razvoja a nema prostora, nema potpore. Željeznica mora se zadužiti, to nije deficit, to ministar Šuker govori. Neka izvori ulagati i u putnički i u teretni i u infrastrukturu. A zašto toga nema? Mučimo se sa strukturiranjem željeznice jer su radnici postali svjesni da će teško sa teretnim prometom nositi se sa konkurencijom kad se podijeli. Hoćemo li govoriti o telekomunikacijama? Potrošili smo dividende, nema ulaganja u nove tehnologije, u ja bih rekao tržite za mnoge jake male tvrtke koje se bave telekomunikacijama. Prema tome, tu je to pitanje zašto hrvatska Vlada, zašto njeni članovi koji sjede u nadzornim odborima nisu shvatili kako mogu 1,5% GDP-a stvoriti, povećati a da nema utjecaja na deficit državnog proračuna jer nisu to investicije koje se bilježe u deficitu. Svatko od njih ima svoje prihode i ne ovise o državnim poreznim prihodima. I tu je odgovor. Nismo dali dovoljno truda. Pa onda se ne moramo čuditi da nemamo rezultata na smanjenju nezaposlenih a pola nas mora zabrinjavati da nema rasta plaća i da imamo rapidni pad mirovina, jer jednostavno u posljednje dvije godine da smo ostvarili po tri milijarde u proračunu više temeljem rasta bruto društvenog proizvoda vjerujte već bi mogli dobar dio problema razriješiti. I siguran sam da bi brojka nezaposlenih bila daleko ispod 300 tisuća i siguran sam da bi tada hrvatski poduzetnici u tom investicijskom ciklusu u Hrvatskoj gdje bi se vrtilo par milijardi eura godišnje našli svoje tržište, našli svoj interes da još više i oni sami ulažu u svoj razvoj i ja bih rekao svoju izgradnju. Tu je promašaj hrvatske Vlade i tu je ono što i sami su postali svjesni. Zato to veselje za 6% stopom gospodarskog rasta u prvom kvartalu je ipak … [[Govornik se ne razumije.]] da se o tome nismo više brinuli posljednje dvije godine.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo kolega Linić već po ne znam koji put krivo navodi da je Vlada odgovorna što nije započeo remont rafinerije prikrivajući pritom isto po ne znam koji put da je upravo on prodao pravo MOL-u da odlučuje o početku remonta u rafinerijama. I da citiram kolegu Linića, i to je odgovor.
Poštovani zastupnik Zdenko Antešić. Nema ga. Gubi pravo na riječ. Poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite!
Hvala. Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege! Pa evo i mene veseli i veselim se sasvim sigurno temeljnim makro-ekonomskim pokazateljima, međutim ono što me brine što ja to baš ne osjetim značajniji napredak u dijelu onog životnog standarda, u dijelu ljudi koji žive i u Lici pa ako hoćete u Istri a posebno a to i naglašavam u Slavoniji i Baranji. Ne osjetimo mi na istoku Hrvatske nekakvo poboljšanje, ne osjetimo da se nezaposlenost smanjuje, ne osjetimo da se otvaraju nova radna mjesta, ne osjetimo da se pokrenulo gospodarstvo. Dapače, sve suprotno ili želeći biti objektivan na istoj razini kao što je to bilo unazad nekoliko godina. Nema u Slavoniji i Baranji nikakvog projekta navodnjavanja koji se najavljivao prije tri godine. Ne vidimo niti značajnijeg napretka u plinifikaciji. Slušali smo o obećanju, evo malo prije podsjetio me kolega na izgradnju termoelektrana odnosno termoelektrane i ona je planirana negdje dalje ali sasvim sigurno ni u kratkoročnom a što je još žalosnije ni u dugoročnom razdoblju HEP nije to planirao na području krajnjeg istoka Hrvatske u Slavoniji i Baranji. Stanje u poljoprivredi. Pa dovoljno govori podatak a imali smo to raspravu prije svojih mjesec dana ovdje u Hrvatskom saboru o miniranosti površina. Imali smo nažalost prigodu čuti da područje Osječko-baranjske županije, područje Vukovarsko-srijemske županije i grada Osijeka ako hoćete ako se nastavi razminiranje ovim tempom pedeset godina će nam trebati poljoprivredne površine i šume da se razminiraju, a da ne govorim o sustavu poticaja i o zadovoljstvu odnosno nezadovoljstvu seljaka načinom na koji sustav poticaja se realizira. Bruto društveni proizvod u Slavoniji i Baranji zbog čega je na istoku Hrvatske jer ja dolazim sa istoka Hrvatske a sigurno ima takvih krajeva i još pored Slavonije i Baranje. Zašto bruto društveni proizvod mora biti tri, tri i pol pa i četiri puta manji nego u drugim dijelovima Hrvatske. Zar je to ravnomjerni razvitak o kojemu smo toliko slušali? Zar je to slika Hrvatske gdje Hrvatska nije jaka, ponavljam koliko je jak Zagreb nego koliko su jaka rubna područja. Zar su rubna područja jaka sa tri puta manje bruto društvenim proizvodom od drugih dijelova Hrvatske? Hvala Bogu da ih imaju. I da, ja se veselim tome ali sam žalostan što i mi u Slavoniji i Baranji nemamo, što Lika nema, što su te razlike ogromne, velike. Vi znate da je Osječko-baranjska županija a gospodin Šuker to sasvim sigurno zna fiskalni kapacitet Osječko-baranjske županije da je slab. Očekivali smo barem u rebalansu proračuna da se ovo ima na umu, položaj Slavonije i Baranje. Međutim, kako tumačiti toliko smanjenje sredstava na stavci Fonda regionalnog razvitka. Gospodine ministre, za 30% je manji nego što je prvobitno planirano. Zbog čega, da li zato što je Slavonija i Baranja odnosno Osječko-baranjska županija napredovala u ovih šest mjeseci? Ili su to možda nekakvi subjektivni razlozi zbog čega je Fond za regionalni razvitak umjesto 4 i po milijuna kako je prvotno planirano sada pao na 2 milijuna i 800 odnosno 2 milijuna i 900. Govorim o Osječko-Baranjskoj, nije, Osječkoj govorimo o smanjenju preko 30% gospodine ministre. Možda su procjene da je u Slavoniji i Baranji procvat, a ja vas uvjeravam da nije. Da se stanje u Slavoniji i Baranji nije promijenilo. U Osječko-Baranjskoj županiji. Uzgred budi rečeno kada govorimo o Fondu za regionalni razvitak tada je to najveće, najveće smanjenje u odnosu na plan proračuna za 2006. godinu koji smo donijeli u prosincu u odnosu na sve ostale županije. Kakvim to pokazateljima se rukovodilo kad ste ovo napravili? Željezničko-cestovni prijelazi i koridor 5C. Pa ne treba objašnjavati koliko je on istoku Hrvatske bitan, značajan. Kada smo u ovih zadnjih godinu dana a posebno prije svojih 6 mjeseci razgovarali sa upravom Hrvatskih željeznica pa i sa ministarstvima koji su nadležni za promet, kada smo ukazivali na činjenicu da je potrebno puno učiniti jer taj koridor 5C je živa kucavica sjevera i juga, ali da se moraju nekakve razumjeti pozicija i grada Osijeka i Osječko-Baranjske županije, da nije prihvatljivo da koridor 5C kojima se prevoze teški ali i opasni tereti prolazi kroz sam grad Osijek. Da koridor 5C željeznički, o njemu govorim sječe grad Osijek po središtu na tri mjesta a da nema sluha za denivelaciju željezničke pruge. Međutim unatoč tome nadležno Ministarstvo smatra da treba smanjiti proračunsku stavku upravo za željezničko-cestovne prijelaze i osuvremenjavanje i izgradnju koridora 5C. Dakle sa 320 milijuna na 270 milijuna. 50 milijuna. Pa barem da smo dobili jedan cestovni denivelirani cestovni prijelaz u nekakvom kratkoročnom razdoblju. Kad kažem kratkoročnom onda mislim na 4 ili 5 godina. A znate koji je bio odgovor? Prvi do tri, prvi ćemo dobiti 2016. godine. Zar je to prihvatljivo? Isto tako radila se strategija o zračnom, o zračnom prometu. A u toj strategiji odnosno bolje rečeno nacrtu strategije zračnog prometa o zračnoj luci Osijek se niti ne govori. Toliko puta smo bili u nadležnom Ministarstvu ukazujući na ovaj problem, tražeći barem minimum subvencija, razumijevanja od nacionalne kompanije. Nismo ga našli. Što je sa veletržnicom? Nema više stavki za dotacije i subvencije za veletržnicu. Za «ulo» hladnjaču isto tako. Osječko-Baranjska županija odnosno grad Osijek nema «ulo» hladnjaču. U središtu okruženja gdje se ljudi bave poljoprivrednom proizvodnjom. Burza roba. Prije tri godine smo donijeli Zakon o trgovini u kojem je jasno u odrednicama članaka je jasno navedeno da će nadležno ministarstvo donijeti zakon o skladišnici. Odnosno regulirati robnu burzu. Pa do dana današnjeg mi toga nemamo. Snalazimo se dolje kako znamo i umijemo. Zdravstvo, bilo je govora ovdje koliko su povećane stavke u razno raznim bolnicama. Međutim u kliničkoj bolnici Osijek ta stavka se smanjuje. Ne znam zašto ali sasvim sigurno da to nije prvi put, a da budem konkretan smanjenje je sa 15 na 12 milijuna. Po ne znam koji put je nadležni ministar obrazovanja naglasio potrebu jednosmjenske nastave u školama. Kao prioritet je naveo grad Osijek i obećanih u programu 15 milijuna. Do današnjeg dana mi od tih 15 milijuna nismo vidjeli pa niti 100-tinjak tisuća. I dugo bih ja mogao ovako ukazivati što se to događa na lokalnoj razini na istoku Hrvatske u Slavoniji i Baranji. Podnio sam amandmane i ja želim vjerovati da će bar dio tih amandmana biti usvojen. Da ću uspjeti argumentirati u ovom Visokom domu. I onda će moje veselje biti potpuno ne samo zbog makroekonomskih pokazatelja nego i zbog pokušaja ravnomjernog i uravnoteženog razvitka cijele Hrvatske a ne samo nekih njenih dijelova.
Hvala. Ispravci netočnih navoda poštovani zastupnik potpredsjednik Darko Milinović.
Mene uistinu veseli što i vas vesele dobri makroekonomski pokazatelji. Kada ste spomenuli da ljudi između ostalog i u Lici ne osjete da se bolje živi moram vas tu demantirati sa nekoliko podataka. Da je bruto društveni proizvod u Ličko-Senjskoj županiji u posljednje tri godine otišao gore za negdje oko 300%. Da je broj malih i srednjih poduzeća u posljednje dvije i pol godine otišao gore 250% i što je vrlo bitno 2003. samo je njih 30% imalo pozitivan rezultat. Danas ih preko 80% … [[Govornik se ne razumije.]] malih i srednjih poduzetnika ima pozitivno poslovanje. Da je nezaposlenost najniža u proteklih 10 godina. I ono što posebno raduje da sve veći broj ljudi ostaje, a neki se i vraćaju u Ličko-Senjsku županiju. Protekle dvije i pol, tri godine dobili smo Ličko veleučilište Nikola Tesla, Nacionalni institut za krš i ispostave odnosno sjedište ispostava javnih poduzeća koja su bila izmještena u protekle 4 godine su vraćena sa sjedištem u Ličko-Senjskoj županiji. To su samo neki podaci koji govore da se uistinu u Ličko-Senjskoj županiji živi bolje. I da ljudi to osjete.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Anto Bagarić.
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnik je u nekoliko netočnih navoda iznio podatke koji ne stoje. Ja ću samo jedan ispraviti a tiče se navodnjavanja ili nacionalnog programa navodnjavanja. U rebalansu Proračuna na poziciji K-2011 možete vidjeti da je bio plan u 2006. godini 16 milijuna kuna, da je povećanje 23 milijuna kuna i da će biti zapravo rebalansom u ovoj godini 39 milijuna kuna ili povećanje sa 244% u odnosu kako je bilo planirano. A da ne govorim samo o brojkama evo ja ću primjerom svoje županije znači u prijedlogu Vlade, odnosno u prijedlogu Hrvatskih voda. Akumulacija Lonđa, akumulacija Vrbova su na istom dijelu Slavonije, mislim da se doista može ispraviti ovaj netočan navod kolege.
Replika, poštovani zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa kolega Šišljagić ja se ne mogu načuditi vašim riječima ako je točno to što govorite. Ja se sjećam kad ste vi i kolega Glavaš i još neki odlazili kod premijera Sanadera i slavodobitno se vraćali sa milijuna i milijardama. Sjećam se kolege Đapića koji je pred prošli proračun otišao kod premijera Sanadera i vratio se sa milijardom i pol. To je izazvalo zavist, ljubomoru kod građana Koprivnice jer su rekli vidi šta Đapić može. A sad me čudi da ništa od tih milijardu i pol nije došlo, osim nešto za špricati komarce. Zar je doista moguće da će ove godine samo u Osijeku biti pošpricani komarci ili Vlada realizirati svoja obećanja od milijardu i pol ulaganja u Osijek i Slavoniju. Ja stvarno ne mogu vjerovati da bi netko mogao dobiti obećanje od milijarde i pol, a da sad se zadovolji sa nekoliko većih sprejeva za komarce.
Replika, poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Pa evo kolega zastupnik, ja zapravo ne znam gdje ste vidjeli pune džepove. Međutim, naravno kao i svi oni koji zastupaju između ostalog dakako interese Hrvatske u cjelini, ali i interese onih koji su ih birali ovdje u Hrvatski sabor tako naravno da smo, a spomenuli ste i kolegu Glavaša, Đapića i mene zastupali između inih i interese Slavonije i Baranje, odnosno konkretno Osječko-baranjske županije. Dakako moram priznati da smo računali na objektivne pokazatelje i na razum onih ljudi koji o tome mogu odlučiti. I zbog toga vam se možda pojavljuje ta cifra milijardu i pol. No ja se nadam da će i ovo biti prigoda u amandmanima, pa i imamo do kraja godine hvala Bogu nešto malo manje doduše od mjeseci, ali da će se aktualna Vlada i ministri iskazati u onom dijelu u kojem podržavaju ravnomjerni razvitak, a sasvim sigurno da ukoliko oni podržavaju ravnomjerni razvitak Hrvatske tada moraju imati na umu činjenicu da u Slavoniju i Baranju moraju značajno više ulagati nego što pokazuje prijedlog rebalansa ovog državnog proračuna.
Poštovana zastupnica Ljubica Lalić, replika.
Pa kolega Šišljagić vi ste potvrdili upravo ono što sam ja izrekla u svojoj raspravi, a to je da mi u Slavoniji ne osjetimo blagodati ovih makroekonomskih pokazatelja. I to je točno. E sad se postavlja pitanje kako to da mi ne osjetimo tako sjajne rezultate i tako sjajne pokazatelje. Pa kolega Šišljagić, pa zbog toga što smo zaboravljeni. Uzmite proračun i naći ćete potpuni odgovor. Kad se kao lazari zadovoljavamo sa mrvicama sa bogatog stola ni te mrvice nisu realizirane. Pa evo, primjerice, jačanje kapaciteta u području poljoprivrede i prehrambene industrije realizacija 0 posto, povećanje 0 posto. Pa naravno da nam ne treba prehrambena industrija jer se ne potiče primarna poljoprivredna proizvodnja, pa to je logično. Pa lakše je uvoziti prehrambene proizvode iz inozemstva i ne znam odakle nego zaposliti Slavonca. Naše bogatstvo je drvo, slavonski hrast. Poticanje drvne industrije je 19% realizacija, povećanje ništa. Dakle, ako ne znamo, a ova Vlada ne zna iskoristiti ono što nam je Bog dao, ili neće, mi onda ne možemo osjetiti blagodati ekonomskih pokazatelja. Pa najveći dio Slavonije je područje od posebne državne skrbi. I sad pazite licemjerstva. Stavka socijalno, socijalno-ekonomski oporavak područja posebne državne skrbi. A realizacija 2,43%. A planirano bijednih 50 milijuna kuna. Dragi moj kolega Šišljagić zapravo proračun nam govori sve i iz tog proračuna zaista samo možemo potvrditi ono što ste i vi i ja konstatirali da Slavonac blagodati makroekonomskih pokazatelja sa ovakvom Vladom nikad neće osjetiti.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić.
Hvala lijepo. Dakle, i ja osobno, a vjerujem tako i moji kolege pa s kojima dijelimo mišljenje ili oni sa mnom, dakle ne tražimo mrvice. Ne tražimo mrvice. Mi tražimo i zahtijevamo ponavljam razum, razumno ulaganje. Tražimo sluha ma ne samo za Slavoniju i Baranju, ali tražimo sluha i da je potrebno mijenjati porezni sustav da ovakav porezni sustav kakav je sada očito dovodi u neravnopravan položaj određena područja u Republici Hrvatskoj. Ali zar je razumno, zar je razumno pustiti koridor 5C da tri, na tri mjesta presijeca sjedišta Grada Osijeka, a istodobno ulagati u Pelješki most 200, 300 milijuna. Zar je to racionalno? Zaustavljati promet u 4. gradu po veličini u Hrvatskoj? Zar je racionalno za poduzetničke zone koje uzgred budi rečeno Grad Osijek nema niti jednu jedinu? Otvorite Ministarstvo gospodarstva. Da u nadležnom ministarstvu mjesecima čeka da država se, odnosno ljudi koji predstavljaju u ovom trenutku izvršnu vlast odobrovolji pa da komadić zemlje da za gospodarsku zonu? Ne tražimo ništa puno. Ne tražimo samo za Slavoniju i Baranju. Tražimo opet ponavljam sluha za ravnomjerni razvitak. Ne može u jedinim dijelovima Republike Hrvatske biti četiri puta veći bruto nacionalni dohodak od drugih dijelova. Imajte to neovisno o tome koja Vlada kroz četverogodišnje razdoblje obnaša vlast u Republici Hrvatskoj. Ali svakoj Vladi mora biti u interesu dakle da bodi računa o tome kako je onom stanovništvu u Vukovaru, kako je u Dubrovniku, kako je u Zagrebu i ujednačiti standard življenja u svim krajevima diljem Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Kao što naši mediji proglasiše ovu vlast samoproglašenim pokretačima Hrvatske i njihovim koalicijskim podizvođačima koji evo upiru se danas predstavljajući domaćem populusu ovaj rebalans proračuna kao jednu novu radosnu vijest, gotovo kao novo Evanđelje. Žalosni i tužni čude se kako ta radost nije obuzela i nas i svekoliko pučanstvo. A vidite samo prije nekoliko dana i to u Hrvatskom saboru govoreći o Hrvatskoj narodnoj banci, guverner HNB-a upozorio je na inozemno zaduživanje banaka koje je nastavljeno, koje je nastavilo sa rastom sa 14,9% unatoč tome što je Hrvatska narodna banka povećanjem svoje granične pričuve nastojala destimulirati takve trendove. Banke su se tako zadužile za 7,7, 6,7 milijardi eura neto i udio duga je u bruto društvenom proizvodu udvostručen sa 15% na 31%. Tendencija rasta, tendenciju rasta bilježi vanjski dug koji trenutačno iznosi oko 17 milijardi eura, a njegovo udio u bruto društvenom proizvodu je sa 62% porastao čak na 85% bruto društvenog proizvoda. I iznos plaćenih kamata na vanjski dug ponovno je dosegao razinu mogućeg prerastanja bruto društvenog proizvoda što može značiti bitno smanjenje financijskog potencijala države i to je već ovisnost o stranim izvorima financiranja. Kao neizravnu posljedicu rasta inozemnog duga naravno da je očito opasnost na stalni pritisak na tečaj kune, na rast inflacije, kamatnih stopa, a posebno na troškove servisiranja duga a to se naravno sve negativno reflektira na platnu bilancu. Iako je inflacija koliko-toliko još uvijek pod kontrolom, ona ipak stalno raste. Mi smo svjedoci puzajuće inflacije. Ona je sa 1,7% u 2003. godini, u 2005. narasla na 3,6% a u prvih pet mjeseci ove godine na 4%. Najveći monetarni dakle problem u koju ste Hrvatsku uvalili, to je njezin ukupni dug koji je upravo za nešto više od dvije godine sa 19 porastao na 27 milijardi eura. Posebno je porazno to što se u sljedećoj 2007. godini može očekivati izjednačavanje troškova kamata s iznosom otplate duga i bruto društvenim proizvodom i naravno pitanje je koliko to može Hrvatska izdržati. Možda hrvatska Vlada i može, ali koliko to Hrvatska država može izdržati. Hrvatsku državu ne čine samo himna, grb ni zastava. Hrvatsku državu kao i svaku državu bitno je, za nju je bitna ekonomska samostalnost i njezina snaga. Međutim, vi umjesto da Hrvatsku prezentirate kao važan europski subjekt, Hrvatsku pretvarate uvijek u nečijeg klijenta. Vi ste i danas gospodine ministre, jutros rekli, kapital je nesmiljen. To je točno. Međutim kapital nije neka izvanzemaljska sila niti neka elementarna nepogoda, kapital drže ljudi. A vidite što može napraviti država. Prema tome nije to nekakav zades koji nas je zadesio od te multinacionalne kapitalističke oligarhije koja nalazi svoje plodno tlo najčešće u politički korumpiranim zemljama. E sada kako se hrabre zemlje mogu od toga braniti. Vama je to smiješno!? Vama je to gospodine ministre smiješno! Ali koje ste vi mehanizme i ova Vlada stvorili upravo nego dapače kroz pojedine zakone i ne samo vi, nego kroz pojedine zakone to je sasvim evidentno, odriče se država prava nadzora nad svojim ekonomskim snagama vlastite zemlje. Na taj način se ruši javni sektor, to je evidentno kroz sve zakone koji dolaze pogotovo i ubrzano u ovo zadnje vrijeme. To je nešto što je naročito opasno za Hrvatsku. Prema tome za zaključiti je već samo zbog ovoga, da je vaša samouvjerenost bez ikakvog pokrića. Premijer Sanader se iznenadio od samog sebe, pa kaže mene je osobno iznenadio ovakav rast i stopa rasta. Međutim stopa rasta sama kolika je, uopće nije nešto hvale vrijedno a pogotovo ne nekakvog samohvaljenja, a pogotovo kada vidimo kakva je to ustvari struktura rasta. Vidimo da tu ima najmanje, o tome su se svi složili. Dakle udio proizvodnje najviše je tu u biti usluge, ali još više dobiti banaka, HT-a, Ine i drugih monopolističkih poduzeća. Vi kažete da je sve tako divno i bajno. A evo dobro, mi možemo biti nekakva zločesta oporba pa tražiti i nešto reći što možda i objektivno ne mora i stajati, neki naš dojam. Ali evo ja ću vam reći što kaže izvješće objavljeno u svjetskom godišnjaku konkurentnosti za 2006. godinu, to sam već i istaknula jednom, koji objavljuje International Institut for management development iz Lozane, kojeg je prvi put konkurirala, odnosno bila predmetom opservacije i Hrvatska. Od 61 zemlje, Hrvatska je molim vas, na 59 mjestu. 61 promatrana zemlja, Hrvatska na 59 mjestu. A da se ne radi o nekakvim šarlatanima koji mjere uspješnost zemlje po nekakvoj percepciji jer tome ste prigovorili kad je bilo govora na kojoj smo zemlji u percepciji korumpiranosti, a najnovija vijest da nas je pretekla i Srbija prije tri dana, to je što se tiče korupcije. A dakle ovaj svjetski godišnjak konkurentnosti analizira i rangira zemlje na osnovu 312 kriterija i tih 312 kriterija svrstano je u četiri faktora konkurentnosti po gospodarskim rezultatima, efikasnosti Vlade, efikasnosti poslovnog sektora i infrastrukture. U infrastrukturi smo najbolji, ali zahvaljujući najviše i infrastrukturnim ulaganjima prijašnje vlasti, ali pustimo sada čak i to tko je tome više dopirnio. Vidite po efikasnosti Vlade i efikasnosti poslovnog sektora smo zadnji. Nas spašava od zadnjeg mjesta jedino eto ta infrastruktura i ulaganja koja su zadnjih godina izvršena u infrastrukturi. To je dakle položaj Hrvatske na listi konkurentnosti poslovanja 61 zemlje, a vi ste radosni. I u dvije i pol godine mandata s ovim rebalansom proračuna kojim navješćujete novo Evanđelje, gotovo kao istina, a da je tomu tako ja ću vam nešto ustvrditi, možda ni vi svi iz HDZ-a neznate da su jedan od najviših državnih dužnosnika govori iz crkve, sa oltara, to još nitko nije govorio, pa eto ja ovdje upozoravam na širenje i takvog jednog novog Evanđelja kao nekakve nove vjere što je vrlo opasno, bar za Hrvatsku kao katoličku zemlju. Dakle, što se stvorilo? Stvorio se jedan veliki jaz između bogatih i siromašnih i u tom jazu između bogatih i siromašnih survala se solidarnost, survalo se zajedništvo koje je Hrvatskoj itekako potrebno u ovom vremenu približavanja Europskoj uniji, a da o pravednosti i ne govorimo. Čitav niz zakona koji se predlažu oni su nepravedni, nepravedni su prema građanima, ali pogoduju ovom krupnom kapitalu od kojega je ministar Šuker digao ruke jer tu se kaže ništa ne može učiniti. On nema, kaže, milosti. Ali u tom smislu ne bi trebala ni Vlada imati milosti. I svoje, što sam već istaknula, poluge koje svakoj državi stoje na raspolaganju i tako koristiti i tu ćete uvijek imati u nama podupirače. Sa vašom srećom i radosti kojom iskazujete Vlada je zaista izgubila svaki kontakt sa realnošću. Vidite, a kada se argumentima suočimo, onda vrijeđate, odnosno etiketirate oporbu ili u svakom slučaju, najblažem slučaju iznalazite opravdanja. Pa Vlada nije da traži opravdanja nego da iznalazi rješenja. Zato su vas građani izabrali, međutim, činjenica je pa od biblijskih vremena do danas postoje rodna razdoblja i besplodna razdoblja. Očito je kako se bliže izbori da ovoj Vladi ističe biološki sat i malo je za vjerovati da ona što korisno može izroditi. Uostalom, ovu vlast treba smijeniti.
… [[Govornik se ne razumije.]] Da. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Šime Prtenjača.
Pa evo, nažalost, čuveni stručnjak financijski je iznio toliko podataka koje je nemoguće ispraviti. Ja ću samo jedan probati. O poštenju katoličkoj vjeri, plodnosti i neplodnosti ćemo naknadno, a o smjenama i crvenoj revoluciji malo kasnije. Prvo, pitanje temeljne, pitanje inflacije. Podatak, bilten Narodne banke, lipanj, 2006. godina. E sad čitat ponovno, to mi je lane rečeno, jedan od kolega. Ja kažem čuj, pa dajte vi podatke, ali mi vam njih ne prihvaćamo. Samo za … [[Govornik se ne razumije.]] jer vrijeme je prekratko. Prva 4 mjeseca 2006. na svjetskom tržištu obilježilo je snažni rast, ispričavam se, preskočio. Tijekom prva 4 mjeseca ove godine godišnja stopa, temeljna inflacija kontinuirano se smanjivala. Ukupno smanjenje, itd., sa 3% … [[Govornik se ne razumije.]] prosincu 2000. na 2,3% u 2006. Utjecaj koji su na to utjecali i ostalo. Nevjerojatno je da službene dokumente koje izdaje službena institucija, neovisna monetarna vlast ne želite koristiti kao argumente nego pripremite podatke koje vam netko vjerojatno podvali i onda na taj način još sa prijetnjom ovdje Sabor uvjeravate. Nemojte to raditi jer iznosite netočne podatke.
Drugi ispravak, poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Gospodine predsjedniče. Pa evo, kolegica netočno kaže da je Vlada izgubila vezu sa realnošću. Kolegice, vi ste izgubili vezu sa realnošću koju u 21. stoljeću pokušavate, kako vi to kažete, radničkoj klasi prodati Marksa i Engelsa kao novo pakiranje SDP-a.
Završni osvrt, ministar financija Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Evo, nakon još jedne burne rasprave, kako to obično biva kada je proračun u pitanju. No ono što možda čovjeka najviše brine što mi pomalo zbog političkih potreba ipak smo počeli premalo vjerovati institucijama koje smo sami osnovali. Pa čak i podacima koje su napravile Državni ured za statistiku, Hrvatska narodna banka nisu točni zato jer oni potvrđuju određene dobre pokazatelje. Pa čak i dobro punjenje proračuna nije rezultat nekakvog rada, ustrojavanje Državne riznice nije ništa dobro jer Riznica ništa ne vrijedi. A dok su stotine milijuna ležali okolo po računima, a država se morala zaduživati onda je to bilo dobro. Što je meni dozvoljeno nije tebi dozvoljeno, to ćete vidjeti kasnije kad budemo govorili o Zakonu o izvršenju državnog proračuna. I normalno onda da je rasprava ovakva i da dolazi do žučnih i polemičnih tonova. No ja moram reći u ime Vlade Republike Hrvatske, makroekonomski pokazatelji su dobri. Gospodarska kretanja su dobra. Daj Bože da nam i ova turistička sezona bude plodonosna pa ćemo onda na kraju godine prilikom izrade proračuna za 2207. godinu … [[Govornik se ne razumije.]] dobro. Ponavljam, nije dobro o pokazateljima koje radi i Hrvatska narodna banka i Državni zavod za statistiku interpretirati ih na svoj način. Osobito kod stranih anketara. Onda ćemo uvijek biti na 59. i 60. mjestu jer ako mi sami kažemo da rast od 6% prva 3 mjeseca nije ništa, a istovremeno kad nam to paše onda pričamo da je gospodarski rast od 6% ono što želimo napraviti. I sad kad bi uzeli unatrag 3, 4 godine raspravu svih čelnika, svih političkih stranaka onda ćete vidjeti ne da je 6 nego 5% bila magična brojka o kojoj svi govore. I sad nam se, pa zašto je niste ostvarili u 4 godine vlasti? Ali dobro, nećemo o tome, neću više polemizirati. Dakle, 6% je bio rast, gospodarski rast u 3%. Ne, mi tu nemamo nikakvog zadovoljstva. Pa mislim da bi to trebalo biti zadovoljstvo za sve nas i nadati se da će turistička sezona, jer nemojte misliti da nogometno prvenstvo nije ostavilo traga na gospodarski rast u Republici Hrvatskoj u 6. mjesecu. Nemojmo se zavaravati gospodo draga. Mi smo itekako ranjivo gospodarstvo i vidjet ćete što nam je u 4. mjesecu napravio samo jedan neradni dan više nego što je bio prošle godine. Samo pokazuje kako vrlo malo stvari može utjecati na gospodarski rast. I nama se nakon prošlogodišnjeg izuzetno lošeg tromjesečja ove godine nastavi pozitivan trend iz prošle godine, imamo gospodarski rast od 6%. Međutim, danas se ovdje to želi bagatelizirati. Ja moram reći, drage dame i gospodo iz SDP-a, ja nisam čuo ni jednu približno ovako lošu ocjenu od bilo koga s kim sam u zadnjih 4, 5 mjeseci razgovarao o Hrvatskoj. Od ljudi koji, ne možemo reći koji su diplomirali po najjačim ekonomskim sveučilištima u svijetu, ajmo reći da su oni bezveznjaci, da oni ništa ne znaju. Ponavljam, kredit za riječku obilaznicu je najbolja potvrda kako financijski svijet tretira Hrvatsku. To vam najbolje pokazuje. Hrvatska je tamo tretirana kao sve zemlje Europske unije i nitko svoje novce ne daje za badava. Kad bi bilo tako kao što vi pričate mi takav kredit nikad ne bi dobili, ali šta vam ja mogu. Hvala vam lijepo.
Zaključujem raspravu.
Gospodine predsjedniče predlažem da, budući da ima prilično amandmana radi usklade vremena, odnosno racionalizacije vremena da se o amandmanima glasuje dizanjem ruku, a kasnije o zakonu naravno …
Hvala. Glasovat ćemo dakle ručno o amandmanima. Idemo gospodine ministre. Ministar financija, Ivan Šuker. Izvolite. Amandman 1, zastupnika Zvonimira Mršića.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici, amandman 1 zastupnika gospodina Mršića Vlada ne prihvaća, jer smatramo da sa povećanom pozicijom za decentralizirana sredstva da će to biti dovoljno.
Hvala. Zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa isto ste gospodine ministre odgovorili kad se donosio proračun. Ja sam tada predlagao milijardu 240 milijuna, vi ste čak to sad povećali na milijardu 243 milijuna. Dakle ja smatram da to ne može nikako biti dosta zato jer izvršenje državnog proračuna u prošloj godini za ove svrhe bilo milijardu 390 milijuna. Budući da je stupanj decentraliziranosti ostao isti na žalost se nije povećao, ali je ostao isti, sasvim je izvjesno da milijardu 243 milijuna ne može biti dostatno da se zadovolje potrebe decentraliziranih funkcija za koje je u prošloj godini utrošeno milijardu 390 milijuna kuna. Stoga tražim da se o ovom amandmanu glasuje, a nadam se da ćemo se sresti na izvršenju proračuna za ovu godinu i vidjeti tko je bio u pravu.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Drugi, Kluba zastupnika HSS-a.
Vlada ne prihvaća iz razloga što jednostavno je nemoguće znati kolike će biti elementarne nepogode, dakle ovaj iznos je predložen ovakav. Ukoliko budu veće elementarne nepogode onda će se podmiriti iz tekuće pričuve koja je na kraju krajeva i zakonom tako definirana.
Zastupnik Božidar Pankretić izvolite. Pardon, Ljubica Lalić. Izvolite.
Hvala. Gospodine ministre ova sredstva ja se slažem da se planiraju na temelju predviđanja jer uistinu je nemoguće procijeniti štetu. Međutim kod nas je još uvijek na snazi Zakon o zaštiti od elementarnih nepogoda kojim … [[Zbog predsjedničkog zvonca, govornik se ne razumije.]] osiguravaju u državnom proračunu. Mi smo donijeli novi zakon koji mijenja model naknade šteta i zaštite od elementarnih nepogoda i po tom modelu prvo na naknadu šteta neće imati oni korisnici, odnosno proizvođači koji su dobili potpore. Na temelju dosadašnjih iskustava slijedom prognoza koje su pred nama, smatramo da bi trebalo povećati ova sredstva kako bi barem u godini koja prethodni promijenjenom načinu, odnosno modelu naknade šteta od elementarnih nepogoda proizvođači mogli dobiti samo nešto. Pa mi znamo gospodine ministre i svjedoci smo toga, da kod raspodjele sredstva za djelomično otklanjanje šteta od elementarnih nepogoda često se događa da to bude neki simboličan iznos i taj simboličan iznos zapravo uvede nered u jedinice lokalne samouprave, jer jedinice lokalne samouprave potroše daleko više sredstava nego što se tim seljacima nadoknađuje. Da je moguće značajnije nadoknaditi štetu od elementarnih nepogoda pokazala je i 2003. godina kada je 25% procijenjene štete namireno iz državnog proračuna. Neznam zbog čega na toj godini ne koristimo pozitivna iskustva. Tražimo glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Treći, Kluba zastupnika SDP-a.
Vlada ne prihvaća iz nekoliko razloga. Prije svega u Državnom proračunu 2006. godine planirana su sredstva za pomoć općinama i gradovima i županijama sa područja od posebne državne skrbi i to je definirano člankom 33. citiranog zakona. Također za Požeško-slavonsku županiju planirana su sredstva koja predstavljaju razliku između pomoći koju bi županija ostvarila temeljem zakonskih kriterija povrata poreza na dohodak. Druga stvar za Vladu je neprihvatljivo smanjenje pozicija iz kojih se predlaže, prije svega neprihvatljivo nam je smanjenje planiranih sredstava za subvenciju brodogradilištima od 90 milijuna kuna i ukoliko bi se ta pozicija smanjila brodogradilišta bi došla u jednu vrlo tešku, praktički neodrživu situaciju. Također i smanjenje 20 milijuna dovelo bi do pitanja učešća Republike Hrvatske u povlačenju sredstava predpristupnih fondova Europske unije i prilagodbu fiskalnog sustava Republike Hrvatske. I na kraju treći razlog, ovaj zahtjev nije utemeljen niti na jednom zakonskom osnovu, mislim da bi trebalo sačekati nalaz državne revizije i onda temeljem toga, temeljem postojećih pravnih propisa Republike Hrvatske rješavati problem Požeško-slavonske županije, jer ako nećemo vjerovati državnoj reviziji onda više neznam kome možemo vjerovati. Hvala lijepo.
Zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Ovaj prijedlog kluba SDP-a bio je sa željom da pokušamo osigurati dio sredstava od strane državnog proračuna jer bi drugi dio, tada županija mogla sama potražiti kao rješenje za plaćanje vjerovnika. Znači za oživljavanje cijele županije, a s druge strane saniranje vrlo teške situacije u samoj županiji. Dobro znate da dio i zaposlenika nije već primio nekoliko mjeseci plaću i ukoliko zajednički država, županija i vjerovnici ne nađu rješenje bit će vrlo teško naći rješenje tog problema i zato je klub SDP-a i išao sa ovakvim prijedlogom. Prihvaćam da s vaše strane možda nisu pozicije te koje su prihvatljive za Vladu kada govorimo o smanjenju proračunskih sredstava, ali one su samo naznačene da u biti čujemo i s vaše strane koje bi to mogle eventualno pozicije biti smanjene za ovako visoke iznose. Prema tome moglo se o tom dijelu i porazgovarati, da li su to ove pozicije ili neke druge pozicije ili možda čak manje umanjenje deficita ako je u pitanju jedna županija. Kada govorimo o zakonskim pretpostavkama, nisu potrebne zakonske pretpostavke, jer nema zakonske pretpostavke kada govorimo kako se pomaže županijama i kako se pomaže ostalim jedinicama lokalne samouprave. To je otprilike pokušaj da shvatimo da za razvoj lokalne samouprave neophodan je određeni doprinos državnog proračuna i mi smo ocijenili za ovakve teške promašaje koji su se dogodili u prethodnom periodu da dobra volja sa strane Vlade Republike Hrvatske bi bila znak i razvoja i pomoći jedinica lokalne samouprave. tražim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 4., zastupnici Branimir Glavaš, Ivan Drmić, Vladimir Šišljagić.
Vlada ne prihvaća amandman zato što se predlaže povećanje 37 milijuna kuna, a istovremeno na smanjenim pozicijama, za smanjenje pojedinih pozicija je ukupno predloženo 30 milijuna kuna. Prema tome, 7 milijuna kuna povećanje je ostalo nepokriveno. Dakle, amandman nije podnesen sukladno Poslovniku i kao takav ga Vlada ne može prihvatiti.
Zastupnik Ivan Drmić.
Ja bi ukazao na ovaj veliki problem koji se pojavljuje već duže vrijeme u Slavoniji. I vjerojatno ste svi već upoznati, ako ništa drugo, ako niste bili u Slavoniji, onda putem medija na problem komaraca. To je već ali vrlo alarmantno i u Slavoniji je nemoguće živjeti od te poštasti. Isto tako moram napomenuti da je Vlada u dosadašnjem periodu pod političkim i medijskim pritiskom javnosti odobrila određena sredstva za Grad Osijek, ali mislim da je dovoljno i ovako laički reći da svi znate što su komarci i da oni ne poznaju administrativne granice. I da nije dovoljno tako stihijski, sporadično uništavati komarce već mislim da je tome potreban jedan selektivan pristup, tretirati ih i u Đakovu, i u Našicama i u ostalim općinama i gradovima Slavonije. Jedino na taj način se može dovesti do nekakvih rezultata i do rješenja ovih problema. Mislim da je Vlada dužna osigurati normalan život građanima na području cijele Hrvatske pa tako i na području Slavonije i Baranje. Ja bih tražio da se glasuje o ovom amandmanu.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 5. amandman, zastupnici Mato Arlović i Mato Gavran.
Vlada ne prihvaća iz razloga što Ministarstvo unutarnjih poslova planira izgradnju policijske uprave Slavonski brod u sredstvima koja će se po provedbi javnog nadmetanja osigurati iz projekta Javno-privatno partnerstvo u sljedećoj godini.
Zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo. Gospodine ministre, evo takovo obrazloženje smo čuli po šesti puta. Razlog zašto sam zajedno sa kolegom Arlović podnio ovaj amandman leži u činjenici da već dugi niz godina policijska uprava Brodsko-posavske županije radi u iznajmljenim prostorijama. Radi na nekoliko lokacijama u neoptimalnim uvjetima. I unatoč tomu što je ishođena građevna dozvola za ovaj objekt pa noveliran ili je smanjen, rekli su da je prevelik objekt. Nakon što je ponovno ishođena građevna dozvola, evo ponovo od Vlade čujemo da nema novaca, odnosno da će biti izgrađena kad se steknu uvjeti. Ja bi molio i vas, gospodine ministre, da čujemo odgovor kad će to biti? Iz vašeg odgovora da se naslutiti da niti na godinu niti u idućem proračunu ova zgrada neće biti realizirana. Tražim glasovanje.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Hvala, nije dobio potrebnu većinu. 6. zastupnika Željka Pavlica.
Vlada ne prihvaća iz razloga što su sredstva u iznosu od 7 milijuna i 600 tisuća dostatna po programu za poticaj izvoznih aktivnosti Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva. Sredstva za poticaj i izvoz također se nalazi u drugim programnim aktivnostima Ministarstva gospodarstva, rada i poduzetništva koji se odnose na konkurentnost gospodarskih objekata, a uzimanje sredstava na poziciji subvencija brodogradilištima ugrozilo bi dinamiku izgradnje brodova i koja su usklađena sa iznosom od 390 milijuna ukupno subvencija hrvatskim brodogradilištima.
Zastupnik Željko Pavlic. Izvolite.
Ovakav amandman postavljao sam već nekoliko, dakle, puta. Nažalost do sad nije bio nikad prihvaćen. Pa samo da podsjetim da u tekstilnoj i kožarskoj industriji u Republici Hrvatskoj da je zaposleno 38 tisuća radnika. Od toga su većinom žene i ta industrija je najrazvijenija, dakle, u županijama sjeverozapadne Hrvatske. Ono što je najbitnije, dakle, da je gotovo 90% proizvoda kožarske i tekstilne industrije izvozno, a istovremeno, dakle, ti izvoznici za razliku od nekih drugih grana industrije nemaju nikakvu potporu. Ministar je malo ranije rekao kod jednog drugog amandmana, dakle, da ukoliko bi se brodograditeljima uzela ili smanjile subvencije da bi one došli u veoma tešku situaciju. Tekstilci, kožari, drvoprerađivačka industrija, već se sada, već je godinama dakle u veoma teškoj situaciji. Nemaju nikakvu potporu države. Na to su i prije mjesec dana upozorili i predstavnici obućarske kožarske industrije sindikata, npr. u Međimurskoj županiji kada je bilo državno gospodarsko socijalno vijeće. Ja sam uputio i jedno pismo, dakle, premijeru Sanaderu gdje apeliram na njega da krene sa pomoći jer mislim da ovih 7 milijuna 600 kuna da je premalo, dakle, premalo sredstava s kojima bi se moglo dati bitniju potporu našim izvoznicima. Prvenstveno mislim da bi trebao dati onima koji do sad i nisu imali nikakvu pomoć. Ja molim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 7., zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš i Ivan Drmić.
Ministarstvo gospodarstva, Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga što su sredstva u aktivnosti dostatna prema dinamici izgradnje poduzetničkih zona i infrastrukture u tim poduzetničkim zonama.
Zastupnik Ivan Drmić.
Ne bih se složio sa ministrom jer prema mojim informacijama i ovo što pročitam kroz medije, mislim da je puno više uloženo od strane Vlade i države u poslovne zone u drugim dijelovima Hrvatske. U Slavoniji jednostavno nemamo nijednu prepoznatljivu slobodnu zonu. Konkretno mogu reći na primjeru Osijeka gdje je u pripremi, znači kompletni papiri priređeni, građevinske dozvole za nekoliko poduzetničko-gospodarskih zona. Međutim, Grad Osijek kao i bilo koji drugi grad osim Zagreba u Hrvatskoj ne može osigurati dostatna sredstva da bi se napravila određena komunalna infrastruktura, da bi te poslovne zone zaživjele. Ja mislim da je država dužna da pomogne isto onako kako je pomogla … /Govornik isključen, pa naknadno uključen./ HDZ … [[Govornik se ne razumije.]] isključuje. Pa bi molio da se stavi ovo na glasovanje, jer mislim da je to, ministre, i vaša obveza jer ste podnijeli prisegu da ćete se boriti i zalagati za bolji život u Republici Hrvatskoj, a to do sada niste činili ravnomjerno.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 8., zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš i Ivan Drmić. Izvolite.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga što je već u tijeku ove godine i to početkom travnja osigurala za Arheološki muzej u Osijeku, odnosno za rekonstrukciju zgrade za tu namjenu, 10 milijuna kuna o čemu je i ugovor sačinjen sa Arheološkim muzejom u Osijeku. A kako će radovi i dokumentacija biti gotovi početkom rujna tako do konca godine će osigurana sredstva biti dostatna.
Zastupnik Ivan Drmić.
Nadam se da neće biti ista situacija kao i sa obnovom Tvrđe i još nekih projekata u kulturi sa područja Slavonije. Znači da ostane sve na obećanjima. Povukao bih ovaj amandman uz uvjerenje da nas ovaj put nećete prevariti.
Amandman povučen. Deveti, zastupnici Mato Arlović i Mato Gavran.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman i to iz razloga što su sredstva za obnovu ove crkve osigurana još 2003. godine te su bila, te nisu bila iskorištena tu u iznosu od 130 tisuća kuna. U 2004. godini sredstva od 110 tisuća kuna iskorištena su tek 2005. godine, a u ovoj godini je osigurano 200 tisuća kuna za … [[Govornik se ne razumije.]] radove što smatramo dostatnim i da će moći biti realizirani.
Zastupnik Mato Gavran.
Gospodine državni tajniče, ugodno je čuti da ste osigurali novac no jedina je nezgoda što taj novac nije iskorišten ili nije stavljen u funkciju kako bi se ovaj spomenik kulture crkva stara 2 stotine 31 godinu doista doveo u ja bih rekao prijeko potrebno stanje. I ove godine se ništa na toj crkvi ne radi, utrošeno je istina tih 110 tisuća kuna o kojoj govorite, crkva je u takvom stanju, a to možda najbolje može posvjedočiti i predsjednik Sabora gospodin Šeks koji je počasni građanin Općine Sibil. U stanju je takvom da vjernici na crkvene obrade maltene moraju nositi zaštitne kacige. Ja vas još jednom molim da … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] Ja ne znam možda kolega Sočković ili ostali njegovi ne žele čuti ovo pa vjerojatno zbog toga isključuju, ali evo molim glasovanje, ali molim i ovih 200 tisuća kuna, a i kacige.
Da, zato što mjesni župnik ne želi jednostavno se držati reda i zakona pa se taj novac ne može ni utrošiti. Molim? [[Upadica: Nije to točno gospodine predsjedniče.]] Znam jako dobro tu situaciju. Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. Deseti, Kluba zastupnika HSS-a.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovana gospodo zastupnici. Vlada ne prihvaća amandman broj deset iz razloga što već postoji stavka u proračunu na poziciji horizontalne mjere u iznosu od 5 milijuna kuna i mogu naglasiti da će natječaj za izgradnju … [[Govornik se ne razumije.]] biti uskoro raspisan. Samo još da naglasim da smo do 2003. godine imali ukupno 13 tisuća tona skladišnog prostora u hladnjačama, a da smo u 2004. i 2005. godini i sufinancirali i izgradili još dodatnih 19 tisuća tona skladišnog prostora.
Zastupnik Željko Ledinski. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pa mene čudi što nema direktno u proračunu ovakove jedne stavke koja je do sada uvijek bila bez obzira što ona ima pod ostale stavke. Mislim da na taj način nećemo moći provesti operativni program podizanja višegodišnjeg nasada voćnjaka, vinograda i maslinika koje smo donijeli, a isto tako s obzirom da smo i neki dan glasovali o tome da ćemo davati služnosti na šumskom zemljištu da ćemo podizati te nasade, a da iskreno ne pratimo adekvatno podizanje ulohladnjača i ostaloga, na taj način nećemo provesti ni blizu program koji smo si zacrtali i zbog toga molim da se glasuje o ovom prijedlogu.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Jedanaesti, također Kluba zastupnika HSS-a.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga što su sredstva za osnivanje poljoprivredne komore dostatna po planiranom iznosu jer jednostavno ne može se niti formirati poljoprivredna komora dok se ne donese zakon, zakon je u proceduri i danas ako se ne varam je bila i sjednica Povjerenstva za izradu nacrta Prijedloga Zakona o poljoprivrednoj komori.
Zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, mislim da je vrlo jasno rečeno i to nekoliko puta i to direktno od gospodina premijera da je ovo Zakon koji je iz tih razloga i prošao prvo čitanje, ali bilo bi izuzetno žalosno da ostane na prvom čitanju, nego mora, ja iskreno vjerujem doći u drugo čitanje i mora biti donesen, barem su takva jasna obećanja u pogledu toga dana. Moram reći da ako želimo išta učiniti onda moramo biti svjesni činjenice da sa 50 tisuća kuna to nećemo moći učiniti. Ono što se objektivno ovdje postavlja u problem, mi znamo kako zakon izgleda, zakon da bi se sproveo u tom dijelu on potrebuje direktne izbore koji se trebaju odvijati nakon donošenja zakona. Ako zakon donesemo, što iskreno vjerujem, u 9. mjesecu mi bi bili spremni da do kraja godine idemo u izbore za poljoprivrednu komoru. Zbog čega to naglašavam? Zato što je gotovo identičan zakon bio već u proceduri pod kraj mandata prošle Vlade i zbog toga što se počeo preklapati ovaj izborni proces sa izbornim procesima, izbornom godinom za Parlament dolazi upitnost opće tog provođenja i to je sada razlog da smo željeli povećati ovu stavku da hitno uđemo u ove procese i da ih objektivno obavimo. Ako to prebacujemo i ako odgađamo taj cjelokupni proces na žalost bojim se da će ostati samo ovaj zakon u prvom čitanju što ne odgovara onome što smo i dogovorili i za što se svi zalažemo. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 12. isto Kluba zastupnika HSS-a.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga što su planirana sredstva za ovu aktivnost za 2006. godinu utvrđena sukladno programu po mjerama koje su određene zakonskim aktima. Želio bih naglasiti da će se ova pozicija u narednim godinama normalno i dalje jačati, da je u proračunu za 2006. godinu ovo udvostručena pozicija, ali isto tako je značajno napomenuti da će se i iz predpristupnih fondova moći osigurati značajna sredstva za ruralni razvoj.
Zastupnik Božidar Pankretić. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 13. također Kluba zastupnika HSS-a.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga što nije u mogućnosti osigurati ovolika sredstva za ovu poziciju. Na ovoj poziciji ovim izmjenama i dopunama proračuna je povećanje od cirka 101 milijun kuna i sukladno tome i donešenim koji će se donijeti maksimalno poticanim iznosima će zadovoljiti potrebe i mogućnosti koje stoje na raspolaganju.
Zastupnik Božidar Pankretić.
Samo ovo zadnje gospodine ministre gdje ste rekli mogućnosti u okviru proračuna a sve ove potrebe to ste sigurno uvjereni kao i ja neće biti dostatne. Jednostavna je računica. 80% novaca je potrošeno. Točnije rečeno, milijardu 323 milijuna od predviđenih milijardu 711. Jednostavna je matematika. Ako sada bude i minimalno podignut poticaj samo za pšenicu na 2 tisuće 250, mi ćemo tražiti dakako i više u tom dijelu, vi znate da će se tu potrošiti najmanje 250 ako ne i više milijuna kuna. Ako dodate da na mjesečnoj razini trošimo 50 milijuna kuna za mlijeko a mi smo isplatili znači samo negdje do 4. mjeseca vi imate novaca a to je mjesečno 50, pomnožite još za četiri mjeseca to vam je 200 milijuna vi dolazite do iznosa od milijardu i 700 milijuna kuna. I vi u 9., 10. mjesecu više nemate novaca. Mislim, to se mora hrvatskoj javnosti jasno reći. Neće biti novaca. Mislim i to je problem s kojim se treba jasno suočiti. Mi možemo prihvatiti nemogućnost, ovo, ono ali novaca neće biti i mislim da je to jasno u ovom amandmanu da je tu iznos trebao biti povećan. I ovih 100 milijuna kuna nikako nije dostatno nego treba to biti znatno veće kao što smo mi predložili. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 14. također Kluba zastupnika HSS-a.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga što je već u proračunu za 2006. godinu došlo do povećanja na ovim stavkama od 12,5% do kraja lipnja 2006. godine za ove aktivnosti utrošeno je 55 milijuna kuna i prema dinamici i visini zaprimljenih zahtjeva sredstva će u cijelosti zadovoljiti visinu sredstava koja se trebaju isplatiti do kraja godine.
Zastupnik Božidar Pankretić
Ma gledajte gospodine ministre, vi znate da su kapitalna ulaganja jedna od mjera u kojoj se najdirektnije može pomoći hrvatskoj poljoprivredi. Mi smo svi kada govorimo o poljoprivredi svjesni toga da bez tog tehnološkog napretka, bez nove tehnologije, bez novih strojeva ne možemo naprijed i mislimo da ova stavka koja je nažalost za pet mjeseci samo potrošena sa 30% znači sa 1/3 nije rezultat toga što nema zahtjeva i vi to dobro znate. Ima jako puno zahtjeva, no nažalost zahtjevi se obrađuju, stoje u ladicama. A ovo je jedina mjera kojom možemo najefikasnije djelovati na poboljšanje ukupnog stanja u poljoprivredi u ovom dijelu. I čak štoviše. Morali smo ovih 25% podići na najmanje 50% da još pripomognemo. Svatko onaj tko želi investirati u poljoprivredu ajmo mu maksimalno pomoći u toj nabavci strojeva, tehnologije, izgradnje štala itd. jer mislimo da na taj način je ta pomoć najkonkretnija. I mislim da ova mjera nije selektivna, ona je za sve. Prema tome, tko ostvari i tko napravi investiciju po onim principima dolazi automatski do sredstava i to će sigurno biti nedostatno a nedostatno će biti iz razloga jer se svi zahtjevi definitivno neće obrađivati nego će čekati i stajati u ladicama. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 15. Kluba zastupnika HSS-a.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Sukladno utvrđenim aktivnostima za provedbu SAPARD programa osigurana sredstva za 2006. godinu će biti dostatna s obzirom da se planira raspisati natječaj tijekom ovoga mjeseca i zaprimanje zahtjeva trajat će do polovice rujna 2006. godine. Ovdje je vrlo bitno napomenuti da ova sredstva korisnici mogu koristiti tek po završenoj investiciji i da se program nastavlja i u 2007. i 2008. kada će trebati osigurati veće iznose sredstava. Naš interes je izuzetno velik da povučemo što više sredstava iz SAPARD-a jer će nam to biti na neki način odskočna daska i za slijedeći predpristupni fond IPARD jer u konačnici na SAPARD-u se ispituje absorbciona moć hrvatskih poljoprivrednih proizvođača i koliko mogu povući sredstava iz predpristupnih fondova što nam je vrlo bitno za naredni period. Ja moram naglasiti da ćemo vjerojatno tijekom sljedećeg tjedna raspisati natječaj za korištenje sredstava iz SAPARD-a i naglasiti da bi razbio određene spekulacije da je ovo do sada najkraći rok u kojem je jedna od zemalja kandidata uspjela izvršiti sve aktivnosti od donošenja SAPARD plana, uspostave SAPARD agencije i akreditacije kako domaće tako i od strane Europske komisije, i evo krećemo sa provedbom SAPARD-a.
Zastupnik Božidar Pankretić.
Moram samo reći. Gledajte ovako. Mi slušamo iz godine u godinu priču o tome pa dobro nema novaca u proračunu ali bit će novaca iz predpristupnih fondova. Slušamo o tome, bit će akreditirana agencija, čujemo da je akreditirana i ja se bojim ministre da još uvijek nismo dobili akreditaciju iz Bruxellesa, raduje me ako ste istinu rekli da jesmo. No međutim, evidentno je da ponovno nismo tu napravili ono sve što smo trebali. I to je po meni generalno problem. Ne možemo pričati iz godine u godinu. Dobit ćemo neka sredstva i to smo čuli prošle godine za 2006. Sad čujemo za 2006. ne treba nam jer ne možemo doći, dobit ćemo u 2007. eventualno 2008. Bojim se da će doći te godine a novaca neće biti a ovaj puta evo vidite da je to smanjeno na mizernih 12% što znači da evidentno ove godine se nismo pripremili, nismo akreditirali agenciju i novac neće doći. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 16. Klub zastupnika HSS-a.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman sa istim obrazloženjem kao i za prethodni jer ovdje se radi o međunarodnoj komponenti ili komponentni Europske unije. I moram još jednom ponoviti da će tijekom sljedećeg tjedna biti raspisan natječaj da je posao oko akreditacije završen i da sukladno u dogovoru sa Europskom komisijom možemo ići u raspisivanje natječaja. I tako da ja cijenim vašu … [[Govornik se ne razumije.]] gospodine zastupniče ali evo ja vas razuvjeravam i ne morate se više bojati. Krenit će «SAPARD».
Uvjerio me ministar. Povlačim amandman.
Amandman povučen 16. Amandman 17. Kluba zastupnika HSS-a?
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Sredstva namijenjena Agenciji za hranu dostatna su u planiranom iznosu prijedloga proračuna.
Zastupnik Božidar Pankretić, odnosno Čačija.
Gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Osnovali smo Agenciju za hranu, odredili joj iznos na ovoj poziciji 3 i po milijuna kuna. Mi smatramo da su to nedostatna sredstva da bi ta Agencija mogla zaista odraditi onu svoju ulogu koju ona ima. A to je analizu rizika glede zdravstvene ispravnosti hrane i tako dalje. Prema tome da bi Agencija mogla zaista biti u pravom smislu riječi da može odgovoriti zahtjevima ispravnosti hrane, higijene i tako dalje potrebno je da ima dovoljan broj stručnjaka, da ima dobro opremljen laboratorij. Time ćemo vjerujem biti učinkoviti u zaustavljanju uvoza hrane upitne kvalitete i zaštititi domaću proizvodnju. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 18. Kluba zastupnika HSS-a?
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga što su planirana sredstva će biti dostatna i ovdje moram naglasiti da je ovo projekt izgradnje veletržnica koje Ministarstvo ide skupa kako sa udruženim ribarima tako isto i sa područnom i lokalnom samoupravom i gdje god se sukladno prostorno-planskoj dokumentaciji steknu uvjeti za izgradnju veletržnica Ministarstvo će i Vlada poduprijeti taj projekt, ali već iz kontakta sa određenim županijama znamo da su ovo dostatna sredstva.
Zastupnik Ante Markov.
Hvala lijepa. Gospodine ministre, položaj ribarstva u Republici Hrvatskoj ovisi o mnogo faktora. Stanje položaja ribara je poznato. Ono je loše. Ribarska flota je u takvom stanju da se više ne može praktično takmičiti sa nikim u širom niti u užem okruženju. Neaktiviranje ribarsko-ekološke zone je dodatni teret koji govori u prilog tezi da je stanje ribarstva loše, ali još jedan vrlo značajni faktor kao što je tržište definitivno nas upućuje da je stanje ribara i ribarstva izuzetno loše. Prosječna potrošnja po glavi stanovnika od 8 kilograma ribe koja se ne pomiče na gore nego pada na dole govori o alarmantnom stanju u ukupnom ribarstvu. Naš cilj da dođemo do 16 kilograma po glavi stanovnika je nešto što samo možemo u ovom momentu zamisliti. Činjenica da veletržnice kao glavni način na koji, da se ostvari ovaj tržni interes još uvijek nemamo. U Italiji ih ima 60 veletržnica. Cijena ribe u odnosu Hrvatska-Italija za one koji hvataju ribu u Hrvatskoj 2 EUR-a, u Italiji 10 EUR-a. Tako izgleda položaj ribara koji se ne može samo deklarativno promijeniti. Prema tome ako želimo dostići ne Italiju nego ako želimo dostići naše potrebe, hrvatske potrebe. Ako želimo zadržati ovu lošu razinu stanja u ribarstvu moramo načiniti tržni iskorak a on je prije svega moguć u veletržnicama i stvaranju tržnih uvjeta koji trebaju uz jasno dogradnju flote koju ne dograđujemo, otvaranje istinskog interesa proglašenjem ekološko-ribolovnog pojasa i svim ovim preduvjetima možemo stvoriti novo stanje u ribarstvu. Prema tome tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 19. Kluba zastupnika HSS-a?
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga što su ovo izračunata i dostatna sredstva za projekt sufinanciranje izgradnje ribarskih brodova na pozicijama Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i želim naglasiti da upravo ova Vlada je prva krenula sa uvođenjem poticajnih mjera kako za izgradnju brodova tako isto za rješavanje potrebite infrastrukture od ribarskih luka, iskrcajnih mjesta i veletržnica i da smo svjesni da su naši ribari zbog toga onemogućeni da mogu bolje poslovati i stoga smo od ove godine uveli i kompenzaciju po fakturi. Znači za držanje ribe u iznosu od 14% što je značajna stavka u pomoći našim ribarima dok ne dobiju potrebitu infrastrukturu.
Zastupnik Luka Roić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Naime mi u HSS-u uporno inzistiramo na povećanju stavki na ovim upravo programima i podsjećamo da upravo prošla Vlada i Ministarstvo poljoprivrede iniciralo ovaj program. Nažalost svi se u deklarativnom smislu zalažemo i za pomorsku orijentaciju i za jadransku orijentaciju Hrvatske i za korištenje svih morskih resursa, a kada to treba pokazati sa financijskom potporom u Proračunu onda smo vrlo škrti. Ocjenjujemo da su ova sredstva nedovoljna da se upravo dogodi ono o čemu je govorio gospodin Ante Markov. Da tržišna utakmica koja tjera svakog na maksimalnu znači i tehničku opremljenost i sposobnost da se koristi određeni resurs u Hrvatskoj nije prepoznata kao prioritet. Nažalost sve ovo što je, što se do sada reklo slaba količina konzumirane ribe u Hrvatskoj. Duplo ili na dnu europskog prosjeka. Duplo manja nego u sličnim zemljama je alarmantna, alarmantan podatak. Svakako da bi trebalo potaknuti i u ovom smislu, većim sredstvima subvencionirati izgradnju ribarske flote jer samo tako možemo i realizirati program i ono što smo deklarirali gospodarski pojas odnosno zaštićeni ekološko-ribolovni pojas. Bez osposobljene flote, bez ribara koji će moći koristiti taj resurs nećemo zapravo postići ništa. I zato molim da se uvaži ovaj zahtjev HSS-a za povećanje sredstava i tražim glasovanje o ovom amandmanu.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 20. također Kluba zastupnika HSS-a?
Vlada ne prihvaća ovaj amandman zbog nemogućnosti realizacije predloženog iznosa u 2006. godini budući da projekti navodnjavanja zahtijevaju sveobuhvatnu vremensku pripremu, izradu idejnog rješenja, izrade idejnog i glavnog izvedbenog projekta sa elaboratima, izrade idejnog projekta na osnovu kojeg se dobiva lokacijska dozvola. I radi se glavni projekt na osnovu koje se dobije građevinska dozvola i na kraju se kreće sa izvedenim projektom. Za one aktivnosti koje su tijekom ove godine bile pripravite na takav način su osigurana financijska sredstva sufinanciranja.
Zastupnik Željko Ledinski.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Pa evo, iz ovih odgovora koje čujem od ministra izgleda da mi nismo pripremni za ništa, te nismo napravili dozvole, nismo napravili određene pretpostavke da bi se moglo nešto ispuniti, ni u ovim ostalim amandmanima ni u ovome ovdje. Sa ovih minimalno 16 milijuna koji su predviđeni ovdje to je zapravo kap u moru a poznato je kolike su štete bile pretprošlih godina od suše i ako želite podizati i provoditi operativni program sadnje voćnjaka, vinograda, maslinika i ostaloga a ne pratiti sa sustavima navodnjavanja za koje se trebaju predvidjeti određena sredstva onda od provođenja tog programa neće biti na žalost ništa i onda sve ono što smo učinili i još jednom napominjem i kroz davanje šuma za podizanje maslinika i ostalo će ostati samo mogućnost nekakvih zlouporaba i svega ostaloga. I zbog toga ni projekt navodnjavanja koji je bio od nacionalnog programa se neće provesti, a mogli smo barem izdvojiti dio sredstava iz nameta koji su doneseni Uredbom o vodnoj naknadi koja je drastično povećala sve namete za gradnju pojedinih objekata pogotovo. Molim glasovanje o ovom prijedlogu.
Tko je za ovaj amandman. Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 21. Kluba zastupnika HSS.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman iz razloga što povećanje iznosa nije u skladu s već utvrđenom preraspodjelom sredstava unutar proračuna Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva i samo bih želio još napomenuti da ministarstvo skupa sa švedskom Vladom i uz donaciju švedske Vlade intenzivno radi na pilot projektima okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta što je jedno od prioritetnih aktivnosti ovoga ministarstva i gdje ćemo dobiti određene odgovore na pitanja što učiniti i kako riješiti pitanje okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta i uređenje poljoprivrednog zemljišta.
Zastupnik Božidar Pankretić.
Gospodine ministre, moram vam reći da ja cijenim to posebno što nama švedska Vlada pomaže, ali uvjeravam vas Šveđani neće riješiti naš problem ako ga mi sami ne riješimo, a objašnjavati vama mislim da kao kolegi nema smisla što znači poljoprivredno zemljište. Milijun kuna koji su predviđeni za uređenje poljoprivrednog zemljišta je stvarno kap u moru potrebnih sredstava ako želimo, a imamo potencijale da određena zemljišta dovedemo svrsi. Mislim da bez, vi znate da okrupnjavanje zemljišta, arundacije, svi oni procesi nisu već rađeni gotovo petnaestak godina. Na taj način govoreći da naša poljoprivreda treba biti konkurentna, da naši poljoprivrednici moraju biti veći, ne mogu biti veći jer nemaju poljoprivrednog zemljišta. Na ovaj način da se država maksimalno uključi dakako podržavam projekte ali država sa sredstvima možemo onda jedino očekivati da se bude nešto pozitivno dogodilo. Ja se nadam pošto je ovo zadnji u ime kluba da će biti prihvaćen, pa pošto nije ja ga povlačim.
Zastupnik povukao amandman dvadset i prvi. 22. zastupnik Zvonimir Mršić.
Amandman se ne prihvaća jer su za realizaciju ove investicije osigurana sredstva odlukom Vlade Republike Hrvatske od 20. lipnja 2006. godine za realizaciju Programa regionalnog vodovoda Koprivničko-križevačke županije u ukupnom iznosu od 200 milijuna kuna u razdoblju od 2007. do 2011. godine.
Zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani ministre, ovo što ja tražim nije u tom programu, to je za ovu godinu kada se grade magistralni vodovodi, a vi ste predvidjeli milijun i pol kuna za što se može napraviti kilometar i pol magistralnog vodovoda. Dakle, program odnosno sporazum koji će se tek potpisati temeljem zaključka Vlade se odnosi na sasvim druga područja. Ja mislim da je nedostatno da ove godine se iz državnog proračuna izdvoji samo kilometar i pol magistralnog vodovoda za županiju u kojoj je najmanja dostupnost vodoopskrbnog sustava građanima, pa stoga molim da se glasa o ovom amandmanu.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 23. zastupnici Branimir Glavaš, Ivan Drmić, Vladimir Šišljagić.
Amandman se ne prihvaća, jer magistralni cjevovod Čepin, Vladislavci, Vuka nije u cijelosti pripremljen projektna dokumentacija za realizaciju i što zbog toga nedostaje građevinska dozvola za ovaj projekt.
Zastupnik Ivan Drmić.
Ne bih prihvatio obrazloženje ministra. Kompletna dokumentacija je pri samom kraju i u slijedećih nekoliko dana će biti spremna. Posebno bih naglasio da se može vrlo bitna sredstva uštediti znači kompaktnim izvođenjem zajedno sa kolektorom gdje se zemljani radovi mogu obaviti o istom trošku i za kolektor i za jedan ovakav cjevovod. Mislim da radite stihijski i da trebate raditi temeljito, da treba raditi koordinirano ova dva projekta i oni će zasigurno manje koštati, a oba dva će biti izvršena na tom području. I na kraju bih naglasio samo da stanovnici ovih mjesta koje ste nabrojali piju nekvalitetnu vodu, da njihova djeca piju vodu koja je upitne kvalitete i na samoj granici da bi se zabranilo korištenje vode iz dosadašnjih vodovoda. Ja bih vas molio da poduzmete nešto, da prihvatite ovaj amandman i da se to uz manje sredstva nego što ćete inače dati izvrši i završi ovaj projekt.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 24. zastupnici Branimir Glavaš, Ivan Drmić, Vladimir Šišljagić.
Amandman se ne prihvaća, jer se dio objekta magistralni cjevovod Osijek – Čepin realizira zajedno sa glavnim kolektorom odvodnje i to je u tijeku.
Zastupnik Ivan Drmić.
Ne znam zašto ne prihvaćate jer očito je struka rekla da bi se bilo potrebno izmjestiti taj kolektor sa dosadašnje trase i kao što sam rekao zajedno sa vodovodom postaviti uz prometnicu D7. Očito je da lokalna uprava i Hrvatske vode neće se više moći niti zaduživati, niti iz svojih sredstava izdvojiti potrebnu količinu novca i mislim da se Vlada svakako treba uključiti u realizaciju ovog projekta.
Glasovanje.
Da.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka. 25. amandman zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš, Ivan Drmić.
Vlada ne prihvaća iz razloga što je tijekom 2006. godine značajni broj željezničko-cestovnih prijelaza financirat će se i rješavati u sklopu velikih projekata kao što su 5B1. To su Oštarije, Knin, Split. Koridor 5C Beli Manastir, Osijek, Vrpolje i na koridoru 10. a sredstva na proračunskoj poziciji T570375 u iznosu od 26 milijuna 265 tisuća kuna namijenjena su za pojedinačno rješavanje na ostalim prugama. Dovršena je izrada programa rješavanja željezničko-cestovnih prijelaza na području cijele Republike Hrvatske koje će Vlada Republike Hrvatske predstaviti do kraja 2006. godine usvojiti kao nacionalni program. I iznos od 26 milijuna 265 tisuća kuna je dovoljan za ove pružne prijelaze koji nisu u sklopu ovih velikih cestovnih pravaca.
Zastupnik Ivan Drmić.
Ne bih se složio s vama. Dolazim sa tog područja i dobro znam kakva je situacija. Budući koridor 5C koji je upravo u izvedbi presijeca grad Đakovo na dva dijela i na tri mjesta prolazi kroz uže središte grada Osijeka. I trenutačno sa ovom dosadašnjom prugom s kojim se vozilo smanjenim intenzitetom dolazilo je do kolapsa u prometu i bilo je jednostavno neizdrživo. Jednostavno ne mogu ni pomisliti što će biti kada se napravi ta pruga koridor 5C sa onom dinamikom vlakova koji će prolaziti njome. Jednostavno tamo se neće moći živjeti i ta dva grada će biti jednostavno prepolovljena i neće imati onu potrebnu komunikaciju. Isto tako, kada se radio plan za grad Đakovo bio sam nazočan, gdje je stručnjak iz Hrvatskih željeznica rekao da se ne planira deneviliranje prijelaza preko koridora 5C jer je skupo. Ako je skupo i ako se to ne planira načini ja predlažem da se koridor 5C ni ne gradi jer ne treba jer jednostavno se od njega neće moći normalno živjeti niti u Osijeku, niti u Đakovo. Predlažem da se prenese u Split ili u Veliku Goricu jer tamo ima dovoljno i nadvožnjaka i podvožnjaka pa nekako će se uklopiti ta pruga. Tražim glasovanje. Hvala.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 26. zastupnika Zvonimira Mršića.
Vlada ne prihvaća iz razloga što je na poziciji T570360 osuvremenjivanje i izgradnja pruge na koridoru 5B financiraju se aktivnosti početka izmjene sustava vuče za dionicu Štrljevo-Bakar i aktivnosti na izgradnju drugog kolosijeka na pruzi Dugo selo-Križevci. Osigurana sredstva u iznosu od 50 milijuna vremenski i financijski su usklađena sa planom aktivnosti, a u sljedećem razdoblju imaju trend povećanja, što je vidljivo iz projekcija proračuna za 2007. godinu od 344 milijuna kuna i projekcija proračuna za 2008. godinu … [[Govornik se ne razumije.]] milijuna kuna.
Zastupnik Zvonimir Mršić.
Meni je žao što nema ovdje ministra Kalmete koji je meni odgovor na zastupničko pitanje rekao da će ove godine uslijediti remont pruge u Željezničkoj stanici Križevci i nastavak Križevci-Koprivnica. Za to očito nema ovih 50 milijuna je predviđeno za dionicu Karlovac-Rijeka i prema tome prema tom zastupničkom odnosno odgovoru ministra na zastupničko pitanje ja sam predvidio ovdje povećanje sredstava. Budući da se ne planira početak gradnje drugog kolosijeka prije 2007. godine postavlja se pitanje uopće održivosti željezničkog prometa na ovoj dionici, jer je već sada na dionici Križevci-Koprivnica opterećenje takvo i održavanje na tako niskoj razini da doista postavlja se pitanje koliko će se prometa robe i putnika moći voziti u budućem razdoblju, a posebice stoga što je izgradnja drugog kolosijeka na dionici Koprivnica-Križevci još nije niti studija utjecaja na okoliš, niti idejna studija napravljena. Dakle, ja predlažem da se glasa o ovom amandmanu i da se ove godine osiguraju minimalna sredstva za remont pruge u Željezničkoj stanici Križevci i nastavak Križevci-Koprivnica.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 27. zastupnik Zvonimir Mršić.
Vlada ne prihvaća iz razloga što je u sklopu programa modernizacija Hrvatskih željeznica predviđena i proračunska pozicija zaštita okoliša i osigurana su sredstva od 35 milijuna, 35,7 milijuna kuna, što je u odnosu na 2005. povećanje od 15,7 milijuna kuna. I smatramo da namijenjena sredstva se odnose na sanaciju ekološki neprihvatljivih objekata će biti dovoljna i za sanaciju praonice teretnih vagona "Botovo".
Zastupnik Zvonimir Mršić.
Isti odgovor je bio i na usvajanju proračuna. Dakle, ministar Kalmeta je isto to odgovorio i tada je rekao da će se s sanacijom vagona početi u prvoj polovici ove godine. Ne da se nije počelo sa sanacijom praonice teretnih vagona, nego je Vlada tek donijela odluku da do kraja godine se više neće prati vagoni tamo. Dakle, niti je, niti su dostatna sredstva, nit su uopće namijenjena očito za sanaciju praonice teretnih vagona "Botovo" nego čak navodno će se sad pristupiti tek izradi studije kako bi se ta praonica vagona sanirala. Ja predlažem da se vrati ova stavka, jer ova stavka je tog naziva bila u proračunu za 2004. godinu. I ja bio molio da se glasa o ovom amandmanu, da se stavka vrati i da se pristupi otklanjanju jedne od nekoliko crnih točaka koje je Europska unija označila kao crne ekološke točke u Hrvatskoj.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 287. zastupnika Branimir Glavaš, Ivan Drmić i Vladimir Šišljagić.
Vlada ne prihvaća amandman iz jednostavnog razloga što je priprema izgradnja južne obilaznice … [[Govornik se ne razumije.]] cesta. I u, obzirom da financijski plan Hrvatskih cesta nije predmet ovog rebalansa. Prema tome, ne može se niti govoriti o ovom amandmanu jer za potrebe izgradnje drugog kolnika Hrvatske ceste su ishodile lokacijsku dozvolu koja će i u okviru … [[Govornik se ne razumije.]] mogućnosti taj projekat realizirati.
Zastupnik Ivan Drmić.
Ne slažem se sa odgovorom ministra. Jer sjećam se, još mi je svježe da smo nedavno raspravljali na Hrvatskom saboru o splitskoj obilaznici i onda to nije bila stvar rebalansa proračuna Hrvatskih cesta. Ja bih naglasio da ova obilaznica, južna obilaznica grada Osijeka, preko nje pređe 16 tisuća vozila dnevno. To vam je gospodine ministre skoro više nego što vam prođe dalmatinskom autocestom cijelu zimu. Mislim da je promet dovoljno jak da već sad ima uvjete da se naprave još dvije trake, što je bilo planirano još 1972. godine kad je počela se raditi. Komunisti u onom bivšem sistemu napravili su pola i u isto vrijeme od kad smo stvoriti hrvatsku država hrvatska država nije napravila ništa na tom pitanju. Ja bih vas zamolio da prihvatite ovaj amandman, da se naprave ove dodatne dvije trake, jer pogotovo završetkom koridora 5C ako ga ikad budete završili promet … [[Zbog predsjedničkog zvona, govornik se ne razumije.]] će biti neizdrživim. Jednostavno neće se moći prometovati osječkom obilaznicom bez prometnih nezgoda i bez zagušenja prometa. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 29. zastupnici Branimir Glavaš, Ivan Drmić, Vladimir Šišljagić.
Vlada ne prihvaća budući da Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka na svojim pozicijama nema planove za izrade nacrt planova županija. Prema tome ne može se niti prihvatiti ovaj amandman.
Zastupnik Ivan Drmić.
Isto ne bih prihvatio ovo obrazloženje. Činjenice je da Slavonija ima nešto i u turizmu ponuditi od kulturnih stvari, zabavnih stvari, prirodnih ljepota, premda to tako ne izgleda u medijima, prema to tako ne izgleda. Jer ispadne da su tamo samo činjeni ratni zločini, da ima samo čvaraka, slanine i ostalih gastronomskih specijaliteta. Slavonija je ipak nešto drugo. Ja bih molio da se promjeni odnos državne vlasti prema Slavoniji, posebno i turističke zajednice i svih ostalih tijela. Dokaz je u ovome što govorim i turističke panorame na Hrvatskoj televiziji gdje jednostavno od Zagreba istočno nemate ni jednog rada, ni jednog objekta, ni jednog događaja koji bi bio popraćen. Možete vidjeti ujutro kako se izmjenjuju kamere po Dalmaciji, Istri, po Zagrebu i okolici. Slavonije jednostavno nema. Ja bi molio da pomognete i u ovom slučaju da Slavonija napravi jedan master plan razvoja turizma na svom području, jer to će značajno doprinijeti razvoju turizma i kvaliteti života na području Slavonije i Baranje.
Tko je za ovaj amandman? Nije dobio potrebnu većinu. Ministarstvo zaštite, okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva, zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš i Ivan Drmić.
Amandman se ne prihvaća iz razloga što smatramo da su sredstva za rad agencije dostatna, a osim toga prema izvješću o radu agencija koja podnese na upravnom vijeću, agencija ima nepotrošenih sredstava u iznosu oko 2,5 milijuna kuna iz protekle 2004. i 2005. godine. Prema tome s ovim sredstvima koja su određena u proračunu i s onim što još nije realizirano, sasvim je dovoljno za rad agencije da realizira projekte koje … [[Ne razumije se.]]
Zastupnik Ivan Drmić.
Također se ne bi složio sa obrazloženjem. Novac se dodijeli, a ubrzo nakon toga se skida pa ne bi ni brzi gonzales to stigao potrošiti. Osigurano je 3 milijuna kuna u prvotnom planu. Mislim da je, većina je ministara više novaca uložila u svoje stanove, kuće i vikendice, a možete misliti koliko je mali taj iznos koji bi se trebao utrošiti u osječku tvrđu koja je dragulj hrvatske kulture. Jedina je mana što se nalazi daleko od Zagreba i to u krivom smjeru, prema istoku. Ja mislim ako želite išta napraviti da se sačuva taj jedan dragulj, da ostane lijep kakav je nekada bio, da prihvatite ovaj amandman, jer i onda će to biti jedna mala kap u moru i puno manje od onih potreba koje su stvarne. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, 31 amandman, zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš i Ivan Drmić.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman jer su planirana sredstva u iznosu od 20 milijuna kuna dostatna za planiranje općeg ulaganja 2006. godine.
Zastupnik Ivan Drmić.
To je možda dostatno kad vi iz Istre gledate da je 20 milijuna kuna dovoljno za popravak i izgradnju škola na području Slavonije. Ja moram skrenuti pažnju da je tamo nekoliko godina trajao rat i da je niz škola porušen, devastiran. Na žalost prošlo je 15 godina, te škole još uvijek stoje tako razrušene. Možda kad se gleda iz Istre, one i nisu u tako lošem stanju, a ja bih vas ipak molio da podržite ovaj amandman i tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 31, zastupnik Furio Radin.
Amandman Vlada ne prihvaća jer smatramo da su predviđena sredstva dostatna, no želim jasno izraziti ukoliko sredstva ne budu dostatna jer je riječ o malim onda će biti osigurana iz tekuće pričuve.
Zastupnik Furio Radin.
Hvala lijepo. Ovo moje objašnjenje sad se odnosi na ovaj amandman 32 i 35 i to je već jedna ustaljena praksa da vaše ministarstvo se ponaša na sljedeći način. Najprije otežava izvršenje određenih poslova, a onda reže novce u proračunu. Ja to ne mogu prihvatiti. To što mi vi gospodin Šetić obećate da će to ići iz pričuve, kao da ja obećajem da ću platiti dugove Hrvatske. Niti ja imam te novce, niti vaše ministarstvo ima pričuve. Budući da ja nisam dobio garanciju od ministra nego od vas koji nemate pričuvu, naravno tražit ću glasanje, a i unaprijed ću reć da ako ćemo trebat novce iz pričuve i nećemo ih dobiti, da već sada izjavljujem da neću glasati za proračun u 12. mjesecu. Hvala.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 33, zastupnik Željko Pavlic.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman jer su planirana sredstva u iznosu 2 milijuna kuna dostatna za realizaciju planiranih … [[Ne razumije se, zbog loše snimke i buke u dvorani.]] 2006. godine. Uostalom osigurana sredstva u odnosu na sve izvore državni proračun Međimursku županiju i Općinu Kotoriba su dostatna u odnosu na realnu dinamiku i opseg ulaganja.
Zastupnik Željko Pavlic.
Ja se ne bih složio, dakle samo da podsjetim da je gradnja osnovne škole Kotoriba počela još prije tri godine sredstvima županija i županije i općine i da dvije godine već radovi su zaustavljeni, dakle ne gradi se ništa. Ove godine dolazi do smanjenja predviđenih sredstava za milijun kuna. Dakle bilo je predviđeno da se za gradnju škole utroši 3 milijuna kuna, sad je skinut milijun kuna i došli smo na 2 milijuna kuna. Kao što sam već rekao, dvije godine je već stanka u nastavku gradnje osnovne škole Kotoriba. Mislim da bi tu školu trebalo ubrzano izgraditi, dakle da bi trebalo još i više sredstava. Apeliram dakle da se krene čim prije u izgradnju ove škole, jer još se nije nastavilo dan danas gradnjom te škole i zato bih molio dakle da se glasa o ovom amandmanu, s tim da podsjećam da je osnovnoj školi Mala Subotica isto za gradnju smanjeno sa 9 na 7 milijuna, no srećom tamo je škola i dvorana već izgrađena. Molim glasanje.
Molim glasovanje. Hvala. Amandman nije dobio potrebnu većinu. 34, zastupnici Branimir Glavaš, Ivan Drmić i Vladimir Šišljagić.
Vlada ne prihvaća jer se sve to zove namjene i dopunama, izmjenama i dopunama Zakona o osnovnom školstvu iz 2001. godine osiguravaju u proračunima županija, gradova koje financiraju decentralizirane funkcije.
Zastupnik Ivan Drmić izvolite.
Ne prihvaćam obrazloženje, jer svjesni ste i vi da ovaj novac koji ide, ta namjenska sredstva preko županijskog proračuna nisu dostatna ni za održavanje ovih postojećih športskih dvorana. Ja bih naglasio da je ova dvorana koja je započeta u Đurđenovcu do sada je uloženu u nju milijun i 900 tisuća kuna od strane općine i 800 tisuća kuna od strane županije. Država do sada nije dala ništa iako tamo pohađa školu oko 800 djece, mislim da to nije malo, i oni danas igraju tjelesni i tjelesne aktivnosti na snijegu i kiši, a da govorim istinu može potvrditi i predsjednik Sabora koji je kum ovoj športskoj dvorani i evo ja ujedno koristim priliku i da mu prenesem pozdrave ovih 800 djece s kojima se slikao tamo 2000. godine kada je bilo polaganje kamena temeljca. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 35, zastupnik Furio Radin.
Vlada ne prihvaća. Smatramo da su predviđena sredstva … [[Zbog loše snimke, govornik se ne razumije.]] ukoliko sredstva doista ne budu dostatna osigurat ćemo u tekućoj pričuvi i želim uvaženog zastupnika upozoriti da je riječ samo o 72 tisuće kuna i takvih sredstava u pričuvi ima dovoljno, a glede ovog kapitalnog objekta i izgradnje športske dvorane u Puli natječaj je tek otvoren i dokumentacija se razmatra i uvest će uskoro i izvođač u posao, tako da su ova sredstva apsolutno dostatna za praćenje ove investicije i objekt će biti vrlo brzo dovršen.
Zastupnik Furio Radin.
Gospodine državni tajniče, ovaj projekt će koštati 11 milijuna kuna. Ako mi nismo u stanju potrošiti milijun i pol kuna još u sada u šest mjeseci koliko nam traje do kraja godine, dajte vi računajte koliko će trajati izgradnja te škole. Ja na tako nešto ne prihvaćam. Tražim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 36, zastupnika Zvonimira Mršića.
Vlada ne prihvaća jer su sredstva za ove namjene već planirana na poziciji športski program tijekom ljetnih i zimskih praznika, otvorena škola.
Zastupnik Zvonimir Mršić.
To je isto i ministar odgovorio ili ste vi bili, ja mislim, na donošenju proračuna, ali naprosto sportske igre mladih nisu dobile odluku. Sportske igre mladih počele su prije 15 dana se provoditi diljem Hrvatske. Organizatori još nemaju nikakvu odluku ministra niti o sredstvima niti mogu računati na ta sredstva. Ja vas molim ili prihvatite moj amandman ili reagirajte na to da ih netko nazove ili im proslijedi odluku da znaju koliko mogu angažirati, koliko mogu se angažirati. Radi se o jednoj velikoj aktivnosti tijekom ljeta gdje se nekoliko tisuća djece cijelo ljeto bavi sportom na javnim prostorima, a završetak je da pobjednici tih natjecanja borave nekoliko dana u Splitu. Natjecanja su počela i ja molim vas da donesete odluku i usvojite moj amandman. Ja ću povući amandman, ali zazivam vas na tome da proslijedite odluku njima, a molio bi da obavijestite onda i mene što ste učinili.
Povučen amandman? Amandman povučen, hvala. 37 zastupnice Biserke Perman.
Vlada ne prihvaća jer će planirana sredstva, naročito u dijelu 41 namjenski prihodi od igara na sreću biti dostatna za financiranje programa Hrvatskog olimpijskog odbora za 2006. godinu.
Zastupnica Biserka Perman.
Hvala lijepo. Naime, prihodi od sredstava na sreću imamo na prihodovnoj strani svake godine i unatoč tome sredstva za Hrvatski olimpijski odbor nažalost su nedostatna. Poznato je primjerice da je 2004. postojala i dodatna stavka Atena 2004. od 20 milijuna. I podsjećam vas da su i ove godine sportaši sudjelovali na olimpijskim igrama tako da ukupan iznos sredstava predviđenih za sport za ovu godinu će kao i svake godine biti znatno nedostatna. Pa sam ja predložila i svom amandmanu da se ona povećaju, a isto tako predlažem da se ova stavka i nominalno poveća u proračunu kako ne bi svake godine morali zadirati u korekcije, u druge proračunske stavke. Pa ja stoga molim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebni broj glasova. Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi, zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš, Ivan Drmić, 38. amandman.
Vlada ne prihvaća amandman. Naime, ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi je provelo natječajni postupak za dodatna ulaganja na građevinskom objektu doma za djecu i … [[Govornik se ne razumije.]] , to je dom za nezbrinutu, djecu bez roditeljske skrbi. I ugovoreni, dakle, radovi su izrecitirani po znatno povoljnijoj cijeni od planske pozicije i iz tog razloga nije potrebno povećanje te planske pozicije.
Zastupnik Ivan Drmić.
Nadam se ministre da je to tako kao što vi govorite. Ja ću povući ovaj amandman, ali ne znam što ste mogli učiniti za i kakvi su to radovi za 250 tisuća kuna. Ali evo, ja ću provjeriti. Ako nije tako, čut ćemo se još.
Amandman 38. povučen. 39., zastupnik Zvonimir Mršić.
Amandman se ne prihvaća, zastupnik zna. Sredstva za dodatna ulaganja na građevinskim objektima, Dom za djecu Koprivnica osigurana su praktično kroz sredstva zajma Svjetske banke na pozicijama K-618-352 i K-618-354.
Zastupnik Zvonimir Mršić.
Mislim da je došlo do promjene 20. lipnja zato jer je Vlada donijela 20. lipnja odluku da se taj dom za djecu vrati crkvi. I ja ovdje ne predlažem da se osiguraju sredstva za adaptaciju nego izgradnju doma. Dakle, da uvedemo stavku, budući da je preuzelo ministarstvo i grad obavezu da će do kraja 2008. godine sagraditi. Prema tome, ja ovdje ne predlažem da se iz tog kredita osiguraju sredstva za poboljšanje uvjeta nego da utvrdimo stavku izgradnje novoga doma. Ja ću povući ovdje amandman, ali vas molim da u proračunu za 2007. godinu predvidite, dakle, stavku izgradnja doma za djecu bez odgovarajuće obiteljske skrbi u Koprivnici kako bi sljedeće godine mogli započeti sa realizacijom odluke Vlade koja je donesena u Koprivnici.
Amandman 39. povučen. 40. amandman, zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš, Ivan Drmić.
Vlada ne prihvaća amandman. Naime, dom za psihički bolesne osobe Osijek također se nalazi na ovim pozicijama koje sam maločas rekao, dakle iz projekta Svjetske banke i investiranje, dakle, ide 2007. godine.
Zastupnik Ivan DRmić.
Mislim da se ne mogu složiti sa vašim obrazloženjem jer činjenica je da je tamo, da su bili stručnjaci, jedna komisija građevinska koja je donijela jedan od zaključaka da je potrebna hitna sanacija tog prostora. I ona je u više navrata se nalazila u državnom proračunu međutim svake godine u rebalansu ona se svede na nulu. Isto tako i vaši ljudi su u ministarstvu upoznati sa tom situacijom i složili su se da je potrebno hitno priskočiti sa određenim sredstvima da bi se sanirala situacija u kojoj se trenutačno ovaj objekt nalazi. Ja bi molio glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 41., također zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš i Ivan Drmić.
Vlada također ne prihvaća amandman. Naime, zbog promjena u Zakonu o građenju ovdje je došlo do određenih nedostataka u projektnoj dokumentaciji. Znači, potrebno je promijeniti projektu dokumentaciju, a potom ishoditi i novu građevinsku dozvolu. Mi smo trenutno u postupku, dakle, promjene projekte dokumentacije. Naravno, to će zahtijevati ponovno ishodovanje građevinske dozvole. Jednostavno ove godine ne možemo krenuti u postupak nadmetanja.
Zastupnik Ivan Drmić.
Ne bih se složio sa ministrom. U redu je ovo sve što je rekao, ali jednostavno ne prihvaćam da je rok za te potrebne izmjene toliki da se neće stići utrošiti sredstva u ovoj godini. Mislim da se to može riješiti sve u mjesec ili dva dana i da se natječaj odmah po tom može raspisati i do kraja godine da se obavi većina potrebnih radova. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 42., zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš i Ivan Drmić.
Da, Vlada ne prihvaća amandman. To je vezano za amandman prije. Dakle, kako se ne može, nije krenulo u izgradnju objekta, naravno ne može se krenuti niti u opremanje objekta. A kažem, pozadina u svemu je promjena Zakona o građenju. Prema tome, kada napravimo dakle novu projektnu dokumentaciju, nova građevinska dozvola, ići ćemo zapravo naravno i u izgradnju i u opremanje.
Zastupnik Ivan Drmić.
Također se ne bi složio. Inače dinamika svih projekata kod nas u državi su takva da ono što se riješi u zapadnim zemljama, čemu mi težimo, što se riješi za 3, 4 ili 5, 6 mjeseci kod nas se rješava 3, 4, 5 ili 6 godina. Ja bih da se ovaj amandman izglasuje jer mislim da usporedno treba raditi na svim poljima tako da što prije dođemo do roka, do dana kada će taj centar profunkcionirati onako kako bi trebao funkcionirati.
Molim glasovati. Tko je za taj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 43. zastupnice Biserke Perman.
Vlada ne prihvaća amandman. Naime, obzirom na stupanj izvedenosti radova provedenih natječajnih postupaka i izrađene projektne dokumentacije koja još nije zapravo u cijelosti gotova ne očekuje se naravno veća planska pozicija od ove koja je predviđena, te dakle ova sadašnja pozicija se ocjenjuje dovoljno.
Zastupnica Biserka Perman.
Naime, predloženih 15 milijuna namijenjenih izradi projektne dokumentacije za nove poslovne objekte KBC-a Rijeka treba povećati za ovaj iznos budući da je za izradu, da izgradnju novih objekata KBC-a već izrađeno idejno rješenje, a gradsko vijeće Grada Rijeke je još na svojoj sjednici 27. listopada prošle godine usvojilo i detaljni plan uređenja područja novog sveučilišnog kampusa i KBC-a na Trsatu. Zato predlažem ovo povećanje što je i u skladu s obećanjem gospodina ministra za vrijeme svoje posjete Rijeci u jesen prošle godine. I dalje, samo ovaj drugi dio amandmana, samo u proteklih mjesec dana otkazalo je u KBC-u 5 rendgen uređaja što je izazvalo kaotično stanje i čekanja u radiološkoj dijagnostici. Slično je stanje sa opremom na odjelu kardiologije dok je uređaj za magnetsku rezonanciju također izvan pogona. Predviđene hitne intervencije iz državnog proračuna od 1,3 milijuna kuna je nedostatna i zbog toga … [[Govornik se ne razumije.]] glasovanje o ovom amandmanu.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 44. zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš i Ivan Drmić.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Naime, planska pozicija se ocjenjuje dovoljnom s obzirom na natječajne postupke i završetak natječajnih postupaka. Htio bih još zapravo dodati da jedan veliki dio dakle financiranja ide i iz zajma Vijeća Europe tri, to je zapravo nešto što smo praktično i predvidjeli i za razvoj kardijalne kirurgije tamo, a i budućeg transplantacijskog centra za bubrege.
Zastupnik Ivan Drmić.
Isto ne prihvaćam obrazloženje. U mom obrazloženju stoji da su priređena i sva potrebna dokumentacija i ishođena građevinska dozvola, možda za ne za sve tražene projekte, ali sigurno se može već sutra početi raditi, odnosno raspisati natječaj. Jedini je problem osigurati novac. Iskreno da kažem bio sam u osječkoj bolnici, bio sam u nasičkoj, vinkovačkoj, a isto tako obišao sam bolnice u Zagrebu. Znači prije nekoliko godina kad sam prvi put došao u Zagreb već sam se onda čudio koliko su zagrebačke bolnice europske, koliko su modernizirane, a kod nas jednostavno svih ovih godina nije ulagano posebice i stoga je to loše što je bilo i do određenih radnih šteta jer su bolnice bile izvrgnute ratnom djelovanju od strane četnika i Jugoslavenske narodne armije. Na žalost u tom periodu od kad sam prvi put posjetio zagrebačke bolnice kroz materijale ovdje, kroz medije, znači na sve strane vidim da se u Zagreb i dalje ulaže, da se nabavljaju sve modernija oprema, da se grade nove zgrade, a jednostavno u Osijeku i ono što je bilo u Našicama, u Vinkovcima propada, devastira se i ljudi ma koliko bili stručni i obrazovani jednostavno nisu u mogućnosti uz ovu zastarjelu opremu u starim zgradama bez potrebne infrastrukture pružiti onu potrebnu skrb pacijentima sa područja Slavonije i Baranje. Ja bih molio da prihvatite ovaj amandman, tražim da se glasuje o njemu.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 45. zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš i Ivan Drmić.
Vlada ne prihvaća ovaj amandman. Dakle, odgovor je praktično identičan ovom prijašnjem. Naime, planska pozicija je više nego dovoljna obzirom da je glavnina sredstva uključena u … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] Vijeća Europe tri i to su pozicije evo K618244 i K618242, ali ono što je evo možda … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]] nije bio prije. Zgodna je zapravo stvar za napomenuti da zapravo idemo u Osijeku dva velika projekta, da smo u razgovorima jedan je nuklearna medicina, nova zgrada, novi sadržaji unutra, a drugi je iseljenje zapravo psihijatrije u jedan novi objekt.
Zastupnik Ivan Drmić.
Što se tiče ovog dodatka ja se nadam da će biti nešto od toga jer već godinama to slušam, ali nikako da se bar kamen temeljac zakopa. Što se tiče ovog amandmana zadnjeg prije tri godine država je vratila zgradu plućne bolnice katoličkoj crkvi koja je bila oduzeta početkom stvaranja bivše socijalističke države jel', nacionalizacijom i mislim da bi to bilo u redu da država vrati to stvarnim vlasnicima, ali isto tako mislim da se ne može vraćati vlasništvo od strane države, tuđe vlasništvo, to je bilo vlasništvo kliničke bolnice, a da se u isto vrijeme ne nadoknadi takva jedna šteta, da se ne sanira šteta jer ona sigurno na kraju završava na štetu stanovnika Slavonije i Baranje, odnosno na štetu pacijenata koji su inače tražili pomoć na području te bolnice. Mislim da je obećano bilo u to vrijeme i potpisano da bi se obeštetila Klinička bolnica Osijek sa 20 milijona kuna. To do danas nije učinjeno i ovim amandmanom ja mislim da bi se mogla isplatiti nekakva prva rata, to bi bilo povećanje od 10 milijuna kuna, a za ovih sljedećih 10 ćemo se dogovoriti onda na sljedećem proračunu. Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Ministarstvo pravosuđa, zastupnici Mato Gavran i Mato Arlović.
Vlada ne prihvaća amandman iz razloga što Ministarstvo pravosuđa za opremanje i adaptaciju Županijskog suda u Slavonskom Brodu planira kao projekat u 2007. godini.
Zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo. Pa nisam niti očekivao gospodine ministre da će ovaj amandman kao i naredni imati drugačiju sudbinu od prethodnih. Slažem se sa kolegom Drmićem i usuđujem se ustvrditi da gledajući odavde sa Markovog trga mrak u Slavoniji već počinje u Sesvetama. Ova Vlada jedno govori, drugo mislim, a treće radi. Gospodine ministre, ja ću vas podsjetiti da ste 22. rujna u Slavonskom Brodu kad je … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] da podupru amandmane, ne da me isključuju. Sve … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]]
Vi se uključite.
Uključen sam, ali me isključuju stalno. Dakle, Vlada na zasjedanju 22. rujna u Slavonskom Brodu obećala da će učiniti sve da se nužno sanira i Županijski sud u Slavonskom Brodu i naredni amandman koji se podnio i Općinski sud i izgraditi nova zgrada policijske uprave, ali to sve ostaje samo na obećanju. Kad je u pitanju Županijski sud ja vas želim gospodine ministre podsjetiti, vi vjerojatno ne znate, nije niti vaš resor. Ovu zgradu je Vlada otkupila prije dvije godine, to je stara zgrada, krov je nužno sanirati jer prokišnjava, suci maltene presudu donose pod kišobranima, a moraju od vlastitih novaca kupovati i stolice i sve ostalo. Ja vas molim za glasovanje o ovom amandmanu.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 47. zastupnici Mato Gavran i Mato Arlović.
Vlada ne prihvaća s obzirom da adaptacija i opremanje poslovnog prostora za Općinski sud u Slavonskom Brodu se predviđa za proračun … [[Govornik udaljen od mikrofona, ne razumije se.]]
Zastupnik Mato Gavran.
Dobro, ja se nadam da iduće godine kad budemo raspravljali u ovom ili nekom drugom sazivu nećemo imati potrebe ponovo tražiti amandmanom sredstva za adaptaciju i uređenje Općinskom suda u Slavonskom Brodu. Naime, gospodine ministre u ovoj zgradi u kojoj su smještena četiri pravosudna tijela ne samo da je očit nedostatak prostora već su prijeko potrebni nužni zahvati kako bi ovaj sud uopće mogao funkcionirati. Napominjem da je ishođena građevinska dozvola za dogradnju jednog dijela ove zgrade ali za realizaciju te dogradnje nema novaca. Isto tako, posredstvom međunarodnih potpora osigurana je informatička oprema ali koja se ne može staviti u funkciju jer postojeće instalacije nisu dostatne ili ne daju sigurnost da bi se ta oprema mogla staviti u funkciju. Ja vas još jednom molim, ovo su minimalna sredstva kako bi ovaj sud i do konca godine mogao dobiti najelementarnije uvjete za život i rad. Molim glasovanje.
Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 48. zastupnika Zvonimira Mršića.
Vlada ne prihvaća jer izgradnja palače pravde za pravosudna tijela u Koprivnici predloženi iznos od 2 milijuna kuna se ne prihvaća jer je premali za realizaciju predmetne investicije.
Zastupnik Zvonimir Mršić.
Poštovani ministre, da ste nam na početku rekli da Vlada neće prihvatiti niti jedan amandman lišili biste nas silne neizvjesnosti koja ovom dvoranom vlada. Ali ako je 2 milijuna kuna premalo mogla je Vlada svojim amandmanom predložiti dostatni iznos za izgradnju palače pravde. Tražim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 49. zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš i Ivan Drmić.
Vlada ne prihvaća iz razloga što je u tijeku sanacija poplavljenog dijela zgrade općinskog i županijskog suda u Osijeku u iznosu od milijun i 484 tisuće kuna i 700 kuna i koji se financiraju iz tekuće pričuve državnog proračuna što je daleko veći iznos od kojega vi predlažete amandmanom. A daljnji radovi na zgradi Županijskog suda u Osijeku se planiraju 2007. godine.
Zastupnik Ivan Drmić.
Mislim da ste malo uzeli jedan manji dio ovog mog amandmana. I ova posljedica tih pucanja cijevi to je direktna posljedica ratnih djelovanja, znači prije petnaest godina ta zgrada, taj sud je dobio puno granata i jednostavno tijekom ovih petnaest godina nije se ništa činilo da se te štete saniraju i to je normalno propadalo, propadale su cijevi, propadale su elektro instalacije i danas je ta zgrada u puno gorem stanju nego prije pet ili deset godina. Ja apeliram da i sad izdvojite nekakva sredstva da se konačno saniraju te ratne štete koje već petnaest godina, meni je smiješno što danas uopće pričamo o tome nakon petnaest godina. Jer, ako se to ne napravi na godinu ćete imati pucanje cijevi, sljedeću godinu će biti nešto s električnim instalacijama, pa sa kanalizacijom. Jednostavno, na ovaj način se vatra ne može gasiti. Mislim da je Osijek i djelatnici županijskog suda su zaslužili da država odriješi kesu i da sanira tu zgradu onako kako je sanirala u drugim gradovima na području Republike Hrvatske.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. I 50. zadnji amandman zastupnici Vladimir Šišljagić, Branimir Glavaš i Ivan Drmić.
Vlada ne prihvaća iz razloga što Pravilnikom o radu Fonda za regionalni razvoj Fond za regionalni razvoj raspisuje natječaj na koji županije mogu prijaviti projekte. Između ostaloga, Županija Osječko-baranjska je prijavila projekt, jedan dio tih projekata je usvojen i prihvaćen u Fondu za regionalni razvoj. Prema tome, naknadno predlaganje projekata je suprotno poslovniku o radu fonda jer se ne mogu prihvatiti projekti bez objavljenog natječaja. S obzirom da je natječaj objavljen županija je kandidirala projekte, jedan veliki dio tih projekata je prihvaćen. Prema tome, amandman se ne može prihvatiti iz razloga što nema dostatnih sredstava da bi se raspisivao novi natječaj.
Zastupnik Ivan Drmić.
Ne prihvaćam vaše obrazloženje. Čak mi je vrlo smiješno gospodine ministre. Jedan Fond za regionalni razvoj bar tako kad je osnovan i kad je najavljivan trebao je biti jedan fond pompozno najavljivano koji će osigurati određeni regionalni, ravnomjeran regionalni razvoj regija u Republici Hrvatskoj. Međutim, evo danas je moju županiju pripalo 2 milijuna 893 tisuće kuna. Ja ne znam što se može s tim novcem učiniti posebno stoga jer je prošle godine bilo negdje nešto ispod 5 milijuna kuna, pa bilo mi je nekako normalno da taj iznos rate s obzirom na kretanja novčana, na porast državnog proračuna, međutim on je otprilike prepolovljen. Ja mislim da je to nepravedno. Eto, i najmanje što možete učiniti je da prihvatite ovaj … [[Govornik je isključen, ne čuje se.]]
Dajem na glasovanje ovaj amandman. Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Dajem na glasovanje ovaj amandman. Hvala. Nije dobio potrebnu većinu.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. U izmjenama i dopunama Zakona o izvršenju državnog proračuna Vlada predlaže da se s obzirom da je usvojila smjernice za javnoprivatno partnerstvo, s obzirom da u Republici Hrvatskoj nekoliko jedinica lokalne samouprave su već započeli ti projekti i s obzirom da se sa projektom javnog i privatnog partnerstva stvaraju dugoročne obveze na 25 ili 30 godina smatramo da Zakonom o izvršenju proračuna treba urediti do koje jedinice lokalne samouprave visina jedinica lokalne samouprave mogu stvoriti obveze oko javnog privatnog partnerstva. Ako se to ne uredi Zakonom o izvršenju proračuna, ako se u Ministarstvu financija ne uspostavi registar stvorenih obveza jedinica lokalne samouprave doći ćemo do toga da će neki lokalni šerifi stvoriti tolike obveze koje neće moći sutra plaćati i onda će biti netko drugi kriv. Ja to jasno i otvoreno kažem iz iskustva koje je imala i prošla Vlada, zato jednu godinu nije bilo mogućnosti uopće zaduživanja jedinica lokalne samouprave iz prošlih godina i to treba ugraditi u proračun. Mi smo ovdje stavili jednu vrlo visoku stopu, to je 35%. Svjesni smo toga da će oko javnog privatnog partnerstva neke jedinice lokalne samouprave koje imaju slabiji fiskalni kapacitet i fiskalnu moć morati dobiti pomoć iz državnog proračuna, mogla je stvoriti obavezu i to ona priča oko dozvoljavanja, oko stvaranja ove za u budućnost. Također predlažemo smanjenje zbog zaduživanja za 486 milijona kuna zbog smanjenja deficita i s obzirom da se ove godine ukinulo niz podračuna koji su bili do sada predlažemo dakle da se uključuju prihodi Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi u državni proračun, također je onda nepotrebno propisivati oduzimanje od obveze uplate namjenskih prihoda i ustanove socijalne skrbi i predlažemo također da ukoliko se što je jedna ajde recimo tehnička stvar, ukoliko se ne ostvare privatizacijski prihodi da se Vlada za taj iznos može zadužiti da se ne provodi zakonska odredba i zadnja izmjena proračuna o kojoj želim javno otvoreno reći to sam rekao u svom završnom izlaganju. Sve Vlade do sada su imale mogućnost preraspodjele proračuna, to nije modalitet ove Vlade, to je zbog toga što je naš proračun na četvrtoj razini i ne možemo reći da je to Vlada Ive Sanadera napravila, dobro je što se taj trend preraspodjele smanjuje, to govori da se i u ministarstvima i kod proračunskih korisnika uvodi reda, ali jednostavno bez te institucije nemoguće je završiti proračun. Na kraju govorim zbog toga što je državni proračun Republike Hrvatske na četvrtoj razini. Ponavljam, to je imala i prošla Vlada, nije to uvela ova Vlada i nemojmo se prema jednoj stvari koja je bila. Gledajte ljudi, u Proračun 2003. godine je preraspodijelio 3 i pol milijarde kuna, 3 i pol milijarde kuna po ovakvoj zakonskoj odredbi. Proračun 2004. je preraspodijelio po ovakvoj odredbi 3 milijarde i 200 milijona kuna, a u Proračunu 2005. milijardu i 700 milijona kuna. Dakle, jednostavno ja znam da će biti rasprava prije svega od kolegice Zgrebec da je to promjena prije mimo Sabora itd., međutim to je ono što sam rekao i u svom završnom obračunu i oko proračuna, nemojmo jednu stvar dok smo imali mi mogućnost odlučivati tada je bila dobra i u redu, a kad netko drugi dođe na vlast istu stvar naziva da nije korektna i to je ono što politikanski, što nije dobro, zato kažem ovoj izmjeni proračuna i Zakona o izvršenju proračuna predviđamo i mogućnost preraspodjele. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za financije i državni proračun. Ništa. Hvala. Otvaram raspravu. Za klub SDP-a, poštovana zastupnica Dragica ZGrebec. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Pa meni je drago da kolega Šuker zna o čemu ću ja govoriti jer ja to govorim kontinuirano 3 godine zaredom i nije točno da su ranije Vlade to radile. Do 2004. godine ovakve mogućnosti nije bilo, moglo se unutar istih pozicija vršiti preraspodjela ograničenjem do 5%. To danas piše i u Zakonu o proračunu koji je donesen. Mi nećemo prihvatiti izmjene i dopune Zakona o izvršavanju Državnog proračuna za 2006. godinu. Ovakav Zakon koji traje za jednu proračunsku godinu zapravo propisuje tehniku izvršavanja državnog proračuna i logično je ako ne glasamo za proračun pa niti za rebalans proračuna da onda ne glasamo niti o ovakvom Zakonu koji je, da ponovim tehnika provođenja izvršavanja proračuna. Ja ću se nešto šire osvrnuti samo na članak 7., a kolege će u raspravi govoriti i o ostalim izmjenama. Rekla bih samo da u članku 3. koji regulira zaduživanje, odnosno godišnji iznos naknada za projekte koji se provode po javnom privatnom partnerstvu i gdje se poziva na smjernice o kojima ćemo vjerojatno sutra ili preksutra raspravljati. Ja bih samo htjela upozoriti da po aktima Sabora Sabor ne može donositi, odnosno po Poslovniku ne može donositi smjernice. U članku 116. stoji da Sabor na temelju prava i ovlaštenja utvrđenih Ustavom Republike Hrvatske i ovim Poslovnikom donosi Ustav, zakone, državni proračun, odluke, deklaracije, rezolucije, povelje, preporuke i zaključke te daje vjerodostojna tumačenja zakona. Nigdje ne piše da donosi smjernice pa bi o tome i Vlada trebala voditi računa. I sada vrlo kratko da kažem oko članka 7. koji zapravo uvodi novi članak 40.a koji se ponavlja evo već treću godinu. Ja ću samo upozoriti na nekoliko odredaba Ustava i Zakona o proračunu. Članak 80. Ustava Republike Hrvatske izrijekom kaže da Hrvatski sabor donosi državni proračun i Hrvatski sabor nema pravo se odricati da donese državni proračun i da takvu ovlast prenosi na Vladu i mi smatramo da je to i pitanje ustavnosti odnosno neustavnosti ako se prihvaća takva odredba u Zakonu o izvršavanju proračuna. Članak 3. točka 9. Zakona o proračunu kaže da proračun donosi Sabor za proračunsku godinu koja odgovara kalendarskoj godini i to prije početka godine za koju se odnosi. A članak 30. stavak 5. kaže da Vlada utvrđuje prijedlog proračuna i konsolidirani proračun te ga dostavlja Saboru na donošenje do 15. studenog tekuće godine. Dakle, ova dva članka Zakona o proračunu reguliraju ovlasti Vlade da daje prijedlog proračuna i Sabora da ga donosi. A članak 32. u stavku 2. kaže da se izmjene i dopune proračuna provode po postupku za donošenje proračuna. Mi u ovih tri godine zapravo uz donošenje proračuna donosimo jedan rebalans i kasnije prepuštamo Vladi da preraspoređuje ovaj puta za razliku od prethodnih godina cjelokupni proračun. Pogledajte kako glasi članak 40a. U točci 1. Vlada će na prijedlog ministarstva donijeti odluku o preraspodjeli sredstava za rashode poslovanja. Rashodi poslovanja po rebalansu proračuna iznosit će 96 milijardi 067 milijuna kuna. I dalje se kaže i za nabavu nefinancijske imovine u okviru u proračunu planiranih sredstava za rashode a ona iznose po rebalansu 2 milijarde 274 milijuna kuna. Drugim riječima, u sto postotnom iznosu Vlada može izvršiti preraspodjelu državnog proračuna. Kako je to radila u prošloj godini? Samo u 12. mjesecu imali smo četiri ili pet ovakvih preraspodjela i tada je kao što se i sada predlaže Vlada bila dužna Sabor obavijestiti o takvim preraspodjela u roku od petnaest dana. Vlada to nije činila osim ako ne misli da je objava u Narodnim novinama zapravo izvještavanje Sabora a ne samo javnosti. Eto, zbog ovakvih razloga mi nećemo prihvatiti izmjene i dopune Zakona o izvršavanju proračuna.
Zahvaljujem. U ime Kluba HNS-a uvaženi zastupnik Jozo Radoš.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege! Ja ću reći o nekoliko odredbi Zakona o izmjenama Zakona o izvršavanju državnog proračuna. Prva stvar o kojoj ću nešto reći je smanjivanje mogućnosti zaduženja jedinica lokalne samouprave. Dakle, jedinice lokalne samouprave se prema našim zakonima koji se već tradicionalno ponavljaju u Hrvatskom saboru smiju zaduživati do kumulativnog iznosa od 2% svih prihoda jedinica lokalne samouprave svih jedinica lokalne samouprave u protekloj godini. Mislim da taj kriterij apsolutno sam po sebi nije dovoljan da bi se na pravi način omogućavalo zaduživanje jedinica lokalne samouprave i da bi se to zaduživanje imalo pod kontrolom središnje vlasti. Razumijem da Vlada u tom smislu treba imati uvid, da može ograničiti to ali mislim ograničenje sa tim paušalnim iznosom od 2% je po mom mišljenju apsolutno nelogično jer se neke jedinice lokalne samouprave mogu zadužiti, ispuniti kvotu od 2% i nakon toga druge jedinice lokalne samouprave koje imaju uvjete za zaduživanje ne mogu se dakle više zadužiti u toj godini. To je po mom mišljenju sasvim primitivna nedostatna odredba i tu odredbu bi trebalo nadopuniti, primitivna u smislu da je jednostavna a ne u smislu da je u smislu postupanja ponašanja primitivna nego je jednostavna. Trebala bi biti malo izdiferenciranija kao primjerice zašto se ne bi tu postavilo neke druge kriterije pa bi onda i zaduživanje bilo jasnije, kao što je primjerice ukupna zaduženost jedinica lokalne samouprave. To je relevantan podatak kolika je ukupna zaduženost jedinica lokalne samouprave u tom času. Kao što se država ovdje postavila u proračunu u članku Zakona o izvršenju proračuna u članku 25. u kojem se kaže da državni dug može biti 51% bruto nacionalnog proizvoda što je negdje oko 100% proračuna Republike Hrvatske. Bilo bi logično taj podatak imati i temeljem njega ograničavati zaduženje jedinica lokalne samouprave. Jednako tako, baš u ovom zakonu imamo da godišnji iznos naknada za ovaj projekt javno privatnog partnerstva jedinice lokalne samouprave može biti do 30% proračuna iz prethodne godine umanjenog za kapitalne prihode i to je isto puno logičniji pristup nego ovo da se kumulativno svim jedinicama lokalne samouprave odredi 2% a naravno vrlo je važna i ukupna zaduženost neke jedinice lokalne samouprave. Ja ne znam da li ministarstvo u svojim provedbenim postupanjima uzima u obzir i te kriterije. Ali, ako smo stavili u zakon ovaj kriterij od 2% onda bi bilo svakako dobro da stavimo i ova dva kriterija kolika je ukupna zaduženost svih jedinica lokalne samouprave pa da se onda ona ne prekoračuje i kolika je ukupna zaduženost jedinice lokalne samouprave koja se zadužila proteklih desetak godina ima zapravo velika opterećenja ali to nije kriterij ovdje za donošenje takove odluke. I ta loša procedura se sada još ovdje pogoršava. Ovim promjenama zakona se sve ono što je odobreno u prošloj godini do 31. prosinca 2005. godine a nije iskorišteno to se uzima u obzir za limit ove godine i time se tih 2% de facto još smanjuju. I to je po mom mišljenju jedna inercija zakonodavna, legislativna koja je po mom mišljenju vrlo loša i bilo bi puno logičnije da se ti kriteriji izdiferenciraju tako da jedinice lokalne samouprave se mogu zaduživati neovisno o drugim jedinicama lokalne samouprave nego u ukupnom zaduženju svih a pogotovo o zaduženju te iste jedinice lokalne samouprave. I prema tome, ta odredba zakona je po mišljenju Kluba zastupnika HNS-a loša i mi ju samo iz godine u godinu provlačimo kroz naš Zakon o izvršenju proračuna, a u ovoj promjeni još ju na neki način radikaliziramo jer ponavljam uključujemo i ono što je bilo prošle godine pa će mogućnost zaduženja jedinica lokalne samouprave u 2006. godini biti još manja nego što je bila prethodnih godina. I drugo pitanje o kojem bih želio govoriti to je ovo pitanje o kojem je govorila i gospođa Zgrebec a to je i pitanje članka 40.a koji nije postojao u temeljnom Zakonu o izvršenju državnog proračuna nego se kao i prošle godine uključuje sada u taj zakon što znači da, zapravo da slijedi ista procedura koja je bila godina 2004. i 2005. godine. Mi smo imali prošli tjedan izvršenje Proračuna za 2005. godinu. U tom Proračunu onaj proračun, to se zove proračun a zapravo nije proračun. Proračun je samo onaj dokument koji je usvojio Hrvatski sabor. Mi uopće nismo imali temeljni proračun koji je donio Hrvatski sabor. Mi nismo mogli uspoređivati izvršenje proračuna sa onim proračunom koji je rebalansom utvrdio Hrvatski sabor u srpnju mjesecu 2005. godine. Vi uopće niste mogli konačnu potrošnju na pojedinim stankama uspoređivati sa onim dokumentom koji je usvojio Hrvatski sabor a jedino Hrvatski sabor može donositi Dražavni proračun. O tome da Vlada ima ovlasti da mijenja proračun o tome se naravno može razgovarati. Neke ovlasti mislim da trebaju postojati te vrste, ali da Vlada ovako bez ikakvih ograničenja može u potpunosti mijenjati državni proračun to apsolutno nije dobro, a još je gore i to se nije dogodilo u Hrvatskom saboru do izvršenja proračuna za 2004. godinu to se prvi put tada dogodilo da smo dobili proračun koji zapravo nije onaj proračun koji je usvojio Hrvatski sabor. Ako je Vlada izvršila taj tzv. tehničkih rebalans i o tome izvijestila Hrvatski sabor, govorim o proračunu za 2005. godinu Vlada je 25. prosinca izvijestila Hrvatski sabor o tome da je izvršena preraspodjela sredstava. Tu odluku Hrvatski sabor prima na znanje, onda bi svakako u izvršenju Državnog proračuna osim tih rebalansiranih elemenata proračuna odnosno promjena koje je imala Vlada trebao biti i temeljni državni proračun koji je usvojio Hrvatski sabor. Ovako se doista može postaviti i pitanje zakonitosti pa i ustavnosti toga i slobodno se može tvrditi da Hrvatski sabor nije usvojio izvršenje proračuna za 2004. godinu niti izvršenje proračuna za 2005. godinu. Jer to što smo mi usvojili nije bio državni proračun nego je to bio proračun koji je Vlada Republike Hrvatske temeljem ovog, ove odrede članka 40 i a rebalansirala a da uopće nismo imali zapravo pravu informaciju o tome koji je bio bazični državni proračun. Mislim da to ako se već ide sa ovom ovlasti mislim da ju treba limitirati, maksimalno do 5% kao što je to bilo za vrijeme mandata bivše Vlade a ne ovako bez ikakvih ograničenja, ali kada se i to stavi onda u izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske za prvo polugodište bilo koje godine, dakle godine 2006. ovoga puta ili za izvršenje proračuna za 2006. godinu svakako treba biti naznačen temeljni državni proračun koji je usvojio Hrvatski sabor jer samo to je državni proračun, a ne dokumenti koje je u međuvremenu tehničkim rebalansom usvojila Vlada Republike Hrvatske. Evo to su dakle razlozi za koje smatramo da nije dobra promjena ovoga zakona i zbog toga će Klub zastupnika HNS-a biti protiv prihvaćanja ovoga Zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Uvaženi zastupnik Zvonimir MrŠić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre ja ću se osvrnuti na dvije odredbe. Jedna je ponavljanje nečega što je dakle ravnopravnost jedinica lokalne samouprave u odnosu na državu. Ja bih se potpuno složio s ovim što je kolega Radoš govorio i to bi doista bilo krasno kad bi tako moglo biti. Ako već ne može biti tako jel' onda ne vidim nikakvog razloga da jedinice lokalne samouprave nemaju barem jednaku mogućnost za deficit kao što ima država. Dakle zašto, evo sad kad smo smanjili državi sa 3,3 na 3,0 ne omogućimo jedinicama lokalne samouprave da to bude 3%. Mislim da bi bilo vrlo korektno prema jedinicama lokalne samouprave. Radi se o minimalnim sredstvima. Dakle radi se o nekoliko, možda 100 milijuna kuna, ali što bi omogućilo da se u nekoliko općina ili nekoliko manjih gradova realiziraju projekti razvoja i zadovoljavanja potreba građana u tim gradovima. Dakle kad već ne možemo ići da ne ograničavamo dodatno ono što je Zakonom o lokalnoj samoupravi omogućeno, a to je da se zadužuju jedinice lokalne samouprave do 20% je li? Vidimo ovdje da se država može zadužiti do 100% jel'? Dakle jedinice lokalne samouprave se mogu zadužiti do 20% proračuna, do 20% proračuna. Prema tome ne vidim razloga da doista ne omogućimo taj jedan mali bijedni posto da jedinice lokalne samouprave imaju i ne bi to ništa značajno utjecalo na deficit opće države u konačnici dok ne uđemo u Europsku monetarnu uniju možemo si dozvoliti 0,1% koliko bi tih jedan posto jedinicama lokalne samouprave bi utjecalo sa 0,1% na deficit opće države. Dakle ne bi bio deficit opće države 3,00 nego bi bio 3,01. Dakle doista ne vidim razloga da ne učinimo tu gestu, tu gestu jedinicama lokalne samouprave. Ono što mislim da je suštinski a što bi trebalo svakako promijeniti to je članak 3. Članak 3. nije u suglasju s onim što je Vlada usvojila a što je radna grupa napravila i premijeri Vlada prezentirala na sastanku sa županima i gradonačelnicima. Dakle tamo smo razgovarali o smjernicama za javno-privatno partnerstvo. Mi smo na radnoj grupi, ja sam bio član te radne grupe dosta dugo raspravljali o tim ograničenjima, kontrolnim mehanizmima i svemu ostalom i ovo u potpunosti odudara od sadržaja i suštine onoga što je radna grupa napisala u smjernicama. Radna grupa je u smjernicama rekla da to bude 35% i s time se u potpunosti slažemo međutim rekli smo da će cijeli taj postupak verifikacije toga raditi agencija koju će osnovati Vlada. To piše u materijalima i to će agencija raditi u dva, u dva navrata. Prvo će agencija napraviti dakle prethodno odrediti da li to jest javno-privatno partnerstvo odnosno da li onaj koji, javni partner koji ide u izgradnju javnog objekta na taj način je dovoljnu količinu rizika prenio na privatnog partnera pa onda to jest javno-privatno partnerstvo. I drugo prilikom traženja mišljenja od agencije mora se dakle dostaviti ukupni iznos troškova za provedbu ugovora, ukupni iznos troškova za provedbu ugovora prema pojedinačnim godinama i raspodjela rizika vezano uz provedbu projekta. Nakon toga agencija je dužna u roku od 30 dana, u roku od 30 dana dostaviti mišljenje o tome da li dakle to jest JPP ili nije JPP i da li postoje dovoljni fiskalni kapaciteti u okviru ovih 35% ili ne. I dogovoreno je dakle da tih 35% se umanjuje za kapitalne prihode jedne te proračunske prethodne proračunske godine. Ovdje se uvodi nešto što je potpuno novo i što u potpunosti odudara od duha toga što je radna grupa napisala, a premijer prezentirao na onom sastanku u Vladi. Dakle uvodi se ne da će kontrolirati Ministarstvo financija nego da Ministarstvo financija mora dati prethodnu suglasnost. Smisao smjernice je da to čini agencija osnovana od Vlade Republike Hrvatske. Smisao toga je da ta suglasnost odnosno mišljenje mora biti dati u određenom roku. Ovdje čak ta suglasnost ministarstvo ne preuzima na sebe obavezu u kojem će roku dati suglasnost pa se može dogoditi kao što se sad događa sa zaduženjem da godinu dana se ne dobije nikakav papir iz Ministarstva financija da li će se dobiti odobrenje ili ne. Nadalje, u potpunosti od duha smjernica odudara stavak drugi što se smatram dakle pod osnovnom od 35% proračunskih sredstava. Dakle decentralizirana sredstva moraju u tome biti, mi smo o tome na radnoj grupi, ja govorim o onome što je bilo na radnoj grupi, što su smjernice i što je Vlada usvojila. Ne, ne, ministre, možemo, vi možete ovdje braniti Zakon o izvršenju proračuna. Ja govorim o jednom dokumentu koji je komisija koju je osnovala Vlada Republike Hrvatske dokument koji je napisan, dokument koji je prezentiran gradonačelnicima i županima. I ja sam bio član te komisije mi smo o tome raspravljali. Ja vam govorim o sadržaju i suštini tih smjernica, ne o onome što se nakon toga napravilo. I u konačnici, primjer je na pressici rekao da će to biti 35% i da neće biti tu poslije nekakve daljnje priče, jel. Dakle, decentralizirana sredstva su čak u točki 9. stavku 3. smjernica definirana kao takva, da ukoliko se to koristi da će onda trebati sa resornim ministarstvom dogovoriti preraspodjelu kriterija minimalnih standarda za to. Pa decentralizirana sredstva se koriste između ostalog za investicije i investicijsko održavanje. Kako ćemo to onda izbaciti iz proračuna i neće nam biti u osnovici za JPP. Onda smo mogli reći da su samo izvorni porezni prihodi jedinice lokalne samouprave osnovica za JPP. Onda ne može tu biti niti komunalna naknada, niti komunalni doprinos, niti naknada za cestarinu jer su sve to namjenska sredstva. Ali smisao smjernica nije takav. Ovim Zakonom o izvršavanju Državnog proračuna se suštinski mijenjaju smjernice, suština smjernica koje je napisala radna grupa a usvojila Vlada. U konačnici smisao JPP-a je da se rizik prenosi na privatnog partnera. Pa samim time sva ova ograničenja nemaju smisao. Ja mislim da stavak 25. svakako treba izbrisati jer decentralizirana sredstva moraju biti u tome zato jer decentralizirana sredstva i jesu namijenjena za ostvarivanje minimalnog standarda u tom području dakle školstva, zdravstva, socijalne skrbi, a objekti iz JPP-a će se upravo graditi za to. Pa ne možete sad to maknuti sa strane da ne bude u obračunskom dijelu, a s druge strane ćete financirati to iz ovoga. I treće, mislim da ne treba ponovno definirati što su kapitalni prihodi dakle prodaje nefinancijske imovine, primici od prodaje vrijednosnih papira. Pa to vjerojatno zakon o proračunu definira. Zašto ćemo to ponovno stavljati ovdje. Ja mislim da primici od prodaje vrijednosnih papira i primici od prodaje dionica udjela u glavnici treba biti dio proračuna. Zato jer neke jedinice lokalne samouprave na takav način to i planiraju. Dakle, ja bih vas molio da Zakon o izvršavanju državnog proračuna bude u skladu sa smjernicama. One nisu još usvojene ovdje u Saboru, možda se ne trebaju zvati smjernice nego preporuke ili zaključak o smjernicama, to je tehnički detalj, ali one su usvojene na Vladi, njih je premijer prezentirao gradonačelnicima i županima i ja vas molim da ne mijenjate suštinu smjernica Zakonom o izvršavanju državnog proračuna. A ovdje ovo činite. Teza da će netko dovesti državu u stečaj zato što će otići iznad tih limita, pa da bi sve jedinice lokalne samouprave iskoristile maksimum od 35% JPP-a to vam je 3 i pol milijarde. A mi govorimo o tome da država može se zadužiti do 100 milijardi ili da će ove godine moći dići kredit od milijardu, od 12, 13 milijardi. Prema tome, nema bojazni da će jedinice lokalne samouprave ugroziti financijsku stabilnost države, čak i ako će ići do maksimalnog iznosa. Dakle, kad bi baš svi išli do 35% a neće nitko ići zato jer ne može funkcionirati sa 35 + 20, bilo bi tri i pol milijarde. Pa o tim se mi novcima razgovaramo. Prema tome, nemojmo sada Zakonom o izvršavanju državnog proračuna derogirati u potpunosti smisao JPP-a. Jedino Slovačka u Europi ima ovakvo ograničenje da Ministarstvo financija mora davati suglasnost na JPP, jedino Slovačka. Pa zar ćemo se mi poravnati sa Slovačkom ili ćemo se ugledati u druge zemlje kojima želimo se pridružiti? Kako to da 24 zemlje nemaju to ograničenje, jedino u Europi će imati Slovačka i Hrvatska. Pustimo, imajmo konačno jednom povjerenje u tu lokalnu samoupravu. Pa uostalom neki od nas će se ili jesu ili će se vratiti na mjesta gradonačelnika i župana, jel. I još jedan komentar samo na članak 40. odnosno 7. Ja mislim da to nije dobro, a isto tako imam primjedbu da Vlada ponovno za sebe uzima pravo koje nije spremna dati nikome drugome, jel. Mislim da ako jedan proračun ima neka prava da svi proračuni trebaju imati ista prava.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Jozo Radoš.
Kolega Mršić je rekao govoreći o ovome o čemu sam ja govorio da to nije moguće. To je zapravo vrlo jednostavno samo treba imati volju da se to provede. Idealno gledano ne mislim da bi kriteriji za zaduživanje jedinica lokalne samouprave i države trebali biti drugačiji. I na razini jedinica lokalne samouprave i na razini države trebala bi postojati ista razina financijske odgovornosti. Mi se borimo i pokušavamo ugraditi takav sustav javne uprave u koju će se odgovornost jednako postaviti pa će onda i kriteriji biti jednaki. Nije logično da postizanje okvira deficita, državnog deficita pada na leđa jedinica lokalne samouprave. taj se teret mora rasporediti na jednak način. mi se borimo za izgradnju takvog sustava. Prema tome to nije ništa komplicirano samo treba donijeti takove odluke. Recimo odluka o kojoj govori kolega Mršić da se taj limit sa 2% godišnje digne na 3 ili 4%, da se limitiraju iznosi zaduženja pojedine jedinice lokalne samouprave na 50%, 51% kao što je to u slučaju države i da se limiti svih zaduženja jedinica lokalne samouprave također postave na neznam 30, 40 ili 50%, tu odluku je vrlo jednostavno donijeti. Jedinice lokalne samouprave će i trebale bi biti jednako odgovorne i nema opasnosti da bi jedinice lokalne samouprave svojim neodgovornim ponašanjem dovele u pitanje državne financije. Dakle taj sustav je itekako moguć samo za to treba imati političke volje, a ne prevaljivati teret postizanja kriterija limita deficita države preko leđa jedinica lokalne samouprave. To nije logično. I jedni i drugi imaju iste zadaće, odnosno jednaku odgovornost. I jedna i druga zadaća i središnje države i lokalne samouprave je važna, važna za građane Republike Hrvatske. Prema tome bilo bi logično da imaju istu odgovornost i naravno da imaju iste kriterije kada se radi o planiranju njihovih poslova.
Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Mršić.
Ja nisam rekao da je to nemoguće teoretski kao što ste vi govorili. Ja sam rekao da je to u ovom trenutku nemoguće kada se definiraju ciljevi Vladine politike i politike vladajuće većine na minimiziranje deficita. Dakle ja sam tu govorio o tome da treba onda ako već je to tako, solidarno se odnositi, jer državni proračun spram proračuna jedinica lokalne samouprave, ali ne možemo onda se još odnositi i restriktivnije prema jedinicama lokalne samouprave u odnosu na državni proračun jel'. Dakle to je jedno. I drugo, još do sada nije došla ni jedna inicijativa u Sabor da se poveća ovaj limit od 20% mogućnosti zaduživanja jedinica lokalne samouprave. To je nekakav dogovor koji vrijedi od 93. i očito kao takav funkcionira. Problem je što oni koji ispunjavaju uvjete iz Zakona o lokalnoj samoupravi i financiranju jedinica lokalne samouprave ne mogu to svoje pravo iskoristiti i tu se narušava ustavno pravo građanina na lokalnu samoupravu zato jer ne može njihova jedinica lokalne samouprave zadovoljiti potrebe građana na način kao što je to Zakonom o financiranju predviđeno iz zaduživanja do 20%. Dakle to je ono što jeste. Prema tome ja ne bi želio narušiti vladinu politiku minimiziranja deficita, ali mislim da je nekorektno prema jedinicama lokalne samouprave da država sebi kaže da može imati deficit 3, 3,5% a da jedinice lokalne samouprave mogu sudjelovati u svom vlastitom sa 2 što čini 0,1, 0,2% deficita opće države. Dakle ja ako se to dogovorimo, volio bih da se solidariziramo.
Zahvaljujem. Završno ministar financija, Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Prije nekoliko godina sam bio gradonačelnik i saborski zastupnik. Bila je 2003. godina, izborna godina, Zakon o izvršenju proračuna, jedinice lokalne samouprave se ne smiju zadužit ni lipu i onda kolega Radoš nije ovoliko plakao nad jedinicom lokalne samouprave. Niti lipe. Niti lipe. Vlada je na odlasku rebalansom proračuna i izvršenjem, izmjenom Zakona o izvršenju proračuna u 10. mjesecu dozvolila mogućnost da se zaduži, zadužilo se nekoliko jedinica lokalne samouprave. Što se tiče JPP-a i 35%. Jedno je decentralizirana sredstva uračunavat osnovicu na koju se obračunava 35% a drugo je mogućnost korištenja tih decentraliziranih sredstava za financiranje JPP-a, a mi smo na radnoj skupini govorili upravo o ovome drugome. Međutim gospodine Mršiću vjerojatno neznate da i po zakonu i po Ustavu Ministarstvo financija je odgovorno za vođenje fiskalne i ekonomske politike, cjelokupne. Prema tome ne može se dogoditi nikako da Ministarstvo financija prenese ovlasti na nekakvu agenciju da ona donosi odluke o tome da li netko ispunjava uvjete ili ne ispunjava uvjete za javno privatno partnerstvo. Ja sam i oba dva puta kad se raspravljalo na javnom privatnom partnerstvu upozorio, dakle čisto sa pozicije ministra financija što znači kad se dozvoli da se bez ikakve kontrole stvaraju obveze. To nisu obveze za godinu dana, to su obveze za 25 i 30 godina. No, kažem ono što sam rekao i kad sam govorio o rebalansu proračuna. Lijepo je to kad sam ja na vlasti mogu raditi što hoću, a kad si ti na vlasti to nije dobro. A što se tiče preraspodjele sredstava, mislim stvarno nema smisla, to je prošle godine prilikom izvršenja proračuna 2004. godine bilo teških riječi, falsifikati itd. To je prošla Vlada isto imala. Pogledajte si nalaz državnog, pogledajte si nalaz Državne revizije, vi možete pričati šta god hoćete. Vi čak ne negirate ono što ste radili onda kako možemo raspravljati o elementima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zasatupnik Mršić.
Ministar financija je rekao da ne može Ministarstvo financija prenijeti na nekog drugog ovlast da daje neka odobrenja ili suglasnosti. To je netočno. Što se tiče jedinica lokalne samouprave budući da Ustav definira da jedinice lokalne samouprave samostalno raspolažu sa svojim prihodima i rashodima. … [[Upadica se ne čuje.]] Ustavu, ja govorim o Ustavu. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne, ne ministre Šuker. Ja nisam pobrkao pojmove. Ne može, ne mogu jedinice lokalne samouprave imati mamu i tatu u Vladi. Jedinice lokalne samouprave imaju predstavničko tijelo, imaju svoje gradonačelnike, ima Zakon o lokalnoj samoupravi, Zakon o financiranju, prema tome tamo piše 20% da se može zadužiti a onda tata kaže e ti ne možeš. Zakon kaže da samostalno raspolažemo s ovim, JPP nije zaduženje, JPP je trošak kao što jedinice lokalne samouprave mogu sve dugoročne troškove stvarati bez suglasnosti Ministarstva financija, to mogu onda i ovdje s ovim. Ali mi smo dogovorili na vladinoj komisiji da će Vlada osnovati agenciju koja će voditi registar ugovora JPP-a, koja će davati mišljenje i ta agencija ima obavezu u određenom roku dati to mišljenje. Ja se ovdje bojim da nećemo biti u situaciji kao sa zaduživanjem da cijelu godinu ne dobijemo suglasnost.
Nije isteklo vrijeme, ali nemojte raspravljati pod institutom ispravke netočnog navoda. Zahvaljujem. S ovim zaključujem …
Pa vi ništa ne razumijete.
Zaključujem. Samo sekundu, molim vas. S ovim zaključujem raspravu po 10. točki dnevnog reda. Nastavak je sutra u 15 sati sa … … [[Upadica se ne čuje.]] Pardon, u 9,30 – Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona, drugo čitanje, P.Z. br. 418. SJEDNICA PREKINUTA U 19,30 SATI
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine ministre, na ovoj stavki u prvih 5 mjeseci ove godine potrošeno je 20% sredstava. Ruralni razvitak kao mjera sa kojom u budućnosti jedino možemo računati kao glavna pripomoć seoskom prostoru. Na žalost moram konstatirati, a rekao bih da ste i vi to napomenuli projekti, programi u tom segmentu se ne rade i mi na žalost moramo reći da što se tiče postotka direktnog plaćanja u odnosu na ruralni razvitak indirektna plaćanju u tom dijelu je negdje kod nas 95 naprama 5. Vi dobro znate da je tu u Europi, u zemljama Europske unije 60% gotovo za ruralni razvitak, a 40% za direktna plaćanja. Prema tome, morat ćemo razvijati te mjere ali ako sada smo potrošili samo 20% sredstava, ako znamo da još projekti ne rade se i ništa se neće dogoditi u tom dijelu. Mislim da ste i sami svjesni da se taj cjelokupni dio gdje imamo velikog prostora da pripomognemo da ljudi ostanu na selu, da ljudi ne moraju direktno živjeti samo od poljoprivredne proizvodnje nego da im se indirektnim mjerama pripomaže da oni na selu imaju ja bih rekao jedan pristojan život da im se pomaže u infrastrukturi, da im se pomaže u održavanju onih kulturnih običaja koje vjerujem da smo svi ponosni sa našim selom kada vidimo da je to selo uspjelo kroz gotovo stoljeće zadržati i kulturu i ja bih rekao i običaje ali neće moći ako ih ne podržavamo u tom dijelu. Zato tražim da se glasuje o ovome.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu. Amandmane su podnijeli Klub zastupnika HSP-a i zastupnik Zvonimir Mršić. Klub zastupnik HSP-a. Amandman 1. Izvolite ministre. Ima samo jedan amandman Kluba zastupnika HSP-a. Izvolite.
Vlada ne prihvaća amandman iz razloga što je smjernicama određen javno-privatno partnerstvo. Ovdje se predlažu određene nomotehničke promjene koje Vlada ne može prihvatiti.
Glasovanje. Tko je za ovaj amandman? Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 11 za. 18 suzdržanih. 53 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman zastupnika Zvonimira Mršića.
Vlada ne prihvaća iz razloga što zastupnik Mršić predlaže da se ukine ograničenje jedinicama lokalne samouprave u pogledu mogućnosti zaduživanja. S obzirom da 50 najvećih jedinica lokalne samouprave je u konsolidiranoj bilanci opće države normalna stvar je da, a i nekakva loša iskustva iz prošlosti govore da mogućnost zaduživanja jedinica lokalne samouprave treba biti pod kontrolom Vlade Republike Hrvatske i Ministarstva financija. Na kraju krajeva sjetimo se da 2003. godine se jedinice lokalne samouprave uopće nisu mogle zadužiti. Prema tome predloženo ograničenje smatramo 20% je nešto optimalno koliko jedinice lokalne samouprave uz ove dodatne kasnije amandmane oko javnog privatnog partnerstva mogu izdvojiti za zaduživanje i za povrat … [[Govornik se ne razumije.]]
Zastupnik Zvonimir Mršić.
Ovdje se ne radi o tome da sam ja ukinuo 20%. Ja sam ovdje ukinuo odnosno predlažem da se briše odredba da se 2% mogu zadužiti do ukupnog prihoda iz prošle godine. A ne 20%. Dakle ja predlažem da ostane ono ograničenje koje je propisano Zakonom o lokalnoj samoupravi jer smatram da je kršenje autonomije lokalne samouprave ako se Zakonom o izvršenju državnog proračuna propisuju dodatne restrikcije na ono što se propisalo Zakonom o lokalnoj samoupravi. Nije točno da se 2003. nije moglo uopće zadužiti. Nije se moglo zadužiti do rebalansa Proračuna u 2003. godini. Dakle pola godine nije, a pola godine se moglo zadužiti, dobiti suglasnost na zaduženje. I tada je bilo to 3%. Ne 2% kao što je ugrađeno u Zakon o izvršavanju Državnog proračuna u, za 2006. godinu jer se ne samo 2% nego se ovdje uvode i dodatne restrikcije da se u tih 2% uračunavaju sve one suglasnosti koje su dane u prošloj godini. Dakle koje su se tretirale kao deficit prošle godine. Da su to jednako tako i u ovoj godini. A ako se samo 50 najvećih jedinica lokalne samouprave konsolidira pa dajte onda preostalima 470 neka se zadužuju do iznosa od 20% budući da one ne ulaze u konsolidiranu bilancu. Mislim nema razloga da i njima namećemo ograničenje koje nema … /Govornik je isključen./ … Tražim glasovanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2 [[Upadice se ne razumiju.]] Pa nemate šta raditi jer glasujemo ručno o amandmanima. Amandman 2. zastupnika Zvonimira Mršića?
Vlada ne prihvaća iz razloga što smatramo da registar stvaranja obveza jedinica lokalne samouprave po osnovu javnog privatnog partnerstva se mora voditi u Ministarstvu financija. Smatramo da Ministarstvo financija s obzirom da se radi o obvezama koje se stvaraju na dugi rok itekako treba imati kontrolu nad tim i smatramo bez obzira što će agencija biti ta koja će kontrolirati projekte i davati suglasnost na njih. Međutim, da niti jedna jedinica lokalne samouprave projekt javnog privatnog partnerstva ne može biti ukoliko ne dobije suglasnost Ministarstva financija iz razloga što Ministarstvo financija ima potpunu evidenciju o stvorenim obvezama jedinica lokalne samouprave jer da se ne bi dogodilo da jedinica lokalne samouprave preuzme obveze veće nego što je u mogućnosti vraćati u budućnosti. Ponavljam, radi se o projektima koje imaju rok trajnosti 25 do 30 godina. Dakle, tu treba napraviti itekako kvalitetne fiskalne projekcije o fiskalnim sposobnostima jedinica lokalne samouprave. Jedan takav registar može isključivo postojati u Ministarstvu financija i logična je stvar da bez suglasnosti Ministarstva financija i Vlade Republike Hrvatske niti jedna jedinica lokalne samouprave ne može ući u projekat javnog privatnog partnerstva. To je smanjenje obveza u slijedećih 25 godina.
Zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja ću ponoviti dakle da je to u potpunosti u suprotnosti sa smjernicama koje su usvojene u petak ovdje u Saboru. Mi kada smo pisali smjernice mi smo rekli da će to činiti agencija. Čak štoviše, tada smo kolega Čačić i ja predlagali da Agencija bude smještena unutar Ministarstva financija. Premijer je rekao i potpredsjednik Vlade da neće, nego da će to raditi trenutno Ured pri agenciji za poticanje ulaganja. Dakle, mi nemamo ništa protiv toga da se vodi registar u ministarstvu, da agencija bude smještena u Ministarstvu financija i da agencija unutar Ministarstv financija radi ono što piše u smjernicama. A smjernice su rekle da će taj fiskalni kapacitet provjeravati agencija dajući mišljenje u roku od 30 dana. Ovdje se u potpunosti derogira smisao smjernica jer se uvodi nešto potpuno novo što u smjernicama nije bilo rečeno, što premijer nije rekao niti je bilo tamo dogovoreno, a to je da se treba tražiti pored toga što će neka agencija sad raditi, a ne vidi se smisao postojanja te agencije. Ako se traži suglasnost Ministarstva financija i ako Ministarstvo financija nema nikakav rok za davanje te suglasnosti. Jedno… [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] to će trajati ako me ne isključujete jel i ako se na potpuno novi način tretiraju što su kapitalni prihodi. Dakle, ja predlažem da se kapitalni prihodi tretiraju onako kako piše u smjernicama i onako kako piše u Zakonu o proračunu, a ne onako kako piše u Zakonu o izvršavanju proračuna. Opet se Zakonom o izvršavanju proračuna derogira nešto što je definirano nekim drugim stavovima i ministre ovo je potpuno u suprotnosti s onim što je upisano u smjernicama i što je dogovoreno na sastanku Vlade i gradonačelnika i župana. Dakle, potpuno derogirate smisao javno privatnog partnerstva. Javno privatno partnerstvo nije zaduživanje. Javno privatno partnerstvo je trošak za što se ni na neke druge ne treba suglasnost Ministarstva financija. Činite veliku grešku i tražim glasanje.
Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 73 glasa za, jednim suzdržanim i 26 protiv je donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2006. godinu u tekstu kako ga je predložila Vlada.