Шановні депутати і гості Верховної Ради, члени Кабінет Міністрів, запрошені, журналісти, радіослухачі, телеглядачі! Сьогодні 13 число, вівторок. За планом роботи у нас День уряду. На цей день передбачається винести важливе питання про захист і соціального, і морального стану ветеранів Великої Вітчизняної війни. Але перед тим я хотів би запросити всіх привітати Олену Федорівну Бондаренко із днем народження, навіть якщо її немає в залі. Тобто я уточнюю для стенограми текст теми сьогоднішньої інформації уряду „Про стан виконання законодавства України щодо соціального, правового і морального захисту ветеранів війни”. Доповідачем уряд визначив міністра праці та соціальної політики України Папієва Михайла Миколайовича, а міністр охорони здоров’я зможе потім дати відповіді на запитання, які стосуються вузького профілю закладів щодо охорони здоров’я ветеранів. Тому я надаю слово Михайлу Миколайовичу. А, зареєструватися. Вибачте, я поспішив і пропустив один момент. Я ставлю на голосування, не на голосування, питання про реєстрацію. Прошу зареєструватися депутатів. [[10:02:29]] Зареєструвалося – 424 До цього виявили бажання 424 депутати взяти участь. Ще не всі зайшли до залу, але, тим не менше, можемо розпочати роботу. І слово має Папієв Михайло Миколайович. З процедури? І Петро Цибенко матиме співдоповідь на вісім хвилин. 10 хвилин, добре. Папієв доповідає, будь ласка.
Дякую. Шановний Олександре Олександровичу, шановні народні депутати України! В Україні сформована система законодавства стосовно соціального захисту ветеранів війни, яка визначає зобов’язання держави створити гідні умови життя ветеранам війни, забезпечити їх інтереси, права і потреби, увічнити подвиги наших співвітчизників. На їх виконання Урядом проводиться робота щодо соціального, медичного та пенсійного забезпечення ветеранів війни, розвитку нових соціальних програм захисту цієї поважної частини нашого суспільства. На сьогодні в Україні проживає 2,9 млн. ветеранів війни. З них 268 тис. інвалідів війни, 375 тис. учасників бойових дій, 2 млн. 300 тис. учасників війни. Матеріальне забезпечення ветеранів війни здійснюється шляхом призначення їм пенсій, надання різних видів грошової допомоги. В 2003-2006 роках сформувалась позитивна тенденція щодо зростання пенсій. На початок 2005 року наш уряд забезпечив встановлення пенсійної виплати на рівні не нижче прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Після запровадження Закону України про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування середній розмір пенсійних виплат значно збільшився порівняно з минулими роками. Якщо станом на 1 січня 2003 року він становив 136 гривень, то на 1 січня 2005 року 316 гривень, а з 1 січня 2007 року 478 гривень. Суттєво поліпшилась структура одержувачів пенсій за їх розмірами. Якщо до запровадження закону пенсії були, які були вищі прожиткового мінімуму отримували лише 4 відсотки пенсіонерів, то станом на 1 січня 2007 року – 86 відсотків. В минулому році збільшено розміри підвищень до пенсій ветеранам війни більш, ніж у 2 рази, інвалідам війни, це з 1 січня 2006 року, та учасникам бойових дій з 1 липня 2006 року. З 1 січня поточного року майже в 4 рази збільшено підвищення до пенсій понад 2 мільйонам 300 тисячам учасників війни. Таким чином, урядом забезпечено в повній мірі реалізацію закону щодо встановлення підвищення до пенсій ветеранам війни, виходячи із прожиткового мінімуму. Саме це спростовує заяви про те, що у 2007 році призупинено реалізацію норм щодо поліпшення рівня пенсійного забезпечення. В цілому видатки Пенсійного фонду у 2007 році становитимуть понад 90 мільярдів гривень, в медах яких тричі впродовж року збільшуватимуться мінімальні розміри трудових пенсій ветеранам війни, а також з 1 березня буде запровадження підвищення пенсій не менше, ніж на 20 відсотків темпів зростання середньої заробітної плати в галузях економіки України. Понад півмільйона ветеранів війни праця та служба яких відзначена державними нагородами виплачуватимуться пенсії за особливі заслуги. Крім цього, усім інвалідам війни та учасникам бойових дій додатково до пенсії буде виплачуватися щомісячна державна цільова грошова допомога відповідно до Закону України „Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та інвалідів війни”. Щороку до Дня Перемоги ветеранам війни виплачується разова грошова допомога. Вказана допомога інвалідам війни, учасникам бойових дій, членам сімей загиблих та померлих ветеранів війни згідно з Законом України „Про Державний бюджет на 2007 рік” буде виплачуватися в розмірах, які втричі більші, ніж встановлені у 2003 році. Життєзабезпечення ветеранів війни підтримується системою пільг та компенсацій. Шановні народні депутати України, на фінансове забезпечення пільг та субсидій кошти спрямовуються у вигляді субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам, обсяги якої щорічно зростають, що продемонстровано на наступному слайді. Хочу відмітити, що з грудня 2006 року встановлено спрощений порядок призначення житлових субсидій, зменшено кількість необхідних довідок, подовжено до трьох місяців термін звернення, протягом якого можуть призначатися субсидії після підвищення тарифів на житлово-комунальні послуги. Крім цього, з 2007 року обов’язковий відсоток платежу за житлово-комунальні послуги для сімей, які складаються з пенсіонерів та інших непрацездатних громадян, за ініціативою уряду зменшено з 20 до 15 відсотків сукупного доходу сім’ї. У 2006 році ветеранам війни встановлено 47 тисяч телефонів на загальну суму 10 мільйонів гривень. На суму 200 мільйонів гривень надано пільг щодо знижки плати за користування послугами зв’язку. На виконання Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” протягом 2005-2006-го років здійснено поточний ремонт квартир п’яти тисячам ветеранів, поточний та капітальний ремонт будинків десяти тисячам ветеранів війни. З наступного року набуде чинності норма цього закону щодо проведення безоплатного капітального ремонту квартир інвалідів війни. Це той закон, який голосувала Верховна Рада восени минулого року. У 2006 році за рахунок коштів місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Надано грошову допомогу на суму майже 50 мільйонів гривен. Придбано для ветеранів мобільних телефонів на суму близько одного мільйона гривень, на пів мільйона гривень виплачено щомісячних стипендій ветеранам війни, яким виповнилося 100 і більше років. На виконання Закону України „Про соціальні послуги” в Україні нового поштовху набув розвиток державної системи соціального обслуговування та надання соціальних послуг цій категорії громадян.
Я просив би, по регламенту 15 хвилин міністр доповідає. Прошу. Виставте, будь ласка, 15 хвилин для доповідача.
Понад півмільйона ветеранів війни отримують різні види соціальних послуг за місцем проживання. Через мережу територіальних центрів соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких, непрацездатних громадян системи Мінпраці. На сьогодні діє 743 територіальних центри, працівники яких надають близько 45 різних видів послуг. Відділення тер. центрів дають змогу ветеранам війни залишитися, не залишитися проживати в тяжких умовах, а жити в звичних для них умовах, продовжити зберігати родинні та соціальні зв’язки. Кількість відділень для тимчасового, або постійного проживання ветеранів щороку зростає. Зокрема, на початок нинішнього року їх кількість у порівнянні до 2005 року збільшилися на 50 і складає 341 відділення, в яких одержують послуги 15 тисяч осіб. Новою формою соціального обслуговування ветеранів війни є створення для них за місцем проживання спеціалізованих житлових будинків з комплексом служб соціально-побутового призначення та цілодобовим медичним обслуговуванням. Нині діє 9 таких будинків, в яких проживає близько 700 осіб. На сьогодні в Україні функціонує 87 будинків інтернатів для громадян похилого віку та інвалідів, в яких на повному державному утриманні проживає 7 тисяч ветеранів війни. Відкрито 25 пансіонатів для ветеранів війни та праці на 5 тисяч місць, де створені комфортні комунально-побутові умови проживання. Одним із напрямів виконання законодавства, щодо соціального обслуговування ветеранів є забезпечення їх санаторно-курортним лікуванням. У 2006 році органами праці та соціального захисту населення було оздоровлено 51 тисячу ветеранів, у тому числі 17 тисяч ветеранів війни. інвалідів війни. Стан забезпеченості санаторно-курортним лікуванням в останні роки, поданий на слайді, свідчить про постійне поліпшення ситуації. Однак ветерани війни забезпечуються путівками не в повному обсязі до потреби, і це треба визнати. Шановні народні депутати України! Велика увага з боку уряду приділяється питанню медичного забезпечення. Так усі ветерани війни підлягають диспансерному обліку в лікувально-профілактичних закладах та щорічному комплексному медичному огляду. В разі потреби у лікуванні ветерани війни забезпечуються амбулаторною та стаціонарною допомогою. Всього у госпіталях на лікувально-профілактичних закладах у 2006 році проліковано 882 тисячі ветеранів війни. На даний час в Україні функціонує 31 госпіталь та 28 госпітальних відділень з ліжковим фондом 8800 ліжок. Інваліди війни, які потребують протезно-ортопедичної допомоги, інших засобів реабілітації, забезпечуються ними безкоштовно. В минулому році для забезпечення окремих категорій населення, в тому числі ветеранів війни технічними та іншими засобами реабілітації було виділено 197 мільйонів гривень, що на 25 мільйонів більше, ніж у 2005 році. Однак, на 2007 рік урядом передбачено для забезпечення окремих категорій населення технічними та іншими засобами реабілітації в півтора рази більшу суму, ніж у 2006 році, і вона буде складати 266 мільйонів гривень. Крім того, на переоснащення протезно-ортопедичних підприємств у Державному бюджеті цього року вперше передбачено 77 мільйонів гривень. Ще 100 мільйонів гривень будуть спрямовані на впровадження інвестиційних технологій у виробництво технічних засобів реабілітації інвалідів. Користуючись нагодою, хочу подякувати народним депутатам України, що ці пропозиції уряду були підтримані при прийнятті бюджету на 2007 рік. За період з 2002 по 2006 роки за кошти, виділені з Державного бюджету було придбано понад 8 тисяч 400 автомобілів для інвалідів з числа ветеранів. У 2007 році змінено на сучасну модель автомобіля, яким забезпечуються інваліди з марки „Таврія” на марку „Славута”. З метою покращення ситуації із забезпечення інвалідів спецавтотранспортом здійснюється пошук додаткових джерел його надходження, у тому числі благодійних коштів гуманітарної допомоги. Лише у минулому році за рахунок цих надходжень близько 2 тисяч інвалідів війни отримали автомобілі. У 2006 році 33 тисячам інвалідам війни виплачено компенсації на бензин, ремонт, технічне обслуговування автомобілів і транспортне забезпечення. Однак, розмір цих компенсацій лишається недостатнім. Шановні колеги, у сфері морального захисту уряд не може не бути солідарним з ветеранськими організаціями і підтримує громадські організації ветеранів щодо забезпечення глибокої шани з боку кожному ветерану, збереження пам’яті про захисників Вітчизни. За підтримки уряду буде відзначатися у цьому році 20-річний ювілей створення організації ветеранів України. Статутна діяльність 10 всеукраїнських громадських організацій підтримується фінансовими ресурсами Державного бюджету. У 2006 році на ці цілі було спрямовано 2 мільйона 770 тисяч гривень. У 2007 році в 2,5 рази більше, і ця сума становить 7 мільйонів гривень. З метою формування національної свідомості, шанобливого ставлення у суспільстві до ветеранів війни з 2005 року в Україні запроваджено щорічне відзначення Дня ветерана – 1 жовтня, який співпадає з Міжнародним днем похилого віку. Центральні та місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування спільно з громадськими організаціями ветеранів війни забезпечують виконання Закону України про увічнення перемоги у Великій Вітчизняній війні у 1941-1945 роках. Провадяться заходи, спрямовані на відзначення святкових та пам’ятних дат, збереження братських могил, архітектурних, скульптурних споруд, які увічнюють пам’ять про війну та її учасників. На високому державному рівні щорічно відзначається День перемоги. Закладами освіти в регіонах значна увага приділяється патріотичному вихованню дітей та молоді, здійснюється організація зустрічей ветеранів війни з учнівською молоддю, походів по місцях бойової слави, відвідування музеїв військово-патріотичного напряму, проводяться освітньо-тематичні години. Уряд буде вживати всіх заходів щодо подальшого розвитку системи соціального захисту та обслуговування ветеранів війни, забезпечуючи виконання законодавства щодо надання пільг і гарантій, інших видів соціальної підтримки. Пріоритетними для уряду є питання підвищення рівня видатків бюджетного фінансування окремих програм соціальної підтримки ветеранів з метою повного задоволення потреб ветеранів війни у санаторно-курортному лікуванні, збільшення розмірів виплати компенсацій за самостійне санаторно-курортне лікування, компенсації на бензин, ремонт, технічне обслуговування автомобілів і технічне, і транспортне обслуговування, забезпечення інвалідів війни спецавтотранспортом. Шановні народні депутати України, уряд зорієнтований на широку спільну роботу з Верховною Радою України у напрямку вирішення цих питань, удосконалення законодавства щодо соціального захисту ветеранів війни. З урахуванням рекомендацій Верховної Ради України рішенням Кабінету Міністрів України 7 лютого цього року відновлено діяльність Державного комітету України у справах ветеранів. Удосконалення державного управління у цій сфері сприятиме поліпшенню реалізації державної політики щодо захисту ветеранів, забезпеченню їх прав та інтересів. І, користуючись тим, що День уряду транслюється сьогодні по телебаченню і радіо, я хотів би звернутися до ветеранів війни. Шановні ветерани війни, сьогоднішній звіт уряду про стан виконання законодавства України щодо соціального, правового і морального захисту ветеранів у Верховній Раді України – це інформація виконавчої влади про те, що зроблено за останні роки для представників найшановнішої частини нашого суспільства. Кожен з вас, критично оцінюючи сказане, може самостійно дати оцінку нашій роботі. Я як міністр також бачу ті напрями і програми, які потребують посилення, однак ставлення цивілізованої громадянської спільноти до своїх ветеранів не має вимірюватися лише оцінкою виконання чинного законодавства. Кожен з нас як син, онук чи правнук ветерана війни і я в тому числі несемо передусім моральну відповідальність за благополуччя цих людей. Тож давайте об’єднаємо зусилля парламенту і Президента, уряду і місцевих органів влади та самоврядування, громадськості і кожного трудового колективу задля того, щоб дивлячись чесно, і я говорив сьогодні, з генералом фронтовиком, старійшиною депутатського корпусу України Івану Олександровичу Герасимову мати моральне право сказати йому та його бойовим побратимам: ми зробили все для вас, для покращення вашого життя, що змогли і зробимо і будемо намагатися зробити ще більше. Дякую за увагу.
Дякую. Доповідь завершена. Шановні колеги, згідно Регламенту ми маємо можливість 45 хвилин сьогодні задати запитання міністру. І я просив би депутатів записатися на запитання до міністра праці та соціальної політики Папієва Михайла Миколайовича. Прошу записатися. Дякую. Висвітліть, будь ласка. Михайло Миколайович, за традицією ми чередуємо: одне запитання, яке надійшло вам від депутатів і комітетів, одне, які записалися. Прошу.
Дякую, почнемо із складних запитань. Депутатська фракція "Блок Юлії Тимошенко". Яким чином уряд планує у 2007 році забезпечити виконання положень Закону України „Про статус ветеранів війни”, гарантії їх соціального захисту щодо надання щорічної одноразової грошової допомоги ветеранам війни до 5 травня у встановленому розмірі, якщо Закон України „Про Державний бюджет України на 2007” рік передбачає зменшення цієї допомоги у півтора-два рази? Шановні народні депутати України! Відразу спростовую ту заяву, що видатки Державного бюджету на 2007 рік зменшено в півтора-два рази. Якщо фактичне виконання бюджетних асигнувань в 2006 році за цією програмою складало 362 мільйони гривень, то у бюджеті 2007 року для виплати одноразової допомоги інвалідам війни та учасникам війни закладено в бюджеті 380 мільйонів гривень. Окрім цього, підвищено ці виплати для інвалідів війни першої групи встановлено виплату одноразової допомоги в розмірі – 450 гривень, що на 50 гривень більше, ніж в минулому році, інвалідам війни другої групи – 400 гривень, інвалідам війни третьої групи -360 гривень, учасникам бойових дій – 280 гривень і учасникам війни - 55 гривень. Я думаю, що буде ще питання, чому самі такі розміри, усне питання, і я зможу дати більш глибшу відповідь, і додати до сказаного.
Дякую. Народний депутат Бондарчук, фракція Соціалістичної партії України, будь ласка.
Депутат Бондарчук, фракція Соціалістичної партії України, Вінниччина. Шановний Михайле Миколайовичу, у мене два запитання. Перше. Розміри і виплати компенсацій на бензин, транспортне обслуговування ветеранам війни є надзвичайно низьким. Чи будуть вони збільшені в цьому році? Друге. Які перспективи повернення грошових заощаджень ветеранам війни і що пропонує уряд, міністерство зробити для вирішення цього питання, для прискорення вирішення цього надзвичайно болючого питання, яке викликає великий резонанс у нашому суспільстві. Дякую.
Дякую. Шановні народні депутати України, так, ситуація вона достатньо складна, але ми намагаємося вирішувати щорічно з покращенням саме питання збільшення грошових компенсацій. Наприклад, на поточний рік нами в півтора рази збільшено компенсацію на бензин, технічне обслуговування автомобілів, вона складе 142 гривні, а на транспортне забезпечення компенсація складе 192 гривні. Загальні асигнування бюджету передбачені на ці цілі теж зросли в півтора рази порівняно з минулим роком. Я просив би, шановний народних депутатів України, щоб ми це питання об’єднали одним найбільш болючим питанням для ветеранів і інвалідів війни – це питання забезпечення спецавтотранспортом. Бо якщо подивитися, що у нас на сьогодні 158 тисяч інвалідів знаходиться в черзі на забезпечення безкоштовними спеціальними автомобілями, а ці дві речі поєднані, то нам, я переконаний в тому, що разом з вами треба буде комплексно це питання вирішити.
Дякую. Народний депутат Чечетов, Партія регіонів.
Прошу передати слово народному депутату Козакову. Спасибо.
Козаков, будь ласка.
Козаков, фракція Партії регіонів, Херсонщина. Шановний пане міністре, відповідно до чинного законодавства ветерани війни мають право на пільгове забезпечення житлово-комунальними послугами. В умовах підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги чи буде забезпечено цим право ветеранів у повному обсязі, чи достатньо закладено коштів у державному бюджеті на ці цілі, яким чином відбувається розподіл субвенцій між регіонами. І минулий рік показав, що в ряді областей фінансові ресурси надійшли не в повному обсязі до потреби. Дякую.
Дякую. Шановні народні депутати України, на поточний рік Кабінетом Міністрів України запропоновано було і Верховна Рада підтримала і закріпила цю позицію в Законі «Про Державний бюджет на 2007 рік» асигнування на субвенції, на надання населенню пільг та субсидій збільшено в 2,2 рази і ця сума складає близько 5 млрд. гривень. Окрім цього, ви знаєте, що Кабінетом Міністрів України спрощено порядок надання субсидій, по-перше. По-друге, зменшено розмір сукупного доходу сім’ї, яке дає право на отримання субсидії для сімей, які складаються з непрацездатних громадян з 20 відсотків сукупного доходу до 15 відсотків сукупного доходу і я вдячний народним депутатам України, що ви в п’ятницю не підтримали проект Закону України, який подавала Юлія Володимирівна Тимошенко, бо тим законом погіршувалися умови саме для ветеранів і інвалідів.
будь ласка.
Письмове питання. Комітет з питань науки і освіти. Які заходи з метою морального захисту ветеранів війни вживаються урядом України для відновлення роботи музеїв Великої Вітчизняної війни, кімнат бойової слави в школах, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, що припинили таку діяльність за останні п’ятнадцять років? Та чи здійснювалась така робота в діючих музеях і музейних кімнатах навчальних закладів? Шановні народні депутати України, велику роль у висвітлені подій Великої Вітчизняної війни відіграють саме шкільні музеї. І, коли ми готували цей День уряду, якраз спільно з Міністерством освіти та науки, ми отримали інформацію, до речі, ситуація не так погано виглядає як вона здається. Міністерство освіти та науки зробило перереєстрацію музеїв, які якраз опікуються висвітленням подій Великої Вітчизняної війни. І ця кількість на сьогодні складає 2 тисяч 520 таких установ, що на 740 більш ніж за станом на 1998 рік. Окрім цього, зараз проводяться такі заходи по активізації краєзнавчого руху серед учнівської молоді, їх пошуково-дослідницька діяльність в рамках руху учнівської молоді України „Моя земля, земля моїх предків”. Також окремо приймають участь наша молодь, і активно приймає, в таких акціях як: „Пам’ять”, „Милосердя”, „Турбота”, „Ветеран”, „Естафета пам’яті”.
Дякую. Народний депутат Кульчинський, „Наша Україна”.
Прошу передати слово Лілії Григорович.
Мікрофон лілії Григорович.
Лілія Григорович. „Наша Україна”. Шановний Михайло Миколайовичу, в нас в країні 2720465 ветеранів війни. прошу мені сказати, як торкнулося їх підвищення тарифів, адже, я думаю, що, в тому числі і вони, отримавши платівки із комунальними послугами відзначили, що життя вже сьогодні не покращилось і тому я б не була така оптимістична стосовно того, що закон, який пропонувався опозицією стосовно захисту наших громадян від тарифів не був підтриманий. І друге питання стосовно морального захисту. І влада, і опозиція, і Партія регіонів, і „Наша Україна”, і уряд, і військо, все є тому, що є ця країна – Україна. І як ми стосовно морального захисту ветеранів УПА, бо постанову про 100-річчя Юрія Шухевича чомусь було відкинуто. То як же стосовно морального захисту всіх, завдяки кому є ця країна?
Дякую. Шановні народні депутати України, у зв’язку із тим, що зараз термін відповіді встановлений і обмежений однією хвилиною, мені хотілося б дати відповідь і на першу половину, і на другу. Так от, чому я проти того закону, який подавала опозиція у п’ятницю? Тому що сьогодні, якщо сім’ї з непрацездатних громадян мають 15 відсотків сукупного доходу сім’ї, який дає їм право на субсидії, то тим законом передбачалося погіршити умови і встановити 20 відсотків. Крім цього, зростання тарифів там було прив’язане до зростання середньої заробітної плати. Якщо ви взяли би до уваги приклад міста Києва, в Києві, ви знаєте, що середня заробітна плата у 2000 році, а тарифі у Києві не зростали з 2000 року, була 244 гривні, сьогодні у нас середньомісячна заробітна плата 1040 гривень, якщо би ми діяли за цим законом, то це дало би право місту Києву підвищити тарифи не у 3,5 рази, як було, а у 4,5 рази. Саме тому я був проти того, і агітував за те, щоб не підтримували цей закон. Нам урядом спрощено зараз систему взагалі оформлення субсидій, документів, які здається. Зменшено до 15 відсотків.
Дайте можливість завершити відповідь.
Стосовно вояків УПА. Шановні народні депутати України! На сьогодні я як міністр заявляю, що питання соціального забезпечення і соціальної рівності вояків УПА, які мають статус учасників бойових дій, врегульовано базовим законом – це стаття 6, підпункт 16, який говорить про те, що право на статус учасників бойових дій мають ті вояки УПА, які у період з 1941 по 1944 рік приймали участь у бойових діях проти німецько-фашистських загарбників, не здійснили злочинів проти миру і людства і які реабілітовані відповідно до Закону України „Про реабілітацію жертв політичних репресій в Україні”. Тобто є необхідні законодавче підґрунтя для того, щоби врегулювати це питання. Дякую.
Дякую. Будь ласка, письмове запитання.
А, письмове. Чи володіє уряд інформацією стосовно кількості приватизованих установ і закладів соціального та медичного забезпечення ветеранів війни, а також щодо законності та обґрунтованості такої приватизації. Це – запитання спеціальної комісії з питань приватизації. Шановні народні депутати України, я, стоячи на цій трибуні, заявляю, що з 2002 по 2005 рік, коли пропрацював наш уряд, так само, як і з серпня 2006 року, жодного квадратного метру землі наших санаторно-курортних установ не відійшло. В системі Міністерства праці та соціальної політики працює шість санаторіїв. Відповідно до Закону України „Про перелік об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації”, ці санаторії якраз внесено в цей перелік об’єктів, тобто вони ні за яких умов і ніколи не можуть бути приватизовані, і це питання врегульовано законом. Також що стосується державної і комунальної власності. 320 будинків-інтернатів, які існують і діють в системі Міністерства праці та соціальної політики, також підпадають під перелік об’єктів, які не підлягають ні при яких умовах приватизації. І уряд дотримується цієї норми. Ми навпаки розширяємо мережу і санаторно-курортних закладів.
Дякую. Народний депутат Стоян, „Партія регіонів”.
Олександр Стоян, фракція „Партії регіонів”. Шановний доповідачу, ви знаєте, що пройшло 60 років з Дня Перемоги, а ми бачимо, що на сьогодні існує така ганебна проблема, як встановлення телефонів ветеранам. Я хочу вас спитати: чи сьогодні є черга саме цієї категорії? Коли ця проблема буде вирішена? Бо це люди, які потребують не мобільних, а нормальних телефонів для того, щоб викликати лікаря. І друге питання: могли б ви назвати мені, чи якийсь є фонд, чи передбачено в бюджеті, чи ще якимось чином надання матеріальної допомоги на лікування ветеранам? Тому що те, що ми кажемо, що ліки безкоштовні, а ми знаємо, що практично дуже обмаль цих ліків, і ветерани змушені платити з своєї кишені цих мізерних пенсій. Чи передбачено це якоюсь формою такого створення фонду чи що іншого, щоб надавати матеріальну допомогу на лікування, а також на побутові та інші проблеми нашим шановним ветеранам? Дякую за відповідь.
Дякую. Шановні народні депутати України, те запитання, яке надав Олександр Миколайович, воно болюче для ветеранів і треба визнати, що сьогодні існує черга на встановлення телефонів. Якщо так по пам’яті сказати вам, 22 тисячі інвалідів війни стоїть в черзі, 30 тисяч учасників бойових дій і 113 тисяч учасників війни і ще 11 тисяч осіб, які підпадають під дію норми базового закону. Так от, якщо в 2006 році встановлено 47 тисяч телефонів і ми будемо іти такими темпами, за 4 роки ми це питання врегулюємо. Але наш уряд має бажання і ми зараз зосереджуємо, приділяємо особливу увагу для того, щоб це питання вирішити протягом 2 років за 2007-2008 рік. Окрім цього, ви знаєте, що асигнування ще й передбачається Державного бюджету на компенсації ветеранам війни і спрямовано було 200 мільйонів гривень на цей рік передбачається 270 мільйонів гривень.
Дякую. Письмове запитання, будь ласка.
„Які заходи, вжиті Кабінетом Міністрів України, для забезпечення прав військовослужбовців, ветеранів війни і військової служби на ефективне безоплатне пільгове медичне обслуговування, порушених в зв’язку з реформуванням Збройних сил України?” Це запитання фракції Соціалістичної партії України. За інформацією Міністерства оборони України на медичному забезпеченні у лікувально-профілактичних закладах Міністерства оборони знаходиться близько 320 тисяч ветеранів військової служби та ветеранів війни і які законодавчо мають право на безоплатне медичне обслуговування саме в закладах охорони здоров’я Міноборони. Для надання кваліфікованої медичної допомоги ветеранів в системі Міністерства оборони діє 21 військовий госпіталь та військово-медичний центр. Щорічно у військових госпіталях лікується стаціонарно близько 36 тисяч ветеранів і ця кількість постійно зростає. Надання амбулаторно-поліклінічної допомоги щорічно ця допомога надається 400 тисячам ветеранів і забезпечується вона 7 поліклініками. І діє також 9 військових санаторіїв, які теж здійснюють санаторно-курортне лікування ветеранів війни, які були ветеранами військової служби.
Володимир Стретович, „Наша Україна”.
Володимир Стретович, Партія Християнсько-Демократичний Союз. Шановний пане міністре, ви в сьогоднішньому звіті сказали абсолютно новаторську роботу міністерства: забезпечення ветеранів мобільними телефонами”. Ніщо так не ображає людей похилого віку, як несправедливість. Скажіть, будь ласка, які критерії кладуться в основу: кого забезпечуєте мобільними телефонами, кого не забезпечуєте, яким нормативним актом, наказом міністерства регулюється, які підходи покладаються в цю практику? Це перша частина запитання. І в мобільному зв’язку не так важливо придбати мобільний телефон, як забезпечувати зв’язок, оплачувати його. То скажіть, будь ласка, чи міністерство ваше бере на себе забезпечення цих ветеранів мобільним зв’язком, додатково виплачує якісь суми, чи стабільно закладено в саму карточку те, що вони можуть користуватися на певну суму коштів мобільним зв’язком протягом місяця? Дякую. Я думаю, це буде цікаво ветеранам.
Дякую. Шановні народні депутати України, міністерство має асигнування в Державному бюджеті у вигляді субвенцій місцевим бюджетам для встановлення стаціонарних телефонів. За ініціативою органів місцевого самоврядування саме в тих місцевостях, наприклад от, я маю досвід поїздок і в Дніпропетровську, і в Харківську, і в Луганську область, у віддалені населені пункти, до яких провести стаціонарну телефонну лінію практично неможливо. Так от, органи місцевого самоврядування за рахунок місцевих бюджетів передбачають кошти і закуповують для інвалідів війни і ветеранів війни мобільні телефони. І людина має змогу викликати „швидку”, записатися на прийом до лікаря. Сьогодні мене цікавить як міністра, яким чином ці люди забезпечені їх законним правом телефонного зв’язку, безкоштовного. І органи місцевого самоврядування, і я вдячний їм, передбачають в місцевих бюджетах кошти, які кладуться на особисті рахунки, і люди мають змогу протягом однієї години на місяць говорити безкоштовно.
Дякую. Письмове запитання, будь ласка. Письмове запитання.
А, письмове. Зараз. Двадцять питань Соціалістичної партії. Фракція Комуністичної партії України. У численних зверненнях інвалідів війни до фракції висловлюється невдоволення тим, що норми Закону України про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту щодо безоплатного лікування, забезпечення ліками, санаторно-курортним лікуванням не виконуються. Ветерани називають ці норми утопічними. Які конкретно заходи будуть вжиті урядом для кардинального виправлення становища? Шановні народні депутати України, ну, сказати, що сьогодні ситуація у нас така хороша і всі питання вирішені, я не можу. Тому що ситуація достатньо складна, але вона має тенденції, тенденції для покращення. Я переконаний в тому, що антикризова коаліція спільними зусиллями з Урядом зможе кардинально змінити відношення до ветеранів та інвалідів війни. Саме за для цього, ви знаєте, що сьогодні постійно збільшується і кількість госпітальних відділень, які обслуговують інвалідів війни. Якщо в Україні було 28, зараз діє 31 госпіталь, де розгорнуто 7 257, проліковано в Україні в 2006 році на госпітальних ліжках 131 тисячу. Це абсолютно недостатньо, але якщо взяти тенденцію і темпи, то якщо 4 роки тому цей відсоток інвалідів війни, який скористався медичними послугами, медичним лікуванням, складав 18%, то на сьогодні він перевищив вже 24.
Дякую. Народний депутат Ярослав Сухий, Партія регіонів.
Дякую. Ярослав Сухий, Запоріжжя, Партія регіонів. Шановний Михайло Миколайович, невипадково сьогодні і в запитаннях до вас, і в листах до Президента, до Уряду, до Верховної Ради України все частіше мова йде про моральний захист ветеранів, захист від моральної несправедливості. Подивіться ось так виглядає наш базовий Закон про статус ветеранів війни. Тут біля 40 змін та доповнень. На превеликий жаль, деякі, ну, от так от, одна сторінка – тільки назва. На превеликий жаль, деякі з них, коли вносилися, ніби, з добрих намірів так, як нещодавній законопроект про тарифи, а вийшло все навпаки. Тому в мене таке запитання за дорученням Всеукраїнської організації інвалідів війни та Збройних Сил, скажіть, будь ласка, чи готовий Уряд розглянути питання щодо відновлення дії пункту 23 частини першої статті 13 закону від 1994 року 3551-12 в частині звільнення інвалідів війни від сплати ввізного мита, митних та акцизних зборів і податку на додану вартість з товарів, що ввозяться на митну територію України. Ви знаєте, що деякі з цих товарів їм життєво необхідні, зокрема, як і автомобілі для інвалідів. Дякую.
Дякую. Шановні народні депутати України! Ви знаєте, що правом законодавчої ініціативи користується кожен з 450-ти народних депутатів України. Ви маєте конституційне право вносити свій проект закону України. Але от свого часу, коли вивчили питання саме ввезення на територію України на пільгових умовах, особливо автомобілів, виявлено було достатню кількість порушень. Саме тому і змушені були за пропозицією правоохоронних органів прийняти це рішення. Хоча на сьогодні існує норма пільгового ввезення автомобілів, які отримуються інвалідом як гуманітарна допомога. І цей автомобіль не обкладається ввізним митом та податками. І в минулому році, за тою інформацією, яка є в нашому міністерстві, дві тисячі інвалідів скористалися саме цим своїм правом. Так треба приймати рішення, але треба приймати зважене рішення, щоб ми передбачали усі можливі ризики і наслідки, і щоб такою нормою не змогли скористатися ділки, які.
Письмове, будь ласка.
Багато запитань. Комітет у справах пенсіонерів, ветеранів і інвалідів і фракції Комуністичної партії України. Стосується норми Закону України "Про Державний бюджет”, яким встановлено розмір одноразової щорічної грошової допомоги, яка виплачується інвалідам війни та учасникам війни до 5 травня. Саме чому така норма встановлена? Я хотів би дати відповідь в межах знову-таки цієї однієї хвилини. Справа в тому, якщо подивитися норму закону, яка була і яка була базовою, то там встановлено, що до 5 травні кожен інвалід першої групи війни має отримати десять мінімальних пенсій за віком, інвалід другої групи – вісім, інвалід третьої – сім і так далі. Законом „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” [[я хотів би звернути увагу на цю колізію законів]], який встановлює саме питання пенсійного страхування та пенсійного забезпечення, сказано, що мінімальна пенсія, яка встановлена на рівні прожиткового мінімуму, встановлюється тільки для обчислення розміру пенсій. Тобто одним законом забороняється робити те, що передбачається базовим законом про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту. Саме тому зараз уряд разом з народними депутатами України планує в законодавчому плані врегулювати оцю правову колізію з тим, щоб встановити розмір одноразових виплат у тих сумах, які задовольнили би і ветеранів, і.
Народний депутат Козуб, Партія регіонів.
Народний депутат Козуб, Запорізька область. Шановний Михайло Миколайович, ми на території зустрічаємося з виборцями і за часту і найбільша кількість питань, звичайно, на наших прийомах – це ветерани війни з їхніми питаннями. Треба сказати, що ваші представники – це чуйні і люди щедрої душі, які вкладають свою душу у роботу з ветеранами, і це ми вдячні їм за це. Але не поодинокі випадки, коли ветеран ходе від інстанції до інстанції, збираючи ті чи інші довідки, і цього нам не треба допускати. І хотів би побажати працівникам не лінуватися, дарити щедрість душі. Але є питання, які мішають їм працювати на території. Ви знаєте про те, що не в повній мірі була виплачена разова грошова допомога до Дня перемоги, скажімо, в Токмацькому приазовському районі. Питання наступне. Як Кабінет Міністрів планує вирішувати питання задоволення цих судових позовів ветеранів війни? Дякую.
Дякую. Якраз це продовження мого попереднього запитання і відповіді. От ситуація виходить дивна. От зробили ми аналіз, і судові позови, найбільше судових позовів по всій Україні подано в Токмацькому саме районі стосовно одноразової допомоги, яка передбачається за законом до п’ятого травня. Я наголошую ще раз, шановні народні депутати України, ми визнаємо, що є правова колізія застосування розміру мінімальної пенсії за віком, який встановлено в сумі прожиткового мінімум саме для виплати цієї одноразової допомоги. Ми її постійно збільшуємо і давайте ми разом цю проблему вирішимо для того, щоб не дратувати інвалідів війни і учасників війни цим питанням, бо це, знаєте, як перехідний червоний прапор, це питання, яке переходить ще з 1993 року як була встановлена ця норма і щорічно законом „Про Державний бюджет” в той чи інший спосіб його врегульовують. Давайте ми врегулюємо раз і назавжди в інтересах ветеранів.
Письмове запитання, будь ласка.
Комітет з питань соціальної політики та праці. Як органи виконавчої влади співпрацюють з громадськими організаціями ветеранів, яка допомога і в яких розмірах надається ветеранським організаціям для здійснення їх діяльності? Чи в усіх місцевих бюджетах передбачена фінансова підтримка ветеранських організацій? Шановні народні депутати України, в Україні сьогодні діє 28 всеукраїнських громадських організацій, які опікуються проблемами ветеранів війни і урядом, а також народними депутатами України, і це закріплено законом „Про Державний бюджет”, передбачаються щорічні асигнування на забезпечення статутної діяльності цих громадських організацій. Якщо в минулому році вони складали 2 мільйони 770 тисяч, що є недостатньо, на наступний рік разом з Комітетом у справах ветеранів, пенсіонерів та інвалідів ця сума була збільшена в два з половиною рази і на цей рік вона становить 7 мільйонів гривень. За погодженням з громадськими організаціями ми зробили прозорий розподіл між всіма всеукраїнськими громадськими організаціями, а також з місцевих бюджетів, це питання, щоб дати відповідь, спрямовується близько 6 мільйонів щорічно на зазначені цілі. Але цих коштів є недостатньо, тому ми це питання домовилися вирішувати, якщо буде час, я.
Дякую. Народний депутат Мармазов передає слово народному депутату Матвєєву, фракція комуністів.
Дякую. Матвєєв, фракція комуністів. Шановний Михайло Миколайович! Постановою уряду за номером 999, яка була прийнята ще, якщо мені не змінює пам’ять, десь років 8 тому, передбачено, що автомобіль, який наданий інваліду війни у разі його смерті передається по черзі іншому інваліду. Тобто мова йде практично про мотлох, який передається наступному інваліду. Я вважаю, це ганьба. Ми принижуємо цим як самих інвалідів, так і членів їх сімей. Тому, коли ж все ж таки уряд скасує цю ганебну постанову? І друге. До мене з листом звернувся учасник бойових дій із Полтави Харченко Іван Гордійович, який говорить про те, що сьогодні в системі СБУ відмовляються обслуговувати офіцерів-прикордонників. Тому вони не мають можливості не лікуватися, не отримувати путівку і таке інше. Як ви бачите, який.
Дякую. Шановні народні депутати України, я обома руками підтримую саме цей вислів, що 999 постанова, якою врегульовується забезпечення спецавтотранспортом інвалідів, є ганебна. Бо ті зміни, які були внесені в липні минулого року до постанови цієї, вони принижують і ветеранів, і інвалідів. До речі, звітую перед народними депутатами України про те, що місяць тому міністерством напрацьовано зміни до постанови цієї, і цей проект пройшов вже урядовий комітет і найближчим часом буде винесений на уряд. Але там є проблема, в чому? Справа в тому, що ми плануємо залишити той автомобіль, який було отримано через головні управління праці та соціального захисту, в разі смерті інваліда в сім’ї інваліда. Однак, суперечності є, і про це заявляє зараз Міністерство економіки і інші міністерства, з питаннями власності. Бо на старті цей автомобіль є власністю головних управлінь праці та соціального захисту. Яким чином законодавчо забезпечити передачу цього права власності? І це питання. Але це юридичне питання, яке.
Дякую. Письмове запитання.
Дякую. Запитання. Як поширюються вимоги Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” зокрема щодо права ветеранів війни на безоплатне забезпечення санаторно-курортним лікуванням, а також компенсації вартості самостійного санаторно-курортного лікування? Шановні народні депутати України! Інваліди війни, і це передбачено законом, так само, як і учасники бойових дій, як учасники війни мають право на щорічне або один раз в два роки безкоштовне забезпечення санаторно-курортним лікуванням. У разі, якщо не скористався ветеран війни цим своїм правом, то законом передбачається компенсація у вартості путівки. Однак, є така проблема і знову ж таки її треба вирішувати. На сьогодні ті компенсації, які передбачаються вони значно менші, ніж реальна вартість путівки. Тобто, якщо, наприклад в системі Міністерства праці та соціальної політики середня вартість путівки складає від 900 до 1200 гривень, то в Законі України „Про державний бюджет” в зв’язку з обмеженням коштів, передбачено 200 гривень розмір компенсації за невикористане санаторно-курортне лікування. Саме тому я переконаний в тому, що найближчими двома роками.
Народний депутат Богачук, фракція Соціалістичної партії України.
Василь Богачук Соціалістична партія, Тернопіль. Шановний пане міністре! Я слухаючи вас зрозумів, що пріоритетом було для роботи міністерства це закупівля мобільних телефонів і закупівля автомобілів. Я був на цих шоу, які проводили голови адміністрацій, коли вручали автомобіль, а голова як шоумен виступав наче з власного карману він дарив ці автомобілі, хоча вони придбані за державні кошти. Я провів багато зустрічей, але питання там іншого плану звучать, питання піднімалися такі: хто допоможе сьогодні ветерану виорати землю, хто допоможе відремонтувати житло. Я жахався, коли побував у цьому житлі. Найшанованіші люди сьогодні живуть в напіврозвалених будинках, без тепла, без світла, у підвалах, напівпідвалах. У цьому році проводили газифікацію і не знайшлося коштів тільки для підтримки ветеранів і інвалідів. Ось сьогодні куди потрібно направляти ці мільйони і з побілок, і з автомобілів.
Дякую. Я підтримую те, що ви сказали, що треба основні зусилля уряду і народних депутатів України спрямовувати саме на покращення рівня життя і забезпечення відповідно до законів інвалідів і ветеранів війти. Сказати, що зараз все гарно і вирішено всі питання я не можу і не маю на це права. І саме тому я чесно вам кажу: проблеми існують і давайте разом їх вирішувати. Наприклад, от ви торкнулися проблеми автомобілів. Ви знаєте, що сьогодні на черзі 158000 інвалідів. Для того, що забезпечити відповідно до Закону всіх інвалідів, потреба в коштах складає 4,5 млрд. гривень. Давайте разом з вами перебачимо ці кошти, асигнування в державному бюджеті і закриємо це питання раз і назавжди. Якщо ми такими темпами в цьому році [[84 млн. тільки передбачено в бюджеті]] будемо вирішувати цю проблему, потрібно буде 60 років. Поясніть мені, який ветеран доживе до отримання безкоштовного автомобіля, а це його законне право. Тому давайте разом будемо вирішувати і давайте не будемо.
Дякую, шановні колеги, письмове запитання.
Дякую. Письмове запитання. „Як виконується Закон України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” в частині безоплатного проїзду ветеранів війни всіма видами транспорту загального користування за винятком таксі в сільській місцевості”? Шановні народні депутати України, право на пільговий проїзд ветеранів війни забезпечується відповідними субвенціями з державного бюджету до місцевих бюджетів. І порядок фінансування здійснення цих заходів з виконання державних програм соціального захисту населення він якраз встановлює персоніфікований облік. І часто ті ж самі ветерани Великої Вітчизняної війни, учасники інших бойових дій, вони звертаються до того, що вони не можуть скористатися правом пільгового проїзду. Теж ця проблема існує, особливо коли ми відійшли від громадського транспорту до приватних перевізників. Нам необхідно з вами разом. Хоча це в законодавчому плані врегульовано, але врегулювати механізм контролю, бо є декілька варіантів, один з них – монетизація. Але ми спілкувалися з ветеранськими організаціями, які сьогодні виступають проти монетизація цієї пільги, бо вона.
Дайте можливість завершити, це важливе питання.
Бо ця пільга закріплена в законі і там чітко і ясно встановлено право на безоплатний проїзд в громадському транспорті. Крім цього, ви знаєте, що ще є норми закону, які встановлюють право інваліда війни та ветерана війни на проїзд безкоштовний залізнодорожним, водним та повітряним транспортом. Крім цього, ви знаєте і проблему, яка існує сьогодні по безкоштовному проїзду країнами СНД, які ми вирішуємо і це питання вирішуємо зараз, і виготовлені вже талони, і книжки на безоплатний проїзд країнами СНД, і продовжуються переговори з Російською Федерацію і з Республікою Казахстан, бо вони перейшли на монетизацію пільг і ми зараз відшуковуємо механізм реалізації цього права громадян України. Я переконаний в тому, що якщо свідомість, в тому числі, і перевізників буде піднята до рівня поваги до законних прав і інтересів ветеранів, і учасників війни, тоді ми взагалі не будемо мати цієї проблеми і цього питання. Стосовно асигнувань бюджету. Так, тут існує теж проблема забезпечення коштами, бо цей рівень забезпечення знаходиться десь на 45-47 відсотках. Тобто, нам теж з вами разом треба передбачити ці кошти в державному бюджеті.
Дякую. Ви на письмове відповідали зараз, да?
Шановні народні депутати України, тут якраз було у мене, було запитання про, і воно цікаве, про якраз забезпечення безкоштовного проїзду з країнами СНД. Чи виконується міжурядова угода країн СНД про взаємне визнання прав на пільговий проїзд інвалідів та учасників війни у зв’язку із заміною в окремих країнах натуральних пільг на грошові виплати, зокрема, в Росії та Казахстані. Яка позиція, які дії вживаються урядом України щодо забезпечення пільгового проїзду ветеранів війни по країнам СНД? Скільки громадян користуються таким правом? Як я вже привертав увагу, бо дуже багато листів надходить до Міністерства праці та соціальної політики саме від ветеранів стосовно використання цього права. Це право встановлене угодою, яка підписана главами урядів у березні 1993 року. На сьогодні між державами створена робоча група, яка врегульовує це питання. Вже пройшло шість засідань. Останнє засідання відбулося 20-22 грудня 2006 року. Якраз з п’ятьма країнами-учасниками цієї угоди ми врегулювали це питання – це Вірменія, Таджикистан, Киргизстан, Молдова і Білорусь. Однак, є країни: Росія і Казахстан, з якими достатньо складно йдуть ці питання. Я переконаний у тому, що десь до 9 травня давайте ми з вами разом поставимо цю мету і знайдемо ці механізми. А зараз покращилася ситуація, взаємостосунки з Російською Федерацією. Я.
Дякую. Я не бачу народного депутат Лук’янова. Немає, да? Народний депутат Червонописький, фракція Соціалістичної партії України.
Дякую. Червонописький, Соціалістична партія. Михайле Миколайовичу, тут склалася цікава дуже ситуація. Мені тільки вчора подзвонили з Черкас і кажуть: „Прийшли платіжки на сплату абонплати за телефон. При тому, посилаючись на закон прийнятий у лютому минулого року, інвалідам іде стопроцентна оплата [[Михайле Миколайовичу, оплата]], а ветеранам – 50”. Щось там у нас перевернулося, мабуть. Я дуже прошу звернути на це увагу.
Дякую. Шановні народні депутати України, якщо цей кричущий факт підтвердиться, то там вже треба приймати організаційні заходи щодо відповідності займаної посади тих осіб, які винні в цьому, бо закон встановлює чітку норму: для інвалідів війни іде знижка абонентної плати і вона повністю. До речі, до речі, передбачені асигнування в бюджеті, якщо би в бюджеті не було коштів. 270 млн. гривень передбачено цих коштів в Державному бюджеті. Окрім цього, передбачено в повному обсязі кошти для проведення основних робіт по встановленню телефону. А ви знаєте, що сплачує тільки 20 відсотків від цієї суми, і 50 відсотків знижки за додаткові умови, теж передбачено в бюджеті. Проблем з асигнуваннями Державного бюджету нема. І може, на місцевому рівні це навіть і провокаційні якісь дії, але ми обов8язково з’ясуємо цю ситуацію саме з Черкаською областю. Дякую.
Шановний доповідачу, ще є письмові запитання?
Так.
Будь ласка.
Запитання ще стосовно забезпечення: як на сьогодні вирішуються питання забезпечення ветеранів війни засобами реабілітації? Скільки ветеранів війни перебувають на обліку на їх отримання? Чи достатньо фінансових ресурсів виділено в Держаному бюджеті на цей рік на зазначені цілі? Шановні народні депутати України, якщо порівняти асигнування Державного бюджету в 2006 році, то на забезпечення засобами пересування, протезами і ортезами передбачено було 197 млн. гривень. На поточний рік, на 2007 рік, ця сума асигнувань значно збільшена і складає 266 млн. гривень. Окрім цього. Я вдячний народним депутатам України: в законі закладено ще і 70 млн. гривень на покращання якості цих виробів, тому що інваліди війни, вони мають право на отримання якісних засобів – протезів, ортезів, інвалідних візків. І сьогодні в Харківському науково-дослідному інституті протезування систем Міністерства праці, до речі, введено лабораторію, яка проводиться сертифікацію цих виробів за стандартами і СОТ – дев’ять тисяч. Крім цього, передбачено ще 100 мільйонів гривень на впровадження інноваційних моделей, які ми плануємо зробити разом з фірмою „Оттобок” [[Німеччина]], які є лідером в цій галузі.
Народний депутат Алексєєв передає слово Цибенку Петру Степановичу, фракція комуністів. Будь ласка.
Дякую. Фракція комуністів, Цибенко. Шановний Михайле Миколайовичу! Україна, як і весь світ, нещодавно відзначила 60 річницю Великої перемоги над фашизмом. Ви дуже добре знаєте про те, що безпосереднім учасником цієї війни рятівників людства від фашизму сьогодні уже за 80. Я акцентую увагу на те, що часу для повернення нашого одвічного боргу цим людям практично немає, і з огляду на це я хочу звернутися до вас і запитати як ви, як міністр праці і соціальної політики, як Кабінет Міністрів України дивиться на перспективу вирішення хоча б найбільш гострих питань цієї категорії громадян. Я маю на увазі питання про повернення заощаджень, питання щодо забезпечення спецавтотранспортом інвалідів, питання щодо запровадження гідного рівня пенсійного забезпечення, адже часу у нас уже практично немає. Дякую.
Дякую. Шановні народні депутати України, так, доповідаю, що в бюджеті на 2007 рік для повернення заощаджень, які було втрачено громадянами України в системі Ощадбанку СРСР передбачено 650 мільйонів гривень. Окрім цього, ви знаєте, що ініціативою уряду ще в 2003-2004 році було те, щоби якимось чином запровадити і інші компенсації цих втрат. 6 мільйонів гривень, які ви пригадуєте це спрямовувались на погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Однак, є рішення Конституційного Суду, і ми зобов’язані виконувати це рішення, яке забороняє нам виділяти громадян України в питанні виплати компенсацій, відповідно до віку та інших ознак. Якщо зорієнтувати, якщо порахувати цю суму заощаджень, яку необхідно повернути [[ви знаєте, є різні оцінки – 120 мільярдів, 130 мільярдів, але це значна цифра]], 80 років цим громадянам, якщо ми будемо йти такими темпами, то потрібно буде ще 130 років, тобто нам потрібно буде спочатку вирішити геронтологічну проблему.
Дайте можливість завершити. Це останнє запитання.
Аби ці люди могли прожити до 170 років - і тоді отримати заощадження. Хоча, якщо ми відповідальні політики, якщо ми відповідальні громадяни, бо ця проблема стосується, в першу чергу, наших батьків і дідів, ми маємо найближчими п’ятьма роками напружитися і створити різноваріантні механізми, яким чином і з Державного бюджету, і іншими виплатами погасити цю моральну, я б сказав так, заборгованість по заощадженнях громадян України. Дякую.
Дякую, Михайло Миколайович. Час вичерпано. Шановні колеги, як ми і домовлялися, і комітет наш пропонував, ми ще маємо можливість поставити запитання, які стосуються медичного обслуговування ветеранів. У нас на ці запитання відповість заступник міністра Бідний Валерій Григорович. З місця, будь ласка, шановні колеги, давайте 10 хвилин – запитання до заступника міністра. Прохання записатися на запитання. Будь ласка. Прошу, народний депутат Пономаренко, фракція комуністів.
Прошу передати слово Матвєєву Валентину.
Будь ласка, Матвєєв.
Сьогодні до фракції комуністів надходять сотні листів ветеранів війни і праці, і більшість навіть листів ветеранів-фронтовиків, в яких вони з біллю говорять про те, що сьогодні не мають такої можливості – лікуватися у наших лікувальних закладах безкоштовно. Тому що далеко не скрізь навіть ті медикаменти, якими повинні лікувальні установи бути забезпечені за рахунок Державного бюджету, це роблять. Як все-таки Міністерство охорони здоров’я думає налагодити контроль, з тим щоб ветерани наші мали змогу лікуватися у наших.
Дякую. Шановні народні депутати, надзвичайно актуальне питання, яке хвилює і особливо ветеранів війни, а також медичну громадськість. Я хочу сказати, що, якщо говорити про фінансування, лікування населення України, звичайно, є пріоритет для ветеранів Великої Вітчизняної війни. Сьогодні Міністерством охорони здоров’я розробляється програма, проект програми для затвердження Кабінетом Міністрів, де переглянути щодо покращення фінансування медикаментів і харчування ветеранів Великої Вітчизняної війни. Якщо на сьогоднішній день медикаменти становлять 16 гривень, харчування становить 15 гривень, ми хочемо передбачити на медикаменти – 35 гривень і на харчування – 40 гривень. На жаль, надзвичайно актуальне питання це сьогодні амбулаторне забезпечення медикаментами. Сьогодні це покладено на місцеві органи виконавчої влади і вони, на жаль, не передбачають в місцевих бюджетах достатню кількість грошів. В цій програмі буде передбачено для того, щоб вказати про те, що повинен бути пріоритет забезпечення медикаментами.
Народний депутат Мордовець, фракція Соціалістичної партії.
Леонід Мордовець, фракція Соціалістичної партії України. В мене запитання стосується такого болючого питання, як збереження мережі ветеранських аптек. Адже відомо, що ціни на ліки в комерційних аптеках є абсолютно непід’ємними для ветеранів. Що в цьому пані ваше Міністерство і в цілому Уряд пропонує для того, щоб розширити, зберегти цю мережу, особливо, скажімо, в невеликих містах, районних центрах і тому подібне?
Дякую. Хочу відповісти, що, дійсно, ця проблема є і згідно Указу Президента 2002 року, щодо забезпечення і покращення медичного обслуговування населення і фармацевтичного, була, була Постанова Кабінету Міністрів, де були дані рекомендації щодо збільшення мережі аптек, соціальних аптек для забезпечення ліками ветеранів Великої Вітчизняної війни. Я хочу сказати, що на сьогоднішній день, порівняно с 2002, 2004 сьогодні на Україні находяться понад 350 соціальних аптек, які забезпечують ветеранів Великої Вітчизняної війни, їх недостатньо. Тому в 2007 році передбачається також ці програми щодо збільшення відділів, соціальних відділів в аптечній мережі для забезпечення ветеранів медикаментами.
Дякую. Народний депутат Радзієвський, Партія регіонів.
Олексій Радзієвський, фракція Партія регіонів, Львівщина. Скажіть, будь ласка, як організована система контролю за виконанням власних рішень міністерства в питаннях забезпечення законних прав ветеранів на медичне обслуговування? Мене перш за все цікавить та сторона цієї проблеми, що нам відомо, міністерство приймає достатньо абсолютно обґрунтованих виважених рішень, але на місцях, на превеликий жаль, ці рішення в багатьох випадках не виконуються, але і в багатьох випадках просто ігноруються. Я знаю думку ветеранських організацій ветеранів, і в них дуже багато претензій на те, що чинне законодавство, в тому числі і по медичному забезпеченню, не виконується? Яка система.
Я повністю погоджуються, тому що, на жаль, не у всіх регіонах сьогодні є відповідальність щодо контролю по забезпеченню. організації надання медичної допомоги ветеранам Великої Вітчизняної війни. На рівні Міністерства охорони здоров’я заплановано на квітень місяць розширена колегія, де буде заслухано питання по організації медичної допомоги ветеранам Великої Вітчизняної війни у 2007 році, де буде проведений також підсумок роботи за попередні роки, і також напрацьовані ті недоліки, які сьогодні на місцях. І ми думаємо, що якраз приймаючи у 2007 році програму, проект програми щодо забезпечення. медичним забезпеченням, ми також посилимо контроль щодо відношення забезпечення медичною допомогою ветеранів у регіонах.
Данілін передає слово народному депутату Зубку, фракція Соціалістичної партії України. Будь ласка. Мікрофон Зубка депутата, будь ласка, включіть.
Юрій Зубко, Українська спілка ветеранів Афганістану, фракція соціалістів. Валерій Ігоревич, питання до вас і до Міністерства праці. Ми маємо усі сім’ї і розуміємо, що найболючіше – це втратити когось із членів своєї родини. І найбільш постраждала категорія у всіх війнах – це родини загиблих. Сьогодні родини загиблих мають можливість оздоровлення санаторно-курортного оздоровлення тільки один раз на два роки. Я думаю, що ми разом із комітетом і з Бюджетним комітетом, я думаю, зможемо все-таки врегулювати це питання, щоб родини загиблих могли лікуватися щорічно. І інше питання. Я повернувся нещодавно з Дніпропетровська, родини загиблих забороняють відвідувати санаторій „Семашко”. Управління соціального захисту.
Я дякую. Я думаю, що це більше питання, звичайно, до Міністерства праці і соціальної політики. А відносно питання санаторно-курортного оздоровлення. Звичайно, це є проблема. І багато є скарг від ветеранів Великої Вітчизняної війни щодо їхнього оздоровлення. І те, що сьогодні, враховуючи вік і їх статус, те, що сьогодні, моя думка, що сьогодні раз в два роки оздоровлення проходить, звичайно, це недостатньо. Дякую.
Дякую. Народний депутат Кульчинський, „Наша Україна”. Будь ласка, мікрофон народного депутата Кульчинського, „Наша Україна”.
Валерій Ігоревич, у мене до вас декілька запитань. І ось вони походять із листа, з яким звернувся голова Полтавської обласної організації інвалідів війни та Збройних сил Іван Якович Лантух. Ось він пише. На одну особу в рік відводиться 153 гривні. Медичне обслуговування та медикаментозне забезпечення у сільській місцевості бажає бути значно кращим. От відводиться 153 гривні, а медикаменти безкоштовно майже не відпускаються. Це одне питання. Друге питання. Є такий санаторій „Слава” на Полтавщині, прекрасний санаторій. Сьогодні путівка там коштує 1 тисяча 300 гривень. На харчування в день відводиться 13 гривень 75 копійок. Це друге питання. І ще одне питання. Чомусь відмовляють, він мені тут пише, багатьом інвалідам війни лікарняні заклади не видають довідки на лікування за межами Полтавської області. Це три питання, які торкаються лікування. І останнє питання щодо постанови Кабінету Міністрів.
Будь ласка.
Дякую. Відносно забезпечення медикаментами я вже зупинявся на цьому. Якщо говорити про амбулаторне забезпечення фармацевтичними препаратами учасників Великої вітчизняної війни в регіонах, звичайно, це закладено в місцевих регіональних бюджетах і я знову повторююсь, що це недостатньо сьогодні виділено коштів для забезпечення цими препаратами. Це зв’язано з тим, що сьогодні ветерани Великої вітчизняної, маючи те, що похилий вік і поліморфізм їхніх нозологічних захворювань, потребують збільшення кількості фармацевтичних препаратів. І це, звичайно, відражається на бюджетному фінансуванні. Но я думаю, що все одно програмі, яка розробляється в Міністерстві охорони здоров’я, буде розглянуто і рекомендовано збільшення видатків на фінансування медикаментами. Щодо санаторію про Полтавщину. Я, думаю, додатково вивчу це питання і дам вам інформацію.
Народний депутат Ярослав Сухий, Партія регіонів.
Дякую. Ярослав Сухий, Запоріжжя, Партія регіонів. В мене коротеньке запитання. Воно обумовлене тими листами, які приходять на адресу нашого Комітету з питань соціальної політики та праці. Назвіть, будь ласка, тут з трибуни, щоб люди чули, які нас зараз слухають, цю трансляцію, хто в системі вашого міністерства відповідає за оздоровлення санаторно-курортне? Я маю на увазі реабілітаційне оздоровлення, тому що це для людей дуже важливо. І як називається цей відділ чи підрозділ? І ваше ставлення до того, що ми на сьогоднішній день бачимо як різко скорочується мережа цих санаторно-курортних закладів. Зменшується кількість санаторіїв, які могли би бути доступними для ветеранів в системі оплати навіть чи додаткової оплати, бо ми бачимо, як раптово ні з того, ні з сього почали пропадати профспілкові оздоровниці, де, наприклад, міг колись завод чи фабрика викупити ці дешеві путівки і направити туди свого ветерана. Два таких коротенькі питання. Дякую.
Дякую. Якщо говорити про структуру Міністерства охорони здоров’я, то в Міністерство охорони здоров’я є Департамент по розвитку медицини та організації надання медичної допомоги. В департаменті є відділ, окремий відділ з п’яти чоловік, які відповідають за санаторно-курортне лікування. Щодо санаторно-курортних закладів за тією інформацією, що я володію, на сьогоднішній день жодного закладу не скорочено і ліжка залишилися в тій кількості, які були у 2005-2006 році.
Дякую, Валерій Григорович. Шановні колеги, як ми і домовилися, зараз виступ від імені Комітету у справах пенсіонерів, ветеранів та інвалідів, голова комітету Цибенко Петро Степанович. Десять хвилин, як ми і домовлялись на початку. Будь ласка.
Шановні колеги! Шановні громадяни України! Порядок денний сьогоднішнього дня уряду вперше акцентує увагу не лише на соціальних, але і на моральних і правових аспектах захисту ветеранів війни. Комітет виходив в того, що у суспільстві, на жаль, є чимало прикладів, коли шановні ветерани, духовна еліта Вітчизни, кинуті напризволяще. Після оприлюднення порядку денного сьогоднішнього засідання, до комітету надійшло майже 500 звернень. Ми висловлюємо щиру вдячність авторам звернень за пропозиції, якими ми скористалися. Ми вдячні також редакціям газети „Голос України”, „Київський вісник”, „Ветеран України”, „Комуніст” за публікацію відповідних матеріалів. У доповіді міністра та відповіді на запитання розкрита діяльність уряду по реалізації законодавчих положень щодо соціального, морально-правового захисту ветеранів війни. І справді, робиться ніби-то не мало. Удосконалюється законодавча база, хоч і повільно, але підвищуються розміри прожиткового мінімуму, пенсій та інших соціальних виплат. У багатьох населених пунктах ветерани на ділі відчувають підтримку і увагу. Все це добре, але є ще одна правда. Суть її в тому, що усі ці мізерні надбавки не перекривають стрімкого, обвального зростання цін і тарифів на продукти харчування, ліки, житлово-комунальні послуги тощо, що багато положень законів виконуються не в повному обсязі, фактично, ігноруються посадовими особами. Група ветеранів колишніх працівників Харківського заводу імені Малишева пишуть: „Ми вийшли на пенсію до 2000 року, думали, що наші заслуги вплинуть на розмір пенсії і, вплинули. Маючи трудовий стаж 50 років одержуємо, аж по 400 гривень, а це 13 гривень 33 копійки на день. На ці гроші потрібно поїсти, купити ліки, заплатити за квартиру, одягтися і взутися, скажіть, як це можна зробити?” Вважаю, що для усунення цієї несправедливості уряд невідкладно має подати до Верховної Ради пропозиції щодо внесення необхідних змін до законодавчих актів та своїх постанов. Якщо введені норми будуть діяти і надалі, то різниця у розмірах отримуваних пенсій ще більше зростатиме і диспропорція знову переросте в чергову прірву у пенсійному забезпеченні. Якщо ми прагнемо до цивілізації, то маємо змінити ставлення до людей поважного віку, як це робиться в багатьох країнах світу. У ряді країн у День ветерана проводяться різноманітні заходи на державному рівні. На всіх будинках, де живуть ветерани, вивішуються державні прапори, а у нас у День ветерана керівники держави інколи навіть забувають поздоровити їх. Більшість засобів масової інформації також замовчують цю подію. Гострою залишається проблема санаторно-курортного лікування, забезпечення ветеранів ліками. За невикористані путівки виплачуються лише 150-200 гривень. Хоча середня вартість путівки на порядок вища. Порушуються права ветеранів щодо безкоштовного проїзду громадським транспортом, надання пільгових місць у маршрутних таксі. Інваліди війни незадовільно забезпечуються спецавтотранспортном. В черзі на отримання автомобілів їх понад 47 тисяч чоловік. Нам треба відмовитися від практики, коли щорічно Законом про державний бюджет вносяться норми, які обмежують соціальні права ветеранів, суперечать Конституції. Необхідно збільшити прожитковий мінімум для осіб, які тратили працездатність, розробити реалістичну програму повернення ветеранам їх заощадженням у найближчі 3-4 роки. Наші шановні ветерани принижені не тільки матеріально, але й морально їм боляче, що впродовж 15 останніх років за рецептами заморських консультантів цілеспрямовано переписується історія України, творцями якої є ветерани війни і праці, спотворюється героїзм воїнів і трудівників тилу в роки війни. У шкільних і вузівських підручниках, академічних виданнях і художніх творах, в засобах масової інформації усі 70 років радянського періоду подаються, як період тоталітаризму і диктатури, суцільних репресій, гулагів, голодоморів, тощо. Щоб переконатися в цьому, достатньо ознайомитися з передноворічними публікаціями в газетах „Дзеркало Тижня” і „День” відомого фальсифікатора, заступника директора Інституту історії Станіслава Кульчинського. Група ветеранів війни міста Києва у своєму зверненні пишуть: ”На урочистих зборах, присвячених Дню Збройних Сил України і Президент, і міністр оборони закликали військовослужбовців наслідувати і при умножати традиції українських козаків, Січових стрільців, учасників національно визнаних змагань і жодного слова про традиції ветеранів війни, які перемогли гітлерівський фашизм, врятували свою батьківщину і країни Європи від поневолення. Ми сприйняли це, як особисту образу!”. Для нового тлумачення, а фактично переписування новітньої історії, створено Інститут національної пам’яті з особливим статусом, різноманітні комісії, ради, департаменти. Дивно, але факт: Секретаріат Президента хоче розмістити цей інститут по вулиці Лепській, 16-А, виселивши звідти Організацію ветеранів України і Український фонд культури. Влада Києва заходилася виселяти з центра міста Організацію ветеранів міста. Уряд Юрія Єханурова, перед виходом у відставку, в терміновому порядку вирішив уточнити [[в лапках]], концепцію Книги пам’яті України, змінив склад редакційної колегії, вивівши звідти ветеранів-фронтовиків. Не виконуються постанови Верховної Ради України про спорудження у місті Києві пам’ятника великому синові українського народу, тричі Герою Радянського Союзу Кожедубу Івану Микитовичу і створення на території державного музею-заповідника „Битва за Київ у 1943 році”, меморіального комплексу „Ратне Поле” нібито через відсутність коштів. Більше того, ділки бізнесу разом з місцевою владою намагається захопити 4 гектари землі, які входять у зону музею-заповідника. У той же час, Президент України доручив спорудити в місті Києві пам’ятник колишньому громадянину Сполучених Штатів Америки, історику Джеймсу Мейзу, який запропонував назвати голод 30-тих років голодомором і геноцидом. На це кошти знайшли. У відкритому листі до Президента України відомий вчений, академік Петро Толочко пише: „Незалежно від того, з якої нагоди збирається шановне українське панство, воно завжди обговорює одні й ті ж теми: „Реабілітацію воїнів УПА”; „Голодомор”; „Статус української мови”. При чому супроводжується це прокльонами минулого”. Зауважу, що з позицією Петра Толочка солідарні не лише 119 представників наукової і художньої інтелігенції, направивши своє звернення гаранту Конституції, але і мільйони громадян України. У зверненнях висловлюється також вимога, не споруджувати у Парку Слави міста Києва меморіальний комплекс жертвам голодомору 1932-1933 років, а виділити для цього інше місце. У багатьох населених пунктах чимало військових кладовищ, могил, меморіальних комплексів та інших споруд і об’єктів знаходять у занедбаному стані. Є непоодинокі факти, коли політичні і кримінальні вандали руйнують пам’ятники війни та символи радянського періоду. Міська влада міста Житомира у минулому році вирішила погасити Вічний вогонь біля пам’ятника Воїнам визволителям. У місті Рівному демонтовано пам’ятник легендарному розвіднику, герою Радянського Союзу Миколі Кузнєцову, а замість нього поставлено пам’ятний знак воякам ОУН УПА. На Івано-Франківщині закривається музей Партизанської слави у місті Яремча. Факти цинізму і кощунства, неповага до народної пам’яті мають місце у більшості обласних центрів Західної України, окремих населених пунктах Київської, Одеської областей. Триває компанію по перейменуванню вулиць. На жаль, правоохоронні органи роблять вигляд, що нічого цього не помічають, не вживають ніяких заходів до злочинців як це передбачено законодавством. Хочеться спитати у членів уряду: „Допоки це триватиме?” На закінчення виступу хочу звернутися до всіх, хто нас слухає, хто читатиме прийняту постанову, давайте зробимо все можливе для забезпечення, справді, заслуженого відпочинку ветеранів, підтримаємо їх і словом, і ділом. Адже люди старшого покоління, ветерани війни, праці та військової служби, їх справи і заслуги – це жива історія, фундамент нашої держави і його не можна руйнувати. Американський Президент Франклін Рузвельт у 1945 році сказав: „О Господи, якби я міг ходити, то дійшов би до тих святих місць: Ленінграда, Сталінграда, Севастополя, Москви і Києва, став на коліна і поцілував би цю святу землю”. Ось якої честі удостоєні мужні захисники нашої Вітчизна визволителі Європи від гітлерівського фашизму. Ми живемо сьогодні тому, що вони перемогли у 1945 році. Пам’ятаймо про це. Дякую.
Дякую, Петре Степановичу. Шановні колеги! Я перепрошую, є можливість у нас виступити, не передбачені запитання до голови комітету. Шановні колеги! Регламент передбачає нам обговорення до 30 хвилин, але комітет пропонує, враховуючи важливість такого питання, до 45, провести дискусію, щоб мали можливість і представники всіх фракцій і комітетів висловитися. І ще була пропозиція не оголошувати перерву, а у такому режимі ми можемо завершити десь о 12.15 – 12.20 і підбити підсумки. Не буде заперечень? Шановні колеги! Прохання записатися від фракцій на обговорення і запишемося від комітетів і народних депутатів. Отже, продовжуємо обговорення, у нас 45 хвилин. Хотів би нагадати, що комітет запропонував нам проект постанови з цього питання, і тому так само попросив би звернути увагу на цей документ, оскільки нам треба потім буде визначитися чи сьогодні ми будемо ухвалювати, чи на наступній сесії Верховної Ради України. Фракція комуністів, Матвєєв буде, да? Будь ласка, народний депутат Матвєєв від фракції комуністів. Приготуватися Бондарчуку від фракції Соціалістичної партії.
Дякую. Фракція комуністів, Матвєєв. Дорогі наші ветерани, шановні колеги! Турбота про воїнів-фронтовиків, які врятували світ і все людство від фашизму, віддали державі весь свій талант, вміння, здоров’я, як ми всі знаємо, завжди була одним із головних пріоритетів соціальної політики в радянські часи. На превеликий жаль, руйнівними зусиллями демократії розбудовників цю політику за останні 15 років спотворено і деформовано до неймовірності. Вона тепер викликає гіркоту, розчарування, а то й відверте обурення і не лише у ветеранському середовищі. Особливо докладають до цього рук політики помаранчевого забарвлення, що рвалися до влади під гаслами „10 кроків назустріч людям” з запевненнями, що багаті поділяться з бідними тощо при потуранні, а то і за особливої особистої участі гаранта Конституції та його команди, великих і малих ставлеників в центрі і на місцях. Суспільству всіляко нав’язується думка, що старше покоління буцімто не за ті ідеали воювало, не ті цінності сповідувало, не такий лад створило, що вони не єдину українську державу збудували. До речі, і сьогодні, як ми знаємо, визнану всіма країнами, всім світом її нинішніх в межах. Скільком нашим рідним і близьким ця дикунська, я б сказав, ідеологія допомогла передчасно піти з життя, а той понині ятрить серце незагоєним болем. А хіба не можна оцінювати інакше, як цинізм, помаранчевих, їх наругу над пам’яттю мільйонів загиблих у боях із фашизмом, рішення обласних рад західних регіонів визнати вояків ОУН-УПА воюючою стороною в роки Великої Вітчизняної?! А Львівська міська рада в своєму цинізмі і потуранні зараза уже пішла ще далі, надавши недавнім посібникам фашизму відомі уже 100-відсоткові пільги на квартплату та житлово-комунальні послуги. На підставі яких законів, ми запитуємо. З яких джерел? Зроблено це за рахунок ніби-то міського бюджету, але оскільки цей бюджет як і більшість бюджетів західних областей дотаційний, то фактично це робиться за рахунок платників податків Сходу, Центру і півдня України. Це питання, я думаю, перш за все, до Рахункової палати, Генеральної прокуратури і безумовно до Верховної Ради. Ми в найближчий час внесемо з цього відповідний проект постанови.
Від фракції Соціалістичної партії народний депутат Червонописький, будь ласка.
Дякую. Фракція Соціалістичної партії України, Українська спілка ветеранів Афганістану, Червонописький. Шановні депутати, колеги! Шановні ветерани! Шановні члени сімей загиблих, які присутні і слухають нас! Свій виступ я хотів би розпочати відомими всім словами „Кожне суспільство є настільки цивілізованим і моральним, наскільки воно поважає своїх ветеранів”. На жаль, сьогодні очевидним є той факт, що нинішній українській спільноті ще дуже далеко до цього високого визначення. І це, незважаючи на те, що в країні за роки незалежності створена відповідна нормативно-правова база, ми про це сьогодні говорили, що налічує біля 2 десятків дуже ґрунтовних законів з цього приводу. Однак, вся трагедія ситуації полягає в тому, що права у ветеранів є, але, на жаль, умов для їхньої реалізації нема. Більше того, ми є свідками того, що всі попередні уряди мабуть, тільки крайній, який у нас зараз працює, робили все для того, щоб понизити щорічними законами про бюджет порізати конституційні права ветеранів. Це, перш за все, каже про те, що досів Україні відсутня була реальна стратегія реалізації захисту ветеранів від тих соціально-економічних негараздів, які сьогодні є в сфері життя. А це, насамперед, медичне обслуговування, забезпечення житлом, встановлення справедливих комунальних тарифів, безоплатне виділення автотранспорту, право на безкоштовний проїзд та багато іншого, про що сьогодні звучало в цій залі. І насамперед, із найболючіших питань – це є медицина. Ми сьогодні ці питання проходили, але я хочу сказати, що розпорядженням Кабінету Міністрів від 16 січня 2007 року номер 10-р утворено міжвідомчу робочу групу з питань безоплатного медичного обслуговування ветеранів всіх категорій, якій доручено, дивіться, до 31 грудня 2007 року – цілий рік – підготувати і внести до Кабміну пропозиції щодо змін до відповідних нормативно-правових актів. Я вважаю, цю роботу треба пришвидшити, покращити. І дійсно, щоб наші ветерани таки дочекалися того, що їм треба в цьому житті. За браком часу, я, користуючись нагодою, хочу поздоровити всіх ветеранів з наступаючим Днем вшанування учасників бойових дій на території зарубіжних країн.
Дайте можливість завершити пану Сергію
Та з Днем захисника Вітчизни. Зичу всім щастя, здоров’я і багато літ нашим шановним ветеранам. Дякую.
Дякую, шановні колеги. Радзієвський, Партія регіонів.
Шановні народні депутати, учасники парламентських слухань, Дня уряду у Верховній Раді! Уряд Віктора Федоровича Януковича, народні депутати, антикризова коаліція робить все можливе для подальшого посилення захисту інтересів ветеранів Великої, ветеранів війни. Для того, щоб вони відчували справжню турботу щодо соціального, правового і морального захисту ветеранів війни. І сьогоднішній день є яскравим підтвердженням цієї великої і відповідальної роботи. Я хочу зауважити, що в порівняні з 2003 років уже з 1 січня 2007 року пенсійне забезпечення збільшилося в середньому з 139 гривень до 477 гривень на місяць. З 1 січня 2007 року урядом Януковича забезпечено під, збільшення, підвищень до пенсії ветеранам війни, а це стосується 2,5 мільйонів ветеранів війни. Робиться дуже багато для того, щоб ця тенденція розвивалася і надалі. Разом з тим, вважаю за необхідне звернути увагу на деякі серйозні проблеми, щодо реалізації цих важливих законодавчих актів, рішень Уряду, реалізації їх на місцях. Я в порядку підготовки до сьогоднішнього дня зустрічався з керівниками ветеранських організацій для того, щоб з перших уст почути, як виконуються рішення Уряду на місцях. І прихожу до сумного висновку, що позитивні рішення, які приймаються на державному рівні, на превеликий жаль, на рівні органів місцевого самоврядування в багатьох випадках ігноруються і не виконуються. На прикладі Львівської області можу сказати, що з 25 ветеранських організацій тільки 4 забезпечені приміщеннями. Не вирішується питання пільгових пасажирських перевезень для ветеранів війни і багато інших. Отже, в базовому Законі є пункт 25, яким передбачено, що контроль за виконанням цього закону покладено на Генерального прокурора і підлеглих йому прокурорів. Вношу доповнення до проекту постанови сьогоднішнього засідання Верховної Ради, щоб до 1 червня Генеральна прокуратура забезпечила суцільну перевірку виконання чинного законодавства України на місцях щодо питань правового, соціального.
Дякую. Від фракції "Наша Україна" народний депутат Кульчинський.
Сьогодні представники уряду сказали чимало гарних слів про те, як вони турбуються про ветеранів війни. На жаль, уряд можна запропонувати ветеранам самі слова, хоча з сім місяців міг би зробити для цих людей багато реальних справ. Якщо після обрання Президента Ющенка він уже на кілька місяців забезпечив підвищення мінімальних пенсій, істотне збільшення разових виплат ветеранам до Дня Перемоги і забезпечення такими виплатами всіх ветеранів, то зараз картина протилежна: пенсії майже заморожені, проте у 2-3 рази виросли тарифи на житлово-комунальні послуги, зростають ціни на найнеобхідніші ліки та продукти харчування, скорочується мережа аптек для ветеранів. Якщо у минулому році на щорічні виплати ветеранам було витрачено 388 мільйонів гривень, то цього року передбачено лише 380. На минулорічному рівні - 84 мільйонів гривень залишено видатки для придбання автомобілів для інвалідів. І це не зважаючи на те, що Державний бюджет цього року значно більший. Значить, уряд має просто інші пріоритети, до яких не належить ні соціальна політика загалом, ні проблеми ветеранів зокрема. Як інакше пояснити, що цей уряд за сім місяців вніс аж один законопроект, що стосується ветеранів, та і той ініційований не регіоналами, соціалістами чи комуністами, а міністром оборони Гриценком, призначеним за поданням Президента. Хіба хтось заважає уряду виконувати передвиборчі обіцянки та виступати із законодавчими ініціативами, спрямованими на покращання життя ветеранів війни? Замість вирішення реальних проблем живих людей, коаліція використовує ветеранів як привід для політичних спекуляцій. Наприклад, у проекті постанов до Дня уряду пропонується нібито наполягання ветеранів перенести меморіал жертв голодоморів подалі від могили Невідомого солдата у Парку Слави. Ветерани, які слухають нас сьогодні, мабуть, дуже здивуються, дізнавшись, що влада намагається і на тому світі протиставляти загиблих на війні і убитих голодом. А ми ж один народ. І досі ця влада не припиняє біологічної війни з власним народом, бо визнає ветеранами учасників практично всіх воєн, окрім війни українського народу за незалежність. Сьогодні ще живі близько 10 тисяч ветеранів УПА. Законопроект уряду Єханурова про надання цим героям належного статусу уряд Януковича відкликав. Складається ганебна ситуація, коли через ідеологічні міфи минулого парламент країни не визнає борців за незалежність цієї країни. Замість нього це зробили уже вісім обласних рад, у тому числі в останні місяці Закарпатська і Хмельницька, і цей процес триває. Фракція „Наша Україна” закликає уряд і коаліцію замість протиставлення ветеранів один одному зайнятися реальною роботою: забезпечити усім ветеранам гідні пенсії, медичне забезпечення, соціальне обслуговування, а головне – увагу і повагу людей.
Народний депутат Ляшко, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”.
Фракція „Блоку Юлії Тимошенко” звертає увагу уряду на наступну проблему інвалідів війни. Частиною четвертою статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту” було передбачено, що пенсії інвалідам війни підвищувати у розмірах: інвалідам першої групи – 400 відсотків, інвалідам групи другої – 350 відсотків, інвалідам третьої групи – 200 відсотків мінімальної пенсії за віком. Та 05.10.2005 року були внесені зміни до статті 13 цього закону, згідно з яким передбачено пенсії інвалідам війни підвищувати у розмірах: інвалідам першої групи – 50 відсотків, інвалідам другої групи – 40 відсотків, інвалідам третьої групи – 30 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З вимогами статті 28 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначену законом. Відповідно до статті 62 Закону України "Про Державний бюджет на 2007 рік” прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність, з першого січня становить 380 гривень. Як бачимо, за колишніми нормами статті 13 Закону „Про статус ветеранів війни” розмір підвищення до пенсії інваліду війни першої групи становив би 1 тисячу 520 гривень. За нормами чинного закону розмір підвищення до пенсії інваліду війни першої групи становить 190 гривень. Таким чином підвищення до пенсії інвалідам війни першої групи зменшено у 8 разів. Аналогічно для інвалідів війни другої та третьої групи. Таким чином інваліди війни були позбавлені можливості отримання належного пенсійного забезпечення. Виправити цю ситуацію „Блок Юлії Тимошенко” пропонує уряду шляхом внесення змін до статті 13 закону „Про статус ветеранів війни”, відновивши раніше встановлену методику обчислення підвищення до пенсій в частині процентного розміру для кожної групи інвалідності. Також я хотів сказати з приводу проекту постанови, який пропонується на наш розгляд. Я так само підтримую, що потрібно з проекту постанови виключити пункт „ж”, яким пропонується перевести, перенести з Парку Слави меморіальний комплекс жертвам Голодомору і крім того в пункті, підпункті „д” у пункті 7 проекту постанови заполітизовані фрази типа того, що здійснити заходи по правдивому висвітленню історії, утриматись від публікацій, які фальсифікують, неправдиво тлумачать той чи інший період історії. Ветерани, українські ветерани війни, інваліди незалежно від того, які вони мають політичні погляди, вони потребують захисту держави. Тому давайте ми будемо утримуватися від заполітизування цього питання в інтересах тієї чи іншої політичної сили. Дякую за увагу.
Дякую. Народний депутат Поляков передає слово Бондарчуку, фракція Соціалістичної партії України.
Шановні колеги, шановні гості, телеглядачі та радіослухачі! Депутат Бондарчук, фракція Соціалістичної партії України. Розгляд даного питання є архіактуальним і водночас показовим. Було б дуже добре, якби уряд розпочав після сьогоднішнього слухання нову політику по відношенню до ветеранів війни. Таку політику, яка б свідчила, що держава нарешті від слів про вічний борг перед фронтовиками, партизанами і підпільниками, трудівниками тилу, які є моральним стрижнем нашого суспільства переходити до конкретних справ. Таку політику, яка б сприяла формуванню в суспільстві, справді, шанобливого ставлення до покоління переможців. Хочу сподіватися, що саме так і буде. Подумаймо хоч би про те, як ми, діти й онуки тих, хто здобув велику перемогу, дивитимемося у вічі один одному після того, як переможці увійдуть у вічність. Кому ж віддаватимемо борги і головне, коли? Я не буду зупинятися на проблематиці соціально-економічній, оскільки і в доповіді, і у виступах, і у запитаннях, і таке інше ця тематика дуже детально висвітлена. Я хотів би зупинитися на інших питаннях. Мені доводиться не один рік, дійсно, так конкретно і безпосередньо працювати з ветеранами війни, з ветеранськими організаціями. І я добре знаю, що для більшості з них, принаймні для тих, хто ще недоведений до відчаю із своїм деколи жебрацьким існуванням, значення має не лише вирішення матеріально-побутових проблем. Ветерани гостро реагують на несправедливу оцінку зробленого ними, на перекручення історії фактів у висвітленні періоду війни. На те, що часто-густо ті, хто не нюхав пороху, роблять висновки і нав’язують суспільству думку стосовно причин розв’язання війни, перебігу її, джерел перемоги, внеску нашого народу в її здобуття, що все це активізується, як правило, напередодні Дня перемоги. Тому в полі зору органів влади на всіх рівнях має бути неухильне виконання не лише Закону „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, а й Закону про увічнення перемоги у Великій Вітчизняній війні. Потрібно системно вирішувати питання такі, як-то відзначення Дня перемоги з використанням символіки періоду Великої Вітчизняної війни, збереження музеїв. Тому що коли слухаєш повідомлення про те, що в одному із сіл Київської області мають намір забрати частину територій і створити етнографічний музей, який теж потрібен, то це викликає тільки гнів і обурення. Правильне трактування рушійних сил, джерел нашої перемоги, внеску радянського народу, в тому числі і народу України як його складової у той період, в розгром фашизму. Переконаний, що нам потрібно повернутися до питань створення шкільних підручників з історії. І в нашій постанові відзначити цей пункт, тому що ми повинні виховувати наших дітей на правді. Дякую.
Народний депутат Удовенко, фракція "Наша Україна".
Шановний Головуючий! Шановні колеги! Виступити і записатися на виступ мене спонукав лист від громадянки із Запоріжжя Вишнякової. Вона дитина-війни, але порушила проблеми, пов’язані з забезпеченням, з фінансовим забезпеченням пільг, які надані ветеранам війни, ветеранам праці другої Світової війни. Зокрема, в листі йде мова про брутальне поводження з пенсіонерами незалежно від того, чи вони ветерани війни, чи ветерани праці, чи просто люди похилого віку. Брутальне поводження з ними, особливо перевізників, оцих маршрутних таксі, людей перед людьми зачиняються двері, з ними розмовляють по-хамськи, словом, ті, хто користується громадським транспортом з нас, знають про ці всі проблеми. Але я вирішив надати хід цьому листу, звернувся до Міністерства транспорту і зв’язку, і треба віддати належне міністерству, я одержав досить таку детальну відповідь з роздумами, з пропозиціями, що це проблеми не тільки Запоріжжя, це проблема всієї України. Міністерство повідомляє, що в Україні є 23 мільйони громадян, які сьогодні мають право пільгового проїзду у міському транспорті. Вдумайтеся в цю цифру, 23 мільйони громадян. І це ми з вами наприймали законів, постанов, які не забезпечуються фінансово, держава не в спромозі в силу своєї економічної ситуації становища забезпечити таку кількість, що ми робимо? Ми повинні сьогодні визначитися, оці три тисячі учасників бойових дій, чи вони повністю забезпечені тими пільгами, якими ми взяли зобов’язання забезпечити їх. Я думаю, що головним сьогодні завданням нашим, уряду, повинно бути вивчення, як ми забезпечуємо пільги. І на сам кінець. Я вважаю, що це все-таки провокативний параграф у проекті постанови, щоб перенести місце будівництва пам’ятника жертвам голодомору в інше місце. Український народ пережив за життя одного покоління дві величезні катастрофи: Друга Світова війна, голодомор 1932-33 років, і ми вступили.
Дякую. Народний депутат Стоян, Партія регіонів. Підготуватися Маньковському.
Шановні колеги, шановні представники ветеранських організацій, шановні ветерани, які, переконаний, уважно нас сьогодні слухають і дивляться. Хочу привернути вашу увагу до одного факту, що вже стали пенсіонерами діти, які народилися в 1945 році, в першому році великої перемоги тобто діти ветеранів війни уже також ветерани, але ветерани праці. А ми ще сьогодні кажемо про те, що є черги на телефони для ветеранів, що немає можливості проїхати нормально в транспорті, бо викидають їх з цього транспорту, ми сьогодні кажемо про те, що не можуть наші ветерани війни придбати ліки в аптеках. І в мене виникає питання: то що ж ми за діти такі цих ветеранів, що ж ми за онуки такі ветеранів, що за 62 роки з дня перемоги ми елементарного не вирішили для них? Коли закінчиться ця „говорильня”, хто буде відповідати за те, що помирають ветерани війни і ми нічого не можемо зробити для їх, хоча б моральної, духовної підтримки для підтримки їхнього здоров’я. Тому я хотів би сказати, що сьогодні дуже важлива розмова, і треба відзначити позитивний момент, який був зроблений урядом Януковича в 2003-2004 роках, про це казав міністр праці, коли вперше мінімальна пенсія стала на рівні прожиткового мінімуму, а це стосувалось всіх ветеранів, в першу чергу війни. Я хочу також пригадати вам, що саме уряд Януковича уже в цьому році почав фінансувати той закон, який свого часу подали соціалісти - Закон „Про підтримку дітей війни”. Я хочу також вам сказати про те, що буквального з 7 лютого уряд, коаліційний уряд Януковича, відновив Державний комітет у справах ветеранів, який в квітні 2005 року Президент України указом відмінив. Ця організація потрібна, цей комітет потрібен, який би комплексно вирішував ці питання. Я нагадаю також про те, що наш колега Ярослав Сухий, колега по нашій фракції Партії регіонів, вніс закон, який знімає оподаткування податок на додану вартість на автомобілі. І це дасть можливість на 30 відсотків збільшити виготовлення автомобілів нашими ветеранами. Це непогані заходи, але їх недостатньо. Тому фракція Партії регіонів сьогодні ініціює і закликає уряд створити Державну програму соціального захисту ветеранів. Ми готові включитися для розробки цієї програми. В цій програмі повинні бути питання пов’язанні: безкоштовні аптеки, пільгові магазини. Я вважаю, що треба врешті-решт створити Всеукраїнський фонд матеріальної допомоги ветеранам, хіба ми не можемо з вами, шановні колеги, один день в місяць віддати свою заробітну плату в цей фонд. Хіба не можуть урядовці віддати в цей фонд, а хіба ті, хто казав, що багаті допоможуть бідним не можуть свого бізнесу дати, хоча би маленьку долю коштів, щоб наповнити цей фонд, і з цього фонду надати допомогу на ліки, на будинки, на багато чого іншого. Давайте ми підійдемо серйозно до наших ветеранів, давайте ми до 9 травня вийдемо на трибуну і зробимо цю програму. Це буде наша відповідь.
Дякую. Маньковський, Партія регіонів.
Григорій Маньковський, фракція Партії регіонів, Чернігівщина. Шановні народні депутати! Шановні ветерани! Турбота про ветеранів війни постійно знаходиться у колі питань, яким уряд приділяє значну увагу. Ветерани війни, як правило, люди похилого віку та ще ц з інвалідністю. Вони у значно більшій мірі підвладні факторам ризику, частіше хворіють, часто є одинокими і позбавлені можливості самообслуговування. Мабуть, зі мною майже всі погодяться, що найбільш гуманною, оскільки людина залишається проживати у звичайних для неї домашніх умовах, є форма соціального обслуговування ветеранів безпосередньо за місцем їх проживання. І таке обслуговування на даний час забезпечують територіальні центри соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян системи Мінпраці. Мережа їх налічує 743 установи, якими обслуговується майже 1 мільйон осіб і серед них півмільйона ветеранів війни. Найчастіше ветеранами війни опікуються відділення соціальної допомоги вдома. Працівники цих відділень є справжніми помічниками одиноких людей. Вони принесуть продукти харчування, ліки, допоможуть, якщо необхідно, приготувати їжу, а то і нагодувати, помити підлогу, прочитати газету чи написати листа та і просто поспілкуватися. У відділеннях соціально-побутової реабілітації ветерани війни, пенсіонери отримують такі послуги, як прання та лагодження одягу та білизни, ремонт взуття, радіоапаратури, окулярів тощо. При необхідності одинокі ветерани війни забезпечуються безкоштовним гарячим харчуванням, отримують натуральну допомогу продуктами, одягом, взуттям, паливом та іншими товарами домашнього вжитку. Разом з тим всі, хто безпосередньо опікуються ветеранами війни, а саме, соціальні працівники, робітники територіальних центрів, на сьогодні самі мало соціально захищені, оскільки мають низьку заробітну плату. Тому уряду слід подумати, як якомога швидше виправити таке становище. Спектр соціальних, що надаються через територіальні центри, весь час розширюється. Так у деяких областях у складі територіальних центрів створено спеціалізовані відділення соціальної допомоги вдома інвалідам із психічним захворюванням. У даний час чисельність таких осіб зростає. Тому забезпечення соціальними обслуговуваннями таких людей є необхідною потребою. На сьогодні загально визнана світова тенденція обслуговування людей похилого віку – це якомога довше залишати людину у звичному для неї середовищі, а саме вдома з близькими їй людьми, оточуючими предметами у рідній місцевості. Тому уряду і надалі треба підтримувати, розвивати і удосконалювати.
Дякую. Народний депутат Кузьменко передає слово народному депутату Зубку, фракція Соціалістичної партії. Підготуватись Сухому.
Шановні телеглядачі, шановні ветерани війни, шановні родини загиблих! Дозвольте привернути увагу лише до двох питань, які відносяться до теми, що обговорюється сьогодні, - зупинитись на питаннях соціального захисту сімей загиблих військовослужбовців, а також питаннях житлового забезпечення ветеранів війни. Важлива проблема нібито врегульована чинним законодавством – це проблема соціального захисту родин загиблих і військовослужбовців, які загинули під час проходження військової служби. Сім’ї загиблих є найбільш постраждалою частиною суспільства. В той же час для них передбачений самий малий рівень пільг та компенсацій. Вони як ніхто потребують щорічного санаторно-курортного лікування, а передбачено лиш один раз на два роки. Батькам і вдовам, які втратили годувальників, потрібно стовідсоткове звільнення від сплати за житлово-комунальні послуги, а не 50, як передбачено зараз. Особливо це актуально в умовах значного підвищення тарифів на житлово-комунальні послуги. Вже не вперше до Верховної Ради надходять проекти законів щодо встановлення другої пенсії родинам загиблих. Верховна Рада приймала позитивне рішення з цього питання, але, на жаль, воно наштовхнулося на формальний признак неможливості отримання двох пенсій однією особою – на вето Президента. Тому є пропозиція замість другої пенсії встановити надбавки до пенсій родинам загиблих. Такі надбавки до пенсій батькам, вдовам загиблих повинні мати розмір не менше, ніж розмір пенсії по втраті годувальника. Перш за все це торкається батьків і вдів загиблих, які не отримали достойних компенсацій за загибель своїх рідних. Незрозумілим залишається і те підвищення до пенсій батькам і вдовам загиблих, яке передбачено законом України про пенсії за особливі заслуги. Складає 70-90 відсотків, а не 100 відсотків підвищення, передбаченого для самого загиблого. Реалізація права ветеранів на житло – гостра соціальна проблема. Десятки тисяч ветеранів Запоріжжя, Дніпропетровська, Львова, Харкова стоять в черзі на житло, на поліпшення житлових умов. Розрахунковий термін перебування на черзі до отримання житла перевищує тривалість життя. Ситуація, яка, як кажуть у шахах, патова, тобто не вирішується остаточно. Головною причиною такого становища є відсутність обсягу коштів. Але, на жаль, використовуються не всі можливості фінансування житлового будівництва, які надані чинним законодавством. Мова йде про закон про статус ветеранів, яким передбачено одержання позики на будівництво, реконструкцію і ремонт житлового будівництва з погашенням їх протягом 10 років, починаючи з 5 року після закінчення будівництва. Практично ж отримати вказані позики неможливо. Починаючи з 95 року ця пільга не діє.
Дякую. Ярослав Сухий, будь ласка. Підготуватися Антемюку.
Шановні колеги! Шановні учасники Дня уряду! Не перший раз я беру участь в таких слуханнях та звітах уряду, не перше скликання працюючи в Комітеті з питань соціальної політики та праці. У мене особисто складається враження, що часто влада просто хоче відкупитися від проблем ветеранів війни, праці і тому і не випадково я задавав питання міністру. У нас близько 40 змін та доповнень до цього базового закону про соціальний статус ветеранів, бо таким чином напевно замість комплексного та системного підходу ми намагаємося якимось чином залатати цю рогову дірку. Ми, готуючись до Дня уряду, попросили наших науковців провести соціологічні дослідження що ж в першу чергу турбує на сьогоднішній день ветеранів. І побачили: ні, це не споживацькі настрої, не намагання хапнути якоїсь там пільги чи ще чогось. Людей на сьогоднішній день найбільше турбує: перше, в чому найбільш незадоволені ветерани на сьогоднішній день, так ось, 56 відсотків опитаних стверджують: їм не вистачає стабільності в державі та суспільстві. Ці люди, які подарували нам мирне небо над головою, зараз переживають про те, що ситуація в країні нестабільна. Тому я хочу з цієї трибуни від їхнього імені сказати нашим любителям, які в цьому залі зараз відсутні, на щастя, розхитувати державний човен, які завжди були і будуть в меншості, яка мета майбутніх перевиборів: зробити життя народу кращим? Та не буде манни небесної після виборів і ніколи не було після виборів. Буде звичне життя, коли це, як і має бути в демократичному суспільстві, добробут кожного буде залежати від нього самого, не від чергового чи чергової месії, спасительниці народу. Ветеранів наших турбує відсутність захисту від зниження рівня життя населення, невпевненість щодо покращання ситуації, і особливо і окремо ставиться питання про нестачу здоров’я та відсутність необхідної медичної допомоги. І в даному випадку я хочу звернутися до народних депутатів України. Тут, в цьому залі, і Президент вніс свої зауваження, ми прийняли законопроект про заборону продажу майна профспілкового. Слухайте, оздоровниці, де тисячі наших ветеранів мали можливість безоплатно поправити своє здоров’я, в санаторіях Ворзеля, Криму і тому подібне, сьогодні масово розпродається. То я вам хочу нагадати, що тільки „Перемога” і „Україна” – це санаторії Ворзеля, - могли оздоровити тисячі наших ветеранів. І ми бачимо, що ці здравниці йдуть кудись в небуття. А це ж ті самі члени профспілки колишні! Замість того, щоб оздоровити їх на безоплатній основі, розходиться майно. Я вважаю, що постанову, яку підготував комітет, сьогодні голосувати непотрібно, її потрібно доопрацювати, тому що є і зауваження. І ще одне: тільки комплексний підхід і системна робота в усіх галузях народного господарства дасть змогу нам, державним людям.
Дякую. Народний депутат Антемюк, фракція Партії регіонів. Підготувати Богачуку.
Анатолій Антемюк, фракція Партії регіонів, Вінниччина. Шановний головуючий, представники уряду, шановні колеги! Буквально через тиждень ми з вами відзначатимемо День захисника Вітчизни. Здавалося б, що вже на 16-му році незалежності питання соціального та правового захисту наших ветеранів, покращення їх життя, медичного обслуговування повинно бути вузьким місцем в роботі влади взагалі, а місцевої влади, тим паче. Але ж практика нашого буття, в тому числі, і на Вінниччині, на жаль, залишає бажати кращого. Головними проблемами, у вирішенні яких люди просять підтримки влади, все ж таки залишаються соціальні та правові питання. І багато в чому вони не вирішуються саме на рівні місцевої влади. Хоча ми і маємо, здається, достатньо Законів щодо соціального захисту ветеранів, їх правової та моральної підтримки, суспільна практика підтверджує, що в реальному житті не так все просо. На прикладі нашої громадської приймальні у Вінниці під час моїх особистих прийомів громадян я не одноразово пересвідчувався у нехтуванні багатьма чиновниками вимог Законів та своїх посадових обов’язків. Часто такі дії залишаються безкарними. Лише за період моєї каденції до нас звернулося 270 ветеранів Великої Вітчизняної війни та праці, учасників бойових дій із скаргами про порушення їхніх прав, проханням поліпшити житлові умови, надати матеріальну допомогу, або забезпечити ліками. Десятки разів я робив депутатські звернення до різних інституцій з проханням вирішити нагальні проблеми заслужених людей. Кричущим фактом недбалого та зверхнього ставлення до ветеранів є нещодавнє звернення до голови обласної ради відомого на Вінниччині героя Радянського Союзу Миколи Сищикова, який не знайшов розуміння у багатьох владних кабінетах міста та області. Річ у тому, що обласна організація ветеранів Великої Вітчизняної війни може залишитися без місця прописки через ускладнення відносин з керівництвом Інституту післядипломної підготовки вчителів, де ця ветеранська організація споконвіку орендувала приміщення. Ветеранам вимикають світло та опалення, морально знущаються. Про цю ж проблему на останній сесії міської ради говорив також відомий генерал Володимир Глазов. Але замість термінової допомоги міська влада створила чергову робочу групу для вивчення питання. Ветеранів також хвилює і те, що на вулиці Київській обласного центру, де поховано 26 радянських солдат, що першими увірвалися у Вінницю під час її визволення, меморіал перетворюється на, вибачте, відхоже місце – там з’явилася АЗС. Подібні факти можна було б перелічувати і далі, але ж наше завдання полягає в тому, аби примусити всіх чиновників не тільки у Вінниці суворо дотримуватися законодавства та не забувати про їхні моральний обов’язок. На них дивляться люди і роблять висновки про всю систему української влади. На жаль, поки що Партія регіонів не має дієвих важелів впливу на ці процеси і втрачає обличчя в регіоні з-за бездіяльності переможців місцевих виборів. Дякую.
Дякую. Народний депутат Богачук, фракція Соціалістичної партії України. Підготуватися Муцу.
Шановні ветерани війни, праці, учасники бойових дій, діти війни! Сьогодні ваш день в парламенті. Заслухавши звіт уряду, я так і не отримав відповідь на ті питання, сотні, тисячі питань, з якими звертаються до мене ветерани Тернопільщини. Мені сьогодні мало віриться, що після сьогоднішнього Дня уряду покращиться виконання законодавства щодо соціального, правового і морального захисту ветеранів. Ветерани Тернопільської області задають ті ж питання, які з року в рік визначає у своїх звітах Рахункова палата України. Чи не нонсенс для державного управління, а саме відсутність єдиного вікна вирішення питань щодо отримання пільг, відсутність єдиного порядку розподілу та обліку путівок, неефективне використання ліжкового фонду санаторіїв, лікарень, відсутність належного контролю з боку головного розпорядника коштів, нераціональна методика планування видатків та контроль за їх використанням, неефективна організаційна система забезпечення інвалідів війни автомобілями. Я хочу запитати сьогодні урядовців, що потрібно змінити, щоб ветерани моєї Тернопільщини отримали відповідь на свої питання, а саме: коли в домівках ветеранів, інвалідів, дітей війни в сільській місцевості буде проведено газ за державні кошти, хто допоможе ветерану обробити його город, відремонтувати житло? Скільки ще часу найвшанованіші люди будуть жити в розвалених будинках без світла і тепла, у підвалах і напівпідвалах? Чому не працює система ветеранських аптек та магазинів? Хто допоможе ветерану придбати ліки, продукти харчування? Ці і багато інших питань сьогодні задають мені під час особистих зустрічей. Хто допоможе встановити індивідуальне опалення ветеранам у Ланівцях Тернопільської області? Влада придумала програму „Рідний дім”. Відключила котельні, пообіцяла встановити індивідуальне опалення. Встановили всім, крім ветеранів війни і праці. Доки це буде продовжуватися? Зрозуміло, вісім, десять, п’ятнадцять тисяч сьогодні для ветерана знайти неможливо. У мене сьогодні є, хотів би звернутися до уряду. Скільки часу ще будуть супермени в лиці голів адміністрацій робити власний піар на ті державні кошти, які ми вишукуємо, для того, щоб дати ветерану право отримати автомобіль? Пора припинити ці заходи. Краще дати ці кошти замість шоу на додаткові автомобілі і пільги. Дякую.
Дякую. Муц, Партія регіонів.
Орест Муц, фракція Партії регіонів, Тернопільщина. Шановні народні депутати, шановні присутні, шановні ветерани. В Україні нині проживає понад 3 мільйони 700 тисяч ветеранів війни. З них 285 тисяч – інваліди війни, 293 тисячі – учасники бойових дій, понад 2 мільйони 700 тисяч – учасники війни, 469 тисяч осіб – на яких поширюється дія Закону про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Саме про цю категорію осіб і йтиме мова. Поліпшенню соціального захисту ветеранів війни повинна сприяти спільна діяльність центральних і місцевих органів виконавчої влади. Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні та про місцеві державні адміністрації”. Місцеві органи самоврядування та місцеві органи виконавчої влади мають право встановлювати для ветеранів війни додаткові пільги та гарантії, приймати місцеві програми соціального захисту цієї категорії громадян. Право мають, але чи завжди повною мірою користуються наданим правом? Ось ще одне болюче питання. Певним категоріям осіб згідно з законом „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” надаються пільги щодо здійснення безоплатного ремонту житлових будинків, квартир. Вищезазначеним законом передбачено для інвалідів війни, осіб, на яких поширюється чинність цього закону, проведення позачергового безплатного капітального ремонту власних житлових будинків та для осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, проведення безоплатного капітального ремонту житлових будинків, квартир. Відповідно до Бюджетного кодексу України видатки на надання пільг ветеранам війни здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення за рахунок субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам. Порядок виконання безплатного капітального ремонту зазначеним категоріям осіб відповідно до наданих законодавством пільг регламентує положення про порядок проведення безоплатного ремонту житлових будинків, квартир інвалідів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, членів сімей загиблих військовослужбовців та прирівняних до них, затверджене наказом Держкомунгоспу від 5 серпня 1994 року та зареєстрованим у Мінюсті України. З 1 січня 2008 року набуде чинності Закон України „Про внесення зміни до статті 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, що дасть право інвалідам війни на безоплатний капітальний ремонт власних житлових будинків і квартир. Та чи є час у тих, хто переніс велику війну на своїх плечах, чекати того, що начебто належить їм згідно з законом. Нажаль, сьогодні захисники потребують захисту, тож давайте не будемо казати красивих слів, а зробимо все можливе і неможливе, щоб в нашій країні найвищими цінностями стали верховенство права і соціальної справедливості. Шановні ветерани.
Дякую. Шановні колеги, час для обговорення завершується. Треба порадитися. Було багато пропозицій і я думаю, слушних і дискусійних. І я думаю, що варто було б ще нам над постановою попрацювати, щоб все, що говорили наші колеги, було відображено в цьому документі. І тоді у вівторок, коли ми вже зберемося на засідання сесії, ми б в цілому його ухвалили і уряд взяв би для роботи. Петро Степанович, не буде заперечень? Добре. То я просив би голову комітету разом з депутатами попрацювати. Як кажуть, будемо підбивати підсумки сьогоднішнього засідання. Я запрошую до заключного слова віце-прем’єр міністра України Табачника Дмитра Володимировича. Прошу.
Дякую. Шановний головуючий, шановні народні депутати, шановні ветерани, присутні! Сьогодні відбулася, на нашу думку, дуже важлива конструктивна розмова, яка взаємно збагатила і народних депутатів, представників уряду, центральних органів виконавчої влади пропозиціями до подальших дій. Під час сьогоднішнього Дня уряду ми з вами спільно підвели підсумки того, що було зроблено центральними та місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування для виконання законодавства щодо соціального, морального та правового захисту ветеранів війни. І думаю, що в проекті постанови знайшли спільні основні проблемні питання для їх вирішення, напрями для подальшої роботи. Я хотів би підкреслити, що подальша діяльність щодо соціального захисту ветеранів війни буде здійснюватись з урахуванням змін, що відбуваються в чинному законодавстві і ті, які ми будемо спільно напрацьовувати згідно проекту постанови, та обов’язково врахуємо результати обговорення цього питання сьогодні на Дні уряду у Верховній Раді. Я переконаний, що найголовнішими документами, які забезпечують соціальний і правовий захист ветеранів війни, є Конституція України, Закон України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, „Про увічнення Перемоги у Великій Вітчизняній війні”, „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ” та Закону „Про соціальні послуги”. І вони потребують спільного доопрацювання, уточнення редакцій і багатьох інших змін, які ми будемо спільно робити. Кабінет Міністрів вже зараз на виконання цих актів розробив низку проектів, нормативно-правових актів, реалізація яких суттєво покращить життєдіяльність ветеранів війни та підвищить ступінь їх соціального захисту. Ми обов’язково до підготовки цих нормативно-правових актів залучимо представників громадських організацій, ветеранів війни. В тім, як ми з вами знаємо, існує ще чимало проблем, які можуть бути вирішені тільки спільними зусиллями. Хочу вас запевнити, що всі побажання, які прозвучали в цій залі будуть уважно вивчені, узагальнені і будуть покладені в основу урядових рішень. Щодо проекту постанови. Є 4 невеликих редакційних зміни, просив би обов’язково на них звернути увагу, це сторінка 4 пункт 3, підрозділ „а” - розробити державну, комплексну програму поліпшення життєзабезпечення ветеранів війни. Я пропоную замість 2007–2011 зробити 7-12 роки, щоб вона не була прив’язана до каденції парламенту і залишилася для реалізації і наступному також парламенту це дозволить програму зробити більш розлогою. До пункту „б”, там вимагається подати в трьохмісячний строк пропозиції необхідних змін до закону та відповідних урядових постанов. Пропонується зняти відповідні урядові постанови. Ми і так будемо їх робити, а подавати у Верховну Раду, це буде суперечити і Конституції, і Закону Про Кабінет Міністрів. Третя дуже така невелика технічна зміна до пункту „в”, останнє речення: розробити програму повернення до 2010 знецінених заощаджень. Справа в тому, що є рішення Конституційного Суду, котре забороняє вилучати будь-яку категорію. Тому, ця програма розроблена і реалізується, і попереднім, і нинішнім урядом і передбачається в державному бюджеті, це речення також необхідно вилучити, воно потрапляє в протиріччя з рішенням саме з цього питання Конституційного Суду. Тобто слова „розробити програму” і далі по тексту зняти. І останнє. 6 пункт постанови, сторінка 5. Там написано: „З метою забезпечення зв’язку наступності поколінь, передачі кращих традицій, самореалізації ветеранів, рекомендувати керівникам центральних та місцевих органів влади великих підприємств і організацій всіх форм власності створювати первинні ветеранські організації. Це також входить в протиріччя створення первинних організацій на підприємствах недержавної форми власності і, до речі, державної також. І воно буде виглядати, чесно кажучи, досить наївно і не буде реалізовано. Тому пропонується залишити це пункт, рекомендувати керівникам центральних та місцевих органів влади і далі зміна: „Підтримувати створення у колективах первинних ветеранських організацій”. Це нормальна норма і я просив би ці чотири прохання і поправки до постанови врахувати. Загалом хочу ще раз подякувати Головуючому, народним депутатам, особливо комітету, шановним ветеранам війни за активну участь у підготовці пропозицій і змін до законодавчих актів. Дякую всім за участь.
Дякую, Дмитре Володимировичу. Як ми домовилися, комітет ще попрацює, запропонує нам остаточну версію, і ми приймемо відповідне рішення. Я насамкінець хотів би звернути увагу народних депутатів, що ми працюємо тут паралельно: ми запросили начальників головних управлінь праці і соціальної політики, вони присутні. І хотів би увагу цих відповідальних людей звернути на те, що в сесійній залі надзвичайно багато критики було на діяльність місцевих структур влади, зокрема в частині тих проектів, які реалізує і уряд, і Верховна Рада. І я думаю, було б коректно, за наслідками нашого обговорення провести відповідні наради, чи зустрічі в обласних адміністраціях, щоб ця робота не залишилася на рівні уряду і парламенту, а і місцева влада активно підключилася до цієї роботи. І по всіх позиціях, про які тут ішлося, зокрема в частині підтримки ветеранів в непростий період сьогодні у зв’язку з підвищенням тарифів на житлово-комунальні послуги, ми маємо в деяких регіонах підхід, де проблеми ветеранів належним чином враховуються, саме місцевою владою, не чекаючи рішень центральних органів влади, щоб можливо такий досвід можна було використати на всій території України. Інші застереження, які депутати висловлювали стосовно забезпечення автотранспортом, медичним обслуговуванням, прохання, щоб ці побажання належним чином були оцінені і підкріплені діями. Принагідно хотів би звернути увагу на те, що післязавтра ми відзначаємо День виводу військ з Афганістану і так само просив би органи місцевого самоврядування не лише, я дивився заходи у нас передбачені як завжди урочисті, не лише взяти участь в урочистих заходах, а не забути про матерів і батьків, перед усім тих хлопців, які не повернулися з Афганістану і підтримати не лише моїх соратників афганців, а перед усім родини цих людей і, таким чином, ми би, бо ми опилюємо категоріями учасників бойових дій, учасників війни, у нас більша категорія, чим лише учасники Другоїcвітової війни. Я думаю, що належним чином вони таку увагу від місцевого самоврядування отримають. І я абсолютно переконаний, що дискусія сьогодні була дуже конструктивна і важлива. Єдине, що, я сподіваюсь, що ми і далі не будемо забувати ветеранів і в наших дискусіях про ветеранів буде менше політики, а більше турботи про кожного конкретного ветерана. Дякую, шановні колеги. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую закритим. Нагадую, чергове пленарне засідання Верховної Ради розпочнеться о 10-ій годині 20 лютого 2007 року.