Zahvaljujem gospodine predsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Evo dakle pred vama je nacrt Prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim medijima, poznata je situacija i određenje i Vlade Republike Hrvatske, naravno resornog matičnog Ministarstva kulture vezano uz ove izmjene i dopune zakona, koje su uslijedile nakon sjednice Vijeća za nacionalnu sigurnost, a sa izričitim ciljem poboljšanja transparentnosti i boljeg utvrđivanja vlasničke strukture u medijima. Dakle pred vama je tekst Prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim medijima, kojeg je Vlada uputila u saborsku proceduru po hitnom postupku, a kako bi se donošenjem ovog zakona osiguralo bolje poštivanje odredbi o transparentnosti vlasništva. Donošenjem Zakona o elektroničkim medijima prije dvije godina Republika Hrvatska provela je zadnje usklađenje sa najnovijim direktivama Europske unije o audiovizualnim medijskim uslugama, a jedan važan dio ovog zakona odnosi se i na pitanje vlasništva u elektroničkim medijima i pitanje dodjele, odnosno mogućnost prenošenja koncesija. Želio bih samo istaknuti i utvrditi da su vezano uz ove izmjene, da je isto tako konzultirana Europska Komisija koja je i u onom Zakonu o medijima, izmjenama i dopunama Zakona o medijima koji ćemo imati, koji će uslijediti iza rasprave iza ovog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim medijima, dala pozitivno mišljenje, što dovoljno govori da smo na pravom tragu vezano uz transparentnost vlasništva, i transparentnost djelovanja medija. Prateći primjenu ovog zakona i prethodnih zakona, ali i rad Vijeća za elektroničke medije koji kao regulator nadzire rad nakladnika, vidljivi su brojni pomaci u poštivanju zakonskih odredbi koji se odnose na elektroničke medije. Predloženim Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim medijima, koji su pred vama, dakle poboljšat će se odredba Zakona o elektroničkim medijima, koji određuju transparentnost vlasničke strukture, a posebno vezano za ovaj Zakon o elektroničkim medijima posebno zabranjuju prenošenje koncesija sa nakladnika na nakladnika. Dozvolite mi da budem precizniji evo vezano uz ove izmjene i dopune, dakle precizira se odredba članka 52. o transparentnosti vlasničke strukture pružatelja medijskih usluga, na način da se propisuje obveza dostavljanja Vijeću za elektroničke medije ovjerenih preslika i isprava o stjecanju dionica ili udjela u pružatelju medijskih usluga. Nadalje, zabranjuju se pravni poslovi koji imaju za cilj prikrivanje vlasničke strukture pružatelja medijskih usluga ili vlasništva stjecatelja dionica ili udjela u pružatelju medijskih usluga. Nadalje, utvrđuje se da su pravni poslovi kojima se prikriva vlasnička struktura pružatelja medijskih usluga ili vlasništvo stjecatelja dionica ili udjela pružatelja medijskih usluga ništetni. Preciziraju se prekršajne odredbe koje uređuju dostavu podataka i isprava Vijeću za elektroničke medije. Određuje se maksimalna kazna isto tako do milijun kuna, i moram reći da je posebice bitno za ovaj zakon reći da se zabranjuje prenošenje koncesija sa određenog nakladnika i pružatelja usluga, medijskih usluga na drugog pružatelja medijskih usluga. Vjerujem da su ove izmjene i dopune zakona, kao što je to jučer i konstatirano na matičnom odboru važan korak naprijed, da će se s time doprinijeti naravno transparentnosti rada medija, naravno bez ikakvih ambicija da se s ovim izmjenama na bilo koji način na medije utječe, osim sa željom da se istakne važnost transparentnosti vlasništva u elektroničkim medijima, kao jednog od važnog da tako kažem formiratelja javnog mnijenja u Republici Hrvatskoj. Evo ako bi bilo dalje kakvih pitanja, može se dalje referirati na ove izmjene i dopune. Zahvaljujem.
Hvala lijepo ministru. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog državnog sabora, gospodine ministre drago mi je da ste danas ovdje, kolegice i kolege zastupnici. Izmjene i dopune Zakona o elektroničkim medijima koje se odnose prije svega na nominaciju vlasničke strukture koja je do sada vrlo često bila čudna ili pod čudnim okolnostima ili su u tome sudjelovali treća osoba jel kako bi se to reklo, a zapravo pravi vlasnici su se krili je dobra, dobar prijedlog zakona. Dakle jasno jedan čistac treba istjerati, treba biti razvidno i vlasništvo i dakle sve ono što stoji iza pojedinog elektroničkog medija. Sve to lijepo i krasno kada bi to doprinijelo, ujedno i borbi protiv korupcije i kriminala i sve onog što se događa u tim i ostalim medijima, a i u cjelokupnom hrvatskom društvu čega smo svjedoci svakodnevno i svjedoci smo svih i raznoraznih afera koje se pojavljuju iz dana u dan. Ako u elektroničke medije, a svakako da je naša Državna agencija HINA također elektronski medij koja je razvila i svoje da kažem kako sam ja to jedanput nazvao u ovom Saboru mini Google, tzv. "medija monitoring", i zna se tko stoji iza HINA-e, jasno to je država Hrvatska, to smo svi mi, hrvatski narod, to je agencija u 100%-nom vlasništvu države Hrvatske i titular vlasništva je potpuno jasan. Iako je titular vlasništva potpuno jasan, iako HINA naša radi pod dakle pod jasno propisanim Zakonom o HINA-i, iako plaća PDV 23% za razliku od nekih koji plaćaju 10% ili kao što npr. HRT na pristojbu za tv pretplatu nema uopće PDV-a, drugi mediji plaćaju 10% PDV, HINA 23% iako je naša državna agencija. Ali, kako kaže ona promidžbena poruka i ne samo to, iako je, da kažem HINA, razvila asortiman svojih proizvoda poput "medija monitoringa" ipak neke privatne tvrtke sa nejasnim titularom vlasništva i sa skupljim uslugama dobivaju poslove i to kod ministarstava. Državno ministarstvo, državna agencija jeftinija od ostalih, ali privatni vlasnici dobivaju poslove počevši od ministarstva gospodina Fuchsa prosvjete, školstva itd. do vašeg ministarstva itd. Zašto je to tako? Evo reći ću vam ja odmah gospodine Jasenu Mesiću, a vi ste imali i upoznati ste s takvim stvarima kada postoji npr. jedan, hoćete da vam govorim ime firme javno ili da vam prišapnem to poslije? … [[Upadica se ne razumije.]] Aha. Dakle, usluge koje je HINA nudila ministarstvima, javnim službama i tvrtkama pretežito u državnom vlasništvu vrlo su često odbijane,a prihvaćene su usluge elektronskih medija i servisa privatnih iza kojih se kriju npr. brat Gorana Hadžića itd. u RH. Po čijoj naredbi i po čijem nalogu? Pa zato govorim da ovaj zakon koji je, ima dobre namjere i koji se donosi u dobroj vjeri da se već jedanput zna tko to stoji iza kojega medija i da se propišu sankcije za bilo kakve prekršaje u tom smislu neće donijeti puno ako se bude radilo kao što se sada radi, a država Hrvatska, hrvatski porezni obveznici i mi svi skupa gubimo kada se sve zbroje štete koje nastaju privatnim kanalima i natječajima koji znamo kako idu i kako se sprovode gubi i milijune kuna. HDSSB će biti za prihvaćanje ovoga zakonskog prijedloga, da ne kažete da nismo, da smo nekakvi da ne kažem u smislu parlamentarizma nekakvi da kažem vandali ili kako god hoćete, dakle konstruktivne i dobre transparentne zakonske prijedloge uvijek ćemo podržati, ali i provođenje takvih zakonskih prijedloga je vrlo bitno i razmišljanje o Hrvatskoj državi, o hrvatskim poreznim obveznicima je još važnije od toga. Hvala.
Hvala. U ime kluba HDZ-a gospođa zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine ministre, državna tajnice. Prijedlogom izmjena Zakona o elektroničkim medijima precizira se zapravo odredba iz članka 52. koja govori o transparentnosti vlasničke strukture nakladnika i vlasničke strukture pružatelja medijskih usluga. Tako su, već smo čuli uvodno u obraćanju ministra, nakladnici dužni dostaviti Vijeću za elektroničke medije uz ovjerene preslike isprave o stjecanju dionica ili udjela u nakladniku do 31. siječnja. Danas u Hrvatskoj, samo ću podsjetiti, djeluje 27 televizijskih nakladnika plus HRT, odnosno 158 radijskih nakladnika plus HR, a u posljednjih 5 godina bilo je registrirano 355 elektroničkih publikacija. Kada govorimo o televizijskim i radijskim nakladnicima, posebno onima koji participiraju za sredstva iz Fonda za poticanje pluralizma, oni bez jasne vlasničke strukture kako se sada predlaže u ovim izmjenama više neće moći ni pokušati aplicirati za sredstva koja su posebno onima, a to svi vrlo dobro znamo na lokalnim razinama, od velikog značaja za realizaciju programa. Jednako tako čuli smo da se propisuje da nije dopušteno prenošenje koncesije za obavljanje djelatnosti pružanja medijskih usluga televizije i radija na drugu osobu kao i prekršajne odredbe. Neki smatraju da su mogle biti i više, ali eto one su ovako izrečene u prijedlogu. Mediji, često govorimo i to upravo i želimo, moraju biti neovisni, a ovo je i jedan od značajnijih načina omogućavanja neovisnosti rada i omogućavanje brojnim novinarima koji profesionalno rade svoj posao kako bi zaštitili svoj rad i zaštitili svoj dignitet, a ne da se propitkuje ima li tu diktata kapitala, ali i dovodi u pitanje zlouporaba medija ili medijskog prostora. Sukladno svemu ovome klub HDZ-a podržat će predložene izmjene. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime kluba HSS-a gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, državna tajnice, zastupnice i zastupnici. Želim na početku reći da će Klub zastupnika HSS-a podržati donošenje ovog zakona. Mislimo da je ovaj zakon korak naprijed i stoga će ga Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržati. Mislimo da je to i korak naprijed prema neovisnosti medija, a želimo sa ove govornice poručiti da etičko novinarstvo nema alternativu i da ne bi smjelo biti pod pritiscima raznih interesa, a posebno ne pod pritiscima vlasnika medija kao što je to u većini slučajeva dosad bilo. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospodine ministre, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Pa evo radi se o jednom kratkom zakonu koji u pet članaka, svega u pet članaka vrlo jasno i decidirano tretira materiju pitanja vlasništva i javnosti vlasništva u elektroničkim medijima. Kao što su i prethodnici rekli, pitanje vlasništva u elektroničkim medijima bilo je aktualno i do sada, bilo je regulirano člankom 52. novoga zakona koji smo donijeli ovdje u prosincu 2009. godine. Ovim prijedlogom zakona naprosto se pojačavaju mehanizmi kontrole vlasništva u elektroničkim medijima pa se uz obvezu koju su nakladnici i do sada imali da do 31. siječnja svake godine bili su dužni dostaviti Vijeću za elektroničke medije kao regulatornome tijelu strukturu vlasništva i uz izjave koliko koji vlasnik ima udjela ili dionica u tom narečenom elektroničkom mediju, međutim pojačavanje mehanizma kontrole vidim u tome što je u ovom prijedlogu stavljeno da se moraju dostaviti ovjerene preslike isprava o stjecanju dionice ili udjela u tom pružatelju medijskih usluga tijekom prethodne godine. Ostale odredbe ostaju iste i normalno da se u odredbama članka zakona kojim su propisane sankcije, dakle kaznene odredbe, da se dopunjava i povezuje sa ovom dopunom. Još jedna stvar koja je važna u elektroničkim medijima kad govorimo o televizijskim i radijskim nakladnicima, a ovdje je velika izmjena, je da se više ne dopušta prenošenje koncesija za obavljanje djelatnosti pružanja medijskih usluga televizije i radija na drugu osobu. Inače je to bilo omogućeno postojećim zakonom, a i onim starim zakonom o elektroničkim medijima kada smo ga usklađivali sa Zakonom o koncesijama ta odredba je stajala. Jasno, i svi postupci o prenošenju koncesija koji su započeti po starome zakonu bit će obustavljeni danom stupanja na snagu ovoga zakona. Prema tome, u svakom slučaju podržavam napore predlagatelja, Vlade Republike Hrvatske da se po pitanju javnosti vlasništva kako u elektroničkim tako i u pisanim, tiskanim medijima da se ojačaju mehanizmi kontrole i u nadi da će se i svi oni koji su zaduženi za praćenje provedbe ovoga zakona potruditi, a jednako tako da su i vlasnici obvezni postupati po ovome zakonu. Iz svega narečenoga podržat ću Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim medijima. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Ljubica Lukačić, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine ministre, državna tajnice, poštovane kolegice i kolege. Pa evo ja ću na početku svoje rasprave odmah reći kako dajem podršku ovom prijedlogu zakona iz razloga prvenstveno što mislim da je donošenje ovog zakona evo na neki način borba protiv prikrivanja vlasničke strukture i evo kako imamo detaljno obrazloženo. Ovim zakonom se precizira odredba članka 32. o transparentnosti vlasničke strukture pružatelja medijskih usluga na način da se propisuje obveza dostavljanja Vijeću za elektroničke medije ovjerenih preslika isprava o stjecanju dionica ili udjela u pružatelju medijskih usluga. Nadalje, ovim prijedlogom zabranjuju se pravni poslovi koji za cilj imaju prikrivanje vlasničke strukture pružatelja medijskih usluga ili vlasništva, stjecanja dionica ili udjela u pružatelju medijskih usluga. Ovim zakonskim prijedlogom uvode se i preciziraju prekršajne odredbe koje uređuju dostavu podataka i isprava Vijeću za elektroničke medije. Nadalje, propisuje se da svi postupci prenošenja koncesije za obavljanje djelatnosti pružanja medijskih usluga, televizije i radija koji su započeti temeljem važećeg zakona, da se obustavljaju danom stupanja na snagu ovoga zakona. Ovaj zakon donosi se u skladu sa zaključcima Vijeća za nacionalnu sigurnost Republike Hrvatske, a njegov osnovni cilj je spriječiti i prekršajno sankcionirati prikrivanje vlasničke strukture pružatelja medijskih usluga i neobjavljivanje podataka o dioničarima i nositeljima udjela. Ja sam uvjerena kako će se ovim prijedlogom zakona postići svrha. Mislim da je ovaj zakon potpora neovisnosti medija u Hrvatskoj. Nadalje, mislim da je ovaj zakon i instrument protiv bilo kakve i bilo čije zlouporabe medija. Slijedom evo svega što sam navela još jednom ističem kako podržavam donošenje ovog prijedloga zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. I gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine ministre, državna tajnice. Pa evo još nekoliko riječi o ovom. Naime, mislim da smo svi zadovoljni što smo dočekali ovaj zakon jer on je stvarno bio neophodan. Slušajući o vlasnicima medija možemo zaključiti da se vlasništvo mijenja svakih nekoliko dana jer čak i najpoznatije nekakve tv kuće jednostavno danas se priča vlasnik je ovaj, sutra onaj, a koliko smo vidjeli da se vlasništvo u određenom dijelu i mijenja, ali ne transparentno. I nije to samo kod televizijskih kuća. To je i kod radiostanica manjih, većih. Isto tako i ono što bi bilo dobro da bi se pažljivije pratilo način prezentiranja, način informiranja javnosti je sigurno neophodno i vlasništvo. Dakle, vlasnici mogu se miješati, ne moraju miješati ali vrlo često se miješaju u uređivačku politiku kud će jasno nastojeći vjerojatno više i zaraditi što je i cilj privatnih medija. Ali isto tako brze promjene mogu i naškoditi. Imali smo niz promjena u glasovitoj Radio 101 koja se borila svojevremeno demokraciju i na kraju od te demokracije ispala je velika pljačka i obmana. I činjenica da je dobro da se i tu zna tko je što u cijeloj priči napravio. Izgleda da oni prvoborci iz 101 su najviše opljačkali i sad se poprilično šuti o tome ali dobro je i to znati. Ako pogledamo našu nacionalnu tv kuću i ovdje si ljudi postavljaju pitanje tko je zapravo i tu vlasnik, jer očito da se ne događa baš sve onako kako bi tamo trebalo biti. Ali evo u nadi da će jednog dana s novim programskim vijećem i nadzornim odborom i novom upravom, novom starom upravom se i to popraviti pretpostavljam. Jer evo neka lica pojavljuju se stalno tamo bez svojih savjetnika mnogobrojnih. Neki su malo rjeđe i slično tamo. Ali dobro, o tom po tom. Lokalni mediji isto su izuzetno bitni jer su dosta gledani pogotovo na ovom području i tu se često mijenjaju vlasnici, ali mislim da ne previše transparentno i ovdje je jako dobro da se koncesija zapravo ne može nekom drugom prodavati, predavati, na razno razne načine. Jer tu treba stvarno biti dosljedan. Naime, onaj tko je dobio koncesiju vjerojatno ima i uvjete. Onda da nekom tko nema uvjete, a zapravo ljudi to ni ne znaju. Normalno da veliki mediji očekuju i veliku zaradu. To je sigurno. Ali u tom slučaju moramo znati vlasništvo, jer često si postavljamo evo i u sukobu interesa pitanje da li je netko u vlasničkoj strukturi medija ili nije. Jer bilo je i takovih prijava, bilo je i takovih slučajeva i to je bilo dosta teško odrediti. Dakle, transparentno vlasništvo u svakom slučaju će pomoći boljem razumijevanju medijskog prostora i mislim da će svi korisnici tog medijskog prostora biti u svakom slučaju zahvalni. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odlučivat ćemo nešto kasnije. Prije nego prijeđemo na sljedeću točku dnevnog reda htio bih upozoriti, pa ću poslije ponovo i ponoviti. Naime, mi ćemo danas dopuniti dnevni red sa još dosta točaka. Međutim, ostaje nam do petnaestoga da raspravimo barem ove zakonske prijedloge. Pa bih onda predložio da u ponedjeljak se posveti odborima, dakle odbori u ponedjeljak. U utorak bi počeli u 9,00 sati ujutro, bez pauze bi radili i utorak, srijedu, četvrtak i petak pa do nekih doba ocijenit ćemo koliko dugo. Zašto? Zato da ne bi bili možda u iskušenju da se izvanredna sjednica saziva. Ja mislim da se to može izbjeći ukoliko ovo ovako se onda složimo oko ovoga da u utorak počnemo u 9,00 sati i da cijelo to vrijeme počinje u 9,00 sati i to je pola sata koje dobijamo i bez pauze. Onda je to 2 sata dnevno, pa onda možemo i skratiti dužinu rada toga dana ukoliko završimo predviđeni dio točaka dnevnog reda. Evo to ću još ponoviti kad budemo glasovali Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim medijima, bio je hitni postupak, P.Z. broj 848, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkim medijima. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 98 glasova.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođe zastupnice, gospodo zastupnici. Dakle, pred vama je tekst prijedloga izmjena Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medijima koje je Vlada uputila u saborsku proceduru po hitnom postupku, a kako bi se donošenjem ovog zakona osiguralo bolje poštivanje odredbi o transparentnosti vlasništva u medijima. Svjesni nužnosti osiguranja pune neovisnosti slobode medija, ali i svjesni odgovornosti i uloge koje mediji imaju u našem društvu u donošenju medijskih zakona vodili smo se principom važnosti osiguranja pune neovisnosti medija u smislu uredničkih sloboda i na tragom donosili smo sve izmjene propisa i predlagali nove. U isto vrijeme suočeni s naglom ekspanzijom medijskog tržišta nakon desetljeća u kojima nisu bila dozvoljena privatna inicijativa u medijima trebalo je donijeti zakone koji će potaknuti ulaganje privatnog kapitala u medije kako bi se i kroz pluralizam vlasništva osigurao cjelokupni pluralizam medijskog tržišta. Ipak kako bi se zaštitio pluralizam važno je da kristalno jasno svakom građaninu Republike Hrvatske bude tko je vlasnik pojedinog medija i to zbog niza razloga. Kao prvo da bi se spriječile nedozvoljene koncentracije koje pogubno djeluju na pluralizam medija i da bi se izbjegao bilo kakav prikriveni vlasnik koji utječe na uređivačku politiku. Predloženim zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o medijima doprinijet će se boljoj primjeni odredaba Zakona o medijima koji uređuje transparentnost vlasničke strukture nakladnika medija, te će se spriječiti i prekršajno sankcionirati prikrivanje vlasničke strukture medija. Konkretnije mogu reći da će se izmjenama odredaba članka 32. o transparentnosti vlasničke strukture nakladnika na način da se propisuje obveza dostavljanja Hrvatskog gospodarskoj komori ovjerenih preslika isprava o stjecanju dionica ili udjela u nakladniku. Isto tako, zabranjuju se pravni poslovi koji imaju za cilj prikrivanje vlasničke strukture nakladnika ili vlasništva stjecatelja dionica ili udjela u pravnoj osobi nakladnika. Također, utvrđuje se da su pravni poslovi kojima se prikriva vlasnička strukture nakladnika ili vlasništvo stjecatelja dionica ili udjela u pravnoj osobi, da su oni ništetni, a isto tako se preciziraju prekršajne odredbe i određuju maksimalne novčane kazne do milijun kuna. Također želim reći da je i ovaj nacrt prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medija, da je bio … [[Govornik se ne razumije.]] Europskoj Komisiji od koje smo dobili pozitivno mišljenje, upravo na tragu ovog zalaganja i borbe za transparentnost u medijima, posebice vlasničke strukture. Pored toga želim istaknuti da ove izmjene i dopune Zakona o medijima nisu imale za cilj u ovom kratkom roku obuhvatiti sve one inicijative koje su postojale i postoje u zadnjim godinama, bilo od novinarskog društva, bilo čak i od matičnih saborskih odbora vezano, koji su vezani na ovu temu, nego je bilo bitno provesti upravo ove intervencije u zakonu sa ciljem dakle osiguranja transparentnosti vlasničke strukture. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. I u ime kluba HDZ-a, gospođa zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, poštovana gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Pa evo pred nama je nacrt Prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medijima, koji se mijenja, evo samo u nekoliko članaka, ali mislim da su ove izmjene izuzetno važne. Ovim nacrtom prijedloga zakona precizira se odredba članka 32. o transparentnosti vlasničke strukture nakladnika, na način da se primjenjuje obveza dostavljanja Hrvatskoj gospodarskoj komori ovjerenih preslika isprava o stjecanju dionica i udjela nakladniku. Nadalje ovim se prijedlogom zabranjuju pravni poslovi koji imaju za cilj prikrivanje vlasničke strukture nakladnika ili vlasništva stjecanja dionica ili udjela upravnoj osobi nakladnika. Ovim se prijedlogom također utvrđuje da su pravni poslovi kojima se prikriva vlasnička struktura nakladnika u vlasništvu stjecatelja dionica ili udjela u pravnoj osobi nakladnika ništetni. Također se propisuju prekršajne, preciziraju se prekršajne odredbe koje uređuju dostavu podataka i isprava Hrvatskoj gospodarskoj komori, te se uvodi i prekršajna odgovornost, novčana kazna iznosi milijun kuna. Bitno je reći da za donošenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu, te se odredbama prije ovog prijedloga zakona uređuju transparentnost vlasničke strukture nakladnika medija i ono što je bitno reći, a to je da će se spriječiti i prekršajno sankcionirati prikrivanje vlasničke strukture medija. Mislim da je dobro reći da ovim prijedlogom izmjena i dopuna Zakona o medijima nikako ne bismo mogli reći, a bilo je prilike čuti već i u medijima, ali mi to nikako ne bismo mogli reći da bi se vršio pritisak, eventualni pritisak na medije, nego se ovim zakonom svakako želi na neki način pomoći budućoj neovisnosti medija, nadalje cilj je da se postigne jasna vlasnička struktura nakladnika medija. Mislim da su ovo dobre promjene, mi u klubu HDZ-a zadovoljni smo ovim izmjenama i promjenama, izmjenama i dopunama Zakona o medijima, i vjerujemo kako će se ovim izmjenama i dopunama postići doista cilj koji je i zacrtan. Slijedom evo svega navedenog klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje izmjena i dopuna Zakona o medijima. Hvala vam lijepa.
Hvala. I u ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine ministre sa suradnicom, i kolegice i kolege zastupnici. Ovaj prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medijima evo samo se razlikuje u jednoj riječi, a to je ono elektronički mediji, a ovo su mediji, dakle pretežito pisani dakle mediji u Republici Hrvatskoj, bilo na ovom općem nivou, bilo lokalni mediji, dakle prijedlozi su isti da se spozna titular vlasništva, a vjerujem da time bi se i mnoge stvari u sadržaju tih medija prepoznale, dakle sadržaj medija je vrlo često na žalost usko vezan uz interese vlasničke strukture, a sada trenutno je ona vrlo zamršena i vrlo često neprepoznatljiva, pa onda građani zapravo mogu biti lako dezorijentirani putem vijesti, komentara, kolumni i ostaloga što se u tim pisanim medijima navodi. Ne samo da je su interesne grupacije povezane sa vlasnicima ili vlasnikom medija, pa onda stvaraju lažnu sliku o nekome, bilo da je ona uljepšana, bilo dakle u epitetima, bilo da je ona nagrđena o određenim bilo političkim opcijama, bilo pojedincima, a dokazivati ono što je napisano u medijima, dakle ono što je jedanput objavljeno, ili pak demantirati ili se suditi, ja uvijek kažem da je ona prva vijest 95% dojma čitatelja, a demanti ili sudski postupak ispravlja samo 5% Zbog toga klub HDSSB-a će biti dakle za prihvaćanje i dignuti ruku ovoga prijedloga ili Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medijima, ali moram reći gospodine ministre da bi bilo puno bolje kada bismo znali i koliko pojedini mediji, ali to ne možemo saznati jer mi je Ministarstvo financija na moj pisani upit odgovorilo koliko jedan vlasnik medija duguje Hrvatskoj državi, da kažem i narodu, svojih poreznih obveza i ostalih obveza poreza iz dohotka, PDV-a itd., pa sam dobio odgovor da je to tajna, da se to ne može znati jer je to protivno interesu poreznog obveznika. Je, točno da je protivno interesu poreznog obveznika ako on duguje više stotina milijuna kuna Hrvatskoj državi. I onda imamo rupe u proračunu, i onda imamo deficit proračuna. Ako takvih ima ne znam ni ja koliko, ne samo u medijima negoli i ostalih koji imaju povlašteni položaj u Poreznoj upravi i inspekciji i godinama duguju stotine milijuna kuna, a imaju samo PDV 10% na medije, a ostali građani plaćaju 23%. Što je to? Porezna tajna, tajna Ministarstva financija. Kaže samo u obrazloženju na moj pisani upit dobio sam odgovor da se to može doznati taj dug samo u slučaju kaznenog postupka ili progona. Pa ja nisam kadija, niti tužim niti sudim, ali kao građanin RH jednak sa svima ostalima tražio sam i molio i volio bih znati koliko to vlasnici poznati ili nepoznati, tko se iza koga krije, čiji je kapital tamo, čije su dionice tamo, dakle koliko oni duguju iz svoga redovnog poslovanja Hrvatskoj državi. Eto to bi, ovaj zakon to ne rješava, zakonski prijedlog, ali u svakom slučaju da bismo, da bi nam bilo puno jasnije ukoliko bismo znali otkud vjetar puše jasno znajući vlasničku strukturu onda bismo znali i strukturu vijesti i strukturu sadržaja tih medija. I jasno bi nam bilo zašto se piše ovako, onako, zašto se ponekad i pišu neistine i mogli bi unaprijed kako kaže predsjednik Sabora predvidjeti što će oni to pisati. A onda bi i onaj krajnji potrošač, kupac medija, novina, znao orijentirati se prema toj vlasničkoj strukturi hoće li on kupiti te novine ujutro na kiosku ili neće kupiti novine jer zna što će tamo ga dočekati i što će tamo pisati. Točno je da je potrebna transparentnost vlasništva, kako ja kažem titulara vlasništva, ali točno je da je potrebna i transparentnost poslovanja tih medija. Nažalost, toga nereda i netransparentnosti poslovanja u Hrvatskoj ima, za to su zadužene inspekcije koje ne rade svoj posao. Ili su pak zavisne od toga medija i od slike koju će taj masovni medij stvoriti o nekome. Pa je onda ne samo interesna grupacija uključena u vlasništvo i interes prema mediju negoli i politika. I to mi dobro znamo. Jer trebamo lagati ili trebamo pogledati jedan drugome u oči da je to tako? A tako je. Ovo je samo početni korak, ovaj zakonski prijedlog, koji se utvrđuje i kojim će se nadam se, u dobroj vjeri sam, da je namjera i ministarstva i Vlade da se napokon i to dozna. Iako postoje raznorazne glasine, te vlasnik iz Njemačke te iz Turske te sa Cipra te sa Kajmanskih otoka i ne znam ni ja otkuda, vlasnici Sejšela naših medija. Daj Bože da možemo i vašu vjeru gospodine ministre da ćemo napokon to doznati ovim zakonskim prijedlogom pa ćemo to znati. Daj Bože da to znamo, ali bojim se da svaki zakon ima svoje rupe pa će i ti najvjerojatnije vrlo spretni ljudi iskoristiti i eventualne rupe, ali volio bih da to ne bude. Ali bih volio da se nekakav donese bilo zakon, bilo uredba, odredba itd., po kojemu će ti isti mediji čiji su vlasnici vrlo dobro potkovani novčano, financijski i koji imaju sasvim sigurno svoje interese prema RH, bilo da ne kažem strateške interese, od raznoraznih globalizacijskih ciljeva itd. Pa prema tome valjalo bi utvrditi i transparentnost poslovanja takvih "magnata" pod navodnike ponekad, novinskih magnata i ostalih magnata. Zbog tog kao prvi korak prema tome, prema toj transparentnosti kako se to u politici kaže ili jasnoći što bi bila ljepša hrvatska riječ jasnoći vlasništva jel', titulara vlasništva, naslovnika vlasništva klub HDSSB-a će biti za ovaj zakonski prijedlog. Hvala vam lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Boris Kunst, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče, ministre, kolegice i kolege. Predloženi zakon pozdravljam i podržavam u cilju povećanja transparentnosti svakog poslovnog subjekta tako i posebno medija. Predloženim izmjenama će se vjerujem stati na kraj prikrivanju vlasničke strukture kao i zlouporabama netransparentnosti ulaganja sa svim oblicima kriminala vezanih uz ulaganje u vlasničke udjele u medijima. A što je ustvari i naglasilo Vijeće za nacionalnu sigurnost. Odgovornost medija je u objektivnosti i istinoljubivosti. Nažalost, novinarstvo u Hrvatskoj uz časne izuzetke iz dana u dan pada na sve niže grane kod nas. Širenje laži, poluistina, insinuacija često odgovara nekim vlasnicima medija ili nekim drugim moćnicima. Sami novinari sramežljivo upozoravaju da današnje novinarstvo prečesto ugrožava umjesto da štiti, promiče temeljna ljudska prava i slobode. Mnogi novinari u nezavidnoj su situaciji po sistemu veži konja gdje ti gazda kaže. Često puta pišu na način koji ne odgovara njihovom osobnom shvaćanju, ali nemaju izbora jer to im je faktički životna egzistencija. A vlasniku medija je primaran samo profit. U tom kontekstu često govorimo o manipulaciji umjesto o informaciji. Za vlasnike medija cilj je vrlo jasan. Novac i novac i samo novac bez obzira na žrtve i uništene živote. U novinarsku struku miješaju se mnogi moćnici, od vlasnika do velikih oglašivača pa i pokojeg političkog moćnika. Stručna javnost i dio novinara upozoravaju na ovaj problem, ali ih nitko ne čuje. Novac je i dalje primarni kriterij u našem novinarstvu to je ono što je najgore što nam se moglo dogoditi. Novinari danas su sve potplaćeniji i rade u sve većoj radno pravnoj nesigurnosti, ali smatram da su si za mnoga ponižavanja najviše sami krivi. Iako podržavam predložene izmjene treba naglasiti da oni sami po sebi neće donijeti željene pozitivne pomake u medijskom prostoru HRvatske. Razni regulatori, nadglednici ili kako god ih mi zvali do sada i ubuduće zapravo su ti koji bi trebali daleko odgovornije raditi svoj posao nego što ga danas rade ili što su ga do danas radili. Imati vlasništvo nad medijem, osim brojnih privilegija podrazumijeva a što mnogi vole zaboraviti i ogromnu društvenu moć. Nažalost, na odgovornost se najčešće i zaboravlja. Vjerujem da senzacionalističko novinarstvo nema budućnosti u HRvatskoj, bar ne na duge staze. Vjerujem da će i sami novinari glasnije ukazati na svakodnevno srozavanje struke i na vlastitu radno pravnu nesigurnost te onemogućiti sve one koji bi željeli da medije pretvore u muljevite vode koji će skrivati brojne tajne, a na kraju potopiti i same te novinare. Zalaganje za transparentnost vlasništva nad medijima kao i borba za istinsku slobodu medija, kao prava na istinsku informaciju to je jedno od temeljnih ljudskih prava i treba biti prioritet u društvu koje želi njegovati najviše standarde demokracije. U tom smislu novinari prvi trebaju ustati za obranu digniteta profesije uz podršku svih nas. Ne samo moralnu već i stvarnu koju ćemo iskazati predlaganjem i prihvaćanjem zakona koji će novinarstvo u Hrvatskoj vratiti na respektabilnu razinu koja mu i pripada. I još jednom ponavlja, zadaća medija je da promovira demokraciju, da izvješćuje o svim bitnim društvenim procesima ali istinito i promiče temeljna ljudska prava ali ne da ih toliko često ugrožava. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Naime, ovo je u svakom slučaju dobra tema koju je načeo kolega Kunst, a to su novinari. Naime, novinari svjedoci smo često ni ne znaju tko je zaslužan za otkaze koje dobivaju jer im otkaze ne uručuju vlasnici. Vlasnike ni ne znaju. Ali evo onaj tko je za to zadužen on im to uručuje u malo većoj količini i mislim da su oni novinari definitivno prve žrtve. Da nema znam i sami da vlasnici često guše slobodu pisanja, da preko urednika mijenjaju naslove koji vrlo često nemaju veze sa tekstom koliko smo čuli iz razgovora sa novinarima, pa ne samo da mi obični smrtnici ne znamo tko su vlasnici nego ne znaju ni oni koji rade u novinskim kućama. I mislim da ovdje vlasništvo na ime, što bi trebalo biti, u svakom slučaju itekako korisno. Pored tog vjerujem da ni brojni čitatelji ne znaju da je po nekoliko listova u istom vlasništvu. Pa onda eto sada pogotovo na moru kupe si malo više nekoliko novina, onda vide svuda su jednaki tekstovi i dalje, pa si postavljaju to pitanje, jer i to je često jako dobro sakriveno, a posebno na sakriveno na koji način su neki došli do tog vlasništva. Dakle, transparentnost u svakom slučaju itekako će dobro doći. Ovdje što je jako bitno i o čemu treba dobro razmišljati to je provedba ovog zakona. Naime, jučer smo čuli da je možda kazna do milijun kuna, možda i premala, jer ako su vlasnici ovako što se često priča i kako bi kolokvijalno nazvali tajkuni njima milijun kuna možda i neće biti ne znam koliko a da i dalje krše ovaj zakon. Zato vjerujem da ukoliko u provedbi zakona bude problema da će sigurno doći i do pojedinih izmjena. Naime, kazne izgledaju velike ali one u medijskom prostoru koji je često vrlo skup sigurno i nisu takove. Također postavljamo si pitanje da li se kroz medijski prostor krši Zakon o financiranju političkih stranaka. Jer kod nekih medija imate osjećaj da su sponzori političkih stranaka i to jasno netransparentni sponzori jer ne daju novac direktno, ali ako vam objave tekst od stranice, dvije, tri, četiri, onda sigurno su itekakovi vrlo veliki i kvalitetni sponzori. Svjedoci smo također i medijskog linča na pojedine dužnosnike koje isto tako možemo shvatiti kao sponzoriranje pojedinih političkih stranaka. Dakle, svako transparentno vlasništvo jasno vlasništvo što bi rekao kolega tamo, itekako će pridonijeti razumijevanju medijskog prostora. Bit će manje čuđenja zašto u pojedinim listovima ima toliko reklama, dakle toliki reklami prostor zauzimaju pojedine tvrtke, a zapravo tu i tamo samo šapuće da su te tvrtke zapravo u dobro dijelu vlasništva medija. Lokalni mediji su po mom mišljenju znatno transparentniji. U malim sredinama se sve zna i koliko god se pokazuje prstom u lokalne medije mislim ga je tu priča puno jasnija. Naime, znamo da i tamo ima sklonosti prema pojedinim ajde mogli bi reći dužnosnicima na lokalnom nivou, ali tu je priča puno, puno jasnija. Dakle, u nadi da će se i dalje pratiti u cijeloj ovoj strukturi kao što smo vidjeli sa prijavom i kontrolom, da će se pratiti provedba dobrog zakona i izuzetno potrebnog zakona, evo vjerujem da će sve ipak biti puno, puno jasnije. Hvala.
Hvala. Imamo nekoliko replika. Prva je gospođa Đurđica Sumrak. Izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče SAbora. Pa evo kolega Markovinović zašto sam se javila upravo zbog toga jer sam znala o čemu ćete sada razgovarati, a i htjela sam reći sljedeće. Evo kroz dvoje tiskovine mi već duže vrijeme pratimo dva feljtona, jedan je o drugu Titu i Jovanki, valjda je taj drug Tito moralna vertikala komunista, a Jovanka modna ikona pa sad nam govore kako će to biti kad oni zacrvene Hrvatsku. A drugi feljton je o ocu Milanoviću, odnosno o ocu predsjednika jedne stranke Zorana pa gledamo kako je Zoki bio mali pa veliki i tako. Ne znam što bismo iz tog feljtona trebali naučiti, valjda zašto Zoran Milanović nema neko svoje mišljenje, ne može se na ništa očitovati, međutim sad šuti momentalno jer ne zna šta će, i on želi isto Hrvatsku crvenu, misli uz pomoć pojedinaca da će to i uspjeti. Ali ono što je simptomatično, u tim tiskovinama ja nisam vidjela nijedan feljton o učenicima inovatorima, učenicima V. gimnazije, učenicima II. gimnazije koji su lani osvojili vrijedne nagrade. Tražim komentare ili feljtone o nekim kulturnim manifestacijama, od toga nemamo ništa. Ovo je samo dio koji sam htjela reći. Ako se na to svodi i to je EPP i dobro ste rekli, sponzorirani su od različitih stranaka.
Hvala. Imamo odgovor, gospodin Krunoslav Markovinović.
Pa evo, točno je da mediji nastoje istaknuti sve ono što su propustile neke političke stranke. Naime, u nizu medija bilo je javne pomoći nekoliko kolumnistica iz različitih novina kako zapravo, kako će SDP prije svega nadoknadit sve svoje propuste i zašto ne radi to i to. I to je njima neshvatljivo i sva kritika zapravo ide ovdje, prema tome i to je u neku ruku sponzoriranje ako ćemo tako. Prema tome, nemojmo se čudit feljtona, mislim da je i djed čak spomenut, ali dobro, možda i porodično stablo vidimo uskoro. Tako da sadašnje i buduće i slično pa ako je to doprinos nadajmo se da neće biti dovoljan. Hvala.
Hvala. Imamo dalje repliku. Gospođa zastupnica Sunčana Glavak, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Pa nisam baš sigurna da je ovo nešto povećalo značajno tiražu ali evo, kažu da svaka roba ima svog kupca. Znate što je najžalosnije, kolega Markovinoviću? Najgore što se novinaru može dogoditi, a kada eto govorimo ovdje o Zakonu o medijima onda ću se zadržati samo na tiskanim medijima, da čitatelji komentiraju da je primjerice u nekom dnevnom listu točna vremenska prognoza, a djelomično točan eventualno horoskop. Sve ostalo dovodi se u pitanje. Mislim da je to najtragičnije što se jednom novinaru može dogoditi, a vjerujem da vratimo se na meritum stvari, a to su ove izmjene, da se upravo i na ovakav način novinarima omogućuje da oni rade odgovorno i profesionalno svoj posao, a ne da se propitkuje onda sve ono što je napisano i da se to dovodi u pitanje. Dakle, ovo o čemu bismo trebali govoriti i još jednom ponoviti jest da su brojna nagađanja, indicije da zbog jasnih podataka u vlasničkoj strukturi ima i tzv. crnog kapitala u medijima i to je ono o čemu zapravo govorimo ovim izmjenama Zakona o medijima. Još jedno, to je snažno antikoruptivno sredstvo i zato se iznimno čudim što nije ni predsjednik Odbora za medije imao potrebe ovdje javno reći ono što je jučer podržao na Odboru za medije, da je ovaj zakon dobar i da je dobar Zakon o elektroničkim medijima. Čudi me što ovakva snažna antikoruptivna sredstva ama baš nitko od kolega iz Socijaldemokratske partije nije imao potrebe ovdje javno poduprijeti. Hvala lijepa.
Odgovor, gospodin Markovinović. Izvolite.
Pa evo što se tiče povjerenja u medije, nekad su ljudi stvarno upotrebljavali rado rečenicu pročitao sam u novinama, gledao sam na televiziji, slušao sam na radiju i to je bio izuzetno jak argument, ali i novine i radio i televizija su bili jednopartijski i onda drugačije se nije ni smjelo razmišljati. Prema tome, to je tako bilo. Danas nisu jednopartijske ali većinski jednopartijski su mediji danas u većinskom dijelu, dakle pokušavaju pomoći onom što očito neće moći pomoći, do te mjere bar do koje misle i mislim da to blago rečeno nije fer, ali fer igra često nema veze sa vlasništvom. Ako je vlasnik nepoznat onda može si štošta tog priuštiti. Poznati vlasnik ipak će malo voditi brigu o svojim potrošačima prije svega jer mnogi poduzetnici su unutra u medijima po svojim korisnicima jer ako bude bio takav onda čini mi se da će više izgubit nego što će u cijeloj priči dobit. A što se same korupcije u medijima tiče ovdje dalo bi se puno ovdje pričati na koji način su postali vlasnici pojedinih listova, pojedinih elektronskih medija i slično i tu trebamo, ja mislim vrijeme je da svi podržimo da se to istraži do kraja. Hvala.
Hvala. Imamo repliku, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Kolega Markovinović, rekli ste da radnici vrlo često, rekao bih uglavnom i ne znaju tko je vlasnik medija u kojemu rade. Ma možda i to za njih nije toliko bitno koliko je bitno da zapravo mnogi tamo rade na crno, da se vrti crni kapital, da neki u nekim velikim medijskim kućama primaju pola plaće u novcu, a pola u nekim bonovima u suradnji s određenim vlasnicima robnih lanaca pa prema tome kako uopće očekivati slobodno, a kamoli istraživačko novinarstvo. I još ste nešto rekli, da su vrlo često mediji sponzori političkih stranaka pišući na određeni način sa određenom intencijom, namjerom, ali vjerujte mi da sam pročitao sa elektronskih medija popis donatora ili sponzora novčanih jedne velike političke stranke, a na tom popisu sam našao izravno i novčanu uplatu određenog medija.
Odgovor, gospodin zastupnik Markovinović.
Kolega Grubišić, vjerojatno bi našli i više takvih nalaza o sponzoriranju kad bi zapravo sve išlo preko računa, ali kao što ide pola plaće kao što smo rekli ili više van računa tako idu vjerojatno i ova sponzoriranja na razne načine. Međutim, da ipak malo govorimo o zaposlenicima i dalje. Ajmo napravit anketu recimo ovdje kod novinara u Hrvatskom saboru koliko je primljeno na neodređeno, a koliko na određeno vrijeme. Naime, medijima je najbolje primiti radnike na neodređeno, novinare na određeno vrijeme jer su onda ovisnici, a ako su ovisnici onda moraju pisati, dakle bez slobode, bez ikakve slobode, ono što gazda hoće, a urednik provodi. Hvala.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, pa naime ovaj Zakon kao što ste rekli donosi transparentnost u vlasništvu nad medijima i vjerojatno će otkriti i smjernice kako pišu mediji, te kada ne izvještavaju realno, objektivno, a svjedoci smo svakodnevno poslije naših rasprava koje jasno imaju svoj fonogram da se dio toga izsicira po nečijem nalogu, dio toga se ne objavi, dio toga ne bude uopće prikazan u javnim medijima, a o tiskanim da ni ne govorimo. Segmenti naših iskaza su zamračeni i vjerojatno po nečijem nalogu i nečijem plaćanju nisu objavljeni. Puno puta insinuiranje, lažima i klevetama profesionalni novinari si dozvoljavaju da političare stavljaju na stup srama. Kada se podižu tužbe protiv istih režisera takovih objeda i laži diže se novinarsko društvo, zaštita ptica pjevica i svi ostali kako bi rekli da se vrši pritisak na novinare kada ih se tuži za klevetu kao što to čini danas novinarsko društvo spram mene kada sam tužio Aleksandra Stankovića zbog uvreda i kleveta koje je učinio prema hrvatskim braniteljima. Isto tako sam tužio i drugoga novinara. Tada ne govore o profesionalnosti, o etičnosti, ne govore o svemu onomu što novinarsko društvo propisuje i o čemu se brine. Profesionalnost dapače, ali sa istinom, istinitom informacijom i cjelovitom informacijom. Zasigurno transparentnost u vlasništvu kao i transparentnost u financiranju ili usmjeravanju je jako dobra stvar i gospodine Markovinoviću zasigurno ćemo imati još puno rasprava sa argumentima kako koji novinari i po čijem nalogu rade.
Hvala. Odgovor gospodin Markovinović.
Pa evo, ovdje smo došli do one teme slobode medija i da li treba sankcionirati ono, dakle što je klevetnički, što je namjerno napisano, što treba čovjeka uništiti i to je tema koja će se dugo povlačiti. I ako bilo što pokušate tu je evo gospodin Duka i ekipa koji će vrlo rado zaštititi novinare, ali neće ih zaštititi onda ako veliki gazde im daju otkaze ili s odgodom od koji dan ovdje. Kad bi malo pogledali medije kolega Đakić spominjanje vašeg imena i broj vaših slika pomislili bi da zapravo su mediji sponzori vas kao političara. Međutim, to je samo onda dok ne pogledamo naslov i tekst, a kad pogledamo naslov i tekst onda smo itekako uvjereni da su sponzori one druge strane. Jer zapravo na bilo koji način vas nastoje obezvrijediti vaše, pogotovo vaše istupe i slično. Jer činjenica je da očito da mediji lako stvore sebi neprijatelja, a onda je linč zagarantiran. Hvala.
Hvala. Replika gospođa Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Markovinoviću vi ste potpuno ispravno istaknuli određeni problem sa kojim su suočeni novinari i novinarke od strane svojih poslodavaca, a riječ je u stvari o ugovorima o djelu koji se sklapaju što znači da mnogobrojni novinari i novinarke rade i 10 i više godina bez da im ide mirovinsko i zdravstveno što naravno kad dođu u svoje 40-te posebno predstavlja veliki problem. Vidimo da i posljednjih dana u pojedinim listovima dijele se i otkazi što svakako smatram da nije dobro. Naravno da je pravo svakog vlasnika da odlučuje o svojoj poslovnoj politici. No ipak, čini mi se da je u cijelom tom segmentu ne samo u zaštiti novinara nego i u onim prethodnim fazama zakazala politika kad se nije vodilo računa u stvari kome se prodaju mediji, odnosno tko to postaje vlasnik medija. I kao što sam rekla u svojoj raspravi u ime Kluba zastupnika HSS-a u drugim državama domaći mediji mogu biti jedino u rukama tih vlasnika iz te države i dakle to je i postulat u zemljama najrazvijenije demokracije. Na žalost u Hrvatskoj su se dogodile neke druge pojave. Stoga nas ne treba čuditi ono što je kolegica Sumrak govorila, a što ste vi spomenuli u svojem izlaganju da upravo u medijima možemo vidjeti samo izjave onih kojima smeta križ u javnim institucijama, a ne one koji misle drugačije. U medijima danas uglavnom možemo vidjeti one kojima smeta Hrvatska, a ne može se čuti drugačije mišljenje onih koji jesu većinska Hrvatska i koji govore u prilog te Hrvatske. U medijima se danas može čuti izjave onih koji žale za Jugoslavijom, plaću i kažu da njihova Hrvatska nije uspjela. Dakle, njima smeta ova domovina, a nas kojima možda smeta region, kojima smeta Jugoslavija, kojima smeta Partija ne može se čuti. Nekima smeta Tuđman. On je njima nesavladivi kompleks, a oni kojima je Tuđman bio hrvatski predsjednik njih se ne može čuti. Ali to opet sve se vraća na početak, jer naravno da su vlasnici kapital ideologija ti koji o tome odlučuju, a ne na žalost novinari koji se ponekad i trse i trude oko općeg dobra i oko etičkog novinarstva, ali su izloženi raznim pritiscima.
Odgovor gospodin Markovinović. Izvolite.
Pa točno je tamo da negdje '87., '88., '89. godine kada su novinari osjetili malo dah slobode da su se raspisali o propasti industrije. Dakle, mahom klirinške industrije, jer je prestao kliring funkcionirati i privreda i tvornice bile su na koljenima. Dakle, opći raspad. Ali evo dvadesetak i nešto više godina kasnije sjećanja su izblijedila. Sad se govori o nekakvim vremenima divnim, krasnim vremenima, a bilo je jako šarmantno stajati u repovima, bilo je jako šarmantno razmišljati kako bilo što, doći do bilo čega, da se i ne znam obični frižideri kupovali na dvije godine na otplatu i slične stvari. Dakle, vremena, sjećanje puno tog mijenja. A što se novinarstva tiče čovjek bi pomislio najbolje slobodnim novinarima. Dakle, imamo ih nešto. Ali i oni su i oni su ovisnici, veliki ovisnici. Možete vi koliko god hoćete biti slobodan novinar ako vam to netko ne želi objaviti. Prema tom, očito da kod nekih novinara podanički mentalitet je stvarno toliko izražen do takove mjere da nije teško zaključiti tko je vlasnik, pa makar se pojedini list ili bilo koji drugi medij vodio i na drugo ime. Dakle, ovaj Zakon definitivno će donijeti razumijevanje, razumijevanje korisnika da tako kažem medijskih usluga, i mislim da će nam svima pomoći da kad počnemo čitati neki list aha sad znamo zbog čeg piše to i to. Hvala.
Hvala. I zaključujem raspravu po ovoj točci dnevnog reda, kasnije ćemo odlučivati. Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medijima, hitni je postupak bio, P.Z. 849, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o medijima. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 100 glasova.
I sada radi racionalnosti, i što je tu ministar kulture pa da ga ne mučimo dva puta. Imamo, prešli bi na ovu 19. točku dnevnog reda, pa ćemo se poslije vratiti na 17. i 18., dakle – a) Prijedlog Odluke o razrješenju članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije b) Prijedlog Odluke o imenovanju članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. S obzirom da je dosadašnjim članovima Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije istekao mandat, Vlada je predložila ove akte na temelju članka 12. Zakona o Hrvatskoj izvještajnoj agenciji. Prijedlog akta primili ste poštom. Raspravu su proveli Odbor za informiranje, informatizaciju i medije i Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Amandman je podnio Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Ne. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospođa zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče, poštovani gospodine ministre, poštovana gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Pa evo pred nama su dvije odluke, jedna o razrješenju članova Upravnog vijeća HINA-a, a druga o imenovanju. Sukladno članku 11. i 12. Zakona o HINA-i članovima Upravnog vijeća, dosadašnjim članovima Upravnoga vijeća HINA-e istekao je mandat, te se trebaju imenovati novi članovi. Ja ću se kratko osvrnuti na amandman Odbora za informiranje, informatizaciju i medije, kojim amandmanom se predlaže da se člana Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije koji se u Upravno vijeće imenuje iz reda zaposlenika u HINA-e ne izabere, dakle da se ne pristupi njegovom izboru, iz razloga kako je to odbor obrazložio što se trebaju provesti dodatne konzultacije, dakle Vlada treba provesti dodatne konzultacije, a glede načina izbora člana Upravnoga vijeća iz reda zaposlenika. Obzirom da je i u odbor pristiglo nekoliko zahtjeva s jedne i s druge strane, dakle onih koji misle da se član Upravnog vijeća iz redova zaposlenih bira na jedan način, i oni koji misle da je izbor potrebno provesti na drugi način. Stoga evo i mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice podržavamo ovaj amandman odbora i mislimo da je ovakvu eventualnu, ovakav eventualni nesporazum potrebno riješiti na najbolji mogući način, stoga podržavamo ovaj amandman i podržavamo odluku o imenovanju preostalih članova Upravnog vijeća HINA-e. Hvala vam lijepa.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospođa zastupnica Sunčana Glavak. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine ministre. Pa evo kolegica Lukačić je zapravo rekla o čemu ćemo mi glasovati, odnosno što ćemo predložiti. Ja bih samo htjela reći za koga smo mi na odboru jučer za informiranje, informatizaciju i medije digli ruku, koga smo podržali. Dakle to je gospodin Vlaho Bogišić, gospodin Aleksandar Adler, gospodin Tomislav Radić i gospodin Damir Boras. Bilo je isto tako riječi o tome može li gospodin Boras, s obzirom da je on vanjski član Odbora za informiranje, informatizaciju i medije obnašati ovu dužnost, dogovoreno je da će se on konzultirati i ukoliko bi bio u sukobu interesa, da će tada svoju prednost dati da bude član Upravnog vijeća HINA-e. I samo ću reći da ovi ljudi za koje ćemo danas glasovati, a vjerujem da ćemo ih izglasati, biti naravno ekipa koja mora provesti strateški plan razvoja HINA-e od 2011. do 2013. godine, i da se nadam da će oni jednako tako poraditi i na onome što je HINA-i nužno, a to je uvođenje novih usluga, i vjerujem da će HINA na kraju biti ono što se od nje očekuje javni servis, dakle bez lijevih, desnih, srednjih, bilo kakvih ovakvih ili onakvih pritisaka, i da će nastaviti profesionalno obavljati svoju agencijsku djelatnost. Hvala lijepa.
Hvala. Želi li ministar se izjasniti o amandmanu? Da. Gospodin ministar Jasen Mesić. Izvolite. Amandman Odbora za informiranje.
Zahvaljujem predsjedniče. Vlada prihvaća predloženi amandman od strane odbora. Dodatno ćemo razmotriti s obzirom da smo evo u vrlo kratko vrijeme dobili niz dodatnih pisama, dodatnih obrazloženja, dodatnih traženja, tako da ćemo na taj način moći još da tako kažem izbrusiti ovu odluku oko imenovanja petog člana Upravnog vijeća, odnosno člana iz redova zaposlenika. Inače zahvaljujem svim zastupnicima, zastupnicama i zastupnicima na diskusiji, i doprinosu prilikom rasprave i jučer na odboru i danas u Parlamentu vezano za imenovanje. Hvala.
Hvala. Zaključujem raspravu o ovoj točci dnevnog reda.
Prelazimo na a) Prijedlog Odluke o razrješenju članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije, b) Prijedlog Odluke o imenovanju članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Odbor za informiranje, informatizaciju i medije predložio je Hrvatskom saboru donošenje Odluke o imenovanju članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije sa sljedećim amandmanom: riječi "iz reda zaposlenih u Hrvatskoj izvještajnoj agenciji Aleksandar Španić" briše se. Tijekom rasprave predstavnik Vlade prihvatio je amandman odbora. Dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o razrješenju članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije. Molim uključimo se i glasujmo. Ova odluka je donešena većinom glasova, 99 glasova za, 3 suzdržana i ništa protiv. I drugo Prijedlog Odluke o imenovanju članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije. Molim uključimo se i glasujmo. Ovdje je prihvaćen i jedan amandman. O imenovanju da, članova Upravnog vijeća Hrvatske radiotelevizije. Molim rezultat? Ovaj prijedlog je prihvaćen većinom glasova, 90 glasova za, 2 suzdržana i 2 protiv, zajedno sa prihvaćenim amandmanom.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dakle, Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit rezultat je zajedničke želje za promicanjem i produbljivanjem međusobne suradnje dviju država te doprinosi nastavku učvršćivanja i razvijanja prijateljskih odnosa RH i BiH. Sporazumom se na prikladan način uređena pitanja vezana uz predaju i prihvat vlastitih državljana kao i državljana trećih država i osoba bez državljanstva koji nezakonito ulaze ili borave na državnom području druge ugovorne strane. Republika Hrvatska sve učinkovitije kontrolira nezakonite migracije i ovim zakonom kojim će biti potvrđen sporazum će biti još jedan jači alat u rukama RH, odnosno Ministarstva unutarnjih poslova u borbi protiv nezakonitih migracija u borbi protiv kojih je kao što sam rekao Ministarstvo unutarnjih poslova sve učinkovitije. Predloženim zakonom potvrđuje se Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava RH stupile na snagu i postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH i provedba ovoga zakona neće zahtijevati osiguranje i dodatnih financijskih sredstava. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Dragan Vukić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Sporazum između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit predlaže se na prikladan način urediti pitanja vezana uz predaju i prihvat vlastitih državljana kao i državljana trećih država i osoba bez državljanstva koji nezakonito ulaze ili borave na državnom području druge ugovorene strane. Protokol između Ministarstva unutarnjih poslova RH i Ministarstva sigurnosti BiH o provedbi Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit služi provedbi sporazuma te konkretno regulira način utvrđivanja i pretpostavljanja državljanstva, postupak predaje i prihvata, dokazivanje boravka ili prelaska preko državnog područja ugovorene strane, osnovanu pretpostavku boravka ili prelaska preko državnog područja ugovornih stranaka, nezakoniti prelazak državne granice, postupak predaje i prihvata po skraćenom postupku te nadležna tijela ugovornih stranaka. Izaslanstva RH i BiH sastala su se 25. i 26. studenog 2010. godine u Zagrebu u svrhu usuglašavanja navedenog sporazuma i protokola. Osnova za pregovore bili su hrvatski nacrti teksta sporazuma i protokola uz izmjene i dopune koje je predložila bosansko-hercegovačka strana. Razmatranje tekstova i usuglašavanje stavova proteklo je u prijateljskom i radnom ozračju tijekom kojeg su tekstovi sporazuma i protokola u cijelosti usuglašeni i parafirani. Sporazum i protokol su dana 11. ožujka 2011. potpisali ministar unutarnjih poslova RH gospodin Tomislav Karamarko i ministar sigurnosti BiH gospodin Sadik Ahmetović. Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija je dana 9. lipnja 2011. godine sukladno članku 16. stavku 2. Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora zajedno s mišljenjima nadležnih resora radi pokretanja postupka o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit. Sporazumom između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit sporazum se potvrđuje kako bi njegove odredbe u smislu članka 140. Ustava RH stupile na snagu i postale dio unutarnjeg pravnog poretka RH. Klub HDZ-a podržat će ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Pojedinačna rasprava. Gospodin Ivan Bagarić, izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, dame i gospodo. Ovo je jedan u nizu od bilateralnih sporazuma između RH i BiH koji prije svega rekao bih uređuje odnose između ove dvije države ali i doprinosi jačanju veza, jačanju prijateljstva između Hrvatske i BiH. Sporazum o potvrđivanju zapravo Zakon o potvrđivanju Sporazumi između Vlada Republike Hrvatske i Vijeća ministara BiH o predaji i prihvatu osoba kojih je ulazak ili boravak nezakonit je jedan okvir unutar kojeg će biti razrješavani do sada u praksi slučajevi koji su opterećivali zakonodavstvo i uopće društvo i u HRvatskoj i u BiH i to će biti jedan korak naprijed u uređivanju odnosa između RH i BiH. Ovo treba promatrati prije svega i u kontekstu skorog ulaska RH u EU i utvrđivanje odnosa Hrvatske kao članice EU i BiH. Ovom prilikom kao što sam često govorio u ovoj dvorani ukazujem na važnost BiH kada je u pitanju HRvatske a isto tako kada je u pitanju općenito hrvatski narod ali i svi koji žive u BiH važnost HRvatske kao države na koju će se vezati sutradan i koja će joj biti spona prema EU. Stoga bez obzira što to nije izravno pitanje ovog zakona opet koristim priliku da ukažem na važnost svih demokratskih procesa u BiH i postizanja demokratskih standarda koji će osigurati prosperitet BiH, BiH države jednakopravnih naroda dakle sva tri jednakopravna naroda i svih građana BiH što je preduvjet stabilnosti BiH. Svima nam je poznato da sada još uvijek to pitanje u BiH nije riješeno i da je hrvatski narod bez obzira što je Ustavom zajamčeno njegovo pravo i sve ono što Ustav osigurava na papiru, međutim u životu ta proklamirana načela se nažalost ne provode. Stoga je Hrvatskoj vrlo važno da se BiH ubuduće razvija u tom smjeru u tom smislu a isto tako za cijelu EU u cijelu europsku zajednicu država i naroda je važno da BiH postigne te standarde kako bi bila sutradan uključena u zajednički europski prostor, prostor vjerujemo veće razine demokracije i boljih standarda naprosto boljeg standarda življenja. Evo u tom kontekstu ja podupirem još jedanput ovaj sporazum. Koristim također prigodu na određeni način najaviti i hrvatskoj javnosti ali i javnosti u BiH da je u našu saborsku proceduru ušao i Prijedlog Zakona o odnosima RH s Hrvatima izvan RH što je jedan napor ove Vlade odnosno države Hrvatske da uredi sustavno odnos sa tri velike skupine Hrvata izvan Hrvatske, dakle HRvatima u BiH kao suverenim narodom, zatim Hrvatskom nacionalnom manjinom u 12 europskih zemalja i dijasporom ili iseljeništvom tj. svi onim našim ljudima koji su godinama odseljavali odlazili s prostora Hrvatske i nastanjivali prekooceanske zemlje i sa njihovim potomcima. U tom kontekstu i taj prijedlog zakona odnosno taj zakon uređuje taj odnos, odnos između Hrvatske i hrvatskog naroda u ovom slučaju u BiH a uređenje tog odnosa je zapravo poboljšanje odnosa Hrvatske i BiH i zapravo otvaranje perspektiva BiH kao sutrašnjoj budućoj članici EU. Naglašavam da je važnost stvaranje jednog konteksta jednog uvjerenja i jedne politike kako je zapravo što skoriji ulazak BiH u EU i nacionalni interes RH dakako interes tamošnjih naroda i svih stanovnika u BIH. jer bude li se očekivalo od BiH da postigne sve one standarde koje je RH postigla ovdje i na taj način da prolazi sva sita i rešeta koje je Hrvatska prolazila, bojim se da se neće to dogoditi u sljedećih nekoliko godina. A ako se to ne dogodi onda je to prijetnja stabilnosti BiH. Stoga pozivamo svekolike čimbenike i u Hrvatskoj i u BiH ali i međunarodnoj javnosti da se uključe na način da podupru BiH u smislu njenog uključivanja u EU zajedno odnosno što skorije i sa RH. Evo još jedanput moja potpora ovome prijedlogu zakona i dakako dat ću svoj glas za njega. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu o točki dnevnog reda, pa ćemo odlučivati kasnije. Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Hrvatske i Vijeća ministara Bosne i Hercegovine o predaji i prihvatu osoba kojima je ulazak ili boravak nezakonit, hitni je bio postupak, P.Z. broj 850, Vlada Republike Hrvatske je predlagatelj. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje konačni prijedlog ovog zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 103 glasa.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Uvažene dame i gospodo saborski zastupnici. Na temelju članka 7. Zakona o pronalaženju, obilježavanju i održavanju grobova žrtava komunističkih zločina nakon 2. svjetskog rata osniva se Ured za pronalaženje i obilježavanje i održavanje grobova žrtava komunističkih zločina nakon 2. svjetskog rata. Odredbom 15. zakona utvrđeno je da uredom upravlja upravo vijeće koje ima predsjednika i 8 članova. Sukladno odredbi članka 15. istoga zakona predsjednika i 7 članova upravnog vijeća ureda imenuje i razrješuje Hrvatski sabor na razdoblje od 8 godina. I to predsjednika i jednoga člana na prijedlog Vlade RH, jednog člana iz redova zastupnika Hrvatskog sabora Odbora za ratne veterane, a po jednog člana na prijedlog Hrvatskog instituta za povijest, HRvatske akademije znanosti i umjetnosti, HRvatske biskupske konferencije, Hrvatskog državnog arhiva i Hrvatskoga crvenog križa. Slijedom navedenog Vlada Republike Hrvatske je na sjednici od 16. lipnja ove godine utvrdila prijedlog za imenovanje predsjednika i člana upravnog vijeća ureda za koje je predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, a ujedno i proslijedila prijedloge za imenovanje preostalih šest članova upravnoga vijeća. I pred vama je prijedlog odluke o imenovanju kojom se prof.dr. Andrija Hebrang imenuje predsjednikom Upravnog vijeća Ureda za pronalaženje, obilježavanje i održavanje grobova žrtava komunističkih zločina nakon Drugog svjetskog rata na prijedlog Vlade Republike Hrvatske te se za članove Upravnog vijeća Ureda predlažu magistar Stjepan Adanić na prijedlog Vlade Republike Hrvatske, Mato Bilonjić iz reda članova Odbora za ratne veterane Hrvatskoga sabora, dr.sc. Zdravko Dizdar na prijedlog Hrvatskog instituta za povijest, akademik Branko Kincl na prijedlog Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, msgr. doktor Mile Bogović, biskup gospićko-senjski na prijedlog Hrvatske biskupske konferencije, Snježana Ivanović na prijedlog Hrvatskog državnog arhiva i Dubravka Horvat na prijedlog Hrvatskoga crvenog križa. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji radnog tijela? Gospodin Josip Đakić u ime Odbora za ratne veterane. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i članova Upravnog vijeća Ureda za pronalaženje, obilježavanje i održavanje grobova žrtava komunističkih zločina nakon Drugog svjetskog rata Odbor za ratne veterane Hrvatskoga sabora na svojoj 30. sjednici održanoj 6. srpnja 2011. godine razmotrio je Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i članova Upravnog vijeća Ureda za pronalaženje, obilježavanje i održavanje grobova žrtava komunističkih zločina nakon Drugog svjetskog rata koju je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 16. lipnja 2011. godine. Prijedlogom odluke Vlada Republike Hrvatske upućuje Hrvatskom saboru na imenovanju listu kandidata za predsjednika i članove Upravnog vijeća Ureda za pronalaženje, obilježavanje i održavanje grobova žrtava komunističkih zločina nakon Drugog svjetskog rata, kako onih koje ona predlaže tako i drugih ovlaštenih predlagatelja. U kraćoj raspravi članovi odbora nisu imali primjedbi na predložene kandidate te su podržali predložene kandidate. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno sa 7 glasova odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Odluke o imenovanju predsjednika i članova Upravnog vijeća Ureda za pronalaženje, obilježavanje i održavanje grobova žrtava komunističkih zločina nakon Drugog svjetskog rata koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i članova Upravnog vijeća Ureda za pronalaženje, obilježavanje i održavanje grobova žrtava komunističkih zločina nakon Drugog svjetskog rata. Iako je prošlo 65 godina mislim da smo dužni taj dio odraditi i pred ovim odborom je zasigurno velika zadaća. Na temelju članka 7. Zakona o pronalaženju, obilježavanju i održavanju grobova žrtava komunističkih zločina nakon Drugog svjetskog rata osnovao se Ured za pronalaženje, obilježavanje i održavanje grobova žrtava komunističkih zločina. Odlom članka 15., citiram u zakonu: utvrđuje se da Uredom upravlja Upravno vijeće koje ima predsjednika i osam članova. Sukladno odredbi članka 15. stavci 2. i 3. citiram u zakonu: predsjednik i sedam članova upravnog vijeća ureda imenuje i razrješuje Hrvatski sabor na razdoblje od osam godina. Sukladno navedenom, Vlada Republike Hrvatske u prilogu dostavlja cjelovit Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i članova Upravnog vijeća i to: predlaže se za predsjednika Upravnog vijeća Ureda za pronalaženje, obilježavanje i održavanje grobova žrtava komunističkih zločina nakon Drugog svjetskog rata profesor Andrija Hebrang. Za članove: Stjepan Adanić na prijedlog Vlade Republike Hrvatske, Mato Bilonjić iz reda članova Odbora za ratne veterane Hrvatskoga sabora, Zdravko Dizdar na prijedlog Hrvatskog instituta za povijest, Branko Kincl na prijedlog Hrvatske akademije znanosti i umjetnosti, Mile Bogović biskup gospićko-senjski, Snježana Ivanović na prijedlog Hrvatskog državnog arhiva i Dubravka Horvat na prijedlog Hrvatskoga crvenog križa. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava i siguran je da će ova ekipa ljudi učiniti sve da se tim ljudima koji su ne u ratu nego poslije rata ubijeni bez oružja, odvedeni do Makedonije, od Slovenije do Makedonije, da će se pronaći sve te grobnice kojih do sada ima preko 900 i da će se obilježiti i u narednom periodu održavati. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu, nema interesa. Odlučivat ćemo nešto kasnije. Prelazimo na Prijedlog Odluke o imenovanju predsjednika i članova Upravnog vijeća Ureda za pronalaženje, obilježavanje i održavanje grobova žrtava komunističkog zločina nakon 2. svjetskog rata, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o imenovanju predsjednika i članova Upravnog vijeća odbora. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu. Rezultat? Ovaj prijedlog odluke prihvaćen je većinom glasova, 89 glasova za, 4 suzdržana i jedan protiv.
Predsjedniče, kolegice i kolege. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 67. sjednici odbora raspravljao je o imenovanju Vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija. Članovi odbora upoznati su sa zaprimljenim prijava kandidata za predsjednika i šest članova Vijeća. Odbor je zaprimio ukupno 12 prijava kandidata te utvrdio da svi ispunjavaju formalne uvjete za predsjednika i šest članova Vijeća. Zakonom o sigurnosno-obavještajnim agencijama određeno je da se za članove Vijeća provodi temeljna sigurnosna provjera, a s obzirom da isti u obavljanju poslova imaju pristup klasificiranim podacima nužno je po obavljenoj sigurnosnoj provjeri izdati im certifikat za pristup klasificiranim podacima stupnja tajnosti "vrlo tajno". Stoga je odlučeno da će se izbor kandidata provesti po završetku postupka sigurnosne provjere. Članovima Vijeća mandat temeljem zakona prestaje dana 13. srpnja 2011. godine. Temeljem članka 13. Zakona o sigurnosnim provjerama za članove Vijeća provodi se temeljna sigurnosna provjera koja temeljem članka 37. istog zakona može trajati od 30 do 120 dana. Osim toga, članove Vijeća imenuje Sabor koji temeljem članka 197. Poslovnika Hrvatskog sabora redovito zasjeda do 15. srpnja. Iz navedenih rokova, tj. sigurnosnih provjera, te ljetne stanke u zasjedanju Sabora članovi odbora usuglasili su se da se sadašnji članovi Vijeća imenuju kao vršitelji dužnosti do izbora novih članova Vijeća, ali najdulje do 13. listopada 2011. godine. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno donio sljedeće zaključke. Prvo 12 kandidata za predsjednika i 6 članova Vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija. 12 kandidata ispunjava formalne uvjete iz javnog poziva objavljeno 18. svibnja 2011. godine. Drugo zatražit će se temeljne sigurnosne provjere izdavanje certifikata za pristup klasificiranim podacima stupnja tajnosti "VRLO TAJNO". Upućuje se Hrvatskom saboru prijedlog odluke o imenovanju vršitelja dužnosti predsjednika i članova Vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija koji glasi: Za vršitelje dužnosti Vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija imenuje se za vršitelja dužnosti predsjednika Mile Ćulumović, diplomirani inženjer elektrotehnike. Za vršitelja dužnosti članova doktor Krunoslav Antoliš, docent na Ekonomskom fakultetu u Zagrebu, Zoran Grgić diplomirani inženjer strojarstva, magistar Dražen Arasin, profesor doktor Nikola Mijatović diplomirani pravnik, Sanja Sarnavka, profesorica komparativne književnosti i Nenada Vukman, diplomirani politolog iz Zagreba. I drugo članovi Vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih službi obavljat će posao kao vršitelj dužnosti predsjednika i članova Vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija po isteku mandata 13. srpnja 2011. godine do izbora novih članova Vijeća, ali najdulje do 13. listopada 2011. godine.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. Nema interesa za raspravu. Zaključujem raspravu. Odlučivat ćemo nešto kasnije. Dame i gospodo zastupnici, kao što sam najavio mi bi imali sad glasovanje u 12,00 sati. Ja molim klubove, odnosno predsjednike i potpredsjednike klubova da osiguraju potrebiti kvorum za glasovanje u 12,00 sati. Dakle, još pola sata. Zatim ću ponoviti mi bi imali i dopunu dnevnog reda i odluke o ovim prijeđenim točkama. Međutim, isto tako planiramo da bi u ponedjeljak ne bi imali sjednicu, nego bi to bilo vrijeme predviđeno za odbore. U utorak bi počeli u 9,00 sati, također i u srijedu, četvrtak i petak bez pauze i onoliko dugo koliko budemo ocijenili da bi mogli završiti sa dnevnim redom ili barem sa onim naj da tako kažem nekim bitnijim točkama koje bi morali pak donijeti prije raspusta sve da bi izbjegli izvanrednu sjednicu. Pa molim klubove da se u tom smislu organiziraju i da zapravo osiguramo ovakvu raspravu od utorka u 9,00 sati pa do petka. Evo sad bi bila jedna mala stanka, pet do 12,00 kada ćemo se ponovo ovdje naći radi glasovanja o dopuni dnevnoga reda i glasovanje o zaključenim točkama dnevnoga reda. Imamo i promjenu Ustava, zato je važno da svi dođemo Hvala lijepa. Idemo na Prijedlog Odluke o imenovanju vršitelja dužnosti predsjednika i članova Vijeća za građanski nadzor sigurnosno-obavještajnih agencija, predlagatelj Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost dajem na glasovanje Prijedlog Odluke o imenovanju vršitelja dužnosti predsjednika i članova vijeća. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog je prihvaćen većinom glasova, 83 glasa za, 8 suzdržanih i jedan protiv.